kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
John Napier

John Napier (ofta i den latiniserade formen Ioannes Neper), född 1550 på Merchistons slott nära Edinburgh, död 4 april 1617, var en skotsk matematiker, logaritmernas och e uppfinnare. Han var far till Archibald Napier, 1:e lord Napier.

Napier deltog ivrigt i de religiösa striderna och var därvid en av presbyterianismens varmaste anhängare. På lediga stunder sysselsatte han sig med teologiska och matematiska studier. Mest känd har han blivit genom upptäckten av logaritmerna, en upptäckt, som döden dock hindrade honom från att göra fullt fruktbärande för vetenskapen. Hans uppfinning offentliggjordes i Mirifici logarithmorum canonis constructio (1614) och utvecklades vidare i den efter hans död utgivna Mirifici logarithmorum canonis explicatio (1619). För övrigt är Napier bekant som upptäckare av de efter honom benämnda Napiers (Nepers) analogier inom sfärisk trigonometri samt Napiers (Nepers) räknestavar. En av honom i handskrift efterlämnad uppsats, De arte logistica, gavs ut 1839. 

Som teolog gjorde Napier sig känd genom sin kommentar av Uppenbarelseboken, A plaine discovery of the whole revelation of Saint John (1593), uppställd i strängt matematisk form med postulat, propositioner och bevis. Den 26:e propositionen innehåller, att påven är antikrist. På ett annat ställe leder han i bevis, att världen måste förgås mellan åren 1688 och 1700.

Privatliv
Napiers far var Sir Archibald Napier av Merchiston, och hans mor var Janet Bothwell, dotter till politikern och domaren Francis Bothwell och syster till Adam Bothwell som blev biskop av Orkney. Archibald Napier var 16 år gammal när John Napier föddes.

Som traditionen bjöd vid tidpunkten fick John Napier en privat utbildning och saknade formell utbildning fram till att han var 13 år gammal, då han skickades till St Salvator's College, St Andrews. 

Han stannade inte på universitetet särskilt länge. Man tror att han hoppade av utbildningen i Skottland och möjligtvis reste utomlands för att söka bättre studier. Men detaljerna kring dessa år är vaga. Det finns dock ett brev bevarat från den 5 december 1560, från hans morbror Adam Bothwell till hans far, där det stod "Jag ber dig att sända John till skolorna i antingen Frankrike eller Flandern, ty han kan inte lära sig någonting hemma", och det antas att detta råd följdes.

År 1571, då Napier var 21 år gammal, återvände han till Skottland och köpte ett slott i Gartness 1574. Efter faderns död 1608 flyttade han med sin familj till slottet i Merchiston i Edinburgh, där han blev kvar resten av livet. Han dog vid 67 års ålder.

Övrigt 
Nedslagskratern Neper på månen och asteroiden 5558 Johnnapier är uppkallade efter honom.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Skotska matematiker
Alumner från Saint Andrews-universitetet
Matematiker under 1500-talet
Matematiker under 1600-talet
Personer i Skottland under 1500-talet
Personer i Skottland under 1600-talet
Personer från Edinburgh
Födda 1550
Avlidna 1617
Män
Ugglan
Mahe (stad)

Mahe  (äldre stavning Mahé) är en stad i det indiska unionsterritoriet Puducherry, och är huvudort för ett distrikt med samma namn. Folkmängden uppgick till 41 816 invånare vid folkräkningen 2011. Staden är belägen på malabarkusten vid mynningen av en liten flod. Mahe har en karmelitkyrka. Franska Ostindiska Kompaniet anlade ett fort på platsen 1724.

