kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Spinett

Den här artikeln behandlar musikinstrumentet spinett. För servisen spinett, se Rörstrands Porslinsfabrik.

En spinett är ett lådformat enmanualigt klaverinstrument med klaviaturen placerat på resonanslådans långsida och med strängarna i spetsig vinkel mot klaviaturen vilket ger lådan dess vanligen ving- eller triangulära form. Det är nära släkt med virginalen, och båda delar tonbildningssätt med cembalon. 

Spinetten var vanligt förekommande under 1500- och 1600-talen.

Spinetten, liksom cembalon, knäpper på strängarna till skillnad mot piano och flygel som slår på strängarna. Därför kan spinetten endast spelas med en och samma ljudstyrka. Eftersom spinetten, till skillnad mot ex. flygel saknar stålram tappar den lätt i stämning och måste således ofta stämmas. Klaveret är dock kortare än hos en flygel och det är endast en sträng per ton vilket gör att det går ganska fort.

Se även
 Virginal
 Cembalo
 Piano
 Lista över musikinstrument

Tangentinstrument
Blindering

Blindering är en fingerad öppning i en vägg för att minska väggens massiva intryck eller för att ge en estetisk effekt på fasaderna. Blinderingen har ofta formen av fönster, fönsterglugg eller arkadöppning; dess yta är gärna slätputsad i en färg som avviker från den omgivande fasaden.

Exempel på blinderingar hos olika arkitekturstilar
Blinderingar förekommer bland annat i medeltida tegelarkitektur, till exempel inom tegelgotiken (ibland kallad baltisk tegelgotik), i form av vitmålade partier och finns idag att beskåda på bland annat Västerås domkyrka (särskilt tornet), Sankt Laurentii kyrka i Söderköping, på Åbo domkyrka i Finland, på vissa kyrkor i tyska städer som Lübeck med mera. Blinderingar finns också på Strängnäs domkyrkas murar, såsom på tornet och på vissa delar av långhusets väggar.

Före restaureringen i slutet av 1800-talet fanns många vitmålade blinderingar på Uppsala domkyrka, men de ersattes då med större omålade blinderingar eller med nya gallerier.

Även senare arkitekturstilar, som till exempel klassicismen, har använt blinderingar som förskönande element i de byggnader som stilarna producerade.

Bilder

Referenser

Begrepp inom arkitektur
Buleuterion

Buleuterion, byggnad eller sal som rymmer bule, rådsförsamlingen i de antika grekiska demokratierna.

Anläggningar under antiken
Arkitektur i antikens Grekland
Politik i antikens Grekland
Vulkanism

Vulkanism är processer och fenomen som hör samman med utsläpp av smält sten, pyroklastiska fragment eller hett vatten och ånga, inklusive vulkaner, gejsrar och fumaroler.

Referenser 

Geologi
Sabiner

Sabiner var en forntida folkgrupp i Italien. Sabinernas land erövrades av romarna på 200-talet f.Kr., och sabinerna fick romerskt medborgarskap 241 f.Kr. Huvudort var staden Cures som var belägen norr om Rom.

Det nära samröret mellan romare och sabiner manifesteras i legender såsom historien om sabinskornas bortrövande och att Romulus samregent Titus Tatius och dennes efterföljare Numa Pompilius enligt traditionen skulle ha varit sabiner.

Se även 
 Quirites
 Sabinum

Referenser

Externa länkar

Antikens folkslag
Italiens historia
Folkslag i och kring romerska riket
Italiska folkslag
Cures

Cures var en stad i det forntida Italien som var belägen cirka 40km nordost om Rom. 

På dess plats finns nu kommunen Fara in Sabina, som tillhör provinsen Rieti, vilken ingår i regionen Lazio.

Cares var huvudort i sabinernas land. Enligt traditionen kom de första (mytologiska)av Roms kungar i romerska riket efter Romulus - Titus Tatius och Numa Pompilius, från denna stad.

