kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Susie Päivärinta

Susanne Elisabeth "Susie" Päivärinta, född 10 maj 1964 i Sundbybergs församling, är en svensk popsångerska och låtskrivare.

Biografi
Susie Päivärinta växte upp i Sollentuna och inledde sin karriär tillsammans med systern Lili Päivärinta i popduon Lili & Susie, som framförallt var stor på 1980-talet och början av 1990-talet. Vid sidan av musiken började de båda också att ägna sig alltmer åt djurskyddsarbete och djurrättsfrågor, vilket blev en del av deras identitet. Efterhand valde Susie att fokusera mer på musiken på egen hand, medan systern valde att fortsätta fördjupa sitt djurarbete med sin egen verksamhet.

År 2002 inledde hon arbete på ett soloalbum och låten "New Day" började spelas på radio. Albumet In The Sun blev klart för utgivning 2005, då låten "What Goes Around" gavs ut som singel.  Susie Päivärinta är även låtskrivare och har bland annat skrivit "Show me heaven" (tillsammans med Nestor Geli, Pär Lönn, Thomas G:son och Calle Kindbom) för Lili & Susies comeback till Melodifestivalen 2009. År 2011 var hon med och skrev två av bidragen, "C'est la vie! It's Alright!" och "Diamonds", till den spanska nationella uttagningen till Eurovision Song Contest 2011, Destino Eurovision.

Våren 2011 spelade hon in låten "De månbleka tingen" tillsammans med synth-gruppen Mr Jones Machine. Låten framfördes även live.

Hon bor med ishockeyspelaren Stefan "Myran" Gustavsson. Paret har tre barn.

Diskografi 
Soloalbum

Låtar av Susie Päivärinta  
 "Sommar i natt", Lili & Susie
 "Where Eagles Fly", Lili & Susie
 "New Day", Susie Päivärinta, Japan (skriven tillsammans med Jan Johansen, Nestor Geli)
 "Welcome the World", Susann Sonntag, Melodifestivalen Finland 2002
 "You Can't Buy My Love", Ankie Bagger
 "Tease Me", Lili & Susie
 "Show Me Heaven (Lili & Susie-låt)", Melodifestivalen 2009, (tillsammans med Nestor Geli, Pär Lönn, Thomas G:son och Calle Kindbom)
 "Åt helvete för sent", Sara Löfgren, Mathias Holmgren (antagen men senare diskvalificerad) i Melodifestivalen 2010 (skriven tillsammans med Lina Eriksson och Mårten Eriksson)

Källor
Hänt 16 september 2016, "Susie Päivärinta: Mina minnen från barndomen är fulla av skratt"

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska pop- och rocksångare
Svenska låtskrivare
Födda 1964
Kvinnor
Levande personer
Deltagare i Melodifestivalen 1989
Deltagare i Melodifestivalen 2009
Personer från Sundbyberg
Deltagare i Så mycket bättre
Parlamentsvalet i Storbritannien 1992

Parlamentsvalet i Storbritannien 1992 skedde den 9 april 1992. De konservativa vann för fjärde gången i rad, trots att de länge låg efter i opinionsundersökningarna. 

Valdeltagandet var högt, 77,67 procent. Efter valet avgick Neil Kinnock som partiledare för Labour. Det konservativa partiets drygt 14 miljoner röster var och är det största antalet röster ett parti erhållit i ett brittiskt parlamentsval.

1992 i Storbritannien
1992
Storbritannien
Innocentius VII

Innocentius VII, född Cosimo Gentile de’ Migliorati 1336 i Sulmona, död 6 november 1406 i Rom, var påve i Rom från 17 oktober 1404 till sin död drygt två år senare. Samtidigt var Benedictus XIII motpåve i Avignon.

Biografi 

Migliorati föddes i en enkel familj i Sulmona i Abruzzi. Han studerade kanonisk rätt, undervisade ett tag i detta i Perugia och Padua, sponsrades av sin lärare Giovanni da Legnano för en resa till Rom, där påve Urban VI tog honom till kurians tjänst. I tio år var han i England, blev 1386 biskop i Bologna, och året därpå ärkebiskop av Ravenna.

