kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
George Enescu

George Enescu, född 19 augusti 1881 i Liveni, Rumänien, död 4 maj 1955 i Paris, var en rumänsk tonsättare och violinist. 

Enescu var lärjunge till Josef Hellmesberger junior i Wien 1887-93. Han studerade därefter i Paris under Jules Massenet, Martin-Pierre Marsick och Gabriel Fauré. Enescu har komponerat kammarmusikverk och flera betydande symfonier. Genom sina allvarliga musikaliska tolkningar av klassikerna skapade han sig ett aktat namn som en av samtidens främsta violinister.

Enescu var violinisten Yehudi Menuhins lärare. Även Ivry Gitlis var elev till Enescu. Eugène Ysaÿes tredje soloviolinsonat är tillägnad Enescu. Dessutom uruppförde han Helena Munktells violinsonat.

Asteroiden 9493 Enescu är uppkallad efter honom.

Se även 
 Verklista för George Enescu

Referenser

Noter 

Rumänska klassiska kompositörer
Rumänska violinister
Födda 1881
Avlidna 1955
Män
Al-Hasakah (provins)

al-Hasakah (uttalas El Hasakeh men även El Hseja av lokalbefolkningen, assyriska/syrianska: Gozarto) är en provins som ligger i nordöstra delen av Syrien, i ett område som kallas al-Jazira. Den administrativa huvudorten är al-Hasakah. Där bor många kristna assyrier/syrianer och muslimska kurder med andra kristna och muslimer tillsammans med en decimerad judisk befolkning. Många etniska grupper har sökt sig till och bor i al-Hasakah på grund av dess placering nära gränsen till olika länder. Befolkningen uppgick till 1 409 000 invånare i slutet av 2008, på en yta av 23 334 kvadratkilometer. 

De största städerna är al-Hasakah, al-Qāmišlī, Ra's al-'Ayn och al-Malikiyya.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i fyra distrikt, mintaqah:
al-Hasakah
al-Malikiyya
al-Qāmišlī
Ra's al-'Ayn

Ekonomi 
En stor del av Syriens olje- och gasfyndigheter återfinns i al-Hasakah. Jordbruket utgör den huvudsakliga sysselsättningen för många i provinsen, med bland annat bomull- och spannmålsodling men även grönsaksodling och fruktträd.

Geografi 
Khabur är en av Eufrat viktigaste bifloder och rinner genom provinsen i nord-sydlig riktning. Även Tigris utgör delvis provinsens nordöstra gräns mot Turkiet och Irak. En annan tidigare vital flod i provinsen, innan Turkiet ströp största delen av dess flöde, är Aljaghjaq.

al-Hasakah har ett typiskt inlandsklimat vilket innebär att de har mycket varma somrar och kalla vintrar. På sommaren drabbas området ofta av sandstormar.

Källor 

Syriens provinser
Fritz Kreisler

Fritz Kreisler, född 2 februari 1875 i Wien, död 29 januari 1962 i New York, var en österrikisk-amerikansk violinist och tillika kompositör.

Biografi 
Redan vid fyra års ålder påbörjade fadern hans utbildning till violinist och tre år senare antogs han som elev vid Wiens Musikkonservatorium, där han undervisades av Josef Hellmesberger junior (violin) och Anton Bruckner (musikteori). Från 1885 till 1887 studerade han vid Paris Konservatorium för bland andra Léo Delibes (komposition) och Jules Massenet. Endast tolv år gammal vann han där den högsta utmärkelsen Premier Prix och året därpå gjorde han en första, årslång turné i USA, ackompanjerad av pianisten Moriz Rosenthal.

Varm ton och uttrycksfull frasering karaktäriserade hans spel och gjorde den lätt att känna igen. När han vid återkomsten från USA sökte sig till Wiens Filharmoniker, bedömdes dock hans vibrato som olämpligt i orkestersammanhang, vilket fick honom att överge musikeryrket för medicinstudier. Han återvände från dessa några år senare, när han 1899 framträdde som solist med Berlins Filharmoniker.

Fritz Kreisler blev snart uppskattad världen över och hans turnéer sträckte sig till avlägsna områden som Fjärran Östern, Australien och Nya Zeeland. Till USA reste han inte mindre än 40 gånger, innan han vid krigsutbrottet 1939 bosatte sig där, från 1943 som naturaliserad amerikansk medborgare.