Romerska städer
Virginal

En virginal (på äldre engelska även stavat virginall) är ett lådformat enmanualigt klaverinstrument med strängarna parallella med klaviaturen vilket ger lådan en rektangulär form. Beteckningen virginal är vanligare på engelska och musikinstrumentet kallas ofta bara spinett på svenska. Tonbildningssättet är i princip lika med cembalons.

Virginalen var vanligt förekommande under 1500- och 1600-talen och vid sidan om lutan det instrument som bar upp den blomstrande instrumentalmusiken i England under den elisabetanska tiden, med de så kallade virginalisterna - bland andra John Bull, William Byrd och Orlando Gibbons.

Se även
Lista över musikinstrument
Spinett
Cembalo
Piano

Tangentinstrument
Renässansmusik

it:Clavicembalo#Virginale
James Hargreaves

James Hargreaves, född 1720, död 22 april 1778, var en engelsk vävare, snickare och uppfinnare. Hargreaves är mest känd som uppfinnaren av spinnmaskinen Spinning Jenny  som enligt en (troligen felaktig) historia är döpt efter hans dotter.

När uppfinningen kom gjorde det att spinnerierna kunde mekaniseras, vilket i sin tur ledde till att många spinnare friställdes. Detta ledde till omfattande kritik mot Hargreaves. Senare uppfanns "Mulan" som var en blandning av Spinning Jenny och Richard Arkwrights spinnmaskin av Samuel Crompton år 1779.

Källor

Engelska uppfinnare
Födda 1720
Avlidna 1778
Män
Titus Tatius

Titus Tatius är en mytologisk gestalt som enligt legenden var kung hos sabinerna. Efter sabinskornas bortrövande startade han ett krig mot och besegrade romarna, men efter ingripande från de sabinska kvinnorna avbröts dock fientligheterna och Titus kom sedan att samregera med Romulus över Rom.

Källor

Externa länkar

Personer i romersk mytologi
Män
Personer som blivit mördade
Regenter under 700-talet f.Kr.
Menhit

Menhit (hon som massakrerar) är en krigsgudinna i egyptisk mytologi.  Hon porträtterades som ett lejon. Menhit var gift med Khnum och mor till Hike.

Referenser 

Gudinnor i egyptisk mytologi
Krigsgudar

ca:Llista de personatges de la mitologia egípcia#M
Böhmisk kupol

Böhmisk kupol, även böhmiskt valv eller böhmisk kupa, är en flack kupol, som geometriskt kan beskrivas som ett segment av en halvsfär, vars tänkta bascirkel skjuter ut utanför det kupoltäckta rummets hörn.

Genomskärningen mellan rummets väggar och detta halvsfärssegment ger upphov till segmentbågar med ganska låg båghöjd.

Referenser 

Byggnadsdetaljer
Tak
Hike

Hike är en ormgud i egyptisk mytologi, han är magin och läkarnas beskyddare.  Han var son till Atum eller Khnum och Menhit. Han förknippas med Shu.

Referenser 

Gudar i egyptisk mytologi

ca:Llista de personatges de la mitologia egípcia#H
Churriguerastil

Churriguerastil eller churrigueresco är en spansk arkitektur- och inredningsstil under den spanska senbarocken som präglas av invecklade och uttrycksfulla detaljer. Churriguerastilen växte fram som en form av stuckornamentation i Spanien i slutet av 1600-talet och användes fram till cirka 1750. Den återfinns oftast ovanför huvudentrén på byggnadens fasad.

Stilen har fått sitt namn efter familjen Churriguera från Salamanca och dess ursprung kan härledas till arkitekten och skulptören Alonso Cano som ritade fasaden på katedralen i Granada år 1667.

Källor

Arkitektur i Spanien
Barockarkitektur
Ekonomism

Ekonomism är ett begrepp sammansatt av ekonomi samt det samlande begreppet -ism för skolbildning eller trosriktning. Det används numera i nedsättande syfte när hushållningsaspekter tas med i bedömningen inför olika beslut i samhället. Ofta besvaras och avfärdas ekonomiska argument med att det bortser från andra aspekter, som har lika stort eller högre värde än de som kan värderas i monetära termer. Den som önskar lägga ökad vikt vid det som är omätbart i monetära termer, kan tillskriva motparten i diskussionen övertro på de ekonomiska variablerna och otro mot till exempel heliga, humana eller andra abstrakta, subjektiva omätbara värden. 

