kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Storslam i Las Vegas

Storslam i Las Vegas (originaltitel: Ocean's 11) är en amerikansk komedifilm från 1960 i regi av Lewis Milestone. I huvudrollerna ses Frank Sinatra, Dean Martin, Sammy Davis Jr, Peter Lawford och Angie Dickinson. En nyinspelning gjordes 2001 med George Clooney, Ocean's Eleven.

Handling 
Ett gäng kompisar som lärde känna varandra under andra världskriget när de var fallskärmsjägare, bestämmer sig för att råna fem kasinon i Las Vegas samtidigt under nyårsaftonen, precis vid midnatt. Genom att spränga en kraftledning utanför staden orsakar man ett strömavbrott samtidigt som man kopplar om elsystemet på de fem kasinona så att kassavalvens dörrar öppnar när reservelkraften går igång. Men det finns andra som gärna vill ha en del av bytet, varvid man bestämmer att bytet skall gömmas i en likkista.

Om filmen 
Dean Martin och Sammy Davis Jr. har sångnummer i filmen, men inte Frank Sinatra. Shirley MacLaine har en cameoroll som berusad nyårsfirare.

Filmen hade svensk premiär den 2 januari 1961.

Rollista i urval 

 Frank Sinatra - Danny Ocean
 Dean Martin - Sam Harmon
 Sammy Davis Jr - Josh Howard
 Peter Lawford - Jimmy Foster
 Angie Dickinson - Beatrice Ocean
 Richard Conte - Anthony Bergdorf
 Cesar Romero - Duke Santos
 Patrice Waymore - Adele Ekstrom
 Joey Bishop - Mushy O'Connors
 Akim Tamiroff - Spyros Acebos
 Henry Silva - Roger Corneal

Cameos 

 Shirley MacLaine
 Red Skelton
 George Raft
 George E. Stone

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1960
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska kuppfilmer
Amerikanska kriminalkomedier
Nevada på film
Filmer i regi av Lewis Milestone
Nyårsfilmer

Las Vegas på film
Filmer från Warner Bros.
Acharya N.G. Ranga

Acharya N.G. Ranga (populärt: Rythu Ranga), född 7 november 1900 i Nidubrolu, Gunturdistriktet, nuv. Andhra Pradesh, död 9 juni 1995, var en indisk politiker bondeledare, och ledande inom Kongresspartiet, som han anslöt sig till 1930. Ranga tog examen B.Litt. i nationalekonomi vid Oxford 1926, senare var han professor vid Pachiappa College i Madras.

Han bröt tillsammans med Tanguturi Prakasam Pantulu 1951 med Kongresspartiet och grundade det nya Praja Party (PP) i nuv. delstaten Andhra Pradesh. Redan april samma år bröt Ranga med PP och bildade istället Krishikar Lok Party. Därefter grundade Ranga tillsammans med Rajaji Swatantra Party, som vid valen till Lok Sabha 1962 fick stora framgångar i Orissa, Rajasthan, Gujarat, Bihar och Punjab. Ranga anslöt sig åter till Kongresspartiet 1972.

Födda 1900
Avlidna 1995
Andhrapolitiker
Män
Alumner från Oxfords universitet
Krishikar Lok Party

Krishikar Lok Party (Bharat Krishikar Lok Party) var ett politiskt parti i den blivande indiska delstaten Andhra Pradesh. Partiet grundades i april 1951 av den före detta kongresspolitikern Acharya N.G. Ranga, men upplöstes redan i juni samma år.

Politiska partier bildade 1951
Politiska partier upplösta 1951
Politiska partier i Andhra Pradesh
Historiska politiska partier i Indien
Torrdocka

Docka inkluderat  torrdocka, och  flytdocka  är en anordning på ett skeppsvarv för att torrsätta fartyg vid underhåll och reparation. Torrdockor används även vid nybyggnad av fartyg, speciellt för de största fartygstyperna.

