kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alla presidentens män

Alla presidentens män () är en amerikansk dramadokumentär från 1976 i regi av Alan J. Pakula, som handlar om Watergateaffären. Filmen är baserad på den dokumentära boken Och alla presidentens män från 1974 av journalisterna Carl Bernstein och Bob Woodward. I filmen spelas Bernstein av Dustin Hoffman och Woodward av Robert Redford.

Handling 
Carl Bernstein (Dustin Hoffman) och Bob Woodward (Robert Redford) är grävande journalister på The Washington Post. De börjar skriva om ett inbrott i demokraternas partihögkvarter och inser snabbt att detta inte är något vanligt inbrott. Sakta men säkert avslöjar de allt fler av de inblandade.

Handlingen startar 17 juni 1972 när säkerhetsvakten Frank Wills (spelad av sig själv) upptäcker att en dörr står olåst i Watergatekomplexet med hjälp av fastsatt tejp. Polis tillkallas och fem inbrottstjuvar grips i demokraternas partihögkvarter. Bob Woodward får i uppdrag att följa domstolsförhandlingen som inte tros ha någon större betydelse. Woodward får veta att de hade buggningsutrustning och kopplingar till CIA. Han kan sedan knyta dem till E. Howard Hunt och Richard Nixons speciella rådgivare Charles Colson.

Carl Bernstein får i uppdrag att följa historien tillsammans med Woodward. Woodward kontaktar "Deep Throat" (Hal Holbrook) som han känner sedan tidigare som blir anonym källa. De träffas i ett parkeringshus nattetid. Deep Throat säger till Woodward att "följa pengarna" ("follow the money"). Woodward och Bernstein kan de efterföljande veckorna koppla samman inbrottstjuvarna med tusentals dollar av kampanjbidrag.

I filmens slutscen som äger rum 20 januari 1973 skriver Bernstein och Woodward hela artikeln samtidigt som en TV-apparat visar hur Nixon svär presidenteden för sin andra period som president. Filmen avslutas med texter om händelseutvecklingen fram till att Gerald Ford svärs in som president 9 augusti 1974.

Rollista i urval

Om filmen 
Titeln "Alla presidentens män" är en ordlek baserad på ett stycke ur ramsan om Humpty Dumpty:
 

 Filmen regisserades av Alan J. Pakula och manuset skrevs av William Goldman. Den är baserad på Bernsteins och Woodwards bok med samma namn. Jason Robards spelar deras chef Ben Bradlee, en roll som han fick en Oscar för Bästa manliga biroll.
 Den bilintresserade noterar att Bernstein och Woodward kör en Volvo Amazon.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 1976
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Washington D.C. på film
Amerikanska filmer baserade på böcker
Filmer vars manusförfattare belönades med Oscar för bästa manus efter förlaga
Miami på film
1972 på film
1973 på film
1974 på film
1975 på film
Säkerhet och övervakning på film
Filmer från Warner Bros.
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer om journalister
Filmer om journalistik
Amerikanska kompisfilmer
Filmer om val
Filmer om politiker
Kartusch

Kartusch är ursprungligen ett ornament i form av en rulle, som till exempel en volut från ett joniskt kapitäl. Det kom senare att i skulptur och måleri användas som underlag för titlar och vapensköldar och är i denna funktion oftast oval till formen med upprullad ram.

Heraldik
Ornament
Tempererat klimat

Tempererat klimat är det klimat som befinner sig mellan det subarktiska och subtropiska klimatet och även till viss del också ingår i dessa. Områden med tempererat klimat har fyra årstider.

Det finns olika syn på hur varma klimat som fortfarande räknas som tempererade. En bred definition är att medeltemperaturen den kallaste månaden är under 6 °C och den varmaste månaden är över 10 °C och som grov uppdelning används begreppen varmtempererat och kalltempererat klimat. 

Det kalltempererade klimatet definieras av att temperaturen den kallaste månaden är under 0 °C grader och det varmtempererade över 0 °C. Det finns sex olika tempererade zoner: regnskogsklimat, barrskogsklimat, lövskogsklimat, grässtäppklimat, buskstäppklimat och ökenklimat. 

Det finns flera olika indelningar av klimattyper inom det tempererade klimatet, bland annat subarktiskt klimat.

På norra halvklotet går den tempererade zonen mellan graderna 40ºN och 65ºN.

Även Skandinavien ligger delvis i tempererat klimat.

