kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Furuvik

Furuvik är en tätort i Gävle Staffans distrikt, Gävle kommun, belägen vid Gävlebukten, cirka tio kilometer öster om Gävle. I Furuvik ligger Furuviksparken.

Ostkustbanan och riksväg 76 går igenom Furuvik som har regelbundna kollektivtrafikförbindelser med Mälartåg till Gävle eller Uppsala, UL-buss 501 till Skutskär eller Gävle samt UL-buss 510 till Gävle eller Tierp.

Furuvik hörde enligt den gamla kommunindelningen till Valbo landskommun fram till den 31 december 1942, då tätorten överfördes till Gävle stad.

Bebyggelsen i samhället har av SCB klassats som en tätort fram till 2018 och sedan på nytt igen från 2020. Vid avgränsningen 2018 räknades bebyggelsen som en del av tätorten Skutskär.

Befolkningsutveckling

Se även
Valbo socken

Noter 

Orter i Gävle kommun
Tätorter i Sverige
Nicolas-Louis de Lacaille

Nicolas Louis de Lacaille, född 15 mars 1713 i Rumigny nära Reims, död 21 mars 1762 i Paris, var en fransk astronom, matematiker och kartograf.

Lacaille kontrollerade 1739–1740 på uppdrag av astronomen Cassini den franska gradmätningen, varmed franska vetenskapsakademin då var sysselsatt. 1739 utnämndes han till professor i matematik vid Collège Mazarin, som 1746 ställde till hans förfogande ett litet observatorium, där han gjorde omfattande observationer för revision av stjärnkataloger. 

1741 valdes han till medlem av vetenskapsakademin. På dennas uppdrag gjorde han en expedition med fartyget "The Cape of Good Hope" till södra halvklotet och vistades 1751–1754 vid Godahoppsudden för att utföra mätningar till bestämmande av månparallaxen. Där utförde han även en gradmätning och anskaffade materialet för sin 10 000 objekt omfattande stjärnkatalog, Coelum australe stelliferum (1763). Han namngav 14 stjärnbilder, varvid han — till skillnad från norra stjärnhimlens av grekisk mytologi inspirerade namn — systematiskt valde beteckningar på diverse vetenskapliga instrument och verktyg.

En annan viktig vetenskaplig bedrift var att han genom mätning av en meridianbåge vid Kapstaden kunde visa att jorden inte var klotformig, utan snarare liknade ett päron. Därmed gav han stöd för Isaac Newtons tes om jordens avplattning vid polerna. de la Caille var känd för att vara ytterst noggrann, men icke desto mindre har det i efterhand ansetts bevisat, att det måttband han använde vid mätningen av meridianbågen var ca 10 centimeter för kort.

I samband med arbetet med meridianbågen bestämde han exakta longituden för observatoriet i Kapstaden genom astronomisk observation av Neptunus månar.

Efter sin återkomst till Frankrike fortsatte han sina observationer vid Collège Mazarin. Lacaille hann dessutom med att författa en mängd avhandlingar samt läroböcker i matematik, mekanik, optik och astronomi.

De Lacaille tillägnades hederstiteln abbé. År 1754 invaldes han som utländsk ledamot nummer 29 av Kungliga Vetenskapsakademien.

Asteroiden 9135 Lacaille är uppkallad efter honom.

Se även 
 Luftpumpen
 von Struves meridianbåge

Källor

Noter

Externa länkar 
  (Astronomical Society of Southern Africa)

Franska astronomer under 1700-talet
Franska professorer i matematik
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Franska matematiker under 1700-talet
Födda 1713
Avlidna 1762
Män
Ugglan
Personer från Ardennes
Ledamöter av Royal Society
Johann Heinrich Lambert

Johann Heinrich Lambert, född den 26 augusti 1728 i Mulhouse (Alsace) i dåvarande Schweiz (nuvarande Frankrike), död den 25 september 1777 i Berlin, var en schweizisk-tysk matematiker, fysiker, astronom och filosof.

Lambert ägnade sig som autodidakt åt studiet av matematik, filosofi och österländska språk. Efter att 1756-58 ha företagit resor i Tyskland, Holland och Frankrike slog han sig ned i Bayern. Han flyttade sedan till Berlin, där han 1765 blev medlem av vetenskapsakademin och "baurat". Genom Photometria, seu de mensura et gradibus luminis, colorum et umbrae (1760) kan han, vid sidan av Bouguer, anses som grundläggare av den fotometriska avdelningen inom optiken. Detta arbete var av stor betydelse för astronomin, liksom hans bidrag till teorin för kometernas banor varit av vikt. Han gjorde, liksom Kant, ett schema över världssystemet. 