Som kompositör skrev Fritz Kreisler bland annat några pastischer i äldre kompositörers anda, bland dem Giuseppe Tartini och Antonio Vivaldi. När han senare avslöjade förhållandet möttes han av kritik men genmälde att verken, som tidigare berömts, hade kvar sitt värde och att kompositörens namn var det enda som förändrats. Han gjorde också violinstycken han sade vara tidigare okända verk av Josef Lanner, en av skaparna av Wienervalsen i början av 1800-talet. Dessa stycken fick stor och positiv uppmärksamhet och senare ännu mer när Kreisler avslöjade att han skrivit dem.

Verkförteckning 
 Alt-Wiener-Tanzweisen
 Liebesfreud
 Liebesleid
 Praeludium und Allegro

Källor 
 
 "Fritz Kreisler" av Louis P. Lochner (vinnare av Pulitzerpriset)

Externa länkar 

 

Österrikiska violinister
Österrikiska kompositörer
Födda 1875
Avlidna 1962
Män
Musiker från Wien
L. Gordon Cooper

Leroy Gordon "Gordo" Cooper, Jr, född 6 mars 1927 i Shawnee, Oklahoma, död 4 oktober 2004 i Ventura, Kalifornien, var en amerikansk astronaut och officer i USA:s flygvapen med två rymdflygningar bakom sig. Han blev uttagen 9 april 1959 i astronautgrupp 1 inför Mercuryprogrammet.

Familjeliv
Cooper var först gift med Trudy B Olson från 1947 med vilken han fick två barn. Han gifte sig med Susan Taylor 1972 med vilken han också fick två barn. Han och Taylor var gifta fram till hans död.

Karriär
Cooper lämnade astronautkåren 1 juli 1970.

Rymdfärderna
Cooper gjorde två rymdflygningar.

Mercury 9
Den första färden för Cooper blev med Mercury-Atlas 9 vilket var den sjätte och sista bemannade flygningen i Mercuryprogrammet och den fjärde amerikanska som flyger minst ett varv runt jorden. Cooper flög 22 varv runt på drygt 34 timmar vilket var längre än hela det övriga Mercuryprogrammets bemannade färder totalt. Målet med färden var att se hur människan kunde arbeta i mikrogravitationell miljö och hur kroppen påverkades under en färd på minst ett dygn varav astronauten var sovande av en del av dygnet. Den här färden med Mercury avslutade också Mercuryprogrammet.

Gemini 5
Den andra färden Cooper blir med Gemini 5 där han tillsammans Charles P. Conrad gör en drygt 190 timmar lång färd och gör 120 varv runt jorden. Cooper kom att bli den första amerikanska astronuaten som gjorde minst två rymdfärder i omloppsbana. Målet med den här färden var att öva möte i rymden mellan rymdskeppet och en medhavd last. Men just det momentet gick om intet då de planerade manövrarna inte kunde genomföras då den medhavda lasten inte fungerade tillfredsställande. Däremot ägnade man sig åt sitt andra huvuduppdrag att visa på att människa och rymdfarkost kunde fungera riktigt under 8 dagar. Man undersökte också de fysiologiska effekterna under tiden i rymden.

Rymdfärdsstatistik

Amerikanska rymdfarare
Geminiprogrammet
Mercuryprogrammet
Födda 1927
Avlidna 2004
Män
Personer från Shawnee, Oklahoma
Personer som tjänstgjort i USA:s flygvapen
Olivier Beretta

Olivier Beretta, född 23 november 1969 i Monte Carlo, är en monegaskisk racerförare. 

Beretta var försteförare i formel 1-stallet Larrousse i de tio första loppen under stallets sista säsong . Han ersattes därefter av Philippe Alliot.

F1-karriär 

|}

Källor 

Födda 1969
Monegaskiska racerförare
Monegaskiska Formel 1-förare
Le Mans Series-förare
American Le Mans Series-förare
Asian Le Mans Series-förare
Rolex Sports Car Series-förare
Män
Levande personer
Monegaskiska idrottare under 1900-talet
Monegaskiska idrottare under 2000-talet
Larrousse F1-förare
Sodoku

Sodoku är en sjukdom som orsakas av bakterien Spirillum minus eller Streptobacillus moniliformis. Sjukdomen överförs till människor via rått- eller musbett, samt via hantering av gnagare som bär på sjukdomen eller genom mat eller dryck som är smittad med någon av nämnda bakterier. Ger symptom såsom ledvärk, feber och hudrodnader ett antal dagar efter infektion. Antibiotika såsom penicillin används vid behandling. Om tillståndet inte behandlas kan allvarliga komplikationer uppstå, såsom infektioner i hjärta, hjärna eller lungor, samt bildning av varbölder på invärtes organ.

