kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bombdådet i Bologna

Bombdådet i Bologna () inträffade på lördagen 2 augusti 1980 då en bomb detonerade på järnvägsstationen i Bologna i Italien. 85 människor dödades, omkring 200 människor skadades och stora delar av stationen förstördes. Flera medlemmar av den nyfascistiska terrororganisationen Nuclei Armati Rivoluzionari (NAR, ungefär Beväpnade Revolutionära Cellerna) dömdes för massakern.

Bombdådet 
Klockan 10:25 detonerade en tidsinställd bomb gömd i en obevakad resväska i en luftkonditionerad väntsal på stationen. Väntsalen var full av människor som svalkade sig från augustivärmen. Taket i salen kollapsade av explosionen och större delen av huvudbyggnaden förstördes. Dessutom träffades Ancona–Chiasso-tåget som väntade vid perrongen.

Stationen var full av turister den lördagen och staden var oförberedd på en större katastrof. Många förbipasserande och resenärer gav första hjälpen till offren och hjälpte till att rädda människor som låg begravda under spillrorna. Bussar, privata bilar och taxibilar användes för att transportera de skadade till sjukhus.

Skuldfrågan 
Några timmar efter explosionen tog nyfascistiska Nuclei Armati Rivoluzionari på sig ansvaret för dådet, i ett telefonsamtal till en tidning. 

Anklagelser hade först även riktats mot den väpnade vänsterorganisationen Brigate Rosse (Röda Brigaderna), och en annan teori var att en gammal oljepanna i stationens källare hade exploderat. 

Två nyfascister greps och dömdes för dådet. Valerio Fioravanti (född 1958) greps i Padua 5 februari 1981 och hans sambo, senare hustru, Francesca Mambro (född 1959) greps i Rom 5 mars 1982. I de följande rättegångarna dömdes Fioravanti till sammanlagt åtta livstidsstraff och Mambro till nio. Deras domar fastställdes efter flera överklaganden slutligen 23 maj 1994 då Fioravanti och Mambro redan varit frihetsberövade i 13 respektive 12 år. Fioravanti  släpptes i villkorlig frihet 2004 och Mambro 2008. Paret dömdes dessutom i en civilrättslig process 2014 att betala skadestånd på drygt 2,1 miljarder euro.

En minnesplakett över händelsen med namn och ålder på de dödade finns i stationens ankomsthall.

Referenser

Externa länkar 
 Webbplats för anhöriga till offren

1980 i Italien
Bologna
Terroristaktioner 1980
Brott i Italien
Italiens järnvägshistoria
Järnvägsåret 1980
Terroristaktioner i Italien
Nyfascistisk terrorism
Blyåren
Dénes Rósa

Dénes Rósa, född 7 april 1977 i Budapest, är en ungersk fotbollsspelare.

Spelarkarriär 
Han spelade i ett flertal klubbar i Ungern innan han hamnade i Ferencváros där han vann både ligan och cupen 2004. Han spelade nio matcher, och gjorde sex mål i olika europeiska cuper, under sin tid i klubben. 

Han lånades ut till den engelska fotbollsklubben Wolverhampton Wanderers i januari 2006, på ett sex månaders provkontrakt. Sedan tidigare fanns hans gamla lagkompis från Ferencváros Gábor Gyepes redan där. Hans debut för Wolves var den 2 januari 2006 i 2–0-förlusten mot Coventry City, han spelade nio matcher under resten av säsongen och gjorde två mål. 

Hans spel gjorde att klubben skrev ett treårskontrakt med honom i slutet av säsongen. Strax efter att han skrivit på för Wolves avgick Glenn Hoddle och Mick McCarthy utnämndes till manager istället vilket gjorde att han hamnade utanför startelvan. McCarthy har sagt att Rosa måste kämpa för att ta en plats.