Några andra bevis för riktigheten i sina astronomiska teorier har emellertid Lambert inte lämnat än sådana, som han i egenskap av "en mycket positiv kristen" kunnat ta fram ur teologin. Härmed är dock inte sagt, att inte åtskilliga av hans åsikter genom Herschels och Laplaces exakta undersökningar vunnit bekräftelse. Exempelvis gick hans förutsägelse om en tillkommande bestämning av solsystemets rörelse i fullbordan redan 1783 genom Herschel. 

Som filosof är Lambert att betrakta som en föregångare till Kant, framför allt genom Neues organon (1764), vari han skarpt skiljer mellan tänkandets genom varseblivningen givna innehåll och dess former, som framträder i de logiska och matematiska lagarna. Liksom sedan Kant tillbakavisade han både Wolfs rationalism och Lockes sensualism, men som bland annat hans brevväxling med Kant visade, kunde han inte finna någon enhetlig princip för erfarenhetens former. Kant skattade Lambert så högt, att han skulle ha tillägnat honom Kritik der reinen Vernunft, om inte Lambert dött före dess utgivande. 

En äldre enhet för ljusstyrka Lambert är uppkallad efter Johann Heinrich Lambert.

Se även 
 Lamberts ytriktiga cylindriska projektion
 Lamberts koniska projektion
 Lamberts W-funktion

Källor 
 

Tyska astronomer
Tyska filosofer
Upplysningstidens filosofer
Tyska matematiker
Födda 1728
Avlidna 1777
Män
Personer från Mulhouse
Anstalten Tidaholm

Anstalten Tidaholm är en sluten anstalt i Tidaholm. Den är en av Sveriges största, ihop med Kumla, Hall, Salberga, Saltvik, Norrtälje och Hällby. Anstalten var tidigare  en sluten riksanstalt, men är numera en anstalt av säkerhetsklass 1. Anstalten har bland annat en yrkesutbildning för svetsare, utbildning inom träindustri samt bedriver flera ackrediterade behandlingsprogram de intagna kan delta i. Möjlighet till studier på de flesta nivåer finns, där grundskola och gymnasium prioriteras.

Historia
Anstalten invigdes år 1958, men har under senare år kompletterats med olika byggnader, bl.a. L-avdelningen, vilken stod klar 1986.

Den 22 juli 1994 drabbades anstalten av ett allvarligt upplopp. Ett drygt hundratal intagna vägrade att återvända till sina paviljonger efter vistelse på anstaltsområdet och efter hand utvecklades detta till ett gemensamt upplopp. Vissa byggnader sattes i brand och totalförstördes. Man förde förhandlingar med de intagna tills de meddelade att förtroenderådet upplösts, varvid de inte längre hade någon talesman. Man tvingades evakuera en del intagna som befann sig på låsta avdelningar på grund av bränderna. Vid sjutiden på morgonen återtog polis och personal kontroll över anstalten. Efter denna händelse ersattes byggnader etappvis. Ett stort aktivitetshus stod klart 1996 och därefter återuppbyggdes verkstadslokaler med plåt- och svetsavdelning. Anstaltens besöksavdelning stod klar 2004.

I december 2021 togs det första spadtaget till en utbyggnad av anstalten från 180 till 320 platser. Utbyggnaden består av sju byggnader, sysselsättningshus, ny byggnad för inpasseringskontroll och administration, bevakningscentral, omlastningscentral och ett nytt centralkök. Nybyggnationen som görs i etapper beräknas vara helt klar våren 2028.

Tidigare kända interner
Clark Olofsson
Mijailo Mijailović
Tommy Zethraeus 
Anders Eklund

Referenser

Noter

Externa länkar
Anstalten Tidaholm – Kriminalvården
Häktet Tidaholm – Kriminalvården

Tidaholm
Anstalt
Hagsta

Hagsta är en by och småort i Hamrånge socken i Gävle kommun i Gävleborgs län. Orten förlorade 2010 sin status som tätort på grund av minskande befolkning.

Byn omtalas i skriftliga handlingar första gången 1499 ('i Hackesiodhe') då en Nils i byn ingick i synenämnd vid häradsrätten. 1541-67 omfattade byn 8 skattehemman.

Sydväst om byn jämte E4 finns en bosättning som antas vara från vikigatid. I området känd som Nöttersvearna.