Torrdocka 
Torrdockan är en grävd stensatt eller ursprängd bassäng ur berget i strandvallen vid ett skeppsvarv eller hamn. Dockan kan stängas i inloppet med dockportar. När fartyget passerar in i dockan är den vattenfylld, och efter stängning av dockporten pumpas vattnet ut och fartyget sänks och ligger på en stapelbädd. Vid utpumpning av vattnet placeras trästöttor mellan fartyget och slussväggen utefter fartyget för stöttning i sidled.  Det förekommer torrdockor som inte använder sig av pumpar utan istället tömmer sitt vatten i ett vattendrag eller en intilliggande bassäng som är lägre än dockan. Ett exempel på denna typ är dockan vid Motala verkstad eller Karlskronavarvet.

Torrdockorna konkurrerade ut de gamla bråddbanorna som var vanliga på äldre skeppsgårdar och användes för att underhålla fartygsskrov. Skälet var att torrdockorna gjorde att arbetet med skroven gick mycket fortare. Den första torrdockan i Sverige byggdes av svenska flottan vid Karlskronavarvet 1724. Den heter Polhemsdockan, tog sju år att bygga och är delvis nedsprängd i berget. Inspirationen var sannolikt engelsk: redan vid slutet av 1600-talet hade den brittiska flottan totalt nio torrdockor i Chatham, Portsmouth och Plymouth - varav två var dubbeldockor. En dubbeldocka är dubbelt så lång som en enkeldocka och kan därför husera två skepp samtidigt.

Några torrdockor i Sverige finns bland annat på Beckholmen i Stockholm. Den stora dockan där heter "Gustav V" och byggdes på 1920-talet som en del av den dåvarande Örlogsbasen; den är cirka 200 meter lång. Vasamuseet i samma stad ligger byggt på Galärvarvsdockan vilket man tydligt ser på utsidan av museet.

Flytdocka  
Flytdockan är en anordning som kan sänkas ner i vattnet genom intag av vatten i balasttakar så att ett fartyg kan gå in i dockan. Efter urpumpning av ballasttankarna torrläggs fartyget genom att dockan flyter upp. 

Den möjligtvis äldsta beskrivningen av en flytdocka finns i den italienska boken "Descrittione dell'artifitiosa machina" från 1560. Där presenteras flytdockan som en ny metod att bärga grundstötta fartyg.

Källor

Se även
Kölhalning
Sjösättning
Slip
Skeppsvarv

Väg- och vattenbyggnad
Skeppsvarv
Antony Beevor

Antony Beevor, född 14 december 1946 i Kensington i London, är en brittisk historiker, professor och före detta officer. Han är utbildad vid Winchester College och Sandhurst och tjänstgjorde i brittiska armén i England och Tyskland åren 1967–1970.

Antony Beevor skriver framförallt om andra världskriget. Hans mest kända verk är Stalingrad, för vilket han vann många internationella priser. Man brukar framhålla hans förmåga att se de små detaljerna och samtidigt hålla de större sammanhangen klara för läsaren.

Bibliografi i urval 
 1982 – The Spanish Civil War, 1982 (Spanska inbördeskriget, 2006)
 1992 – Crete: The Battle and the Resistance (Kreta: erövring och motstånd, 2004)
 1994 – Paris After the Liberation, 1944–1949 (tillsammans med Artemis Cooper) (Paris efter befrielsen 1944–49, 2013)
 1998 – Stalingrad (Stalingrad, 2000)
 2002 – Berlin: The Downfall 1945 (Berlin: Slutstriden 1945, 2003)
 2004 – The Mystery of Olga Chekhova (Mysteriet Olga Tjechova, 2005)
 2009 – D-Day: The Battle for Normandy (D-dagen: Slaget om Normandie, 2009)
 2012 – The Second World War (Andra världskriget, 2012)
 2013 – Paris: Efter befrielsen 1944–1949
 2015 – Ardennerna 1944: Hitlers sista offensiv
 2018 – Arnhem: Tysklands sista seger
 2022 – Ryssland: revolution och inbördeskrig 1917–1921

