kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Katarina Hultling

Eva Maria Katarina Hultling, tidigare gift Hultling Sjöberg, född 5 december 1954, är en svensk sportreporter och programledare.

Biografi
Hultling är dotter till skådespelaren Arthur Hultling och växte upp i Stockholm och Västerås. Efter Adolf Fredriks musikgymnasium började hon som växeltelefonist på Hotel Reisen i Stockholm. Hon ville bli skådespelerska och sökte till Scenskolan, men kom inte in. I stället blev hon antagen till Journalisthögskolan och började därefter som reporter på Radio Värmland.

Hultling har ett stort sportintresse och har spelat curling på elitnivå i många år. Åren 1982 och 1983 var hon med i Lag Högström och vann EM-guld för Sverige, liksom även VM-silver åren 1979 och 1982 samt EM-silver 1979 och 1981. År 1992 sprang hon New York Marathon.

År 1999 gav hon ut en skiva med egna barnvisor, Victors visor.

Journalistkarriär
Senare började Hultling på riksradion och läste nyhetstelegram. Efter att ha rapporterat från VM i curling i mars 1985 började hon på Radiosporten vid SR och gick 1985 vidare till SVT:s Sportspegeln. Under andra halvan av 1987 blev hon programledare för TV:s aktualitetsmagasin 20:00. Åren 1989-1992 gjorde hon det årliga programmet Året med kungafamiljen och har också rapporterat från Nobelmiddagen. År 1993 återvände hon till sportredaktionen och har gjort program som Sportnytt, Sportspegeln och Lilla Sportspegeln.

Den 23 december 2007 gjorde hon sin sista sändning i Sportspegeln, efter över 1 600 program. Hon har därefter gått över till TV4 som kommentator för curling och konståkning.

Hösten 2008 agerade Hulting kommentator till TV4:s underhållningsprogram Stjärnor på is. Året därpå, hösten 2009, deltog hon i dokusåpan Kändisdjungeln.

Med start den 20 november 2021 är Hultling en av fem programledare i Viaplays satsning på vintersport, Viaplay Vinter.

Familj och privatliv
I juni 1987 gifte Hultling sig med radioreportern Claes Sjöberg. De adopterade en son 1990. I mitten av 1990-talet träffade hon sin nuvarande sambo Albert Svanberg.

Hultling har gjort offentligt att hon har bröstcancer. I SVT:s pratprogram Skavlan berättade hon i mars 2012 om sjukdomen och blottade sin bara hjässa.

Filmografi, i urval

TV 
 2009 – Kändisdjungeln – Deltagare

Referenser

Svenska TV-programledare
Svenska curlare
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska sportkommentatorer
Västeråsare
Kvinnor
Födda 1954
Levande personer
Bekämpningsmedel

Ett bekämpningsmedel (pesticid) är en kemikalie som är avsedd för att döda, förhindra framväxt av, eller på annat sätt reglera tillväxt av skadliga organismer. Bekämpningsmedel indelas av Kemikalieinspektionen i växtskyddsmedel respektive biocidprodukter. Växtskyddsmedel används i huvudsak inom jordbruket medan biocidprodukter används i industriella sammanhang.  

Bekämpningsmedel sprids ofta med en lantbruksspruta.

Indelning
Pesticider brukar delas in i följande kategorier:

 Fungicid (mot skadesvamp)
 Herbicid (mot ogräs)
 Insekticid (mot skadeinsekter)

Bruk och regleringar i Sverige 
I Sverige såldes 8 822 ton bekämpningsmedel mätt i aktiv substans år 2019 varav  gick till industrin. Huvudparten var medel (till exempel kreosot) som används för att tryckimpregnera virke. Jordbruket svarade för 16,4 % av den totala förbrukningen. Biologiska bekämpningsmedel som består av nematoder, insekter eller spindeldjur ingår inte i statistiken. 

