kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Shirk

Shirk (arabiska: شرك, polyteism), tron på fler än en gud, eller att värdesätta något högre än Gud, är inom islam den enda synd för vilken förlåtelse ej gives om detta görs medvetet (av dem som har kunskaper om Gud). Ordet shirk har bland annat nämnts i koranvers 35:40. 

Straffet för shirk är evigt och det skall tillbringas i helvetet om inte personen ber om förlåtelse till Gud och blir troende inom islamsk monoteism. 

Det finns två typer av shirk (båda leder till helvetet), den ena är shirk-al-akbar (den store shirk) som betyder att en person tror på fler än en Gud, eller sätter någon partner vid sidan om honom som till exempel vid treenigheten eller tror att Gud kan ha en son eller liknande. Det klassas även som shirk att hålla på med magi och liknande eftersom personen ej är fullt troende på Gud och istället tar andra falska krafter och herrar som sin tro före Allah, därför är magi förbjudet eftersom det är en liten del av shirk att hålla på med liknande som spådom och annat. En hadith säger att ifall en person som är muslim håller på med spådom och sedan tror på det, denna muslims (och alla som utför detta) böner och salah kommer ej att bli accepterade av Gud för de kommande 40 nätterna (och dagarna)(om inte personen ber om förlåtelse med hela hjärtat, hädanefter). 

Den andra typen av shirk är shirk al-khafi (betyder gömd polyteism) där en person tror på endast en Gud, som är högst osv, men att denna person utför handlingar bara för att bli omtyckt av omgivningen som till exempel att donera pengar inför alla för att försöka bli glorifierad av omgivningen. Enligt den islamske profeten Muhammed så räknas detta som polyteism (nedskrivet i hadith). Alla gärningarna måste komma från hjärtat för att göra Guds vilja.

Garanterad väg för att undvika shirk är att en person tror på sura 112 som står i Koranen där man tror och säger för sig själv i bön att: Gud är EN (tawhid). Den Evige, (Absoluta) Självtillräcklige Mästaren. Ej har Han fött och ej är Han född. Och ingen kan jämföra sig med Honom. Samt att man gör alla handlingar i hemlighet inför Gud bara för att glorifiera honom med hjärtat, som till exempel att be när man är ensam eller fasta i hemlighet inför Gud och donera pengar på ett korrekt sätt genom att försöka dölja handlingen så mycket som möjligt för att göra endast ens skapares vilja utan att behöva bli sedd av någon. Samt att undvika andra saker såsom magi och även enkla saker som tarotkort och andra spådomar.

Enligt en hadith kan man också skydda sig mot shirk genom att för sig själv recitera sura al-Kafirun (sura 109). Även andra suror ger skydd, som till exempel Sura 113 (sura al-Falaq) och Sura 114 (sura al-Nas).

Se även 

Avgudadyrkan

Referenser 

Islamiska termer
Islamisk teologi
Ord och fraser i Koranen
Allah
Seljansborgs kyrka

Seljansborgs kyrka och församlingshem var en kyrkobyggnad tillhörande Sandvikens församling i Uppsala stift. Byggnaden är belägen på Seljansö gårds gamla ägor. Kyrkan desakraliserades i juni 2013 och övergick i privat ägo i september samma år.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes 1959 efter ritningar av arkitekt Ernst Grönwall. De altarfönster som föreställer Treenigheten (Fadern, Sonen och den helige Ande) utfördes 1960 av nunnan och konstnären Marianne Nordström (Syster Marianne), verksam vid Alsike kloster. Altarfönstren monterades ned i samband med desakraliseringen och kommer så småningom att installeras i ett nytt konstverk i Björksätra kyrkas sakristia.

Inventarier
Kyrkans väsentligaste inventarier, såsom silver, textilier och andra liturgiska föremål, flyttades till församlingens övriga kyrkor.

