kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Parsley, Sage, Rosemary and Thyme

Parsley, Sage, Rosemary & Thyme (Persilja, Salvia, Rosmarin & Timjan) är Simon and Garfunkels tredje studioalbum, utgivet 10 oktober 1966. Albumet är producerat av Bob Johnston.

Canticle-delen av "Scarborough Fair" (som sjöngs "ovanpå" huvudmelodin) innehåller delar av Paul Simon-låten "The Side of the Hill" som återfinns i sin helhet på The Paul Simon Song Book.

"The 59th Street Bridge Song (Feelin' Groovy)" nådde framgångar för den brittiska gruppen Harpers Bizarre både i USA (#13) och i Storbritannien (#34).

Albumet nådde Billboard-listans 4:e plats.

På den Englandslistan nådde det 13:e plats i september 1968.

Låtlista 
Singelplacering i Billboard  inom parentes. Placering i England=UK 
Sida 1
 "Scarborough Fair/Canticle" (#11) – 3:10
 "Patterns" – 2:48
 "Cloudy" – 2:10
 "Homeward Bound" (#5, UK #9) – 2:30
 "The Big Bright Green Pleasure Machine" – 2:44
 "The 59th Street Bridge Song (Feelin' Groovy)" – 1:43

Sida 2
 "The Dangling Conversation" (#25) – 2:37
 "Flowers Never Bend with the Rainfall" – 2:10
 "A Simple Desultory Philippic (or How I Was Robert McNamara'd Into Submission)" – 2:12
 "For Emily, Whenever I May Find Her" – 2:04
 "A Poem on the Underground Wall" – 1:52
 "Seven O'Clock News/Silent Night" – 2:01

Bonusspår på den remastrade CD-utgåvan från 2001.
 "Patterns" (demo) – 2:53
 "A Poem on the Underground Wall" (demo) – 2:02

Samtliga låtar är skrivna av Paul Simon utom Scarborough Fair/Canticle, som är en engelsk folkvisa arrangerad av Simon & Garfunkel, och "Silent Night", av Joseph Mohr och Franz Gruber.
"Homeward Bound" saknades på den brittiska LP-utgåvan.

Medverkande
Musiker (Simon & Garfunkel)
Paul Simon – sång, gitarr
Art Garfunkel – sång, piano

Bidragande musiker
Hal Blaine – trummor
Joe South – gitarr
Carol Kaye – basgitarr
John Meszar – cembalo
Eugene Wright – kontrabas
Joe Morello – trummor
Charlie O'Donnell – sång

Produktion
Bob Johnston – producent
Roy Halee – producent, ljudtekniker
Bob Cato – foto

Referenser

Externa länkar
Rolling Stone: 500 Greatest Albums of All Time

Musikalbum 1966
Album av Simon and Garfunkel
Album producerade av Bob Johnston
Engelskspråkiga musikalbum
Ghost of a Dog

Ghost of a Dog är det andra albumet av Edie Brickell & New Bohemians, släppt 1990. Albumet är producerat av Tony Berg.

Albumet nådde Billboard-listans 32:a plats.

Låtlista
"Mama Help Me" (Edie Brickell/Kenny Withrow/John Bush) - 4:02
"Black & Blue" (Edie Brickell/Edie Brickell & New Bohemians) - 3:55
"Carmelito" (Edie Brickell/Edie Brickell & New Bohemians) - 4:12
"He Said" (Edie Brickell) - 5:24
"Times Like This" (Edie Brickell/Kenny Withrow) - 2:56
"10.000 Angels" (Edie Brickell/Kenny Withrow/John Bush) - 6:06
"Ghost Of A Dog" (Edie Brickell/Kenny Withrow) - 1:34
"Strings Of Love" (Edie Brickell/Kenny Withrow) - 4:13
"Woyaho" (Edie Brickell/Kenny Withrow) - 2:34
"Oak Cliff Bra" (Edie Brickell) - 1:28
"Stwisted" (Edie Brickell) - 5:09
"This Eye" (Edie Brickell) - 3:18
"Forgiven" (Edie Brickell/Edie Brickell & New Bohemians) - 5:35
"Me By The Sea" (Edie Brickell) - 3:03

Musikalbum 1990
Album av Edie Brickell & New Bohemians
Shooting Rubberbands at the Stars

Shooting Rubberbands at the Stars är Edie Brickell & New Bohemians debutalbumet, släppt 1988. Det producerades av Pat Moran och blev extremt framgångsrikt. Det har erhållit dubbel platinaskiva för 2 miljoner sålda exemplar i USA.