I Sverige är det förbjudet att sprida bekämpningsmedel utanför tomt- eller åkermark. Certifikat krävs för att införskaffa och nyttja bekämpningsmedel. Bekämpningsmedel är beskattade med en bekämpningsmedelsskatt.

Källor

Se även
 Biocid
Ki-aikido

Ki-Aikido, eller Shin Shin Toitsu Aikido , är en aikidostil som tränas inom organisationen Ki No Kenkyukai, som grundades av Koichi Tohei 1974 då han lämnade Aikikai. 

Ki-Aikido introducerades i Sverige i början av 1980-talet, när Sjunne Ferger i Örebro bjöd in instruktören Kenjiro Yoshigasaki att hålla läger. Sedan Yoshigasaki brutit med den japanska moderorganisationen följer den svenska Ki-aikidon Ki No Kenkyukai Association Internationales system, där man använder sig av dubbla graderingssystem ett för aikido och ett för ki, vilket man även gör i den japanska moderorganisationen. Stilen har omkring 400 utövare i Sverige, vilket är ungefär 8 procent av alla aikidotränande i Sverige.

Källor

Externa länkar
Gemensam portal för de svenska klubbar som utövar Ki-Aikido
Ki No Kenkyukai i Japan
Ki No Kenkyukai Clubs of Sweden
http://shinshintoitsuaikido.org/english/ (hemsida för den japanska moderorganisationen)
https://ki-society.eu/ (hemsida den europeiska avdelningen för moderorganisationen)

Aikido
WP:Projekt Japan
Salve, Oh Patria

Salve, Oh Patria är Ecuadors nationalsång. Textförfattaren, Juan Leon Mera, var senare ordförande i Ecuadors senat. Musiken skrevs av Antonio Neumane. Nationalsången antogs officiellt 1886.

Externa länkar

Nationalsånger i Sydamerika
Kultur i Ecuador
Gylta (släkt)

Gylta var en svensk uradel och frälsesläkt, vars vapen bestått av en kvadrerad sköld, med varierande tinktur.

Vapen:  Jan Raneke menar att det första och fjärde fältet skall vara blått, andra och tredje gula, Gunnil Gunnarsdotter Gylta till Kiärr uppges i en i många fall heraldiskt felaktig antavla ha fört ett vapen med skölden fyrdelad, första och fjärde fälten röda. andra och tredje gula, medan Äldre svenska frälsesläkter ger utrymme för tre tinkturer; rött och gult eller gult och blått eller vitt och blått. Ett vapen i Hönsäters kapell är återgivet i silver och blått.  En fjärde tinktur med svart och guld, är känd från Torpa stenhus, där en tavla målad på duk med Erik Gustafsson (Stenbock)s uppräknade förfäder inkluderar Karin Gyltas sköld enligt följande beskrivning: 
{{citat|Karin Gunner Gylte dotter; Vapen: fyrdelad sköld, öfre högra och nedre vänstra fälten guld, de två öfriga svarta, öfver hjälmen fem påfågelsfjädrar, den mellersta och de båda yttersta svarta, de öfriga af guld.}}

Historia
De tidigaste kända medlemmarna av denna ätt, är fyra bröder som omnämns med tillnamnet Gylta redan vid 1400-talets början. Bröderna Gunnar Gylta (död senast 1429) och Jösse Gylta genomförde 1416 ett arvskifte i Kinds härad (Älvsborgs län) efter sina bröder Björn Gylta och Magnus Gylta (vilka båda levde till åtminstone 1412).

Gunnar Gyltas son Bengt Gylta (f. omkring 1400, levde ännu 1480) var lagman i Västergötland och riksråd. Hans son var Peder Bengtsson (vid några tillfällen kallad Peder Gylta) till Påtorp (död 1527), häradshövding i Skånings härad (Skaraborgs län). Son till denne var Bengt Gylta, som enligt en osäker uppgift avrättades vid Stockholms blodbad 1520, riksråd och lagman i Närke, senare i Tiohärad.

Söner till denne var lagmannen Bengt Gylta och krönikeförfattaren och diplomaten Jöran Gylta.