Våren 2007 lånades han ut till Cheltenham Town en månad, där spelade han tre matcher innan han återvände till Wolves  som satte upp honom på transferlistan. Säsongen 2006–07 spelade han en enda match i första uppställningen för Wolves i ligacupen. Säsongen 2007–08 spelade han inte en enda match i första uppställningen men gjorde tretton mål för reservlaget trots att han var skadad en tid.

Den 5 augusti 2008 i en träningsmatch mot gamle Wolvesspelaren Steve Bulls nya klubb Stafford Rangers, behövde Rosa bara tretton minuter innan han gjorde mål.

Landslaget 
Han spelade 10 landskamper för ungerska landslaget 2004-2005.

Externa länkar 
  
 Official club profile

Källor

Fotnoter 

Födda 1977
Ungerska fotbollsspelare
Spelare i Újpest FC
Spelare i Ferencváros TC
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i Cheltenham Town FC
Spelare i Hibernian FC
Män
Levande personer
Idrottare från Budapest
Gábor Gyepes

Gábor Gyepes, född den 26 juni 1981 i Budapest, är en ungersk fotbollsspelare som sedan 2012 spelar för Portsmouth. 

Under sejouren i Wolverhampton råkade Gábor Gyepes ut för en allvarlig knäskada i mars 2006 och blev långtidsskadad. I april 2007 meddelades det att hans kontrakt med Wolves upphävts i samförstånd med båda parterna. Efter rehabilitering hemma i Ungern gjorde Gyepes comeback i engelska klubben Northampton Town 2008. I augusti 2008 skrev Gyepes på ett tvåårskontrakt med The Championship-klubben Cardiff City.

Han har spelat 26 matcher i det ungerska landslaget.

Referenser

Noter

Externa länkar 
  

Födda 1981
Ungerska fotbollsspelare
Spelare i Ferencváros TC
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i Northampton Town FC
Spelare i Cardiff City FC
Spelare i Portsmouth FC
Män
Levande personer
Idrottare från Budapest
Fotbollsspelare i Vasas SC
Ulla Wikander (historiker)

Ulla Wikander, född 1940, var professor i ekonomisk historia vid Stockholms universitet 1996–2006 och är Sveriges första kvinna som utnämnts till professor i ämnet. Hon är dotter till professorn i sanskrit Stig Wikander. 

Hon bedrev tidigt studier i historia, arkeologi och socialantropologi. 1963–1972 var hon filmredigerare vid Sveriges Radio/Television i Stockholm och Malmö. Hon studerade och forskade sedan – med uppehåll – vid Uppsala universitet.

Hon disputerade 1977 på en avhandling om Ivar Kreugers tändsticksmonopol. Merparten av hennes forskning har ägnats åt arbetslivshistorisk forskning med genusperspektiv.

Bibliografi i urval 
Gemensam vårdnad: att skiljas som vänner - 1977 - Tillsammans med Tobias Berggren.
Ivar Kreugers tändsticksmonopol 1925-1930: fem fallstudier av marknadskontroll genom statsmonopol - 1977 (finns på engelska)
 Kvinnors och mäns arbeten: Gustavsberg 1880-1980. Genusarbetsdelning och arbetets degradering vid en porslinsfabrik. Arkiv 1988
Delat arbete, delad makt: om kvinnors underordning i och genom arbete: en historisk essä - 1991
 Tänka, tycka, tro och Bryta, bygga, bo, Red m Gunnar Broberg & Klas Åmark. Ordfront 1993/1994
Protecting women: labor legislation in Europe, the United States, and Australia, 1890-1920 - 1995 Red m Alice Kessler-Harris och Jane Lewis.
Kvinnor mot kvinnor: om systerskapets svårigheter - 1999 Red m Christina Florin och Lena Sommestad.
Kvinnoarbete i Europa 1789-1950: genus, makt och arbetsdelning - 1999 (finns på tyska)
Det evigt kvinnliga: en historia om förändring. 2dra utökade upplagan - 2001 Red m Ulla Manns.
Makt och försörjning - 2003 Studentlitteratur Tillsammans med Susanna Hedenborg.
Feminism, familj och medborgarskap. Debatter på internationella kongresser om nattarbetsförbud för kvinnor 1889-1919. Makadam  2006

Externa länkar 
 
 Ulla Wikanders egen webbplats

Svenska professorer i ekonomisk historia
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Svenska historiker
Kvinnor
Födda 1940
Levande personer
Svensk kvinnohistoria
Svenska ekonomhistoriker
Who is Mike Jones?

