kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Klüft

Klüft är en stavningsvariant av det svenska efternamnet Klyft. 

Namnet var ursprungligen ett så kallat soldatnamn, och de till uttalet liknande icke-svenska efternamn som förekommer – exempelvis tyska Kluft, som betyder "klyfta" eller "bergsspricka", samt det likalydande nederländska Kluft, "liten administrativ kyrklig region utan egen (socken)kyrka" – har sålunda en annan etymologisk bakgrund.

Namnet är ovanligt, men bland kända bärare av namnet finner man bland andra friidrottarna Carolina Klüft och hennes make Patrik Klüft. Den 31 december 2009 fanns 77 personer folkbokförda i Sverige med efternamnet Klüft.

Referenser 

Svenska efternamn
Andreasakterna

Andreasakterna (Acta Andreae), är en apokryfisk skrift från före 200-talet e.Kr. som skildrar aposteln Andreas gärningar och mirakler. Innan upptäckten av Döda havsrullarna betraktades Andreasakterna som en gnostisk text. Den har räknats till apokryfterna sedan 300-talet; Eusebios av Caesarea förkastade texten och kallade den kättersk och absurd, medan Gregorius av Tours försökte rensa den på kätteri.  

Andreasakterna refereras till i det koptiska Manikeanska Psaltaren som dateras till 200-talet. Verket har uppmärksammats av M.R. James och Jean-Marc Prieur som hävdade att texten inte talar om Jesus som en historisk person. Det har överlevt i två versioner, en koptisk och en grekisk, samt i citat i andra verk. Det koptiska manuskriptet förvaras i universitetsbiblioteket i Utrecht. Det grekiska ingår i ett Martyrium och innehåller 65 kapitel. Traditionen har gett att verket bygger på Petrusakterna och Johannesakterna, vilka samtliga uppgetts ha en "Leucius Charinus" som författare; denne är också känd för att ha författat ett stort antal romanser.

Verket skildrar hur Andreas under vidsträckta resor utför flera mirakler, som att väcka döda till liv och stilla stormar, där han räddas uteslutande genom att korsa sig. Det förekommer också starkt moraliserande avsnitt, som när Andreas låter ett utomäktenskapligt embryo dö, och räddar en pojke från en incestuös mor. Berättelsen skildrar hur Andreas predikar i tre dagar medan han blir korsfäst.

Det finns ytterligare en text, Andreas- och Matteusakterna, som förr infogades i Andreasakterna. I den uppes att aposteln Matteus blir tillfångatagen av kannibaler men räddas av Jesus och Andreas. Detta verk frånskiljs numera från Andreasakterna.

Externa länkar 
 Andreasakterna i Gregorius av Tours version

Apokryfer
Hægebostads kommun

Hægebostads kommun (norska: Hægebostad kommune) är en kommun i Agder fylke, Norge. Kommunen gränsar till Kvinesdals kommun i väst, till Åserals i öst samt till Lyngdals kommun i söder. Den administrativa huvudorten är Tingvatn.

Administrativ historik
Dagens Hægebostad omfattar de tidigare kommunerna Hægebostad och Eiken. De slogs samman 1963. De två kommunerna utgjorde en kommun även från 1837 till 1915.

Areal och befolkning 

Kommunen har ungefär 1 600 invånare. Utöver dessa finns omkring 800 stugor i kommunen. Floden Lygna rinner från nord till söder genom kommunen, och som en följd av kalkning har floden och tillhörande vattnet gott om fisk. Totalt finns det 988 vattendrag i kommunen.

Hægebostad har ett rikt djurliv med älg, bäver, rådjur, hare, ripor, örn och lodjur. I kommunens nordligaste delar betar landets sydligaste vildrensstammar.

Fylkesvei 42 går genom kommunen i riktning öst-väst, och fylkesvei 43 som går i sydlig riktning är förbunden med E39. Sørlandsbanen stannar i Hægebostad vid Snartemo station. Stationen ligger mitt emellan två av de längsta järnvägstunnlarna i Norge, Kvinesheitunneln och Hægebostadtunneln.