Släkten utslocknade på manssidan 1580 och på kvinnosidan i mitten av 1600-talet.

Kända medlemmar
Bengt Gylta, riksråd, lagman i Närke, troligen avrättad vid Stockholms blodbad 1520.
Bengt Gylta, lagman m.m., död 1574.
Brita Bengtsdotter (Gylta), svenska hovstatens hovmästarinna.
Jöran Gylta, historieskrivare.
Katarina Bengtsdotter Gylta, abbedissa i Vadstena kloster.

Litteratur
Jan Eric Almquist, "Den muntliga traditionen och adliga ätten Gylta (1390–1646). En källkritisk undersökning", SoH 1955 nr 1–2, s 185–197.
Stig Östensson, "Gylta, Krabbe och Oxehufvud. En 1500-talsgenealogi skärskådad." Personhistorisk tidskrift 1970.
.
Hans Gillingstam, "Gylta", Äldre svenska frälsesläkter'', bd 2:1 (2001).

Referenser 

Medeltida svenska ätter
Claes Claesson

Claes Claesson var en lantmätare och ingenjör, som bland annat ritade Kristinestads och Brahestads stadsplaner vid mitten av 1600-talet, men på hans skrivbord skapades stadsplaner för fler av samtidens städer i Österbotten. Claes Claesson hade sommaren 1647 på Per Brahe den yngres initiativ utnämnts till ordinarie lantmätare i Österbotten, för att på plats förverkliga renässansens rutplansmönster för de tvenne nygrundade städerna, samt för att rita regleringsförslag för Vasa, Nykarleby, Gamlakarleby och Uleåborg.

Karthistorik 
Geografisk avritning över Laihela, Malax, Närpes och Lappfjärds socknar 1650.
Brahestad, plankartor 1649, 1650 och 1651. De två första gällde för staden Salo som grundades 1649, men som sedan 1652 officiellt fick sitt nuvarande namn. Alla tre kartor gäller dock samma geografiska belägenhet.  
Gamlakarleby, plankarta 1649.
Kristinestad, plankartor 1650, 1651 och 1652.
Kuivaniemi, talrika kartor av olika slag 1648-1649.
Nykarleby, plankartor 1649 och 1651.
Pudasjärvi, talrika kartor av olika slag 1648-1649.
Taivalkoski, talrika kartor av olika slag 1648-1649.
Uleåborg, plankartor 1649, 1650 och 1651.
Vasa, plankarta 1652.

Kartor av Claessons hand 
 
 
 
 
 
 
 

Finländska ingenjörer
Svenska ingenjörer under 1600-talet
Svenska lantmätare
Finländska lantmätare
Män
Förskjutningschiffer

Förskjutningschiffer är en mycket enkel typ av chiffer som åstadkommas genom att man placerar två rader med alfabet över varandra. Genom att förskjuta den nedre raden till exempel fem steg ersätts A med F, B med G osv. I detta fall ersätts texten CHIFFER med HMNKKJW. För att dekryptera texten gör man samma operation i motsatt riktning.

 A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z
 F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z A B C D E

Som för alla chiffer behövs en chiffernyckel, men den blir i detta fall mycket enkel, det räcker med siffran, i detta fall "5".

Ett klassiskt exempel på denna metod är Caesar-chiffret, så benämnt eftersom det användes av antikens Gaius Julius Caesar i sin hemliga korrespondens. Han använde nyckeln 3 = C, hans egen initial.

Denna sorts chiffer är inte speciellt hållfast. Med lite träning kan den chiffrerade texten läsas nästan lika bra som vanlig klartext, och det är synnerligen enkelt att återskapa nyckeln, om man vet hur man gör.

Betydligt svårare blir det om man använder en cykliskt varierande förskjutning, till exempel med chiffernyckeln 58293, som förskjuter första bokstaven 5 steg, andra 8 steg, tredje 2 steg, fjärde 9 steg och femte 3 steg, därefter börjar man om på fem steg och så vidare.

