kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Redwall

Redwall är en ungdomsboksserie av fantasykaraktär författad av Brian Jacques. Den första boken i serien utkom 1986. Redwall är även namnet på det kloster bokserien kretsar kring, samt namnet på en tecknad TV-serie baserad på böckerna.

Grundhistorien handlar om ett kloster som bebos av möss. Dessa möss är vänliga och hjälpsamma och lever i frid och harmoni, men alltför ofta attackeras deras trygga tillvaro av onda djur såsom råttor, vesslor, lekatter och rävar. Men klostret brukar trots sin fredliga läggning alltid värja sig mot angreppen med hjälp av alla andra djur som bor runt klostret. Till dessa djur hör igelkottar, grävlingar, harar (vilka utmärker sig genom att vara både farliga slagskämpar men även obotliga matvrak), mullvadar, uttrar och ekorrar. 

Böckerna är inte skrivna i kronologisk ordning utan äventyren hoppar i tiden och karaktärerna är stundom nya, med många referenser till karaktärer och händelser i de andra böckerna i serien. Den enda som alltid återkommer är klostrets mystiske grundare, Martin Krigaren, vilken ofta återkommer när klostret är i fara och uppträder då i djurens drömmar för att varna och ge goda råd. Martin är protagonist i tre av seriens böcker: Martin Krigaren, Mossblomma och The Legend of Luke (varav den sistnämnda ej har blivit översatt till svenska).

Författaren Brian Jacques var engelsman, vilket märks på de färgsprakande matbeskrivningar som ofta återkommer i böckerna. Böckerna är skrivna på ett kärleksfullt och humoristiskt sätt men detta hindrar inte spänningen och mystiken att framträda.

Böcker
Det finns tjugotvå böcker varav tio är översatta till svenska. Böckerna är skrivna i följande ordning:

Den kronologiska ordningen som böckerna utspelar sig i är som följande:

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Redwall Wiki

Skönlitteratur 1986
Brittisk fantasylitteratur
Brittiska romaner
Fiktiva djur
Engelskspråkig skönlitteratur
Romaner av Brian Jacques
Bokserier
Hitch – Din guide till en lyckad date

Hitch – Din guide till en lyckad date är en amerikansk romantisk komedifilm från 2005 med Will Smith, Eva Mendes, Kevin James och Amber Valletta i huvudrollerna. Filmen regisserades av Andy Tennant efter manus av Kevin Bisch. Smith spelar en professionell datingexpert som lever på att lära män uppvakta kvinnor.

Handling 
Will Smith spelar Alex "Hitch" Hitchens, vars ryktbarhet bland sina klienter är mycket god men han väljer ändå att vara okänd. Hitch är nämligen den mest framgångsrike datingexperten i New York. Mot ersättning har han hjälpt flera förtvivlade män att få sina drömkvinnor – ingen utmaning är för stor för Hitch. Nu ska han hjälpa Albert (Kevin James), en i raden av jetset-tjejen Allegra Coles (Amber Valletta) skattekonsulter. Att hjälpa denne blyge och överviktige skatterådgivare blir dock en utmaning för Hitch. Samtidigt har han träffat Sara (Eva Mendes), skvallerjournalist, som hårdbevakar Allegras privatliv.

Kritik 
Vid den svenska premiären i mars 2005 fick filmen dålig kritik. I Svenska Dagbladet kallades den för "en luftig marängsmet som man snabbt glömmer bort". I Expressen kallades filmen för "en lättviktig och elegant bagatell" men recensenten ansåg att Will Smith räddade filmen.