Se även 
 Boreal

Källor

Externa länkar 
 Ordlista i Modified UNESCO Classification Scheme – MUC

Klimat
Ex cathedra

Ex cathedra (lat. ung. ’från lärostolen’, det vill säga i kraft av sitt fulla ämbete). Betecknar den vid Första Vatikankonciliet fastställda romersk-katolska läran enligt vilken  påven i kraft av den helige Andes särskilda bistånd är ofelbar, när han i tros- och moralfrågor uttalar sig med sitt apostoliska ämbetes hela tyngd. 

Sedan fastställandet har sittande påve vid minst två tillfällen personligen fastställt en kyrkolära: 
 1854: Pius IX fastställde dogmen om "Jungfru Maria obefläckade avlelse" 
 1950: Pius XII fastställde dogmen om "Jungfru Maria kroppsliga upptagande till himlen" 

Ex cathedra kan ses som den praktiska tillämpningen av ofelbarhetsdogmen. Denna troslära har varit i bruk sedan medeltiden men förtydligades och gavs sin explicita omfattning av Första Vatikankonciliet

Se även
 Ofelbarhetsdogmen

Referenser

Katolska kyrkans teologi och doktrin
Latinska ord och uttryck

de:Cathedra#Ex cathedra
en:Papal infallibility#Ex cathedra
Gry Forssell

Gry Charlotta Kossek Forssell, ursprungligen enbart Gry Herminge, född 16 februari 1973  i Växjö, är en svensk programledare.

Karriär
Forssell är uppvuxen i Luleå och gick barn- och ungdomslinjen på gymnasiet. Efter skolan 1992 blev hon programledare på Sveriges Televisions ungdomsredaktion i Växjö tillsammans med Pernilla Månsson och Per Dahlberg och gjorde program som PM och Pickup. Hon var även med som skådespelare i ett avsnitt av Ronny och Ragge, där hon spelade "Bettan" som står i Byhålas korvkiosk.

Efter det har hon gjort program som Filmguiden (TV1000), travprogrammen Vinnare med V75 och På plats (TV4), gjort Sommartoppen i Sveriges Radio P3 1994–1999 och livsstilsprogrammet Silikon tillsammans med Ulrika Eriksson (1998–2001). Hon har även medverkat i en affischkampanj samt en tv-kampanj för Comviq.

År 2004 började Forssell som radiopratare hos Mix Megapol. Hon leder morgonshowen Gry Forssell med vänner (tidigare Äntligen Morgon) tillsammans med Jakob Öqvist och Karolina Widerström (tidigare Anders Timell, Malin Stenbäck, Claes Åkeson och Adam Alsing). Morgonshowen fick Radioakademins pris för "Årets morgonshow" 2005 och återigen 2008. Forssell och Alsing ledde under våren 2007 frågesportprogrammet Pokerfejs på TV4. 2008 ledde Forssell musikprogrammet Körslaget på TV4.

Under hösten 2014 startade hon podcasten Hemma hos Gry tillsammans med sin man Alexander Kossek och Malin Stenbäck. Första säsongen innehåller 16 knappt timslånga intervjuer med olika kända personer samt ett pilotavsnitt där David Hellenius gästade. Under våren 2015 startade fortsättningen av podcasten.

Familj
Gry Forssell är dotter till journalisten Ragnhild Herminge (född 1953) och artisten Tomas Forssell,  brorsdotter till Johannes Brost samt kusin med artisten och låtskrivaren Cazzi Opeia. Hennes farfar var författaren Sven Forssell. Hon är gift med Alex Kossek och har två barn.

Radio- och TV-program (urval)
Byhåla 2, SVT, 1992
PM, SVT, 1992-1993
Pickup, SVT, 1993
Filmguiden, TV1000, 1995
På plats, TV4, 1995
Sommartoppen, Sveriges Radio P3, 1995-2000
Äventyr, SVT, 1997
Silikon, TV3, 1998-2001
Jakten på ökenguldet (tävlande), TV3, 1999
Fångarna på fortet, TV3, 1999-2000
Vilda djur, TV3, 2001
Harem, TV3, 2002
Prestanda, TV3, 2003
Izabellas bröllop, TV3, 2004
Morgonradioshowen Äntligen morgon, Mix Megapol, 2004-
Pokermiljonen, TV4, 2005
Rampfeber, TV4, 2006
Sommarkrysset, TV4, 2006–08, 2010–
Högsta domstolen, SVT, 2006 (gäst)
Vinterkrysset, TV4, 2006
Pokerfejs, TV4, 2007
Grammisgalan, TV4, 2008-2009
Körslaget TV4, 2008-2013
Fyra bröllop TV4, 2011
Big Brother TV11, 2011-2012
Gladiatorerna TV4, 2011-
O, Helga Natt TV4, 2014
Sveriges Bästa TV4, 2018-2019

