kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Habanero

Habanero är, tillsammans med Scotch Bonnet, den mest odlade varianten av arten havannapeppar (Capsicum chinense). Habanero kallar man ofta de klockformade frukterna. Frukterna varierar i storlek mellan 2,5 och 5 cm i diameter och färg från vit, grön (omogen), gul och orange till röd. Red Savina, som är en variant av habanero, räknades tidigare som den starkaste chilifrukten i världen. Den verksamma substansen som ger habanero deras heta smak är capsaicin, ett fettlösligt kolväte. Styrkan hos habanero och andra chilifrukter mäts med Scoville-grader (eng: Scoville units), där 16 000 000 motsvarar rent capsaicin. Olika habanerosorter innehåller olika mängder capsaicin (de ligger ofta mellan 350 000 och 500 000 Scoville-grader), detta kan också påverkas av växtplatsens miljö- och klimatförhållanden.

Etymologi
Habanero betyder från Havanna.

Galleri

Källor 

Potatisväxter
Ha Växtindex
Chilipeppar
Dingo (film)

Dingo är en australiensisk-fransk långfilm från 1991 i regi av Rolf de Heer, med Colin Friels, Miles Davis, Helen Buday och Joe Petruzzi i rollerna.

Rollista

Externa länkar

Filmer 1991
Australiska dramafilmer
Franska dramafilmer
Engelskspråkiga filmer
Åsa-Nisse och den stora kalabaliken

Åsa-Nisse och den stora kalabaliken är en svensk komedifilm om Åsa-Nisse från 1968 i regi av Arne Stivell.

Filmen hade premiär 30 augusti 1968 på biograf Saga i Vetlanda.

Handling 
Åsa-Nisse har här fått sällskap av Knohultarn istället för Klabbarparn som synes spårlöst försvunnen. De två sätter in en annons i Vetlanda-Posten där de söker en hushållerska till Sjökvist. Till deras förvåning kan de välja och vraka bland dessa. Men kalabaliken blir stor när även deras hustrur nappat på annonsen. Därvid utbryter en tårtkastning käringarna och gubbarna emellan. Sedan får de två herrarna ta sin flykt till Sjökvistens bod. Tillsammans med Sjökvisten kommer de på den briljanta idén att öppna illegal nattklubb i hans affär. Där fortgår festligheterna till dess att maktens herre vid namn Klöverhage sätter stopp för det hela.

Om filmen 
Den blev den sista Åsa-Nisse-filmen med John Elfström och Gustaf Lövås i huvudrollerna.

Den på den tiden mycket populära gruppen Hep Stars dyker plötsligt upp i filmen (som sig själva) och sjunger några av sina hits medan de har fått problem med bilen (en Mini) och gör några improviserade sketcher i slapstick-stil. De anlitas för att ta hand om musikunderhållningen i väntan på att få hjälp med reparationerna.

Roller 
John Elfström – Åsa-Nisse 
Gustaf Lövås – handelsman Sjökvist 
Hjördis Petterson – Selma, husföreståndarinna 
Stig Johanson – Knohultaren 
Brita Öberg – Eulalia, Åsa-Nisses käring 
Hanny Schedin – Hilma, Knohultarens käring 
Mona Wessman – Gun Jönsson, sångerska 
Akke Carlsson – landsfiskal Klöverhage 
Gus Dahlström – Jönsson, smed 
Lars "Tjadden" Hällström – Olsson, arrestant 
Margit Andelius – en kund hos Sjökvist 
Chris Wahlström – en platssökande 
Lars Lennartsson – portier 
Rulle Lövgren – gubbe på hotellet 
Bert-Åke Varg – en polis 
Gunborg Corn – postexpeditör 
Stellan Skantz – barmästare
Hep Stars (Svenne Hedlund, Christer "Chrille" Petterson, Lennart "Lelle" Hegland, Janne Frisk och Benny "Benne" Andersson) – som sig själva

Filmmusik i urval 
Sagan om Lilla Sofie, kompositör Benny Andersson text Lars Berghagen, framförs av Hep Stars
It Has Been a Long, Long Time, framförs av Hep Stars
Gå och göm dig, Åke Tråk, kompositör och text Peter Himmelstrand, sång Mona Wessman