Meteorologisk institutt, Avinor och Statens vegvesen driver tillsammans en stor väderradar på Staksteinliknuten (631 m ö.h.) i Hægebostad. Radarn stod färdig år 2000 och täcker Norges sydliga delar och de närliggande havsområdena.

Sevärdheter 
Snartemosvärdet är en del av ett fynd från gården Snartemo. Svärdet är från folkvandringstiden och fanns hösten 1933. Richard och Olav Kjellingland höll på att bryta ny åkerjord då man under en stor stenhäll fann ett hålrum. Under stenhällen fanns en grav från tidigt 500-tal med ett svärd, som sedermera blev känt som Snartemosvärdet.

Referenser 

 Kultur i Hægebostad på karta från Kulturnett.no

Kommuner i Agder fylke
Bernardo Vittone

Bernardo Antonio Vittone, född 1705 i Turin, död 19 oktober 1770 i Turin, var en italiensk arkitekt under senbarocken.

Vittone, som var elev till Guarino Guarini, betonar i sina sakrala byggnadsverk, företrädesvis i kyrkan Santa Chiara (1742) i Bra, kyrkorummets vertikalitet med ett sällsynt högt kupolrum. Vittone koncentrerade sig på centralkyrkor med tonvikt på höjdsträvan. Han laborerade i sina kyrkorum med ljuset som ett abstrakt element, vilket konkretiseras i mötet med den arkitektoniska strukturen.

Födda 1705
Avlidna 1770
Italienska barockarkitekter
Män
Kvinesdals kommun

Kvinesdals kommun (norska: Kvinesdal kommune) är en kommun i Agder fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Liknes.

Administrativ historik 
Den ursprungliga kommunen, Kvinesdal formannskapsdistrikt, slogs samman 1841 med Fjotland. Fjotland bröts ur igen 1858. 1900 delades kommunen och Feda kommun bildades. De tre delarna återförenades 1963 till den nuvarande kommunen.

Tätorter
 Feda
 Liknes

Referenser

Kommuner i Agder fylke
Sirdals kommun

Sirdal är en kommun i Agder fylke, i södra Norge. Administrationsorten är Tonstad. Kommunen kom till genom en sammanslagning av Sirdal och Södra Sidal 1960.

I Sirdal ligger alpinanläggningar på bergen Björnestad, Sinnes, Fidjeland och Ådneram. Högsta berg är Urddalsknuten, ligger 1 434 m ö.h. Större arbetsplatser är inom turism, kommunen och kraftbolag.

Administrativ historik 
Kommunen bildades första gången under namnet Siredalen 1849 när Bakke kommun delades. 1905 delades Siredalen i Tonstad och Øvre Sirdals kommuner. 1960 slogs dessa två kommuner och en mindre del av Bakke samman igen under namnet Sirdal.

1874 övers ett obebott områden från Fjotlands kommun. 1903 överfördes ett område med 63 invånare till Fjotlands kommun. 1987 överfördes ett område med 41 invånare från Flekkefjords kommun.

Källor

Externa länkar 
Kommunens webbplats

Kommuner i Agder fylke
Valla kyrka, Bohuslän

Valla kyrka ligger i Tjörns kommun. Den tillhör Valla församling i Göteborgs stift.

Kyrkobyggnaden  
Valla nuvarande kyrka uppfördes 1859-1861. Det är en hallkyrka av sten med torn och tresidigt kor, ritad av Ludvig Hedin och uppförd av Sandhultsbyggmästaren Andreas Persson, Erikstorp, Bollebygd. Tidigare fanns en medeltida kyrka av sten på platsen, som revs med undantag av gravkoret, vilket infogades i den nya kyrkan.

Hvidtfeldtska gravkoret
Det Huitfeldtska gravkoret (se bild) uppfördes 1663-1664 för adelsdamen Margareta Huitfeldt och hennes familj, som hade sina godsegendomar på Tjörn där herrgården Sundsby på ön Mjörn vid norra Tjörn var sätesgård.