Referenser

Externa länkar 

Svenska TV-programledare
Svenska radioprogramledare
Körslaget
Personer från Växjö
Födda 1973
Levande personer
Kvinnor
Sommarvärdar 2020
Gyroskop

Ett gyroskop är en utrustning som demonstrerar principen om rörelsemängdsmomentets bevarande inom fysiken. Den består av ett balanserat hjul på en axel som är upphängd så att den fritt kan röra sig åt alla håll. När hjulet roterar fortsätter axeln att behålla sin riktning och gör motstånd mot ändringar av sin orientering. 

Enklare former av gyroskop är kända långt tillbaka i historien. Den som först beskrev något som liknar ett modernt gyroskop var Johann Gottlieb Friedrich von Bohnenberger. Han använde i sin konstruktion sfärer i stället för ringar. Hans variant kallades Bohnenbergers snurra. Namnet "gyroskop" lanserades 1852 av Leon Foucault, som använde ett gyroskop i ett misslyckat försök att påvisa jordrotationen.

Ett gyroskop uppvisar en rad beteenden som kan utnyttjas i olika sammanhang. Axelns strävan att behålla sin orientering (att dess axel strävar efter att alltid peka i samma riktning) utnyttjas i gyrokompassen som används på skepp, flygplan och inom rymdflyget. Axelns motstånd mot riktningsförändringar utnyttjas för att stabilisera fartyg och fordon. På atomär nivå utnyttjas atomernas spinn och precession (konisk pendelrörelse) inom sjukvården i magnetresonanskamera, MR-kamera, för att skapa bilder av inre organ.

Gyroegenskaperna används även i många populära och spektakulära leksaker som till exempel jojo, frisbee och snurror av alla de slag, ibland kombinerade med magnetkrafter.

Myten om cykling
En välkänd myt om cykling är följande:

"Cykling på två hjul skulle knappast vara möjlig utan gyrokrafterna. Cykeln utnyttjar även det gyrots egenskap att omfördela en riktningsändrande kraft på axeln till en vridning av hjulet i tvärsled så att när cykeln lutas åt ett håll så vrider hjulet sig mot samma håll så att cykeln svänger åt det hållet. Det är detta som gör det möjligt att styra en cykel utan att hålla i styret."

Detta påstående är felaktigt. Att framhjulet håller sig stabilt när man cyklar utan att hålla i styret samt svänger åt rätt håll beror visserligen delvis på gyrokraften, men huvudsakligen på att krafterna mellan marken och hjulet angriper bakom styrstångens rotationscentrum. Testa att luta en stillastående cykel (ingen gyrokraft). Hjulet vrider sig ändå åt rätt håll.

Se även
 Centrifugalkraft
 Ringlasergyro
 Gyrokompass

Källor

Mekanik
Butanol

Butanol (egentligen butylalkohol) är en alkohol med formeln C4H9OH Den kan förekomma i 4 olika strukturisomerer:

n-butanol, 1-butanol, CH3CH2CH2CH2OH
sec-butanol, 2-butanol CH3CH2CHOHCH3 (i sin tur med 2 möjliga stereoisomerer)
iso-butanol, 2-metyl-1-propanol (CH3)2CHCH2OH
tert-butanol, 2-metyl-2-propanol (CH3)2COHCH3

Butanol kan framställas ur biomassa, eller petroleum. Används industriellt som lösningsmedel, men kan även användas som bränsle för bensinmotorer. Fördelen med butanol jämfört med etanol är att butanol är mer lik bensin.

Referenser

Alkoholer
Lösningsmedel
Dammsugare

Dammsugare är en städapparat som suger upp damm och andra partiklar med hjälp av en luftpump. Dammsugare används inom såväl hushåll som industri. Dammsugare har en slang av typen spiralslang och ett rör som sitter mellan dammsugaren och rengöringsmunstycket. Uppsugna partiklar hamnar i en dammsugarpåse eller annan behållare i dammsugaren, som beroende på modell antingen kan bytas ut eller tömmas och återanvändas när den blir full.

