kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anna Magdalena Bach

Anna Magdalena Bach född Anna Magdalena Wilcken (alternativt Wülcken, Wilckens, Wülckens eller Wilcke - namnformer och stavning var inte standardiserade på den tiden), född 22 september 1701, död 22 februari 1760, var en tysk sångerska, gift med tonsättaren Johann Sebastian Bach.

Wilcken engagerades redan som femtonåring som hovsångerska vid det lilla hovet i Anhalt-Köthen nära Magdeburg av dess musikälskande furste Leopold. Där träffade hon Johann Sebastian Bach och gifte sig med honom 1721, året efter att hans första hustru hade dött och efterlämnat fyra barn. Johann Sebastian och Anna Magdalena fick tretton barn. Hon var notkunnig (som var självklart på den tiden för en musiker på hennes nivå) och hjälpte sin man med utskrifter och kopiering av hans sonator, partitor, cellosviter, konserter för cembalo och delar av Das wohltemperierte Klavier. Det finns också en "Anna Magdalenas lilla notbok", där hon nedtecknat musik av maken, andra kompositörer, och möjligen också sig själv.

Det finns en forskare, Martin Jarvis, som anser att hon har komponerat de cellosviter som tillskrivs hennes make.  Det manuskript som finns bevarat är otvivelaktigt i hennes handstil, men att hon skulle komponerat musiken har genom djupgående analys kraftigt tillbakavisats av ledande bachexperter, inte minst av den sverigebaserade forskaren Ruth Tatlow.

I filmen Chronik der Anna Magdalena Bach gestaltas hon av Christiane Lang.

Referenser

Tyska sångare under 1700-talet
Tyska klassiska musiker
Födda 1701
Avlidna 1760
Kvinnor
Personer från Zeitz
Sandby, Tierps kommun

Sandby är en småort i Västlands socken i norra delen av Tierps kommun.

Sandby har ett missionshus, en baptistförsamling med kapell samt en lådfabrik och genomkorsas av länsväg C 770. Närmaste större ort är Karlholmsbruk i norr. Via länsväg C 774 kan man nå Marma.

Noter

Orter i Tierps kommun
Småorter i Sverige
Tierps kyrkby

Tierps kyrkby är kyrkbyn i Tierps socken och en småort och ett villaområde i Tierps kommun. Villaområdet är placerat på klockargårdens gamla åker, inte långt från Tierps kyrka, därav namnet. Kyrkbyn ligger längs gamla E4 (Länsväg C 600) genom Uppland omkring 5 km söder om Tierp.

Noter

Orter i Tierps kommun
Småorter i Sverige
GTG

GTG kan syfta på

 mobilspelstillverkaren Gold Town Games
 gymnasieskolan Göteborgsregionens Tekniska Gymnasium
IATA:s kod för Grantsburg Municipal Airport, Grantsburg, Wisconsin
Tolfta

Tolfta eller Ersta är en småort och kyrkby i Tolfta socken, Tierps kommun. Orten ligger cirka 5 kilometer norr om Tierps tätort, längs länsväg C740 (f d länsväg 291) mot Skärplinge. Kyrkbyn kallas även Ersta och präglas av den tornlösa, lilla medeltidskyrkan med tillhörande klockstapel uppe på åsryggens krön väster om Skärplingevägen.

Till Ersta hör även naturreservatet Ersta på byns gamla skogsmark.

Historia
Byn omtalas första gången 1540 ('Erista'), då fanns här två skattebönder. Byn är dock med alla sannolikhet betydligt äldre. Den är ett så -sta namn, och borde vara forntida. Som byn är kyrkby i Tolfta socken är det mycket troligt att man i flera äldre dokument bara omnämnt sockennamnet. I och kring byn finns ett gravfält samt en mängd spridda gravhögar, som troligen hängt samman i ett eller flera gravfält, då de finns spridda inne bland den sentida bebyggelsen runt Tolfta kyrka och många är skadade av bebyggelsen.

Se även
 Tolfta socken

Källor 
Det medeltida Sverige, volym 1:4, Tiundaland.
 DMS 1:4, Rahmqist, Jansson & Skoglund, Stockholm 1974.

