kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lödösevägen

Lödösevägen var en medeltida ridväg som gick från Lödöse till Skara. På sträckan mellan Lödöse och Sollebrunn sträckte den sig genom Skepplanda, Hålanda och Erska socknar och till stor del genom vildmarksområdet Risveden. Huvudleden passerade förbi det före detta gästgiveriet i Verle och Livereds säteri på väg mot Gräfsnäs och Sollebrunn. Fortfarande finns spår av hålvägar vid det övergivna hemmanet Mökhult och i naturreservatet Slereboåns dalgång nära byn Röserna i Skepplanda socken och vid torpet Krogen och vid gårdarna Klovet och Heden i Hålanda socken. Vägen är säkert omnämnd 1285, men redan i Hallfred Vandrädaskalds saga (Hallfredarsaga Vandrædaskalds), från omkring 1200, berättas om en färd företagen av islänningen Hallfred Vandrædaskald, den mest kände av norske kung Olav Tryggvasons  skalder. Mellan Lödöse och Mellby norr om Sollebrunn utsattes han för två mordförsök.

Källor
 Pelle Dahlberg m.fl: Upptäck din hembygd. Sevärdheter i Risvedentrakten, Göta 1995, 
 Karl-Erik Andersson & Bo Björklund: Risveden. En västsvensk obygds historia, del 1, Älvängen 2001, 
 Everth Högabo: Hålanda socken, Säffle 1972
 Bo Björklund: Göta älvdalen - berättelser och bilder, Älvängen 2016,

Vidare läsning
 Linnar Linnarsson: ''Vägen Skara-Lödöse - kulturhistorisk framställning", Skara 1959

Medeltida vägar i Sverige
Historiska riksvägar i Sverige
Thom Yorke

Thomas Edward "Thom" Yorke, född 7 oktober 1968 i Wellingborough, Northamptonshire, är en engelsk musiker som är sångare och huvudsaklig låtskrivare i den alternativa rockgruppen Radiohead. Han spelar främst gitarr och piano men har även spelat trummor och basgitarr (särskilt under inspelningarna av albumen Kid A och Amnesiac). Han gav ut sitt första soloalbum The Eraser i juli 2006.

Yorke har omnämnts som en av musikindustrins mest inflytelserika personer. 2002 listade Q Magazine Yorke som den viktigaste brittiska musikern och 2005 placerade sig Radiohead som nummer 73 i tidskriften Rolling Stones lista "100 Greatest Artists of All Time". 

Yorke har även omnämnts som en av populärmusikens genom tiderna bästa sångare. I en omröstning 2005 arrangerad av Blender och MTV2 hamnade Yorke på 18:e plats,  och 2008, rankades han som nummer 66 i Rolling Stones "100 Greatest Singers of all Time." Allmusic skrev att "få sångare inom rocken under 90-talet var lika originella och omedelbart oförglömliga som Thom Yorke."

Han är vegan/vegetarian och engagerad i miljörörelsen och frågor om djurrätt, samt sedan 2005 talesperson för organisationen Friends of the Earth. Han medverkar även i organisationen Animal Aids film  Eat This!.

Diskografi 
The Eraser (2006)
Tomorrow's Modern Boxes (2014)
Suspiria Soundtrack (2018)
ANIMA (2019)

Se även 
Radioheads diskografi

Referenser

Brittiska gitarrister
Brittiska rocksångare
Brittiska rockmusiker
Brittiska tenorer
Veganer
Personligheter inom vegetarianism i Storbritannien
Grammy Award-vinnare
Levande personer
Medlemmar i Radiohead
Personer från Wellingborough
Födda 1968
Män
Lödöse varv

Lödöse Varf AB var ett varv i Lödöse i Lilla Edets kommun.

Skeppsbyggnad i Lödöse går troligen tillbaka till medeltiden. Från tiden för nordiska sjuårskriget på 1560-talet finns kunskap om enskilda skepp som är byggda i Lödöse.