Historik 
Före den elektriska dammsugarens tid så gjordes dammsugningsförsök med olika former av blåsbälgar, drivna med hand- eller fotkraft. Konstruktionerna hade problem med att hålla kvar det uppsugna dammet. Dessutom var dessa otympliga och krävde två personer, varav den ene hanterade bälgen och den andre förflyttade munstycket.

Den första dammsugaren uppfanns år 1868 i USA. Den var stor, klumpig, svår att använda och inte till för hemmet. Utvecklingen gick dock framåt och omkring sekelskiftet 1900 började användbara apparater komma ut på marknaden, inte minst i USA. En svensk, Eberhard Seger, presenterade en mindre lätthanterligare dammsugare för hemanvändning under tidigt 1900-tal. År 1912 började dammsugare serietillverkas och strax därefter erhölls ett svenskt patent på dammsugare av företaget AB Lux, som senare blev Electrolux. De första serietillverkade dammsugarna vägde 14 kg.

I slutet av 1900-talet och början av 2000-talet kom robotdammsugare, som kan arbeta utan att man behöver manövrera dem. Under åren har robotdammsugare vidareutvecklats för att arbeta effektivare, som att inte dammsuga samma ställe flera gånger, kunna ta sig över mattkanter och mindre trösklar, undvika att ramla ned för trappor och att självmant åka till en laddningsstation i närheten. En robotdammsugare fungerar främst som ett komplement till en traditionell dammsugare, eftersom den inte är lika kraftfull och inte kommer åt lika många ställen.

Sverige 
År 1939 tillverkade och introducerade KF hushållsdammsugaren Hugin, som var ett lågprisalternativ till Electrolux. År 1981 såldes verksamheten till Electrolux. Enligt avtalet var dock Electrolux tvungna att fortsätta tillverka dammsugaren så länge som KF önskade.

År 1941 släppte de fyra inköpscentralerna (Hakonbolaget, SV, Eol och NS) en hushållsdammsugare med märket Ica. Den tillverkades av Electrolux och var snarlik en Electroluxdammsugare, men saknade extrafinesser och skilde sig i motoreffekt och pris. Produktionen tog en paus under andra världskriget men återupptogs sedan. År 1951 fasades dammsugaren ut ur Icas sortiment.

Tillverkare 
 Electrolux
 Elektriska AB Volta
 Hugin
 Kärcher
 Miele
 Nilfisk-Advance
 OBH Nordica
 Siemens
 Whirlpool

Se även 
 Dammsugarpåse
 Dammsugarslang
 Tangentbordsdammsugare

Referenser

Externa länkar
Kramer mot Kramer

Kramer mot Kramer (originaltitel: Kramer vs. Kramer) är en amerikansk dramafilm från 1979 regisserad av Robert Benton som handlar om en skilsmässa och vårdnadstvist mellan ett par, spelade av Dustin Hoffman och Meryl Streep.

Handling 
En dag när Ted Kramer kommer hem sent från jobbet berättar hans fru Joanna att hon lämnar honom. Ted får lära sig att ta hand om sin 6-årige son Billy, som han fram till dess inte har hunnit bry sig så mycket om. Hans liv med sonen blir så småningom lättare men han får också problem med sin karriär eftersom livet som ensam förälder tar mycket tid och kraft från arbetet. En tid senare kommer Joanna plötsligt tillbaka och säger till Ted att hon vill ha ensam vårdnad om Billy. En rättslig process inleds om vem av dem som ska få vårdnaden om sonen.

Om filmen 
 Filmen belönades med fem Oscar: bästa film, bästa manliga huvudroll (Hoffman), bästa kvinnliga biroll (Streep), bästa manus efter förlaga och bästa regi (Benton).

 Filmen hade svensk premiär den 1 mars 1980 på biografen Cinema i Stockholm (Birger Jarlsgatan 41).
 Filmen bygger på en roman av Avery Corman.

