kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Roy Eldridge

Roy Eldridge, född 30 januari 1911 i Pittsburgh, Pennsylvania, död 26 februari 1989 i Valley Stream, New York, var en amerikansk jazztrumpetare under swingeran. Jämte Dizzy Gillespie, Louis Armstrong och Miles Davis brukar han kallas för den bästa jazztrumpetaren.

Eldridge spelade i några av de mest namnkunniga orkestrarna under swingen:
Fletcher Henderson
Gene Krupa
Artie Shaw
Benny Goodman
Count Basie

Han besökte flera gånger Sverige: 
1950 med Benny Goodman.
1951, då han gjorde grammofoninspelningar med Charlie Norman.  
1952, 1954 och 1955, då han deltog i Jazz at the Philharmonic (JATP) - en turnerande musikorganisation under impressarion Norman Granz ledning.

Referenser

Födda 1911
Avlidna 1989
Amerikanska jazztrumpetare
Män
Musiker från Pittsburgh
Jimmy Reed

Mathis James "Jimmy" Reed, född 6 september 1925 i Dunleith, Mississippi, död 29 augusti 1976 i Oakland, Kalifornien, var en amerikansk sångare, gitarrist, munspelare. Jimmy Reed var ett viktigt namn inom bluesen. Med sin raka, enkla, lättintagliga och "imitations-vänliga" stil var han en förebild för många kommande rockmusiker så som The Rolling Stones och Elvis Presley.

Reed lärde sig spela munspel och gitarr i tonåren. I början av 1950-talet hade han byggt upp ett lokalt rykte och skrev kontrakt med Vee-Jay Records i mitten av decenniet. Där släppte han många låtar som idag räknas som klassiker inom bluesen. Några av hans mer kända låtar är "Aint That Lovin' You Baby", "Honest I Do", "Baby What You Want Me to Do" och "Big Boss Man". Han hade sin storhetstid runt decennieskiftet 1960 och fick efter det aldrig mer någon hit.

Med berömmelsen utvecklade Reed en kraftig alkoholism, och detta gjorde att han blev inblandad i en hel del skandaler. 1957 diagnostiserades han med epilepsi. Det var också detta som tog hans liv 1976.

Jimmy Reed blev invald i Rock and Roll Hall of Fame 1991.

Referenser

Födda 1925
Avlidna 1976
Amerikanska bluessångare
Amerikanska bluesgitarrister
Amerikanska bluesmunspelare
Rock and Roll Hall of Fame
Män
Lesley Gore

Lesley Gore, ursprungligen Lesley Sue Goldstein, född 2 maj 1946 i Brooklyn i New York, död 16 februari 2015 i New York, var en amerikansk popsångerska. 

Lesley Gore var en av de största kvinnliga popartisterna under det tidiga 1960-talet. Hon slog igenom som 16-åring med låten "It's My Party" 1963. På svenska hade Lill-Babs stor framgång med samma låt med titeln "Leva Livet". Den följdes av låtar som "Judy's Turn to Cry", "She's a Fool", "You Don't Own Me" och "Maybe I Know". Typiskt för Lesley Gores låtar är att man får höra refrängen i början av låten. Texterna handlade så gott som alltid om tonårskärlek. Med tiden mognade hennes sound och med sin sista hit, "California Nights" 1967 hade hon lämnat det flickiga soundet. 

Efter att under många år ha hållit en lägre profil gav hon 2005 ut albumet Ever Since, det första med nytt material sedan 1976.

Under 33 år och fram till sin död hade hon ett förhållande med smyckesdesignern Lois Sasson.

Diskografi 

 (samlingsalbum)

Källor

Noter

Externa länkar 

Amerikanska popsångare
Amerikanska musiker under 1900-talet
Musiker från New York
Personer från Brooklyn
Födda 1946
Avlidna 2015
Kvinnor
Fletcher Henderson

Fletcher Hamilton "Smack" Henderson, född 18 december 1897 i Cuthbert, Georgia, död 28 december 1952 i New York, var en amerikansk pianist, orkesterledare, arrangör och kompositör. Han hade stor betydelse för utvecklingen av storbandsjazzen och swingmusiken.

Henderson startade ett eget band 1922 och det blev snart känt och ansågs vara det "bästa färgade bandet" i New York. Han var i sitt arrangerande av musiken till en början influerad av Paul Whiteman, men när Louis Armstrong anslöt sig till hans orkester såg han snart att han kunde åstadkomma mycket mera när det gällde orkestreringen av jazzband.