Den 18 december 1389 utsågs Migliorati av påven Bonifatius IX till kardinalpräst med Santa Croce in Gerusalemme som titelkyrka, till camerlengo 1396, och påven använde honom som legat i många svåra diplomatiska uppdrag. När påven dog befann sig flera delegater från motpåven Benedictus XIII i Rom. Kardinalerna avlade gemensamt en ed att vem som än skulle väljas till påve, skulle denna lägga ner tiaran om det var nödvändigt för att bilägga den stora schismen. De åtta kardinaler som deltog i påvevalet valde enhälligt Migliorati till påve den 17 oktober 1404, och han antog då namnet Innocentius VII. Ghibellinerna ställde till med upplopp när de fick höra vem som blivit påve, men Ladislaus av Neapel skyndade till Rom med sina soldater och upprättade ordningen där.

Innocentius begick ett misstag när han utsåg sin släkting till kardinal, eftersom denne lät döda elva partisaner direkt efter att de sammanträffat med påven. Händelsen ledde till uppror, och påven tvingades fly till Viterbo tillsammans med sina kardinaler och sitt hov från romarna. Än en gång ingrep Ladislaus med sina trupper, och i januari 1405 erkände romarna påvens världsliga makt igen. Denna gång försökte dock Ladislaus använda sitt övertag till att skaffa sig reell makt över Kyrkostaten, vilket ledde till att påven exkommunicerade honom.

Det första Innocentius lät göra sedan han blivit påve var att tillkalla ett möte för att lösa schismen. Politiska skäl ledde dock till att han inte kunde garantera motpåvens säkerhet, vilket motpåven använde för att hävda att Innocentius motarbetade hans ansatser att få ett slut på schismen.

Innocentius VII dog hastigt i november 1406. Han har fått sitt sista vilorum i Vatikanska grottorna under Peterskyrkan.

Källor
Motsvarande artikeluppslag i Catholic Encyclopedia (1913), delvis översatt.

Externa länkar 

Påvar
Heliga stolens diplomater
Avlidna 1406
Män
Födda 1336
Personer i Kyrkostaten under 1400-talet
Kardinalpräster av Santa Croce in Gerusalemme
FCSB

FCSB är en fotbollsklubb från Bukarest i Rumänien. Klubben grundades 1947 som ASA București (Asociația Sportivă a Armatei - svenska: Arméns sportförening) och har haft ett flertal olika namn fram till 1961 då klubben antog nuvarande namnet FCSB (svenska: Stjärnan).

Steaua București var det första östeuropeiska lag att ta hem Europas största klubblagsturnering Europacupen, numera Uefa Champions League. Laget fortsatte att ha framgångar i Europa samt att dominera den inhemska fotbollen och knyta till sig nästan alla rumänska toppspelare.

Meriter 
 Europacupen: 1985/1986
 Uefa Super Cup: 1986

Kända spelare 
  Adrian Ilie
  Anghel Iordănescu
  Banel Nicolita
  Dan Petrescu
  Gheorghe Hagi
  Helmuth Duckadam
  Ilie Dumitrescu
  László Bölöni
  Miodrag Belodedici
  Raul Rusescu
  Tudorel Stoica
  Victor Piturca
  Marius Lăcătuș

Externa länkar
John Lee Hooker

John Lee Hooker, född 22 augusti 1912 i Coahoma County, Mississippi, död 21 juni 2001 i Los Altos, Kalifornien, var en amerikansk bluessångare, låtskrivare och gitarrist. Hooker var ett av de stora namnen inom bluesen och kallas ibland för "King of the Boogie" (eng. boogiekungen).