Källor 

Svenska filmer 1968
Åsa-Nissefilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska komedifilmer
Svenska 1960-talsfilmer
Svenska uppföljarfilmer
Empatogen

Empatogen är en term som uppkommit ur ett behov att skilja de "klassiska" hallucinogenerna från de nya syntetiska preparaten som skapats på senare dagar. Med empatogen (från empati) menar man att drogen påverkar personens sinnestillstånd snarare än att det påverkar personens varseblivning. De klassiska hallucinogenerna kallas som motsats enteogena.

de:Empathogen
Zombie and the Ghost Train

Zombie and the Ghost Train är en finsk film från 1991.

Rollista (i urval)
Silu Seppälä - Zombie 
Marjo Leinonen - Marjo 
Matti Pellonpää - Harri 
Vieno Saaristo - Äiti 
Juhani Niemelä - Isä

Externa länkar

Filmer 1991
Finländska dramafilmer
Finländska komedifilmer
Filmer i regi av Mika Kaurismäki
Hanna Rudahl

Hanna Rudahl, född Johanna Matilda Andersson 26 april 1869 i Motala, död 15 september 1950 i Klara församling i Stockholm, var en svensk skådespelare. 

Rudahl är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

Svenska stumfilmsskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Motala
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1869
Avlidna 1950
Kvinnor
Trots allt

Trots allt kan syfta på:

 Trots allt! – en svensk antinazistisk tidning som utgavs 1939–1945 av Ture Nerman
 Trots Allt (tidning) – tidning som skriver om livsfrågor, kultur och samhälle utifrån kristen tro 1991–2009
 Trots allt (film) – ungersk film från 1991
 Trots allt (bok) – en bok av Inger Frimansson och Ann Bakk från 1974
Trots allt (film)

Trots allt är en ungersk film från 1991.

Rollista (i urval)
András Kozák - Zeyk
Irén Bordán
László Mensáros
Lili Monori
László Vajda

Externa länkar

Filmer 1991
Ungerska dramafilmer
Fredrik Anderson

Fredrik Vilhelm Anderson, ursprungligen Andersson, född 3 juni 1891 i Stockholm, död 21 maj 1977 i Vällingby, var en svensk regissör, filmproducent, manusförfattare och filmdirektör.

Regi

Filmmanus

Producent

Externa länkar

Svenska regissörer under 1900-talet
Svenska filmproducenter
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Män
Födda 1891
Avlidna 1977
Manusförfattare från Stockholm
Regissörer från Stockholm
Svenska filmregissörer
András Kozák

András Kozák, född 23 februari 1943 i Vencsellö, Ungern, död 24 februari, 2005 i Budapest, Ungern, var en ungersk skådespelare.

Filmografi (urval)
 1966 - Män utan hopp
 1967 – Röda och vita
1991 - Trots allt

Källor
 

Kozák András ungerska

Ungerska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1943
Avlidna 2005
Irén Bordán

Irén Bordán, född 15 september 1953 i Kübekháza, Ungern, är en ungersk skådespelare.

Filmografi (urval)
1991 - Trots allt

Källor
 

Bordán Irén ungerska

Ungerska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1953
Levande personer
László Mensáros

László Mensáros, född 26 januari 1926 i Budapest, Ungern, död 7 februari 1993 i Budapest, var en ungersk skådespelare.

Filmografi (urval)
1991 - Trots allt

Källor

Ungerska skådespelare under 1900-talet
Födda 1926
Avlidna 1993
Män
Skådespelare från Budapest
László Vajda

László Vajda, född 19 november 1943 i Budapest, Ungern, död 16 juli 1995, var en ungersk skådespelare.

Filmografi (urval)
1991 - Trots allt

Källor
 

Ungerska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1943
Avlidna 1995
Skådespelare från Budapest
Elfiol

En elfiol är en fiol med någon form av elektrisk ljudupptagning. Det finns flera olika sorters varianter av elfioler, "halvakustiska" såväl som fullständigt akustiskt döda som är helt beroende av den elektriska ljudupptagningen. Denna senare sort brukar delas in i två grupper; vanliga elfioler och "silent violins", som är främst anpassade för träning på platser där ljudnivån måste hållas låg (som i lägenheter eller hotellrum). Dessa "övningsfioler" är oftast billigare än de mer sceninriktade instrumenten.