Rollista (i urval) 
 Will Smith - Alex "Hitch" Hitchens
 Eva Mendes - Sara
 Kevin James - Albert
 Amber Valletta - Allegra Cole
 Julie Ann Emery - Casey
 Robinne Lee - Cressida
 Nathan Lee Graham - Geoff
 Adam Arkin - Max
 Michael Rapaport - Ben
 Jeffrey Donovan - Vance
 Dee Bradley Baker - Frank
 Justin Long - Valium
 Ray Wise - Ray
 Brian Calvin - Douglas
 Kevin Michael Richardson - Talbot
 Bill Hader - Dustin
 Frankie Muniz - Sean
 John Belushi - Kip
 Will Forte - Ian
 Brian Carlos - Steve
 Gary Valentine - Alvin
 Will Arnett - Justin
 Steve Martin - Carolyn
 John Goodman - Reese
 David Scwimmer - Jeff
 John Ratzenberger - Napoleon
 Bruno Campos - Aaron
 Dan Aykroyd - Vincent
 Jason Bateman - Andrew
 Paula Patton - Mandy
 Philip Bosco - Herr O'Brian
 Kevin Sussman - Neil
 Navia Nguyen - Mika
 Matt Malloy - Pete

Referenser

Externa länkar

Filmer 2005
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Torta

Torta (Lactuca alpina) är en art i familjen korgblommiga växter och förekommer naturligt i hela Europa.
Ofta ses det vetenskapliga släktnamnet Cicerbita, men International Cichorieae Network för samtliga arter i Cicerbita till Lactuca .

I Norden hör tortan hemma i den norra delen, särskilt fjällens lägre (subalpina) regioner, björkbältets rikt bevattnade lundar, där vegetationen tack vare vindskydd och ljusa nätter blir mycket tät och riklig. Arten finns i hela Norge, i Sverige ned till Dalarna och Värmland och i Finland lokalt i Lappland, Kajanaland och Norra Österbotten. Den kan även påträffas på fjällen ovanför trädgränsen. Den blir 1–2 meter hög. 



Synonymer
fjälltolta
tolta
älgkål
jerj (Ett samiskt lånord i Västerbottens bygdemål.)
Aracium alpinum (L.) Monnier
Cicerbita alpina (L.) Wallr.
Hieracium coeruleum Scop.
Mulgedium alpinum (L.) Less.
Mulgedium multiflorum DC.
Picridium alpinum (L.) Philippe
Sonchus acuminatus Bigelow
Sonchus alpestris Clairv.
Sonchus alpinus L.
Sonchus coeruleus Sm.
Sonchus montanus Lam.
Sonchus multiflorus Desf.
Sonchus pallidus Torr.
Sonchus racemosus Lam.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

Korgblommiga växter
To Växtindex
Anita Molander

Anita Elsa Micaela Molander, född 31 juli 1950 i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Molander är dotter till regissören Jan Molander, barnbarn till filmregissören Gustaf Molander och barnbarnsbarn till teaterchefen och regissören Harald Molander. Hon utbildades vid Statens Scenskola i Stockholm 1974–1977 och började sedan som skådespelare på Dramaten.

Filmografi 

 (röst som Bitey White)
 (röst som Dang Hu)

Teater

Roller (ej komplett) 

Kungliga Dramatiska Teatern
1977-1985, 1989-1993
som skådespelare bl.a. 
 "Medea" av Euripides, regi: Gun Jönsson
 "Lika för Lika" av Shakespeare, regi: Donya Feuer
 "Dödsdansen" av Strindberg, regi: Ingmar Bergman
 "Orestes" av Lars Norén, regi: Gunnel Lindblom
 "Leka med Elden" av Strindberg, regi: Palle Granditsky
 "Johanna från Slakthusen" av Brecht, regi: Benno Besson
 "Stormen av Shakespeare, regi: Göran Järvefelt
 "Top Girls" av Caryl Churchill, regi: Gun Jönsson
 "En Handelsresandes Död" av Arthur Miller, regi: Arthur Miller och Lars Amble
 "Pippi Långstrump" av Astrid Lindgren, regi: Hans Klinga

som regiassistent bl.a. åt
 Hans Klinga - "Den Vita Ångbåten", "Pippi Långstrump"
 Viveca Bandler - "Mumintroll i Kulisserna"
 Hasse Alfredson - "Aftonstjärnan"
 Ingmar Bergman - "Kung Lear"
 Jan-Olof Strandberg - "Kalas i Lönneberga"
 Göran Graffman - "Swedenhielms"
 Derek Walcott - "Den Sista Karnevalen"

Sedan 1995 turnerat med monologer på företag - "Med Andra Ord" om kroppsspråk och manligt och kvinnligt; "Miss Förstånd" om kommunikation, "Fet Ful och 40+" om kroppskultur och åldersfixering.