Varvet i Lödöse köptes 1899 på konkursauktion av Justus A. Waller. Han grundade och var huvudägare i AB Lödöse varf. Varvets första fartyg, lastångaren Karin, levererades till Wallers Rederi AB Unda 1900 och dess första fartyg i stål, skonerten Dag, levererades 1902.

År 1946 köpte Adolf Bratt & Co under Gustav Adolf Bratt varvet. Efter att firman hade hamnat i likviditetssvårigheter på 1950-talet, köptes den av Bonnierkoncernen i Stockholm. Bonniers avyttrade varvet till Bröderna Lars Johansson och Vilgot Johansson i Skärhamn 1960.

Varvet hade sin storhetstid under perioden 1960–1980. Då sysselsattes 300 anställda och byggdes 31 fartyg på mellan 1 000 och 13 000 ton dödvikt, framför allt till Johanssongruppens OT-rederierna. Varvet byggde 1979 sitt sista fartyg, tankern M/T Ilse på 13 000 ton dödvikt, som också var det största fartyg som varvet byggt. Varvet avvecklades 1985.

Byggda fartyg i urval
1902 Isolda
1934 M/F Axel
1936 M/S Riddarfjärden (nr 62)
1937 M/S Rex af Stockholm (nr 64)
1939 T/S Älva
1945 S/S Monita till Monark Line (nr 78)
1946 Bogserbåten Leif

Bildgalleri

Källor
Lödöse varf på www.varfshistoriska.se
Om Lödöse varv

Externa länkar 
 Lödöse varv: från stål till rost

Nedlagda svenska skeppsvarv
Lilla Edets kommun
Nordeuropa

Nordeuropa är den del av Europa som anses ligga norr om Centraleuropa. Vilka länder som räknas till Nordeuropa kan variera.

Enligt FN räknas följande områden in i Nordeuropa (en. Northern Europe):
 , inklusive
 
    
 , inklusive
 
 
    
 
 
 , inklusive
 Svalbard och Jan Mayen
    
 , inklusive
 
 
    
 
 

Utöver Norden, Baltikum, Storbritannien och Irland kan Nordeuropa ibland omfatta den norra delen av europeiska Ryssland, som annars hör till Östeuropa. Grönland är politiskt nära knutet till Nordeuropa, men geografiskt hör det till Nordamerika.

Geografi 
Nordeuropa består av olika landskap. Den norra delen, Skandinaviska halvön, består främst av barrskog och större hedar. Mitt på halvön utgör bergskedjan Skanderna gräns mellan Sverige, Norge och Finland med flera höga bergstoppar på över 2000 meter. Den sydliga delen, Danmark och Skåne, består till stor del av öppna slätter och lövskog.

Se även 
 Baltoskandien
 Baltikum
 Norden
 Skandinavien
 Benelux

Källor 

Regioner i Europa
Hutuer

Hutuer (), även Bahutu eller  Wahutu, är ett jordbrukande bantufolk i Rwanda och Burundi där de utgör en majoritet av befolkningen, i slutet av 1900-talet uppgick de till omkring 9,5 miljoner människor i de två länderna. Mindre grupper finns även i Uganda, Tanzania, Kongo-Kinshasa och Kenya.

Relationen till tutsierna har präglats av ömsesidig fientlighet. Ursprungligen beboddes området av Twafolket, men de tvingades iväg av hutuerna. När sedan tutsierna vandrade in under 1200- och 1300-talen tvingades hutuerna underkasta sig dem. Denna maktbalans rådde fram till 1959–61 då hutuerna tog makten och förvisade tutsierna från Rwanda. I Burundi fortsatte däremot tutsierna att underminera hutuerna. Fientligheten mellan grupperna har bland annat lett till folkmord i Burundi mot hutuer av tutsier 1972, mot tutsier av hutuer 1993, samt folkmordet i Rwanda 1994 då  tutsier och moderata hutuer dödades av hutuer.

