kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Serik Fans

Serik Fans är en fristående supporterklubb till IK Brage. "Serik" är smeknamnet på gamle Bragespelaren Nils-Erik Johansson, vars specialitet var att skruva in hörnor direkt i mål. Han var aktiv på 1970- och 1980-talen.

Serik Fans har en egen sektion på Domnarvsvallen, Västra läktaren. 

Innan hemmamatcherna är det inte ovanligt att supportrarna samlas 
på Pitchers vid Sveatorget i Borlänge centrum.  

Minnesvärda ögonblick i modern tid är bortamatchen på Stadsparksvallen mot Jönköpings södra 2003 i kvalet till Superettan, och bortamatchen mot Hammarby IF på Söderstadion i Superettan 2010.

Numera har man även en "08-sektion" för supportrar i Stockholm. Den sektionen är väldigt aktiv och är alltid mer eller mindre representerad när Brage spelar matcher i Stockholmsområdet.

Externa länkar
Officiell webbplats

Supporterklubbar i Sverige
Ray (olika betydelser)

Ray kan syfta på

Ray (film) - amerikansk film från 2004
Ray (musikalbum) -  av L'Arc~En~Ciel
Ra'y – i islamisk rättsterminologi
 Ray-Ban – glasögontillverkare

Personer 
 Daniel Adams-Ray, rappare
 Kersti Adams-Ray, journalist och programledare
 Ray Bradbury, science fiction-författare
 Ray Charles, amerikansk sångare och pianist
 Ray Hanken, tränare och utövare av amerikansk fotboll
 Sugar Ray Leonard, boxare
 Ray Manzarek, musiker
 Gene Anthony Ray, dansare och skådespelare
 Greg Ray, racerförare
 James Earl Ray, mannen som mördade Martin Luther King
 John Ray, botaniker
 Johnnie Ray, sångare
 Man Ray, fotograf och filmare
 Ossian Ray, amerikansk politiker
 Rabi Ray, indisk politiker
 Rachael Ray, kokboksförfattare och programledare
 Satyajit Ray, indisk regissör och musiker
 Sugar Ray Robinson, boxare
 Ray Sawyer, amerikansk sångare
 Ted Ray, brittisk golfspelare

Fiktiva figurer 
Ray Stantz - fiktiv figur i Ghostbusters
Ray (Star Wars) - fiktiv figur i Star Wars episod VII

Geografi
 Ray County, county i Missouri, USA
 Ray-sur-Saône, kommun i departementet Haute-Saône, Frankrike
 Rāy, ort i Jharkhand, Indien
 Mount Ray, berg i Antarktis
Ilona Staller

Ilona Staller, född 26 november 1951 i Budapest, är en ungerskfödd italiensk före detta porrskådespelare och politiker, mest känd via sitt artistnamn Cicciolina. Hon blev 1987 invald i italienska parlamentet för libertarianska Partito Radicale.

Biografi 
I en TV-intervju 1999 sade Staller sig ha varit kommunistisk spion i sin ungdom. Hon var 19 år, och arbetade då som servitris på ett lyxhotell i Budapest när tre män kom och frågade om hon ville tjäna extra pengar. Hennes ekonomi gjorde då att hon inte kunde säga nej. Hennes uppgift blev att hålla ögonen öppna, och lyssna på samtal hon kunde rapportera om. Hon avbröt dock spionverksamheten genom att fly till Italien.

Pornografisk karriär 
Efter flykten etablerade hon sig som porrfilmsskådespelare. Staller har bland annat spelat mot John Holmes. År 1990 var hon modell för fotografen/konstnären Jeff Koons, vars indiskreta alster var direkt identifierbara vid den Venedigbiennalen och omskrevs mer än prisvinnande verk av mer traditionell art.

Politisk karriär, andra medier 
År 1987 valdes Staller in i det italienska parlamentet för libertarianska Partito Radicale. På hennes program som parlamentariker fanns att avskaffa både kärnvapen, kärnkraft och censur, liksom att införa sexualundervisning i alla olika skolnivåer.