Priser och utmärkelser 
 Hawthornden Prize 1999 för Stalingrad

Referenser

Externa länkar 
 Intervju med Antony Beevor i Dagens Nyheter

Brittiska militärhistoriker
Brittiska fackboksförfattare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Historiker under 2000-talet
Brittiska forskare under 2000-talet
Födda 1946
Levande personer
Män
Djuphavsgrav

Djuphavsgravar (även djupgravar eller oceangravar) är långa sänkor i havsbotten längs med en öbåge eller kontinent. De uppstår i plattektoniska subduktionszoner. De flesta djuphavsgravarna är tusentals kilometer långa och sträcker sig vanligen till ett djup på 6 000 meter, eller 3–4 kilometer under omgivande djuphavsslätter och -bäcken. Marianergraven når på sitt djupaste ställe, Challengerdjupet, 10 971 meter under havsytan.

De konvergerande gränserna i jordens litosfär omfattar omkring 50 000 kilometer, varav större delen finns i Stilla havet och i östra Indiska oceanen. I Atlanten och Medelhavet finns relativt korta konvergerande gränser. 

Ett snitt genom en djuphavsgrav visar att gravens två sluttningar är asymmetriska med en svag yttre lutning (mot havet) på omkring 5° mot en inre lutning på omkring 10–16°. Den asymmetriska profilen beror på att den yttre sidan utgörs av översidan på den oceaniska plattan som håller på att pressas ned i manteln. Litosfärens tjocklek (omkring 10–200 kilometer) begränsar lutningen.

Vid djuphavsgravens rand bildar den oceaniska skorpan först en förhöjning för att sedan böjas ned i graven. På sluttningen bildas parallella, trappstegsliknande förkastningar.

Parallellt med djuphavsgravarna finns vulkaniska öbågar och vulkanbågar. Jordbävningar är vanliga kring djuphavsgravar.

Djuphavsgravar kan vara igenfyllda av sedimentmaterial.

Se även 
 Djuphavsberg
 Plattektonik
 Batymetri
 Subduktionszon

Referenser 

 
Oceanografi
Plattektonik
Kustlandformer och oceaniska landformer
Swatantra Party

Swatantra Party var ett utbrytarparti ur indiska Kongresspartiet. Partiet grundades 1959 av kongressveteranerna Acharya N.G. Ranga och Rajaji, huvudsakligen i protest mot den doktrinärt socialistiska ekonomiska politik som fördes under Jawaharlal Nehrus tid som Indiens premiärminister. Det nya partiet ville se liberaliseringar och ökade inslag av marknadsekonomi.

Vid valen till Lok Sabha 1962 nådde man stora framgångar. Partiledaren Ranga gick 1972 tillbaka till Kongresspartiet. Partiet, som fått 8 mandat till Lok Sabha i valet 1971, ställde sedan aldrig mer upp i valen på federal nivå.

Historiska politiska partier i Indien
Politiska partier bildade 1959
Politiska partier upplösta 1974
Skum

Skum är en kolloid som uppstår då en gas bildar bubblor i en vätska eller ett fast ämne. Flytande skum används t.ex. vid brandsläckning genom lättskumsfyllning. Fast skum kan vara exempelvis lättbetong, skumplast, skumgodis eller pimpsten.

Teknisk förklaring
Skum utgörs av små, tättliggande, gasfyllda blåsor, vilkas väggar utgörs av tunna hinnor. Blåsornas bildas genom inledning av gas i en vätska, genom kraftig rörelse av vätskeytan eller genom gasbildande kemiska reaktioner. En förutsättning för skumbildning är att vätskan har låg ytspänning; rent vatten skummar således inte.

Skummet är som regel instabilt och faller sönder mer eller mindre snabbt. Skumbildningstendensen och skummets hållbarhet kan ökas genom tillsats av ytspänningsnedsättande medel (tvål, saponiner, proteiner m.m.).

I vissa fall kan skummet permanentas genom att vätskan på olika sätt överförs till fast fas. Så sker bl.a. vid framställning av skumplaster och cellbetong.