Referenser 

Sjukdomar
John Adams (myterist)

John Adams, född 4 december 1767, död 5 mars 1829, var den siste överlevande av myteristerna på Bounty, som bosatte sig på Pitcairn i januari 1790 året efter myteriet. Pitcairnöarnas huvudstad Adamstown är uppkallad efter honom.

Källor 

Födda 1767
Avlidna 1829
Brittiska sjömilitärer
Pitcairn
Män
Troppa fanan

Att troppa fanan innebär att vid ett militärt ceremoniellt tillfälle under högtidliga former rulla ihop fanan då man just ska avtåga från platsen. Motsatsen, då truppen anländer till platsen för högtiden, då man alltså ska rulla ut fanan, kallas att blotta fanan.

Se även
Tropp
Trooping the Colour

Externa länkar
 Ceremonireglemente för Försvarsmakten (PDF)

Militära ceremonier
Ljusbringaren

Ljusbringaren (Valon tuoja på finska) är ett minnesmärke för vinterkriget 1939-1940. Minnesmärket, som är en skulptur i stål, består av en soldat som står på ett klot. Den är belägen på Kaserntorget i Helsingfors, Finland. 

Pekka Kauhanen har designat och gjutit skulpturen, efter att ha vunnit en tävling anordnad av kulturministeriet 2013.  Det är den största gjutna metallskulpturen i Finland  och symboliserar vinterkrigets händelser och dess påverkan på kulturen. Soldatens uniform är full av hål för att visa både styrka och svaghet.

Inne i klotet finns det 105 fotografier som representerar vinterkrigets 105 varande dagar. Arbetet tog cirka fem år och kostade 1,5 miljoner euro att färdigställa. Skulpturen var beräknad att bli klar år 2015, 75 år efter att vinterkriget slutade, men blev fördröjd till 2017.  Skulpturen är 10,6 meter hög och väger 6 000 kg.  Under invigningen den 30 november deltog krigsveteraner, presidenterna Sauli Niinistö och Tarja Halonen. President Martti Ahtisaari, beskyddare för skulpturen, tände belysningen.

Källor

Noter

Skulpturer i Helsingfors
Minnesmärken i Finland
Skulpturer 2017
Vinterkriget
Stålskulpturer
Skulpturer av finländska skulptörer
Arthur Honegger

Arthur Honegger, född 10 mars 1892 i Le Havre, död 27 november 1955 i Paris, var en schweizisk tonsättare verksam i Frankrike.

Biografi
Honeggers föräldrar kom från Schweiz och han själv förblev schweizisk medborgare livet ut, trots att Frankrike var det land där han både var född och levde större delen av sitt liv. Honegger var medlem av gruppen Les Six, liksom bland andra Francis Poulenc. De vände sig mot romantiken och impressionismen och ville föra in vardagen i musiken och på scenen. Honegger ägnade sig mycket åt etisk och religiös spekulation och flera av hans verk är mellanting mellan opera och oratorier. Han är en av den moderna musikens förgrundsgestalter.

I sina tidigare verk var han påverkad av Schönberg och Stravinskij. Sitt genombrott fick han med oratoriet Le roi David för recitation, soli, kör och orkester. För scenen komponerade han operor som Antigone (text av Jean Cocteau efter Sofokles), operetter som till exempel Les aventures du roi Pausole (text efter Pierre Louÿs roman). Operan L'aiglon och operetten Les petites Cardinal skrev han tillsammans med Ibert. Han komponerade också flera baletter och musik till skådespel och filmer.

Till höjdpunkterna i Honeggers skapande hör oratorierna Jeanne d'Arc på bålet (Jeanne d'Arc au bûcher) och Danse des morts, båda skrivna i samarbete med Paul Claudel. I sina orkesterverk Pacific 231 och Rugby anslöt han till 1920-talets experiment med rytmer och "maskinmusik". Han skrev även sviter och andra orkesterverk och konserter för olika instrument. Symfoni nr 5 Di tre re har fått sitt namn efter de tre pukslag på tonen d som avslutar varje sats.