År 2002 gjorde hon ett misslyckat försök att komma in i det ungerska parlamentet. Hon fick inte tillräckligt med underskrifter för att få ställa upp i valet. I TV-programmet High Chaparall sänt 2005 sade hon sig fortfarande satsa på ungerska parlamentet.

År 1978 var hon den första som visade sina nakna bröst i italiensk TV, och i slutet av 1980-talet visade hon dem även i italienska parlamentet. I Sveriges Television medverkade hon 1988 i Malena Ivarssons programserie Fräcka fredag.

Privat och övrigt 
År 1991-1992 var hon gift med konstnären Jeff Koons. Under det dryga året var hon inte verksam inom porrbranschen.

År 2019 berättade hon i en intervju med tidningen Vanity Fair att hon sedan tre år tillbaka levde ensam och utan sexuella relationer med någon.

Referenser

Noter

Övriga källor 
Officiell webbplats

Externa länkar 

Ungerska porrskådespelare
Italienska politiker
Italienska porrskådespelare
Italienska sexarbetaraktivister
Personer från Budapest
Födda 1951
Levande personer
Kvinnor
Marilou Berry

Marilou Berry, född 1 februari 1983, är en fransk skådespelerska. Hon är dotter till Josiane Balasko  och Philippe Berry.

Filmografi

Franska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1983
Levande personer
Laurent Grévill

Laurent Grévill, född 18 juni 1961 i Saint-Mandé, Val-de-Marne, är en fransk skådespelare.

Filmografi
Mariées mais pas trop (2003)
Inquiétudes (2003)
Se mig (2004)

Källor

Franska skådespelare under 2000-talet
Födda 1961
Män
Levande personer
Personer från Saint-Mandé
Planteringsrör

Planteringsrör används för att plantera täckrotsplantor, det vill säga plantor som är odlade i någon form av behållare.

När planteringsrören infördes i skogsbruket förändrades planteringsmetoderna avsevärt, framför allt genom att metoden gav mindre belastning på planterarnas ryggar.

Skogsbruk
André Dussollier

André Dussollier, född 17 februari 1946 i franska Annecy, fransk skådespelare.

Filmografi 
En skön tjej som mej (1972)
Det fantastiska äktenskapet (1982)
La vie est un roman (1983)
Mélo (1986)
Colonel chabert (1994)
On connaît la chanson (1997)
Sommar vid Loire (1999)
Augustin, roi du Kung-fu 1999)
Amelie från Montmartre, berättarröst (2001)
Un crime au paradis (2001)
Tanguy (2001)
Vidocq (2001)
Effroyables Jardins (2003)
En långvarig förlovning (2004)
36 Quai des Orfevres (2004)
Lemming (2005)
Berätta inte för någon (2006)

Källor
	

Födda 1946
Franska skådespelare under 1900-talet
Personer från Annecy
Män
Levande personer
Franska skådespelare under 2000-talet
Det fantastiska äktenskapet

Det fantastiska äktenskapet () är en fransk långfilm från 1982 i regi och manus av Eric Rohmer, med Béatrice Romand, André Dussollier, Féodor Atkine och Arielle Dombasle i rollerna.

Rollista

Källor

Externa länkar

Franska komedifilmer
Filmer 1982
Filmer i regi av Éric Rohmer
Franskspråkiga filmer
Black Support

Black Support är FC Trollhättans supporterklubb. Den bildades 6 juni 2002.