Icke-akustiska elfioler saknar ofta en solid kropp, eftersom det skulle göra dem otroligt tunga. En oändlig mängd varianter på designer finns, med allt ifrån fioler som ser ut som elgitarrer till fioler som i princip bara är en hals. (En sådan konstruktion gör det teoretiskt lättare att spela i höga lägen, men man saknar å andra sidan den visuella hjälp som en fiolkropp ger.)

Eftersom elfioler inte rörs av de akustikproblem som vanliga fioler med mer än fyra strängar dras med finns det elfioler med betydligt fler strängar än vad som är brukligt hos den akustiska varianten. (En fiol med fem strängar konfronteras med dilemmat att antingen den högsta eller den lägsta strängen helt enkelt låter sämre, då klanglådan kan anpassas för antingen höga eller låga toner, inte både och.) Elfioler med fem, sex och till och med sju(!) strängar finns, men de är i samma prisklass som akustiska fioler av hög kvalitet. De extra strängarna är oftast lägre strängar, i tur och ordning C (den lägsta strängen på en altfiol, en femsträngad fiol är både fiol och altfiol på samma gång), F och Bb (bess). Sällsynta varianter med en hög B-sträng finns också.

Elfiolen är ett relativt nytt och oetablerat instrument i Sverige, om man jämför med elgitarren och elbasen, och det finns inte så många tillverkare. Yamaha och Fender har båda elfioler i sina sortiment, men bara ett fåtal modeller. Ett antal mindre tillverkare av elfioler finns, som bygger instrumenten på begäran, och därmed kan erbjuda diverse specialtillbehör, som band, något som för tankarna tillbaka till de viola de gamba-instrumenten. I Sverige finns det inte så många företag som bygger elfioler på begäran. Det är framförallt i USA som de etablerade företagen finns. T.ex. Wood Violins. Det är ett företag som bygger sina fioler för hand och på begäran. Företaget ägs av elviolinisten Mark Wood.

Elviolinister 
Mark Wood Elviolinist från USA Viper
Mark O'Connor Elviolinist från USA Sabre, Zeta
Antonio Pontarelli Elviolinist från USA Viper
Emilie Autumn Elviolinist och sångerska ifrån USA
Mats Glenngård, Sverige

Externa länkar
Bowed Electricity
Bowed Radio
Bridge Electric
Fiddle and Alternative Strings Forum
Violectra
ZETA Music Systems

Stråkinstrument
Lista över mytiska väsen



A 
 Alfer
 Alver

B 
 Basilisker
 Bäckahästen

C 
 Cykloper

D 
 Drakar
 Dryader
 Dvärgar

E 
 Enhörning

F 
 Fauner

G 
Grip
 Gud

H 
 Huldror

I 
Irrbloss

J 
 Jättar

K 
Kirin

L 
Lyktgubbe

M 
Mara
minotaur

N 
 Näcken

O

P

Q

R

S 
 Satyrer
 Sfinxer
 Sjöjungfrur
 Skogsrået

T 
 Troll

U

V 
 Vittra
 Vättar
 varulv

W 
 Wendigo

X

Y

Z

Å

Ä 
 Älvor

Ö 

 
Mytiska väsen
Front side bus

Front side bus (FSB) är databussen mellan processorn och nordbryggan. Med hjälp av en klockgenerator bestäms den klockfrekvens (hastighet) med vilken processorn ska kommunicera med de andra komponenterna i datorn. Produkten av FSB:n multiplicerat med multipeln ger den klockfrekvens processorn effektivt kommer jobba med (ex. 200 MHz FSB * multipel 16 = 3200 MHz).

Hastigheten på Front Side Bus anges ofta i MHz, exempelvis 400 MHz, och anger då klockhastigheten på bussen. Om bussen har en bredd på 32 bitar, kan fyra byte överföras i varje klockpuls och överföringshastigheten är i så fall 1600 MB/s. Många tillverkare anger överföringshastigheten i MT/s (MegaTransfers/Second) istället för MHz, vilket syftar på hur många överföringar per sekund bussen klarar av istället för vilken klockfrekvens den använder.