Verkförteckning

Orkesterverk
Pastorale d’été (cirka 1920)
Movements symphoniques:
 Pacific 231 (1923)
 Rugby (1928)

Symfonier
 Symfoni nr 1 (1930)
 Symfoni nr 2 för stråkorkester och trumpet (1941)
 Symfoni nr 3 Liturgique (1945–46)
 Symfoni nr 4 Deliciae Basilienses (1946)
 Symfoni nr 5 Di tre re (1950)

Konserter
 Konsert för piano och orkester (1924)
 Kammarkonsert för flöjt, engelskt horn och stråkorkester (1929)
 Konsert för cello (1948)

Operor
 Judith (libretto: René Morax) (1926)
 Antigone (libretto: Jean Cocteau efter Sofokles) (1927)
 L'Aiglon (samarbete med Jacques Ibert) (1937)

Operetter
 Kung Pausoles äventyr (1934), libretto: Albert Willermetz, efter Pierre Louÿs roman Les Aventures du roi Pausole (1901)
 Les petites Cardinals (samarbete med Jacques Ibert) (1938)

Oratorier
 Le roi David, (Konung David) (1921)
 Le cris du monde (1931)
 Jeanne d'Arc au bûcher, (Jeanne d'Arc på bålet), mysteriespel, (libretto: Paul Claudel) (konsertversion 1938; operaversion 1942)

Referenser

Vidare läsning

Franska kompositörer
Schweiziska kompositörer
Födda 1892
Avlidna 1955
Män
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Personer från Le Havre
Storofficerare av Hederslegionen
Les Six

Les Six, grupp bestående av sex tonsättare verksamma i Frankrike: Georges Auric (1899–1983), Louis Durey (1888–1979), Arthur Honegger (1892–1955), Darius Milhaud (1892–1974), Francis Poulenc (1899–1963) och Germaine Tailleferre (1892–1983). Den tämligen kortlivade tonsättargruppens gemensamma mål var att göra upp med den förhärskande impressionismen och senromantiken. Sinsemellan företrädde de sex tonsättarna dock ganska olika stilriktningar. Namnet på gruppen myntades av kritikern Henri Collet i januari 1920. Gruppens aktiviteter bestod bland annat i en konsertserie och gemensamma möten. Gruppen var nära associerad med författaren Jean Cocteau. Cocteau initierade gruppens enda gemensamma verk, balettpantomimen Les Mariés de la tour Eiffel (Brudparet i Eiffeltornet) som skrevs 1921 för Svenska baletten till ett scenario av Cocteau – men det var inte hela gruppen som medverkade; Durey ställde sig till Cocteaus stora besvikelse utanför.

Namnet Les Six, De sex, var ett sätt att visa sig som ett alternativ till De fem – eller som den också kallades Nyryska skolan.

Franska kompositörer
Tonsättargrupper
Jean Cocteau
Albert Dubout

Albert Dubout, född 15 maj 1905, död 1976, fransk konstnär och illustratör.

Han föddes i Montpellier, men var verksam i Paris från 1924. Dubout har illustrerat verk av Villon, Rabelais, Boileau, Molière och Balzac. 

Dubout tillhör de främsta av moderna karikatyrtecknare och är känd för sina groteska och fantasifulla figurer, katter och folksamlingar var några av hans favoritmotiv. Med burlesk fantasi och maliciös humor utförde han bokillustrationer tecknade i skämttidningar och gjorde tecknad film.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1974

Externa länkar 
  

Franska konstnärer
Män
Födda 1905
Avlidna 1976
Francis Poulenc

Francis Poulenc, född 7 januari 1899 i Paris, död 30 januari 1963 i Paris, var en fransk tonsättare och pianist.

Biografi 
I sin ungdom tillhörde Poulenc tonsättargruppen Les Six. Hans tidiga produktion präglas av elegans och esprit. Stilistiskt har den ett visst släktskap med Ravel och Stravinskij, men musiken har också inslag av jazz och schlager. Verk av denna typ är bland annat baletten "Les Biches" från 1923 och buffaoperan Les mamelles de Tirésias (Brösten på Tiresias) från 1944, en konsert för två pianon och orkester, en trio för oboe, fagott och piano från 1926, samt pianomusik och sångcykler. Poulencs senare verk uttrycker en starkare lyrisk känsla och allvarligare stämningar, bland annat "Stabat mater" och operorna Karmelitsystrarna (Dialogue des carmélites) från 1957 och La voix humaine (Vox humana) från 1959, en 45 minuter lång monolog för sopran, text Cocteau).

