kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Erich Sauer

Erich Sauer, född 31 december 1898 Berlin, död 25 februari 1959 Wiedenest i Tyskland, var en tysk teolog och baptist. Erich Sauer trodde på dispensationalism och Free grace-teologi. Följande böcker finns på svenska. 
Gamla testamentets vittnesbörd om Kristus
Den korsfästes triumf
På trons vädjobana
Från evighet till evighet

Referenser

Tyska teologer
Födda 1898
Avlidna 1959
Män
Rusty nail

Rusty nail är en stark whiskydrink gjord på skotsk whisky och whiskylikören Drambuie. Drinkens smak går att justera genom att ha i olika delar whisky och Drambuie. Normalt serveras den med is. Det finns även en kanadensisk variant som ersätter den skotska whiskyn med rågwhiskey. Den går under namnet Donald Sutherland.

Källor

Externa länkar

IBA-drinkar
Drambuie

Drambuie (uttalas   eller ) är en skotsk likör, gjord på maltwhisky, sötad med honung och kryddad med en hemlig blandning av örter. Ordet Drambuie kommer från gaeliskans "an dram buidheach" vilket betyder ungefär "drycken som behagar".

Användning 
Används bland annat i följande drinkar:
 Rusty Nail
 Libertine
 Embassy Royale

Referenser 

Skotska likörer
Ningxia

Ningxia, tidigare stavat Ningsia, är en autonom region för hui-folket i nordvästra Folkrepubliken Kina. Den har en yta på 66 400 km² och totalt 6 301 350 invånare (2010). Regionhuvudstad är Yinchuan.

Geografi och historia 

Regionen gränsar i nordost till Kinesiska muren. Genom området flyter Gula floden.

Ningxias nuvarande gränser sammanfaller delvis med det område som utgjorde Xixiariket, i utkanten av Songdynastins Kina. Efter den mongoliska erövringen 1227 införlivades riket i Yuandynastins domäner och fick sitt nuvarande namn, vilket betyder "det underkuvade territoriet från Xixia" (夏地安寧).

Under Mingdynastin (1368-1644) lydde dagens Ningxia under Shaanxi-provinsen och under Qingdynastin (1644-1912) utgjorde regionen en del av Gansu-provinsen. 1928 etablerades provinsen Ningxia för första gången av Republiken Kinas regering och den omfattade då förutom dagens territorium även det mongoliska området Alxa. Kring 1937 hade provinsen en yta på 274 910 km2 och en befolkning på 1 023 143 invånare.

I samband med att provinsgränserna drogs om efter upprättandet av Folkrepubliken Kina 1949 förlorade Ningxia 80 procent av sitt territorium till Inre Mongoliet, däribland Alxa. 1954 avskaffades provinsen helt och blev åter en del av Gansu-provinsen. 1958 återupprättades provinsen som ett autonomt område för det muslimska huifolket, men med ett starkt reducerat territorium. Under kulturrevolutionen övertog Ningxia åter administrationen av Alxa, men 1979 återställdes de administrativa gränserna till dem som gäller idag med endast fem orter på prefekturnivå.

Näringsliv
Trots att Ningxia ligger nära Inre Mongoliet och Shaanxi, som har dynamiska ekonomier, så är Ningxia en av Kinas fattigaste regioner och har landets tredje lägsta BNP, 135,3 miljarder yuan. Regionen har stor brist på naturresurser och humankapital, vilket gör det olönsamt att investera i regionen. 

Ningxia är den största producenten av gojibär i Kina.

Administrativ indelning 
Ningxia har idag en yta som är något större än Litauen och indelas i fem städer på prefekturnivå.