Har även jobbat mycket bakom kulisserna. Som "regiöga" på "Rhapsody in Rock" 1999-2002, stagat julshower och andra event och var General Manager för "Mamma Mia" på Scandinavium 2007. 

Dubbar mycket och läser in talböcker.

Källor

Externa länkar
 

Födda 1950
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Kent

Kent kan syfta på:
 Kent (namn) – ett mansnamn och en lista på personer med namnet
 Hertig av Kent – en engelsk adelstitel
 Greve av Kent – en engelsk adelstitel
Kent (musikgrupp) – ett svenskt popband
Kent (musikalbum) – deras första album från 1995
 Kent (cigarett) – ett cigarettmärke, först med att introducera rökfilter år 1952
 Kungariket Kent – ett kungarike i sydöstra England 455–871
 Kent Records – ett skivbolag

Fartyg 
  – brittisk kryssare
  – brittisk jagare

Utbildning

Storbritannien 
 University of Kent, universitet i Kent i England

USA 
 Kent State University – universitet i Kent i Ohio
 Kent School – privatskola i Kent i Connecticut
 Chicago-Kent College of Law – juridikskola i Chicago i Illinois

Geografi

Australien 
 Kent Group – ögrupp i Bass-sundet

Kanada

 Kentville – Nova Scotia
 Chatham-Kent – Ontario
 Kent County, New Brunswick

Sierra Leone 

 Kent, Sierra Leone, ort, Västra området,

Storbritannien 

 Kent (grevskap) – England, 
 Kent (flod) – flod i Cumbria i England

Se även
 Kungariket Kent – ett kungarike i sydöstra England 455–871
 Old Kent Road – gata i London
 New Kent Road – gata i London

USA 

 Kent, Connecticut, kommun, Litchfield County, 
 Kent, New York, kommun, Putnam County, 
 Kent, Ohio, stad, Portage County, 
 Kent, Washington, stad, King County, 
 Kent, Texas

Se även
 Kent County
 New Kent County
 Fort Kent, Maine
Baltisk

Baltisk kan avse

 Baltikum – ett geografiskt område vid sydöstra Östersjön
 Baltiska språk – en grupp indoeuropeiska språk, lettiska, litauiska och fornpreussiska
 Baltiska havet – ett innanhav med bräckt vatten i norra Europa (Östersjön)

Se även
 Balter – de folkslag som hör eller har hört hemma i Baltikum 
 Baltika – en paleokontinent
Jan Molander

Jan Göran Gustaf Harald Molander, född 2 april 1920 i Stockholm, död 30 juni 2009 i Stockholm, var en svensk regissör och skådespelare.

Biografi 
Molander studerade vid Dramatens elevskola 1942–1945 och filmdebuterade 1944 i Alf Sjöbergs Hets. 1951 åkte han med sin familj på ett Fulbright-stipendium till New York för att studera det nya mediet TV. Han anställdes vid Sveriges radio TV 1954 där han regisserade den första TV-pjäsen samma år. Det blev med åren många pjäser för TV-teatern samt även en dramadokumentär i fyra delar om författaren Frank Heller. Han var chef för radioteatern 1969–1972. 

Jan Molander avled 2009 och är gravsatt på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Han var son till regissören Gustaf Molander och Elsa Fahlberg samt far till skådespelaren Anita Molander och regissören Mari Molander.

Filmografi 

 

 

 
 1952 – Kärlek

Regi 

1954 – När man köper julklappar (TV)

1958 – Hemma klockan sju (TV) 

1960 – Diana går på jakt (TV) 
1961 – Katten och kanariefågeln (TV) 
1962 – Välkomstmiddag (TV) 

1962 – De vackra människorna (TV) 
1962 – Handen på hjärtat (TV)  