Fansens spelare (nuvarande klubb)
2009 - Tobias Wennergren (Halvorstorps IS)
2008 - Fredrik Olsson (FC Trollhättan)
2007 - Martin Scherdin (Åsebro IF)
2006 - Janne Moilanen (FC Lahti, Finland)
2005 - Sören (Nilsson) Ferm (IK Oddevold)
2004 - Björn Andersson (GAIS)
2003 - Kim Karlsson (IK Oddevold)
2002 - Andreas (Kristoffersson) Ramm (Edet FK)

Externa länkar

Trollhättans kommun
Supporterklubbar i Sverige
Supporterklubbar bildade 2002
Tarquinius Superbus

Lucius Tarquinius Superbus (den yngre), död 495 f.Kr., var Kungariket Roms sjunde och siste kung, innan den romerska republiken infördes. 

Han regerade troligen 533 f.Kr. - 509 f.Kr. och är antagligen en historisk person. Han var son till kung Tarquinius Priscus och var gift med kung Servius Tullius dotter Tullia Minor. Det berättas att Tullia eggade sin man att stämpla mot hennes far, kungen, och till sist låta mörda honom så att hennes man kunde överta kungamakten. 

Tarquinius regerade visserligen med klokhet och kraft, men hänsynslöst varför han snart fick tillnamnet Superbus (Despoten). Till det yttre fortsatte han faderns verk och införlivade en stor del av Latium i kungariket. Han bebyggde och förskönade Rom ytterligare främst genom konstruktionen av det stora Jupitertemplet på Capitolium, ett av den tidens största och mest imponerande byggnadsverk. 

Tarquinius ville bryta senatens makt och uppträdde som en våldskonung som genom att inge fruktan måste trygga sin regering.

Domsrätten utövade han ensam och utan rådgivare. Han genomförde rannsakningar över svårare förbrytelser och kunde under sådan förevändning döda, landsförvisa och döma till egendoms förlust icke blott misstänkta eller hatade personer, utan också dem, av vilka han ingenting annat kunde vänta än byte. Hans byggnadsverk i Rom hade slukat stora summor och han var därför i stort behov av pengar. 

Han återbesatte inte platserna för de senatorer som dött eller landsförvisats och minskade på så sätt senatens makt. 
Han ogillades därför starkt i Rom men även i de underkuvade latinska städerna. 

Tarquinis förlorade slutligen makten till följd av sin son Sextus våldtäkt av den kyska Lucretia. Ett adelsuppror under ledning av Lucius Junius Brutus utbröt i Rom till vilket den under Tarquinius befäl i fält stående hären anslöt sig 509 f. Kr.. Tarquinius måste tillsammans med sin hustru och två söner gå i landsflykt till Cære i Etrurien och alla försök att återvinna Rom visade sig fåfänga.

Noter 

Avlidna 495 f.Kr.
Romerska kungar
Män
Födda 500-talet f.Kr.
Tullii
Den spanska lägenheten

Den spanska lägenheten () är en fransk-spansk långfilm från 2002 i regi av Cédric Klapisch, med Romain Duris, Judith Godrèche, Audrey Tautou och Cécile De France i rollerna.

Handling 
Xavier pluggar ett år i Barcelona för att komplettera sin universitetsexamen i spansk ekonomi. I Barcelona flyttar han in i en lägenhet där det bor unga från olika europeiska länder. Förhållandet med flickvännen Martine är dåligt och han inleder istället ett förhållande med en gift kvinna, Anne-Sophie.

Om filmen 
Den spanska lägenheten visades första gången vid filmfestivalen i Cannes 2002. Filmen hade svensk premiär den 17 oktober 2003. Uppföljaren Förälskad, förvirrad (Les Poupées russes) hade premiär i Paris sommaren 2005.

Rollista

DVD 
Filmen gavs ut på DVD i Sverige 2006.

Referenser

Externa länkar 

 

Filmer 2002
Franska dramafilmer
Franska komedifilmer
Franska romantikfilmer
Spanska dramafilmer
Spanska komedifilmer
Spanska romantikfilmer
Engelskspråkiga filmer
Franskspråkiga filmer
Katalanskspråkiga filmer
HBTQ-relaterad film
Barcelona på film
Roscoe Arbuckle

Roscoe Conkling "Fatty" Arbuckle, född 24 mars 1887 i Smith Center i Kansas, död 29 juni 1933 i New York i New York, var en amerikansk skådespelare, komiker, regissör och manusförfattare. Arbuckle blev känd under smeknamnet "Fatty" (vilket han själv avskydde och bara använde i yrket).

