kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Louise Woodward

Louise Woodward, född 28 februari 1978 i Elton, Cheshire, England, är en britt som 1997 anklagades för att ha dödsmisshandlat den åtta månader gamle pojken Matthew Eappen då hon arbetade som au pair-flicka i Newton i delstaten Massachusetts i USA. Rättegången fick stor uppmärksamhet i både amerikanska och internationella nyhetsmedia.

Matthew Eappen avled 9 februari 1997 i Cambridge, Massachusetts, fem dagar efter att ha inskrivits på barnsjukhuset i Boston, där han föll i koma. Den 30 oktober 1997 dömdes Woodward till 15 års fängelse, men påföljden sänktes den 16 juni 1998 till 279 dagars fängelse.

Källor

Fotnoter

Au pairer
Kvinnor
Födda 1978
Levande personer
Relationer mellan Storbritannien och USA
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Personer i USA under 1900-talet
Svalgsträngsdjur

Svalgsträngsdjur (Hemichordata) är en stam inom djurriket. Recenta svalgsträngsdjur är bottenlevande masklika organismer, som har stor utbredning. Det finns cirka 1000 nu levande arter i denna stam (fylum).

De ansågs tidigare utgöra en understam inom ryggsträngsdjuren (Chordata), eftersom de har många av de egenskaper som kännetecknar ryggsträngsdjur, bland andra en rudimentär ryggsträng, ett dorsalt nervrör och gälspringor. Det har dock visat sig att svalgsträngsdjurens ryggsträng inte har samma evoutionära ursprung som ryggsträngsdjurens. Därför har de placerats i en egen stam.

Till svalgsträngsdjuren hör bland andra ollonmaskarna (Enteropneusta), Pterobranchia,  Planctosphaeroidea och den utdöda gruppen graptoliter (Graptolithina).

Källor 
 ''Delar av denna artikel är baserade på en översättning av engelska Wikipedias artikel Hemichordata
Motorgård

En motorgård är en lokal där motorintresserade kan träffas och reparera eller bygga om sina motorfordon. Där hålls även ofta fester med rockabillyband som spelar. Motorgårdarna är ofta inredda i 50-talsstil och med mycket bilnostalgia på väggar. Till exempel Caltex-, Shell- och Gulf-saker, bilder på 50-talsartister osv. Exempel på motorgård är den Roadmasters i Lidköping har, Nasco Yankees Motorgård i Falköping och Labbås Cruisers i Tidaholm.

Se även
Raggare

Källor 

Fordon
Byggnadstyper
Ollantaytambo

Ollantaytambo är en stad och en arkeologisk fyndplats från Inkatiden i södra Peru ungefär 60 km nordväst om Cusco. Arkeologerna ser Ollantaytambo som det enda välbevarade exemplet på förcolumbiansk stadsplanering. Det är den enda staden från inkatiden i Peru som fortfarande är bebodd. I dess palatsliknande byggnader bor efterföljande till den högre samhällsklassen i Cusco.

Byggnaderna och gårdarna lika väl som de smala gränderna har sin ursprungliga form. De raka, trånga gatorna bildar i dag femton fyrkantiga kvarter, eller canchas, som har en öppning till en central gård som omges av hus. Ett antal vackra kolonialhus är konstruerade på välarbetade murar från inkatiden av mörk sten.

Den ursprungliga inkabebyggelsen bestod av ett administrativt och religiöst jordbruks- och militärkomplex.

Ollantaytambos befästning byggdes av inkafolket för att de skulle kunna skydda sig emot angrepp från de djungelindianer som var ett permanent hot emot imperiet.

Stenarna högst upp på befästningen som bildar Soltemplet är sex till antalet. De väger cirka 50 ton vardera och står tätt intill varandra. De utgör en vägg, men det finns inget "rum" bakom. Stensidorna är konstfullt utförda. Förmodligen lade inkaindianerna stor vikt vid att visa att man behärskade konsten att forma sten.