Efter sitt genombrott 1948 med singeln Boogie Chillen var Hooker aktiv inom bluesmusiken fram till sin död 2001, bortsett från ett avbrott under några år på 1980-talet. Han spelade in mer än 100 musikalbum. De kändaste inspelningarna gjorde han för Chess Records och Vee-Jay Records. Till hans mest kända sånger hör Boogie Chillen (1948), Dimples (1956) och Boom Boom (1962). Hookers stil är sparsmakad och känslomässig och många känner att Hooker är den amerikanska bluesmusiker som bäst visar kontakten med Afrika genom sin musik.

John Lee Hooker valdes 1980 in i Blues Hall of Fame och 1991 i Rock and Roll Hall of Fame. 2000 tilldelades han Grammy Lifetime Achievement Award.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska bluessångare
Amerikanska bluesgitarrister
Amerikanska låtskrivare
Rock and Roll Hall of Fame
Personer från Coahoma County
Födda 1912
Avlidna 2001
Män
Al Green

Albert "Al" Green, född 13 april 1946 i Forrest City i Arkansas, är en amerikansk gospel- och soulsångare och pastor.

Al Green började sjunga gospel i mycket unga år. Han gick över till soul i slutet av 1960-talet, inspirerad av sångare som Jackie Wilson, Elvis Presley och Wilson Pickett. Hans första album Back Up Train släpptes på ett litet lokalt skivbolag, men titelspåret blev en singelframgång på Billboards R&B-singellista. 1968 stiftade han bekantskap med producenten Willie Mitchell, och de inledde ett långvarigt och framgångsrikt samarbete som varade till 1976, och sedan återupptogs sporadiskt. Greens genombrott kom med hans tredje album Al Green Gets Next to You 1971. Skivan innehöll låten "Tired of Being Alone" som blev en stor singelframgång både i USA och Storbritannien. Med nästa album Let's Stay Together fick Green sin enda singeletta i USA med titelspåret. Den följdes upp av hits som "I'm Still in Love With You", "You Ought to Be with Me" (båda 1972), "Call Me" (1973), "Sha-La-La (Make Me Happy)" (1974) och "L-O-V-E (Love)" (1975). 

Från 1975 och framåt sålde både hans album och singlar sämre. Hans album fick ändå fortsatt erkännande av musikkritiker. Hans musik fick en alltmer religiös prägel, och hans sista album med sekulär musik från perioden, Truth N' Time, utkom 1978. Denna gjorde inget större väsen av sig. Han återvände sedan helt till sina gospelrötter och utgav på 1980-talet en radda religiösa musikalbum. Samtidigt verkade han som predikant. Han gjorde 1988 ett återtåg in på amerikanska singellistan tillsammans med Annie Lennox i en duettcover av Jackie DeShannon-låten "Put a Little Love in Your Heart" och började sedan släppa "världslig" musik igen.

Al Green blev invald i Rock and Roll Hall of Fame 1995. År 2000 gav han ut självbiografin Take Me to the River, döpt efter en av hans mest uppmärksammade kompositioner. Nya studioalbum utkom sedan 2003, 2005 och 2008, de två första producerades åter igen av Willie Mitchell.

Diskografi

 med låten Call Me (Come Back Home)

Källor 
Al Green på Allmusic
 (sid. 483)
Listplaceringar på Billboard Hot 100

Noter

Externa länkar

Amerikanska gospelsångare
Amerikanska soulsångare
Rock and Roll Hall of Fame
Musiker från Memphis
Personer från Forrest City
Födda 1946
Levande personer
Män
Pedro de Valdivia

Pedro de Valdivia, född omkr. 1497-1500 i Castuera i Badajoz i Extremadura i Spanien, död 24 december 1553 i Tucapel i Biobío i Chile, var en spansk conquistador. År 1537 deltog han på Francisco Pizarros sida i kriget mot Diego de Almagro. Efter det ledde han den spanska erövringen av Chile 1540. Den 12 februari 1541 grundade han Chiles kommande huvudstad Santiago. Han står också som grundare av de chilenska städerna Concepción och Valdivia. Han besegrades av mapuche-indianerna 1553 i Araucokriget och dödades av Lautaro.