Andra berömda verk 
 Messe en Sol (1937)
 Konsert för orgel, stråkar och slagverk (1938)
 Sextett för piano, flöjt, oboe, klarinett, fagott och horn (1931–1939)
 Exultate Deo (1941)
 Salve Regina (1941)
 Litanies à la Vierge Noire (1936)
 Figure Humaine
 Orgelkonsert (1934–1938)
 Quatre petits prières de Saint François d'Assise för manskör (1948)
 Flöjtsonat (1956–1957)
 Elegi för horn och piano – till minne av Dennis Brain (1957)
 Gloria (1959)
 Klarinettsonat (1959–1962)
 Oboesonat (1962)

Källor
 Biography of Francis Poulenc

Födda 1899
Avlidna 1963
Franska operatonsättare
Franska klassiska kompositörer
Franska pianister
Män
Musiker från Paris
E4 (TV-kanal)

E4 är en brittisk TV-kanal som marknadsförs som ett komplement till public service-kanalen Channel 4 av kanalernas gemensamma ägare. Kanalen började sända den 18 januari 2001 och riktar sig till tittare i åldrarna 16-34. Programutbudet inkluderar många populära TV-serier från USA, bland andra Vänner, Cityakuten, OC, Sopranos, Six Feet Under, Vita huset, Desperate Housewives, Scrubs och Lost. Även egna produktioner är vanliga på E4, mestadels i form av pratprogram och dokusåpor. Under de perioder som den brittiska versionen av dokusåpan Big Brother visas på Channel 4 visas mycket extramaterial och repriser från dokusåpan på E4.

E4 var från början en betalkanal, men anslöts 2005-05-27 till det marksända digitala nätet Freeview och blev därmed gratis i likhet med de andra Freeview-kanalerna. Kanalen sänder sedan augusti 2005 hela dygnet. Tvillingkanalen E4+1 sänder samma program som E4 en timme senare.

Kanalfakta
 Sändningsstart: 2001-01-18
 Tittarandel (i Storbritannien): 2,4 % (E4), 0,5 % (E4+1) (juli 2005 )
 Utsändning:
 Marksänt:
 Freeview: kanal 14 (E4), kanal 32 (E4+1)
 Satellit-TV:
 Sky Digital: kanal 163 (E4), kanal 164 (E4+1)
 Kabel-TV:
 Telewest: kanal 144 (E4), kanal 145 (E4+1)
 NTL: kanal 144 (E4), kanal 145 (E4+1)
 Ägare: Channel 4 Corporation

Externa länkar
E4:s webbplats

TV-kanaler i Storbritannien
Engelskspråkiga TV-kanaler
TV-kanaler och TV-stationer startade 2001
Lom

Lom kan syfta på:

Lom – årdelen närmast handtaget, se åra
 Lomfåglar – en ordning av fåglar
 Lommar – en familj vattenlevande fåglar
Lom (folkgrupp) – armenisk folkgrupp

Geografi

Bulgarien 

 Rusenski Lom, vattendrag, 
 Obsjtina Lom, kommun, Montana, 
 Lom (stad), 
 Lom (vattendrag i Bulgarien, Montana, lat 43,83, long 23,25),

Finland 

 Lom, Korpo – en ö och by i Korpo i Åboland,

Kamerun 

 Lom (vattendrag i Kamerun, Östra regionen),

Nederländerna 

 Lomm, ort, Limburg, Gemeente Venlo,

Norge 

 Loms kommun, Oppland fylke,

Tjeckien 

 Lom u Mostu, ort, Ústí nad Labem, 
 Lom (ort i Tjeckien, Södra Böhmen, lat 49,41, long 13,99), 
 Lom (ort i Tjeckien, Södra Böhmen, lat 49,36, long 14,63), 

Robotskapade Nederländernaförgreningar
Robotskapade Tjeckienförgreningar
Thomas Rusiak

Erik Thomas Rusiak, ursprungligen Sihlberg, född 8 november 1976 i Vantörs församling, Stockholm, och uppvuxen i Rågsved, är en svensk producent, rappare och artist. Han har arbetat med artister som Adiam Dymott, Petter, Ken Ring, Slick Rick, Robyn, Titiyo, Dilba, Pee Wee och Mange Schmidt och också medverkat i grupperna Sherlock och Still Pee & Ru. 