På några av stenarna i intilliggande murar finns små utbuktningar (protuberanser). De har sannolikt endast haft symbolisk betydelse. Enligt den peruanske historikern Víctor Angels kan det röra sig om en form av symbolspråk. Även här är skarvarna mellan stenarna skickligt utförda.

Ollantaytambos befästning ligger på en trapetsformad kulle (på baksidan av terrasserna). Intrycket av detta försvinner dock när man står uppe på befästningen. Stenarna till konstruktionerna har hämtats från andra sidan dalen. Stenarna drogs med hjälp av rep och på tunna färska slanor, vilka lades längs med transportriktningen.

Belägenhet 
Ollantaytambo är beläget i distriktet med samma namn, i provinsen Urubamba, ungefär 60 km nordöst om staden Cusco, på en höjd av 2 792 m ö.h. i Urubambadalen.

Tågförbindelse finns mellan Cusco och Ollantaytambo. Från Ollantaytambo går tågen vidare till det kända turistmålet Machu Picchu.

Etymologi 
Ollantaytambo betyder ungefär Min härskares förråd.

Referenser

Noter

Externa länkar

Ruiner i Peru
Orter i Peru
Boberg

Boberg kan avse:

 Bobergs härad – ett härad i nordvästra Östergötlan
 Bobergs landskommun –  en tidigare kommun i Östergötlands län
 Boberg, Motala kommun – en by i Fornåsa socken, Motala kommun
 Boberg, Falkenbergs kommun – en ort i västra delen av Falkenbergs kommun
 Boberg, Norrköpings kommun – en ort i Norrköpings kommun
Boberg, Säters kommun - en småort i Säters kommun
 Boberg, Ragunda kommun – en ort i östra Ragunda kommun
 Boberg (frälseätt) – en medeltida frälseätt från 1200-talet

Personer

 Anders Boberg (1678–1756), professor i orientaliska språk, universitetsrektor
 Anna Boberg (1864–1935), konstnär
 Axel Boberg (1876–1946), organist och tonsättare
 Carina Boberg (1952–2020), skådespelare
 Carl Boberg (1859–1940), predikant, författare och politiker
 Christer Boberg (född 1970), poet
 Erik Boberg (aktiv 1874) , fabrikör, grundade Bo fajans
 Ferdinand Boberg (1860–1946), arkitekt och formgivare
 Filip Boberg (född 1989), handbollsspelare
 Folke Boberg (1896–1987), missionär i Asien, lexikograf och författare
 Göran Boberg (skådespelare) (1942–1999)
 Helena Boberg (född 1974), poet
 Helge Boberg (1875–1931), psykiater
 Jocke Boberg (född 1976), artist, producent inom multimedia
 Johan Boberg (född 1971), tonsättare och musiker
 Johan Erik Boberg (1853–1931), företagsledare
 Karl Gustaf Boberg (1714–1771), politiker
 Lars Boberg (1929–2020), TV-producent
 Olga Boberg (1887–1971), portvakt och chalmerslegend
 Otto Bobergh (1821–1882), affärsman
 Paul Boberg (1884–1947), arkitekt och museiman
 Sarah Boberg (född 1966), skådespelare
 Stephanie Boberg (född 1994), innebandyspelare
 Sven Boberg (1870–1935), skulptör
 Torsten Boberg (1892–1957), författare och föreläsare
 Walter Boberg (1921–1996), filmfotograf och kortfilmsregissör

Efternamnsförgreningssidor
Svenska efternamn
Spår

Spår kan avse:

 Spår (avtryck) – märke, fördjupning, fåra, linje, avbildning som gjorts av person eller djur som har passerat en plats
 Spår (datorminne) – en teknik för lagring av data med koncentriskt spår på ett magnetiskt lagringsmedium (exempelvis hårddisk eller diskett) eller ett optiskt lagringsmedium (exempelvis CD, DVD eller Blu-ray Disc), se Track (CD) på engelska Wikipedia.
 Spår (film) – en svensk dokumentärfilm från 2004
 Spår (grammofonskiva) – ett spiralformat spår eller ett musikstycke (en "låt") på en grammofonskiva
 Spår (matematik) – summan av diagonalelementen i en matris