Who is Mike Jones? är ett album av den amerikanske hiphop-artisten Mike Jones som i USA släpptes den 15 april 2005. Det släpptes av Swishahouse och sålde i USA dubbelt platinum.

Spår
 "Back Then"
 "Flossin'" med Big Moe
 "Still Tippin'" med Paul Wall och Slim Thug
 "Got It Sewed Up [Remix]"
 "Scandalous Hoes" med Lil' Bran
 "Screw Dat"
 "Turning Lane"
 "Laws Patrolling" med Lil' Bran
 "5 Years From Now" med Lil' Bran
 "Cuttin' [Remix]"
 "What Ya Know About..." med Killa Kyleon och Paul Wall
 "Know What I'm Sayin'" med Bun B och Lil' Keke
 "Type of N**ga U Need" 
 "Grandma"

Musikalbum 2005
Maurice White

Maurice White, född 19 december 1941 i Memphis, Tennessee, död 3 februari 2016 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk musiker, låtskrivare och producent, framförallt känd som grundare och frontfigur i musikgruppen Earth, Wind & Fire.

Karriär 
Maurice White var välkänd för grundandet och sin roll som frontfigur i det legendariska R&B-bandet Earth, Wind & Fire. Han hade också en betydande roll i flera andra artister och gruppers karriärer. Även hans yngre bror Verdine White är medlem i Earth, Wind & Fire.

Earth, Wind & Fire 
Efter tre års samarbete med Ramsey Lewis i slutet på 60-talet utvecklade White musikgruppen Earth, Wind & Fire, som bestod av lokala sångare i trakterna runt Chicago, Illinois. 1970 flyttade bandet till Los Angeles där de samma år släppte debutalbumet Earth, Wind & Fire. Efter ytterligare ett album så fick bandet 1971 förstärkning av flera nya medlemmar. Under 70-talet hade bandet stora framgångar med album som That's the Way of the World och I Am och har genom åren belönats med 25 st guld-, och platinaalbum samt sex stycken Grammy Awards.

Utöver Earth, Wind & Fire har Maurice varit producent åt andra välkända artister och grupper, bland annat Barbra Streisand, The Emotions och Neil Diamond.

Senare år 
1985 släpptes Whites självbetitlade soloalbum Maurice White.

1992 fick White diagnosen Parkinsons sjukdom. Ungefär två år senare hade sjukdomstillståndet förvärrats i den grad att han avslutade turnerandet med bandet. Dock fortsatte han vara aktiv inom musikbranschen, med projekt som exempelvis uppsättningen av Broadwaymusikalen Hot Feet, som är byggd på musik av just Earth, Wind & Fire. Den 3 februari 2016 avled Maurice White, 74 år gammal.

Källor

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Amerikanska sångare
Födda 1941
Män
Avlidna 2016
Mike Jones

För motorcykelföraren med samma namn, se Mike Jones (roadracingförare).
Mike Jones, född 6 januari 1981 i Houston, Texas, är en amerikansk rappare.

Mike Jones rappar inom den av DJ Screw skapade genren Screw och på han första stora album, Who is Mike Jones? samarbetar han med många av genrens största artister. Albumet sålde dubbelt platinum 2005.

Han har även släppt albumen/mixtapes:
 Ballin' Underground
 Runnin' Da Game
 First Round Draft Piece
 Major Without A Major Deal

Mike Jones har blivit känd för att i flera av sina låtar skrika ut sitt namn. I många låtar återfinns fraserna "Who is Mike Jones?", "Who? Mike Jones!" och "Mike Jones!". Han är också känd för att i låtarna säga sitt telefonnummer (281-330-8004) och uppmana lyssnarna att ringa upp honom på hans Motorolatelefon. Han säger ofta efter en mening "you know what I'm saying".