Inventarier

Dopfunt av täljsten från 1100-talet i två delar. Höjd: 60 cm. Cuppan rund och karformad, nedåt något skrånande. Den är försedd med dekorativa flätmönster. Foten är en odekorerad plint. Uttömningshål i funtens mitt. Den tillhör en grupp funtar tillverkade av mästarna Sven och Torbjörn. Den är svårt skadad och cuppans botten saknas. Den donerades 1872 till Göteborgs museum
Altaruppsatsen från 1663 är en gåva från Margareta Huitfeldt och utförd av Hans Schwandt. 
Predikstolen, liksom huvuddelen av altarringen och läktarbarriären härstammar från den gamla kyrkan.
Läktarbarriären har målningar som förställer Jesus och apostlarna utförda av Lars Holm 1741.

Klockor
Lillklockan är av senmedeltida typ med klumpig och ojämn yta. Den saknar inskrifter.

Orgel
1878 byggde Salomon Molander & Co, Göteborg en mekanisk orgel med 10 stämmor.
1933 byggde John Grönvall Orgelbyggeri, Lilla Edet en orgel med 15 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1972 av Olof Hammarbergs Orgelbyggeri AB, Göteborg och är en mekanisk orgel. Fasaden är från 1878 års orgel. Några av Molanders orgelstämmor fick vara kvar och fasaden blev ljudande. Instrumentet har 22 stämmor disponerade enligt nedan.

Bilder

Källor

Einar Erici: Orgelinventarium, Kyrkomusikernas riksförbund, Stockholm (1964)

Externa länkar

.
Medeltidens bildvärld, Historiska museet.

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Tjörns kommun
Orgeldispositioner
Kyrkobyggnader invigda 1861
1861 i Sverige
Songdalens kommun

Songdalens kommun (norska: Songdalen kommune) var en kommun i Vest-Agder fylke i Norge. Den administrativa huvudorten var Nodeland.

Administrativ historik 
Kommunen bildades 1964 genom en sammanslagning av Greipstad och ena halvan av Finslands kommun. Ett område med 39 invånare från Øvrebø kom också att ingå i den nya kommunen. 1978 överförs ett område med 10 invånare från Vennesla kommun. 1984 överförs ett obebott område från Vennesla kommun. 2020 slogs kommunen samman med Søgne och Kristiansands kommuner.

Tätorter
 Nodeland
 Nodelandsheia
 Volleberg

Referenser

Tidigare kommuner i Vest-Agder fylke
Senbarock

Senbarocken kallas den konstperiod inom barockens måleri och arkitektur som i Italien varade mellan cirka 1675 och 1750. 
Begreppet är något spretigt. Inom arkitektur och måleri dyker "barocka" tendenser upp mycket tidigt under 1500-talet. Inom möbelkonst och konsthantverk dröjer det.
I Frankrike sägs senbarocken infalla i slutet av 1600-talet, men då definieras regency och andra svenska "senbarockdrag" som rokoko.
I Sverige kallas senbarocken Karolinerstil, och Regency/tidig rokoko (visserligen ofta uppblandad med äldre drag) kallas barock. Svensk senbarock brukar sägas ligga tidsmässigt 1720-1750.

Arkitekter (urval)
 Filippo Barigioni
 Carlo de Dominicis
 Johann Bernhard Fischer von Erlach
 Ferdinando Fuga
 Johann Lukas von Hildebrandt
 Balthasar Neumann
 Nicola Salvi
 Bernardo Vittone

Litteratur
 Norberg-Schulz, Christian, Late Baroque and Rococo architecture. London: Faber/Electa 1986.  
 Smith, Gil R., Architectural diplomacy: Rome and Paris in the late Baroque. New York, N.Y.: Architectural History Foundation 1993.  
 Varriano, John L., Italian baroque and rococo architecture. New York: Oxford University Press 1986.  