I Hendersons orkester spelade vid olika tillfällen förutom Louis Armstrong även andra kända musiker som Roy Eldridge, Coleman Hawkins och Benny Carter. Fastän orkestern var populär hade Henderson tämligen litet ekonomiskt utbyte, kanske i viss mån beroende på hans svaga intresse för affärer, men han var väl sedd som arrangör vilket tillförde honom inkomster. Han arrangerade musik åt många band varav Benny Goodmans var det mest kända.

1934 utsågs Goodmans orkester till husband i ett radioprogram med namnet Let's Dance. Detta innebar att Goodman hade behov av nya arrangemang varje vecka och han köpte därför ett antal från Henderson. Många av Goodmans hits från swingeran var arrangerade av Fletcher Henderson. 1939 upplöste Henderson sitt eget band och började hos Goodman, till en början som både pianist och arrangör, men snart tog arrangerandet hela hans tid i anspråk.

1950 drabbades Henderson av en stroke och han blev partiellt förlamad, vilket utgjorde ett hinder för honom att spela piano och han avled sedan 1952.

Källor

Externa länkar
 Fletcher Henderson på "Red Hot Jazz Archive" (med ljudfiler)

Amerikanska jazzpianister
Amerikanska orkesterledare
Alumner från Clark Atlanta University
Personer från Randolph County, Georgia
Födda 1897
Avlidna 1952
Män
Harlemrenässansen
Bobby Bland

Robert Calvin "Bobby" Bland, även kallad Bobby "Blue" Bland, född 27 januari 1930 i Rosemark, Tennessee, död 23 juni 2013 i Memphis, Tennessee, var en amerikansk bluessångare.

Bobby Bland är ett av de största namnen inom texasbluesen. Han började spela in i början av 1950-talet men fick inga större hits förrän 1957 då han släppte "Farther up the Road". Andra hits med honom är  "I Pity the Fool" och "Turn on Your Love Light". Vid sin sida hade han så gott som alltid inflytelserika bluesgitarrister.

Bland valdes in i Rock and Roll Hall of Fame 1992 och mottog 1997 Grammy Lifetime Achievement Award.

Hiphop-artisten Jay-Z samplade refrängen i Blands Ain't No Love in the Heart of the City och använde i sin låt Heart of the City (Ain't No Love) från albumet The Blueprint.

Diskografi

 (live)

 (live)

 (live)

Referenser

Födda 1930
Amerikanska bluessångare
Rock and Roll Hall of Fame
Män
Avlidna 2013
Musiker från Memphis
Tujon

Tujon är en keton och en monoterpen. Den förekommer i fyra stereoisomeriska former:

Egenskaper
Tujon är lättlöslig i etanol, dietyleter och kloroform. Den förekommer i fyra stereoisomeriska former:

Etymologi
Namnet tujon (på engelska thujone) är inspirerat av släktet Thuja, där man hittat tujon.

Användning
Tujon återfinns i ett flertal växter, såsom tuja, nutkacypress, vissa arter av en, gråbo, salvia, renfana  och framförallt i malört (Artemisia absinthium).

Tidigt fann man i de nämnda växterna isomererna (-)-α-tujon och (+)-β-tujon i olika proportioner.

2016 fann man i Salvia officinalis (kryddsalvia), även de andra två isomererna,  och 

Av dessa växter kan framställas en eterisk olja, där tujonhalten är .
Den vida variationen beror på växtens art, jordmånen på växtorten, tiden på året och vädret vid skörden och andra omständigheter.

Tujon används som aromämne i vissa livsmedel och ingår som del i ett antal andra livsmedelstillsatser.

Ingår med sin mentol-liknande doft också som ingrediens i parfymer.

Föreskrifter
Tujon är mest känt som ett ämne i spritdrycken absint i och med att det förekommer naturligt i olja från malört. I koncentrerad (ren) form kan tujon förorsaka kramper och föranleda döden och ämnet ansågs förr betinga den förmodade skadliga och kroniska effekten hos absint (så kallad absintism). Detta är dock något som alltid har ifrågasatts. 2005 och 2008 genomförda analyser av gammal (vintage) absint (alltså tillverkad före 1915), modern absint tillverkad enligt gamla originalrecept och modern absint enligt nya recept visar på mycket låga halter tujon (i de flesta fall under 10 mg/kg vilket i USA räknas som tujonfritt). Inom den europeiska unionen tillåts tujonhalter upp till 35 mg/kg i spritdrycker som t.ex. absint efter ett direktiv som antogs 1988 (se European Council Directive No. 88/388/EEC - sid 10).