Externa länkar
 

Kyrkobyggnader i Sandvikens kommun
Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader invigda 1959
Tidigare kyrkobyggnader i Sverige
1959 i Sverige
Sveriges Essäfonds pris

Sveriges Essäfonds pris är ett svenskt litterärt pris på 5 000 kronor. Priset instiftades år 2003 av Föreningen för Sveriges kulturtidskrifter (FSK).

Efter problem med att de flesta nominerade essäerna kom från samma tidskrifter lades priset på is 2007 och har inte delats ut sedan dess.

Pristagare 
2003 – Karolina Ramqvist
2004 – Sara Stridsberg
2005 – Mustafa Can
2006 – Inget pris utdelades
2007 – Håkan Sandell

Källor

Fotnoter 

Svenska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 2003
Högbo kyrka

Högbo kyrka är en kyrkobyggnad i Högbo i Uppsala stift. Den är församlingskyrka i Sandvikens församling och ligger cirka 5 kilometer norr om Sandviken vid länsväg 272 (Tidernas väg) och mittemot Högbo bruk.

Kyrkobyggnaden
År 1622 uppfördes ett träkapell i Västanbyn vid Högbo bruk. År 1777 flyttades kapellet till sin nuvarande plats norr om Högbo by. Ett kyrktorn byggdes till 1824. Kyrkans stomme är byggd av timmer, utanpå är den täckt av panel. Sedan 1874 är kyrkans exteriör vitmålad. Den är en populär vigselkyrka. Den används också för musikarrangemang, till exempel vid Sandvikens kammarmusikfestival.

Inventarier
 Orgeln är byggd av Magnussons orgelbyggeri 1970, och har 15 stämmor två manualer och pedal.
 Altartavlan och predikstolen är målade av konstnären Olle Hjortzberg.

Vidare läsning

Externa länkar
 Svenska kyrkan i Sandviken
 

Kyrkobyggnader i Sandvikens kommun
Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader invigda 1777
1777 i Sverige
Degersand

Degersand, område i Torp, Eckerö kommun, Åland. Mest känd är den ca. 100 m långgrunda sandstranden i söderläge som uppskattas av både surfare och barnfamiljer. Bevakades under andra världskriget för att sedan bli campingplats med restaurang och övernattningsstugor. Degersand var fram till 2007 till hälften privatägd och till hälften kommunägd (allmän badplats).

Sedan 2007 ägs campingen av Långben AB.

Externa länkar
Officiell webbplats

Eckerö
Orter på Åland
Degersjön, Nyland

Degersjön (på äldre kartor Degersjö) är en sjö i kommunen Raseborgs stad, Nyland, Finland. Sjön ligger  meter över havet. Den är  meter djup. Arean är  kvadratkilometer och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön   Vatten avrinner till sjön från ett vidsträckt och förgrenat vattensystem. Sjön avrinner från Ålsviken i väster via Fiskarsån med sina tre forsar till Pojoviken (i Finska viken) . Sjön är ungefär tre kilometer bred och lika lång och formad som ett "U". Udden Degernäs penetrerar sjön norrifrån. Det största djupet (21 m) ligger i den sydöstra delen av sjön.

I sjön finns flera öar, bland andra Storholmen och Tallholmen.

Väster om Degersjön ligger Fiskars och Fiskars bruk. Norr om Degersjön ligger Finnsjön. Sydväst om Degersjön ligger Borgbyträsket och åt nordöst Bastsjö. 

Sjön ligger omkring 72 km väster om Helsingfors.

Källor 

Insjöar i Nyland
Insjöar i Finland större än 5 kvadratkilometer
Insjöar i Raseborg
Degerö

Degerö kan syfta på:

Finland 

 Degerö (Föglö, Åland), huvudö i Föglö kommun 
 Degerö, Ekenäs, ö i Raseborgs kommun i Nyland, 
 Degerö, Helsingfors, ett distrikt i Helsingfors, 
 Degerö, Ingå –  by i Ingå kommun

Se även
Degerby
Degerölandet
Delet

Delet, finska: Teili, är en fjärd i Skärgårdshavet mellan Vårdö och Kumlinge, Åland. Den sträcker sig från Sottunga norrut förbi Seglinge där den böjer av åt nordväst mellan Ledsöra och Långrasket, vidare öster om Simskäla och upp mot Sälö.