Källor

Noter

Orter i Puducherry
Frankrikes historia
Ugglan
Waldorf

Waldorf kan avse

 Waldorf-Astoria – ett hotell i New York
 Waldorfsallad – en sallad
 Waldorf och Statler – två av dockorna i TV-serien Mupparna
 Waldorfpedagogik – en pedagogik som baseras på en antroposofisk bild och syn på människan

Personer
 William Waldorf Astor, 1:e viscount Astor (1848–1919), en brittisk-amerikansk miljonär och politiker
 Waldorf Astor, 2:e viscount Astor (1879–1952), en brittisk miljonär och politiker

Geografi
 Waldorf, Maryland – en stad i Maryland, USA
 Waldorf, Minnesota – en stad
 Waldorf, Rheinland-Pfalz – en kommun
Nick Ainger

Nicholas Richard Ainger, född 24 oktober 1949 i Sheffield, är en brittisk Labourpolitiker som var parlamentsledamot för valkretsen Pembroke 1992–1997 och (efter valkretsförändringar) valkretsen Carmarthen West and South Pembrokeshire 1997–2010. Han har tidigare arbetat som hamnarbetare.

Ainger har haft olika poster i Welsh Office i Tony Blairs regering.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Tidigare brittiska underhusledamöter
Födda 1949
Män
Levande personer
Personer från Sheffield
Frank Herbert

Frank Patrick Herbert, Jr., född 8 oktober 1920 i Tacoma i Washington, död 11 februari 1986 i Madison i Wisconsin, var en amerikansk författare som är mest känd för serien Dune där den första boken anses höra till de främsta verk som skrivits inom genren science fiction.

Biografi 
Frank Herbert föddes den 8 oktober 1920 i Tacoma. Han var son till Frank Patrick Herbert, Sr. och Eileen Herbert (född McCarthy). Efter att ha uppgett fel ålder fick han sitt första journalistarbete som nittonåring på tidningen Glendale Star 1939. Under andra världskriget tjänstgjorde han i USA:s flottas Seabees som fotograf. 1940 gifte sig Herbert med Flora Parkinson och fick dottern Penny. Paret skildes 1945. Efter kriget studerade Herbert en kort tid på University of Washington, där han mötte Beverly Ann Stuart vid en skrivarkurs 1946. Den 20 juni 1946 gifte sig Herbert för andra gången med Beverly Ann Stuart. De fick två söner, Brian Herbert och Bruce Herbert. Därefter återvände han till journalistiken och arbetade vid tidningarna The Seattle Star, The Oregon Statesman och The San Francisco Examiner. På 1950-talet publicerade han sina första science fiction-noveller i Astounding Science Fiction och Amazing Stories. Arbetet med Dune började 1959 och bestod av bland annat observationer av sanddyner i Florence, Oregon. Boken publicerades i augusti 1965 och blev belönad med både Hugopriset och Nebulapriset. Berättelsen följdes sedan av flera uppföljare. Frank Herbet avled den 11 februari 1986 i bukspottkörtelcancer.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Arrakis - ökenplaneten (1982, Dune, del 1), svensk översättning: Gabriel Setterborg
 Ökenplanetens Messias (1985, Dune, del 2), svensk översättning: Anders Stenström
 Vita pesten (1988, The White Plague), svensk översättning: Jan Leek

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 

Engelskspråkiga författare
Amerikanska science fiction-författare
Amerikanska författare under 1900-talet
Nebulapristagare
Dune
Alumner från University of Washington
Personer från Tacoma
Födda 1920
Avlidna 1986
Män
Personer som tjänstgjort i USA:s flotta
Hugopristagare
Stefan Sauk

Stefan Sauk, ursprungligen Wernström, född 6 juni 1955 i Katarina församling i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Biografi
Stefan Sauk fick sitt genombrott i "Tillfälligt avbrott" som var ett inslag i satirprogrammet Lorry i början av 1990-talet, där hans ofta återkommande uttryck "Det är mycket nu..." och rollfiguren Doktor Dengroth med uttalandet "Jag är skeptisk" blev bevingade. Han har även spelat Carl Hamilton i filmen Vendetta och TV-filmen Tribunal. Han vann Guldmasken som "Bästa manliga musikalartist" 1998 för sin insats i Miss Saigon på Göta Lejon. Sauk sågs 2006 tillsammans med Kjell Bergqvist i föreställningen I huvudet på Bergqvist & Sauk. 2010 deltog han som tävlande i Let's Dance där han slutade på en femte plats.

År 2009 engagerade sig Sauk i IPRED- och fildelningsdebatten där han i en debatt med Christian Engström likställde fildelning med stöld.