Referenser 

Etniska grupper i Uganda
Etniska grupper i Kongo-Kinshasa
Etniska grupper i Rwanda
Etniska grupper i Burundi
Folkgrupper i Tanzania
Folkgrupper i Kenya
Bantufolk
Jana Krishnamurthy

K Jana Krishnamurthy, född 24 maj 1928, död 25 september 2007, var en indisk politiker, verksam i Chennai och Tamil Nadu, där han anses vara den som byggt upp partiapparaten för Bharata Janata Party. Han var allindisk partiledare i samma parti fram till 2000, när han ersattes av Venkaiah Naidu. Han inledde sitt politiska engagemang i Rashtriya Swayamsevak Sangh.

Politiker i Tamil Nadu
Män
Födda 1928
Avlidna 2007
Stötfångare

Stötfångare, också kallad kofångare, kan finnas finns framtill på fordon, och även baktill, för att ge skydd vid kollision.

För personbilar tillverkades de förr i tiden i metall för att undvika skador på fordonet vid kollision, men numera tillverkas de i frigolit, plast eller dylikt för det ska vara en del av bilens deformationszoner, och för att minska skador på oskyddade trafikanter.

Källor

Noter

Bildelar
Stallbackabron

Stallbackabron är med sina 1 392 meter en av Sveriges längsta broar och dessutom Trollhättans högsta och längsta bro. Invigning skedde 1981.

Den är byggd över Göta älv vid industriområdet Stallbacka i anslutning till företagen Nevs (f.d. Saab) och GKN (f.d. Volvo Flygmotor). E45 och Riksväg 44 går över bron. Bron är hårt belastad av trafik, vilket i hög grad beror förutom på att det är två huvudvägar, även på utflyttningen av handel från centrala Trollhättan till det bilanpassade området Överby.

Historia
Bron öppnades för trafik 1981. Från början hade bron två körfält med vägren, vilket senare förvandlades till tre körfält. 2004 målades körfälten återigen om på grund av olyckor och vissa köer, och bron har nu fyra körfält. Efter att bron stod färdig sänktes de två pråmarna  och en bit järnväg svetsades på för att hålla ihop dem. Dessa kan ses från bron när man åker mot Trollhättan.

Mellan augusti 2010 och april 2012 utfördes omfattande reparationer på bron, vilket fick stora konsekvenser för vägtrafiken i området. För att underlätta reparationen monterades fyra webbkameror för att överblicka trafikläget.

Källor

Byggnader och anläggningar i Trollhättan
Broar i Västra Götalands län
Broar invigda 1981
1981 i Sverige
Åke Claesson

Åke Harald Einar Claesson, född 2 juli 1889 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, död 29 maj 1967 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk skådespelare och sångare.

Biografi
Claesson var son till godsägaren Robert Claesson och Sigrid Naesman. Han studerade vid Dramatens elevskola 1910–1912. Åren 1916–1920 var han verksam vid olika svenska teatrar i Finland. Han engagerades 1942 vid Dramaten, där han även undervisade vid Dramatens elevskola. Han blev känd som Bellman-tolkare och framträdde även i USA med sitt Bellmanprogram. Han filmdebuterade i rollen som Bellman i Två konungar 1925 och kom att medverka i ytterligare ett 60-tal filmer.

Han var från 1919 till sin död gift med Valentine Sue (1893–1982), som var född i Ryssland. De är gravsatta i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi i urval

Teater

Roller (urval)

Radioteater

Roller

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 Claesson, Åke H E, skådespelare, Sthlm i Vem är det : Svensk biografisk handbok / 1963 / s 201
 
 
 
 Vägglusen på Radioteatern

Födda 1889
Avlidna 1967
Svenska sångare
Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Sångare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Män
Väckelse

En väckelse är en period av ökad religiös aktivitet. Väckelserörelser är kända från kristendomen men även inom andra religioner som islam och hinduism, något som i vissa fall lett till bestående organisationer eller trossamfund.

I Sverige är begreppet framför allt förknippat med folkväckelsen under 1800-talet.