Skum har stor teknisk betydelse och utnyttjas på grund av sin höga adsorptionsförmåga vid tvätt och rengöring, vid flotationsprocesser m. m. Dessutom används det vid livsmedelstillverkning (t.ex. glass), för brandsläckning o.s.v. Vid vissa tillfällen, t.ex. maskintvätt, kan en alltför stor skumning vara en nackdel, och då kan man tillsätta s.k. antiskummedel (naturliga fetter och oljor, cetylalkohol, silikoner m.m.)

Källor

Kolloidkemi
Nationalrådet

Nationalrådet kan syfta på:

 Nationalrådet (Schweiz) – underhuset i det schweiziska parlamentet
 Slovakiens nationalråd – Slovakiens lagstiftande församling
 Nationalrådet (Österrike) –  en av det österrikiska parlamentets två kamrar
Kreml High

Kreml High är en såpopera producerad av Varanteatern. Kreml High utspelar sig på en skola i Ryssland motsvarande skolformen high school i till exempel USA, och serien är en parodi på nordamerikanska high school-serier som till exempel Degrassi High och Saved by the Bell. Karaktärerna i Kreml High talar uppenbart påhittad "ryska".

En central fras är "Adrumdrum", som enligt textningen betyder "allt bröd är slut". Ett annat vanligt förekommande ord är "Wah!", som har många betydelser, några av betydelserna är "samlag", "skit" och "idiot".

Seriens handling kretsar kring amerikanen Johny Tex som anländer som utbytesstudent i Ryssland. Där möter han ett minst sagt udda kompisgäng som alltid hamnar i situationer som sträcker sig från det absurda till det oförklarliga, allt till tonerna av rysk pop och techno.

Kreml High var ett återkommande inslag i serien Varan-TV (1996-1998) och i SVT:s ungdomsprogram Jupiter (1999).

Ledmotivet som Varanteatern hittade på en skiva heter Паровозик-облачко och framförs av Лицей.

http://www.youtube.com/watch?v=sad8oDoIcsI

Karaktärer 
 Crazy Ivan: Den "busiga" i gänget, spelad av Olof Wallberg. Alltid klädd i amerikanska raggarkläder. Har en onormal fascination för Johnnys jeans.
 Tantrum Tabulev: Långhårig kille med stor aptit på alkohol. Musikalisk eldsjäl som spelar cykeltuta (!) i bandet. Kunnig i svenska, spelas av Jonas Sykfont.
 Johny Tex: Spelad av Anders Andersson. Utbytesstudent från Philadelphia och något av seriens huvudperson. Lyckas kommunicera med gänget fast ingen av dem kan engelska. Favoritfras: "It's party time, dudes!".
 Tvetov Nato: Hade i en episod problem med vikten och fick därför inte idka samlag. Spelas av David Wiberg.
 Rektor Tabulev: Dagdrömmare klädd i plommonstop. Intresserad av fotboll och drömmer om att spela i Gothia Cup. Utbytte många tungkyssar med Johnny under seriens gång. Spelad av Magnus Thomson.
 Polpotkin: Lite av en utstött men får hänga med gänget ändå. Han spelas av Fredrik Ljungberg. Har en pappa som heter Bödeln som jobbar som badvakt.
 Tony: Minst i klassen och trummis i bandet. Lärde sig i ett avsnitt hur man visar "fräcka fingret". Karaktären är troligen inspirerad av Oasis trummis Tony McCaroll. Spelad av Fredrik Åkerman.
 Irma och Ludmilla. Polpotkins flickvänner

Svenska TV-program
Fiktiva figurer från Ryssland
Varanteatern
Skolrelaterade TV-serier
Ueli Maurer

Ueli Maurer (uttal: ), egentligen Ulrich Maurer, född 1 december 1950 i Wetzikon i kantonen Zürich, är en schweizisk politiker. Mellan 1996 och  2008 var han ordförande i Schweiziska folkpartiet. Han var Schweiz försvars- och idrottsminister 2009–2015 och är sedan 2016 finansminister. Åren 2013 och 2019 var Maurer Schweiz förbundspresident.