Bland utbildade ekonomer används begreppet inte, då de vet att det de sysslar med är de monetärt mätbara och namngivna företeelserna i samhällets rundgång och dessa enbart. Det hindrar dock inte att en ekonom utanför linjen i den ekonomiska redovisningen kan omnämna samtliga de argument som talar mot att ett naturområde skövlas, en utrotning av en djurart eller vad ett ökat beroende leder till för funktionshandikappade. 

Begreppet ekonomism används huvudsakligen i politiska diskussioner mellan de olika blockens företrädare. Men också i fackliga och andra diskussioner används det, som en verbal illustration till en blind tro på ekonomiskt kunnandes förmåga.

Ett exempel är Gudrun Schymans användning av begreppet då riksdagen under partiledardebatten diskuterade vården, skolan och omsorgen. Schyman uttalade då att om tillgången till vård tilläts bli en plånboksfråga för enskilda sjuka så var det fråga om ekonomism inom vårdpolitiken. Redan 1994 användes begreppet i Miljöpartiets budgetmotion. "Den idag dominerande ekonomismen måste upphöra som värdegrund..." efter att ha varit tema för språkröret Birger Schlaugs under valrörelsen samma år.

Statsvetaren Lennart Lundquist granskar ekonomismen i sin bok Medborgardemokratin och eliterna där han menar att ekonomismen är det stora hotet mot demokratin idag. I sin bok har han ett litet annat perspektiv på ekonomismen än som är beskrivet här ovan. Ekonomismen enligt honom är inte bara när man tittar på ekonomiska aspekter av en fråga utan innehåller även subjektiva värderingar så som effektivitet, kortsiktighet och egoism. 

V. I. Lenin använde begreppet ekonomism i Lenin Valda Skrifter I:1 sidan 232 i kapitlet d. Vad har ekonomismen gemensamt med terrorismen? (Till svenska 1956). Hela kapitlet bygger på Lenins Skrifter som gavs ut på ryska 1901-1902, vilken omarbetades 1907 med ett antal nya fotnoter men i huvudsak utan textförändringar.

Politiska åskådningar
Getinge

Getinge är en tätort i Halmstads kommun i Hallands län och kyrkbyn i Getinge socken.

Historia 
Getinge kyrka har anor från medeltiden. Under tidig medeltid var Getinge den plats i Halland där det hölls landsting. 
På en gravsten på Getinge kyrkogård finns en meteorit som föll ner i trakten på 1870-talet. Torparen Karl Jonasson blev ögonvittne till händelsen och skrev i sitt testamente att stenen skulle sättas på hans gravsten, vilket skedde 1885. Stenen är till sin form äggliknande och ca 25 centimeter lång, vilket betyder att den måste ha gjort en ordentlig krater vid nedslaget.

Befolkningsutveckling

Samhället 
I Getinge finns livsmedelsbutik, skola, apotek och vårdcentral. Det finns numera även en bank i området, Falkenbergs Sparbank.

Näringsliv 
På orten fanns till 2014 huvudkontoret för Getinge AB, världsledande tillverkare av medicinteknisk utrustning.

Handel 
Getinge är en av få orter i Sverige som fortfarande har en Coop-butik som drivs av en lokal konsumentförening, Getinge kooperativa handelsförening (organisationsnummer: 749200-0935). Föreningen grundades 1920 och har en butik, belägen på Storgatan i Getinge där den har legat sedan starten.

Historiskt har Getinge haft flera andra mataffärer, men de har senare avvecklats.

Det tidigare statliga Apoteket i Getinge privatiserades år 2010 genom att säljas till en småföretagare som anslöt det till Apoteksgruppen.

Bankväsende 
Getinge hade en kortlivad egen sparbank, Getinge sparbank, som grundades 1910 för att år 1917 uppgå i Göteborgs handelsbank. Dess efterföljare Nordiska Handelsbanken behöll ett kontor i Getinge några år därefter, men det drogs in 1924. Senare hade Götabanken ett kontor som lades ner på 1990-talet.