Ännu svårare blir det om man använder en matematisk funktion för att skapa förskjutningarna. Detta kallas för strömchiffer, och är särskilt lämpat för elektronisk kommunikation eftersom det är enkelt att bygga en elektrisk krets som matar ut en förskjutning i princip med samma hastighet som en klartext kan matas  in i den, och kretsen behöver väldigt begränsat minne. De första maskinerna för att kryptera telegrafi utvecklades på 1920-talet, och idag används strömchiffer i GSM.

Om cykeln är har slumpmässig förskjutning, dess längd är minst lika lång som klartexten och den aldrig återanvänds får man ett engångskrypto, som inte kan dekrypteras då den slumpmässiga förskjutningen innebär att det enda man kan veta om klartexten är dess längd.

Se även
Rot13

Kryptologi
Randori

Randori () är en budoterm som brukar översättas till fria tekniker, vilket markerar en skillnad mot den fasta strukturen i kata. Exakt hur randori utövas skiljer sig åt mellan olika budokonster. I bland annat judo, jujutsu och shodokan aikido innebär randori att man möts man mot man och försöker motverka den andres tekniker. Även om man i karate använder ordet kumite för den typen av träning, så använder vissa skolor också termen randori avseende en träningsform där de båda karateutövarna rör sig mycket snabbt, parerar och försöker använda alla tekniker, även de mest extrema. Total kontroll över kroppens motorik är nödvändig och därför är det oftast endast de högre graderade som tränar randori. I dessa skolor är skillnaden mellan randori och kumite att i randori avbryts inte rörelsen innan träff när en framgångsrik teknik används. I andra aikidostilar, som exempelvis Aikikai, innebär randori att en utövare ska försvara sig mot flera motståndare. 

Budo
WP:Projekt Japan
Tantō

Tantō (短刀) 'kortsvärd', är en sorts japansk dolk. Den kan vara en del av ett daishō-par och ersätta wakizashin.

En tantō var den kvinnliga samurajens huvudvapen och ninjas favoritvapen. Det var även ett populärt vapen bland yakuza. En typ används i viss budō vid träning, oftast i form av en träattrapp. Sådan tantōjutsu praktiseras inom aikidō, Bujinkan, Jūdō, Jū-jūtsū och karate.

Tantōtyper

Tsuba-tsuki (med parerplåt) 
Dessa tantōformer är försedda med en ganska liten oval parerplåt, runt 6 cm lång på höjden. De bars i krigstid alternativt ihop med det katanalika långsvärdet tachi, oftast på den vänstra höften och användes i närstrid.

Hamidashi 
Hamidashin sattes därvid in i första hand som "hjälmbrytare". Klingans längd är cirka 30 cm.

Yoroi-dōshi 
Yoroidōshin har en något längre och kraftigare klinga än hamidashin. En yoroi-dōshi, ordagrant "rustningspenetrerare", kom med sin relativt längre klinga till användning för stick genom motståndarens rustnigslameller och till att skära sönder fallna fienders rustningar (för halshuggning).

Aikuchi utan parerplåt 
Som  Aikuchi (合口) betecknas en tantō-variant som monteras utan tsuba, parerplåt. Kaveln ansluter nästan sömlöst mot Saya (knivskida).

Kaiken
Kaiken är en kniv med en klinglängd av cirka 8 – 16 cm. I första hand var det tänkt för kvinnor som självförsvar och till rituellt självmord (som skydd mot skändning och vanära), men brukades också tidvis av munkar. Kaiken kunde bäras dold under dräkten. Det fanns både varianter med böjd, eneggad klinga som dolkformade, dubbelsidigt verkande kaiken.

Kotsuka
Även den lilla universalkniven kotsuka,  som för det mesta är fäst vid sidan av Katana eller större tantō räknas själv som en tantō.