Externa länkar

Födda 1950
Försvarsministrar
Schweiziska förbundsrådsledamöter
Schweiz förbundspresidenter
Idrottsministrar
Levande personer
Schweiziska partiledare
Personer från kantonen Zürich
Män
Faust

Faust kan syfta på:

 Faust (sagogestalt) – protagonisten som ingår en pakt med djävulen i en populär tysk folksaga.
 Faust – pseudonym för den norske musikern och mördaren Bård Eithun
 Faust (efternamn) – ett efternamn samt personer med namnet
 Faust (musikgrupp) – en tysk musikgrupp som bildades 1970
 Ron Faust – ett tidigare svenskt popband från Vaxholm
 Saint-Faust – en kommun i departementet Pyrénées-Atlantiques

Drama
 Faust (Goethe) – drama bestående av Faust I (1808) och Faust II (1832) av Johann Wolfgang von Goethe

Övriga verk om Faust i kronologisk ordning
 Faust (Marlowe) – (The Tragical History of Doctor Faustus), ett teaterstycke från slutet av 1500-talet av Christopher Marlowe
 Fausts Leben – drama från 1778 av Friedrich Müller
 Doktor Fausts leverne, gärningar och helvetesfärd – roman från 1791 av Friedrich Maximilian von Klinger
 Faust (Spohr) - opera från 1816 av Louis Spohr
 Don Juan und Faust, tragedi från 1829 av Christian Dietrich Grabbe
 Faust (opera) – opera från 1859 av Charles François Gounod
 Faust. Der Tragödie 3. Theil – satir från 1862 om Goethes Faust av Friedrich Theodor Vischer
 Faust (drama, 1898) – drama från 1898 av Jaroslav Hilbert
 Doktor Faust – opera från 1925 av Ferruccio Busoni
 Faust (film, 1926) – film från 1926 av regissören Friedrich Wilhelm Murnau
 Mon Faust – drama från 1946 av Paul Valéry
 Doktor Faustus – roman från 1947 av Thomas Mann
 Faust (musikal) – musikal från 1993 av Randy Newman
 Faust (film, 1994) – film från 1994 av regissören Jan Švankmajer
 Faust (film, 2011) – en film från 2011 av Aleksandr Sokurov
 Faust 2.0 – en svensk skräckfilm från 2014
Mefistofeles

Mefistofeles (Mephistopheles) eller Mefisto (Mephisto) är en demon i tysk folklore. Figuren har sitt ursprung i Faustsagorna från 1500-talet, där han är en ond ande och Lucifers (Djävulens, Satans) tjänare på jorden.

I Goethes drama Faust, som han arbetade med under decennier, används myten om Mefistofeles som ett etiskt dilemma. Den lärde läkaren Heinrich Faust säljer sin själ till djävulen Mephistopheles (kort Mephisto), för att vinna kunskap och erfarenhet. Han sviker sin fästmö Margareta, kallad Gretchen, av samma orsak. För Goethe var dramat, trots sin ofullständighet, hans livsverk, och det han ständigt kämpade med. Många andra konstnärer har, efter Goethe, använt figurerna Faust och Mefisto som symboler för konstens, eller kunskapstörstens, demoni.

Inom populärkulturen
 Mephisto är en tysk-ungersk politisk dramafilm från 1981 som utspelas i Nazityskland, baserad på romanen Mefisto av Klaus Mann.
 Mephisto är en djävul i serierna inom Marvel Comics universum.
 Mephisto är en av Diablos två bröder i datorrollspelet Diablo, där han är en djävul som beskrivs som hatets furste. Mephistos trupper drivs av hat mot alla levande väsen, speciellt dem med ett rent hjärta. Hans undersåtar är framför allt vandöda lik (zombier) och korrupta demoner vars förvridna kroppar skapar evig vrede.
 Mefistofeles är i TV-serien Hex den som läxar upp den mörke Messias, då jämställd ärkeängeln Rafael som innehar samma position fast på de godas sida.
 Mefisto är en ond trollkarl i den tecknade serien Bamse.
 Mephistopheles, han som skyr ljuset, ur Den satanistiska bibeln av Anton LaVey.
 Mephisto Pheles är exorcist och den näst starkaste av de åtta demon-kungarna i mangaserien Blue Exorcist.