Referenser

Externa länkar
 Mike Jones – officiell webbsida

Födda 1981
Män
Amerikanska rappare
Levande personer
Loffe som miljonär

Loffe som miljonär är en svensk komedifilm från 1948 i regi av Gösta Bernhard. I huvudrollerna ses Elof Ahrle, Iréne Söderblom, Sture Lagerwall och Marianne Gyllenhammar.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 15 november 1948 på biograf Aveny i Göteborg. Stockholmspremiär ägde rum annandag jul samma år på biograf Astoria vid Nybrogatan. Filmen spelades in vid Imagoateljéerna i Stocksund av Sven Thermænius. Som förlaga har man en fri tolkning av Ludvig Holbergs pjäs Jeppe på berget som uruppfördes på Teatern i Lille Grønnegade i Köpenhamn år 1722. 

Loffe som miljonär har visats vid ett flertal tillfällen i SVT, bland annat 1995, 2005, i maj 2019 och i september 2021.

Rollista i urval 
Elof Ahrle – Loffe Frid, luffare/baron Elof Gustaf Jeremias Ezebius Igelstam 
Sture Lagerwall – skådespelaren Helmer/Igelstams betjänt/filmens introduktör 
Iréne Söderblom – Lisa Lagberg/Elisabeth Flower, filmskådespelare 
Fritiof Billquist – Magnus Häggström 
Marianne Gyllenhammar – skådespelerskan Ingrid/Valencia 
Wiktor "Kulörten" Andersson – Trubbnos, luffare 
Rut Holm – skådespelerskan Tora/kokerskan Rutan 
Carl-Gustaf Lindstedt – ena brodern Knas 
Nils "Knas" Ohlson – andra brodern Knas 
Gunnar "Knas" Lindkvist – Emil Knas, tredje brodern 
Harry Rydberg – Lången, luffare 
Harry Sylvner – Skånske Viktor, luffare 
Peggy – hunden Pettersson 
Alf Östlund – baron Igelstam 
Arne Källerud – skådespelare 
Arne Lindblad – Greven, luffare 
Gösta Jonsson – den svartsjuke skådespelaren 
Birgit Wåhlander – fru Häggström

Filmmusik i urval 
Med mycke sol och mycke luft, kompositör Jules Sylvain, text Fritz Gustaf, instrumental 
Min bästa kamrat, kompositör Olle Lindholm och Gösta Bernhard, text Gösta Bernhard, sång Elof Ahrle och Iréne Söderblom, framförs på dragspel av Iréne Söderblom
Balladen om herr Rosenbloms spelemän (Vi har kommit från Björksund och vi hittar inte hem), kompositör och text Ulf Peder Olrog, sång Anders Börje
Kullerullvisan (Dalecarlian Girl), musikbearbetning Lille Bror Söderlundh, text Karl-Erik Forsslund, sång Anders Börje 
Snälla små barn, kompositör och text Gösta Bernhard, sång Elof Ahrle 
Det var en härlig tid (Vilken härlig tid!), kompositör Kai Gullmar, text Gösta Bernhard, sång Elof Ahrle, Gösta Bodin, Stig Johanson, Curt "Minimal" Åström, Georg Adelly, Astrid Bodin och Siegfried Fischer

Se även

Källor

Externa länkar 
 
 

Filmer 1948
Filmer i regi av Gösta Bernhard
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer baserade på pjäser
Svenska komedifilmer
Svenska uppföljarfilmer
Svenska 1940-talsfilmer
Stefan Postma

Stefan Postma, född den 10 juni 1976 i Utrecht, Nederländerna är en nederländsk före detta fotbollsmålvakt.