Medicinsk kommentar
Trots att tujon ursprungligen antogs ha liknande egenskaper som THC (den verksamma substansen i cannabis) har detta numera avfärdats. Tujon påverkar inte hjärnans receptorer alls på samma sätt som THC och det finns alltså inget vetenskapligt stöd för att tujon har någon cannabisliknande effekt.

Källor
La Fée Verte: Thujone separating myth from reality.
 Thujone.Info
 Determination of Thujone and Related Terpenes in Absinthe using Solid Phase Extraction and Gas Chromatography Emmert J., Sartor G., Sporer F., and Gummersbach J. (2004).  Retrieved Nov. 13, 2005.]

Noter

Ketoner
GABA-antagonister
Monoterpener
Åsa Domeij

Åsa Elisabeth Domeij, född 29 april 1962 i Örnsköldsvik, Västernorrlands län, är en svensk tidigare politiker (miljöpartist), agronom, riksdagsledamot (1988–1991 och 2002–2006), numera miljöchef på Axfood. Hon var ledamot i riksdagens miljö- och jordbruksutskott 1988–1990 samt dess vice ordförande 2002–2006.

Domeij uppmärksammades när hon 1988 i en TV-debatt mot Bengt Westerberg ersatte språkröret Birger Schlaug. Samma år ställde hon upp i valet om den ena språkrörsposten, men förlorade knappt mot sittande språkröret Eva Goës.

Åren 1994–2002 var Domeij ordförande för miljö- och hälsoskyddsnämnden i Uppsala. Sedan mars 2008 är hon miljöchef på Axfood. Dessförinnan arbetade hon på Sveriges lantbruksuniversitet (SLU) 2006–2008.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Miljöpartiet
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Örnsköldsvik
Födda 1962
Levande personer
Kvinnor
Klädesvävarskråets föreståndare i Amsterdam

Klädesvävarskråets föreståndare i Amsterdam (holländska: De Staalmeesters) är en av Rembrandts mest kända målningar från hans senare år. Den målades för klädesvävarskrået och hängde i skråets byggnad Klädeshallen. Skråets föreståndare ansvarade för färg- och kvalitetskontrollen i den viktiga klädesindustrin.

Rembrandt har i målningen skapat kontrast mellan den livfullt röda bordsduken och föreståndarnas svarta klädsel. Samtidigt harmonierar den röda duken med den brunröda nyansen i väggpanelen och stolklädseln. Målningen är utförd i olja på duk, mäter 191 × 279 centimeter och finns på Rijksmuseum i Amsterdam.

Externa länkar 

 The Sampling Officials Rijksmuseum Amsterdam
 Wolfgang Kosack "A second Rembrandt" www.the-staalmeesters.com

Målningar från 1600-talet
Målningar av Rembrandt
Målningar i Rijksmuseum
Grupporträtt
Målningar med motiv från Nederländerna
Antecedent

En antecedent är den aktiva delen av en logisk implikation.

I implikationen "A leder till B" är A antecendent och B konsekvent.

Antecedenten kallas ibland också "försats", och konsekventen "eftersats".

Logik
Jerry Orbach

Jerry Orbach, eg. Jerome Bernard Orbach, född 20 oktober 1935 i Bronx, New York, död 28 december 2004 på Manhattan i New York, var en amerikansk skådespelare.

Orbach växte upp i Mount Vernon, New York m.fl. orter, genomgick högre utbildning vid Northwestern University och studerade för Lee Strasberg vid Actors Studio i New York.

Han spelade advokaten Billy Flynn i musikalen Chicago på Broadway 1975, pappan i Dirty Dancing och Lennie Briscoe i TV-serien I lagens namn.

Jerry Orbach dog i prostatacancer år 2004.

Filmografi i urval 

 (återkommande gästroll)

 (röst)

Externa länkar 
 
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1935
Avlidna 2004
Alumner från Northwestern University
Ren stämning

Ren stämning är en stämning av skalans toner som baseras på vissa intervall i den harmoniska deltonserien.