Noter

Externa länkar 
  - Ersta naturreservat.

Orter i Tierps kommun
Småorter i Sverige
Vad, Tierps kommun

Vad, västra och östra, är två byar i Västlands socken i Tierps kommun i Uppsala län. Området ligger 11 km nordöst om Tierp, direkt söder om småorten Västland. SCB klassade 1995 bebyggelsen som en småort

Historia
Vad omtalas i skriftliga handlingar första gången 1409 ('i Wadhæ'). Under 1541 består byn av 2 enheter om 1 1/2 mantal samt 2 om 1 mantal skatte, 1569 omvandlade till ett om 1 1/2 mantal och 4 om ett mantal, samt tre mantal frälse. 1558 omtalas en anläggning för ålfiske i Vad.

Referenser 

Orter i Tierps kommun
Tidigare småorter i Sverige
Vavd

Vavd är en bebyggelse i Hållnäs socken i Tierps kommun, Uppsala län på södra Hållnäshalvön. SCB avgränsade här mellan 1990 och 2015 och åter från 2000 en småort. Vid 2015 års småortsavgränsning visade sig att folkmängden i orten sjunkit till under 50 personer och småorten avregisterades.

Historia
I skriftliga handlingar omtalas Vavd första gången i markgäldsförteckningen 1312. Under 1500-talet består byn av 4 mantal skatte samt en skatteutjord som från 1560-talet omvandlas till ett femte mantal.

Samhället
Orten, som har en missionskyrka, är belägen vid länsväg C778 mellan Skärplinge och Ängskär. Den östra delen av Vavd utgörs av den gamla bykärnan, där det än idag bedrivs jordbruk. Den västra delen av orten präglas av mer sentida villabebyggelse.
I Vavd ansluter även länsväg C789 till Gudinge.

Se även
 Hållnäs socken

Noter

Orter i Tierps kommun
småorter i Sverige
Västland

Västland är en småort i Tierps kommun och kyrkby i Västlands socken.

Västlands bruk
Västlands bruk anlades 1612 som ett kronobruk. År 1633 arrenderade kronan ut bruket till enskilda bruksägare som till exempel Welam Vervier. Han köpte senare hela bruket och utvecklade det till ett av Upplands största järnbruk. Från mitten av 1600-talet till dags dato har Västlands bruk och Strömsbergs bruk haft gemensam ägare.

Vid de så kallade rysshärjningarna år 1719 brändes Västlands bruk ner (till skillnad från Strömsberg som klarade sig). Bruket byggdes dock upp på nytt och stångjärnssmide bedrevs under olika perioder.

Till 1870 dominerades verksamheten av masugnsdrift. År 1902 lades all industriell verksamhet ned. De flesta bruksbyggnader och arbetarbostäder revs.

Det finns kvar några byggnader av slaggsten. Av dessa märks bland annat ett bostadshus, en kvarn samt ett magasin. Även en liten timrad herrgård finns kvar, liksom en bruksgata med stugor. I områdets södra del ligger en större äldre herrgård i tre våningar. Den är delvis från 1600-talet.

Upplandsleden
Västland är ett etappmål på Upplandsleden. Leden går härifrån österut mot Lövstabruk och västerut mot Marma.

Se även
 Västlands kyrka
 Västlands socken

Noter

Litteratur och källor
 Isaksson, Olov; Vallonbruksminnen, En Bok för Alla, Viborg, 1998. 
 (Okänd titel),

Externa länkar
 Vallonbruk i Uppland

Orter i Tierps kommun
Svenska kronobruk
Svenska järnbruk
Småorter i Sverige
Åkerby, Österlövsta socken

Åkerby är en småort i Österlövsta socken i Tierps kommun i Uppsala län.

Historia
Åkerby är en gammal bruksort. Åkerby bruk anlades 1638 av Henrik Lemmens. År 1699 köptes bruket av Charles de Geer och kom därmed att lyda under Lövstabruk. På bruket fanns vid den tiden både masugn och hammarsmedja. Bruket brändes ned under rysshärjningarna 1719 och återuppbyggdes åren därefter. Under 1700-talet var Åkerby ett av de tidigaste bruken i Sverige att använda brännstålstekniken. Bruksrörelsen nedlades år 1883.