Barocken
Mandals kommun

Mandals kommun () var Norges sydligaste kommun, belägen i Vest-Agder fylke. Centralort var Mandal, Norges sydligaste stad. Inom kommunen ligger ön Pysen, Norges sydligaste punkt.

Administrativ historik 
Kommunen bildades likt andra norska kommuner på 1830-talet. 1864 delades kommunen, varvid Halse og Harkmarks kommun bildas. 1921 överfördes ett område med 221 invånare från Halse og Harkmark. 1964 slogs kommunen samman med Halse og Harkmark samt större delen av Holums kommun. Samtidigt överförs ett obebott område till Søgne kommun. 1 januari 2020 slogs kommunen slutligen samman med Marnardal och Lindesnes kommuner under namnet  Lindesnes.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Tidigare kommuner i Vest-Agder fylke
Tidigare stadskommuner i Norge
Bra

Bra är en stad och kommun i provinsen Cuneo, Piemonte i nordvästra Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Cavallermaggiore, Cherasco, La Morra, Pocapaglia, Sanfrè, Santa Vittoria d'Alba och Verduno.

En av stadens sevärdheter är kyrkan Santa Chiara, ritad av Bernardo Vittone 1742.

Föreningen Slow Food har sitt säte i Bra.

Det finns även en ost som är uppkallad efter staden.

Referenser

Externa länkar 
 Città di Bra
Marnardals kommun

Marnardal var en kommun i Vest-Agder fylke i Norge. Den administrativa huvudorten var Heddeland. 1 januari 2020 slogs kommunen samman med Lindesnes kommun.

Administrativ historik 
Marnardals kommun kommun bildades 1964 genom en sammanslagning av Laudal, större delarna av Øvrebø och Bjelland samt ett mindre område i Finslands kommun. 1 januari 2020 slogs kommunen samman med Mandal och Lindesnes kommuner.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Tidigare kommuner i Vest-Agder fylke
Lindesnes kommun

Lindesnes kommun () är en kommun i Agder fylke i södra Norge. Kommunen omfattar halvön Lindesnes som är Norges sydligaste fastlandspunkt. Staden Mandal utgör kommunens centralort. Norges sydligaste punkt är Pysen som är en ö i kommunen.

Administrativ historik
Den nya kommun som bildades 1964, genom sammanläggning av de tidigare kommunerna Spangereid, Sør-Audnedal och Vigmostad, fick namnet Lindesnes efter den halvö på vilken den ligger. 

Den 1 januari 2020 utvidgades Lindesnes kommun med de tidigare kommunerna Mandal och Marnadal.

Tätorter 
I Lindesnes kommun finns åtta tätorter:
Farestad
Krossen
Mandal (centralort)
Spangereid (Høllen)
Svennevik
Sånum
Vigeland
Øyslebø

Bilder

Referenser

Externa länkar

 
Kommuner i Agder fylke
Søgne kommun

Søgne kommun (norska: Søgne kommune) var en kommun i Vest-Agder fylke i Norge. Den administrativa huvudorten var Tangvall. 1 januari 2020 slogs kommunen samman med Kristiansands kommun.

Administrativ historik 

Norges kommuner bildades på 1830-talet. Sedan dess har kommunen genomgått flera gränsjusteringar. 1913 bröt sig Greipstads kommun sig ur Søgne. 1964 överfördes områden med totalt 53 invånare från Holums och Øyslebø kommuner. 1965 överfördes ett obebott område från Mandals kommun. 2020 slogs Søgne samman med de båda grannkommunerna Songdalen och Kristiansand.