Det blev som bäst 4:a på Billboard 200 och 25:a på UK Albums Chart. Singlarna "What I Am" och "Circle" nådde 7:e respektive 48:e plats på Billboard Hot 100.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Edie Brickell, om annat inte anges.

"What I Am" (Edie Brickell/Kenny Withrow) - 4:54
"Little Miss S." - 3:37
"Air of December" - 5:54
"The Wheel" - 3:53
"Love Like We Do" - 3:13
"Circle" (Edie Brickell/Kenny Withrow) - 3:11
"Beat the Time" (Edie Brickell/Kenny Withrow) - 2:58
"She" - 5:06
"Nothing" (Edie Brickell & New Bohemians) - 4:49
"Now" - 6:00
"Keep Coming Back" - 2:42
"I Do" - 2:00

Musikalbum 1988
Album av Edie Brickell & New Bohemians
Amerikanska debutalbum
Picture Perfect Morning

Picture Perfect Morning är ett album av Edie Brickell, släppt den 16 augusti 1994. Albumet var Brickells första soloalbum efter tiden i Edie Brickell & New Bohemians och det är producerat av hennes make Paul Simon och Roy Halee.

Albumet nådde Billboard-listans 68:e plats.

Låtlista
Singelplacering i Billboard inom parentes
Tomorrow Comes
Green
When The Lights Go Down
Good Times (#60)
Another Woman’s Dream
Stay Awhile
Hard Times
Olivia
In The Bath
Picture Perfect Morning
Lost In The Moment

Samtliga låtar är skrivna av Edie Brickell

Musikalbum 1994
Amerikanska musikalbum
Volcano (album av Edie Brickell)

Volcano är ett musikalbum av Edie Brickell, släppt den 14 oktober 2003. Albumet var Brickells andra soloalbum efter tiden i Edie Brickell & New Bohemians och det är producerat av Charlie Sexton.

Albumet nådde Billboard-listans 188:e plats.

Låtlista
Rush Around
Oo La La
I’d Be Surprised
Songs We Used To Sing
Once In A Blue Moon
Volcano
More Than Friends
The Messenger
The One Who Went Away
Take A Walk
Not Saying Goodbye
Came A Long Way
What Woulod You Do

Samtliga låtar är skrivna av Edie Brickell

Musikalbum 2003
Amerikanska musikalbum
Phil Ochs

Philip David "Phil" Ochs, född 19 december 1940 i El Paso, Texas, död 9 april 1976 i Queens, New York, var en amerikansk protestsångare och sångskrivare. Ochs var känd för sin skarpa och bittra humor, innerliga humanism, politiska aktivism, insiktsfulla texter och distinkta röst. Han skrev hundratals sånger under 1960-talet och släppte åtta album under sin livstid. 

Phil Ochs föddes i en judisk familj, och hans mor var från Skottland. I sin ungdom studerade han journalistik vid Ohio State University, och det var under universitetstiden som hans intresse för såväl folkmusik som politik uppkom. 1962 flyttade Ochs till New York, och började där röra sig inom den växande folkmusikscenen i stadsdelen Greenwich Village.

Ochs musik berörde ofta aktuella politiska frågor, däribland krig, medborgerliga rättigheter och arbetarklassens kamp. Han framträdde ofta i olika politiska sammanhang, som protester mot Vietnamkriget, medborgarrättsrörelsens marscher och fackliga tillställningar, men även på stora musikscener som det berömda konserthuset Carnegie Hall på Manhattan i New York. Politiskt beskrev han sig själv som en socialdemokrat till vänster som blev en "tidig revolutionär" efter protester mot ett politiskt konvent för det Demokratiska partiet år 1968 som urartade i ett upplopp med polisen. Ochs hade kopplingar till Students for a Democratic Society (SDS), en organisation som började som en protestgrupp mot Vietnamkriget och utvecklades till en tongivande kraft inom 1960-talets "nya vänster". Han var även inblandad i bildandet av Youth International Party.

Efter åratal av produktivt skrivande under 1960-talet började Ochs mentala hälsa försämras under 1970-talet. Mot slutet av sitt liv led Ochs av flera problem, som bipolär sjukdom och alkoholism, vilket ledde till att han begick självmord 1976.