Sammansättningar
 Blodspår – spår av blod som lämnas av skadade djur (eller människor)
 Doftspår – molekyler av doftämnen som sjunkit till marken eller fastnat på föremål
 Hjulspår – efterlämnat avtryck av ett hjul
 Järnvägsspår – det underlag som tåg framföres på
 Spårdjup – ett mått på vägars ytslitage från dubbdäck
 Spårsnö – sådan snö som ger spår
 Spårtrafik – en allmän term för all trafik med spårfordon
 Spårväg – en typ av spårtrafik med spårvagnar
 Spårämne – ett kemiskt ämne som förekommer i liten mängd eller låg koncentration i något sammanhangett ämne eller är livsnödvändigt i kosten
 Viltspårhund – en grupp jakthundar som avlats fram som eftersökshundar
Daryl Hannah

Daryl Christine Hannah, född 3 december 1960 i Chicago, Illinois, är en amerikansk skådespelare. Hannah filmdebuterade i Brian De Palmas övernaturliga skräckfilm Mardrömsjakten (1978). Hon har sedan dess spelat huvudroller i ett antal filmer, däribland som Pris Stratton i Ridley Scotts science fiction-thriller Blade Runner (1982), Cathy Featherstone i Randal Kleisers romantiska komedi Summer Lovers (1982), sjöjungfrun Madison i Ron Howards romantiska komedi Splash (1984), Roxanne Kowalski i den romantiska komedin Roxanne (1987), Darien Taylor i Oliver Stones drama Wall Street (1987), Annelle Dupuy Desoto i dramakomedin Blommor av stål (1989) och Elle Driver i Quentin Tarantinos actionfilmer Kill Bill (2003, 2004). 2015 medverkade hon även i Netflix-serien Sense8.

Biografi 
Hannah fick sitt stora genombrott i Blade Runner (1982) som den våldsamma replikanten Pris, i vilket hon använde sina gymnastiska stunts. Därefter spelade hon huvudrollen som den blonda sjöjungfrun Madison i Splash (1984). För sin roll i filmen Wall Street (1987) fick hon en Razzie för sämsta kvinnliga biroll. Av hennes senaste filmroller är hon kanske mest ihågkommen som den enögda lönnmördaren Elle Driver i filmerna Kill Bill: Volume 1 (2003) och Kill Bill: Volume 2 (2004).

Hannah är vegetarian sedan barndomen. Hon har uppgett att hon har Aspergers syndrom.

Hannah har haft förhållanden med Jackson Browne och John F. Kennedy, Jr. Sedan juli 2014 har hon ett förhållande med musikern Neil Young. Paret gifte sig 2018.

Hannah har arresterats under flera protestevenemang och fått sitta i fängelse några gånger. Den 4 oktober 2012 fängslades hon för olovligt intrång.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar 

Födda 1960
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Chicago
Amerikanska miljöaktivister
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Alumner från University of Southern California
Levande personer
Kvinnor
Hönsnät

Hönsnät är ett nät med relativt stora hål avsett för stängsel kring höns eller för annat ändamål. Hönsnät är gjort av galvaniserad ståltråd, med hexagonala mellanrum på ungefär 2,5 centimeter. Det finns också nät med mindre mellanrum på marknaden.

Hönsnät kan förutom det uppenbara användningsområdet också användas som stomme vid skulptering med papier-maché och även till cementering.

Det kan också användas exempelvis som skyddsnät på konserter så att publiken inte ska kunna skada artisterna.

Ordet "hönsnät" finns belagt i svenska språket sedan 1919.

