Martin Ljung

Martin Vilhelm Ljung, född 15 augusti 1917 i Notviken i Luleå, död 30 september 2010 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk komiker och skådespelare.

Biografi 

Martin Ljung var en originell komiker som började sin yrkesbana som smedhalva hos SJ hemma i Norrbotten.  

När Ljung kom till Stockholm tog han teaterlektioner för Dramatenskådespelaren Ivar Kåge, och sommaren 1947 spelade han en mindre roll som "Andre friaren" i Skansenteaterns uppsättning av Holger Drachmanns Det var en gång med Sonja Wigert och Sture Lagerwall i ett par av de stora rollerna. Han filmdebuterade samma år med småroller i flera filmer.  

Han tillhörde kärntruppen i Povel Ramels Knäppupp-produktioner. Samarbetet med Ramel började med att Ljung med sin karakteristiska basröst imiterade en biograforgel i radioprogrammet Frukostklubben 1947. 

I den allra första Knäppupp-revyn Akta huvet (1952) gjorde han succé som hypokondrikern Viking. Flera av Ljungs monologer och oneliners har blivit självklara klassiker inom svensk humor. Hit hör Fingal Olsson, 55:an Olga och Rock-Fnykis. Rock-Fnykis blev största framgång på skiva. Den toppade branschtidningen Show Business försäljningslista i hela tre månader (februari-april 1959) och såldes i över 100 000 exemplar. Andra skivframgångar var Ester och Skojten samt Guben i låddan tillsammans med Hans Alfredson.

I mitten av 1960-talet hade Martin Ljung huvudrollen i den svenska versionen av radioföljetongen Dickie Dick Dickens. Han var med i flera av Knäppupps filmproduktioner, bland andra I rök och dans, Ratataa och Den store amatören. Han spelade farlig sjörövare (Jocke med kniven) i Pippi Långstrump på de sju haven (1970) och var med i Per Oscarssons film Sverige åt svenskarna (1980). Filmdebuten skedde emellertid redan 1947 i Tappa inte sugen. Han samarbetade ofta med Hasse och Tage, bland annat i Spader, Madame! på Oscarsteatern 1969, filmen Äppelkriget (1971) och revyn Glaset i örat på Berns 1973. 1973 spelade han också revy hos Hagge Geigert i Göteborg. 1979 och 1980 spelade han komedi mot Inga Gill på Nya Teatern i Göteborg, bland annat i Plaza Suite av Neil Simon. Han gjorde även rollen som Farbror Frippe i barnprogrammet Farbror Frippes skafferi 1976.

Martin Ljung kunde ofta med små medel göra en biroll till en huvudroll, exempelvis när han spelade betjänten i Charleys Tant (1977), ficktjuven i Rampfeber (1983) och moralisten i Gamle Adam (1984), samtliga på Vasan i Stockholm. Han medverkade i musikalen Spök (1981) och i Skål på Maximteatern 1985. I början av 1990-talet gjorde han karriär som ståuppkomiker med nyskrivet material som blandades med klassiker som Fingal Olsson och Ester.

Ljung avled den 30 september 2010 i sitt hem i Stockholm. Han är begravd på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Filmografi i urval 

 (kort förfilm på bio)

 (kort bio-förfilm åt Far till sol och vår)

Kända monologer och sketcher

Ester
Skojten
55:an Olga
Rock-Fnykis
Viking
Guben i låddan
Upptäcktsresanden
Att vara rolig
Pantomimikern
Lektion i komedi
Hamlet
Kanonkungen
Kromosomtalaren

Diskografi
Diskografier finns på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960, och på Discogs.

Teater

Roller (ej komplett)

Priser och utmärkelser
1981 – Karl Gerhards Hederspris
1982 – Olof Högberg-plaketten
1988 – Purjolökspriset
1997 – Revyräven
1998 – Hedersledamot vid Norrlands nation
2001 – Fridolf Rhudin-priset
2007 – SKAPs hederspris

Referenser

Externa länkar 

 
 Martin Ljung på Svensk mediedatabas
 Martin Ljung på Internet Movie Database

Svenska skådespelare
Svenska revyartister
Svenska komiker
Knäppupp
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Skådespelare från Luleå
Födda 1917
Avlidna 2010
Män