1963 – Fan ger ett anbud (TV) 
1963 – Och har du en ros... (TV) 
1963 – Möblemang i ek (1963) (TV)
1965 – Hans nåds testamente (TV) 
1966 – Patrasket (TV) 
1967 – Candida (TV) 
1968 – Hönssoppa med korngryn (TV) 
1968 – Jag talar om Jerusalem (TV) 
1968 – Nina (TV) 
1969 – Den girige (TV)
 (TV)
1974 – Frihet är det bästa ting (TV)

Film- och TV-manus

Referenser 
 Dödsannons Helsingborgs Dagblad

Noter

Externa länkar 

Födda 1920
Avlidna 2009
Svenska regissörer
Svenska skådespelare
Män
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Karin Molander

Karin Molander egentligen Katarina Margareta Elisabet Hanson, född  Edwertz 20 maj 1889 i Vårdinge församling, Stockholms län, död den 3 september 1978 på Höstsol i Täby, var en svensk skådespelare.

Karin Molander var dotter till köpmannen Nils Edwertz. Hon scendebuterade på Vasateatern 1907 och var 1907–1909 anställd vid Albert Ranfts teatrar i Stockholm. 1909 kom hon till Svenska Teatern i Helsingfors där hon stannade till 1911. Hon var engagerad vid Intima teatern 1911–1920, Lorensbergsteatern 1920–1922 och vid Dramaten i två omgångar 1922–1925 och 1931–1936. 1929–1930 var hon anställd vid Oscarsteatern. Karin Molander drog sig 1936 tillbaka från teaterscenen. Hon filmdebuterade 1913 i Victor Sjöströms Halvblod. Karin Molander mottog medaljen Litteris et Artibus 1934.

Hon var gift första gången 1910–1918 med Gustaf Molander och andra gången med skådespelaren Lars Hanson 1922–1965. Hon blev i första giftet mor till Harald Molander. Karin Molander är begravd i familjegraven på Norra begravningsplatsen i Solna.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Bilder

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 
 
Lars Hansons och Karin Molanders arkiv, Musik- och teaterbiblioteket (Musikverket) 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska stumfilmsskådespelare
Mottagare av Litteris et Artibus
Personer från Vårdinge socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1889
Avlidna 1978
Kvinnor
Gunnar Hahn

Gunnar Arvid Hahn, född 16 mars 1908 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död 9 april 2001 i Solna församling, Stockholms län, var en svensk pianist,  dragspelare, kompositör och arrangör.

Biografi 
Hahn genomgick musikutbildning på Stockholms musikkonservatorium 1927–1930, tog organistexamen 1930, bedrev pianostudier för Simon Barer 1930–1932 och debuterade samma år som pianist i Stockholm. Han använde sig mycket av folkmusik och folkdanser. Han utgick från Svenska låtar och arrangerade musiken för kvartett, sextett och Gunnar Hahns folkdansorkester. 

Under 1950-talet hördes hans musik mycket ofta i radion, och han präglade den dåtida uppfattningen om hur folkmusik ska låta. Han var anställd som producent i Rikskonserter, föreläste om musik, drev projektet "Musik för alla" med flera utåtriktade aktiviteter.

Hahn var också aktiv i många av musikernas organisationer.

Hahn omnämns i Povel Ramels Birth of the gammeldans från revyn På avigan (1966): ...och på sin flöjt en gubbe drillar liksom Pan; se goddag, Gunnar Hahn!

Han var son till skräddarmästare Arvid Hahn och Jenny Hahn, född Dahlin. Han var gift från 1943 till hennes död 1946 med Ulla Billquist och från 1950 med Elsa Karolina Hahn, född Ekström 1920. Han är far till Sverker Gunnar Hahn, född 1951, och Robert Hahn, född 1954.