Referenser 

Produkter
Stängsel
Ashley Judd

Ashley Judd, född Ashley Tyler Ciminella den 19 april 1968 i Granada Hills norr om Los Angeles i Kalifornien, är en amerikansk skådespelare och politisk aktivist.

Judds smeknamn är Sweet Pea. Hon är dotter till Michael Ciminella och countrysångerskan Naomi Judd. Hennes halvsyster Wynonna Judd är även hon countrysångerska. Naomi och Wynonna utgjorde duon The Judds. Hon gifte sig med den skotske IndyCar-föraren Dario Franchitti 12 december 2001. De var bosatta i Nashville, Tennessee. De skildes 2013.

Hennes filmdebut var i filmen Kuffs 1992, där hon hade en liten roll. Hennes första stora filmroll kom 1993 i filmen Ruby in Paradise.

Ashley Judd porträtterades av Megan Ward i TV-filmen Naomi & Wynonna: Love Can Build a Bridge (1995).

Filmografi i urval 

 (Säsong 5)

 (TV-film)

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbsida
 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från Kalifornien
Star Trek
Födda 1968
Levande personer
Kvinnor
Alumner från University of Kentucky
Alumner från Harvard Kennedy School
Alumner från University of California, Berkeley
Mary Stuart Masterson

Mary Stuart Masterson, född 28 juni 1966 i New York, är en amerikansk skådespelerska. Hon är främst känd för rollen som Idgie Threadgoode i Stekta gröna tomater på Whistle Stop Café.

Masterson, dotter till regissören Peter Masterson (1934-2018), växte upp i New York. Hon debuterade i filmsammanhang i Fruarna i Stepford 1975 när hon var åtta år gammal. Hennes första stora roll var 1991 i Stekta gröna tomater på Whistle Stop Café. Förutom ett antal spelfilmer har Masterson också medverkat i musikalen Katt på hett plåttak och i TV-serien Law & Order: Special Victims Unit. 2006 regidebuterade hon med filmen The Cake Eaters.

Filmografi, i urval

Externa länkar

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1966
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från New York
James McGranahan

James McGranahan, född 1840, död 1907, amerikansk sångarevangelist och kompositör. Han finns representerad i olika psalmböcker varav i Den svenska psalmboken 1986 med två tonsättningar (nr 108 och 318), Psalmer och Sånger 1987 (P&S), Frälsningsarméns sångbok 1990 (FA).

Psalmmelodier 
Det närmar sig målet, jag sjunger med fröjd (FA nr 678) tonsatt 1874
Dyre Jesus, du är min (FA nr 391) tonsatt okänt årtal
Ett baner, ett härligt, strålande av hopp (P&S nr 656) tonsatt okänt årtal och samma melodi som:
Under korsets fana fylkar sig Guds här (FA nr 655)
Guds soldater, rusta eder (FA nr 617) tonsatt 1888 
Gå, Sion, din konung att möta (1986 nr 108) tonsatt 1881
Herre Jesus, dig jag älskar
Jag vet på vem jag tröstar
Nattens skuggor sakta viker (1986 nr 318) tonsatt 1881
Skurar av nåd skall jag sända (FA nr 470) tonsatt 1883 

Amerikanska koralkompositörer
Män
Födda 1840
Avlidna 1907
Franz Schwechten

Franz Heinrich Schwechten, född 12 augusti 1841 i Köln, död 11 augusti 1924 i Berlin, var en arkitekt.

Schwechten var lärjunge till Friedrich August Stüler och Martin Gropius, preussiskt Baurat och senator vid Konstakademien i Berlin. Han utförde flera bangårdar och andra järnvägsbyggnader, kyrkor och andra monumentala byggnader, bland dem Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche (1891-1895) i Berlin.