Se även
Den brinnande ängeln, opera med urpremiär 1954, av Sergej Prokofjev
Mefistofeles, opera från 1868 av Arrigo Boito
Pudelns kärna

Kristen mytologi
Fikonspråket

Fikonspråket är ett kodspråk grundat på korsvis omkastning av ords stavelser. För att konstruera ett ord på fikonspråket delar man originalordet efter första vokalen (ex. ka | ffe). Man byter därefter ordning på de uppkomna delarna och lägger stavelsen ”fi-” till den första och ”-kon” efter den andra. 

Exempel med ordet kaffe:
 Ordet kaffe delas i ka- och -ffe
 det kastas om till -ffe och ka-
 fi- och -kon läggs till, vilket ger slutresultatet fiffe kakon. 
Varje ord ger alltså upphov till två nya ord. Sammansatta ord behandlas oftast som flera ord. Vill man säga "kaffekopp" blir det fiffe kakon fipp kokon, etc.

Inverkan på språket 
Nationalencyklopedins ordbok tar upp ett ord som från fikonspråket fått fäste i svenskan, nämligen fimp som är bildat av stump, som på fikonspråket heter fimp stukon.

Fikonspråket har påverkat helsingforsslangen. Det numera allmänna slangordet för cykel, fillare på svensk helsingforsslang, fillari på finsk helsingforsslang, har utvecklats ur fikonspråket: ve|lociped → filociped vekon → filo, filusare → fillare. Också slangordet för äppel, fiblu, kommer av ä|ppel → fippel äkon.

Ursprung
Fikonspråket är ett skämtsamt, hemligt lekspråk. Det är ett talat språk som använts sedan mitten av 1800-talet. August Strindberg skriver i Gamla Stockholm utgiven 1882 att det var en av de fem sorters rotvälska han funnit i Stockholm. Det hade, menade han, "lefvat minst sina 30 år och har ännu sina ganska talrika anhängare, dock icke mest bland de lägre samhällsklasserna. Det utöfvas på sådant sätt, att ordet ’fikon’ sönderbrytes och bitarne inskjutas i det ord som skall vanställas."

Felaktigheter
Att fika och firre (i betydelsen fisk) skulle komma från fikonspråket är inte belagt. NE:s ordbok anger som ursprunget till "fika" en omkastning av stavelserna i kaffi, en variant av kaffe, till fika. Firre är ett (Stockholms‑)slangord bildat på samma sätt som andra ord med s-ljud i; virre för whisky, smarrig för smaskig, burrig för bussig, etc.

Andra betydelser
Fikonspråk betecknar i överförd betydelse även ”ett svårbegripligt expertspråk”, se fackspråk och terminologi. Bra exempel är patentansökningar.

Se även
 Rövarspråket
 Pig Latin
 P-språket
 I-språket
 Månsing
 Knoparmoj

Referenser

Källor
Nationalencyklopedin
Nationalencyklopedins ordbok
Gösta Bergman: Ord med historia, Vänersborg 1969

Slanguttryck
Konstgjorda språk
Kodspråk

Ett kodspråk eller ett hemligt språk är en regelmässig förvrängning av folkspråket för att göra det svårare att förstå för utomstående. Kodspråk är en muntlig tradition och det är mer sällsynt att språket skrivs ned. 

Vissa kodspråk används av barn, som rövarspråket, allspråket, fikonspråket, pig latin, och tvärtomspråket och har då karaktär av lek eller skämtspråk. Andra har använts av hantverkare eller vissa grupper, som knoparmoj, månsing och malungsskinnarnas skinnarmål, och då haft karaktär av fackspråk eller sociolekt.

Många av dessa språk använder sig ofta av en enkel standardförvanskning av orden utifrån en kod. Av en van talare kan ett sådant kodspråk lätt avkodas och kodas samtidigt som det talas, medan andra som inte är förtrogna med koden, eller är lika skickliga, bara hör en massa nonsens.

Ibland kan verkliga men ovanliga språk användas som kodspråk motsvarande chiffer, exempelvis i militära sammanhang. Detta var fallet under andra världskriget fallet med navajo, ett språk som var mycket ovanligt utanför det krigförande USA.