Befolkningsutveckling

Noter 

Hamrånge
Orter i Gävle kommun
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Gävleborgs län
Hamrångefjärden

För insjön med samma namn, se Hamrångefjärden, Gästrikland.

Hamrångefjärden är en tidigare tätort i Gävle kommun, sedan 2015 sammanvuxen med Bergby. I tätorten Hamrångefjärden ingick också mindre bygrupperingar som Rån, Lötvallen, Åbydal, "Syd-Korea" och Hagalund. 

Hamrångefjärden är också namnet på den insjö, och före detta havsvik, som ger platsen en naturskön inramning.

Historik
Hamrångefjärden omnämns av Carl von Linné i dennes "Lappländska resa" 1732: "Sjön Hamrångefjärden ligger på högra handen och gör vägen för den resande behaglig." Ursprungligen en fäbod tillhörig Hamrånge socken utvecklades Hamrångefjärden till en by och sedermera till ett typiskt stationssamhälle där Ostkustbanan, E4 och industrijärnvägen DONJ (Dala-Ockelbo-Norrsundets Järnväg, den så kallade "Kråkbanan") korsades. 

Under höjdpunkten av Hamrångefjärdens utveckling fanns där tre specieriaffärer, två caféer, campingplats, tandvårdsklinik, pappershandel, järnaffär, urmakare, stationsbyggnad, postkontor, distriktssköterska, folkbibliotek, IOGT-lokal, en biograf samt annat som utmärkte ett stationskluster på 1960-talet.

Befolkningsutveckling

Idrott
Orten har ett eget bandylag som heter Hamrångefjärdens IK.

Personer från orten
Statsvetaren Stig-Björn Ljunggren växte upp i Hamrångefjärden.

Se även
Hamrånge socken

Noter 

Orter i Gävle kommun
Hamrånge
Tidigare tätorter i Sverige
Hedesunda

Den här artikeln handlar om tätorten Hedesunda. För det större geografiska området, se Hedesunda socken.

Hedesunda (lokalt uttal: Hesunda (Hässunda)) är en tätort i Gävle kommun, Gästrikland och kyrkbyn i Hedesunda socken. Orten är belägen vid Dalälven (Hedesundafjärden) nära gränsen till Uppland.

Bankverksamhet
Gefle handelsbank öppnade ett kontor i Hedesunda den 23 oktober 1905. Denna bank uppgick så småningom i Svenska Handelsbanken. Hedesunda hade även ett sparbankskontor tillhörande Gävleborgs läns sparbank. Swedbank lade ner kontoret den 16 maj 2012. Den 31 maj 2021 stänger även Handelsbanken.

Kommunikationer

Riksväg 56 passerar Hedesunda, och det finns även ett antal småvägar som utgår härifrån. Regelbundna bussförbindelser mot Gävle i norr och Gysinge i söder finns i form av X-Trafiks linjer 48 och 49 liksom några skolbusslinjer.

Järnvägsstationen
Ortens framväxt är huvudsakligen kopplad till att den var järnvägsstation vid Sala–Gysinge–Gävle järnväg 1901–1964. Efter långa diskussioner om placeringen av järnvägsstationen kom den att placeras på en för bolaget billig tomt en bit från kyrkbyn. Man anlade här ett frilastspår för 20 vagnar, lastkaj för 6 vagnar och en lastbrygga för timmer. Ett vattentorn med fotogendriven pump och en kolningsbrygga för att fylla på ångloken byggdes. 1905 anslöts stationen till allmänna telefonnätet och inrättades en telefonautomat. Fram till 1917 fanns även postexpedition i stationshuset innan den flyttades till annat håll i Hedesunda. Ett trallspår anslöts till ett mejeri i Hedesunda. 1919 uppfördes en kakelfabrik i Hedesunda. 1946 förlängdes bangården med 40 meter.

Befolkningsutveckling

Noter

Se även 
 Hedesundasjukan

Hedesunda
Tätorter i Sverige
Orter i Gävle kommun
Nedlagda järnvägsstationer i Gävleborgs län
TV3 Direkt

TV3 Direkt var ett nyhetsprogram på TV3 med tabloidanslag (kvällstidning på TV) som ersatte 3 Minuter. Det inledde sina sändningar i mars 1995 och upphörde 2005. TV3 Direkt sände nyheter tre gånger per kväll sju dagar i veckan. Nyhetsankare var bland andra Fredrik Birging och Anne Appelberg. Profilerade reportrar var Christer Flythström, Henrik Alsterdal och Hanna Brodda.
TV3 Direkt ersattes av Update. 