Se även
Brødrene Repstads Karosserifabrikk

Källor

Noter

Tidigare kommuner i Vest-Agder fylke
Klövedals kyrka

Klövedals kyrka är en kyrka som tillhör Klövedals församling i Göteborgs stift. Den ligger i Tjörns kommun på ön Tjörns nordvästra näs, cirka 10 kilometer norr om Skärhamn.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes 1848 på samma plats som den tidigare medeltidskyrkan låg. Den består av ett långhus, tresidigt avslutat kor av samma höjd och bredd som långhuset och sakristia utskjutande vid korets nordsida. På en höjd söder om kyrkan står en rödmålad klockstapel. Innertaket är tunnvälvt och prytt med målningar. Kyrkan restaurerades 1934, då bland annat ett nytt klocktorn byggdes. Invändigt försågs kyrkan med nya bänkar, nytt golv och tak samt nya innanfönster, till en kostnad av 16 000 kronor. Värmeledningar installerades för 2 700 kronor och kyrkan ommålades helt till en kostnad av 2 225 kronor. Orgeln byggdes om helt av orgelbyggare Olof Hammarberg, till en kostnad av 4 950 kronor. Restaureringen finansierades främst genom donationer och gåvor. Som arkitekt anlitades Gustaf Ljungman. Kyrkan återinvigdes torsdagen den 7 februari 1935.  

Den gamla kyrkan hade invändiga målningar av Lars Holm från 1741.

Kyrkan återinvigdes 18 december 2005 av kontraktsprosten Maths Håland.

Inventarier
Altaruppsatsen från 1704 är gjord av Erik Griis. Predikstolen kom till samma år som kyrkans grundläggning, med undantag för trappräcket som härrör från den gamla predikstolen från 1600-talet.

Orgeln
Orgeln tillverkades 1870 och har 14, stämmor. Den har genomgått två ombyggnader 1934 och 1986, så idag är endast 3 stämmor från den ursprungliga.

Dispositon

Hv: Principal 8' Oktava 4' Gedakt 8' Koppelflöjt 4'
Waldflöjt 2' Sesquialtera II Mixtur II

Sv: Rörflöjt 8' Fugara 8' Flöjt 4' Principal 2' Skalmeja 8' 

Pedal: Subbas16' Gedaktbas8

I fasaden ljuder Principal 8' och Oktavs 4'

Referenser

Noter

Tryckta källor
En julbok till församlingarna i Göteborgs stift 1935, red. Knut Norborg, utgiven av Stiftelsen Pro Caritate, Elanders Boktryckeri, Göteborg 1935 s. 140-141
Vår svenska kyrka: Göteborgs stift, huvudred. Elis Malmeström & Eric Nilsson, Kulturhistoriska Förlaget, Göteborg 1950 s. 123
Göteborgs stift i ord och bild, redaktionskommitté: teol. dr. Elis Malmeström, teol. dr. Gösta Nelson, kyrkoherde Anders Block, kyrkoadjunkt Folke Fehn, Idun Förlag, Stockholm 1950 s. 625

Externa länkar

Stenkyrka kyrkliga samfällighet

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Tjörns kommun
Kyrkobyggnader invigda 1848
1848 i Sverige
Pengő

Pengő (P - Pengő) var den valuta som användes i Ungern fram till införandet av Forinten 1946. Valutakoden var HUP. 1 Pengő var = 100 fillér.

Valutan infördes den 21 januari 1927 och gällde fram till den 31 juli 1946 och ersatte den tidigare korona.

Efter det första världskriget var den Österrike-Ungerska krone utsatt för en kraftig inflation. I Ungern introducerades då en ny valuta. Pengőn var värd 12500 kronor och definierades till 3800 per 1 kilogram guld. I motsats till kronen myntades aldrig någon guldpengő.

Pengőn förlorade i värde efter det andra världskriget då den upplevde den högsta hyperinflationen som någonsin uppmätts. Pengőn revalverades men det stoppade inte hyperinflationen och en prisspiral pressade upp priserna. Den största beteckningen som infördes var en 1021 pengő (1 miljard biljoner), de trycktes men delades aldrig ut. Den största benämningen som användes var en 1020 pengő (100 miljoner biljoner, se bild).    

Vid bytet till forint var omvandlingen 1 HUF = 400 kvadriljarder (400 000 000 000 000 000 000 000 000 000 eller 4×1029) pengő.