Kubikaki-Katana
Vid så kallade kubikaki-katana (även kallade kubikiri eller kubitori) befinner sig eggen på insidan av den böjda klingan. Dessa knivar används uteslutande för dekapitering; den besegrade motståndarens avhuggna huvud presenteras senare vid krigsslutet för daimyō, krigsherren eller samuraien.

Ken-Tantō
Det förekommer även tantō i ken-zukuri. Ken är visserligen också ett begrepp för svärd, men avser i detta fall endast klingans form, nämligen den tvåeggade typen. Dessa tillverkas på liknande sätt som tantō.

Yari-Tantō
En yari-tantō tillverkas i efterhand av en spjutspets från ett avlagt yari. Den är likaså tvåeggad och har en tydligt kantig och geometrisk utformning. Eftersom yarin har ett mycket långt fästhål, nakago och den monteras på kaveln, så måste dessa avsågas. Därvid kan också mei, smedens signatur, gå förlorad. Egentligen lämpade sig förr bara yari med ringa klinglängd.

Tantōklingan
När det gäller västliga fick- och kampknivar menar man med "tantoklinga" en klingform, som är helt rak och där klingan inte övergår i en rundning vid spetsen utan bildar vinkel med klingan. Denna populära utformning överensstämmer förvisso inte med den traditionella japanska klingformen. I övrigt går för de längre tantō själva tillverkningen till på samma sätt som beskrivs om katana.

Svärd
Japanska vapen
Knivar
WP:Projekt Japan
Japanska ord och uttryck
Taigi

Taigi är ett begrepp inom den japanska budoarten ki-aikido. Ordet översätts ordagrant med kroppskonst.

Taigi används som träningsmetod, oftast som en serie med 6 olika aikido-tekniker. Taigi används även vid tävlingar, som mest kan jämföras med konståkning i det avseendet att det är samspelet och utförandet som är avgörande, inte tid eller vinst över motståndare.

Aikido
WP:Projekt Japan
Japanska ord och uttryck
Mosebacke

Mosebacke kan syfta på:

 Mosebacke torg – ett berg, ett torg och ett kvarter i Stockholm
Mosebacke brand 1857 – en brand på nordöstra Södermalm i Stockholm 1857
 Mosebacketeatern – en tidigare teaterlokal vid Mosebacke, intill Södra Teatern 1887–1938/1939
 Mosebacke Etablissement – ett nöjesställe i Södra Teaterns hus vid Mosebacke torg på Södermalm i Stockholm 2014–
 Mosebacke vattentorn – en vattenverksanläggning vid Mosebacke Torg på Södermalm i Stockholm 1896–
 Mosebacke, Norrtälje – en stadsdel i Norrtälje
 Mosebacke Monarki – ett humoristiskt radioprogram som började sändas av Sveriges Radio 1958
Tjöck

Tjöck () är en bygd och by i Kristinestads stad. Tjöck var fram till 1 januari 1973 en självständig kommun, och en av Finlands minsta.

Tjöcknamnet förekommer i skrift från år 1303, och byn firade sitt 700-årsjubileum år 2003. Sveriges kung Birger Magnusson skrev den 1 juni 1303 till sin hövitsmannen Nils Andersson att bönderna Michael de Lappafärd (Lappfjärd), Andar da Sastamal (Sastmola) och Tobbe de Tinka (Tjöck) utan hinder ska få arbeta med nyodlingar i Tavastland.

Sockenstämma har hållits från 1868 och från 1909 har Tjöck haft gemensam församling med stamstaden Kristinestad. Jord- och skogsbruk är huvudnäring, men viss småindustri över 50 privata företagare sätter också sin prägel på näringslivet. Men även ett större pappersindustriföretag är etablerat i byn. Företaget grundades på 1960-talet av driftiga bybor, varefter Enso-Gutzeit köpte upp det, sedermera Stora Enso.