År 2016 var han med i SVT-programmet Stjärnorna på slottet. Där berättade han bland annat om sin svåra uppväxt med bråkande föräldrar och en självmordsbenägen mor, något som påverkat hans liv.

Komplett filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Ljudboksuppläsningar (urval)
 1991 - Mördare utan ansikte av Henning Mankell
 2004 - Winterland av Åke Edwardson
 2004 - Sagostunden av HC Andersen
 2005 - Familjegraven av Katarina Mazetti
 2006 - Och solen har sin gång av Ernest Hemingway
 2007 - Comédia Infantil av Henning Mankell
 2009 - En nästan vanlig man av Dan Buthler & Dag Öhrlund
 2009 - Förlåt min vrede av Dan Buthler & Dag Öhrlund
 2010 - Grannen av Dan Buthler & Dag Öhrlund
 2011 - Kvinnan i rummet av Jussi Adler-Olsen
 2011 - Fasanjägarna av Jussi Adler-Olsen
 2011 - Jordens väktare av Dan Buthler & Dag Öhrlund
 2011 - Flaskpost från P av Jussi Adler-Olsen
 2012 - Journal 64 av Jussi Adler-Olsen
 2012 - Återvändaren av Dan Buthler & Dag Öhrlund
 2013 - Marcoeffekten av Jussi Adler-Olsen
 2013 - Uppgörelsen av Dan Buthler & Dag Öhrlund
 2014 - Erövraren av Dan Buthler & Dag Öhrlund
 2014 - Tjockare än vatten av Carin Gerhardsen, vinnare av Stora Ljudbokspriset som bästa kriminalroman 2014
 2015 - Falleri fallera falleralla  av Carin Gerhardsen
 2015 - Det som inte dödar oss av David Lagercrantz
2018 - Det som göms i snö  av Carin Gerhardsen
2020 - Kattstryparen rum 419 av Stefan Di-Omnia

Datorspel
1998 - Rue Noir

Källor

Externa länkar

 Stefan Sauk på Malmö Opera

Svenska skådespelare
Födda 1955
Män
Levande personer
Deltagare i Let's Dance
Skådespelare från Stockholm
Deltagare i Stjärnorna på slottet
Marcus Pacuvius

Marcus Pacuvius, född 220 f.Kr. i Brundisium, död omkring 130 f.Kr. i Tarent, var en romersk skald.

Pacuvius flyttade till Rom på sin morbroders, skalden Ennius, tillskyndelse och sysselsatte sig där med att måla och författa tragedier efter grekiska mönster. Han skrev även en så kallad praetexta (ett historiskt skådespel), Paullus, om segraren vid Pydna. Jämte Accius gällde Pacuvius som Roms främste tragiske skald; att döma av fragmenten (som finns samlade i Ribbeck, Tragicorum romanorum fragmenta, 3:e upplagan 1897) var han något högtravande samt svag för sökta vändningar och talesätt.

Källor 

 

Romerska dramatiker
Latinskspråkiga författare
Födda 220 f.Kr.
Avlidna 130 f.Kr.
Män
Personer från Apulien
Personer i Romerska riket under 100-talet f.Kr.
Kramatorsk

Kramatorsk ( ; ) är en stad i Donetsk oblast i östra Ukraina. Folkmängden uppgick till 165 469 invånare i början av 2012. Staden är belägen i det högindustrialiserade Donetsbäckenet, vid floden Kazennyj Torets, cirka 75 kilometer norr om staden Donetsk. Viktiga näringar är stålindustri samt maskin- och cementtillverkning. Kramatorsk grundades 1868 som en järnvägsort och fick stadsrättigheter 1932.

Historia 
Kramatorsk uppstod i slutet av 1800-talet när järnvägsstationen på sträckan Kursk–Azov byggdes intill byn Petrivka och staden växte runt den. Efter hand kom andra bosättningar i området att inkorporeras i staden. Upptäckten av kalk, sand, sandsten, värdefull lera och mineraler i området ledde till att en fabrik för tillverkning av byggnadsmaterial anlades år 1885. År 1896 öppnade en tysk firma en fabrik för tillverkning av gruvmaskiner.