Arbuckles komedier, ofta i regi av Mack Sennett, var snabba, med många scener där någon jagades av honom, ofta som polis, eller att folk fick en tårta i ansiktet. Arbuckle upptäckte och gjorde Buster Keaton till en stjärna, och de två blev mycket goda vänner. I sin självbiografi beskriver Keaton Arbuckle som en lekfull natur som ofta genomförde practical jokes mot Hollywoodchefer och stjärnor.

Biografi

Skandalen 
Han var på toppen av sin karriär då den så kallade "Fatty Arbuckleskandalen" inträffade. Han och två vänner for den 3 september 1921 till San Francisco, där de tog in på ett hotell och bjöd upp ett antal kvinnor till sin svit, däribland skådespelerskan Virginia Rappe. Det sades att en flaska hade penetrerat hennes underliv under en sexlek; hon blev allvarligt sjuk och hotellets läkare konstaterade att hon var kraftigt berusad och tre dagar senare avled hon. San Franciscos distriktåklagare Matthew Brady anklagade då Arbuckle för våldtäkt eller våldtäktsförsök och gick ut i pressen med ett uttalande om detta, trots att obducenten inte kunde finna spår efter något övergrepp. Under rättegången vittnade Arbuckle om att han funnit Rappe kräkandes och skrikande av smärta i badrummet och att han hjälpt henne till en säng och att han inte varit ensam med henne i mer än tio minuter.

Roscoe Arbuckle friades från alla anklagelser gällande Rappe. Saken prövades tre gånger innan han frikändes, vilket tog hårt på hans karriär och privatliv. Under rättegångarna fanns det grupperingar som krävde att Arbuckle skulle dömas till döden och filmcheferna manade hans vänner i branschen att inte ställa upp till hans försvar. Keaton gjorde det ändå. Arbucklefallet var en av tre stora skandaler som skakade Hollywood i början av 1920-talet. Detta ledde till krav på reformer mot den osedlighet man ansåg att film ledde till, och en produktionskodex instiftades, även känd som Hayskodexen som innebar vissa regler och standarder för anständighet i Hollywoodfilmer.

De sista åren 
Arbuckle försökte återvända till filmen, men publiken skydde honom och han sökte tröst i flaskan. Han tog även namnet William Goodrich. Keaton lät honom hjälpa till i sitt filmskapande under pseudonym, men han var svårhanterlig och irritabel.

Arbuckle var gift tre gånger, första gången 1908-1925, andra gången 1926-1928. 1932 gifte han sig igen. Samma år gjorde han tre kortfilmer under sitt eget namn, och de blev väl mottagna av publiken. Han gjorde ytterligare tre året därpå. Warner Brothers ville efter hans nya succé göra en helaftonsfilm med honom i huvudrollen, vilket han var intresserad av att göra. Han dog av hjärtsvikt 29 juni 1933 i New York, dagen efter att kontrakten skrivits under.

Filmografi i urval 

 (ej krediterad)

Källor

Externa länkar 

 

Skådespelare från Kansas
Personer från Smith County, Kansas
Födda 1887
Avlidna 1933
Män
Romain Duris

Romain Duris, (uttal: dy'riss), född 28 maj 1974 i Paris, är en fransk skådespelare. 

Duris studerade konst när han blev upptäckt av en talangscout. Fick sitt genombrott 1994 i Cédric Klapischs film Fem unga. Sedan dess har han medverkat i flera av Klapischs filmer, såsom När katten är borta, Den spanska lägenheten och Paris. Han gjorde även ett starkt intryck i Jacques Audiards Mitt hjärtas förlorade slag.

