kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tjörnedala

Tjörnedala är en fyrlängad gård med stenlagd gårdsplan, som ligger knappt en kilometer norr om Baskemölla och cirka sex kilometer norr om Simrishamn på Österlen i Simrishamns kommun.

Tjörnedalagården 
Tjörnedalagården är byggd omkring 1850 och ersatte en tidigare gård från 1700-talet. Carl von Linné besökte under våren 1749 Baskemölla och Tjörnedala som han sedermera beskriver i sin bok; Skånska resan 1749. Efter att jordbruket lagts ned under 1950-talet bytte gården ägare ett antal gånger. Idag drivs gården av Stiftelsen Tjörnedalas vänner och Östra Skånes Konstnärsgilles (ÖSKG) hyr i sin tur större delen av gården för utställningsverksamhet .

Tjörnedala strövområde
I strövområdet finns två vandringsstigar, en på 2,5 km och 1,6 km. De nås lättast från parkeringen vid Tjörnedalagården. Även Skåneleden passerar genom området. I havet finns havsöring som fiskas framförallt under tidig vår. Det råder fiskeförbud i området 15 september – 31 december. De bästa badmöjligheterna finns i norra delarna av området som har sandstrand. Söder om strövområdet finns vandrarhem i Baskemölla.

Områdets namn kommer från de hagtornsbuskar (tjörne på skånska) som växer där. I strövområdet finns också äppelodlingar, strandängar med dess speciella flora, tall- och lövskog. Nötkreatur betar här, en förutsättning för det öppna landskapet och den speciella flora som finns i området. Floran bidrar i sin tur till att många fågel- och insektsarter trivs här. I de kalkrika backarna ner mot havet växer orkidéer. Carl von Linné passerade här på sin skånska resa 1749 och beskriver området ingående. Många av de växter han omtalar finns fortfarande i området.

Källor

Noter

Externa länkar
Tjörnedala konsthalls webbplats
Strövområden i Skåne

Byggnadsminnen i Skåne län
Tjörnedala
Rod Steiger

Rodney Stephen "Rod" Steiger, född 14 april 1925 i Westhampton på Long Island i New York, död 9 juli 2002 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare.

Biografi 
Rod Steiger hoppade av skolan som 16-åring för att ta värvning vid flottan och tjänstgjorde under andra världskriget ombord på en jagare i stilla havet. Efter kriget började han spela teater i ett amatörteatersällskap.

Steiger fick sitt genombrott som Marlon Brandos äldre bror i Storstadshamn (1954), för vilken han nominerades för en Oscar för bästa manliga biroll. Han spelade ofta hänsynslösa karaktärer. För sin roll som den trångsynte sydstatspolischefen i filmen I nattens hetta (1967) erhöll han en Oscar för bästa manliga huvudroll vid Oscarsgalan 1968. Han gjorde även en minnesvärd insats i rollen som Pontius Pilatus i TV-miniserien Jesus från Nasaret (1977).

Åren 1959–1969 var Steiger gift med den brittiska skådespelerskan Claire Bloom. Han avled 2002 i lunginflammation och njursvikt, 77 år gammal.

Filmografi i urval 

 (TV-miniserie)

 (avsnittet "Simpson Tide")

Referenser

Externa länkar 

 

 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Oscar för bästa manliga huvudroll
Personer från Suffolk County, New York
Födda 1925
Avlidna 2002
Män
June Haver

June Haver, född Beverly June Stovenour den 10 juni 1926 i Rock Island, Illinois, död 4 juli 2005 i Brentwood, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. 

Haver sjöng och spelade piano i radioprogram innan hon gjorde filmdebut 1943. Haver lanserades som en ny Betty Grable men nådde aldrig samma framgång. Hon medverkade i flera sång- och dansfilmer såsom Irish Eyes Are Smiling (1944), Dolly Sisters (1945) och Look For the Silver Lining (1949). 

År 1953 fick Haver för sig att hon skulle bli nunna och gick i kloster. Sju månader senare lämnade hon klostret, gifte sig med skådespelaren Fred MacMurray och drog sig tillbaka från filmen.