Väder presenterades ofta av Linda Lindorff och Åsa Fröberg.

Med ett snabbt och direkt tilltal till tittaren spred programmet trender och arbetsmetoder inom övriga nyhetsprogram i Sverige. Programmet var det första med enmansteam där reportern också var fotograf. TV3 Direkt var den första tv-stationen i Sverige som var helt digitaliserad. Programmet hade tidigt också en starkt grafisk prägel.
Utvecklingen av TV3 Direkt ledde till ett mer varierat produktionssätt hos flera kanaler, inte bara i Sverige utan också i Danmark, Finland och Norge.
Begreppet "Gubber i rutan" upphörde. Med det menades en person som bara tittar rakt in i kameran, med tillhörande bild i bakgrunden.

Mätningar visade att antalet tittare var 200 000 - 300 000, största andelen i åldrarna 25 - 39 år.

Under en period svarade Kanal 5, dåvarande Femman, med ett eget motsvarande nyhetsprogram som gick under namnet "5 i" och som sändes fem minuter före varje heltimme. "5 i" blev till skillnad från TV3 Direkt aldrig särskilt långlivat.

TV3 Direkt blev också en symbol för den ökande sensationaliseringen av medierna, och satiriserades därför av bland annat bandet Doktor Kosmos, tecknaren Jan Berglin och humorprogrammet Hipp Hipp!.

Referenser

Svenska TV-program
Nyhetsprogram på TV
TV-program i TV3
Milot

Milot (på albanska även Miloti) är en ort i en kommun med samma namn i Kruja-distriktet i norra Albanien belägen cirka 41 kilometer från Tirana och vid floden Mat. Kommunen har omkring 13 000 invånare och består av 13 orter vara denna, den största, har omkring 6 000 invånare.

Plats för slaget vid Albulena under albansk-osmanska kriget.

Externa länkar 

Orter i Lezhë prefektur
Norrsundet

Norrsundet är en tätort i nordöstra delen av Gävle kommun i Gästrikland, vid Bottenhavet. I tätorten ingår fiskeläget Saltharsfjärden.

Historia
Norrsundet växte fram som industrisamhälle kring Kopparfors (senare Stora Enso) sågverk. 1924 startades även en massafabrik (sulfatfabrik), vilken lades ned 2008. I anslutning till industrierna finns en hamn för djupgående fartyg. 

Norrsundet har efter industrinedläggningen förvandlats till en ort med fokus på natur, havs- och sjönära boenden och en ny storsatsning på Fiskeläget i Saltharsfjärden. 

Ökande turism märks och allt oftare besökande husbilar och fritidsbåtar till Gästhamnen.

Norrsundet och järnvägen

Norrsundets station invigdes den 1 november 1897 och var en av ändstationerna på den smalspåriga Dala–Ockelbo–Norrsundets Järnväg (DONJ)

Jänvägen (från 1895) var en del i satsningen på sågverket, för säkra transporter av skogsråvara från Dalarna, där banans andra ändstation låg i Linghed. 1895 utlades fyra sidospår. Ett spår drogs till hamnen, ett till det så kallade timmerstjälpet där vagnarnas timmerlast stjälptes i sjön och ett spår drogs till hyvleriet. 
Samtidigt började byggandet av stationshuset. Det uppfördes även ett fyra portars lokstall med vändskiva, ett vattentorn samt godsmagasin. 1897 stod byggnaderna klara. 1906 påbyggdes lokstallet för att ge plats åt nya större tenderlok. Av samma anledning byttes vändskivan till en större. 1909 byggdes ett nytt godsmagasin, eftersom det gamla stod i vägen för brädgårdens utökning.

Den 2 oktober 1970 nådde det sista ordinarie tåget fram till sin slutstation. Sträckan Hamrångefjärden−Norrsundet breddades till normalspår för godstrafiken till och från massafabriken.

Befolkningsutveckling

Kommunikationer
Norrsundet är slutstationen för X-Trafiks busslinje 25 från Gävle Maxim.

Idrott 
Norrsundets IF är den dominerande idrottsföreningen i Hamrångebygden, med sektioner inom ishockey, fotboll, innebandy, tennis, motion
och discgolf (frisbeegolf). Tennisspelet bedrivs på klubbens grusbana på Lindövallen och (vintertid) i Norrsundets sporthall. Klubben har ett 2,5 km långt elbelyst spår och ett antal uppmärkta, ej belysta längre terrängslingor.