Han köptes av Aston Villa 14 maj 2002 för 1,5 miljoner pund när Peter Schmeichel flyttade till Manchester City FC. Han var andremålvakt i klubben och fick bara göra några få inhopp innan han blev utlånad till Wolverhampton Wanderers. Där fick han chansen när ordinarie målvakten Michael Oakes skadade sig i oktober. Han imponerade stort och behöll sin plats säsongen ut även sedan Michael Oakes återhämtat sig från sin skada.

Födda 1976
Nederländska fotbollsmålvakter
Spelare i FC Utrecht
Spelare i De Graafschap
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i ADO Den Haag
Män
Levande personer
Personer från Utrecht
Häradskär

Häradskär sydöst om Valdemarsvik är ett gammalt fiskeläge och lotshamn, som ligger i havsbandet i Gryts skärgård, 11 kilometer sydöst om Gryt. Ortsnamnet Hærskær finns belagt sedan 1517. Namnet kan eventuellt härledas ut befälstiteln hærse. Alternativt utgår namnet från harg det vill säga 'stenig mark'.

Häradskärs fyr lyser 24 distansminuter. Sedan 1600-talet fanns på platsen ett sjömärke i form av en stång med en tunna på. År 1741 ersattes stången av en rödmålad båk som revs när man 1863 uppförde det nuvarande fyrtornet, byggt av järn och ritat Gustav von Heidenstam. Häradskärs fyr är den näst äldsta fyren av järn i Sverige. Fyren leder in till en segelled som har använts sedan 1200-talet.

Östergötlands ornitologiska förening bedrev fågelforskning med ringmärkning och sträckräkning på ön under höstarna 2009–2013.

Sommartid går på torsdagar turer till ön; dessa trafikeras av Skärgårdskompaniet och utgår från Fyrudden.

Referenser

Externa länkar
Häradskär

Orter i Valdemarsviks kommun
Fiskelägen
Fyrar i Sverige
Östgötaskärgården
Matt Murray (fotbollsmålvakt)

Matthew William "Matt" Murray , född 2 maj 1981 i Solihull, England, är en före detta professionell fotbollsmålvakt som tvingades avsluta spelarkarriären på grund av skador i augusti 2010.

Bortsett från några kortare utlåningar spelade Murray hela sin karriär i Wolverhampton där han mellan 1997 och 2010 spelade 87 ligamatcher. Han fick sitt genombrott hösten 2002 när ordinarie målvakten Michael Oakes skadade sig och behöll sedan platsen säsongen ut. Mellan 2003 och 2005 spelade han fem matcher för det Engelska U21-landslaget.

Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1981
Engelska fotbollsmålvakter
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i Tranmere Rovers FC
Spelare i Hereford United FC
Män
Levande personer
Personer från Solihull
Mums-mums

Mums-mums är en skumboll bestående av chokladdoppat äggviteskum med kexbotten som tillverkas av Cloetta.

Varumärket har funnits sedan 1933, då företaget Thule introducerade produkten. Mums-mums har alltsedan dess haft samma form och smak. Den kom in i Cloettas sortiment i samband med uppköpet av Thule 1971. 

Den avvikelse som förekommit är att de under andra världskriget, på grund av den dåvarande brödransoneringen, inte hade kex i botten, utan en rund, oätbar pappskiva. Även förpackningens utseende har förändrats med åren.

Våren 2007 lanserades Mums-mums Jordgubb, där skumfyllningen var smaksatt och rosafärgad. Produktvarianten blev inte särskilt långlivad. 

Cloetta har beslutat att sluta producera Mums-mums på grund av minskad efterfrågan och låg lönsamhet. Produktionen är planerad att upphöra i början av september 2023.

Mums-mums har cirka 15 veckors hållbarhet och kan frysas in.

Referenser 

Godis
Cloetta
Clara Nevéus

Clara Maria Nevéus, född Bager den 2 juni 1934 i Eskilstuna, död den 31 mars 2017 i Uppsala, var en svensk arkivarie.