En väckelses främsta kännetecken är att många människor upplever sig ha blivit ”frälsta” (omvända) och helbrägda som resultat av den kristna förkunnelsen, och att väckelsen därigenom indirekt påverkar samhället. Med väckelse avses vanligtvis en specifik expansiv period, ibland lokalt avgränsad, men ofta omfattande hela länder och till och med världsdelar. Väckelse bygger på en rörelse hos allmänheten, till skillnad från införande av kristen tro genom påbud från regenter.

Även under 1900-talet inföll flera perioder som betecknats som väckelseperioder. Pingströrelsens framväxt på 1910- och 1920-talen kan till exempel nämnas. Kristendomens tillväxt på många ställen i Asien, såsom i Sydkorea, där numera bland annat världens största pingstförsamling återfinns, är ett annat exempel.

Inom svensk kristenhet har begreppet väckelse använts främst inom frikyrkorna, men det finns också exempel på väckelser inom Svenska kyrkan, såsom den konservativa pietismen, schartauanismen, læstadianismen och Svenljungaväckelsen. Många väckelser kan kopplas samman med enskilda predikanter, såsom Frank Mangs och väckelsen i Oslo på 1920-talet, Berthil Paulson och väckelsen i Nässjö. Ett annat fenomen intimt sammankopplat med väckelsen var läseriet, och det var inte ovanligt att väckelsearbetet bars upp av enskilda ”meniga” kristna.

Väckelsens aspekter

Väckelsekristendom som teologi
Väckelsekristendom kan ses som en inriktning på bibelläsning och fromhet. Den kännetecknas av en betoning av den enskildes omvändelse och helgelse, och vikten för den enskilde att leva ett hängivet kristet liv. Frälsningen ses inte som möjlig utan en personlig och offentligt bekänd tro. Väckelsekristna rörelser är ofta välvilligt inställd till karismatiska fenomen, grundade i en personlig relation med Jesus.

Sociologiska aspekter
Väckelser har studerats med sociologiska metoder. Bland väckelsekristna troende ser man gärna förklaringar till väckelsen i form av bön, andeutgjutelse och andlig hängivenhet. Vetenskapens enda instrument är sociologin, och man har sökt påvisa samband mellan väckelsen och 1800-talets urbanisering, internationella kontakter, etcetera

Traditioner
 Alphakurs
 Botbänk
 Bönegrupp
 Eftermöte
 Husförsamling
 Konventikel
 Livfull sång
 Möte
 Syndarens bön
 Syskonkärlek
 Väckelsemöte
 Väckelsepredikant

Andra kända väckelser
 Det stora uppvaknandet, i vad som skulle komma att bli USA, på 1700-talet.
 Väckelsen i Wales 1904–1905
 Korpelarörelsen, ursprungligen læstadiansk väckelserörelse i Tornedalen på 1930-talet.

Se även
Baptism
Anabaptism
Evangelikal
Frikyrklighet
Folkrörelse
Helgelse
Herrnhutism
Roparrörelsen
Metodism
Nyevangelisk
Pietism
Pingstväckelsen
Jesusrörelsen
Väckelserörelsernas fromhetsideal
Mirakel till salu
Vanliga namn på kyrkor och kapell inom väckelserörelsen

Referenser

 
Folkrörelser
P.K. Vasudevan Nair

P.K. Vasudevan Nair (ma.: പി.കെ. വാസുദേവ൯ നായരെ), född 2 mars 1926, död 12 juli 2005, var en politiker från den indiska delstaten Kerala och en av de högsta ledarna inom allindiska Communist Party of India. Nair var mot slutet ledamot av Lok Sabha för valkretsen Thiruvananthapuram. Tidigare var han den nionde chefsministern (Chief Minister) i hemstaten.

Källor 

Indiska politiker
Män
Yashwant Sinha

Yashwant Sinha, född 6 november 1937 i Patna, Bihar, är en indisk politiker (BJP). Han var 1998 - 2002 Indiens finansminister och 2002 - 2004 Indiens utrikesminister. Masters-examen i statskunskap vid universitetet i Patna 1958. 