Deltonerna 4:5:6 i den harmoniska deltonserien bildar en så kallad ren durtreklang som ligger till grund för den rena stämningen. Om man kombinerar tre sådana treklanger får man tonmaterial till en skala.

Ren stämning karaktäriseras av rena terser samt näst intill rena kvarter och kvinter (med några undantag). Heltonstegen är dock olika stora på olika platser i skalan (9/8 respektive 10/9), vilket omöjliggör transponering. På de flesta instrument med fast tonhöjd är systemet därmed inte möjligt att använda, då antalet användbara tonarter/ackord skulle bli alltför litet. Ett undantag är borduninstrument, exempelvis säckpipa och lira, där den ständigt bakomliggande borduntonen utgör en referenston som påtvingar ren stämning av melodiskalan.   

På instrument med fri tonhöjd (som stråkinstrument och sång) stäms terserna rent för varje ackord.

Källor 
 Johan Sundberg, Musikens ljudlära, 3:e upplagan, Proprius förlag, 1989, 247 sidor, 
 Per-Gunnar Alldahl, Körintonation, AB Carl Gehrmans Musikförlag 1990, 142 sidor, 
 Bonniers musiklexikon, 2:a reviderade upplagan, Bonnier Fakta Bokförlag 1983, 

Toner, stämning och intonation
Refvens grund

Refvens grund är ett område kring Motala ström i Norrköpings innerstad. Området sträcker sig från Strömparken ned till Saltängsbron. Populärt område för cityfisket i centrala Norrköping.

På 1800-talet fanns ett kallbadhus vid Refvens grund, det revs 1915.

Norrköping
Alban Bartholomew Roe

Alban Bartholomew Roe (Alban Roe) var benediktinermunk, präst och martyr. Han föddes år 1583 i Suffolk och avrättades den 21 januari 1642 i Tyburn. Han var katolsk konvertit och kanoniserades 1970 av Paulus VI som en martyr av Englands och Wales fyrtio martyrer. Han firas den 25 oktober.

Han utbildades vid universitetet i Cambridge och blev en ivrig protestant. Det sägs att han efter ett i St Albans kyrka med en motsträvig person han åtagit sig att konvertera ledde till att Roe själv började tvivla. Efter en period av studier och möten med olika präster gick han med i katolska kyrkan år 1607 och togs in på English College i Douai följande år. Tre år senare blev han, under en krisperiod för skolan, relegerad på grund av olydnad. Han blev benediktinermunk vid Dieulouard i Lorraine, avlade sin ed 1614 och blev präst 1615.

Han återvände till London där han arbetade till 1618 då han kastades i fängelse i fem år. Den spanske ambassadören i England fick ut honom, men han bannlystes. Trots det återvände han till England några månader senare. Två år efter sitt återvändande fängslades han igen. Hans vänner ordande så att han kunde börja arbeta vid flottan vilket han gjorde under femton år. Det gav honom tillfällen att predika om sin tro men under det långa parlamentets tid anklagades han för att vara en "folkförförare" och avrättades genom det engelska straffet "hanging, drawing and quartering" den 21 januari 1642.

Referenser

Engelska helgon
Benediktiner
Födda 1583
Avlidna 1642
Män
Personer som blivit avrättade av England under 1600-talet
Katolska martyrer
Englands och Wales fyrtio martyrer
Personer helgonförklarade av påve Paulus VI
…och så kom Polly

…och så kom Polly är en amerikansk långfilm från 2004 i regi av John Hamburg med Ben Stiller och Jennifer Aniston i huvudrollerna.

Handling 
Den neurotiske riskanalytikern Reuben Feffer kommer på sin fru Lisa med att vara otrogen under smekmånaden. Ensam åker han hem till New York. När han är som mest ledsen blir han meddragen på en fest av sin kompis, den mindre lyckade skådespelaren Sandy Lyle, där han träffar sin gamla klasskamrat Polly. Han blir genast förtjust och gör sig redo för ett nytt förhållande, men det visar sig att Reuben och Polly inte kunde vara mer olika, speciellt när det kommer till att binda sig. Kan två personer vara tillsammans trots att det bryter alla risklagar som Reuben nånsin stött på?