Filmografi i urval 

1958 – The Lucy-Desi Comedy Hour (TV-serie)

Källor

Externa länkar 
 
 June Haver

Födda 1926
Avlidna 2005
Amerikanska skådespelare
Skådespelare från Illinois
Kvinnor
Faksimil

Faksimil (från latin fac simile "göra lik": fac, imperativ av facere, "att göra", och simile, neutrum av similis, "lik"), betecknar olika typer av kopior. Ordet kan användas i flera sammanhang.

Skrifter
En litterär faksimilupplaga eller -utgåva är en nyutgåva som grafiskt avbildar en tidigare originalutgåva eller handskrift, inte bara bokstav för bokstav, utan även med bibehållande av typsnitt och radbrytning samt papperskvalitet med mera. I stället för ny typsättning används fotoreproduktion eller andra grafiska tekniker för att åstadkomma faksimiltryck. Den första faksimilutgåvan anses vara Martyrologium Hieronymanum från Echternach, som Balthasar Moretus under åren 1626-1633 utförde i kopparstick.

Den första svenska utgåva som kan kallas faksimil är Olaus Petri, Tobiae Comedia (1550), utgiven 1849 i hundra exemplar av Gustaf Edvard Klemming. Från och med 1863 gav Klemming ut faksimil i fotolitografiska tryck. Det året kom tre utgåvor, bland annat Olof Rudbeck d.ä. och Olof Rudbeck d.y., Campi Elysii liber primus (1702). Mera spridd är faksimilen av Dialogus creaturum, som 1983 utgavs till 500-årsminnet av den första boken som trycktes i Sverige.

Vid återgivning av äldre tryckta skrifter i elektronisk form skiljer man mellan elektronisk text (e-text, e-böcker), elektronisk faksimil (med bilder av de tryckta boksidorna) och ljudböcker. Av dessa är enbart e-texten sökbar, men faksimilen ger den mest trogna återgivningen. Det är därför vanligt att sökbar e-text kombineras med åskådlig och trovärdig faksimil. Wikisource är ett projekt som arbetar med alla tre återgivningssätten.

Smycken
När det gäller smycken är en faksimil en exakt kopia i enkla material av ett dyrbart smycke, som ägaren inte vågar använda inför risken att förlora smycket eller bli rånad. Till exempel ersätts briljanter av slipat glas eller plast, medan guld ersätts av "gul metall". En välgjord kopia är inte helt värdelös, men skulle den bli stulen eller tappad är det ändå en måttlig ekonomisk förlust, medan det mångdubbelt kostbarare äkta smycket ligger i säkert förvar. En alternativ beteckning är similismycken.

Bildöverföring
Faksimilöverföring via tråd eller radio (telefaksimil eller bildtelegrafi) innebär att en bild överförs i stället för att ett meddelande bokstaveras och telegraferas. Bildöverföring av detta slag har förekommit åtminstone sedan 1920-talet. Tekniken fann tidigt sin tillämpning för journalistiska fotografier. I yrkesjargongen förenklades ordet faksimil till fax. 

En bredare användning fick telefax över allmänna telefonnätet på 1980-talet, men redan under 1990-talet förlorade det snabbt i användning i samband med genombrottet för elektronisk post.

Se även 
 Skärmdump
 Utgåva

Källor 
 Nationalencyklopedin

Bokväsen
Grottesången

Grottesången, fornvästnordiska Gróttasöngr, är en fornnordisk dikt som brukar ingå i den poetiska Eddan. Den finns dock inte i huvudhandskriften Codex Regius utan är bevarad i en avskrift av Snorres Edda. Den är översatt till svenska av bland annat Erik Brate, Åke Ohlmarks och Björn Collinder.

Dikten är utformad som en arbetssång som jättinnorna Fenja och Menja sjunger när de drar runt Grottekvarnen som ägs av kung Frode. Kvarnen Grotte är magisk och producerar vad som än önskas. Först mal de guld och välstånd till landet. Men då Frode är girig och inte låter dem vila börjar de mala ofärd och krig istället. De mal så att en sjökonung, Mysing, kommer med sin här till Frodes gård. Mysing dödar Frode och tar Grotte med sig. Han låter sedan jättinnorna mala fram så mycket salt att skeppet sjunker.

Dikten inspirerade Viktor Rydberg att skriva dikten Den nya grottesången, som är en protest mot arbetsförhållandena i 1800-talets industrier.