Rollista (i urval) 
 Dustin Hoffman - Ted Kramer
 Meryl Streep - Joanna Kramer
 Justin Henry - Billy Kramer
 Jane Alexander - Margaret Phelps
 Petra King - Petie Phelps
 Melissa Morell - Kim Phelps
 Howard Duff - John Shaunessy
 George Coe - Jim O'Connor
 JoBeth Williams - Phyllis Bernard
 Howland Chamberlain - Judge Atkins
 Dan Tyra - Court Clerk

Kritik

Utmärkelser

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1979
Oscar för bästa film
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Filmer baserade på romaner
Filmer vars regissör belönades med Oscar för bästa regi
Filmer i regi av Robert Benton
Domstolsfilmer
New York på film
Engelskspråkiga filmer
Golden Globe Award för bästa film – drama
Rättsliga dramafilmer
Filmer om dysfunktionella familjer
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa manliga huvudroll
Efternamnspar
Filmer från Columbia Pictures
Tootsie

Tootsie är en amerikansk dramakomedifilm från 1982 i regi av Sydney Pollack. I huvudrollerna ses Dustin Hoffman, Bill Murray, Jessica Lange, Teri Garr, Dabney Coleman, Charles Durning, Geena Davis (i hennes debutroll) och Doris Belack. Filmen Oscarnominerades i tio kategorier och Jessica Lange fick en Oscar för bästa kvinnliga biroll.

Handling 
Michael Dorsey (Dustin Hoffman) är en begåvad skådespelare. Tyvärr har han ett lite krävande sätt och en hårdnackad personlighet som har gjort honom till ovän med alla producenter i New York. Hans agent är övertygad om att ingen kommer att anlita honom. Men Michael behöver pengar – 8 000 dollar för att vara exakt – och för att skaffa dem är han beredd att spela sitt livs svåraste roll.

Rollista i urval 

Dustin Hoffman - Michael Dorsey/Dorothy Michaels
Jessica Lange - Julie Nichols/Syster Charles
Teri Garr - Sandra "Sandy" Lester
Dabney Coleman - Ron Carlisle, såpoperaregissören 
Bill Murray - Jeff Slater,  Michaels rumskompis 
Charles Durning - Leslie "Les" Nichols, Julies far
Sydney Pollack - George Fields, Michaels agent
George Gaynes - John Van-Horn/Dr. Medford Brewster
Geena Davis - April Page
Doris Belack - Rita Marshall
Lynne Thigpen - Jo
Estelle Getty - kvinna i medelåldern
Willy Switkes - mannen vid taxin
Ellen Foley - Jacqui

Musik i filmen i urval 
"Tootsie", musik: Dave Grusin, text: Alan Bergman & Marilyn Bergman, framförd av Stephen Bishop
"It Might Be You", musik: Dave Grusin, text: Alan Bergman & Marilyn Bergman, framförd av Stephen Bishop
"Mary's a Grand Old Name", musik & text: George M. Cohan, framförd av Charles Durning

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1982
Amerikanska dramakomedifilmer
HBTQ-relaterad film
Golden Globe Award för bästa film – musikal eller komedi
Crossdressing på film
New York på film
Filmer om television
Engelskspråkiga filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer om skådespelare
Filmer från Columbia Pictures
Emil Rathenau

Emil Rathenau, född 11 december 1838 i Berlin, död där 20 juni 1915, var tysk-judisk ingenjör och industriman, känd som grundare av AEG. Han var far till industrimannen och politikern Walther Rathenau.

Rathenau studerade ingenjörsvetenskap i Hannover och vid ETH Zürich, och var därefter under en period praktiskt verksam i Tyskland och Storbritannien. Han övertog och ledde 1866-1873 Webers maskinfabrik i Berlin, studerade sedan en tid i USA och införde vid sin återkomst därifrån telefonen och Thomas Alva Edisons elektriska glödlampa till Tyskland. Rathenau medverkade vid upprättandet av Tysklands telefonväsen och grundade 1887 företaget Allgemeine Elektrizitäts-Gesellschaft (AEG), där han var teknisk ledare, och var från början även chef för det av honom grundade elektricitetsverket i Berlin. Inledningsvis samarbetade AEG med Siemens, men ganska snart övergick förhållandet mellan de två företagen till rivalitet.

Rathenau verkade outtröttligt för att försöka utvidga användningsområdet för elektriciteten och för att expandera den elektriska industrin. Han var under flera decennier en av den tyska industrins främsta gynnare och genom initiativ och verksamhetsdrift mångdubblade han Tyskland fabriksrörelse och hjälpte till att föra fram landet till en ledande position inom hans område. Utvecklingen av bland annat maskintekniken, den elektriska belysnings- samt spårvägs- och järnvägsindustrin och den trådlösa telegrafin styrdes i hög grad av Rathenau och hans företag.