Rollista (i urval) 
 Ben Stiller - Reuben Feffer
 Jennifer Aniston - Polly Prince
 Alec Baldwin - Stan Indursky, Reubens chef
 Debra Messing - Lisa Kramer, Reubens hustru
 Philip Seymour Hoffman - Sandy Lyle, Reubens kompis
 Hank Azaria - Dykinstruktören Claude
 Missi Pyle - Roxanne, Pollys bästa vän
 Masi Oka - Wonsuk
 Cheryl Hines - catering-ägare

Externa länkar 

Amerikanska komedifilmer
Filmer 2004
New York på film
Engelskspråkiga filmer
Västindien på film
Estland och eurosamarbetet

Estland har euron som valuta sedan den 1 januari 2011. Euron är Europeiska unionens officiella valuta, som används i många av Europeiska unionens medlemsstater och ett antal andra stater utanför unionen. De länder som använder euron kallas gemensamt för euroområdet. De lägre valörerna av euron utgörs av mynt, medan de högre valörerna utgörs av sedlar. Euromynten har en gemensam europeisk sida som visar värdet på myntet och en nationell sida som visar en symbol vald av den medlemsstat där myntet präglades. Varje medlemsstat har således en eller flera symboler som är unika för just det landet.

För bilder av den gemensamma sidan och en detaljerad beskrivning av mynten, se artikeln om euromynt.

De estniska euromynten präglas alla av samma design: en karta över Estland samt präglingsårtal och texten Eesti, som betyder Estland på estniska. Designen utsågs som vinnare genom en nationell omröstning, där 27,46 % röstade för designen.

Estland anslöt euroområdet 1 januari 2011.

Se även 
 Euro
 Euromynt

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Europeiska centralbankens officiella webbplats

Estlands ekonomi
Eurosamarbetet efter land
Sybaris

Sybaris (grekiska: Σύβαρις) var en antik grekisk koloni vid Tarantobukten i Syditalien (Magna Graecia), mellan floderna Crati och Sibari. Den var den äldsta kolonin i denna trakt, grundad av achaier på 720-talet f.Kr. Då dess omgivningar var utomordentligt bördiga höjde sig Sybaris snart till stor rikedom och makt. Den hade en omkrets av 9 kilometer, och grundade själv flera nya kolonier, bland andra Poseidonia, Laos och Skidros. I slutet av 500-talet f.Kr. råkade emellertid staden i strid med grannstaden Kroton, vilket ledde till Sybaris fullständiga förstöring 510 f.Kr. Inte långt från staden grundades på 400-talet f.Kr. en ny koloni, Thurioi.

Sybaris invånare blev kända för sitt luxuösa och utsvävande leverne; därav ordet sybarit, med betydelsen "vekling" eller "vällusting".

Källor 

Magna Graecia
Fornminnen i Italien
Tedi Papavrami

Tedi Papavrami, född den 13 maj 1971 i Tirana i Albanien, är en albansk violinist. Han studerade violin för sin far Robert Papavrami, en välkänd musiklärare.

Vid åtta års ålder uppträdde han inför publik i Sarasates Airs Bohémiens med Tiranas filharmoniska orkester, och tre år senare fick han sitt första pris vid en välgörenhetskonsert.

I september 1982 erhöll han ett stipendium av franska staten. Pierre Amoyal var hans lärare i skolan CNSMP Conservatoire i Paris. Han fortsatte ensam i sina konserter ibland med hjälp av Zino Francescatti och Viktoria Mullova.

1992 vann han George Enescu-priset av SACEM, 1993 förstapriset på Sarasatetävlingen i Pamplona och likaså det speciella priset av publiken.

Han uppträdde i flera europeiska länder, i Sydafrika och i Mindre Asien med kända orkester som Bayerische Rundfunk-symfonier, Bolognaorkestern och Orchestre de Paris i flera världskända festivaler; Montreux, Schleswig Holstein, Newport, Rhode Island och flera andra.

Under perioden 1998–1999 spelade han i Tyskland, Spanien, Schweiz, Italien, Frankrike (inklusive tre föreställningar i Paris) och Monaco med orkestern Philharmonique de Monte Carlo, dirigerad av Zdenek Macal. Mellan åren 1999 och 2000 spelade han på konserter i Marseille, Lille, Paris, München, Madrid, Cordoba, Bryssel, Israel och andra platser.

Tedi Papavrami har även översatt några böcker av Ismail Kadare till franska.