Politik 

Den politiska makten i Ningxia utövas av ordföranden i Ningxia som på pappret är regionen högst rankade tjänsteman, men i praktiken har partisekreteraren i Kinas kommunistiska parti i Ningxia större makt. Enligt Folkrepubliken Kinas konstitution från 1982 är Ningxia en autonom region i vilken den huikinesiska folkgruppen åtnjuter långtgående autonomi även om konstitutionen utesluter möjligheten till självständighet. Den autonoma regionen Ningxia befinner sig administrativt på provinsnivå, vilket betyder att ordföranden i Ningxia är jämställd med guvernörerna i landets övriga provinser. Partisekreterare i Ningxia är sedan 2016 Xian Hui. Sedan 2017 är Shi Taifeng provinsens ordförande.

Referenser

Noter

Källor 

 
Kinas provinser
Autonoma regioner i Asien
WP:Projekt Kina
Jinan

För landskommunen Jinan i provinsen Nordjeolla i Sydkorea, se Jinan, Sydkorea.

Jinan, tidigare känd som Tsinan, är huvudstaden i provinsen Shandong i Kina, belägen vid Gula floden. 

Stadsområdet har cirka 6,8 miljoner invånare, varav cirka 4,3 miljoner invånare i innerstaden (år 2010). Arkeologiska fynd visar på att stadens historia går tillbaka till den tidiga Shangdynastin. Staden är känd för sina många färskvattenkällor och är säte för ett flertal universitet och forskningsinstitutioner.

Administrativ indelning
Staden Jinan består av sex stadsdistrikt, två härad och en stad på häradsnivå:
 Stadsdistriktet Shizhong (市中区= "Innerstaden"), 280 km², 713 600 invånare;
 Stadsdistriktet Lixia (历下区), 101 km², 754 100 invånare;
 Stadsdistriktet Huaiyin (槐荫区), 151 km², 476 800 invånare;
 Stadsdistriktet Tianqiao (天桥区), 249 km², 688 400 invånare;
 Stadsdistriktet Licheng (历城区), 1 298 km², 1 124 300 invånare;
 Stadsdistriktet Changqing (长清区), 1 178 km², 578 700 invånare;
 Häradet Pingyin (平阴县), 827 km², 331 700 invånare;
 Häradet Jiyang (济阳县), 1 075 km², 517 900 invånare;
 Häradet Shanghe (商河县), 1 163 km², 564 100 invånare;
 Staden Zhangqiu (章丘市), 1 855 km², 1 064 200 invånare.

Klimat
Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Källor

WP:Projekt Kina
Evangeliebok

En evangeliebok är en samling av kortare texter ur Bibeln, uppdelade på de olika söndagarna och helgdagarna i kyrkoåret. De är avsedda för gudstjänster, och baserade på de fyra evangelierna i Nya testamentet.

Evangelieboken brukar tryckas i psalmboken, så att den finns tillgänglig för alla gudstjänstdeltagare i de församlingar som använder en sådan. I äldre tider trycktes, bands och såldes evangelieboken ofta i tillsammans med psalmboken, i likadant band och typografisk utstyrsel. En uppsättning av psalmbok och evangeliebok gavs gärna som gåva vid exempelvis bröllop, och evangelieboken var därför en av de få böcker som kunde påträffas även i de fattigare hushållen.  

De samfund som inte använder en evangeliebok väljer antingen en bibelbok att läsa under en termin, eller planerar årets gudstjänster utan att utgå från något schema. De brukar dock ändå använda evangeliebokens texter för de stora kristna högtiderna, som påsk, Kristi himmelsfärd, pingst och advent-jul.

Evangelieböcker 
 Den svenska evangelieboken

Se även 
 Bibeln
 Mässa
 Högmässa
 Gudstjänst
 Kyrkohandbok

Källor

Fotnoter

Kristna skrifter
Ugglan
George Mourad

George Mourad, född 18 september 1982 i Beirut, Libanon, är en svensk-före detta fotbollsspelare. Han är av assyrisk härkomst.