Personer i Chiles historia
Personer i Spanien under 1500-talet
Män
Födda 1490-talet
Avlidna 1553
Oprah Winfrey

Oprah Gail Winfrey, född 29 januari 1954 i Kosciusko, Mississippi, är en amerikansk pratshowvärd, skådespelare, filmproducent, författare och filantrop.

Biografi

TV 
Winfrey ledde mellan 1986 och 2011 en egen mycket framgångsrik pratshow, The Oprah Winfrey Show. Programmet, som producerades av hennes produktionsbolag Harpo och sändes från Chicago, sågs av över 20 miljoner tittare i USA och visades i mer än 100 länder. 
Ett stort antal filmstjärnor, kungligheter, politiker och andra kända personer lät sig intervjuas av Winfrey, såsom Barbra Streisand, Ellen DeGeneres, Gene Simmons, George W. Bush, Barack Obama, Madonna, Prince, Michael Jackson, Donald Trump, John F. Kennedy, Jr., Muhammad Ali, Hillary Clinton, Lady Gaga med flera. I Sverige visades programmet på Kanal 5 och TV3.

Övrig media 
Oprah Winfrey har ett eget månadsmagasin (O – The Oprah Magazine), en välgörenhetsverksamhet (Oprah’s Angel Network) och en egen bokklubb (Oprah’s Books). 

Winfrey nominerades till en Oscar för bästa biroll i filmen Purpurfärgen (1985). Hennes produktionsbolag, Harpo Productions (härlett ur namnet "Oprah" baklänges) har producerat TV-program som Dr. Phil, Rachael Ray och även ett flertal filmer.

Privatliv 
Winfrey växte upp i delstaten Mississippi. Sedan 1986 lever hon tillsammans med Stedman Graham.

Den amerikanska ekonomitidskriften Forbes rankade Winfrey till att vara världens 1 082:a rikaste med en förmögenhet på 2,6 miljarder amerikanska dollar för den 23 november 2020.

Filmografi i urval 
 (roll)
 (TV-film; roll och produktion)
 (roll och produktion)
 (röstroll)
 (roll)
 (röstroll)
 (produktion)
 (röstroll)
 (produktion)
 (roll)
 (produktion)
 (roll och produktion)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
  
 

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska journalister
Amerikanska skådespelare
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska TV-programledare
Mottagare av Anisfield-Wolf Book Award
Personer från Attala County
Födda 1954
Kvinnor
Levande personer
Mottagare av Frihetsmedaljen
Amerikanska miljardärer
Alumner från Tennessee State University
Tuggummipop

Tuggummipop (på engelska Bubblegum pop), i vissa fall även kallad plastpop eller trashdisco, är en oftast nedvärderande benämning  för en del musik som kan bestå av kommersiell pop, schlager, bubblegumdance-Eurodance eller disco. Ordet används ibland av massmedia för att vara nedlåtande mot artister som anses vara alltför kommersiella, och till exempel ser utseendet som minst lika viktigt som musiken.

Begreppet används för band från sent 1960- och tidigt 1970-tal. Några av mest kända grupperna från den tiden är 1910 Fruitgum Company, The Lemon Pipers, Ohio Express och The Archies, och även Middle of the Road och Sweet. Termen används även för musik från sent 1990-tal.

Externa länkar 
 Bubblegum University, en gruppblogg
 The Classic Bubblegum Music Home Page, Bubblegumartiklar, intervjuer, historik, sångtexter och recensioner
 Billboard Top Kid Audio Chart

Popmusik efter genre
Genpool

En genpool är summan av alla alleler (genvarianter) i en viss population. Genpooler studeras i populationsgenetik och evolutionsforskning. Genpoolen förändras framförallt av att alleler med ökad fitness ökar sin frekvens genom att dess bärare (individer) har större framgång i sin förökning genom naturligt urval och för genvarianterna vidare till nästa generation. Alleler med lägre fitness tenderar att minska sin frekvens i genpoolen. Nya alleler uppkommer genom slumpvisa mutationer. Stora förändringar i genpooler som skett under lång tid kallas evolution.