Norrsundets kraftsportklubb har sedan 1979 funnits på orten och ligger numer på det tidigare industriområdet.

Se även
Hamrånge socken

Noter

Externa länkar 
 Norrsundets webbplats

Orter i Gävle kommun
Hamrånge
Tätorter i Sverige
William Lassell

William Lassell, född den 18 juni 1799 i Bolton, död den 5 oktober 1880, var en engelsk astronom.

Asteroiden 2636 Lassell är uppkallad efter honom.

Lassell var egentligen bryggare i Liverpool, men började 1820 att ägna sin tid och förmögenhet åt förfärdigandet av flera spegelteleskop, och nådde efterhand stor skicklighet. År 1844 hade han konstruerat en spegel med 0,6 meters öppning och 6 meters brännvidd. År 1852 uppställde han sitt första instrument på Malta och där förfärdigade han ett ännu större spegelteleskop med 1,2 meters öppning och 11 meters brännvid. Med början från sitt teleskop i Liverpool gav han den upptäckande astronomin viktiga bidrag. Den 10 oktober 1846 upptäckte han en av Neptunus månar, i september 1848, nästan samtidigt med Bond i USA, en av Saturnus satelliter, Hyperion, och 1851 Uranus drabanter Umbriel och Ariel.

Med sitt nya teleskop på Malta upptäckte han 600 nya nebulosor. Efter sin återkomst till Storbritannien byggde han ett observatorium i Maidenhead. Han blev Fellow of the Royal Society 1849 och tilldelades Royal Medal 1858. Lassel var även Fellow of the Royal Society of Literature, hedersledamot av Royal Society of Edinburgh och ledamot av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala. Han tilldelades Royal Astronomical Societys guldmedalj 1849 och blev juris hedersdoktor vid universitetet i Cambridge 1874.

Källor 

 

 

Brittiska astronomer under 1800-talet
Ledamöter av Royal Society
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Ledamöter av Royal Society of Edinburgh
Ledamöter av Royal Society of Literature
Mottagare av Royal Astronomical Societys guldmedalj
Mottagare av Royal Medal
Hedersdoktorer vid Cambridge University
Personer från Bolton
Födda 1799
Avlidna 1880
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Totra

Totra är ett samhälle i Gävle kommun. Totra ligger omkring 30 km norr om Gävle och är främst en bostadsort. SCB har för bebyggelsen avgränsat en småort öster om den större bebyggelsen. Den större bebyggelsen avgränsades före 2015 till en småort för att 2015 växa samman med tätorten Bergby. Folkmängden i den småorten hade 2015 minskat till under 50 personer och denna upplöstes.

I Totra finns ruinen av en medeltida kastal.

Utpendling sker framför allt till Gävle.

Befolkningsutveckling

Se även
Hamrånge socken

Noter 

Orter i Gävle kommun
Tidigare tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Urbain Le Verrier

Urbain Jean Joseph Le Verrier, född 11 mars 1811 i Saint-Lô, död 23 september 1877 i Paris, var en fransk astronom.

Nedslagskratrarna Le Verrier på månen och Le Verrier på planeten Mars är uppkallade efter honom. Även asteroiden 1997 Leverrier är uppkallad efter honom.

Biografi
Le Verrier blev efter avslutade studier vid École polytechnique ingenjör och kemist vid tobaksförvaltningen, men övergav snart den kemiska vetenskapen och ägnade sig med iver och framgång åt astronomi. Han var en tid lärare vid Collège Stanislas i Paris och repetent vid École polytechnique, utnämndes 1846 till professor i celest mekanik vid Faculté des sciences och efterträdde 1854 François Arago som Parisobservatoriets direktör (med undantag av åren 1870–1872). Le Verrier var även senator (1852–1870), medlem av Conseil supérieur de l'instruction publique och astronome adjoint vid Bureau des Longitudes. Le Verrier blev 1846 medlem av Franska vetenskapsakademin och invaldes 1855 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Han tilldelades Copleymedaljen 1846 och Royal Astronomical Societys guldmedalj 1848. Hans namn tillhör de 72 som är ingraverade på Eiffeltornet.