Bildgalleri

Användning
Valutan gavs ut av Magyar Nemzeti Bank - MNB som grundades 1924 och ersatte den tidigare Kungliga Ungerska Statsbanken grundad 1921. MNB har än idag huvudkontoret i Budapest.

Valörer
mynt: Pengőmynt fanns före 1944, inte under inflationsfasen.
underenhet: användes ej, tidigare fillér
sedlar: innan 1944: 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100 
1944-1946: 10 000, 100 000, 1 miljon, 10 miljoner, 100 miljoner, 1000 miljoner pengő
10 000, 100 000, 1 miljon, 10 miljoner, 100 miljoner, 1000 miljoner milpengő 
10 000, 100 000, 1 miljon, 10 miljoner, 100 miljoner b.‑pengő 
(milpengő=miljoner pengő; b.‑pengő=biljoner pengő)

Externa länkar
 Centralbanken MNB
 HUP sedlar

Ungerns ekonomi
Ej längre existerande valutor
Antonio del Pollaiuolo

Antonio del Pollaiuolo, egentligen Antonio Benci, född omkring 1432 i Florens, död 4 februari 1498 i Rom, var en florentinsk målare, skulptör, gravör och guldsmed under ungrenässansen. Han var bror till Piero del Pollaiuolo.

Biografi 
Pollaiuolo antas ha varit elev till Andrea del Castagno och arbetade i nära kompanjonskap med brodern Piero. Deras verk är starkt antikinspirerat. Enligt Vasari utförde de dissektioner för att förstå människokroppens uppbyggnad och var på så sätt tidiga representanter för den florentinska renässansens kombination av vetenskapsman-konstnär.

Pollaiuolos obestridliga mästerverk är målningen Den helige Sebastiansmartyrium (sannolikt utförd tillsammans med brodern). I målningen märks ett nytt sätt att framställa människokroppen med tydligt angiven muskulatur och med samma rörelse skildrad från varje sida och från flera olika synvinklar. I sticket Strid mellan nakna män (omkring 1474), inspirerat av Mantegna, är handlingen ännu våldsammare och uppvisningen av muskelstrukturen fullständig. Apollo och Dafne och Herkules och Anteus tilldrar sig i ett noggrant iakttaget, lyriskt landskap, där det topografiska dock inte är huvudmotivet.

Bröderna Antonio och Piero del Pollaiuolo tillbringade sina sista år i arbete med Sixtus IV:s och Innocentius VIII:s gravvårdar i brons i Peterskyrkan i Rom. Påvens handrörelse och gestalternas placering på Innocentius grav kopierades i senare gravmonument.

Bilder

Källor

Externa länkar

Florentinska målare
Italienska skulptörer under 1400-talet
Män
Födda 1432
Avlidna 1498
Skulptörer från Florens
Akademen

Akademen kan syfta på:
Akademiska bokhandeln – en finländsk bokhandelskedja.
Akademiska Sångföreningen – en finlandssvensk manskör.
Universal

Universal kan syfta på:

 Universal Telecom – en svensk teleoperatör
 Universal Music Group – ett skivbolag
 Universal Republic Records – ett dotterbolag
 Universal Studios – ett filmbolag
 Universal Studios Hollywood – en filmstudio och nöjespark i Universal City
 Universal City, Kalifornien – en stad i Kalifornien
 Universal Airlines – ett flygbolag från Guyana

Se även 
 Universalism
 Universalitet
 Universe
 Universum (olika betydelser)
RSL COM

RSL COM var ett svenskt IT- och telekommunikationsbolag. Privatkundstocken övertogs 2004 av Universal Telecom AB. Företagsverksamheten övertogs samma år av Ventelo Sverige AB.

Externa länkar
RSL COM

Ej längre existerande teleoperatörer
Ej längre existerande svenska företag
Húsavík, Färöarna

Húsavík (IPA: , danska: Husevig) är en by på Färöarna, belägen på ön Sandoys östkust. Orten är administrativt centrum i Húsavíks kommun. Vid folkräkningen 2015 hade Húsavík 70 invånare.