Speciellt för Tjöck är till exempel landskapet. Jämfört med det annars så platta Österbotten så ligger husen uppe på kullarna när man kommer in i Tjöck. Gårdsgruppen Liden ligger i byn. Även byns folkdräkt bör omnämnas som är en av Finlands vackraste med sina klarröda färger. Dräkten för kvinnor finns i fem utföranden, fest, sorg, mellansorg, kyrkdräkt och arbetsdräkt. Dräkten användes ännu på 1940-talet av de äldre kvinnorna.

Tjöck&Påskmark Ungdomsförening (T&P uf) grundades den 8 november 1907 och firade 100-årsjubileum den 10 november 2007 i en fullsatt lokal. Föreningen har under sina 100 år varit med om en hel del, bland annat brann lokalen ner 1929 och en ny ungdomslokal stod färdig 1932. Ungdomsföreningen har alltid varit en viktig del av bybornas identitet och fortsätter att vara det än i dag.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Tjöck folkdräkt

Kristinestad
Före detta finländska kommuner
Orter i svenska Finland
Kulstötning

Kulstötning eller kula är en kastgren inom friidrott. I kulstötning ska man från en ring med 2,135 m diameter stöta en massiv metallkula så långt som möjligt. För herrar väger kulan 7,26 kg (16 engelska pund) och för damer 4,0 kg.

För barn gäller:
 Pojkar: ≤13 år: 3 kg; 14-15: 4 kg; 16-17: 5 kg; 18-19 år: 6 kg; ≥20 år: 7,26 kg
 Flickor: ≤13 år: 2 kg, 14-17 år: 3 kg; ≥18 år: 4 kg

Teknik 
I professionella sammanhang använder kulstötare två vitt skilda tekniker. Dessa är glidteknik och rotationsteknik. I regel är det en fördel att som nybörjare använda sig av glidtekniken. En kulstötare siktar på att få en utstöt på cirka 40 grader, eftersom nedfallsvinkeln då blir cirka 45 grader. Alla har olika utfallsvinklar eftersom alla har en unik muskelsammansättning. En stöt med låg utfallvinkel bidrar till att bröstmuskulaturen kan arbeta effektivare. Därför är det vanligt att nybörjare brukar kunna ha en utfallsvinkel på cirka 35 grader. Exempel har även kunnat bevisa motsatsen när en världskänd kulstötare fick till sina bästa stötar med en vinkel på cirka 55 grader. Hur långt kulan når beror på hastigheten när kulan lämnar handen.

Utförande glidteknik (högerhänt) 
Glidteknik uppfanns i USA år 1876 och är tillsammans med Rotationsteknik den mest framgångsrika ”stöt-tekniken” inom kulstötning. Från början innebar stilen att man stod längst bak i ringen med kulan vilande mot den axel som var vänd bort från stötriktningen och ”gled” sedan fram med ett hopp i sidled för att vid själva stöten vrida kroppen 90 grader i stötriktningen. Den nuvarande glidtekniken introducerades av Patrick O'Brien 1951 och innebär en vändning på 180 grader i stället för 90. Man står vänd från stötriktningen och belastar höger ben medan vänster ben skjuts bak bakom brädan vänd åt höger om skjutriktningen. Höger ben följer med rörelsen och landar i centrum av ringen med foten pekande åt samma håll som vänsterfoten. Det som är viktigt att tänka på är att vinkeln mellan marken på utstötssidan av högerbenet och högerbenet själv måste vara mindre än 90 grader så att kraften blir större istället för mindre. Om man gör rätt i denna fasen ska kraften öka enormt då man samtidigt vänder midjan framåt och trycker ifrån med höger ben. Nästa fas är utstöten och då är det viktigt att inte stanna rörelsen utan fortsätta. Under stöten belastas även vänster ben mycket och för att inte trampa över överför man kraften på höger ben och låter överkroppens rörelse fortsätta mot vänster.

Bildgalleri över några av kulstötningens viktigaste faser

Träning 
En professionell kulstötare tränar styrke- och spänstträning, snabbhet och teknik. Många tränar cirka 12 pass i veckan och varje pass är effektivt och består av kvalitativ träning upp till max 2 timmar/pass. Det är inte ovanligt att kulstötare i världssammanhang är närmare 2,10 m långa och 150 kg tunga. Kulstötare som använder sig av rotationstekniken är oftast kortare.