Även Falkenbergs sparbank och Föreningsbanken var etablerade i Getinge. Falkenbergs sparbank tog över föreningsbankkontoret år 1998 och var därefter ortens enda bankkontor. Sparbanken flyttade till nya lokaler i centrum i december 2020.

Personer från Getinge
 Carl-Gustaf Andrén, teolog, universitetskansler.
 Åke Andrén, teolog.
 Carl Magnus, konstnär.
 Eric Mossberger, riksdagsledamot.
 Philip Johan von Strahlenberg, officer, kartograf.
 Jan-Olof Svantesson, språkforskare.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Orter i Halmstads kommun
Tätorter i Sverige
Vitvattnet, Kalix kommun

Vitvattnet i Norrbottens län är en by belägen 24 km norr om Kalix, inom Kalix kommun. Byn har en lanthandel med bensinmack. Stationshuset har med hjälp av EU-stöd restaurerats och innehas av bygdens intresseförening.

Historik
Byn kom till år 1910 i samband med att en järnvägsstation anlades vid Haparandabanan. Järnvägslinjen mellan Boden och Haparanda kom av militära hänsynstaganden att läggas några mil från kusten. Vitvattnet blev därigenom en omlastnings- och omstigningsstation för gods och resenärer till och från Kalix.

Med tiden växte byn och blev ett centrum för hela kommunens övre bygd. Dess storhetstid kom att bli beredskapsåren på 1940-talet och även 1950-talet. Då fanns det i byn affärer, post, bensinstation, caféer och skola med tillhörande skolhem. Ett flertal militärförläggningar, så kallade barackläger, fanns i Vitvattnets omgivningar, som även gränsar till övnings- och skjutfältet Lombens skjutfält.

När sedan järnvägen mellan Morjärv och Kalix byggdes i början av 1960-talet minskade Vitvattnets betydelse drastiskt. Persontrafiken på Haparandalinjen lades ner i början på 1990-talet.

Vitvattnets historia som järnvägsort har upphört i och med att den nya sträckningen av Haparandabanan togs i bruk år 2012. Det sista tåget gick i december 2012. Banan till Haparanda går numera via Morjärv och Kalix, den gamla sträckningen via Vitvattnet och Karungi ligger obrukad för trafik.

Dressincykling 
Mellan 2015-2021 gick det att trampa dressin på den gamla sträckningen. Banan klassades som Sveriges längsta järnväg utan trafik, och var också Sveriges längsta bana för dressintrafik.

Skola 
Skolan i Vitvattnet var aktiv till år 2008 och förskolan var öppen tills år 2017.

Källor 

Orter i Kalix kommun
Numa Pompilius

Numa Pompilius är en möjligtvis verklig person som enligt traditionen var Kungariket Roms andre kung (715 f.Kr.–672 f.Kr.). Eventuella historiska fakta är dock förvrängda av de legender och berättelser som omger honom.

Biografi
När Romulus dog år 716 f.Kr. fanns det ingen efterträdare utsedd. Senaten ska då ha tagit makten tills en ny kung valdes. Till ny kung valdes Numa Pompilius på grund av sin vishet och rättrådighet.

Enligt legenden kom Numa från staden Cures i sabinernas rike och efterträdde Romulus som romersk kung. Numa var i motsats till Romulus inte någon krigare utan en fredsfurste som framförallt ägnade sig åt religionen. Med hjälp av vattennymfen Egeria som var hans älskade grundade han och utformade den romerska religionen och organiserade dess prästerskap och de romerska prästkollegierna samt fastställde dagarna för det religiösa festerna. I legenden förklaras också hur Roms religiösa institutioner och vissa av de grundläggande statliga inrättningarna var gudomligt inspirerade. 

Egerias källa låg i Dianas lund i Aricia (nuvarande Ariccia på Albanobergens sydsluttning i Italien) men hon dyrkades också i Rom i en källa utanför stadsmuren vid Porta Capena i den lund som var helgad åt camenerna.