Historia
Húsavík är en gammal ort, troligtvis från landnamstiden, och första gång omnämnd i Hundbrevet från slutet av 1300-talet. Den är sedan gamla tider indelad i två gränder. Hela orten skall ha drabbats av digerdöden 1349 vilken ödelade hela orten. I mitten av orten ligger en ruin som sägs vara rester av en gård uppförd av Hústrúin eller Húsfrúgvin, Guðrun Sjúrðardóttir. Hon påstås ha varit en bestämd och ordningsam dam som levde på 1300-talet. Hon ska ha ägt all mark i Húsavík, och hade även egendom i Norge. Legenden säger också att hon begravde två levande betjänter i området. Kvinnan ska ha varit mycket rik efter att hon hade funnit ett guldhorn i jorden som hon sålde till kungen. Húsfrúgvin seglade 1361 till Norge, som en av få färöingar, i egen båt och rester av ett båthus finns fortfarande kvar. Kvinnan, hennes man och två barn dog 1402 troligtvis av pesten. De var på den tiden ögruppens rikaste familj, och sex av hennes bevarade brev mellan 1403-1407 ger en inblick i hur mycket en rik familj kunde äga.

Húsavíksbreven från 1400-talet ligger idag bevarade på Köpenhamns universitet.

Kyrkan, Húsavíks kyrka, invigdes 1863.

Befolkningsutveckling

Referenser

Externa länkar
 

Orter på Färöarna
Ventelo

Ventelo Sverige AB var ett svenskt IT- och telekommunikationsbolag som under 2011 uppgick i AllTele. Ventelo Sverige AB bedrev verksamhet i Sverige inom fast och mobil telefoni samt internet- och datatjänster för företag. Ventelo använde både 3s och Telias mobilnät i Sverige. Ventelos kundsegment var SME och ett antal Publika kunder (högskolor, myndigheter, kommuner med mera).

För sina fasttelefonitjänster hade man flera stationer och ett eget TDM-transmissionsnät för den nationella trafiken. För sina datatjänster ägde man ett eget nät i Sverige med flera stationsetableringar, kompletterat med avtal med underleverantörer för att uppnå nationell täckning. Bolaget har kontor i Skövde, Jönköping och Solna.

2008 sålde Ventelo sin privatkundsbas för att fokusera på företagsmarknaden och offentlig sektor. Totalt berördes 55 000 privatkunder inom fast telefoni och köpande part var Universal Telecom. Från den 1 februari 2008 står svenska Ventelo helt fri från den tidigare koncernen som bestod av flera bolag, såväl danska som norska Ventelo var sålda.

Under sommaren 2008 bytte Ventelo mobilnät för sina kunder för att få tillgång till 3G-tjänster. Det nya mobilnätet blev Telias och Tele2:s gemensamma mobila nät. Ventelo säljer också samtalsminuter i sitt nät, nationellt och internationellt, till andra operatörer. Den 17 september 2008 lanserade Ventelo mobilt bredband i icenets (numera net1s) nät.. Ventelos erbjudande baseras på ett avtal som ingicks mellan Ventelo och Ice.net den 19 juni 2008.

På grund av ett antal felsatsningar under 2010 fick bolaget ekonomiska problem och var under mars till juli 2011 under företagsrekonstruktion. Därefter köptes Ventelo av Alltele för 300 miljoner kronor. Ventelo som märke lades ned under 2011 och slutet av i slutet av 2012 stängdes det före detta huvudkontor i Skövde.

Företaget har tidigare fått kritik för att vara vilseledande i sin marknadsföring  , och har stämts av TeliaSonera för att ha missbrukat deras namn vid telefonförsäljning. I en interimistisk dom har de med risk för vite på 750 000 kronor förbjudits uppge några kopplingar till Telia Sonera vid telefonförsäljning. De ska ha skickat ut fakturor till personer på falska grunder och kritiserats för brister hos sin kundtjänst.

Referenser

Externa länkar
Ventelo Sverige AB

Svenska teleoperatörer