Skärgårdshavet
Fjärdar i Åland
Vårdö
Kumlinge
Nils Strinning

Nils Erik "Nisse" Strinning, före 1928 Larsson, född 8 december 1917 i Gudmundrå församling i Kramfors, död 10 maj 2006 i Saltsjöbadens församling, var en svensk arkitekt och formgivare. Han var gift med Kajsa Strinning, även hon formgivare.

Nisse Strinning blev främst berömd genom bokhyllesystemet Stringhyllan som han skapade tillsammans med sin hustru 1949 för en tävling initierad av Bonniers folkbibliotek.

Biografi
På 1940-talet läste han arkitektur på Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm (KTH). Redan som student ritade han ett diskställ som bestod av plastöverdragna metalltrådar. Diskstället, som salufördes av det nyligen grundade Elfa AB och döptes till just Elfa, blev mycket populärt och var sedan utgångspunkt när makarna skapade den berömda Stringhyllan.

År 1952 bildade han de två företagen String Design AB och Swedish Design AB. Tillsammans med sin maka formgav han många plastföremål under 1960- och 1970-talen.

Strinning arbetade mycket med Grythyttan stålmöbler under flera år och med flera olika möbelmodeller. En av de mer populära stolarna som han designade till Grythyttan stålmöbler hette High-Tech. Den är helt gjord i metall och tillverkas än idag. Strinning är representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm

Priser och utställningar 

(utdrag) 
 1949: vinnare av Bonniers bokhyllstävling.
 1954: tilldelad guldmedaljen, Milanotriennalen.
 1954: utställning “Design in Scandinavia”, USA.
 1955: utställning “h55”, Helsingborg.
 1993 & 1999: tilldelad “Utmärkt Svensk Form” av Svensk form.
 1999: Nisse Strinning tilldelad klassikerpriset av Svensk form.
 2004–2006: utställning “Scandinavian design beyond the myth”; Berlin, Milano, Gent, Prag, Budapest, Riga, Glasgow, Köpenhamn, Göteborg, Oslo.
 2005: utställning ”h05/allrum”, Helsingborg.
 2006: exhibition ”h05/allrum” stadshuset Paris.
 2006: utställning ”Stars & stripes mixed with yellow & blue”, svenska ambassaden, Washington D.C. USA.
 2010: "Swedish love stories", Superstudio piú, Milano

Källor

Externa länkar
 Webbsida för String Furniture AB, bolaget som idag äger marknadsrättigheterna till Stringhyllan

Födda 1917
Avlidna 2006
Svenska formgivare
Svenska arkitekter under 1900-talet
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Personer från Kramfors
Alumner från Arkitekturskolan KTH
Anna Pavlova

Anna Pavlovna Pavlova, ryska Анна Павловна Павлова, född 12 februari 1881 i Sankt Petersburg, Ryssland, död 23 januari 1931 i Haag, Nederländerna, var en rysk prima ballerina. Hon är särskilt uppmärksammad för rollen som Den döende svanen och var den första ballerinan att turnera runt hela världen.

Biografi 
Anna Pavlova föddes på ett militärsjukhus i Sankt Petersburg år 1881. Hennes föräldrar var Matvej Pavlovitj Pavlov, en menig soldat, och Ljubov Fjodorovna Pavlova. Fadern dog när Anna var två år gammal. Hon tillbringade sin tidiga barndom tillsammans med sin mormor i den lilla byn Ligovo utanför Sankt Petersburg; i Ligovo gick hon i skola. 