Klubbkarriär 
Mourad, av fansen kallad "Mouradona" eller "Mäktige Mourad", kom till IFK Göteborg från Västra Frölunda IF 2003. Han utvecklades mycket under 2004 och var en av de mest tongivande spelarna på höstsäsongen. Under sitt debutår i Allsvenskan gjorde han sju mål. Han avgjorde flera matcher till Göteborgs fördel och bidrog i hög grad till att klubben hamnade 3:a i sluttabellen. 2005 blev ett mindre lyckat år för George Mourad. Det förekom ett flertal artiklar i kvällstidningarna om att George Mourad skulle lämna IFK Göteborg. En försäljning blev det dock inte, istället blev det en halvårslång utlåning till Serie B-klubben Brescia. Brescia valde att inte köpa loss honom på grund av dålig ekonomi. Återkomsten till Allsvenskan blev en succé för Mourad ända fram tills han blev skadad. Under sina år i IFK Göteborg har han gjort sig populär bland fansen vilka har tillägnat honom egna klacksånger så som "alla heter George i Göteborg" och "Åh ängla-George".

I januari 2008 skrev han på för Willem II i holländska högstaligan, men Mourad hade svårt att ta en plats i det holländska laget. I mars 2010 skrev han på ett 1-årskontrakt med norska Tromsø IL, och i början av 2011 lämnade Mourad Tromsø IL för att gå till Portimonense Sporting Clube i den portugisiska andraligan. Vistelsen i Portugal blev dock kortvarig då Mourad i juli samma år skrev på ett kontrakt för klubben Mes Kerman i Iran.

Allsvenska säsongen 2012 spelade George Mourad för Syrianska FC.

I augusti 2013 värvades Mourad till Superettanlaget Örgryte IS. Den 12 december 2013 meddelar Örgryte IS via sin hemsida att Mourad har skrivit på ett kontrakt som sträcker sig över två säsonger. Efter Örgrytes avancemang till Superettan 2016 efter en kvalvinst mot Mjällby AIF förlängde Mourad kontraktet med ytterligare ett år.

Landslagskarriär 
Mourad gjorde landslagsdebut för Sverige 22 januari 2005 i en match mot Sydkorea som slutade 1–1.

2011 bytte Mourad landslag till Syrien.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Svenska fotbollsspelare
Syriska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i Västra Frölunda IF
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Brescia Calcio
Spelare i Willem II Tilburg
Spelare i Tromsø IL
Spelare i Portimonense SC
Spelare i Sanat Mes Kerman FC
Spelare i Syrianska FC
Spelare i Qingdao Jonoon FC
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Spelare i Utsiktens BK
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Serie B
Spelare i Eredivisie
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Chinese Super League
Spelare i Superettan
Födda 1982
Levande personer
Män
Assyrier/syrianer i Sverige
Plaza Mayor, Lima

La Plaza Mayor (“Stora torget”) är den centrala platsen i Lima. Det är också den plats i Lima där Francisco Pizarro grundade staden. På torget har några av de viktigaste händelserna i landets historia ägt rum. I början fanns det små affärer och handelsutbyte. Torget har också varit platsen för tjurfäktningar och har använts som avrättningsplats för dem som dömdes under inkvisitionen. År 1651 satte man upp en bronsstaty (med fontän) som finns kvar än idag.

Torget omges av regeringspalatset, kommunalhuset, katedralen och ärkebiskopens palats.

Det var på Plaza Mayor som självständigheten proklamerades 28 juli 1821. En tidigare självständighetsförklaring hade för övrigt skett drygt ett halvår tidigare i Huaura av landets befriare José de San Martín, november 1820). Torget hette tidigare Plaza de Armas. 28 juli är numera Perus nationaldag.

Lima
Bröderna Doherty

Bröderna Doherty (Reggie och Laurie) var ett brittiskt tennisspelande syskonpar som under 1800-talets sista år och 1900-talets första årtionde tillsammans dominerade världstennisen med vardera flera segrar i Wimbledonmästerskapen och Amerikanska mästerskapen. 

De utgjorde ett effektivt Davis Cup-lag som under perioden 1903–1906 tog hem fyra DC-titlar i följd. 