Några av Ochs influenser var Woody Guthrie, Pete Seeger, Buddy Holly, Elvis Presley, Bob Gibson, Faron Young, Merle Haggard, John Wayne, och John F. Kennedy. Bland hans mest kända sånger finns "I Ain't Marching Anymore", "Changes", "Crucifixion", "Draft Dodger Rag", "Love Me, I'm a Liberal", "Outside of a Small Circle of Friends", "Power and the Glory", "The War Is Over" och "When I'm Gone".

Diskografi 

Greatest Hits (1970) 
 (live)

 (demoinspelningar)
 (live)
 (3-CD box)
 (demoinspelningar)

Källor

Externa länkar 

 Philip David Ochs
 

Män
Födda 1940
Avlidna 1976
Alumner från Ohio State University
Amerikanska aktivister
Amerikanska folkmusiker
Amerikanska musiker
Amerikanska socialister
Personer från El Paso
Musiker som begått självmord
Edie Brickell

Edie Arlisa Brickell, född 10 mars 1966 i Oak Cliff (numera The Cliff), Dallas, Texas, är en amerikansk sångerska och kompositör. Hon var sångerska i bandet Edie Brickell & New Bohemians mellan 1985 och 1990 och har därefter varit soloartist.

Hon är gift med Paul Simon sedan 30 maj 1992. De har tre barn tillsammans.

Biografi

Karriär
År 1985 började Brickell på Southern Methodist University, där hon gick i ett och ett halvt år innan hon en kväll på en pub valde att ställa sig på scenen med bandet New Bohemians.

Under det sena 1980-talet var Brickell sedan huvudsångerska i folkrock-gruppen Edie Brickell & New Bohemians, som 1988 utgav debutalbumet Shooting Rubberbands at the Stars. Den fick god kritik av många och var således en framgång för gruppen. Ghost of a Dog från 1990 var dock inte lika framgångsrik. Som soloartist har Brickell spelat in albumen Picture Perfect Morning (1994) och Volcano (2003). 2006 återförenades Edie Brickell med New Bohemians, som senare utgav albumet Stranger Things.

Brickell hade även en roll som sångerska i filmen Född den fjärde juli från 1989.  Hennes version av Bob Dylans A Hard Rain's A-Gonna Fall finns med på skivan med soundtracken från filmen. Många datoranvändare känner säkert igen henne från musikvideon Good Times som medföljde på CD-ROM-installationsskivan till Windows 95.

I slutet av 2007 gav Brickell ut singeln "Hands On" på Itunes tillsammans med styvsonen Harper Simon (Paul Simons son i ett tidigare äktenskap) under namnet The Heavy Circles. 2008 gavs ett helt album ut med denna duo.

Familj
Edie Brickells far hedrades vid sin död vid Texas State Bowling Association Hall of Fame 1988.

Den 30 maj 1992 gifte sig Brickell med popsångaren och låtskrivaren Paul Simon. De bor i New Canaan, Connecticut. Brickell sjöng What I Am på NBCs Saturday Night Live när hon upptäckte att Simon stod framför kameramannen.  "Han gjorde så att jag blandade ihop texten när jag tittade på honom," sade hon med ett leende. "Vi kan nu visa bandet för barnen och säga, 'Titta, det var första gången vi fångade varandras blickar.'"

Diskografi
It's Like This... (1986)
Shooting Rubberbands at the Stars (1988) 
Ghost of a Dog (1990)
Picture Perfect Morning (1994)
The Live Montauk Sessions (2000)
The Ultimate Collection (2002)
Volcano (2003)
Stranger Things (2006)
The Heavy Circles (2008)
Edie Brickell (2011)
The Gaddabouts (2011)
Look Out Now! (2012)
Love Has Come For You (2013) med Steve Martin

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 New Bohemians officiella hemsida
 New Bohemians diskografi
 Edie Brickell i den amerika tidning All music guide

Amerikanska musiker
Födda 1966
Kvinnor
Levande personer
Edie Brickell & New Bohemians

Edie Brickell and New Bohemians amerikansk musikgrupp bildad i Texas 1985. Gruppen bestod av Edie Brickell (gitarr & sång), Kenny Withrow (gitarr), Brad Houser (bas), John Bush (trummor), Matt Chamberlain (trummor) m. fl..

Gruppen fick en hit med "What I Am" i början av 1989 som då nådde Billboard-listans 4:e plats.