Referenser

Tryckta källor

Noter

Poetiska Eddan
Litterära källor till nordisk mytologi
Popup-fönster

Popup-fönster (av engelskans popup window),  även popup-sida, är ett fönster som visas framför andra fönster i ett datorbaserat grafiskt användargränssnitt, ofta utan att användaren själv gjort något särskilt för att fönstret ska visas. Svenska datatermgruppen har rekommenderat uttrycket extrafönster med poppuppfönster som alternativ.

Popup-fönster är i allmänhet mindre än övriga fönster och har ofta begränsad funktionalitet. Till exempel kan ett popup-fönster i en webbläsare visas utan menyer, verktygsrad och statusrad.

Popup-fönster används ofta av webbplatser för att visa och dra besökarens uppmärksamhet till reklam. Men det kan även förekomma till exempel i syfte att meddela viktig information till besökaren, visa hjälptexter eller för visning av formulär.

Vanligtvis stänger man ett sådant fönster genom att klicka på en länk med texten "stäng" eller en bildlänk föreställande ett kryss. Denna länk är ofta placerad i ett av hörnen i popup-fönstret. I vissa fall kan det även gå att stänga genom att klicka någonstans utanför fönstret.

Man kan förhindra att popup-fönster öppnas i webbläsaren genom att blockera vissa eller samtliga med hjälp av en inbyggd funktion i webbläsaren alternativt ett särskilt datorprogram eller insticksprogram. Vissa webbplatser kräver dock att man tillåter popup-fönster för att kunna fungera korrekt, ofta på grund av att de finansieras av reklamen.

Popup-fönster används även för dialogrutor som visar kortare information vid inloggning och liknande i webbläsare eller andra datorprogram. Det händer att popup-fönster på internet används för att infektera en dator med virus genom att efterlikna officiella dialogrutor från antivirusprogram. Popup-rutan kan till exempel påstå att användaren måste installera en app, eller ett program, för att bli av med ett virus, men i själva verket är det appen som användaren ombeds ladda ned som är viruset.

Källor 

Användargränssnitt
Ord (olika betydelser)

Ord, ORD eller ordet kan syfta på:

 Ord – språkvetenskapligt begrepp
 Ord (datorterm) – en dataenhet
 Ord, Nebraska – ort i USA
 Ord, Northumberland – en civil parish i Northumberland i England, Storbritannien
 ORD – funktionen ord ("order of" eller "ordinal")
 Guds ord – det skrivna ordet i Bibeln och vidare Kristus (Jesus)
 Johannesprologen – en tolkning om hur Ordet blev människa
 Ordets gudstjänst – en beteckning för den första huvuddelen av en högmässa, där texter läses och betraktelser hålls
 Ordet (pjäs) – en pjäs av Kaj Munk
 Ordet (1943) – film av Gustaf Molander 
 Ordet (1955) – film av  Carl Theodor Dreyer
Independence Hall

Independence Hall, officiellt känd som Pennsylvania State House, är en historisk byggnad i Philadelphia, Pennsylvania. Byggnaden uppfördes mellan 1732 och 1753 och ritades i den georgiska stilen av Edmund Wooley och Andrew Hamilton. Den beställdes av Pennsylvanias koloniala lagstiftande församling och ligger på Chestnut Street mellan 5:e och 6:e gatan. 

Independence Hall är nu en del av Independence nationalhistoriska park, vilken sköts av National Park Service och är klassad som ett världsarv. Byggnaden är avbildad på baksidan av den amerikanska 100-dollarssedeln.

Galleri

Externa länkar 

 Independence National Historical Park
Google maps
UNESCO World Heritage Centre - Independence Hall

Byggnader och anläggningar i Pennsylvania
Världsarv i USA
Världsarv inskrivna 1979
Byggnader och anläggningar i Philadelphia
Bibeltrohet

Bibeltrohet, att vara bibeltrogen, är ett generellt begrepp för kristen fundamentalism, i ordets ursprungliga bemärkelse.

Begreppet kan sättas i motsats till liberal bibelsyn. Det är den benämning som anhängarna själva oftast föredrar, men ordet kan uppfattas som ett ställningstagande mer än en beskrivning och är därför kontroversiellt. I svenskkyrkliga sammanhang är sammanställningen bibel- och bekännelsetrohet vanlig.