Befolkningsutveckling 

På grund av förändrat dataunderlag hos Statistiska centralbyrån så är småortsavgränsningarna 1990 och 1995 inte jämförbara. Befolkningen den 31 december 1990 var 113 invånare inom det område som småorten omfattade 1995.

Samhället
Kvar från bruksepoken finns bland annat bruksgatan med bostadshus, samt en klockstapel, märkt med byggåret 1739. Klockstapeln är förklarad som byggnadsminne.

Källor 

Orter i Tierps kommun
Svenska järnbruk
Småorter i Sverige
Öster-Ekeby

Öster-Ekeby är en ort i Vendels socken, Tierps kommun, Uppland. SCB har för bebyggelsen i orten och dess grannbyar Stora och Lilla Backbo avgränsat en småort namnsatt till Öster-Ekeby och Backbo.

Öster-Ekeby ligger på Vendelåns östra sida, cirka 4 km söder om åns utlopp från Vendelsjön. På åns västra sida ligger Väster-Ekeby.

I Öster-Ekeby möts länsvägarna C-701 och C-711.

Historia
Öster-Ekeby omtalas första gången i marksgäldsförteckningen 1312 med sex skattskyldiga bönder. Cecilia Filipsdotter (dotter till Filip Karlsson av Bjälboättens oäkta gren) donerade 1428 en vret i Öster-Ekeby till Uppsala domkyrka. 1541 fanns tre skattehemman i Öster-Ekeby.

Historiskt har Öster-Ekeby varit en knutpunkt för trafik och hade bl.a. en lanthandel. Numera finns ingen affär på orten.

Se även
 Vendels socken

Referenser

Det medeltida Sverige, volym 1:4, Tiundaland.

Noter

Externa länkar
 Vendels hembygdsförening

Orter i Tierps kommun
Småorter i Sverige
Försäter

Försäter är kyrkbyn i Österlövsta socken. Österlövsta kyrka ligger här. SCB har för bebyggelsen i orten avgränsat två småorter varav bara en finns kvar efter 1995. Den kvarvarande har namnsatts till Försäter och sträcker sig längs riksväg 76 och ner mot kyrkan. Småorten med beteckningen Österlövsta låg söder om kyrkan och sträckte sig söderut längs länsväg C 717. Österlövsta småort upplöstes 2000 då folkmängden minskat till under 50 personer.

Orten passeras av riksväg 76 mellan Östhammar och Älvkarleby och är belägen halvvägs mellan Skärplinge och Lövstabruk. Länsväg C 717 leder söderut mot Örbyhus. Strax intill Försäter rinner Strömarån, som mynnar i Lövstabukten.

Historia

Försäter omtalas i skriftliga handlingar första gången i markgäldsförteckningen 1312 ('de Forssætre', 'de Forssætrum') och upptog då 21 skattskyldiga hushåll. Österlövsta kyrka erhöll någon gång mellan 1302 och 1341 jordlott i byn, troligen fallen under prästgården. Under 1500-talet består byn av 10 mantal skatte och 1 mantal kyrkojord.

Befolkningsutveckling

Noter

Orter i Tierps kommun
Småorter i Sverige
Mamadou Tandja

Mamadou Tandja, född 1938 i Maïné-Soroa i södra Niger, död 24 november 2020 i Niamey, var Nigers sjätte president mellan 1999 och en militärkupp 2010. Han vann presidentvalen 1999 och 2004, som kandidat för Nationella rörelsen för samhällsutveckling. Han ersattes efter militärkuppen av Salou Djibo, som blev ledare för den militärjunta som styrde landet.

Tandja deltog i militärkuppen 1974 som förde Seyni Kountché till makten, och tjänade under Kountché som bland annat inrikesminister. I de allmänna valen efter diktaturens fall kandiderade han 1993 och 1996 till presidentposten, men förlorade 1993 mot Mahamane Ousmane, som senare avsattes i en kupp, och 1996 till kuppmakaren Ibrahim Baré Maïnassara, då denne åter utlyste allmänna val. 1999 mördades Maïnassara, och Tandja vann de efterföljande valen, liksom nästa val 2004.