Pavlova ansökte vid åtta års ålder till Kejserliga baletten i Sankt Petersburg, men hon antogs inte förrän hon fyllt tio år. Hon avlade 1899 examen och utnämndes 1906 till prima ballerina vid Mariinskijbaletten. Mellan 1909 och 1911 turnerade hon med Ballets Russes som leddes av Sergej Djagilev. Pavlova ändrade till viss del ballerinaidealet. Under 1890-talet förväntades balettdansöser vid Mariinskijbaletten ha stark fysik och en muskulös kropp. Pavlova, däremot, var tämligen bräcklig och eterisk, vilket dock passade väl för romantiska roller som Giselle.

År 1913 lämnade Pavlova Ryssland och blev sedermera världens mest kända klassiska ballerina. Hon bosatte sig i London och turnerade sedan världen runt med sitt eget balettsällskap. Sällskapet gjorde under de följande femton åren sammanlagt flera tusen framträdanden i bland annat Stockholm, Köpenhamn, Prag och Berlin. Hennes främsta roll var som Den döende svanen med koreografi av Michel Fokine. Svanen symboliserar här livets skörhet, och Pavlova kunde med sin fysionomi gestalta detta på ett oöverträffat sätt.

Galleri

Källor 
 International Encyclopedia of Dance. New York: Oxford University Press 1998.

Översättning

Fördjupningslitteratur 
 Kerensky, Oleg, Anna Pavlova. London: Hamish Hamilton 1973. 
 Money, Keith, Anna Pavlova: her life and art. London: Collins 1982.

Externa länkar 

Födda 1881
Kvinnor
Personer från Sankt Petersburg
Ryska ballerinor
Avlidna 1931
Mottagare av Litteris et Artibus
Ryska balettdansare under 1900-talet
Border Television

Border Television är ett tv-företag som sänder på ITV-nätverket i gränsområdet mellan Skottland och England samt Isle of Man. Borders högkvarter ligger i Carlisle och började sända 1961. Border ingår sedan år 2004 i ITV plc. Från 2008 sänder man via marksänd digital-tv.

Border har bland annat producerat programmen Mr and Mrs och Look Who's Talking, båda för ITV.

Historia
När Independent Television Authority (ITA) utlyste tillstånd för kommersiella tv-sändningar 1960 kom ansökningar från två grupper. Av dessa valde ITA Border Television. Dessa skulle sända via två sändare i Carlisle och Selkirk. Sändningarna fördröjdes på grund av tekniska problem, men kunde inledas den 1 september 1961.

Border har sedan förnyat sitt tillstånd inför alla nya tillståndsperioder. Inför 1993 års budgivning mötte de heller inget motstånd och fick sitt tillstånd förnyat.

Under 1990-talet köpte Border flera radiostationer. Capital Radio köpte företaget år 2000 och sålde år 2001 TV-delen till Granada Media som därigenom kom att äga alla Englands ITV-företag tillsammans med Carlton Communications. Granada och Carlton gick samman år 2004 till ITV plc

Externa länkar
Officiell webbplats

ITV
TV-kanaler i Storbritannien
Engelskspråkiga TV-kanaler
TV-kanaler och TV-stationer startade 1961
Kajsa Strinning

Kajsa Strinning, egentligen Karin Gunnel Birgitta Strinning, född Svanholm 27 januari 1922 i Ytterlännäs församling, Västernorrlands län, död 20 december 2017 var en svensk akvarellist, arkitekt och formgivare. Tillsammans med maken Nils Strinning skapade hon bland annat det klassiska bokhyllesystemet Stringhyllan och diskhyllan Elfa. 

Kajsa Strinning finns representerad vid Nationalmuseum i Stockholm.

Referenser

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska formgivare
Kvinnor
Födda 1922
Avlidna 2017
Personer från Ytterlännäs socken
Svenska arkitekter under 1900-talet
Edgar Julius Jung

Edgar Julius Jung, född 6 mars 1894 i Ludwigshafen, död 1 juli 1934 i Oranienburg, var en tysk jurist och politiker.