Numa byggde bland annat Janusbågen, Vestatemplet och Regia, ”kungsträdgården” på Forum Romanum. Han anses också ha reformerat den romerska kalendern och infört januari och februari som årets 11:e och 12:e månad.

Numa Pompilius fick de tolv heliga sköldarna ancilia som salierna (Roms präster) bar vid Marsfesterna. Enligt en legend hade alla tolv sköldarna fallit ner från himlen, men enligt en annan hade en sådan sköld svävat ner till Numas fötter när han befann sig i camenernas lund. En röst hade förkunnat att Rom skulle bestå och vara mäktigare än andra så länge den skölden fanns. Kungen lät då smeden Mamurius med gudomlig hjälp göra elva sköldar exakt likadana som den första, för att försvåra att denna rövades bort. Sköldarna förvarades  kapell i Regia där salierna hämtade dem för sina ceremonier.

Numa hade även infört vissa världsliga sedvänjor som alltid hade gudomliga sanktioner. Dit hörde fördelningen av jorden, varigenom romarna vants vid ett civiliserat levnadssätt och tillträdet till romerskt medborgarskap. Numa hade nämligen skapat hantverkskollegierna och givit även deras medlemmar medborgarskap. I Rom kunde således även de som inte ägde jord vara medborgare, något som inte var självklart i alla antika stater. Men romarna ansåg att det hörde till statens ursprungliga inrättningar.

Numa Pompilius var ännu under kejsartiden en förebild för en fredsälskande furste. Marcus Aurelius ansågs härstamma från honom. Men man förklarade också Numas visdom med att han varit lärjunge till den grekiske filosofen Pythagoras. Det senare vederlägger dock sig själv eftersom Pythagoras måste antas ha levat betydligt senare (cirka 570 f.Kr.–497 f.Kr.). 

Numa Pompilius efterträddes vid sin död av Tullus Hostilius.

Källor

Externa länkar

Romerska kungar
Lars-Erik Berenett

Lars-Erik Berenett, född 23 december 1942 i Skellefteå, Västerbottens län, död 1 februari 2017 på Vindö i Värmdö kommun, Stockholms län, var en svensk skådespelare.

Biografi 
Berenett föddes i Skellefteå men växte upp i Uppsala. Efter en tid till sjöss arbetade han i en skivbutik i Uppsala. Han upptäcktes av amatörteaterledaren Paul Patera som också ordnade stipendium åt Berenett i Medborgarskolans teaterregi. Via ytterligare stipendium fick Berenett möjlighet att studera vidare vid Calle Flygares teaterskola och vid Scenskolan i Göteborg 1964–1967. Efter examen knöts han till Göteborgs stadsteater där han blev kvar till 1983.

Förutom teatern var Berenett verksam på film och TV. Debuten skedde i Vilgot Sjömans Klänningen (1964) där han spelade bud. Han är mest känd för rollen som den temperamentsfulla polisen Roland Hassel i tolv filmer gjorda 1986–1992 samt 2000 och 2012. Han är också känd för rollen som Harald Bovallius i TV-såpan Skilda världar, en roll han gjorde i över 300 avsnitt åren 1996–1998. Berenett gestaltade också ofta bovroller, till exempel som bankrånare i TV-serien Polisen som vägrade svara (1982), gangster i TV-serien Spanarna (1983) och bombmannen Kostner i TV-serien Den svarta cirkeln (1990). I kontrast till detta porträtterade han en del sympatiska karaktärer, till exempel ingenjören i Lars Molins TV-serie Tre kärlekar (1989–1991). Han har medverkade även i Lars Norén-produktionerna Natten är dagens mor (1984) och Kaos är granne med Gud (1984).

Berenett var 1971–1976 gift med Evabritt Strandberg, med vilken han fick sonen Matti Berenett. Far och son spelade mot varandra i just rollerna som far och son i Skilda världar. Han var senare under en period sambo med Maria Kulle, med vilken han fick en son.

Lars-Erik Berenett avled 2017 och är begravd på Sandsborgskyrkogården i Stockholm.