Priser och utmärkelser
1978 – Hugo Alfvénpriset
1983 – Medaljen för tonkonstens främjande
1992 – Musikföreningens i Stockholm stipendium

Filmmusik

1961 – Gäst hos verkligheten (TV) 
1997 – En frusen dröm

Musikarrangör

1960 – Det var en gång

Källor

Vem är det : Svensk biografisk handbok 1999, red. Elisabeth Gafvelin, P. A. Norstedt & Söners Förlag, Stockholm 1998  ISSN 0347-3341 s. 416
"Dansa för oss!" (Intervju i Sveriges Radio P2 2008-08-03 14:00 och 2008-08-05 12:30)

Externa länkar
Webbplats
Skivor

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska pianister under 1900-talet
Svenska dragspelare under 1900-talet
Män
Födda 1908
Avlidna 2001
Musiker från Stockholm
Vivo

Vivo var en tidigare svensk detaljhandelskedja. Den bestod av självägande livsmedelsbutiker som under många år fanns parallellt med ICA och Konsum och ingick i Axfood-ägda grossisten Dagabs distributionsnät. Namnet fasades under 00-talet ut till förmån för Spar, Tempo med flera. 2004–11 fanns i Stockholm den oberoende kedjan Vi-butikerna, skapad av tidigare Vivobutiker som ville behålla sin självständighet.

Historia

Bakgrund och utveckling
Den frivilliga detaljhandelskedjan Vivo grundades 1957. Den skaffade distributionsavtal med Aktiebolaget Svenska Kolonialgrossister, ASK (numera Dagab), som bildats 1937 av privata svenska grossister. Fyra år senare startade den liknande frivilliga butikskedjan Favör, vilken också hade avtal med ASK.<ref name=axfoods3>Axfoods historia" (2010), s. 3.</ref>

1980 bildade handlarna i de här båda kedjorna den gemensamma organisationen Vivo-Favör-förbundet''. 1990 slogs samtliga Vivo-Favör-föreningar och Vivo-Favör-förbundet samman, med undantag för Vivo Stockholm.

Under 1990-talet ökade andelen egna märkesvaror (EMV) hos de svenska livsmedelsbutikerna. Under 1980-talet hade Kooperationen gjort sin satsning med det egna märket "Blåvitt", inspirerat av franska Carrefour. Distributören Dagab lanserade senare sitt eget lågprismärke "Eldorado", medan de Dagab-distribuerade Vivobutikerna beslöt att profilera sig som en livsmedelskedja utan EMV.

År 2000 beslutade de flesta Vivobutiker utanför Stockholm att gå in i butikskedjan Spar, vilken dagligvarukoncernen Axfood förvärvat tidigare under året. Andra Vivobutiker bytte namn till Tempo, ett nygammalt butiksnamn som relanserats.

Konflikt i Stockholm
2004 samlade Axfood sina butikskedjor Spar, Hemköp och Billhälls under det samlande varumärket Hemköp. I september samma år beslöt Vivobutikerna i Stockholm att lämna samarbetet inom/med Axfood för skånska Bergendahls. Axfood ägde varumärket Vivo samt hyreskontrakten för cirka hälften av Vivobutikerna, vilket ledde till att ett antal Vivobutiker bytte namn till Vi-butikerna. Samtidigt började Axfood köpa upp enskilda Vivo-butiker för att omvandla dem till Willys-butiker.

År 2006 uppnåddes en förlikning mellan Axfood och Vi-butikerna. Den innebar att Axfood erhöll en ersättning på omkring 100 miljoner kronor och Vi-butikerna åter fick rätten till varumärket "Vivo". De flesta Vivobutikerna övergick till Vi-butikerna, varav flera senare övergick till Hemköp.

Hemköp tar över
2009 skrevs nytt samarbetsavtal mellan Axfood och Vi-handlarna.

2011 avslutades konflikten mellan Axfood och Vi-butikerna. Vid Vi-föreningens årsstämma beslutades att de enskilda handlarna skulle teckna kedjeavtal inom Hemköp, och de 50-talet Vi-butikerna i Stockholmsområdet bytte därefter ut skyltarna.

Källhänvisningar

Axfoods historia, 2010. (jubileumsbroschyr 2000–10)

Svenska dagligvaruhandelsföretag
Svenska butikskedjor
Vi-butikerna

Vi-butikerna var en svensk detaljhandelkedja ägd av fria handlare, huvudsakligen i Storstockholmsområdet, från 2005 till 2011.