Efter examen undervisade Sinha 1958 - 1960 i statskunskap vid universitetet i Patna för att sedan anställas i den indiska förvaltningen. Efter 24 års tjänst, med poster som förvaltningsdomare och även diplomatiska befattningar som generalkonsul i Frankfurt, lämnade han 1984 förvaltningen för att engagera sig i Janata Party. Han utsågs 1986 till allindisk partisekreterare och valdes 1988 till ledamot i Rajya Sabha. Vid bildandet av Janata Dal 1989 utsågs Sinha till detta partis partisekreterare. Från november 1990 till juni 1991 var han sedan finansminister i Chandra Shekhars indiska regering. Efter ännu ett partibyte blev Sinha utsedd till ekonomisk-politisk talesman för BJP i juni 1996. 

Efter regeringsskiftet i mars 1998 blev Sinha finansminister. Detta uppdrag behöll han till 1 juli 2002, när han fick byta arbete med utrikesministern  Jaswant Singh. Efter regeringsskiftet 23 maj 2004 är Sinha vanlig parlamentariker, och representerar Hazaribagh i Lok Sabha.

Källor

Noter

Externa länkar
Presentation av Sinha på webbplats tillhörig Indiens ambassad i USA

Indiska politiker
Indiens finansministrar
Indiens utrikesministrar
Män
Födda 1937
Levande personer
Personer från Patna
Det är ni som e dom konstiga det är jag som e normal

Det är ni som e dom konstiga det är jag som e normal är ett rockalbum av Joakim Thåström som släpptes 20 oktober 1999. Det var det första soloalbumet Thåström släppte efter att Peace Love & Pitbulls splittrats, och det är den första skivan där Thåström sjöng på svenska på åtta år. På LP-versionen finns även "...Som flugor" och "Keops pyramid" i liveversioner.

Albumet nådde, som första soloalbum av Thåström, förstaplatsen på den svenska albumlistan.

För albumet fick han även Rockbjörnen i kategorin "Årets svenska skiva".

Låtlista

Medverkande
 Joakim Thåström - Sång, gitarr, orgel, bas
 Jörgen Wall - Trummor
 Heikki Kiviaho - Bas
 Chips Kiesbye - Gitarr
 Henrik af Ugglas - Orgel
 Mikael Vestergren - Gitarr
 Mikael Herrström - Gitarr, bakgrundssång
 Johan Reivén - Bas, trummor
 Tomas Brandt - Gitarr
 Henryk Lipp - Mellotron, synth, programmering
 Lotta Johansson - Fiol
 Link Hermansson - Viktor

Listföljd

Referenser

Fotnoter 

Album av Joakim Thåström
Musikalbum 1999
Svenskspråkiga musikalbum
Thåström (musikalbum)

Thåström är ett musikalbum av Joakim Thåström som släpptes september 1989. Albumet var Thåströms första soloalbum. Detta album tillsammans med albumet Xplodera mig 2000 gjordes innan han bildade bandet Peace, Love and Pitbulls.

Låtlista
Om inget annat anges är låtarna skrivna av Thåström.

Svenska debutalbum
Musikalbum 1989
Album av Joakim Thåström
Svenskspråkiga musikalbum
Xplodera mig 2000

Xplodera mig 2000 är ett musikalbum av Joakim Thåström som släpptes mars 1991. Alla låtar och texter är skrivna av Thåström förutom spår 8 där Peter Puders och Sankan Sandqvist hjälpt till att göra musiken. På albumet märker man en mycket råare stil från Thåström som han senare skulle utveckla i industrimetalbandet Peace Love & Pitbulls. En intressant sak med låten "Radio Thåström" är att Fjodor från Ebba Grön sjunger med i refrängen.

En nyutgivning gjordes till hösten 2011, 20 år efter att originalet släpptes. Jubileumsutgåvan innehåller extraspår och en dvd med 10 videor.