Världsrekord, män 
 Uppdaterat den 19 juni 2021

Mästerskapsrekord

10 i topp

Världsrekord, kvinnor 
 Uppdaterat den 1 oktober 2019

Mästerskapsrekord

10 i topp

Noter

Se även 
Stenstötning

Externa länkar 
 kasta.se
 friidrott.se

Friidrottsgrenar
Kulstötning för herrar i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004

Kulstötning för herrar vid Olympiska sommarspelen 2004 avgjordes vid Olympias antika stadion den 18 augusti.

Medaljörer

Resultat

Kval
q = Kvalificerad för final

Grupp A

Grupp B

Final

Rekord

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Henrietta (film)

Henrietta är en svensk komedifilm från 1983 efter romanen Henrietta ska du också glömma av Stig Claesson från 1977.

Filmen hade premiär 16 december 1983 på biograferna Saga och Söderbio i Stockholm.

Rollista 
Janne ”Loffe” Carlsson – Gustav Rune Petterson, direktör för porrshowen Sexorama 
Eva Kristin Tangen – Henrietta Jakobsson, hålkortsoperatris 
Svante Grundberg – Gotthard, konstnär 
Per Oscarsson – Einar, lantbrukare 
Gunnar "Knas" Lindkvist – Höglund, pensionerad apotekare 
Claire Wikholm – Sara, Einars fru 
Ulf Johanson – greven, markägare 
Lars Dejert – Kalle Svensson, "fluktbög" i porrshowen 
Malou Berg – Gretchen 
Patricia Gélin – Marie 
Margaret Bykoff – Monarka, grekisk strippa

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2012 tillsammans med På palmblad och rosor och Vem älskar Yngve Frej.

Externa länkar 
Svensk Filmdatabas: Henrietta

Filmer 1983
Svenska komedifilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Lars Lennart Forsberg
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1980-talsfilmer
Elektro Helios

Elektro Helios (ursprungligen Elektriska AB Helios) är en svensk tillverkare av vitvaror grundad den 27 mars 1919 i Stockholm. Bolaget köptes 1936 av Asea och ingick därefter i Asea-koncernen. 1962 fusionerades företaget med Electrolux och är numera ett varumärke inom Electrolux-koncernen. Elektro Helios tillverkade bland annat tvättmaskiner, diskmaskiner, kylskåp och spisar.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats (arkiverad)

Vitvarutillverkare
Småelstillverkare
Svenska tillverkningsföretag
Sveriges industrihistoria
Zanussi

Zanussi är en stor italiensk tillverkare av vitvaror som ägs av Electrolux. Zanussi tillverkar bland annat tvättmaskiner, diskmaskiner, kylskåp och spisar. År 1916 grundades företaget Zanussi av Antonio Zanussi och började tillverka spisar och ugnar. Det dröjde ytterligare 30 år tills 1946 innan företaget började exportera sina varor. År 1984 köptes företaget av Electrolux, som numera använder varumärkena Zanussi samt Zanussi Professional.

Referenser 

Italienska företag
Vitvarutillverkare
Företag bildade 1916
Elektriska AB Volta

Volta var en stor svensk tillverkare av dammsugare, numera ingående som ett varumärke inom Electrolux.

Volta grundades 1915 som Elektriska AB Volta med fabrik i Ulvsunda utanför Stockholm. Man har tillverkat olika elektriska hemapparater och framförallt dammsugare. Andra produkter som Volta tillverkat är bland annat spisar, varmvattenberedare och strykjärn. Företaget köptes 1926 av industrimannen Axel Wenner-Gren, som 1934 sålde det vidare till sitt företag, Voltas konkurrent AB Elektrolux.

Referenser

Dammsugarmärken
Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Sveriges industrihistoria
Företag bildade 1915