Filmografi i urval 
Fem unga (1994)
När katten är borta (1996)
Dobermann (1997)
Gadjo Dilo - främlingen (1997)
Peut-être (1999)
Den spanska lägenheten (2002)
Pas si grave (2003)
Arsène Lupin (2004)
Förälskad, förvirrad (2005)
Mitt hjärtas förlorade slag (2005)
I skuggan av Paris (2006)
Molière (2007)
Afterwards (2008)
Paris (2008)
Heartbreaker (2010)
Dagarnas skum (2013)
En ny flickvän (2014)
När livet vänder (2018)

Externa länkar 
 
 
 DN-intervju

Franska skådespelare under 2000-talet
Franska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Paris
Födda 1974
Män
Levande personer
Salò, eller Sodoms 120 dagar

Salò, eller Sodoms 120 dagar (originaltitel: Salò o le centoventi giornate di Sodoma) är en italiensk dramafilm från 1975 i regi av Pier Paolo Pasolini. Den är baserad på romanen De 120 dagarna i Sodom från 1785 av Markis de Sade. 

Filmen, som inte bygger på verklig förlaga, utspelar sig i Salòrepubliken, där fyra ledande män och högt uppsatta fiktiva fascister låser in sig i slottet Marzabotto under 120 dagar tillsammans med de ungdomar man inledningsvis rövat bort samt sina kollaboratörer, fyra manliga soldater och tre prostituerade kvinnor. En enda företeelse är förbjuden på slottet: sexuellt umgänge i traditionell mening. I stället visas en rad avvikande sexuella praktiker, där kombinationen av våld och sexuella handlingar intar en framträdande plats. Vidare framställs koprofili.

Filmens fiktiva handling är utformad enligt mönster från Dantes Inferno och indelas i en prologliknande Anteinferno och tre kretsar: Vansinnets krets, Skitens krets och Blodets krets. I prologen bortrövas de nio unga män och nio unga kvinnor, på vilka de sexuella övergreppen senare förövas.

Rollista 
 Paolo Bonacelli – Hertigen 
 Giorgio Cataldi – Biskopen 
 Umberto Paolo Quintavalle – Domaren 
 Aldo Valletti – Presidenten 
 Caterina Boratto – Signora Castelli 
 Hélène Surgère – Signora Vaccari 
 Sonia Saviange – Pianisten 
 Elsa de' Giorgi – Signora Maggi 
 Ines Pellegrini – tjänsteflickan

Om filmen 
Salò, eller Sodoms 120 dagar var Pier Paolo Pasolinis sista produktion och skildrar många former av sexuella övergrepp. Skildringarna är mycket konkreta. Filmen godkändes av Statens biografbyrå från 15 år utan klipp. 

Filmen hade svensk premiär 29 mars 1976 på Rialto i Stockholm.

Regissören Pasolini mördades efter att filmen färdigställts men före urpremiären 1975.

Referenser

Externa länkar 

Italienska dramafilmer
Filmer 1975
Filmer i regi av Pier Paolo Pasolini
Markis de Sade
Filmmusik av Ennio Morricone
Italienskspråkiga filmer
Filmer från United Artists
Marie-Louise Sorbon

Marie-Louise Sorbon (även Marie-Louise Siösteen) född 24 oktober 1913 i Södertälje, död 30 maj 1975 i Spånga, var en svensk skådespelare och sångare.

Sorbon medverkade i några filmer perioden 1935–1937 samt var medlem i sångtrion Sorbon Sisters. Hon var dotter till hovfotografen David Sorbon och syster till skådespelarna Ulla, Stina och Bert Sorbon samt till konsthantverkaren Birgitta Sorbon Malmsten. Hon var gift första gången 1937-1949 med Lorens Marmstedt och andra gången med Björn Siösteen.