Låtlista

Referenser

Musikalbum 1991
Album av Joakim Thåström
Svenskspråkiga musikalbum
Javier Pérez de Cuéllar

Javier Pérez de Cuéllar y de la Guerra, född 19 januari 1920 i Lima, död 4 mars 2020 i Lima, var en peruansk diplomat och politiker (obunden). Han var Förenta nationernas generalsekreterare 1982–1991.

Han började vid Perus utrikesdepartement 1940 och gick in i diplomatkåren 1944, efter att ha tagit en juristexamen. Han befordrades till ambassadörs rang 1961, och tjänstgjorde på olika poster inom utrikesdepartementet. Han var därefter ambassadör i Schweiz i två år och 1966 blev han generalsekreterare (en post motsvarande biträdande minister) för utrikesfrågor. När Peru upptog formella relationer med Sovjetunionen 1969 blev han sitt lands förste ambassadör i Moskva.

År 1971 utsågs han till Perus ständige representant till Förenta nationerna, och ledde Perus delegationer till Förenta nationernas generalförsamling till 1975. 1973 och 1974 representerade han Peru i Förenta nationernas säkerhetsråd, och var rådets ordförande i samband med Cypernkrisen 1974. 18 september 1975 utsågs han till generalsekreterarens särskilda sändebud i Cypern, och fortsatte på denna post till december 1977.

Den 27 februari 1979 utsågs han till undergeneralsekreterare för särskilda politiska frågor. Från april 1981 var han också generalsekreterarens (då Kurt Waldheim) personliga sändebud för Afghanistanfrågor. Han återvände till Peru i maj 1981, och nominerades i oktober 1981 som Perus ambassadör till Brasilien. Perus kongress blockerade dock utnämningen av Pérez de Cuéllar och flera andra ambassadörer i syfte att förödmjuka landets president, vilket ledde till att Pérez de Cuéllar i protest sade upp sig från diplomatkåren. 

I slutet av 1981 hade stödet för Kurt Waldheim, som kandiderade för en tredje period som FN:s generalsekreterare, minskat. Efter att Kina hade lagt fram tanzaniern Salim Ahmed Salim som kandidat, drog sig både Waldheim och Salim ur. Av nio nya kandidater var Pérez de Cuéllar den ende som var acceptabel för samtliga fem stormakter med veto. I december 1981 utsågs han därför till FN:s generalsekreterare för en femårig period med början 1 januari 1982. 10 oktober 1986 utsågs han för en andra femårsperiod från 1 januari 1987 till 31 december 1991.

År 1995 kandiderade han i presidentvalet i Peru, men förlorade mot Alberto Fujimori. Pérez de Cuéllar var Perus premiär- och utrikesminister 2000–2001. Han avslutade sin diplomatiska karriär som ambassadör i Paris.

År 1992 utsågs han till ordförande för FN:s Världskommission för kultur och utveckling (WCCD) av Unescos generaldirektör, och utarbetade rapporten Vår skapande mångfald som lades fram 1995.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Inofficiell UNSG-biografi
 Javier Perez de Cuellar utses till generalsekreterare 15 december 1981 (Youtube)

Män
Födda 1920
Personer från Lima
Peruanska politiker under 1900-talet
Ambassadörer
Förenta nationernas generalsekreterare
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Mottagare av Olof Palme-priset
Peruanska politiker under 2000-talet
Perus premiärministrar
Utrikesministrar
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Hundraåringar
Avlidna 2020
Ås (olika betydelser)

Ås kan syfta på:

Ås – en långsmal höjd
 -ås – ett ortnamnsefterled
 áss – fornvästnordiska för Asar
 ÅS – beteckning på fiskebåt från Åhus
 Ås - takås, taknock

Geografi

Sverige

Jämtland
 Ås socken, Jämtland – socken i Jämtland
 Ås landskommun, Jämtland – en tidigare kommun i Jämtlands län
 Ås församling, Härnösands stift – en församling i Härnösands stift
 Ås kyrka, Jämtland – en kyrkobyggnad som tillhör Ås församling i Härnösands stift – 
 Ås distrikt, Jämtland – ett distrikt i Krokoms kommun och Jämtlands län
 Ås, Krokoms kommun – en tätort i Krokoms kommun