Medlemmar

Nuvarande medlemmar
Brandon Aly – trummor
Edie Arlisa Brickell – sång, gitarr
John Walter Bush – slagverk
John Bradley Houser – basgitarr, träblåsinstrument
Kenneth Neil Withrow – gitarr

Tidigare medlemmar
Carter Albrecht – keyboard, elgitarr, munspel, sång (död 2007)
Wes Burt-Martin – gitarr
Matt Chamberlain – trummor
Eric Presswood – gitarr
Chris Wheatley – keyboard
Chris Whitten – trummor
Paul "Wix" Wickens – keyboard

Diskografi

Album
Shooting Rubberbands At The Stars (1988)
Ghost Of A Dog (1990)
The Live Montauk Sessions (1999)
Ultimate Collection  (samlingsskiva) (2002)
Stranger Things (2006)
Rocket (2018)
Hunter and the Dog Star (2021)

Singlar
"What I Am" / "I Do" (1989)
"Circle" / "Now" (1989)
"Love Like We Do" / "Plain Jane" (1989) 
"Mama Help Me" / "Oak Cliff Bra" (1990)

Externa länkar
New Bohemians - Officiell webbplats

Edie Brickell & New Bohemians
Musikgrupper bildade 1985
Irwin Shaw

Irwin Shaw, ursprungligen Irwin Gilbert Shamforoff, född 27 februari 1913 i Bronx i New York, död 16 maj 1984 i Davos i Schweiz, var en amerikansk författare. Hans förmodligen mest kända böcker är De unga lejonen (1948) och De fattiga och de rika (1969).

Biografi
Irwin Shamforoff föddes i stadsdelen Bronx i New York. Föräldrarna var ryska judiska immigranter. Kort efter hans födelse flyttade familjen till stadsdelen Brooklyn och familjen bytte namn till Shaw.

1934 tog Shaw sin examen på Brooklyn College. Under collegetiden skrev han för skoltidningen. När han var 21 år gammal började han skriva pjäsmanuskript. Bland annat skrev han flera radiopjäser och flera episoder av radioversionen av den tecknade serien Dick Tracy.

Under andra världskriget tjänstgjorde Shaw i armén. 1948 publicerade han sin första roman, De unga lejonen, som baserades på erfarenheterna i Europa under andra världskriget. Romanen blev en stor succé.

Den andra romanen Stormvarning 1951 behandlade McCarthyismens uppkomst och renderade Shaw en svartlistning i Hollywood. Han blev falskeligen anklagad för att vara kommunist i "Red Channels" publikationer. 1951 flyttade Shaw därför till Europa och bodde där under 25 år (mestadels i Paris och Schweiz). Under dessa åren skrev han flera framgångsrika böcker så som Två veckor i en annan stad, Lucy Crown och De fattiga och de rika. Den senare blev också en mycket framgångsrik TV-serie 1976 med Peter Strauss och Nick Nolte i de ledande rollerna.

Hans roman Störtlopp spelades in som en TV-film om vinterolympiaden i Lake Placid 1980 med Wayne Rogers, Adrienne Barbeau och Sonny Bono i huvudrollerna.

Bibliografi 
 Sailor off the Bremen and Other Stories (noveller) (1939)
 De unga lejonen (1948; The Young Lions)
 Report on Israel (1950) (tillsammans med Robert Capa)
 Stormvarning (1951; The Troubled Air)
 Lucy Crown (1956; Lucy Crown)
 Två veckor i en annan stad (1960; Two Weeks In Another Town)
 Love on a dark street (1965)
 Sommardagens röster (1966; Voices of a summer day)
 De fattiga och de rika (1969; Rich Man, Poor Man, svensk upplaga förkortad)
 Avsked i Cannes (även som Epilog i Cannes) (1973; Evening in Byzantium)
 Nattarbete (1975; Nightwork)
 Gud var här men han har redan gått (noveller) (1977; God Was Here But He Left Early)
 Tiggare och tjuv (1977; Beggarman, Thief) (fortsättningen på De fattiga och de rika)
 Short Stories: Five Decades (1978) (samlingsvolym med 63 noveller)
 Störtlopp (1979; The Top of the Hill)
 Välgöraren (1981; Bread Upon Waters)
 Paris Magnum: Photographs 1935-1981 (1981) (tillsammans med fotografen Eve Arnold)
 Acceptabla förluster (1982; Acceptable Losses)

Pjäser 
 Bury the dead (1936)
 Siege (1937)
 The Gentle People (1939)
 Retreat To Pleasure (1940)
 Son And Soldiers (1943)
 The Assassin (1945)
 The Survivors (1948)
 Children From Their Games (1963)

Filmografi (urval)

Externa länkar 
 

Amerikanska författare under 1900-talet
Engelskspråkiga författare
Födda 1913
Avlidna 1984
Män
Hollywoods svarta lista
Alumner från Brooklyn College
Glenn Frey

Glenn Lewis Frey, född 6 november 1948 i Detroit, Michigan, död 18 januari 2016 i New York, var en amerikansk sångare, låtskrivare, gitarrist och skådespelare.