Referenser 

Genetik
Populationsgenetik
Evolutionsbiologi
Britney

Britney är ett kvinnonamn. 

Den 31 december 2014 fanns det totalt 22 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Britney, varav 9 bar det som tilltalsnamn.

Personer med namnet Britney
Britney Spears, amerikansk popsångerska

Källor 

Kvinnonamn
Marty Balin

Marty Balin, ursprungligen Martyn Jerel Buchwald, född 30 januari 1942 i Cincinnati, Ohio, död 27 september 2018 i Tampa, Florida, var en amerikansk sångare och gitarrist, mest känd för sina sånginsatser i den psykedeliska rockgruppen Jefferson Airplane.

Balin var den som tillsammans med Paul Kantner formade Jefferson Airplane 1965. Gruppens mest kända hits sjöngs av Grace Slick, men Balin sjöng många av gruppens sånger som till exempel "Plastic Fantastic Lover", "Today", och "Volunteers". Han blev utschasad ur gruppen 1971 efter bråk med Grace Slick, men fick sedan komma tillbaka till Jefferson Starship 1975. Där sjöng han gruppens mest kända låt "Miracles". Han lämnade återigen gruppen 1978.

Han debuterade som soloartist 1981 med albumet Balin (med singlarna "Hearts" och "Atlanta Lady").
Han medverkade även i Jefferson Starship - The Next Generation och spelade in albumet Windows of Heaven 1999.

Diskografi
Soloalbum

Med Bodacious DF

Med KBC Band

Huvudartiklar: Jefferson Airplane och Jefferson Starship.

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats
 Biografi och intervju på den officiella webbplatsen för Jefferson Airplane

Födda 1942
Avlidna 2018
Amerikanska rocksångare
Amerikanska rockgitarrister
Män
Nick Lachey

Nicholas Scott "Nick" Lachey, född 9 november 1973 i Harlan, Kentucky, USA, är en amerikansk popsångare som slog igenom i pojkbandet 98 Degrees.

Han var gift med sångerskan Jessica Simpson från 2002 till 2006. Sedan 2011 är han istället gift med skådespelerskan och skönhetsdrottningen Vanessa Lachey (född Minnillo), med vilken han har tre barn.

Diskografi 
 2003 - SoulO
 2006 - What's Left Of Me
 2010 - Coming Up For Air

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska musiker
Alumner från Miami University
Personer från Harlan County, Kentucky
Födda 1973
Levande personer
Män
Alumner från University of Southern California
98 Degrees

98 Degrees var ett amerikanskt pojkband med hits som Give Me Just One Night (Une Noche) och My Everything. Den först singeln och hit var Invisible Man.

Sjöng tillsammans med Stevie Wonder låten True To Your Heart, som var ledmotiv till Disneyfilmen Mulan 1998.

Sångaren Nick Lachey gör nu solokarriär.

Externa länkar
Officiell webbplats

Upplösta amerikanska pojkband
Musikgrupper med syskon
Red Octopus

Red Octopus är ett musikalbum av Jefferson Starship släppt 1975. Albumet hamnade på Billboards första plats över mest sålda album när det släpptes. Det var till skillnad från Jefferson Airplanes skivor mer inriktad på ballader och mindre experimentellt, och det gjorde att skivan nådde ut till en bredare publik. Balladen "Miracles" blev den största hiten från albumet.