Verk 
 1888–1890: Apparatefabrik für die AEG i Gesundbrunnen i Berlin
 1891: Schultheiss-Brauerei i Prenzlauer Berg, Schönhauser Allee i Berlin (idag Kulturbrauerei)
 1893: Bostadshus för Richard Roesicke (Generaldirektör för Schultheiss-Brauerei AG)  i Potsdam
 1893–1897: Slott Tyszkiewicz i Palanga, Litauen
 1896–1897: Tor 1, AEG i Gesundbrunnen i Berlin
 1905–1910: Residensslottet i Poznań
 1876–1880: Anhalter Bahnhof in Berlin-Kreuzberg
 1888–1889: Philharmonie i Berlin-Kreuzberg
 1891–1895: Kaiser-Wilhelm-Gedächtniskirche i Berlin

Källor

Födda 1841
Avlidna 1924
Män
Personer från Köln
Tyska arkitekter under 1800-talet
Tyska arkitekter under 1900-talet
Flistads kyrka, Västergötland

Flistads kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2002 tillhör Götlunda församling (tidigare Flistads församling) i Skara stift. Den ligger i kyrkbyn Flistad i Skövde kommun.

Kyrkobyggnaden
Flistads kyrka, vars äldsta delar härrör från 1100-talet, ligger på den västra sidan om sjön Östen, strax intill Kung Ranes hög en förkristen storhög. Den murade kyrkan består av rektangulärt långhus med tresidigt avslutat korparti, vidbyggd sakristia i norr samt västtorn. Ingång via tornets bottenvåning.

Kyrkan har sin nuvarande prägel efter en ombyggnad under 1700-talet, då ett ursprungligt absidkor ersattes med ett tidstypiskt korparti av samma bredd som långhuset. Av den äldsta stenkyrkan, sannolikt uppförd under 1100- eller tidigt 1200-tal, återstår emellertid betydande murpartier i det befintliga långhusets västra del. Västtorn och sakristia är sekundära till långhuset respektive korutvidgningen, men någon närmare datering är ej känd. Murarna är vitputsade såväl ut- som invändigt och genombryts av rundbågiga fönsteröppningar. Det långsmala kyrkorummet har fortfarande medeltidskyrkans bredd. Interiören präglas framförallt av 1700-talets rika utsmyckningar. Det rikt dekorerade spegelvalvet är målat av Lars Hasselbom 1759. Såväl altaruppsats som predikstol är bevarade från 1700-talet. (Källa: Riksantikvarieämbetet, se: "Externa länkar".)

Inventarier 
Dopfunt av sandsten från omkring 1200 [ (bilder)].

Orgel
Rörpneumatisk piporgel byggd 1939 av H. Nordfors & Co, Lidköping. Den omintonerades av samma firma 1962.

Disposition:

Galleri

Externa länkar och källor
Flistads kyrka på Norra Billings pastorats webbplats
Uppgifter från Bebyggelseregistret
Medeltidens bildvärld, Historiska museet)
Flistads kyrka och kung Ranes hög

Litteratur och källor

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Skövde kommun
Orgeldispositioner
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Äggblåsa

Äggblåsor eller folliklar, är de påsliknande cellanhopningar i äggstockarna som innehåller var sin äggcell, och från vilka ägget släpps loss under ägglossningen. Äggblåsan består av ett yttre fibröst hölje som även innehåller blodkärl, som invändigt är täckt med flera lager celler och en genomskinlig vätska som innehåller stora mängder av proteinet albumin, i vilket ägget - oocyten - vistas. Processen att färdigbilda ägg kallas oogenes.

Begreppet follikel är en medicinsk term som kommer från latinets folliculus och betyder "liten säck" eller "påse". Termen beskriver olika strukturer i kroppen såsom folliculus ovarii (äggblåsor), folliculus pili, (hårsäck) eller folliculus glandulae thyreoideae (blåsformig bildning i sköldkörteln). I vardagligt tal syftas det oftast på äggblåsor.