Bibeltrohet kännetecknas av att man i större utsträckning och detalj ser bibelböckerna som Guds eget ord till oss människor. Detta innebär att man i högre grad även tar enskilda bibelpassager på allvar och inte bara hänvisar till det man uppfattar som bibelns helhetsbudskap. Som bibeltrogen vill man rätta sitt liv efter Guds ord och inte kompromissa med tron och anpassa sig till det övriga samhällets rådande värderingar och tankeströmningar.

Se även
Evangelisk Luthersk Mission - Bibeltrogna Vänner
Evangelikalism
Fundamentalism
Kristen fundamentalism
Bokstavstro
Liberalteologi
Modernism (teologi)
Pingströrelsen i Sverige
Pentekostalism
Relativism
Verbalinspiration

Kristen fundamentalism
Sälgsjön

Sälgsjön kan syfta på:

Lille Sälgsjön, sjö i Borås kommun,  (3,85 ha)
Store Sälgsjön, sjö i Borås kommun,  (17,2 ha)
Sälgsjön (Valbo socken, Gästrikland), sjö i Gävle kommun,  (85,5 ha)
Sälgsjön, Gävle kommun, en tätort och sjö i Gävle kommun, 
Sälgsjön, Gästrikland, sjö i Hofors kommun,  (1,13 km²)
Sälgsjön, Hofors kommun, sjö i Hofors kommun,  (2,16 km²)

Listor över Sveriges insjöar baserat på namn
Pueblo de Taos

Taos Pueblo är en forntida by bebodd av Nordlig Tiwa, ett puebloindianskt folk som talar ett kiowa-tanoanskt språk. Samhället ligger på 2 170 meter över havet, omkring 2 km norr om moderna staden Taos i New Mexico, USA och intill Rio Pueblo, en å som flyter fram genom bergskedjan Sangre de Cristo.

Folkmängd
384 km² tillhör Pueblo de Taos och omkring 2000 personer bor här. Vid folkräkningen 2000 rapporterade 2 581 personer att de räknade de sig som helt eller delvis tillhörande eller härstammande från Taos Pueblo.

Arkitektur
På tiwaspråket heter Taos Tua-tah vilket betyder "vår by". Taos mest prominenta arkitektoniska verk är ett flera våningar högt bostadshus byggt av rödbrunt soltorkat tegel, adobe, som är delat i två delar av Rio Pueblo.

Referenser

Externa länkar
UNESCO World Heritage Centre - Pueblo de Taos
Taos Pueblo today (2003)
Discovery Map International - Map of Taos, New Mexico
  
Världsarv i USA
Puebloindianer
Taos County

de:Taos (Volk)
hr:Taos
Colima (vulkan)

Colima, eller Volcán de fuego, är en aktiv vulkan på gränsen mellan de mexikanska delstaterna Colima och Jalisco. Den höjer sig 3 860 meter över havet och är väl synlig från stora delar av stillahavskusten från Jalisco till Michoacan. 

Colima är en ung stratovulkan som har haft mer än 40 utbrott sedan början av . De största var 1585, 1606, 1622, 1690, 1818, 1890 och 1903 och det mest våldsamma 1913. Sedan mitten av  har vulkanen nästan kontinuerligt varit i utbrott. Det senaste utbrottet, som fortfarande pågår (2019), skedde år 2013.

Vulkanen har en 5 kilometer stor krater som har rasat flera gånger. Det explosiva utbrottet år 1913 förstörde 500 meter av kratern men den har gradvis fyllts upp igen. 

Granne med Colima ligger den slocknade Nevado de Colima på 4 320 meter över havet. Båda vulkanerna ligger i nationalparken Parque Nacional del Nevado de Colima.

Källor

Externa länkar 
 Om Colima på spanska
 

Stratovulkaner
Vulkaner i Colima
Vulkaner i Jalisco
Berg i Mexiko 3000 meter över havet eller högre
Tana Umaga

Tana Umaga, född 27 maj 1973 i Lower Hutt, Wellington, Nya Zeeland, nyzeeländsk rugbyspelare.

Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1973
Nyzeeländska rugbyspelare
Män
Levande personer
Karl Urban

Karl Urban, född 7 juni 1972 i Wellington, Nya Zeeland, nyzeeländsk skådespelare.  Han medverkade i Sagan om de två tornen och Sagan om konungens återkomst, där han spelade Éomer. Innan hade han liten gästroll i Xena – Krigarprinsessan, där han spelade Julius Caesar. 