2009 började Tandja förbereda ett lagförslag som skulle göra det möjligt för honom att kandidera en tredje gång. Förslaget väckte protester, som ledde till att Tandja sommaren 2009 avsatte regeringen och införde ett envälde. Protesterna mot honom utmynnade i en militärkupp i februari 2010.

Som halvfula och halvkanuri var Tandja den förste nigeriska presidenten som inte är etnisk hausa eller songhai/djerma, Nigers majoritetsgrupper.

Källor 
 Länder i fickformat nr 311 Niger/Tchad, Utrikespolitiska Institutet 2004 
 Encyclopædia Britannica Online 2009 

Noter

Födda 1938
Nigers presidenter
Män
Avlidna 2020
Bo Lindström (skådespelare)

Bo Gösta Lindström, född 26 juli 1919 i Stockholm, död där 6 juli 1995, var en svensk skådespelare.

Biografi
Efter teaterlektioner hos Manda Björling debuterade han i Ingmar Bergmans uppsättning av Spöksonaten på Medborgarhuset i Stockholm. Har var därefter engagerad hos Sandro Malmquist på Nyan i Stockholm, fick hoppa in för Max Hansen i rollen som Leopold i Vita Hästen på Oscarsteatern och gjorde rollen som Jud Fry i Oklahoma på Chinateatern. Åren 1944–1946 var han engagerad vid Hippodromteatern i Malmö.

Han lämnade skådespeleriet för ett liv som krögare med egen restaurang på Rhodos under några år, men återvände efter den grekiska militärkuppen 1967 till Sverige. Bo Lindström kom att bli en av Nils Poppes pålitligaste motspelare och medverkade 1969–1990 i 22 uppsättningar på Fredriksdalsteatern i Helsingborg, bland andra Lorden från gränden, Lilla Helgonet, Fars lille påg och Två man om en änka.

Åren 1971 och 1980 var Lindström engagerad vid Dramaten. Han medverkade även i ett flertal dramaproduktioner på film och TV, bland andra Motorsågen, Öbergs på Lillöga och Gränslots.

Bo Lindström är gravsatt på Västra Broby kyrkogård.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 
 Bo Lindström  på Öppet arkiv
 
 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Födda 1919
Avlidna 1995
Män
Safir (båttyp)

Safir är en segelbåt vars konstruktion baseras på den tidigare OS-klassen 5.5:a.

Konstruktion 
Skrovet är byggt i glasfiberarmerad plast i enkellaminat med förstärkningar och däcket är i sandwich. Kölen är nerbyggd och har tolv bottenstockar vilket ger en mycket stark konstruktion. Kölen är av bly. Båten har dubbla roder - ett kölroder och ett friliggande roder. De båda rodrena är förbundna med ett länkage.

Safiren har en partialrigg med genomgående mast. Enkla raka spridare och backstag ger en mycket trimbar rigg. De flesta båtar har självslående fock.

Inredningen skiljer sig mycket mellan olika Safirer eftersom båtarna är självbyggda. I ruffen finns två kojer samt en förpik.

Formarna för skrov, däck mm och verktyg för mastprofil ägs av Svenska Safirförbundet.

Seglingsegenskaper 
Safiren är framförallt en kryssbåt som seglar högt mot vinden i farter upp till drygt 6,5 knop. På undanvind begränsas fartresurserna av skrovlängden. Maxfart på platt vatten ligger kring 9-10 knop.

Det slanka skrovet gör att båten behåller sina fina kryssegenskaper även när den kränger i likhet med R-båtar och Skärgårdskryssare. Mer än 60 procent av deplacementet ligger i kölen och därför är båten mycket styv även när det blåser hårt. Safiren bär fullt krysställ upp till 15 m/s.

Klassregeln tillåter överlappande fock, men de flesta båtar seglas med självslående fock.

Med masten upprätt är båten fallgirig på kryss. För att ge mer roderkänsla seglas många Safirer med ca 1.5 m mastlut (mätt från mastfoten till en linje lodrätt från masttoppen).