Frey var en av originalmedlemmarna i countryrockgruppen Eagles och han skrev (ofta tillsammans med Don Henley) och sjöng flera av deras hits, exempelvis "Take It Easy", "Lyin' Eyes" och "New Kid in Town". Frey är också en av kompositörerna till Eagles största hit någonsin, "Hotel California". 

Efter att Eagles upplöstes 1980 hade Frey framgångar som soloartist med låtar som "The Heat Is On" (från filmen Snuten i Hollywood), "You Belong to the City" (från TV-serien Miami Vice), "Smuggler's Blues" och "True Love". Senare var han med när Eagles återförenades i mitten av 1990-talet.

Freys låt "Part of Me, Part of You" kan höras under sluttexterna till filmen Thelma & Louise (1991). Han har skrivit många låtar ihop med Jack Tempchin.

Diskografi

Soloalbum
Studioalbum

Livealbum
Glenn Frey Live (1992)

Samlingsalbum
 
20th Century Masters – The Millennium Collection (2000)
Above the Clouds: The Collection (2018)

Filmografi

Miami Vice (TV-serie avsnitt 15 av säsong 1, 1985)
Let's Get Harry (1986)
Wiseguy (TV-serie) (1987)
South of Sunset (TV-serie) (1993) 
Jerry Maguire (1996)

Källor

Externa länkar

Glenn Frey på IMDb

Födda 1948
Avlidna 2016
Amerikanska rockgitarrister
Amerikanska rocksångare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Medlemmar i Eagles
Män
Walter Lantz

Walter Lantz, född 27 april 1899 i New Rochelle, New York, död 22 mars 1994 i Burbank, Kalifornien, var en amerikansk animatör, filmregissör och filmproducent. Mest ihågkommen för att ha skapat den tecknade figuren Hacke Hackspett (Woody Woodpecker) som förekom i 194 tecknade kortfilmer mellan åren 1940 och 1972.

Karriär 
Walter Lantz började sin karriär som animatör som 18-åring när han arbetade för William Randolph Hearsts nystartade animationsstudio. 1927 flyttade han till Hollywood där han hittade på skämt åt Mack Sennett och senare för Hal Roach och deras filmer. 1928 anställdes Lantz av Charles Mintz som regissör för kortfilmerna om Oswald the Lucky Rabbit för Universal. Tidigare samma år hade Mintz och hans svåger George Winkler lyckats kapa åt sig rättigheterna till Oswald från figurens verklige skapare Walt Disney. När Lantz fick anställning på filmbolaget Universal erbjöd Carl Laemmle honom arbetet som chef för deras nya animationsstudio. Lantz slog vad med Laemmle att om han kunde slå honom i poker skulle han få rättigheterna till Oswald, vilket Lantz hade turen att göra.

1935 bytte studion namn till Walter Lantz Studio och fem år senare lyckades Lantz också få egen copyright på sina figurer. Den första figuren som rönte någon särskild uppmärksamhet var Andy Panda som debuterade i kortfilmen Life Begins for Andy Panda 1939. Året efter dök en störande hackspett upp och gjorde livet surt för Andy och därmed var Lantz lycka gjord.

Hacke Hackspetts röst gjordes ursprungligen av den i animationssammanhang flitigt anlitade Mel Blanc (Snurre Sprätt och Barney i Familjen Flinta för att bara nämna två exempel). Från tidigt 1950-tal tog emellertid Lantz hustru Grace Stafford över uppgiften.

Bland senare figurer som blev återkommande stjärnor i Lantz produktion kan nämnas pingvinen Chilly Willy (på sv. Pelle Pingvin) och poliskommissarien Inspector Willoughby.

1979 erhöll Lantz en heders-Oscar.

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmregissörer
Amerikanska animatörer
Amerikanska filmproducenter
Personer i USA under 1900-talet
Personer från New Rochelle
Födda 1899
Avlidna 1994
Män
Larkana

Larkana är huvudort för ett distrikt med samma namn i den pakistanska provinsen Sindh. Folkmängden uppgick till cirka en halv miljon invånare vid folkräkningen 2017.