Vi-butikerna ingick ursprungligen i butikskedjan Vivo. När denna kedja köptes upp av Axfood bröt sig handlarna i Vivo Stockholm ur och bildade en egen grupp, som 2005 övergick från Axfoods grossistföretag Dagab till Bergendahls. I december 2008 beslutade dock Vi-butikerna att från november 2009 återgå till Dagab. I augusti 2011 började avvecklingen av Vi-butikerna, som pågick under resten av 2011, och butikerna gick över till Hemköp eller blev självständiga. Den första butiken, i Huddinge kommun omvandlades redan i april 2011 och butiken i Sköndal blev Hemköp i augusti samma år. Sista butik som upphörde att vara Vi-butik var T-Jarlen vid Östermalmstorgs tunnelbanestation, som blev fristående.

Referenser 
  

Svenska dagligvaruhandelsföretag
Svenska butikskedjor
Stora Värtan

Stora Värtan är en fjärd i Stockholms inre skärgård som utgör en del av Östersjön. Den är belägen mellan Djursholm, Täby, Bogesundslandet och Lidingö, i kommunerna Danderyd, Lidingö, Täby, Vaxholm och Österåker.

Allmänt

Fjärden är cirka tre kilometer bred i öst-västlig riktning och cirka sex kilometer i nord-sydlig riktning. Fjärden ansluter till Lilla Värtan i sydväst, Kyrkfjärden i nordost och Askrikefjärden i sydost. 

Runt fjärden ligger många vikar och här finns även ett antal öar, bland andra Tornön, Bastuholmen, Lilla Skraggen, Stora Skraggen, där det finns ett aktivt båtvarv, samt Storholmen, där Stora Värtan övergår i Askrikefjärden. Trots att ön saknar vägförbindelse är Storholmen bebodd året runt. På Råholmen strålar Täbys, Österåkers, Vaxholms och Danderyds kommungränser samman. 

Djursholms och Täbys stränder är till stor del bebyggda, medan den östra stränderna huvudsakligen saknar bebyggelse. I väster finns flera småbåtshamnar, bland andra Viggbyholms båtklubb. Vid Näsbypark finns ett friluftsbad.

Intill fjärden låg Roslagens flygflottilj (F 2) förlagd i Hägernäs 1926–1974. Den är numera nedlagd och på det tidigare militära området finns idag ett modernt sjönära bostadsområde.

På östra sidan av norra delen av Stora Värtan, nära Alholmsudd och ungefär mittemot det nya bostadsområdet Hägernäs strand, ligger vraket efter minsveparen .

Vattenförvaltning

Stora Värtan förvaltas inom Vattendirektivet med avseende på ekologisk och kemisk status. Det innebär att området är definierat som en så kallad kustvattenförekomst, som förvaltas och klassas i en cykel på 6 år. Den andra förvaltningscykeln i ordningen avslutades 2016 och påvisade att kustvattenförekomsten har en måttlig ekologisk status. Detta är en förbättring jämfört med den första cykeln då den fick klassningen otillfredsställande ekologisk status.

Bilder

Källor

Externa länkar

Stora Värtan VISS

Upplands geografi
Danderyds kommun
Täby kommun
Vaxholms kommun
Österåkers kommun
Fjärdar i Stockholms skärgård
Maj Wechselmann

Maj Wechselmann, född 1 april 1942 i Köpenhamn, är en svensk regissör, dokumentärfilmare, debattör och politiker (vänsterpartist).

Biografi
Wechselmann är dotter till tolken Bruno Wechselmann och Reina Korinman. Hon genomgick skådespelarutbildning i Odense. Hon var verksam vid Narrenteatern i Stockholm. I början av 1970-talet studerade hon vid Dramatiska Institutets filmregilinje. Hon tilldelades Kurt Linder-stipendiet 1973 för sin dokumentärfilm Viggen 37, Eldh-Ekblads fredspris 1978 samt Rydöpriset 1990 "för den fria tanken till Olof Palmes minne".

Maj Wechselmanns dokumentärfilmer och debattinlägg, ofta med politisk vänsterprofil och med en skepsis mot Västvärlden, har ofta väckt mycket uppmärksamhet. Efter Palmemordet väckte hon uppmärksamhet som privatspanare med långtgående kritik av utredningsarbetet. Hon gjorde dokumentärfilmen "Filmen om Anton Nilson. Till arbetarklassens barn" år 1980, en hyllning till den svenske ungsocialisten Anton Nilson, känd för attentatet mot strejkbrytarförläggningen Amalthea i Malmö 1908.