Kappsegling 
Många Safirer kappseglas i en eller annan form. Klassen är en strikt entypsklass. En målsättning för klassförbundet är att göra kappseglandet ekonomiskt rimligt till exempel genom att inte tillåta exotiska material i skrov och segel.

Båtarna kappseglas både på bana och på distans runt om i Sverige. I flera av de största kappseglingarna startar Safirer i egen klass.

Safiren har SM-status sedan 1980.

Geografisk spridning 
De flesta båtarna seglar i Sverige (153 st) och Danmark (42 st), men enstaka båtar finns även i Finland, Norge och Tyskland. De flesta svenska Safirera finns på ostkusten med tyngdpunkt kring Stockholms skärgård, Mälaren och Blå kusten.

Svenska mästare 

1980 Lars Köhler
1981 Lars Köhler
1982 Stefan Hugosson
1983 K. Hammar
1984 Marie Classon
1985 Marie Classon
1986 Peter Eckardt
1987 Lars Köhler
1988 Lars Köhler
1989 Lars Köhler
1990 Håkan Jonsson
1991 Stefan Persson
1992 Hjalmar Schibbye
1993 Stefan Persson
1994 Lars Köhler
1995 Lars Köhler
1996 Lars Köhler
1997 Martin Holmgren
1998 Bengt Lindholm
1999 Torkel Wolffelt
2000 Lars Köhler
2001 Lars Köhler
2002 Jan Svensson
2003 Lars Köhler
2004 Reine Svensson
2005 Reine Svensson
2006 Reine Svensson
2007 Reine Svensson
2008 Reine Svensson
2009 Jan Svensson

Källhänvisningar
Sailguide Safir
 Maringuiden Nordic AB Safir

Externa länkar
Dansk Safirklub
Kölbåtar
Blåjackor

Blåjackor (engelska: Boys in Blue) är en operett av Lajos Lajtai och Lauri Wylie, baserad på ett libretto av André Barde.

Produktionshistoria
Kompositören Lajos Lajtai hade redan tidigare samarbetat med André Barde, bland annat med operetterna Katinka och Tonton. Under sin tid i Köpenhamn vid tiden strax före andra världskriget hade han börjat komponera musik till Bardes libretto Les cadets de marine. De danska teaterförfattarna Axel Frische och Erik Lassen, och sångtextförfattaren Aage Steffensen översatte operetten till Marinens Drenge. Urpremiären kom på Kasino-Teatret i Aarhus i januari 1939. Marinens Drenge blev ingen publikframgång. Lajtai fick kontakt med den engelske författaren Lauri Wylie, som gjorde en nybearbetning av operetten med sikte på Londonpremiär på hösten 1939 under titeln Boys in Blue, men andra världskriget satte stopp på planerna.

Det blev i stället Göteborg som fick världspremiären. På nyårsafton 1941 hade Blåjackor urpremiär på Storan med Isa Quensel, Ingalill Söderman, Gösta Kjellertz och med teaterchefen Lars Egge som kommendörkaptenen, i regi av Leif Amble-Næss. I den komiska rollen som flaggkorpralen Sam spelade Nisse Ericsson. 

Två månader senare, i februari 1942, satte Gustaf Wally upp operetten på Oscarsteatern, även där i regi av Amble-Næss. Det blev en showgala av format som Stockholm inte upplevt sedan Ernst Rolfs glansdagar. I orkesterdiket förde radioidolen Sune Waldimir befälet. På scenen hade Wally engagerat en stjärnparad utan motstycke: Rutger Nygren och Margit Rosengren i huvudrollerna, samt bland andra Tollie Zellman, Gaby Stenberg, Maritta Marke, Mary Gräber, Sven-Olof Sandberg och Wally själv. I rollerna som Sam och Nanette gjorde Nils Poppe och Annalisa Ericson sin första uppsättning tillsammans. Deras komiska dansnummer, skickligt koreograferade av George Gé, slog publik och kritik med häpnad. För Nils Poppe blev Blåjackor ett återkommande inslag i repertoaren, han gjorde rollen som Sam bortåt 500 gånger, sista gången på Fredriksdalsteatern i Helsingborg 1974. Även Egon Larsson och Stig Grybe har prövat på rollen med framgång.