Källor

Orter i Pakistan
Nils Chesnecopherus

Nils Chesnecopherus, född 1574 i Ekeby prästgård i Ekeby socken, död 15 april 1622 i Nyköping, var en svensk ämbetsman och matematiker.

Biografi
Nils Chesnecopherus var son till prosten Lars Klasson och Ingegärd Svensdotter, bror till Johannes Chesnecopherus och på mödernet släkt med Andreas Olai. Han och hans bror tog antagligen sina efternamn efter födelseorten (chesnus är medeltidslatin för 'ek').

Efter långvariga studier i Tyskland, där han en tid varit professor i Marburg, återvände Chesnecopherus till Sverige 1601. Han anställdes vid kansliet och blev 1602 hovkansler hos Karl IX. Som sådan var hans kansliets verklige chef och användes av kungen i en rad uppdrag, särskilt mot slutet av Karl IX:s liv ökades hans inflytande. Chesnecopherus anses ha bidragit till skärpningen av tonen mot Danmark, och varit bidrag till Kalmarkriget. Han var ett villigt redskap för Karl IX:s räfster och gjorde sig starkt hatad av adeln, och efter Gustav II Adolfs tronbestigning utträngdes han ur kansliet av Axel Oxenstierna.

Chesnecipherus blev därefter änkedrottningens och hertig Karl Filips främste rådgivare och sökte hävda hertigens rättigheter mot ingrepp från kungens sida. Hans hårda försvar av hertigens rätt förde honom vid riksdagen i Örebro 1617 i fängelse. Han frigavs visserligen efter avbön, men hans politiska inflytande var efter detta slut, trots att han kvarstod i tjänsten fram till sin död.

Ägare till Långbro gård, Älvsjö och Västberga gård.

Chesnecopherus var först gift med Agneta Lonicera, sedan med Märta Anckar. Barnen kallade sig Lillieram.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
  hämtad 2014-12-16

Noter 

Hovkanslerer
Födda 1574
Avlidna 1622
Män
Svenska matematiker under 1600-talet
Karl IX:s hov
Douglas Foley

Douglas Foley, född 1949 i Cardiff, Wales, är en brittisk-svensk författare. Han har tidigare arbetat som skolbibliotekarie på Albyskolan i Botkyrka. I början av 1980-talet var han mycket aktiv med att få i gång skrivandet och läsandet bland eleverna på skolan. Det resulterade i ett antal antologier som publicerades i samarbete med Författares bokmaskin.

Han växte upp i bland annat Nordafrika, Hongkong och Skottland. Han utbildade sig först till kock och kom till Sverige 1969 för att arbeta på Operakällaren.

Böckerna om Habib kom som TV-serie under 2008. Även hans bok Shoo Bre blev film 2012.

Verkförteckning
 2001 – Ingen återvändo
 2003 – Shoo bre
 2005 – Habib: meningen med livet
 2005 – Habib: friheten minus fyra 
 2006 – Habib: Paris tur och retur
 2007 – Habib: på farligt vatten
 2008 – Habib: tre gånger guld
 2008 – Habib: änglar här och där
 2009 – Shoo len
 2010 – Habib: långt långt borta
 2012 – Shoo mannen

Priser och utmärkelser 
 Nils Holgersson-plaketten 2004 för Shoo bre

Källor

Externa länkar
 DN-artikel om Habib-serien

Brittiska författare
Svenskspråkiga författare
Födda 1949
Brittiska författare av barn- och ungdomslitteratur
Män
Levande personer
Personer från Cardiff
Sukkur

Sukkur är huvudort för ett distrikt med samma namn i den pakistanska provinsen Sindh. Folkmängden uppgick till cirka en halv miljon invånare vid folkräkningen 2017.

Källor

Orter i Pakistan
Ghotki

Ghotki är huvudort för ett distrikt med samma namn i den pakistanska provinsen Sindh. Folkmängden uppgick till cirka 110 000 invånare vid folkräkningen 2017.

Källor

Orter i Pakistan
Mirpur Khas

Mirpur Khas är huvudort för ett distrikt med samma namn i den pakistanska provinsen Sindh. Folkmängden uppgick till cirka 230 000 invånare vid folkräkningen 2017.

Källor

Orter i Pakistan
Naushahro Feroze

Naushahro Feroze är huvudort för ett distrikt med samma namn i den pakistanska provinsen Sindh. Folkmängden uppgick till cirka 28 000 invånare vid folkräkningen 2017.

Källor

Orter i Pakistan