I början av 1920-talet förnyades industrin, befolkningen växte och under 1930-talet ökade industrialiseringen snabbt. Metallindustrin växte och en andra, större maskinfabrik anlades år 1934. Under andra världskriget ockuperades Kramatorsk av tyska trupper från den 27 oktober 1941 till den 5 februari 1943, samt mellan den 27 februari och 6 september 1943, varefter staden återtogs av Röda armén. Befolkningen växte efter andra världskriget och var som störst med 204 000 invånare år 1993.

I samband med Rysslands invasion av Ukraina besköts den 8 april 2022 Kramatorsks järnvägsstation med raketer, varvid minst 50 personer omkom och omkring 700 personer skadades.

Ekonomi 
Kramatorsk, beläget i Donetsbäckenet, blev ett centrum för maskinindustrin, med fokus på tillverkning av tunga maskiner för metallindustri, kolbrytning, transport och energisektorn. Efter Ukrainas frigörelse skedde privatiseringar och modernisering av industrin. Kramatorsk har nio maskintillverkningsfabriker, tre metallindustrier byggmaterialindustri och livsmedelsindustri i form av bland annat charkuterifabrik, kvarn och bryggeri. IT-företaget Quartsoft Corp., med kontor i USA och Österrike, grundades år 1999.

Juzivskas gasfält finns i Kramatorskområdet.

Galleri

Referenser 

Städer i Ukraina
Orter i Donetsk oblast
Chota Nagpur

Chota Nagpur (även Chutia Nagpur), en högplatå i Indien, tidigare en division i brittisk-indiska provinsen Bengalen, 69 841 km², 4 900 429 invånare (1901). Området ligger i huvudsak i nuvarande delstaterna Chhattisgarh och Jharkhand.

Landet är en skogklädd platå mellan Ganges, Sonflodens och Mahanadis floddalar. Klimatet är torrt och hälsosamt, jordens fruktbarhet jämförelsevis ringa, stora sträckor upptas av skogsbackar och djungler. Skogarna lämnar värdefulla träslag; järn och stenkol förekommer. Befolkningen är mestadels hinduer. Kristna missioner ha varit mycket verksamma, varför antalet kristna är större än i någon annan del av Indien. Landet var delat i fem brittiska distrikt och nio vasallstater. De förra var Hazaribagh, Lohardaga, Palamau, Manbhum och Singhbhum, de senare Sarguja, Gangpur, Udaipur, Jashpur, Bonair, Korea, Chang Bhakar, Kharsawan och Seraikella. Lydstaternas sammanlagda areal var 41 580 km² med 982 439 invånare (1901).

Källor

Berg och högplatåer i Indien
Historiska indiska stater
Regioner i Indien
Ugglan
Brownsville Station

Brownsville Station var ett rockband från USA, bildat 1969. Medlemmar i gruppen var Cub Koda (gitarr), Mike Lutz (gitarr), Tony Driggins (basgitarr) och T.J Cronley (trummor). Gruppen är främst känd för hiten "Smokin' in the Boys' Room" från 1973 som sålde ca 2 miljoner exemplar. Brownsville Station upplöstes 1979, men återförenades 2012.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Mike Lutz – sång, gitarr, basgitarr, keyboard (1969–1979, 2012–)
Henry "H Bomb" Weck – trummor, sång (1972–1979, 2012–)
Billy Craig – gitarr, sång (2012–)
Arlen Viecelli – gitarr, sång (2013–)
Brad Johnson – basgitarr, sång

Tidigare medlemmar
Cub Koda – gitarr, sång (1969–1979; död 2000) 
T.J. Cronley – trummor (1969–1971)
Tony Driggins – basgitarr, sång (1969–1972)
Bruce Nazarian – gitarr, sång, basgitarr, keyboard (1975–1979)
Andy Patalan – gitarr, sång (2012–2013)

Diskografi
Studioalbum
No B.S. (1970)
Brownsville Station (1971) 
A Night on the Town (1972)
Yeah! (1973)
School Punks (1974)
Motor City Connection (1975)
Brownsville Station (1977)
Air Special (1978)
Still Smokin''' (2012)