Biografi 
Jung inledde sina studier i juridik vid Lausannes universitet 1913. Året därpå anmälde han sig som frivillig i första världskriget, där han nådde löjtnants grad. Efter kriget var han delaktig i störtandet av den bayerska rådsrepubliken. Han återupptog därefter sina juridikstudier vid universiteten i Heidelberg och Würzburg och utexaminerades 1922. År 1924 deltog han i mordet på den pfalziske separatistledaren Franz Josef Heinz, och började sedan verka som advokat i München.

Under Weimarrepubliken var Jung en av radikalkonservatismens ledande representanter i Tyskland, och var motståndare till såväl parlamentarismen och den liberala demokratin som till nazismen. Efter det nazistiska maktövertagandet 1933 verkade Jung som politisk rådgivare och talskrivare åt Franz von Papen, konservativ vicekansler i Hitlers regering. Han författade det tal von Papen höll i Marburg den 17 juni 1934, där den konservativa kritiken av nazismen uttryckligen formulerades. Detta ledde till att Jung mördades under de långa knivarnas natt två veckor senare.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Födda 1894
Avlidna 1934
Män
Personer från Ludwigshafen am Rhein
Personer som blivit mördade i Tyskland
Radikalkonservatism
Tyska jurister
Tyska politiker
Konservativa tänkare
Offer under de långa knivarnas natt
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Nedre Dickursby

Nedre Dickursby (fi. Ala-Tikkurila) är en del av stadsdelen Stapelstaden i Helsingfors stad. 

Nedre Dickursby ligger vid den livligt trafikerade Ring III vid gränsen till Vanda stad. Kervo å utgör gränsflod och på norra sidan ån ligger Dickursby (som tillhör Vanda). Området domineras av småhus men det finns även kontor och affärer vid Ring III:an. 

Nedre Dickursby hörde tidigare till stadsdelen Skomakarböle, men flyttades över till den nygrundade stadsdelen Stapelstaden då man gjorde ändringar i den administrativa indelningen i norra Helsingfors på 1980-talet.

Nedre Dickursby blev känt under Världsmästerskapen i nordisk skidsport 2001 då Finlands skidlandslag lämnade efter sig en medicinväska på Shell i Nedre Dickursby. Väskan visade sig innehålla dopningspreparat. 

Skomakarböle
Skomakarböle

Skomakarböle (fi. Suutarila) är ett distrikt och en stadsdel i Helsingfors stad.

Delområden inom distriktet är Brobacka och Lidamalmen. (Bakom dessa länkar finns mera detaljerad information). 

Delområden inom stadsdelen är Brobacka, delar av Stapelstaden och Lidamalmen.

De fyra grundarna av rockbandet The Rasmus är födda i Skomakarböle och bildade bandet i Skomakarböles gymnasieskola år 1994.

Helsingfors distrikt
Skomakarböle
Ricardo Viñes

Ricardo Viñes, född 5 februari 1875 i Lleida, Spanien, död 29 april 1943 i Barcelona, var en spansk pianist, berömd för att ha uruppfört många verk av Maurice Ravel och Claude Debussy. Han var också pianolärare till kompositören Francis Poulenc.

Viñes studerade pianospel för Charles de Bériot vid Pariskonservatoriet, och komposition och harmonilära för Benjamin Godard och Albert Lavignac. Han lär ha influerat Ravel i komponerandet. Han hjälpte bland annat till med korrekturläsning. Han var medlem i en grupp med namnet Les Apaches.

Viñes uruppförde bland annat Ravels Menuet antique (1898), Jeux d'eau (1902), Pavane pour une infante défunte (1902), Miroirs (1906), och Gaspard de la nuit (1909). Både Menuet antique och den andra satsen av Miroirs, Oiseaux tristes (Ledsna fåglar), tillägnades Viñes.  Ravel tyckte det var roligt att dedicera ett sådant opianistiskt verk till just en pianist, och han var lika kristisk mot Viñes spel (trots att de var vänner), som han var mot någon annan som spelade hans verk. Eftersom Viñes var något feminin till sin karaktär, och både han och Ravel var eviga ungkarlar, ledde det många att tro att de var mer än vänner. Viñes dagbok, om deras tio år tillsammans, varken bekräftar eller dementerar detta.