I processorserien Intel Core i7 har front side bus ersatts av QuickPath Interconnect och AMD har länge använt HyperTransport, men namnet front side bus används fortfarande med en mer allmän betydelse.

Överklockning

Genom att öka klockfrekvensen på FSB så kan man öka frekvensen på processorn. Ett problem som kan uppstå är att fler komponenter i datorn är beroende av frekvensen på FSB, till exempel grafikkort och minnen. Om dessa enheter inte klarar av att operera i den högre hastigheten så kan det leda till instabilitet eller skadade komponenter i datorn. Nyare system idag har ofta möjligheten att sätta ett sorts lås på operationshastigheten till andra komponenter så de inte påverkas av överklockningen. Exempelvis vill man ofta låsa PCI-express till 100 MHz och använda s.k. minnesdividers för att RAM-minnen inte ska följa med i höjningen av FSB-frekvensen.

Ett annat vanligt alternativ är att ändra multiplikatorn, vilket också höjer hastigheten på processorn men utan att påverka frekvensen på FSB och därigenom inte påverka övrig hårdvara. Nackdelen då är att det bara är processorns hastighet som ökar och inte överföringshastigheten till minnen och andra enheter.

Anledningen till Intels "Extreme"-processorer är mycket dyrare än vanliga versioner är att de har just upplåst multiplier vilket kan göra det enklare att överklocka.
AMD kallar sina processorer med upplåsta multiplar "Black Edition".

Databussar
Videomixer

Videomixer (även kallad bildmixer) är en enhet som förmår att hantera flera ingående videosignaler för att med hjälp av elektroniska kretsar sätta samman två eller flera av dem i den utgående signalen. Mixningen kan ske i realtid och kan därmed brukas live, andra mixrar används i samband med postproduktion av redan inspelat material. För att det ska gå att växla bild mellan olika bildkällor live krävs att alla ingående signaler är synkroniserade eller att mixern kan buffra minst en bildruta (frame).

Tillverkare av videomixerutrustning 
 Abekas
 Blackmagic Design - Officiell webbplats
 Edirol - Officiell webbplats
 FOR-A - Officiell webbplats
 Grass Valley
 Panasonic
 Philips
 Snell and Wilcox
 Sony - Officiell webbplats

Videoteknik
Eve

Eve Jihan Jeffers, mer känd under mononymet Eve, född 10 november 1978 i Philadelphia, Pennsylvania, är en amerikansk rappare och skådespelerska.

Karriär 
I high school tog Eve artistnamnet Gangsta och var då en del i en tjejgrupp kallad EDGP (uttalas Egypt). Senare gjorde hon solokarriär med artistnamnet Eve of Destruction taget från Barry McGuires låt med samma namn. Eve har haft en egen TV-serie, Eve, och har bland annat varit med i filmerna The Woodsman och Barbershop.

Hon har jobbat med bland andra Gwen Stefani, som hon spelade in låten "Let Me Blow Ya Mind" med. Den blev en internationell hitsingel sommaren 2001.

Under säsong 4 av den amerikanska upplagan av TV-serien Top Model var Eve med under en utmaning. De skulle intervjua Eve om hennes klädmärke.

Diskografi (urval)

Filmografi (urval) 

2003 – XIII (röst i datorspel)

Externa länkar 

 

Amerikanska hiphopmusiker
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1978
Kvinnor
Levande personer
Mononymt kända personer
Vitbalansering

Se även Vitbalans.
Vitbalansering - För att en videoinspelning ska visa någorlunda rätt färger vid uppspelning kan videokameran som registrerar bilden ibland behöva vitbalanseras före påbörjad inspelning. Det är ofta stor skillnad mellan färgtemperaturen på inomhusbelysning och utomhusljus vilket märks tydligt om videokameran är inställd på ett felaktigt sätt, d.v.s. felaktigt vitbalanserad.

Vanliga traditionella filmkameror kan inte färgbalanseras på samma sätt som en videokamera, vid arbete med film får man utgå från möjligheterna att ljussätta med andra ljuskällor/färgfilter eller välja en typ av film som är anpassad till inspelningsförhållandena.