Singlar
"Rock & Roll Holiday" (1969)
"Be-Bop Confidential" (1970)
"Roadrunner" (1971)
"That's Fine" (1971)
"The Red Back Spider" (1972)
"Let Your Yeah Be Yeah" (1973)
"Smokin' in the Boys Room" (1973)
"I'm The Leader Of The Gang" (1974)
"Kings Of The Party" (1974)
"I Got It Bad For You" (1974)
"Lady (Put The Light On Me)" (1977)
"The Martian Boogie" (1977)
"Love Stealer" (1979)

SamlingsalbumSmokin' In the Boys Room: The Best of Brownsville Station (1993)Smokin' In the Boys Room and Other Hits (2003)Smokin' In the Boys Room (2005)Rhino Hi-Five: Brownsville Station'' (2006)

Externa länkar 

 

Amerikanska rockgrupper
Musik under 1970-talet
Mountain

Mountain är ett amerikanskt hårdrocksband bildat 1969. Gruppen bestod av Leslie West (sång/gitarr), Felix Pappalardi (som tidigare producerat Cream) på bas, Steve Knight (keyboard), och Norman D. Smart (trummor). Efter att gruppen uppträtt på Woodstockfestivalen ersattes Smart av Corky Laing.

I denna uppsättning spelade gruppen in sitt debutalbum, Climbing! som sålde bra tack vare hiten "Mississippi Queen". Gruppens andra albumsläpp sålde också hyfsat, men sedan minskade gruppens popularitet och man beslöt bryta upp 1972. West och Laing bildade därefter tillsammans med gamle Cream-basisten Jack Bruce det inte alltför långlivade bandet West, Bruce and Laing.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
Corky Laing – sång, trummor, slagverk (1969–1972, 1973–1974, 1981–1985, 1992–1998, 2001-idag)
Joe Venti – basgitarr, sång (2008– )
Phil Baker – gitarr, sång (2014– )

Tidigare medlemmar
Leslie West – sång, gitarr (1969–1972, 1973–1974, 1981–1985, 1992–1998, 2001–2014)
Felix Pappalardi – basgitarr, sång, keyboard (1969–1972, 1973–1974; död 1983)
Steve Knight – keyboard (1969–1972; död 2013)
N.D. Smart – trummor (1969)
Bob Mann – gitarr, keyboard, bakgrundssång (1973)
Allan Schwartzberg – trummor (1973)
David Perry – gitarr, bakgrundssång (1973–1974)
Miller Anderson – basgitarr, sång (1981–1984)
Mark Clarke – basgitarr, sång, keyboard (1984–1985, 1995–1998)
Richie Scarlett – basgitarr, sång (1992, 2001–2008)
Randy Coven – basgitarr, sång (1993–1994; död 2014)
Elvin Bishop – gitarr, sång (1994)
Noel Redding – basgitarr (1994–1995; död 2003)
Rev Jones – basgitarr (2008–?)

Diskografi 
Studioalbum 

Livealbum 

Samlingsalbum
1973 – The Best of Mountain
1995 – Over the Top
2010 – Crossroader - An Anthology 70/74

Singlar
1970 – "Mississippi Queen" (US #21)
1970 – "For Yasgur's Farm" (US #107)
1971 – "The Animal Trainer and the Toad" (US #76)

Externa länkar

Officiell webbplats

Amerikanska metalgrupper
Musikgrupper bildade 1969
Volkswagenwerk

Volkswagenwerk är huvudfabriken till Volkswagen AG, belägen i Wolfsburg. Fabriken grundades i slutet av 1930-talet inom ramen för Nazitysklands KdF-projekt. Under Andra världskriget användes fabriken till produktion av krigsmateriel, bland annat terrängfordonet Kübelwagen, amfibiefordonet Schwimmwagen. Även montering av V-1-raketen ägde rum här. Efter krigsslutet återupptogs produktionen av Volkswagen typ 1 vid fabriken. Antalet anställda vid anläggningen uppgick 2007 till ca. 49 300.