I Helsingfors och Oslo har operetten också nått stora framgångar. På norska hette den Dra te sjöss! Riksteatern och Folkparkerna har turnerat med pjäsen upprepade gånger. 

Kända melodier ur operetten är "Blånande Hav" och "Flickorna i Casablanca".

Filmatiseringar 
Blåjackor har filmatiserats två gånger, 1945 med Nils Poppe och Annalisa Ericson och 1964 med Dirch Passer och Grynet Molvig.

Referenser

Noter 

Svenska operetter
Franska operetter
Färjbäcken

Färjbäcken är en småort i Älvkarleby kommun, Uppsala län.

Se även
Älvkarleby socken

Noter

Orter i Älvkarleby kommun
Småorter i Sverige
Långsand

Långsand är en småort i Älvkarleby kommun, belägen ungefär fem kilometer öster om Dalälvens mynning i den nordligaste delen av Uppland.

I Långsand finns många sandstränder då marken i hela området består av sand. Även flera kilometer in i landet är sandlagret en halvmeter tjockt.

Långsand var det sydligaste av de fiskelägen som förr nyttjades av Gävlefiskarna. Såväl under 1800-talet som under 1900-talet har dock fisket längs Upplandskusten varit förbehållet upplänningarna.

Se även
Älvkarleby socken

Noter

Externa länkar
 Gamla byns samfällighetsförening Långsand 
 Långsands samfällighetsförening

Orter i Älvkarleby kommun
Gävlebohamnar
Småorter i Sverige
Myrbo

Myrbo är en ort i Älvkarleby kommun i Uppsala län. Orten ligger cirka 1,5 km öster om Marma. SCB avgränsade före 2015 och åter från 2020 som en småort. Vid 2015 års småortsavgränsning visade sig att folkmängden i orten sjunkit till under 50 personer och småorten avregisterades.

Se även
Älvkarleby socken

Noter

Orter i Älvkarleby kommun
småorter i Sverige
Älvkarleö

Älvkarleö är sedan 2015 åter en tätort i Älvkarleby kommun, belägen vid Dalälven, strax ovanför de riksbekanta Älvkarlebyfallen. I Älvkarleö bruks herrgård finns numera en kursgård som drivs av Lottornas Riksförbund. Strax intill finns folklivsmuseet Söderhällgården.

Historia
Förr fanns här Älvkarleö bruk med masugnar, och senare, på 1930-talet stålmanufakturverk för fjädrar och stålsmiden. Bruket anlades år 1659 av Claes Depken (Anckarström) och David Leijel den äldre. Bruket var i familjen Leijels ägo till 1772 då det köptes av Tomas Tottie och år 1841 av friherre Per Adolf Tamm och Carl Östberg junior på Österbybruk och Söderfors. Genom arv efter Carl Östberg övergick bruket sedan till Pehr Gustaf Tamm och därefter (1873) till Söderfors Bruks AB. Senare ägdes bruket av Stora Kopparbergs Bergslags AB. Verksamheten upphörde 1972.

1982 startade mineralullstillverkning som lades ner 1990, då Anders Högberg övertog verksamheten. Han har medverkat till ett flertal etableringar på det tidigare bruksområdet. Företagen sysselsätter omkring 30-35 personer.

Kommunikationer 
Genom Älvkarleö passerar den dubbelspåriga Ostkustbanan och var fram till 2005 ändpunkt för dubbelspåret som då började i Samnan strax norr om Gamla Uppsala, men som sedan 2017 är dubbelspårig hela vägen Uppsala–Gävle. Sedan hösttidtabellens införande 2006 stannar regionaltåg (tidigare Upptåget, numera Mälartåg) i Älvkarleö, men hållplatsen kallas Älvkarleby (efter den närliggande tätorten Älvkarleby). Älvkarleö järnvägsstation öppnades den 15 december 1874 och nedlades den 1 juni 1975 och återöppnades således 2005.
¨