Le Verrier var en av 1800-talets mest framstående astronomer. Hans betydelse för astronomin kan sägas ligga i att han blev Laplaces efterföljare och fullföljare av hans arbeten inom den teoretiska astronomin. Från grunden av dennes Mécanique céleste och med användning av nyare iakttagelser byggde han upp en teori för planetsystemet och härledde de under senare hälften av 1800-talet allmänt använda och ganska noggranna tabellerna för de stora planeterna, vilka dock senare ersattes av andra tabeller. Detta ofantliga arbete inleddes 1839 genom hans avhandling om de sekulära förändringarna av sju planeters banelement. Särskilt blev Le Verriers studier av oregelbundenheterna i Uranus rörelse epokgörande för astronomin, i det han ur dessa oregelbundenheter på teoretisk väg lyckades bestämma banan av en dittills okänd planet (Neptunus), genom vars störande inflytande på Uranus den senares oregelbundna rörelse ansågs uppkomma. I likhet med engelsmannen John Couch Adams, hans medtävlare om denna upptäckt, fullföljde han därvid en tanke, som långt förut blivit framkastad av Alexis Bouvard.

Källor

Noter

Franska senatorer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Mottagare av Copleymedaljen
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Mottagare av Royal Astronomical Societys guldmedalj
Franska astronomer under 1800-talet
Franska politiker under 1800-talet
Namn på Eiffeltornet
Födda 1811
Avlidna 1877
Män
Ugglan
Personer från Saint-Lô
Alumner från École polytechnique
Storofficerare av Hederslegionen
Ledamöter av Royal Society
Flygförvaltningens Flygverkstad Stockholm

Flygförvaltningens Flygverkstad i Stockholm, (FFVS). FFVS bildades 1941 och leddes av Peter Kock. Som chef för tekniska kontoret utsågs Bo Lundberg. Utvecklings- och teknikkontoren var förlagda till Stockholm. Tanken var att FFVS bara skulle tillverka en prototyp på hantverkmässigt sätt och sedan lämna ut prototypexemplar av detaljer till underleverantörer för att sedan slutmontera delarna i FFVS:s regi. 

Som mest sysselsattes 815 personer vid FFVS, och 250 större legotillverkare av detaljer. Förvaltningen försäkrade sig hos Saab att företaget inte hade något emot att tillverkningen av en flygplanstyp (FFVS J 22) startades. FFVS garanterade även att man inte skulle ta vare sig konstruktörer, arbetskraft, råmaterial eller underleverantörer från Saab.

Som monteringslokal hyrdes AB Aerotransports nybyggda hangarer på Bromma flygplats. Efter andra världskriget fick man lämna tillbaka lokalerna och FFVS omlokaliserades 1945 till Arboga där det uppgick i det nybildade Centrala Flygverkstaden Arboga (CVA).
Trödje

Trödje är en tätort i Gävle kommun, cirka två mil norr om Gävle. Orten hörde till Hille kommun innan kommunen inkorporerades med Gävle stad 1969. Ett flertal lämningar av gravar från vikingatiden tyder på att byn varit bebodd i över tusen år. Ortnamnet härstammar från ordet trampa och betyder enligt boken Hille vår hembygd "av kreatur upptrampad slättmark". Historiskt har befolkningen livnärt sig på en blandning av jordbruk och fiske men byn är i första hand uppbyggd kring kommunikationer och samfärdsel och bönderna i byn var skyldiga att hålla gästgiveri så de som färdades efter kustvägen kunde övernatta och även erhålla skjuts till nästa gästgivargård. Det berättas att det kunde vara upp till 30 hästar i färdstallet när hälsingar och jämtar var på väg till Distingsmarknaden i Uppsala. Natten mellan 14 och 15 maj 1732 övernattade Carl von Linné under sin Norrlandsresa på Trödje Gästgivargård och han skriver i sin dagbok: "Trödje gästgivargård hade en slät backe runt sig. Horsgöken lät höra sig i kärren öster om vägen".  

Från mitten av byn är det ca 3 km ut till havet och där finns en båthamn och en badplats som heter Silverbäckarna. Strax söder om orten finns ett av de större grustagen i Gästrikland. Det sträcker sig från början av byn ända fram till grannbyn Björke som ligger cirka 6 km söder om Trödje. Driften är numera nerlagd och används istället för motocross och paintball. Under mitten av 1990-talet spelades där många stora paintballturneringar. Olika sträckor i Novemberkåsan brukar passera detta grustag eller i trakterna runt omkring. I grustaget finns också ett vattenfyllt stenbrott som blivit en populär badplats under senare år.

I byn fanns tidigare förskolorna förskoleavdelningarna Tittmyran och Björntomten vilka nu sammanfogats till att heta Trödje Förskola.

Befolkningsutveckling

Se även
Hille socken
Tittmyran och Björntomten

Noter 

Orter i Gävle kommun
Hille
Tätorter i Sverige