Vid varje ögonblick kan man i äggstockarna hos en fertil kvinna hitta äggblåsor i olika utvecklingsstadier - primära äggblåsor, sekundära äggblåsor och mogna äggblåsor som ibland kallas Graafska folliklar (efter Regnier de Graaf). En äggblåsa som släppt ifrån sig sitt ägg omvandlas till en gulkropp, vars största funktion är produktion av hormonerna östrogen och progesteron. 

Äggceller, liksom spermier, bildas genom den typ av celldelning som kallas meios, en process som sker i två delningssteg. För varje primär cell som genomgår meios bildas fyra celler. Av dessa fyra blir bara en funktionell äggcell. Den första celldelningen sker i äggblåsan, och en äggblåsa som är färdig för ägglossning innehåller en sekundär oocyt. 

Celldelningen är asymmetrisk; förutom den sekundära oocyten bildas en liten polkropp som saknar känd funktion, och småningom tillbakabildas. Hos människa, och hos de flesta andra ryggradsdjur, är det denna sekundära oocyt som frisätts vid ägglossning, och meiosens sista celldelning sker först om ägget blir befruktat. För patienter med Miller Fishers syndrom sätts äggblåsan ur funktion tills det att sjukdomen är botad.

Processen för att bilda ägg börjar i äggstockarna, och regleras av follikelstimulerande hormon (FSH). FSH gör så äggblåsorna växer till, och stimulerar utsöndring av östrogen från cellerna i äggblåsan vilket får ägget att mogna. 

Obstetrik och gynekologi
Saliska franker

Saliska franker var de franker som bodde ”vid havet”. Alternativt kan termen vara densamma som namnet på floden Ĳssel, på latin Isala; området heter fortfarande Zeeland. Namnet de saliska frankerna användes av romarna först om dem som bodde i detta område på 300-talet.

Historik
Liksom de ripariska frankerna var de saliska frankerna ingen homogen grupp utan en gruppering av flera stammar. Bataverna verkar ha varit en av de mer betydelsefulla stammarna, och i övrigt ingick även andra stammar som tidigare vistades vid nedre Rhen. På 300-talet uppträdde gruppen som en enhet.

År 358 besegrades de av Julianus, men de behöll Bataviska ön och Toxandrien (mellan Maas och Schelde). Därifrån utbredde de sig över större delen av nuvarande Belgien. De fungerade tidvis som foederati.

406 flyttade de sig under sin kung Chlodio söderut till området omkring Tournai (Doornik på flamländska) och in i Gallien. Under Klodvig I började de erövringar som skulle skapa den starkaste stat som växte fram ur folkvandringarna – det merovingiska frankerriket.

Saliska lagen
Den lag som de saliska frankerna levde under fick namnet salisk lag. Den uppvisar många gemensamma drag med den lag som användes av östfrankerna, de ripariska frankerna, vilket antyder att de i ett tidigare skede varit nära förbundna.

Källa

Franker
Germanska stammar
Ripariska franker

Ripariska franker, eller ripuariska franker, den andra större gruppen franker vid sidan av de saliska frankerna. "Ripuarisk" antas syfta på att de vistades "nära floden" (antagligen Rhen), då ripa är latin för strand, till skillnad från de mer havsnära "salta frankerna", dvs de saliska frankerna – se dock saliska franker angående dessas namn.

De ripariska frankerna var en sammansmältning av flera stammar - chamaver eller thamaver brukterer, chatter och ampsivarier – som under 200-talet först från trakten av Köln försökte tränga in i Gallien. De stängdes ute av Julianus omkring 360 och förmåddes senare av Stilicho att träda i romersk tjänst. Under vandalernas anstormning 406 lyckades de dock inte försvara gränsen och i det kaos som inträdde därefter tog de själva områden omkring Maas och Aachen i besittning.