Videoteknik
Färgbalk

Färgbalk består av en bildsignal som på en bildskärm oftast visar vertikala färgfält. Denna signal kan analyseras för att på så sätt försöka hitta felkällor till felaktigt återgivande av färger på en utgående signal från t.ex. ett kontrollrum eller inspelningsstudio. En PAL-färgbalk skiljer sig från en färgbalk avsedd för NTSC-systemet.

Videoteknik
Triosonata

Triosonata, sonata à 3, är en musikform, som ofta förekom under barocken. 

Skrevs för generalbas plus ytterligare två instrument.

En specialform är triosonatorna för ett instrument (där trio får stå för tre stämmor) – till exempel de sex av Johann Sebastian Bach, BWV 525-530. De framförs numera oftast på orgel, fast pedalklavikord eller pedalcembalo också vore tänkbara. 

Tonsättare som däremot skrivit triosonater direkt för orgel, är bland andra Jean Langlais och Kurt Hessenberg, men då dessa är skrivna långt senare än under barocken är det tveksamt om de på svenska bör kallas triosonator eller triosonater.

Barockmusik
Typer av musikstycken
Kampanje

Kampanje är en av Hjemmet Mortensen månatligen utgiven norsk tidskrift om media, reklam och marknadsföring samt en tillhörande webbsida. Kampanje uppger sig vara den enda facktidskriften i Norge som riktar sig till "den delen av näringslivet som omfattar specialister med marknadsföring, design, reklam, medier, PR och information som fackområden". Nettoupplagan låg första halvåret 2005 på 7 615 exemplar (Fagpressens opplagskontroll) och antalet läsare var 36 000 (MMI).

Externa länkar
Officiell webbsida
Norska tidskrifter
Eros Ramazzotti

Eros Luciano Walter Ramazzotti Molina, född 28 oktober 1963 i Rom, är en italiensk popsångare. Han växte upp i utkanterna av Roms Cinecittà (Italiens svar på Hollywood) och medverkade i ungdomen som statist i en del filmer. 1985 gav han ut sitt första album, Cuori agitati. Bland hans skivsuccéer märks Terra promessa, L'ombra del gigante och Fuoco nel fuoco. Han sjunger på både italienska och spanska. Han har även sjungit med Tina Turner, Anastacia och andra världsartister.

Liv
Eros Ramazzotti föddes i Cinecittà, en förort till Rom i Italien, som son till en målare.
Eros framträdde vid tidig ålder som statist i spelfilmer men drömde ständigt om en karriär som popstjärna. Han började skriva sånger med hjälp av sin far Rodolfo, och bestämde sig då för att söka in till en musikkonservatorium. Detta skedde dock aldrig; efter att han kuggats på intagningsprovet började han istället läsa till bokförare. Detta varade emellertid inte länge, då hans tankar alltid kretsade kring musiken.

År 1981 deltog Eros i en musiktävling vid namn Voci Nuove di Castrocaro (nya röster) med sången "Rock 80" (som han själv skrev), där en rad rekryterare fanns på plats. Trots att vinsten gick till Zucchero och Fiordaliso efter att Eros föll ur i finalen, så fick han stöd av Roberto Galanti och Baron Lando Lanni som representerade det nystartade skivbolaget Italian Label Record. Eros fick ett skivkontrakt med bolaget och flyttade strax därefter till Milano med sin bror Marco och sin mor Raffaella, där de inledningsvis bodde i skivbolagets lokal.

Diskografi

Studioalbum

Samlingar

Livealbum

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Erosramazzotti.TV - internationell webbplats

Födda 1963
Italienska sångare
Män
Levande personer
Musiker från Rom
Tätört

Tätört eller vanlig tätört (Pinguicula vulgaris) är en växtart i familjen tätörtsväxter. Det är en så kallad köttätande växt och trivs på fuktiga, gärna kvävefattiga jordar. Traditionen att använda örten för att skapa långfil bygger på en faktoid. Tätört har även använts för att bleka håret som då blir gulaktigt.