Viñes blev känd för att presentera ny musik, särskilt fransk och spansk sådan, även om han också uruppförde rysk musik. Han uruppförde också verk av kompositörer som Erik Satie, Manuel de Falla, Déodat de Séverac och Isaac Albéniz.

Såsom tonsättare är han mest känd för "Deux Hommages" för Séverac respektive Satie. Han lät också publicera artiklar om spansk musik i både spanska och franska publikationer.

Spanska pianister
Spanska kompositörer
Män
Födda 1875
Avlidna 1943
Personer från Lleida
Mattby

Mattby (fi. Matinkylä) är en stadsdel i Esbo stad och hör administrativt till Stor-Mattby storområde. 

Mattby befinner sig ca 14 km väst om Helsingfors centrum. Området avgränsas av Västerleden (Stamväg 51) och Olars i norr, Kaitans i väster, Gräsaån och Gäddvik (Esbo) i öster och Finska viken i söder. I norra Mattby finns köpcentret Iso Omena och i mellersta Mattby och Distby (fi. Tiistilä) finns det mestadels höghus. Runt höghusområdet finns småhusområdena Irisvik (fi. Iirislahti), Krokudden, Notudden (fi. Nuottaniemi) och Notviken.

I Mattby finns grundskolan Mattlidens skola och gymnasiet Mattlidens gymnasium, som är det enda svenskspråkiga gymnasiet i Esbo och en av de största i Finland.

Namnet Mattby är ett gammalt bynamn. Den största gården i byn ägdes bland annat av Matts Nilsson 1580–87, hans son Henrik Mattson, och sedermera följande son Matts Henriksson 1602–37. Namnet Matts kan ha figurerat i släkten tidigare. 

Metrostationen Mattby (Helsingfors metro) öppnades i november 2017.

Källor

Stadsdelar i Esbo
Djurgården, Helsingfors stad

Djurgården (finska: Eläintarha) är en park i Bortre Tölö i Helsingfors stad.

Namnet kommer av att man planerade att grunda en djurpark där, men den anlades i stället på Högholmen. Namnet har använts sedan 1880-talet. Åren 1932–1963 kördes det kända Djurgårdsloppet i Djurgården. Loppet var det viktigaste motorsportevenemanget i Finland med som mest 82 000 åskådare. 

Djurgårdens idrottsplan hör till de mest använda i Finland. Idrottsplanen byggdes 1907–1910 och förnyades inför VM i friidrott 1983, då planen användes för uppvärmning och träning. Skejtparken Micropolis, öppnad 2006, är det nyaste tillägget i idrottsparken. 

Parker i Helsingfors
Tölö
Åshöjden
Göran Dahl (sociolog)

Nils Gustav Göran Dahl, född 9 oktober 1953, är en svensk sociolog och professor emeritus i sociologi. 

Dahls forskningsintressen rör politiska idéer, regimer och rörelser. Han disputerade 1986 med Begär och kritik och har sedan dess forskat om bland annat självmord och oklara dödsfall, migrationspolitik, kulturkritik och radikalkonservatism. 2006 utkom han med boken Radikalare än Hitler?: de esoteriska och gröna nazisterna: inspirationskällor, pionjärer, förvaltare, ättlingar. Andra forskningsområden är europeisk historia, terrorism och globala studier. 1999 utkom Radical Conservatism and the Future of Politics och 2015 (tillsammans med Daniel Görtz) Jordens kall: Ekologismens ljusa och mörka historia.

Dahl var anställd vid Lunds universitet från 1986 till 2010.