Källa

Franker
Merseburgbesvärjelserna

Merseburgbesvärjelserna (ty. die Merseburger Zaubersprüche) är två mytologiskt viktiga besvärjelser på frankiska dialekten av fornhögtyskan, upptecknade på 900-talet i en handskrift från 800-talet i Merseburg, men säkert av vida äldre ursprung. I den första anropas idisi (diser) i egenskap av valkyrjor, vilka skall befria krigsfången från hans fjättrar; den andra skall bota vrickning, såsom den en gång botades på den fåle som Wodan (Oden) red, då han jämte Phol (uttalas "Fol", vilket allitterationen visar), for till skogs, i det att trollsång sjöngs däröver av Sinthgunt (månen?), Sunna (solen), Volla (Fulla), Frija (Frigg eller Freja) och Wodan. Phol kallas även för balder, men huruvida detta betyder att han är densamme som Eddans Balder eller om det blott är en titel (den bålde) är osäkert. Av dessa besvärjelser framgår, att en del av den nordiska mytologins gestalter funnits även hos forntyska folk.

Besvärjelserna

Externa länkar 
Mysterium Scribendi — Merseburger Zaubersprüchen  
Bibliotheca Augustana — Merseburger Zaubersprüche um 750 

Litterära källor till nordisk mytologi
Bárður Jákupsson

Bárður Jákupsson, född 23 december 1943 i Torshamn, Färöarna, är en färöisk konstnär, grafiker och författare.

Jákupsson föddes i huvudstaden Torshamn år 1943 som son till den kända författaren Heðin Brú (Hans Jacob Jacobsen) och Katrina Malena Dalsgaard. År 1967 gifte han sig med skådespelerskan Kristin Hervør Lützen från Gjógv. Idag lever de två i Hoyvík, tillsammans har de tre söner: Róaldur (1974), Sveinur (1976) och Heðin (1980).

Han utbildade sig till lärare 1970-1972 och efter det studerade han vid konstskolan på Kunstakademiet i Köpenhamn. Därefter blev han lärare på Färöarnas folkhögskola och blev år 1978 direktör för Listasavn Føroya (Färöarnas konstmuseum). Han räknas till en av de mest framstående kulturskapande personerna på Färöarna. Hans bilder är expressionistiska och koloristiska och ute i världen är han mest känd som frimärkskonstnär för Postverk Føroya.

Som författare skriver Jákupsson mest om färöisk konst och han räknas även till en av landets största konstkritiker. För sitt författarskap har han även vunnit Färöarnas litteraturpris. Det gjorde han år 1991 och blev vinnaren för bästa skönlitterära bok.

Jákupsson är representerad vid bland annat Nordiska Akvarellmuseet.

Priser och utmärkelser 
 Färöarnas litteraturpris 1991

Källor

Externa länkar

Färöiskspråkiga författare
Färöiska författare
Färöiska konstnärer
Födda 1943
Män
Levande personer
Personer från Torshamn
Personer i Färöarna under 1900-talet
Haren

Haren kan syfta på

Haren (stjärnbild) – en stjärnbild på södra stjärnhimlen
Haren och igelkotten – en folksaga och fabel som var vid spridd i norra Tyskland

Personer
Willem van Haren, nederländsk författare (1710 - 1768)
Onno Zwier van Haren, nederländsk författare (1713 - 1779)
Carolina Wilhelmina van Haren, nederländsk adelsdam (1741 - 1812)

Geografi

Belgien 

 Haren, Bryssel – en stadsdel i kommunen Bryssel i Belgien

Nederländerna 

 Haren, Groningen, ort, Groningen, 
 Haren, Noord-Brabant, ort, Oss, 
 Haaren, Noord-Brabant, kommun, Noord-Brabant,

Tyskland 

 Haren, Tyskland – en stad i förbundslandet Niedersachsen i Tyskland

Åland 

Haren (invid Ängholmen, Föglö, Åland), skär i Föglö,  (2 ha)
Haren (Vårdö, Åland), skär i Vårdö,  (5 ha)
Bredskär och Haren, ö i Föglö,  (16 ha)

Se även
Harens år
Harens år (film)
Hare – flera betydelser