Filmografi 

 (röst som Charlie)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Födda 1942
Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Avlidna 2017
Skådespelare från Uppsala
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Cyklopisk mur

Cyklopisk mur, (cyklopmur eller pelasgisk mur), är ett murverk av stora, råhuggna stenar av oregelbunden form.
 
Pelasgiska murar kallas de kvarlevor av stadsmurar och konungaborgar i Grekland, 
Mindre Asien och Italien, som härstammar från tiden före 1000 f.Kr. och är exempel på verk av grekisk (pelasgisk) byggnadskonst.

Dessa jättemurar är utan hjälp av något bindemedel hopfogade av stora, råa, månghörniga stenblock (varför de även kallas polygonmurar).

De mest berömda exemplen på cyklopmurar hittas i murarna i Mykene och Tiryns, och stilen är karakteristisk för mykenska befästningar. Liknande byggnadsstilar finns i andra kulturer. Termen cyklopmur kommer från den grekiska tron att de mytiska cykloper uppfört murarna. Bara de hade styrkan att rubba de enorma stenblocken som utgjorde murarna vid Mykene and Tiryns.

Gammal definition
Harry Thurston Peck, delade 1898 in cyklopmurar i fyra kategorier:
murar med obearbetade stenar av olika storlek där mellanrummen fylls ut med små stenar
murar med polygonala stenar som går i varandra med precision
tredje typen inkluderar byggnadssätt som i Fokis, Boiotien och Argolis. Stilen kännetecknas av att stenarna läggs i skift, med stenar i olika storlek, men oftast i samma höjd (även murarna i Mykene, Lejonporten och Atreus räknas hit)
fjärde stilen karakteriseras av horisontella skift, inte alltid av samma höjd, men av stenar som alla är rektangulära. Stilen är vanlig i Attika.

Denna definition är numera föråldrad och arkeologerna brukar inkludera första, och möjligen andra och tredje, till cyklopmurarna. Den fjärde stilen, en mur av regelmässigt huggna, jämnhöga rektangulära stenar, kallas numera för kvadermur.

Referenser 

Murar
Begrepp inom arkitektur
Fornminnen
Donjon

Donjon är ett begrepp som används inom befästningskonsten, med något olika betydelser.

 Ett medeltida fristående torn som fungerade både som försvar och bostad, även kallad kastal eller barfred, utan ytterligare ringmur.

 Den medeltida borgens kärntorn, det vill säga den innersta höga försvarsbyggnaden i en ringmursborg, som ofta även används som bostad.

 I senare tiders befästningskonst en inne i fästning liggande logementsbyggnad, inrättad till försvar med kanoner, och gevärseld. Kanonerna är placerade i kasematt, och byggnaden skall kunna tjäna som slutvärn för besättningen. Europas längsta donjon av denna typ är det 678 meter långa slutvärnet i Karlsborgs fästning.

Galleri

Referenser

Noter

Källor
 
 Henrik Warfvinge: Skansen Kronan - Vägledning genom de militärhistoriska samlingarna. Göteborg 1991

Befästningskonst
Sabinskornas bortrövande

Sabinskornas bortrövande är en legend med anknytning till det romerska rikets grundande.

Enligt legenden skulle Roms grundare Romulus ha försökt öka Roms befolkning genom att inbjuda sabiner till en fest, varvid romarna med våld förde bort många av deras kvinnor i giftasvuxen ålder och gjorde dem sina hustrur. Den sabinske kungen startade då ett krig mot romarna. Romarnas sabinska hustrur, som nu var blivande mödrar, stoppade dock en ödeläggande slutstrid och förmådde istället parterna att sluta fred och ingå en koalition. 

Legenden har målats av bland annat Nicolas Poussin (Sabinskornas bortrövande) och Jacques-Louis David (Sabinskorna från 1799). 

Sabinskornas bortrövande kan även avse en skulptur i Enleveringsgruppen på Stockholms slotts södra fasad.

Se även 
Slaget vid Lacus Curtius

Källor

Externa länkar 

Romersk mytologi
Salmonsens
Motiv i konsten