Långfilstillverkning 
Historiskt har tätört kopplats samman med tillverkning av långfil (tätmjölk). Så här skriver exempelvis Carl von Linné i Flora Lapponica: 

"Norrlänningarnes kompakta mjölk eller tätmjölk, af andra kallad sätmjölk, är ett af Lapplands nybyggare och ännu mer i Västerbotten samt i nästan hela det öfriga Norrland mycket nyttjadt slag af mjölk, som erhålles på följande sätt: några färska, nyss plockade Pinguicula-blad, af hvilken art som helst, läggas i en sil, och den nyss mjölkade, ännu ljumma mjölken hälles däröfver".

Alla moderna försök att återupprepa denna tillverkningsprocedur har misslyckats. Man har inte heller kunnat finna några Lactococcus lactis (som används vid fermentering av mjölk) på – de slemutsöndrande – bladen av tätört, så traditionen bygger på en form av faktoid. Däremot innehåller tätört proteolytiska enzymer som bryter ned infångade insekter, och dessa enzymer kan användas som vegetabilisk ostlöpe.

Dialektala namn  
Det finns många dialektala namn för tätört: Faitnackä på Gotland, slätkyrgras	eller täta i Dalarna, tjätt eller tjett i Jämtland, tjättgräs i Västerbotten, täte i Norrbotten och Närke och vipefett eller vippfett i Götaland och Svealand. Andra namn är fetört, göja och lisla. Den har även kallats hårgula eftersom den används vid hårblekning.

{|
! Namn
! Trakt
! Anteckning
|-----
| colspan="3" | 
|-----
| faitnackä || Gotland
|-----
| fetört
|-----
| göja
|-----
| hårgula ||  
 Namnet kommer därav, att växten använts för att bleka hår. Resultatet blir gulaktigt.
|-----
| lisla
|-----
| slätkyrgras || Dalarna
|-----
| smörört
|-----
| sätört
|-----
| tjätt (tjett) || Jämtland
|-----
| tjättgräs || Västerbotten
|-----
| täta || Dalarna
|-----
| täte || Norrbotten, Närke
|-----
| vipefett, vippfett || Götaland, Svealand
|}

Referenser

Externa länkar
Den virtuella floran Här finns utbredningskartor.

Tätörtsväxter
Tä Växtindex
Den röda anteckningsboken

Den röda anteckningsboken är en novellsamling av Paul Auster. Samlingen innehåller fyra berättelser:

 The Red Notebook, skriven 1992
 Why Write?, 1995
 Accident Report, 1999
 It Don't Mean a Thing, 2000

Enligt författaren är berättelserna sanna. De är alla hämtade från Paul Austers anmärkningsvärda liv eller från hans vänners och bekantas liv och de talar alla om denna magiska kraft vi kallar slumpen. Auster berättar om de mest häpnadsväckande saker, saker vi är vana att läsa om i hans romaner, vilket väcker frågan om han verkligen talar sanning. De väcker ju tanken att vi alla och allting på något mystiskt sätt hör ihop.

Auster berättar bland annat om hur en felringning inspirerade honom till att skriva Stad av glas, om hur han träffar sin barndomshjälte, baseballspelaren Willie Mays, men inte har någon penna så han kunde få hans autograf samt om hur han vid samtliga fyra tillfällen i sitt liv då han fick punktering hade samma passagerare med sig i bilen.

Amerikansk skönlitteratur
Novellsamlingar
Verk av Paul Auster
Cinecittà

Cinecittà är den italienska filmindustrins centrum, beläget cirka 10 km sydost om Rom.

Cinecittà invigdes av Benito Mussolini 21 april 1937. Området bombskadades under andra världskriget men återuppbyggdes. Även utländska filmbolag använder Cinecittà för sina filmproduktioner.

Eurovision Song Contest 1991 hölls i Cinecittà där Carola Häggkvist vann tävlingen.

Externa länkar
 Cinecittà - officiell webbplats

Kultur i Rom
Italiensk film
Eugène Gigout

Eugène Gigout, född 23 mars 1844 i Nancy, död 9 december 1925 i Paris, var en fransk tonsättare och organist. Mest berömt av alla hans orgelstycken är Toccata h-moll.

Källor

Externa länkar 
 

Franska musiker
Födda 1844
Avlidna 1925
Män