Bröderna Doherty bidrog starkt till att befästa och ytterligare bredda tennisspelets popularitet i sitt hemland. Tillsammans har de av All England Lawn Tennis & Croquet Club blivit förärade the Doherty Gates i Wimbledon.

De upptogs 1980 tillsammans i International Tennis Hall of Fame.

Referenser 
Gianni Clerici, 1974. 500 Jahre Tennis ( tysk översättning 1978). Verlag Ullstein.
Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc.
Bud Collins, Tennis encyklopedia, 1998, eds. Bud Collins and Zander Hollander. Visible Ink Press ().

Brittiska tennisspelare
Syskonskaror
Tingsten

Tingsten är en svensk släkt från Jönköpings län.

Äldsta stamfader är bonden Måns Nilsson († 1789) i Borsebo, Ingatorps socken, vars son korpral Peter Månsson Tingsten (1772-1851) antog släktnamnet 1791 då han blev soldat nr 10 på Tingstad i Edhult. Till släkten hör statsrådet Lars Tingsten (1857-1937) och statsvetaren och publicisten Herbert Tingsten (1896-1973).

Svenska släkter
Lawrence Doherty

Hugh Lawrence (Laurence) "Laurie" Doherty, även kallad Little Do, född 8 oktober 1875 i Wimbledon i London, död 21 augusti 1919 i Broadstairs i Kent, var den yngre av de två framgångsrika brittiska tennisspelande bröderna Doherty.

Totalt hemförde Laurie sex singeltitlar i det som numera kallas Grand Slam-turneringar, och tillsammans med brodern Reggie åtta Wimbledontitlar i dubbel (de spelade 11 finaler under tiden 1896-1906). 

Laurie Doherty upptogs 1980, tillsammans med Reggie i International Tennis Hall of Fame.

Tenniskarriären 

Laurie Doherty vann Wimbledonmästerskapen fem år i följd (1902-06) och hade dessförinnan varit i final mot brodern Reginald Doherty 1898. Sin första titel vann han genom finalseger över titelförsvararen och landsmannen Arthur Gore (6-3, 6-3, 2-6, 5-7, 6-1). Som regerende mästare var han följande säsong direktkvalificerad till finalen (Challenge Round). Han utmanandes 1903 av segraren i All Comers Round, Frank Riseley, och besegrade denne med 7-5, 6-3, 6-0. De två möttes igen året därpå, 1904, också då med Laurie som segrare. 

I finalen 1905 besegrade Laurie Norman Brookes, en australisk tennisspelare som två år senare skulle bli den förste utlänning som vann Wimbledonmästerskapen. Laurie Doherty blev själv den förste utlänning som segrade i Amerikanska mästerskapen (1903, finalseger över amerikanska ettan William Larned, 6-0, 6-3, 10-8). Sin sista Wimbledontitel i singel vann Laurie Doherty 1906, åter genom finalseger över Riseley. 

År 1900 tog han guld i både singel och dubbel i OS i Paris. Han och hans bror utgjorde det brittiska Davis Cup-laget som 1903-06 hemförde DC-titeln till sitt land. Han spelade 12 matcher för laget och vann alla.

Spelstil 
Laurie Doherty var kortare till växten och mer atletiskt byggd än sin bror, och ansågs av samtida kännare vara den bättre tennisspelaren. Han anses av många vara den bäste spelaren före första världskriget.

Grand Slam-titlar 
 Wimbledonmästerskapen
 Singel - 1902, 1903, 1904, 1905, 1906 
 Dubbel - 1897, 1898, 1899, 1900, 1901, 1903, 1904, 1905
 Amerikanska mästerskapen
 Singel - 1903 
 Dubbel - 1902, 1903

Se även 
 Bröderna Doherty (fotografi av bröderna)
 Reginald Doherty

Referenser

Källor 
 Gianni Clerici, 1974. 500 Jahre Tennis (tysk översättning 1978). Verlag Ullstein.
 Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc.