Låtlista
"Fast Buck Freddie" (Craig Chaquico/Grace Slick) - 3:28 
"Miracles" (Marty Balin) - 6:51 
"Git Fiddler" (Papa John Creach/Kevin Moore/John Parker) - 3:09 
"Al Garimasu (There Is Love)" (Grace Slick) - 4:15 
"Sweeter Than Honey" (Marty Balin/Craig Chaquico/Pete Sears) - 3:21 
"Play on Love" (Pete Sears/Grace Slick) - 3:43 
"Tumblin'" (Marty Balin/David Freiberg/Robert Hunter) - 3:26 
"I Want to See Another World" (Marty Balin/Paul Kantner/Grace Slick) - 4:35 
"Sandalphon" (Pete Sears) - 4:09 
"There Will Be Love" (Marty Balin/Craig Chaquico/Paul Kantner) - 5:04 
Bonusspår på 2005 års utgåva
"Miracles" - 3:30 (singelversion)
"Band Introduction" - 1:15 (live)
"Fast Buck Freddie" - 3:35 (live)
"There Will Be Love" - 4:58 (live)
"You're Driving Me Crazy" - 6:45 (live)

Musikalbum 1975
Klemens

Klemens, eller Clemens, är ett mansnamn av latinskt ursprung med betydelsen 'nådig' eller 'mild'. Namnet har använts i Sverige sedan 1200-talet och var mycket vanligt under medeltiden. Sitt starkaste fäste hade namnet i Norrland, där det även var vanligt som förnamn bland samer. Sin starkaste period hade Klemens på 1950-talet och nuförtiden är namnet ovanligt. Högst några enstaka pojkar får namnet som tilltalsnamn varje år.

Den 31 december 2008 fanns det totalt 524 personer i Sverige med namnet Klemens eller Clemens, varav 155 med det som tilltalsnamn/förstanamn. År 2003 fick 5 pojkar namnet, varav 2 fick det som tilltalsnamn.

Många påvar har burit namnet och det är för att hedra Clemens I, en biskop i Rom som enligt legenden led martyrdöden år 102, som namnet återfinns i almanackan. 

Namnsdag: 23 november (sedan medeltiden)

Personer med namnet Klemens/Clemens
 Clemens I, förmodad författare av Första Clemensbrevet
 Clemens II, påve 1046-1047
 Clemens III, påve 1187-1191
 Clemens III (motpåve)
 Clemens IV, påve 1265-1268
 Clemens V, påve 1305-1314
 Clemens VI, påve 1342-1352
 Clemens VII, påve 1523-1534
 Clemens VII (motpåve)
 Clemens VIII, påve 1592-1605
 Clemens VIII (motpåve)
 Clemens VII (motpåve)
 Clemens IX, påve 1667-1669
 Clemens X, påve 1670-1676
 Clemens XI, påve 1700-1721
 Clemens XII, påve 1730-1740
 Clemens XIII, påve 1758-1769
 Clemens XIV, påve 1769-1774
 Klemens av Alexandria	
 Klemens av Ohrid, helgon
 Clemens Brentano, tysk författare
 Klemens Jónsson
 Clemens Klotz
 Clemens Krauss, österrikisk dirigent
 Klemens von Metternich
 Clemens Paal

Se även
Lista över påvar
Mark Twain var egentligen en pseudonym för Samuel Langhorne Clemens
Clement
Klemensnäs

Referenser

Förnamn
Mansnamn
Regentnamn
Svenska förnamn
Svenska mansnamn
Michail Chodorkovskij

Michail Borisovitj Chodorkovskij (), född 26 juni 1963 i Moskva i dåvarande Ryska SFSR, är en rysk affärsman.

Chodorkovskij var som ung aktiv i det sovjetiska kommunistpartiets ungdomsförbund Komsomol. Under Sovjetunionens sista år började han ägna sig åt affärsverksamhet med hjälp av sina kontakter inom kommunistpartiet. Han bedrev bland annat kafé, diskotek och öppnade 1989 en av Sovjetunionens första privata banker. I början av 1990-talet köpte Chodorkovskij Yukos,  Rysslands största oljebolag. 2004 tänkte han utmana Vladimir Putin i presidentvalet, och diskuterade själv med USA och Kina om handelsavtal.

Han var då den rikaste personen i Ryssland och den 16:e rikaste i världen. 2003 fängslades han anklagad för ekonomisk brottslighet och Yukos förstatligades.