Nevéus blev filosofie kandidat 1957, filosofie licentiat 1964 och filosofie doktor i Uppsala 1974. Hon var anställd vid Riksarkivet kortare perioder 1957–1963, Vitterhetsakademiens diplomatariekommitté 1962 samt vid landsarkivet i Uppsala 1962–1967, 1965–1966 och 1970. Hon var sektionschef Riksarkivets sektion för medeltidshandlingar från 1967 och statsheraldiker 1983–1999. Åren 2006–2015 var hon ledamot av Svenska Vapenkollegiet.

Clara Nevéus var gift med Torgny Nevéus. Makarna Nevéus är begravna på Uppsala gamla kyrkogård.

Utmärkelser 
   Kommendör av Norska förtjänstorden (1 juli 1995) 
  Svenska Heraldiska Föreningens förtjänstmedalj i guld (SHFGM, 2003)

Bibliografi (urval)
Trälarna i landskapslagarnas samhälle:  Danmark och Sverige, 1974 (avhandling).
Kommunvapen: handledning för kommuner, 1987
Sigill och sigillvård i Riksarkivet, 1989
Ny svensk vapenbok, 1992
Svenska flaggan: Historik och utveckling i praxis och lagstiftning (i boken Flaggor från fälttåg till folkfest, 1993)
Medeltida småkonst: Sigill i Riksarkivet, 1997
Flaggan och fanan: regler och anvisningar, 1999

Källor

Svenska arkivarier
Svenska heraldiker
Svenska historiker under 1900-talet
Forskare från Eskilstuna
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1934
Avlidna 2017
Kvinnor
Brandkåren Attunda

Brandkåren Attunda är ett kommunalförbund för räddningstjänst i de norra kommunerna i Stockholms län samt i Knivsta kommun i Uppsala län.  Namnet ”Attunda” härrör från Attundaland, som i äldre tid var ett så kallat folkland i Uppland.

Historik
Brandkåren Attunda bildades 1997 av Järfälla, Sollentuna, Upplands-Bro och Upplands Väsby kommuner i Stockholms län. Sedan 1 januari 2009 ingår också Sigtuna och Knivsta kommuner. Ledningen återfinns på Sollentuna brandstation med adress Hammarbacken 17. För närvarande har kommunalförbundet cirka 270 medarbetare varav 200 är heltidsanställda och 70 deltidsanställda.

Brandstationer

Brandkåren Attunda förfogar över sju brandstationer:
 Järfälla brandstation
 Knivsta brandstation
 Märsta brandstation
 Sigtuna brandstation
 Sollentuna brandstation
 Upplands-Bro brandstation
 Upplands Väsby brandstation

Se även
 Storstockholms brandförsvar
 Södertörns brandförsvarsförbund

Källor 
 Brandkåren Attundas webbplats

Externa länkar

Attunda
Stockholms län
Järfälla kommun
Knivsta kommun
Sigtuna kommun
Sollentuna kommun
Upplands-Bro kommun
Upplands Väsby kommun
Organisationer bildade 1997
Martina (helgon)

Martina, död 228, var en romersk jungfru som led martyrdöden under kejsar Alexander Severus förföljelse. Hon vördas som helgon inom Romersk-katolska kyrkan med minnesdag den 30 januari. 

Martina var dotter till en kristen romersk konsul. Hon dömdes till döden, eftersom hon vägrade att offra till de romerska hedniska gudarna. Hennes reliker vördas i kyrkan Santi Luca e Martina vid Forum Romanum i Rom.

Bilder

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor
 The Book of Saints: A Dictionary of Servants of God. 6th ed. London: Cassell 1994.

Externa länkar

Avlidna 228
Kristna martyrer
Italienska helgon
Kvinnor
Födda okänt år
Italienska martyrer
Jungfrumartyrer
Ulla Manns

Ulla Kristina Manns, född 7 juli 1959, är en svensk idéhistoriker, och sedan 2010 professor i genusvetenskap vid Södertörns högskola.  