Födda 1875
Alumner från Universitetet i Cambridge
Brittiska tennisspelare
Brittiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1900
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1900
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1900 från Storbritannien
Män
Avlidna 1919
Idrottare från London
Glyptodonter

Glyptodonter (Glyptodontidae) är en utdöd familj trögdjur (liknande bältdjur) som levde i Nord- och Sydamerika under pleistocen. De dog ut för cirka 10 000 år sedan. Deras kroppar var nästan klotformade och hade tjocka pansar som skydd.

Till skydd hade den en taggig svans, som hos vissa arter (Doedicurus) var ombildad till en form av spikklubba. Den största (Doedicurus), kunde uppnå en längd av 4 meter, och (Panochtys) var av en noshörnings storlek. Släktet (Glyptondon), som gett familjen dess namn, nådde dock endast maximalt två meters längd.

Glyptodonterna var trögrörliga växtätare och man misstänker att de utrotades av människan.

Evolution 

Glyptodonter utvecklades först under miocen i Sydamerika, som förblev sitt centrum för artmångfald. Exempelvis upptäcktes en glyptodont som levde under tidig miocen med många primitiva funktioner, jämfört med andra arter, och beskrevs som Parapropalaehoplophorus septentrionalis, vid en numera upphöjd plats i Chile.

När Panamanäset bildats för cirka tre miljoner år sedan spred sig flera arter, däribland Glyptotherium texanum såväl som pampatheres och bältdjur, norrut som en del av Great American Interchange.

Beskrivning 
Glyptodonterna hade sköldpaddsliknande kroppsbepansring, gjord av beniga avlagringar i huden som kallas osteoderm. Varje art av glyptodont hade ett unikt osteodermt mönster och en unik typ av skal. Detta skydd kan liknas med sköldpaddors bepansring; glyptodonter kunde inte dra tillbaka huvudet, men deras bepansrade hud fungerade som en benig mössa på toppen av skallen. Även svansen hade en ring av ben som skydd. Doedicurus hade en stor spiksvans som liknade en stridsklubba som den använde för att försvara sig mot rovdjur och eventuellt andra djur inom samma art. Glyptodonter hade även storleken på sin sida; många, däribland typexemplet, Glyptodon, var stora som moderna bilar. Närvaron av sådana tunga försvar tyder på existensen av ett stort och effektivt rovdjur. Vid tiden då glyptodonterna utvecklades tillhörde Phorusrhacidae (terrorfåglar), en familj av stora flygoförmögna köttätande fåglar, toppkonsumenterna på ön och kontinenten Sydamerika.

Utseendemässigt liknade glyptodonter den mycket tidigare dinosaurie-familjen ankylosaurider och, i mindre utsträckning, de nyligen utdöda jättarna Meiolania (sköldpaddor) i Australien. Det rörde sig alltså om konvergent evolution, där obesläktade arter utvecklas till liknande former.

Beteende 
Glyptodonterna var betande herbivorer. Likt många andra trögdjur så hade de inga framtänder eller hörntänder, men hade ett antal kindtänder som torde ha kunnat mala ner besvärlig växtlighet, som gräs. De hade också tydligt djupa käkar, med stora nedåtgående och beniga utskjutningar som kunde förankra kraftiga tuggmuskler.

Utrotning 
Glyptodonterna dog ut i slutet av förra istiden tillsammans med ett stort antal andra megafaunala arter, inklusive pampatheriidae, Megatherium och Macrauchenia. Deras mycket mindre, lättare bepansrade och flexibla släktingar, bältdjuren, överlevde.

Källhänvisningar 

Förhistoriska däggdjur
Bältdjur
Glyptik

Glyptik är konsten att genom gravering förse stenar (oftast ädelstenar), vaser och skålar med ornament och bilder.

Se även 
Kamé

Externa länkar 
 

Konsttermer
Peter Ljunggren

Peter Ljunggren, även känd som Peter Youngren, född 6 oktober 1954 i Norra Sandsjö församling i Jönköpings län, svensk-kanadensisk världsevangelist och tv-predikant. 