Bibliografi

Externa länkar 

 
 Texter av Göran Dahl i tidskriften Expo
 https://web.archive.org/web/20140602171932/http://independent.academia.edu/GoranDahl

Svenska professorer i sociologi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Män
Födda 1953
Levande personer
Conny Mithander

Lars Erik Conny Mithander, född 17 mars 1954 i Skoghall, Värmlands län, är filosofie doktor i idé- och lärdomshistoria och docent vid Karlstads universitet. Mithander disputerade vid Göteborgs universitet den 28 januari 1989 på en avhandling om ideologisk konvergens mellan politisk höger och politisk vänster. Han analyserade där den konservative tänkaren Thomas Carlyles och den kommunistiske tänkaren Friedrich Engels' kritik av 1840-talets kapitalism och industriella relationer i England.

Mithander är sedan 1990-talet verksam vid Karlstads universitet, som lärare och forskare, och deltar i den kulturella debatten. Hans forskning har rört radikalkonservatism, mediernas bilder av nynazism, samt "minnesgestaltning" (minneskultur eller memory work), minnets betydelse för identitet, kultur och historia. I Collective traumas (2007) undersöker han Per Engdahl och Nysvenska rörelsens reaktion på Tysklands nederlag 1945. Det är, skrev Svenska Dagbladet, "en studie i hur man inte bör hantera ett kollektivt trauma, en berättelse om det meningslösa i att envetet vägra se sanningen i vitögat och rätta sig efter dess realiteter".

Bibliografi 
Conny Mithander, Den dubbla kritiken :  Carlyle och Engels om 1840-talets Manchester, Göteborg 1989. 
Conny Mithander, "Nu skall det vara radikalkonservatism", Ord & Bild, 1995.
Jesper Falkheimer & Conny Mithander, Bilder av nynazism i några svenska tidningar, Stockholm: Styrelsen för psykologiskt försvar, 1999. Fulltext: 
Andreas Kitzmann, Conny Mithander, John Sundholm (eds.), Memory work. The theory and practice of memory, Frankfurt am Main: Peter Lang, 2005. 
Conny Mithander, John Sundholm & Maria Holmgren Troy (eds.), Collective traumas. Memories of war and conflict in 20th-century Europe, Bruxelles 2007.

Källor 

Svenska idéhistoriker
Alumner från Göteborgs universitet
Födda 1954
Män
Levande personer
Personer från Hammarö socken
Domarby

Domarby kan vara:

 Domarby distrikt – en stadsdel och ett distrikt i Helsingfors stad
 Domarby, Finby – en by i Finby kommun, Åboland, fi. Taamarla
 Domarby, Pargas – en by i Pargas stad
Domargård

Domargård kan syfta på:

 Domargård, Borgå – en egendom i Borgå, Nyland
 Domargård, Helsingfors stad – en del av Domarby i Helsingfors stad
 Domargård, Karis – en by i Karis stad
Randolph Scott

George Randolph Scott, född 23 januari 1898 i Orange County, Virginia, USA, död 2 mars 1987 i Beverly Hills, Kalifornien, USA, var en amerikansk skådespelare.

I april 1917 gick USA med i första världskriget och kort därefter tog Scott, 19 år gammal, värvning i armén. Randolph Scott tjänstgjorde i Frankrike som artillerieldledare i 2nd Trench Mortar Battalion, 19th Field Artillery. Efter hemkomsten till USA sökte han sig till scenen och slöt sig till Pasadena Community Playhouse. År 1929 träffade Scott Howard Hughes på en golfbana och fick genom denne småroller på film. 

Scott medverkade sedan i filmer i olika genrer innan han så småningom blev en av Hollywoods populäraste stjärnor i en rad vilda västern-filmer, lång, stilig och väderbiten. I sina filmer red han på en vacker häst som hette Stardust.

Randolph Scott var en av filmvärldens rikaste män - hans förmögenhet i oljekällor, egendom och försäkringar uppgick vid hans död till närmare 100 miljoner dollar.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Personer från Orange County, Virginia
Födda 1898
Avlidna 1987
Män
Personer som tjänstgjort i USA:s armé