2009 tog han över efter DeForest Kelley i rollen som Dr. Leonard H. "Bones" McCoy i den senaste Star Trek-filmen. Filmen hade världspremiär den 8 maj 2009.

Filmografi (urval)

Källor

Nyzeeländska skådespelare under 1900-talet
Nyzeeländska skådespelare under 2000-talet
Män
Födda 1972
Levande personer
Personer från Wellington
The Birds

The Birds kan avse

 The Birds (musikgrupp) – en brittisk musikgrupp
 The Birds – en film av Alfred Hitchcock, se Fåglarna
Dean Wareham

Dean Wareham, född 1 augusti 1963 i Wellington, Nya Zeeland, nyzeeländsk skådespelare, musiker och kompositör.

Wareham är med i rockbandet Luna.

Källor 
 

Nyzeeländska skådespelare
Nyzeeländska musiker
Nyzeeländska pop- och rockmusiker
Män
Födda 1963
Levande personer
Michael Wesley-Smith

Michael Wesley-Smith, född 2 december 1983 i Wellington, Nya Zeeland, nyzeeländsk skådespelare, medverkar som rollfiguren Jack i TV-serien The Tribe.

Källor 

Födda 1983
Nyzeeländska skådespelare
Män
Levande personer
Brian Wickens

Brian Wickens, född 8 januari 1947 i Auckland, Nya Zeeland, är en nyzeeländsk wrestlingbrottare.

Källor 
 

Nyzeeländska fribrottare
Män
Personer från Auckland
Födda 1947
Levande personer
Jörgen Johansson

Jörgen Johansson kan syfta på 

 Jörgen Johansson (bandyspelare)
 Jörgen Johansson (fotograf)
 Jörgen Johansson (musiker)
 Jörgen Johansson (politiker)
 Jörgen Johansson (långdistanslöpare)
Kimjongilia

Kimjongilia (hangul: 김정일화; hanja: 金正日花) är en blomma, namngiven efter förre nordkoreanske ledaren Kim Jong Il. Den är en hybridkultivar av begonia med fyllda blommor.

Historia 
För att fira Kim Jong Ils 46:e födelsedag år 1988 lät den japanska botanisten Motoderu Kamo framställa en ny typ av begonia, vilken fick namnet Kimjongilia, och som sades representera Juche-ideologin, den kära ledaren, beundran och trofasthet. Enligt koreanska källor symboliserar blomman också vishet och goda mänskliga egenskaper som kärlek, rättvisa och fred.

Kimjongilian har spritt sig från koreanska centrala botaniska trädgården ut i hela Nordkorea och till över 60 länder runt hela världen, inklusive USA, Ryssland och Sverige.

Se även 
 Kimilsungia

Källa

Woodard, D. (2005) (på engelska). "Beautiful Kimjongilia", i Der Freund 3, sidd. 94-103.

Natur i Nordkorea
WP:Projekt Korea
Begonior
Järnvägen Lima–Huancayo

Järnvägen Lima-Huancayo (även kallad Ferrocarril Central), den "centrala banan".
Sträckan Lima–La Oroya blev färdig 1893 och denna sträcka är 222 kilometer. På sin väg passerar banan sin högsta punkt vid Ticlio 4 818 m och är därmed den högst belägna normalspåriga (1 435 mm) järnvägen i världen. Järnvägens totala längd är 535 km.

Terrängen är extremt svårframkomlig och banan går genom ett stort antal tunnlar och över stålbroar. På den tiden som banan byggdes fanns inga roterande mekaniska drillborrar och man tvingades hacka sig igenom bergen, ett titaniskt arbete.

På de ställen där utrymme saknas för banans kurvor är det nödvändigt att åka i sicksack, tåget går då fram och tillbaka, växlar till nytt spår och tar sig långsamt uppåt utan att behöva åka i kurvor.

Från Lima trafikeras banan inte längre med linjetrafik. Banan blev utsatt för ett stort antal terroristangrepp under 1980-talet och trafiken fick läggas ner.

Järnvägsstationen, Desamparados, i centrala Lima finns fortfarande kvar. Ibland går (såvitt känt) enstaka turisttåg.

Tanken med banan som för närvarande slutar i Huancavelica är att sammanbinda även Ayacucho, något som ännu inte kommit till utförande.