Peter Ljunggren är son till Jonas Otto August Ljunggren (1928–1990) och Ingrid Iréne Dreier (1929–2010) samt dotterson till missionären Wilhelm Dreier. Som barn har han bott i Solberga utanför Nässjö.

Ljunggren bor i Kanada, och har bedrivit kampanjer i många muslimska länder, bland andra Indonesien, Indien, Pakistan, Rwanda, Tanzania, Kuba med flera. Som verksam i Toronto. leder han i dag (2015) församlingen International Celebration Church.

2006 författade han en bok som heter Mina muslimska vänner (finns på engelska: My muslim friends), där han bland annat påstår att Koranen uppmuntrar muslimerna att utforska evangeliet, samt att Koranen inte förnekar korsfästelsen. I den kritiserar han skarpt kristna som talar mot Islam, i att det är något som varken Jesus eller Paulus brukade sysselsätta sig med.

Peter Ljunggren gifte sig tredje gången 2011.

Bibliografi i urval

Källor
Peter Ljunggren på Libris (bibliotekskatalog)

Fotnoter

Externa länkar
Peter Youngren – World Impact Ministries Officiell webbplats
ETAL-Evangelium Till Alla Länder

Personligheter i svensk frikyrkorörelse
Män
Födda 1954
Levande personer
Personer från Norra Sandsjö socken
Hamrafjället



Natur
Naturreservatet utgörs av kalfjällsmiljö kring fjällets topp, en brant sydsluttning med fjällbjörkskog uppblandad med gamla ängar och slåttermarker samt en myr sydväst om Hamrafjället. Sydsluttningen är mycket artrik med över 400 olika arter, och innehåller växter som är typiska både för södra och norra Norrland.

På sydsluttningen finns gravhögar som grävdes från 800- till 1000-talet samt omfattande fångstgropssystem. Området har senare utnyttjats för fäboddrift. Vid sekelskiftet 1900 fanns det tolv fäbodar och den sista lades ned 1971. På senare år har fäboddriften i reservatet återupptagits och träd har tagits ned på tidigare fäbodar för att hålla marken öppen.

Bilder

Referenser 
Länsstyrelsens sida om Hamrafjället

Berg i Härjedalen
Naturreservat i Härjedalens kommun
Naturskyddsområden bildade 1974
Amanda (namn)

Amanda är ett latinskt kvinnonamn med betydelsen älskvärd. Det är en femininform av Amandus. 

Det äldsta belägget för Amanda i Sverige är från år 1735. Namnet fick stor spridning under 1800-talet, kanske med hjälp av skillingtrycksvisor som "Amanda gångar sig ner till stranden" och "Amanda Lundbom" samt poeten Erik Johan Stagnelius dikter om Amanda. Under större delen av 1900-talet ansågs namnet vara omodernt, men mot slutet av seklet kom en ny popularitetsvåg. Under 1990-talet var Amanda ett av de allra mest populära dopnamnen för nyfödda flickor i Sverige.

En kortform av namnet är Manda.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 35 609 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Amanda, varav 23 517 bar det som tilltalsnamn. Motsvarande siffror för Manda var 311 respektive 261.

Namnet kom med i den svenska almanackan 1901 med namnsdag den 26 oktober, och ersatte därmed den manliga formen Amandus. Namnsdagen delas med Rasmus.