Se även
Kryptering

Referenser 

Kryptologi
Sociolingvistik
Rövarspråket

Rövarspråket (rorövovarorsospoproråkoketot) är ett enkelt kodspråk som framför allt används av barn. Det blev populärt i och med Astrid Lindgrens romaner om Kalle Blomkvist. Idén till rövarspråket ska ha kommit från Astrids make, Sture Lindgren, som använde det i lek med sina kamrater som barn. Eftersom rövarspråket har en enkel struktur som är lätt att avkoda passar sig språket inte i skriven form. Men i talad form kan det vara svårt för en oinsatt att förstå vad som sägs, särskilt om det talas snabbt.

Struktur
Regeln för rövarspråket är att man efter varje konsonant lägger ett o (kort å-ljud) och därefter samma konsonant igen, till exempel byts b ut mot "bob" och f mot "fof". Vokalerna är oförändrade. "Jag talar rövarspråket" blir alltså "jojagog totalolaror rorövovarorsospoproråkoketot"

Undantag
Eftersom rövarspråket i huvudsak är en talspråksbaserad kod uttalas bokstaven C som S eller som K, beroende på sammanhang  - tack blir totakokkok. X betraktas i rövarspråket vanligen som två separata ljud. Istället för "xox" behandlas x istället som "ks" och blir "koksos". Sax uttalas därför i rövarspråket som sosakoksos.

Se även
 Fikonspråket
 Pig Latin
 I-språket
 Kryptering
 Romanfiguren Kalle Blomkvist

Referenser

Externa länkar
Rövarspråket.se
Översättare till och från rövarspråket

Konstgjorda språk
Svenska
Skämtspråk

Skämtspråk (även lekspråk) är konstgjorda språk som skapats i humoristiskt syfte. Dessa språk torde därför vara mindre genomarbetade än andra konstgjorda språk. Ett känt skämtspråk, avsett att vara begripligt för svensktalande, är transpiranto, som förekommer i Grönköpings veckoblad.

Se även 
 Rövarspråket

Referenser 

Humor
Konstgjorda språk
Brännbollscupen

Brännbollscupen är en årlig tävling i brännboll i Umeå, som sedan  räknas som världsmästerskap i brännboll. Tävlingen arrangeras av Brännboll i Umeå AB. I samband med cupen arrangeras varje år även musikfestivalen Brännbollsyran.

Historia
Den första brännbollscupen arrangerades  med 44 deltagande lag. Genom åren har turneringen växt för att 1990 passera 1 000 deltagande lag. År 2020 ställdes in pga Covid-19.

Arrangemanget
Brännbollscupen spelas alltid under sista helgen i maj varje år. Under åren har spelplatsen utökats och omfattar numera ängarna kring universitetsområdet samt Mariehemsängarna.

Världsmästare genom tiderna

De mest segerrika lagen
 BK Rel                     10 segrar
 Salming                    7 segrar
 Varför Skjuter Sehlberg?   3 segrar
 Västteg klass 3B           3 segrar
 Utan bedövning             3 segrar
 Fantomen BC                2 segrar
 Raska Taskar               2 segrar
 Jesu lärjungar             2 segrar
 Tjejve                     2 segrar
 Eisenhammer                2 segrar
 Motståndarnas fasa         2 segrar

Se även 
 Brännbollsyran
 Iksu

Referenser

Externa länkar 
 Information på Brännbollsyran.se
 Iksu:s sida om brännboll

Sportevenemang i Sverige
Återkommande sportevenemang med premiär 1974
Återkommande sportevenemang i maj
Sport i Umeå
Umeå universitet
Iksu
Fackspråk

Fackspråk är det ordförråd och andra språkliga strukturer som tillhör en viss verksamhet, till exempel ett yrke, en hobby eller ett akademiskt ämne, snarare än vardagsspråk.

Se även 
 Kanslisvenska
 Kodspråk
 Rikstermbanken
 Terminologi
 Nomenklatur

Lexikologi