Manns disputerade 1997 på en avhandling om Fredrika Bremer-förbundets idéutveckling 1884–1921. Hennes forskningsintressen är främst riktade mot området vetenskap-samhälle, sociala rörelser och historiografi. Hennes studier av feminism och olika slags kvinnorörelser har framför allt rört det västerländska 1800- och det tidiga 1900-talet.

Manns medverkade 2010–2016 med ansökan samt i styrgrupp i det av Riksbankens jubileumsfond stödda forskningsprojektet Time, Memory and Representation: A Multidisciplinary Program on Transformations in Historical Consciousness, som letts av professor Hans Ruin.

Bibliografi (urval)

Referenser

Externa länkar

Forskarporträtt: Ulla Manns, Södertörns högskola (2012)

Kvinnor
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Svenska idéhistoriker
Födda 1959
Levande personer
Svenska genusvetare
Per Wramner

Per Wramner, född 17 augusti 1943 i Lund, är en svensk naturvetare och professor emeritus. 

Efter grundexamina i geografi, oceanografi, biologi och geologi disputerade Wramner i naturgeografi 1973 vid Göteborgs universitet på en avhandling om våtmarker i Lappland. Wramner var 1968–1971 naturvårdsintendent vid Länsstyrelsen i Skaraborgs län, 1971–1974 universitetslektor i miljövetenskap vid Göteborgs universitet och 1974–1978 naturvårdsdirektör i Skaraborgs län. Han tjänstgjorde som statssekreterare vid Jordbruksdepartementet 1978–1979 och vid Bostadsdepartementet 1980–1982 för att 1983 utnämnas till professor i miljövetenskap vid Sveriges lantbruksuniversitet i Uppsala. Wramner var 1989–1998 generaldirektör för Fiskeriverket i Göteborg och hade därefter internationella uppdrag på områdena marin miljövård och fiske.  

Åren 2001–2013 var han professor i miljövetenskap vid Södertörns högskola och styrelseordförande för COMREC (Coastal Management Research Centre), ett forskningscenter gemensamt för Södertörns högskola och Stockholms universitet. Därefter har han fortsatt att forska genom att följa upp doktorsavhandlingens studier av våtmarker i Lappland.

Wramner har vid sidan av den statliga tjänstgöringen haft ett flertal regeringsuppdrag som särskild utredare, förhandlare m.m. och som ordförande för eller ledamot i statliga utredningar, kommittéer, styrelser, råd m.m. Dessa uppdrag berör främst frågor inom områdena miljövård, fiske och jordbruk. Särskilt kan nämnas uppdraget som ordförande i Vetenskapliga rådet för biologisk mångfald 1994 – 2010.

Wramner har också haft ett omfattande engagemang för den ideella miljövården. Han var riksordförande för Svenska Naturskyddsföreningen 1985–1990 och ordförande för den internationella havsmiljöorganisationen ACOPS (Advisory Committee on Protection of the Seas) 1996–2000. 

Wramner har ensam eller tillsammans med andra givit ut ett stort antal vetenskapliga och andra publikationer inom områdena naturgeografi, biologi, miljövetenskap, fiske, jordbruk, utvecklingsbistånd och livsmedelsfrågor.

Utmärkelser och ledamotskap
  H. M. Konungens medalj i guld av 8:e storleken i Serafimerordens band (Kon:sGM8mserafb 2009) för betydelsefulla insatser inom miljöområdet
  Kungl. Skogs- och Lantbruksakademiens stora guldmedalj (SLAstGM 2013) för synnerligen framstående livsgärning inom Akademiens verksamhetsfält
  Estniska Terra Mariana-korsets orden av femte klassen (ETMKO5kl 2006) av Estlands president Arnold Rüütel för sitt arbete kring miljöfrågor i Östersjön och stöd till uppbyggnaden av landets fiskeriadministration.
 Ledamot av Kungl. Skogs- och Lantbruksakademien (LSLA 1993)

Referenser 

Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Personer verksamma vid Södertörns högskola
Svenska generaldirektörer
Svenska professorer i biologi
Svenska statssekreterare
Män
Födda 1943
Levande personer