Volkswagen
Lucius Accius

Lucius Accius eller Attius, född omkring 170 f.Kr. i Pisaurum, död omkring 86 f.Kr. i Rom, var en romersk tragediförfattare.

Accius åtnjöt stort rykte för sina omarbetningar av grekiska tragedier. Han författade även originalpjäser, skrev om litteraturhistoriska ämnen i versform och sysslade med ortografiska frågor. Av hans pjäser finns bara fragment kvar. De finns i textkritisk utgåva av Otto Ribbeck i Tragicorum romanorum fragmenta (Tredje upplagan, Leipzig 1897).

Caligulas motto oderint, dum metuant ("må de hata [mig], bara de fruktar") lär vara hämtat från Atreus, en av Accius tragedier (Vita Gai, 30, 3).

Källor

Externa länkar

Latinskspråkiga författare
Romerska författare
Födda 170 f.Kr.
Avlidna 90 f.Kr.
Män
Personer från Pesaro
Laokoongruppen

Laokoongruppen är en starkt naturalistisk och uttrycksfull senhellenistisk marmorskulptur som utgått ur Rhodosskolan. Originalet i brons, som har gått förlorat, utfördes omkring år 200 f.Kr. Den marmorskulptur, som återfinns i Vatikanmuseerna, är en kopia från första århundradet f.Kr. eller första århundradet e.Kr.

Beskrivning
Vid slaget om staden Troja gömde sig grekiska soldater i en stor trähäst. Laokoon var den som varnade trojanerna för att föra in trähästen i staden, och var på väg att kasta sitt spjut mot hästens buk och därigenom avslöja de där gömda grekerna. Detta uppväckte gudarnas vrede och de sände då ormar som dödade Laokoon och hans söner. 

Gruppen påträffades 1506 i kejsar Neros palats, Domus Aurea, på Esquilinen i Rom, och kom att utöva ett starkt inflytande på Michelangelo.

Plinius den äldre beskrev verket i sin Naturalis Historia och tillskrev det de rodiska mästarna Hagesandros, Polydoros och Athenodoros. Vissa detaljer i gruppen torde dock vara senare rekonstruktion. Verket har givits olika dateringar. Gotthold Ephraim Lessing menade i sin Laokoon 1766 att verket skulle ha tillkommit under kejsar Titus regeringstid. Andra forskare ville datera gruppen så tidigt som 200-talet f.Kr. Utgrävningar på Rhodos 1903 kunde klarlägga att två konstnärer Athenodoros och Hagesandros verkat där mellan 42 och 21 f.Kr.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Antika grekiska skulpturer
Skulpturer från 000-talet f.Kr.
Skulpturer i Vatikanmuseerna
Skulpturer med motiv från grekisk-romersk mytologi
Ormar i kulturen
Skoghall

Skoghall är en tätort och centralort i Hammarö kommun, cirka nio kilometer söder om Karlstad. 

Skoghall är beläget på den norra delen av Hammarön, söder om och vid Klarälvens delta. Tätorten ligger med en lång kust ut till Vänern.

Historia 
Skogsindustrin och kemikalieproduktionen i Skoghall har varit viktiga inkomstkällor för befolkningen i Hammarö socken under lång tid.

Administrativa tillhörigheter
Hammarö var kyrkby i Hammarö socken där också orten Skoghall var belägen. Skoghall kom senare att expandera så att kyrkbyn har blivit en del av denna tätort.

Efter kommunreformen 1862 kom båda orterna att ligga i Hammarö landskommun som 1950 ombildades till Hammarö köping. 1971 ombildades köpingen till Hammarö kommun med Skoghall som centralort. 

Skoghall har alltid tillhört Hammarö församling.

Orten ingick till 1882 i Karlstads tingslag, därefter till 1971 i Mellansysslets tingslag. Från 1971 till 2005 ingick orten i Karlstads domsaga för att från 2005 ingå i Värmlands domsaga.

Befolkningsutveckling

Produktion och industri 
Vid en av Klarälvens deltaarmars utlopp (Skoghallsådran) ligger Stora Ensos anläggning, Skoghalls bruk, som har en av världens största kartongmaskiner för vätskekartong, KM8.