Personer med namnet Amanda 
 Amanda Agestav, svensk politiker (KD)
 Amanda Beard, amerikansk simmare
 Amanda Blake, amerikansk skådespelare
 Amanda Bynes, amerikansk skådespelare
 Amanda Coetzer, sydafrikansk tennisspelare
 Amanda Davin, svensk skådespelare
 Amanda Fondell, svensk sångerska
 Amanda Forsberg, svensk ballerina
Amanda Gorman, amerikansk poet
 Amanda Helander, svensk konstnär
 Amanda Holden, brittisk skådespelare
 Amanda Ilestedt, svensk fotbollsspelare
 Amanda Jansson, svensk skådespelare
 Amanda Jenssen, svensk sångerska
 Amanda Kerfstedt, svensk författare
 Amanda Kernell, svensk filmregissör
 Amanda Lameche, född 1985, svensk sångerska
 Amanda Lear, fransk discosångare och fotomodell
 Amanda Maier-Röntgen, svensk musiker
 Amanda Mair, svensk sångerska
 Amanda Marshall, kanadensisk sångerska
 Amanda C. Miller, amerikansk röstskådespelare
 Amanda Ooms, svensk skådespelare
 Amanda Peet, amerikansk skådespelare
 Amanda Personne, svensk skådespelare
 Amanda Peterson, amerikansk skådespelare
 Amanda Plummer, amerikansk skådespelare
 Amanda Renberg, svensk skådespelare
 Amanda Root, brittisk skådespelare
 Amanda Rydman, svensk programledare
 Amanda Rylander, svensk skådespelare
 Amanda Sandbergh, svensk frälsningsofficer och sångförfattare
 Amanda Seyfried, amerikansk skådespelare
 Amanda Sidvall, svensk konstnär
 Amanda Svensson, svensk författare
 Amanda Tapping, kanadensisk-brittisk skådespelare

Fiktiva personer med namnet Amanda
 Amanda, en idealgestalt i Erik Johan Stagnelius' diktning.
 Amanda, Gabriellas syster, i Anders Jacobssons och Sören Olssons ungdomsböcker om Bert.
 Amanda Krueger - mamma till Freddy Krueger i Terror på Elm Street-filmerna

Se även 
Amadeus (namn)
Amandus
Mandus

Källor

Kvinnonamn
Latinska förnamn
Amanda (dikt)

Amanda är en dikt av Erik Johan Stagnelius, liksom namnet på hans så kallade sångmö. 

Det har flitigt diskuterats huruvida Amanda haft någon motsvarighet i Stagnelius unga verklighet eller ej. Vissa har dock identifierat Constance Mathilda Jaquette Magnét med Amanda. Fredrik Böök ställde sig tvivlande till detta, men det tycks ha funnits en fast tradition inom släkten Hummerhielm som uttryckte sitt stöd för denna uppfattning, kanske med stöd av brev som sedermera brändes.

Dikter av Erik Johan Stagnelius
Svenska dikter
Bishops Arms

Bishops Arms är en svensk kedja av gastropubar/pubar som ägs och drivs av hotellkedjan Elite Hotels. Flertalet pubar ligger i anslutning till ett "Elite"-hotell. 
Bishop Scandinavia AB som operatörsbolaget heter, är ett helägt dotterbolag till Elite Hotels of Sweden. Företagen ägs till 100% av hotellentreprenören Bicky Chakraborty.

Den första Bishop's Arms-puben öppnade på Elite Stadshotellet i Västerås 1993. Namnet "The Bishop's Arms" valdes på grund av närheten till stadens domkyrka och Biskopsgatan. Sedan dess har kedjan expanderat och 2019 finns ett fyrtiotal pubar runt om i Sverige.

Pubarna kan betraktas som temakrogar, då de i inredningen ser typiskt "brittiska" ut, med mörkt trä, synliga takreglar, mässingsbeslag samt (mer eller mindre) gamla tavlor, reklam och fotografier från Storbritannien. Inredningen är autentisk, men medvetet likformig mellan pubarna, för att ge en hög igenkänningsfaktor. En gimmick är de klarblå ytterdörrarna.

Ölsortimentet på pubarna är stort för svenska krogar; det finns 20–25 sorters fatöl och 70–100 flasköl. De har också ett stort sortiment av whisky med upp till 250 sorter. Maten var tidigare av enklare slag med mycket friterade snacks och husmanskost, men under 2007 nylanserades Bishop's Arms som gastropub.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Pubar