Sidosträckan La Oroya-Cerro de Pasco byggdes för att transportera kopparmalm för gruvbolaget Cerro de Pasco Mining Company.

För närvarande drivs järnvägen av Ferrovía Central Andina.

Källor

Referenser

Järnväg i Sydamerika
Transport i Peru
Kimilsungia

Kimilsungia (hangul: 김일성화; hanja: 金日成花) är en av Nordkoreas två nationalblommor, namngiven efter landets ledare Kim Il Sung. Den är en hybridkultivar av orkidée.

Historia 
Enligt boken Korea in the 20th Century: 100 Significant Events, reste Kim Il Sung till Indonesien i april 1965 för att möta Sukarno när han fick följa med på en rundtur i den botaniska trädgården i Bogor när 

"han stannade framför en speciell blomma, dess stam sträckte sig rakt, dess löv spred sig gynnsamt, med en ståtlig uppsyn, och dess rosa blommor visade upp sin elegans och dyrbarhet; han sade att plantan såg ljuvlig ut, han talade högt om den stora framgången i uppdrivningen av den. Sukarno sade att plantan ännu inte blivit namngiven, och att han skulle vilja namnge den efter Kim Il Sung. Kim Il Sung avböjde hans erbjudande, men Sukarno insisterade uppriktigt att den respekterade Kim Il Sung var berättigad en sådan stor ära, för han hade redan utfört storslagna handlingar för mänskligheten."

Speciella blomsterutställningar för Kimilsungian hålls varje år i Pyongyang. Enligt traditionen har varje utländsk ambassad i Nordkorea sin egen bukett av blomman utställd på blomsterutställningen.

Enligt Nordkorea finns blomman på alla fem kontinenter.

Se även 
 Kim Il Sung
 Kimjongilia

Externa länkar 
 Kimilsungia fotografier

Källa

Natur i Nordkorea
WP:Projekt Korea
Orkidéer
Dead-time

Dead-time, som är mycket likt bullet-time (och ofta misstas för att vara bullet-time), är en effekt, där tiden verkas stanna helt och kameran (eller kamerorna) rör sig i en vinkel runt en viss person. Oftast så krävs det att klippet "jämnas ut" i en dator, eller göra om det många gånger, fast med olika vinklar varje gång.

För närvarande (2005) finns det endast ett fåtal filmer som använder sig av effekten (till exempel filmen The Matrix Reloaded från 2003, i scenen då Neo slåss mot Agent Smith).

Filmteknik
Bernard Herrmann

Bernard Herrmann, ursprungligen Maximillian Herman, född 29 juni 1911 i New York i New York, död 24 december 1975 i North Hollywood i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk kompositör. Han är mest känd för sin filmmusik.

Herrmann var av judisk börd. När han var ung tog hans far ofta med honom på opera. Fadern uppmuntrade honom också att börja spela fiol. Efter att ha vunnit ett kompositörpris redan när han var tretton år bestämde han sig för att satsa på musiken och började studera vid New York University och Juilliard School. Vid fyllda tjugo bildade han sin första orkester, The New Chamber Orchestra of New York.

Efter att ha gjort en radiodramatisering åt Orson Welles för CBS Radio i New York blev Hermann övertalad att göra sin första komposition av filmmusik till Citizen Kane. Därefter inledde han samarbete med Alfred Hitchcock. Han skrev därefter filmmusik till en lång rad av Hitchcocks filmer, som till exempel I sista minuten (1959), Psycho (1960) och Marnie (1964).

Musiken till filmen En läcka i ridån (1966) höll inte måttet enligt Universal Pictures och följden blev att Hitchcock avskedade Herrmann.

Han fortsatte dock framgångsrikt att göra filmmusik till bland annat Fahrenheit 451 (1966), Twisted Nerve (1968) och Taxi Driver (1976). Taxi Driver blev hans sista film. Han avled av en hjärtattack på ett hotellrum i Los Angeles.

I filmen Kill Bill (2003) förekommer ett musikstycke som Bernard Herrmann gjorde 1968 till filmen Twisted Nerve.

Filmmusikkompositioner 

 med musiken från Twisted Nerve

Externa länkar 
The Bernard Herrmann Estate
The Bernard Herrmann Society

Födda 1911
Avlidna 1975
Amerikanska filmmusikkompositörer
Amerikanska kompositörer
Män
Alumner från New York University
Alumner från Juilliard School