Befolkningsutveckling

Se även
 Älvkarleby socken

Noter

Externa länkar
Älvkarleö bruks historia

Herrgårdar i Uppland
Orter i Älvkarleby kommun
Svenska järnbruk
Tidigare småorter i Sverige
Tätorter i Sverige
Gourmandises

Gourmandises är debutalbumet från den franska sångerskan Alizée. Det släpptes den 21 november 2000 i Frankrike och den 13 mars 2001 internationellt. Texten och musiken är skriven av Mylène Farmer respektive Laurent Boutonnat. Albumet har idag sålt nästan 800 000 kopior i Frankrike och över 2 miljoner kopior i hela världen. Hitsingeln Moi... Lolita låg i topp 5 på den franska singellistan i tjugofyra veckor. Albumet självt låg hela 84 veckor på den franska albumlistan. Totalt släpptes fyra stycken singlar från albumet.

Låtlista 
 Moi... Lolita - 4:27
 Lui ou toi - 4:18
 L'Alizé - 4:18
 J.B.G. - 4:00
 Mon Maquis - 5:44
 Parler tout bas - 4:42
 Veni, Vedi, Vici - 4:22
 Abracadabra - 4:08
 Gourmandises - 4:15
 A quoi rêve une jeune fille - 4:09

Listplaceringar

Referenser 

Debutalbum 2000
Album av Alizée
Mes courants électriques

Mes courants électriques är det andra studioalbumet från den franska sångerskan Alizée. Det släpptes den 18 mars 2003. En fransk, en internationell och en japansk version av albumet släpptes. Texten och musiken är skriven av Mylène Farmer respektive Laurent Boutonnat. Trots att albumet inte slog igenom lika bra som hennes förra album Gourmandises hade gjort, sålde det ändå 200 000 exemplar de första tre månaderna och har 2011 sålt över 1 000 000 exemplar över hela världen. Fler än 4 500 exemplar såldes i Korea. Till skillnad från Gourmandises där alla låtar är på franska så har det här albumet engelska versioner av fyra låtar. Dessa finns med på den internationella versionen som därmed har fyra spår fler än den franska versionen. Tre av de franska låtarna släpptes som singlar. Två av singlarna hade engelska versioner och dessa engelska versioner släpptes även dem som singlar. En musikvideo till låten "Amélie m'a dit" med klipp från konserter gjordes dessutom och användes som reklam för det kommande livealbumet Alizée En concert. I den japanska versionen av albumet har titeln på singeln "J'en ai marre!" ändrats till "Mon bain de mousse" både för den franska versionen samt den engelska versionen "I'm Fed Up!".

Listplaceringar

Låtlista

Fransk 

 J'en ai marre! - 5:12
 À contre-courant - 4:32
 Toc de mac - 4:29
 Amélie m'a dit - 3:51
 C'est trop tard - 4:43
 Tempête - 4:42
 J'ai pas vingt ans - 4:23
 Hey! Amigo! - 3:54
 L'e-mail a des ailes - 4:10
 Youpidou - 4:09
 Cœur déjà pris 4:16

Internationell 
 I'm Fed Up! (engelsk version av "J'en ai marre!")
 À contre-courant 
 Toe de mac 
 Amélie (engelsk version av "Amélie m'a dit")
 C'est trop tard 
 Tempête 
 I'm Not Twenty (engelsk version av "J'ai pas vingt ans")
 Hey! Amigo! 
 L'e-mail a des ailes 
 Youpidoo (engelsk version av "Youpidou")
 Coeur déjà pris 
 J'en ai marre! 
 Amelie m'a dit 
 J'ai pas vingt ans
 Youpidou

Japansk 

 Mon bain de mousse ("J'en ai marre!" med annan titel)
 À contre-courant
 Toc de mac
 Amélie
 C'est trop tard
 Tempête
 I'm Not Twenty
 Hey! Amigo!
 L'e-mail a des ailes
 Youpidoo
 Cœur déjà pris
 Mon bain de mousse (engelska versionen, "I'm Fed Up!" med annan titel)

Referenser 

Musikalbum 2003
Album av Alizée