Akzo Nobel AB hade tidigare en stor kemikaliefabrik vid samma kust i Skoghall. Fabriken tillverkade bland annat klor och monoklorättiksyra (MCA), vilket exporterades till hela världen. Den 17 mars 2010 lade dock koncernen ned sin produktion i Skoghall, vilket innebar att 153 anställda förlorade jobbet. Mellan 1918 och 1989 släppte Stora Enso och senare Akzo Nobels klorfabrik i Skoghall ut 50 ton (3,7 m³) kvicksilver i Vänern. 3,5 ton (0,26 m³) kvicksilver finns på fabriksområdet. Därifrån läcker det varje år ut  till Vänern.

Samhället
Strax öster om Skoghalls bruk ligger bostadsområdet Edsviken och Skoghalls centrum som befinner sig i den västligaste delen av tätorten söder om Vidön. Där ligger Skoghalls kyrka nära en gammal bruksgata.

Sedan kommer österut bostadsområdena Mörmon, Haga, Götetorp, Gunnarskär, Hammar, Anneberg, Rosenlund, Lövnäs och Bärstad. Norr om Hammar som ligger i tätortens mitt ligger områdena Klöverud, Jonsbol, Hälltorp, Nolgård och Nolgårdsudden.

Hammarö kyrka ligger österut i tätorten nära Lövnäs nordost om Hammar. Lövnäs ligger vid Bärstad i den ostligaste delen av tätorten. De västra delarna av samhället har kust söderut mot Vänern medan Lövnäs och Bärstad har kust norrut mot Vänern (Hammarösjön).

Wermlands enskilda bank öppnade ett kontor i Skoghall år 1919. Det lades ner 1923 men samma bank öppnade på nytt 1946. Wermlandsbanken uppgick så småningom i Nordea som stängde kontoret i början av 2012. Skoghall hade även ett sparbankskontor tillhörande Länssparbanken Värmland. Sparbanken uppgick i Swedbank som stängde kontoret den 18 december 2014.

Se även
Hammarö socken

Referenser

Externa länkar 

Orter i Hammarö kommun
Centralorter i Värmlands län
Tätorter i Sverige
Vidöåsen

Vidöåsen är en tätort i Hammarö kommun, Värmlands län, belägen strax norr om Skoghall.

Befolkningsutveckling

Se även
Vidön
Hammarö socken

Noter 

Orter i Hammarö kommun
Tätorter i Sverige
Nina & Kim

Nina & Kim var en popduo bestående av sångerskorna Nina Inhammar och Kim Kärnfalk, före detta medlemmar i det upplösta dansbandet Friends.

Duon Nina & Kim bildades i början av år 2003 av sångerskorna i det numera splittrade dansbandet Friends, Nina Inhammar och Kim Kärnfalk. 2004 deltog de i Melodifestivalen tillsammans för fjärde gången (tre gånger tidigare med Friends) med låten En gång för alla som inte gick hem hos tillräckligt många av de tittare som röstade och kvalificerade sig därmed inte till finalen i Globen. Den 7 april 2004 gavs deras debutalbum En annan tid ut. 2004 sjöng de Pride-låten för Stockholm Pride, den hette Universe of Love och var egentligen en engelskspråkig version av Bortom tid och rum.

Efter en lång tids depression valde Nina i december 2006 att avsluta sin musikaliska karriär. Kim kom dock att fortsätta som soloartist. Deras sista gemensamma konsert hölls i Helsingborg den 16 december 2006.

I augusti 2012 gjorde de ett bejublat framträdande i schlagerkvällen under Stockholm Pride.

Diskografi

Singlar 
 "Om du stannar hos mig", singel, Bonnier Music, 2003 
 "Bortom tid och rum", singel, Bonnier Music, 2004
 "Hallå hela pressen" / "Universe of Love", singel, Bonnier Music, 2004

Album 
 En annan tid, album, Bonnier Music, 2004

Källor

Fotnoter 

Svenska popgrupper
Svenska duogrupper
Musikgrupper bildade 2003
Musikgrupper upplösta 2006
Deltagare i Melodifestivalen 2004