Maj Wechselmann vann 1988 ett förtalsmål mot Eskil Block som i ett elektroniskt diskussionsmedium (KOM-systemet) pekat ut henne som landsförrädare och sovjetisk spion. Detta var första gången i Sverige som en fällande dom avseende förtal byggde på uttalanden i ett elektroniskt medium. På Maj Wechselmanns begäran ålade också tingsrätten Eskil Block att införa domen i KOM-systemet.

Inför Europaparlamentsvalet i Sverige 2009 stod Wechselmann på 13:e plats på Vänsterpartiets lista. 2011 belönades hon för sina insatser i filmskapandet av Jan Myrdalsällskapet med 100 000 kronor och Jan Myrdals stora pris – Leninpriset.

Som dokumentärfilmare erhåller hon statlig inkomstgaranti från Konstnärsnämnden.

Filmografi skådespelare

Regi

Filmmanus i urval

Priser och utmärkelser 

 2012 Laholmfestivalens pris
 2011 Jan Myrdals stora pris – Leninpriset
 2008 Statlig inkomstgaranti för konstnärer
 2007 Award of the Swedish Theatre Union ”Tromb”
 2006 Olof Palmes Minnesfond
 2006 Sveriges Förenade Filmstudios Filmpris
 2005 Lena Hellmans minnespris
 2003 Publikpriset på Grenzlands filmfestival. [The Award of the Audience]
 2000 Scherfig, Gelstedt och Kirks prisen, Danmark
 1999 Hyltebruks Olof Palme-pris för yttrandefriheten
 1999 Ekumeniska Juryns pris vid Filmfestivalen i Berlin
 1997 LO:s kulturpris
 1997 Den Gyllene Pennan
 1996 Svenska sjöfolksförbundets kulturpris
 1991 Filmens dags pris
 1980 Vilhelm Mobergs pris för kritisk journalistik
 1980 Filminstitutets stipendum
 1978 Svenska freds- och skiljedomsföreningens fredspris
 1978 Vilhelm Moberg-stipendiet
 1973 Filmkritikernas pris för årets bästa film
 1973 Kurt Linders stipendium

Referenser

Externa länkar

 
 Maj Wechselmann filmografi Svensk Filmdatabas
 

Kvinnor
Födda 1942
Svenska filmregissörer
Svenska vänsterpartister
Levande personer
Innehavare av statlig inkomstgaranti för konstnärer
Svenska dokumentärfilmare
Personer från Köpenhamn
Alumner från Dramatiska Institutet
Mottagare av Eldh-Ekblads fredspris
Jochen Mass

Joachim "Jochen" Mass, född 30 september 1946 i Dorfen i Tyskland, är en tysk racerförare.

Racingkarriär

Mass blev internationellt känd i början av 1970-talet genom sina framgångar i ETCC. Han debuterade i formel 1 i Storbritanniens Grand Prix 1973. Han vann ett lopp, Spaniens Grand Prix 1975 på Circuito de Montjuic, det lopp som stoppades efter att Rolf Stommelen kraschat in bland publiken och dödat fem åskådare.

F1-karriär

Snabbaste varv i F1-lopp

Noter

Källor

Födda 1946
Tyska racerförare
Tyska Formel 1-förare
McLarenförare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 1970-talet
Le Mans 24-timmarsvinnare
Sportvagns-VM-förare
Män
Levande personer
Novellett

Novellett är en benämning på en kort och mycket koncentrerat berättad novell. Genren liknar historietten, och innehållet är ofta präglat av anekdotiska inslag.

Alexander L. Kielland var en framstående nordisk företrädare för berättarformen. 1879 publicerades hans Novelletter.

Ordet novellett kommer från italienskans novelletta, vilket är en diminutivform av novella ('novell'). Det engelska ordet novelette är dock motsvarande kortroman, eftersom engelskans ord för roman är just novel.

Referenser 

Noveller