Gripandet av Chodorkovskij och förstatligandet av Yukos föregicks av en juridisk tvist mellan Yukos och den ryska staten och väckte stor uppmärksamhet såväl i Ryssland som övriga världen. Flera internationella bedömare menade att anklagelserna mot Chodorkovskij för ekonomisk brottslighet var svepskäl för att rättfärdiga ett förstatligande av Yukos och ett utmanövrerande av Chodorkovskij, som sågs som ett hot mot president Vladimir Putin. Den 27 december 2010 dömdes Chodorkovskij för pengatvätt och stöld. Den 20 december 2013 benådade Putin Chodorkovskij per dekret.
Strax efter frigivningen lämnade Chodorkovskij Ryssland och bosatte sig i Berlin.

Öppna Ryssland 
Redan 2001 grundade Chodorkovskij stiftelsen Öppna Ryssland () med hemvist i London. Dess verksamhet lades ner 2006 sedan grundaren hade satts i fängelse, men återöppnades i september 2014 och har sedan dess bidragit till seminarier och konferenser om hur Ryssland ska kunna moderniseras och demokratiseras.

Vid rörelsens konferens i Tallinn i april 2017 avgick Chororkovskij som ordförande och i till hans efterträdare valdes den 29-årige Aleksandr Solovjov, som tidigare har varit assistent åt statsdumaledamoten Dmitrij Gudkov.

Bibliografi 
 (Тюремные люди, Mina medfångar, 2015, i översättning av Ola Wallin)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
 Открытая Россия / Open Russia, webbplats för stiftelsen Öppna Ryssland

Personer inom Rysslands näringsliv under 1900-talet
Personer i Ryssland under 2000-talet
Män
Födda 1963
Personer från Moskva
Levande personer
Personer inom Rysslands näringsliv under 2000-talet
Long John Silver (musikalbum)

Long John Silver är ett musikalbum av Jefferson Airplane släppt 1972. Albumet var det sista Jefferson Airplane spelade in innan gruppen omorganiserades till Jefferson Starship. Titelspåret som handlar om en vision om försäljning av legaliserade marijuana-cigarrer brukar räknas som ett av de bättre spåren. Albumet nådde 20:e plats på albumlistan i USA.

Låtlista
Sida 1
"Long John Silver" (Jack Casady/Grace Slick) – 4:22
"Aerie (Gang of Eagles)" (Slick) – 3:53
"Twilight Double Leader" (Paul Kantner) – 4:42
"Milk Train" (Papa John Creach/Slick/Roger Spotts) – 3:18
"The Son of Jesus" (Kantner) – 5:27

Sida 2
"Easter?" (Slick) – 4:00
"Trial by Fire" (Jorma Kaukonen) – 4:31
"Alexander the Medium" (Kantner) – 6:38
"Eat Starch Mom" (Kaukonen/Slick) – 4:34

Medverkande
Musiker (Jefferson Airplane-medlemmar)
Jack Casady – basgitarr, bas-balalajka
Joey Covington – percussion, trummor, sång
Paul Kantner – gitarr, sång
Jorma Kaukonen – sologitarr, sång
Grace Slick – piano, sång
Papa John Creach – violin på "Pretty as You Feel", "Wild Turkey" och "When the Earth Moves Again"

Bidragande musiker
Bill Laudner – sång på "War Movie"
Will Scarlett – munspel på "Third Week in the Chelsea"
Carlos Santana – gitarr på "Pretty as You Feel"
Michael Shrieve – trummor på "Pretty as You Feel"

Produktion
Jefferson Airplane – producent
Allen Zentz – ljudtekniker
Masterful Maurice (Pat Ieraci) – ljudtekniker
Acy Lehman – omslagsdesign
Grace Slick – omslagskonst
Bill Thompson – omslagskonst
Gary Blackman – omslagsdesign

Referenser

Externa länkar 
"Welcome to the Studio" på Jefferson Airplanes webbplats

Musikalbum 1972
Album av Jefferson Airplane