Källor

Externa länkar 

Tyska elektroingenjörer
Personer inom Tysklands näringsliv
AEG
Födda 1838
Avlidna 1915
Män
Personer från Berlin
Ugglan
Maggie Smith

Dame Margaret Natalie Smith CH, känd som Maggie Smith, född 28 december 1934 i Ilford i dåvarande Essex (idag en del av Redbridge i London), är en brittisk skådespelare.
Smiths många filmer inkluderar Döden på Nilen (1978), Ett rum med utsikt (1986), En värsting till syster (1992), Tea with Mussolini (1999), Gosford Park (2001), Harry Potter (2001–2011) och Hotell Marigold (2012). Bland hennes TV-roller märks Betsey Trotwood i David Copperfield (1999) och Violet Crawley i Downton Abbey (2010–2015).

Biografi 
Maggie Smith är dotter till Nathaniel Smith från Newcastle, och skotskfödda Margaret Hutton Little. Fadern var patolog och verksam vid Oxfords universitet. Smith växte upp i Oxford och studerade teater vid Oxford Playhouse School.

År 1952 skedde scendebuten som Viola på Oxford Playhouse, i regi av Oxford University Dramatic Society. 1956 gjorde hon sin Broadwaydebut i New Faces. Sedan dess har hon uppträtt i otaliga pjäser på båda sidor Atlanten, men är känd internationellt för sina färgstarka biroller på film och tv. Filmdebuten skedde 1958 i Nowhere to Go. Hon har medverkat i en rad framgångsrika produktioner, som till exempel: Släpp deckarne loss, det är mord (1976), Döden på Nilen (1978), Ett rum med utsikt (1985) En värsting till syster 1 och 2 (1992;1993), Den hemlighetsfulla trädgården (1993), Richard III (1995), BBC-miniserien David Copperfield (1999), Robert Altmans Gosford Park (2001) och Lavendelflickorna (2004). Hon är även känd som Violet Crawley i tv-serien Downton Abbey. För en yngre publik är hon känd för den återkommande rollen som professor Minerva McGonagall i Harry Potter-filmerna.

Smith har ofta spelat typiskt brittiska damer med excentriska manér. Hon är känd för sina rolltolkningar i bland annat filmer som Miss Brodies bästa år (1968) och i Judith Hearnes öde (1987).

Privatliv 
Hon adlades 1990 med titeln Dame Maggie Smith och röstas ständigt fram i engelska omröstningar som en av Englands mest omtyckta skådespelare. Hon är mor till skådespelarna Chris Larkin och Toby Stephens, och är privat bästa vän med Judi Dench.

Smith var gift med skådespelaren Robert Stephens 1967–74, och från 1975 med manusförfattaren Beverley Cross till hans död 1998.

Filmografi (i urval) 

 (TV-film)

 (TV-film)

 

 (TV-film)

Utmärkelser 
Maggie Smith har Oscar-nominerats sex gånger och vunnit två Oscars: 1969 för huvudrollen i Miss Brodies bästa år och 1978 för birollen i California Suite. Dessutom har hon en rad BAFTA-, Emmy-, och Golden Globe-priser och nomineringar genom åren.

Maggie Smith har tilldelats ordnarna Order of the Companions of Honour och Brittiska imperieorden.

Referenser

Källor 
Independent Talent, agentur | Maggie Smith

Externa länkar 

 
 
 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Oscar för bästa kvinnliga biroll
Mottagare av Brittiska imperieorden
Brittiska scenskådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Skådespelare från London
Födda 1934
Levande personer
Kvinnor
BBC Master

BBC Master var en datorserie från Acorn. Första modellen kom ut på marknaden i januari 1986. Totalt ingick 3 datorer i serien; BBC Master 128, BBC Master Compact och BBC Master 512.

Hemdatorer
Acorn

Acorn Computers var en brittisk datortillverkare som grundades 1978 i Cambridge av Chris Curry och Herman Hauser. Ursprungligen hette företaget Cambridge Processor Unit men bytte namn efter ett möte med Roger Wilson som hade konstruerat vad som skulle komma att bli deras första dator (System 1).

Acorn tog bland annat fram processorserien ARM och datorer med namnet Acorn Archimedes. Efter Archimedes gjorde de en serie datorer som hette RiscPC, som också var baserade på ARM-processorn.

Datorer från Acorn
Acorn Atom
Acorn Electron
Acorn Archimedes
BBC Micro
BBC Master

Externa länkar

Brittiska datorföretag
Företag bildade 1978