Småland

 Ås socken, Småland – socken i Småland
 Ås landskommun, Småland – en tidigare kommun i Jönköpings län
 Ås församling, Växjö stift – en tidigare församling i Växjö stift
 Ås kyrka, Småland – en kyrkobyggnad i Gislaveds kommun
 Ås distrikt, Småland – ett distrikt i Gislaveds kommun och Jönköpings län
 Ås, Gislaveds kommun – en småort i Gislaveds kommun

Halland
 Ås socken, Halland – socken i Halland
 Ås landskommun, Halland, en tidigare kommun (till 1951) i Hallands län
 Ås församling, Göteborgs stift – en tidigare församling i Göteborgs stift
 Ås kyrka, Halland – en kyrkobyggnad i Veddige-Kungsäters församling
 Ås distrikt, Halland – ett distrikt i Varbergs kommun och Hallands län
 Ås, Varbergs kommun – en småort i Varbergs kommun

Västergötland
 Ås socken, Västergötland – socken i Vastergötland
 Ås landskommun, Västergötland – en tidigare kommun (till 1951) i dåvarande Skaraborgs län
 Ås församling, Skara stift – en tidigare församling (till 2001) i Skara stift
 Ås kyrka, Västergötland – en kyrkobyggnad som tillhör Flo församling i Skara stift
 Ås distrikt, Västergötland – ett distrikt i Grästorps kommun och Västra Götalands län

Öland
 Ås socken, Öland – socken på Öland
 Ås landskommun, Öland – en tidigare kommun i Kalmar län
 Ås församling, Ölands kontrakt – en tidigare församling i Växjö stift
 Ås kyrka, Öland –  sockenkyrka för Ås socken
 Ås distrikt, Öland – ett distrikt i Mörbylånga kommun och Kalmar län

Övriga Sverige
Ås, Nora kommun – en tätort i Nora kommun
Ås, Hedesunda – en by i Gävle kommun
Ås, Ljustorp –, en by i Timrå kommun
Ås, Örnsköldsviks kommun – en by i Örnsköldsviks kommun

Finland
Ås, Helsingfors stad – en stadsdel i Helsingfors i Finland

Norge
Ås kommun – en kommun i Akershus fylke, Norge
Ås, Norge – tätort och administrativ huvudort i Ås kommun, Norge

Se även
Os
Åsen (olika betydelser)
Ekologisk genetik

Ekologisk genetik är studiet av genetik ur ett ekologiskt perspektiv. Medan molekylär genetik studerar genernas struktur och funktion på molekylnivå, studerar ekologisk genetik (och det nära relaterade populationsgenetik) vilda populationer av organismer.

Även om arbeten om naturliga populationer hade gjorts tidigare anser man att britten E.B. Ford grundlade området i början av 1900-talet. Ecological genetics är titeln på hans "magnum opus" i ämnet från 1964. Bland andra anmärkningsvärda ekologigenetiker är Theodosius Dobzhansky med sin forskning om Hawaiis endemiska Drosophilaarter.

Evolutionsbiologi
Genetik
Populationsgenetik
Dalby Norreskog

Dalby Norreskog är ett naturreservat (Natura 2000) i Dalby socken i Lunds kommun i Skåne. Det ligger norr om nationalparken Dalby Söderskog och är till ytan större än nationalparken. Delar av norreskogen är bokskog men andra arter som skogslind och ek förekommer i andra delar. Betesmarkerna mellan norr- och söderskogarna hör också till naturreservatet.

Området nyttjades till bete från medeltiden fram till tidigt 1900-tal, varefter skogarna vuxit fritt. Innan detta framkommit trodde man dock att området var urskog.

Det finns flera gångstigar i hela området.

Källor
Lunds kommun
Naturvårdsverket
 Dalby Norreskog, Länsstyrelsen i Skåne län

Naturreservat i Lunds kommun
Naturskyddsområden bildade 1979
Natura 2000-områden i Skåne län