Filmografi
1935 – Valborgsmässoafton
1936 – Johan Ulfstjerna
1936 - Han, hon och pengarna 
1936 - Kungen kommer
1936 - S.F. cabaret

1937 - Klart till drabbning

Källor

Noter

Externa länkar
 

Födda 1913
Avlidna 1975
Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Personer från Södertälje
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Ulla Sorbon

Olga Harriet Bohlin, ogift Sorbon, känd som Ulla Sorbon, född 7 mars 1915, död 29 juni 1941 i Sankt Görans församling i Stockholm, var en svensk skådespelare och sångare. Ulla Sorbon ingick i sång- och dansgruppen Sorbon Sisters. 

Ulla Sorbon var dotter till hovfotografen David Sorbon och syster till skådespelarna Marie-Louise, Stina och Bert Sorbon samt till konsthantverkaren Birgitta Sorbon Malmsten. Hon var gift från 1937 till sin död med skådespelaren Allan Bohlin.

Sorbon avled 1941 i tuberkulos på Renströmska sjukhuset i Göteborg. Hon är begravd på Norra begravningsplatsen i Solna med sin far, en syster och ett syskonbarn.

Filmografi 

 1932 – Muntra musikanter
 1935 – Valborgsmässoafton

 1936 – 33.333
 1936 – S.F. cabaret

Teater

Roller

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Södertälje
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1915
Avlidna 1941
Kvinnor
Bert Sorbon

Bert Sorbon, född Per Robert Sorbon 13 januari 1920 i Södertälje, död 25 juni 1984 i Stockholm, var en svensk inspicient och skådespelare.

Biografi
Sorbon var en av medlemmarna i sång- och dansgruppen Sorbon Sisters, han var även verksam som revyskådespelare i Sverige och Finland. Under 1970-talet medverkade han i Casinorevyn. Han var son till hovfotografen David Sorbon. Han var vidare bror till skådespelerskorna Ulla, Marie-Louise och Stina Sorbon samt till konsthantverkaren Birgitta Sorbon Malmsten.

Hans treårige son, Bert Louis Sorbon, var en av de omkomna i flygolyckan på Kastrup 1947.

Filmografi  i urval 

 
 (TV)

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Noter 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska inspicienter
Personer från Södertälje
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1920
Avlidna 1984
Män
Brights

The Brights (ungefär De Upplysta) är en existerande fri förening som har medlemmar över hela världen. The Brights anser att allt i världen kan förklaras naturligt och att det inte finns något övernaturligt eller metafysiskt.

Brightarnas filosofi går ut på att universum och allt däri kan förklaras naturalistiskt. Inga övernaturliga fenomen eller företeelser existerar mer än som vantolkade begrepp. Alla former av vidskepelse och tro på metafysik är felaktiga på ett eller annat sätt. Universum och allt däri förklaras bäst genom ett vetenskapligt resonemang. 

Från den internationella hemsidan finns följande beskrivning: 

 En bright är en person som har en naturalistisk världsåskådning
 En brights världsåskådning är fri från övernaturliga och mystiska element
 En brights etik och handlingar grundas i en naturalistisk världsåskådning

The brights har världskända medlemmar som skeptikern James Randi, professor Richard Dawkins, Daniel Dennett och de satiriska komikerna och illusionisterna Penn & Teller.

Kritik mot the Brights 
En del kritiker menar att Brights bara är ett annat ord för sekulär humanism.

Andra kritiserar ordet brights som tycks antyda att man som bright anser att man är förmer än andra.

Se även 
 Humanism

Externa länkar 
 The Brights

Ateism
Humanism
Stina Sorbon

Stina Sorbon, även känd som Christina Sorbon, folkbokförd Inga Kristina Sorbon Neumann, ogift Sorbon, född 9 mars 1918 i Södertälje, död 15 mars 1996 i Rängs församling, Vellinge kommun , var en svensk sångerska och skådespelare.