Källor

Externa länkar
 Tedi Papavrami.com

Albanska violinister
Personer från Tirana
Albanska musiker under 1900-talet
Albanska musiker under 2000-talet
Födda 1971
Levande personer
Män
December 2004



Händelser

Onsdagen den 1 december 2004
Amerikanske nyhetsankaret Tom Brokaw leder NBC Nightly News för sista gången efter att ha lett programmet i över 22 år. Han efterträds dagen efter av Brian Williams.
Vid ett mote på banken SEB kallar Sveriges finansminister Pär Nuder den generation som föddes på 1940-talet för ett köttberg "som vi 60-talister ska föda".

Torsdagen den 2 december 2004
Högsta domstolen i Sverige dömer Mijailo Mijailović till livstids fängelse för mordet på Anna Lindh.

Fredagen den 3 december 2004
Ukrainas högsta domstol underkänner resultatet av presidentvalet i Ukraina 2004.

Tisdagen den 7 december 2004
Hamid Karzai svärs in som Afghanistans president.
Gudrun Schyman utträder ur Vänsterpartiet och blir politisk vilde i Sveriges riksdag.

Fredagen den 10 december 2004
Sollentuna tingsrätt dömer en 16-åring för mordet på en 14-åring i september

Torsdagen den 16 december 2004
Sveriges riksdag antar den svenska regeringens försvarsproposition som minskar på försvaret.

Fredagen den 17 december 2004
Vid ett EU-toppmöte i Bryssel bestäms att Turkiet ska få inleda medlemsförhandlingar från och med oktober 2005.

Söndagen den 19 december 2004
Varuhuset GeKås i Ullared utsätts för ett sprängattentat mot deras kassavalv, försöket misslyckas men orsakar materiella skador.

Måndagen den 20 december 2004
En 53-årig man döms för mord i det så kallade Helénmordet i mars 1989.

Tisdagen den 21 december 2004
Julbocken i Gävle bränns ned tidigt på morgonen.

Söndagen den 26 december 2004
En jordbävning under havsbottnen nordväst om ön Sumatra i Indonesien orsakar en tsunami som drabbar flera länder runt Bengaliska viken. Minst 10 000 människor rapporteras döda eller saknade. 
Viktor Jusjtjenko vinner det ukrainska presidentvalet.

Tisdagen den 28 december 2004
Efter jordbävningen i Indiska oceanen har siffran för omkomna och saknade stigit till 30 000 personer. Fler än 1 000 svenskar saknas

Onsdagen den 29 december 2004
Jordbävningen i Indiska oceanen har nu krävt 72 000 dödsoffer.

Torsdagen den 30 december
FN befarar att 120 000 människor har omkommit i jordbävningen.

Fredagen den 31 december
Enligt de senaste beräkningarna kan så många som 150 000 människor har dött efter jordbävningen och tsunamin i Indiska Oceanen. Vid en presskonferens meddelar Sveriges statsminister Göran Persson att 59 svenskar är döda och 3 559 saknas efter jordbävningen.

Källor

Externa länkar
Separate but equal

Separate but equal (engelska: "åtskilda men likvärda") beteckning på lagar som i praktiken, men ej i teorin, var rasistiska. Dessa lagar tillämpades i USA:s sydstater under Jim Crow-eran och innebar att svarta och vita personer gavs rätt till samma service, men att denna service skulle ges separat.

Historik
Frasen "separate but equal" kom från lagstiftningen i den amerikanska delstaten Louisiana 1890. 1896 bekräftade USA:s högsta domstol separate but equal-lagarnas giltighet. 

Formellt sett var tanken att kvalitén på servicen som gavs till svart skulle motsvara den som gavs till vita, men i praktiken diskriminerades de svarta ständigt och fick aldrig tillgång till en standard som kunde jämföras med de vitas. Ett exempel var att svarta var ålagda att resa sig för att ge sittplats åt vita passagerare då bussen var full, vilket Rosa Parks blev känd för att trotsa.

1950- och 1960-talens medborgarrättsrörelse hade som sin huvudinriktning att avskaffa dessa lagar, och 1954 förbjöds segregerad undervisning i hela USA.

Se även 
Apartheid

Referenser

Externa länkar 

Cornell Legal Information Institute

USA:s lagar
Afroamerikansk historia
Diskriminering
USA:s politiska historia
USA under 1890-talet
USA under 1900-talet