Stina Sorbon var dotter till hovfotografen David Sorbon och syster till skådespelarna Ulla, Marie-Louise och Bert Sorbon samt till konsthantverkaren Birgitta Sorbon Malmsten. 

Hon utbildade sig i skådespeleri för Valborg Hansson och medverkade i en rad filmer, främst under 1930- och 1940-talen. Hon var en av medlemmarna i sång- och dansgruppen Sorbon Sisters. 

Stina Sorbon var från 1946 gift med musikern och sångaren Ulrik Neumann (1918–1994) och mor till Ulla och Mikael Neumann.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Noter

Externa länkar
 
 

Svenska sångare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1918
Avlidna 1996
Personer från Södertälje
Rehabilitering

Rehabilitering är ett begrepp inom sjukvård, socialvård och kriminalvård. Syftet med rehabilitering är att hitta ett optimalt sätt för en person att kunna återvända till dagligt liv och återfå en rimlig hälsa efter, till exempel, fysiologisk eller mental sjukdom som lett till funktionsnedsättning. I de fall skadan inte läker eller resulterar i långvarig funktionsnedsättning krävs rehabiliterande insatser för att underlätta ett normalt fungerande liv.

Kategorier
Rehabilitering kan delas in tre kategorier: medicinsk rehabilitering, social rehabilitering och arbetslivsinriktad rehabilitering. De åtgärder som ingår i rehabiliteringen kan vara av arbetslivsinriktad, medicinsk, pedagogisk, psykologisk, social och teknisk art. 

Medicinsk rehabilitering

Medicinsk rehabilitering består av en behandlingsplan som fokuserar på återhämtning efter en sjukdom eller skada. . 

Inom sjukvården kan det till exempel gälla att försöka återställa vissa funktioner, såsom tal och gång, som skadats efter en stroke. Det fokuseras på möjligheter och inte begränsningar. Som komplement till behandling av det skadade arbetar man även på att förstärka det som är friskt. Vid behandling är individen ett objekt som behandlas. Vid rehabilitering är individen ett subjekt som tar eget ansvar för en hälsobefrämjande process. Yrkesgrupper som ofta förekommer inom den medicinska rehabiliteringen är audionom, sjukgymnast, arbetsterapeut, logoped, kurator och psykolog.

Under 2025 upphör Region Stockholm med det så kallade Vårdvalet gällande Specialiserad rehabilitering vid långvarig smärta och utmattningssyndrom.

Social rehabilitering

Social rehabilitering kan hänvisa till personer med psykiska störningar.  

Arbetslivsinriktad rehabilitering

Arbetslivsinriktad eller yrkesinriktad rehabilitering hänvisar till vad som krävs för någon med ett hälsoproblem att kunna återgå till sitt arbete.

Uppföljning
NRS (Nationella registret över smärtrehabilitering) är ett kvalitetsregister för insamling av data, för beskrivning av patienter i behov av smärtrehabilitering, såsom exempelvis för att följa upp effekter
av så kallad Multimodal rehabilitering (MMR).
Ackreditering av rehabilitering kan ske via den ideella organisationen CARF (The Commission on Accreditation of Rehabilitation Facilities).

Effekter av insatser 
I fråga om arbetslivsinriktad rehabilitering har en systematisk litteraturöversikt, som har kommenterats av SBU, visat att personer med psykisk funktionsnedsättning troligen har större chans att få anställning på den öppna arbetsmarknaden med hjälp av individanpassat stöd till arbete (IPS) än med vanlig arbetsrehabilitering.

Se även
 Arbetsterapi
 Arbetsterapeut
 en. CARF
 Habilitering
 Rehabilitering (kriminalvård)
 Rekreation
 Smärtbehandling

Källor

Externa länkar
 Läkartidningen: Långvarig smärta kräver teambaserad rehabilitering
 Socialstyrelsen: Samverkan i re/habilitering – en vägledning
 1177: Specialiserad rehabilitering vid långvarig smärta och vid utmattningssyndrom

 
Smärta