Thomas Rusiak fick sitt genombrott år 2000 när han släppte singeln "Hiphopper", en cover på Teddybears Sthlms "Punkrocker", från albumet Magic Villa. Den låten var Thomas Rusiaks i särklass största framgång. Singeln sålde platina och låg tre veckor som etta på svenska singellistan. Låten "Hiphopper" fick även en Rockbjörn för årets svenska låt det året. Thomas fick även tre priser vid Grammisgalan år 2001. En tillsammans med Teddybears Sthlm för årets pop/rockgrupp, en för årets video för låten "Hiphopper" samt pris för årets nykomling med debutalbumet Magic Villa.

Rusiak arbetar multiinstrumentalistiskt, han spelar bland annat gitarr, bas, trummor, piano och dragspel av vilka samtliga använts i hans musikproduktion. Han står själv för textförfattande, produktion, arrangemang samt sång och rap i sin musik. Han är även känd för att blanda olika musikstilar, bland annat hiphop och rockmusik, vilket bidragit till mängden samarbeten med artister i olika genrer. 

Rusiak har också ett soloprojekt vid namn Tripoli. Det startades 2006 med singeln "Walk On". Det ryktades även om ett album men det blev aldrig av.

Under hösten 2009 turnerade Rusiak med Mange Schmidt och DJ Viet-Naam (som även jobbade med Rusiak på albumet Magic Villa) på 11 platser i Sverige.

17 oktober 2011 släppte Rusiak med gruppen Still Pee & Ru självbetitlade albumet Still Pee & Ru, innehållande de kritikerrosade spåren Aorti och Black Shadow. 

Under 2021 grundade Rusiak tillsammans med Fredrik Okazaki och Mapei musikgruppen MOR, Mapei ersattes året därpå av Caroline Cederlöf.

Thomas Rusiak ligger på Universal Music.

Diskografi

Referenser

Externa länkar 
 www.thomasrusiak.com
 YouTube-kanal

Födda 1976
Svensk hiphop
Svenska rappare
Män
Levande personer
Personer från Stockholm
Lom (stad)

Lom (Лом) är en hamnstad i kommunen Obsjtina Lom i nordvästra Bulgarien, vid sammanflödet av floderna Donau och Lom. Den har 29 981 invånare (2005) och ligger i regionen Montana. Efter Ruse är Lom Bulgariens största och mest betydelsefulla hamnstad vid Donau. Den är även en järnvägsslutstation. Lom ligger 162 kilometer norr om huvudstaden Sofia.

Lom är antikens Almus. Staden är känd för sin nyrenässansarkitektur och sina Donaustränder. Staden har tillverkning av öl och vin. Det finns ett antal museer, många monument och en stor park i norra delen av staden.

Källor

Externa länkar

Orter i Montana (region)
Lovetj

Lovetj () är en stad i nordcentrala Bulgarien med en befolkning på omkring 50 000 personer. Lovetj ligger i kommunen Obsjtina Lovetj och är huvudort i regionen Lovetj omkring 150 kilometer från huvudstaden Sofia. Nära Lovetj ligger städerna Pleven, Trojan och Teteven.

Geografi 
Lovetj ligger i norra delen av Balkanbergen på båda sidor om floden Ossam.

Kända personer från Lovetj 

 Georgi Ivanov - den förste bulgariske kosmonauten

Vänorter 

 Erfurt, Tyskland sedan 1971
 Rjazan, Ryssland sedan 1964

Galleri

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Lovetj (region)
Vasil Levski

Vasil Ivanov Levski, född 18 juli 1837 i Karlovo, död 18 februari 1873 (avrättad) i Sofia, var en bulgarisk nationalistisk revolutionär.

Levski uppfostrades till munk (därav hans binamn Djakon), men gav upp det religiösa livet och anslöt sig till den revolutionära rörelsen. 1862 reste han till Belgrad och skrev in sig i den bulgariska legionen där, som bildats av Georgi Rakovski. Mellan 1862 och 1868 deltog han i alla bulgariska väpnade uppror mot Osmanska riket. 

I slutet av 1860-talet utvecklade Levski en revolutionär teori, som innebar ett stort steg framåt för den bulgariska självständighetsrörelsen. Enligt Levskis idéer skulle en nationell revolution ske genom ett väpnat uppror av alla bulgarer i Osmanska riket, förberedda, kontrollerade och samordnade av en central revolutionär organisation. Organisationen skulle innefatta ett antal lokala revolutionskommittéer i alla delar av Bulgarien och fungera helt oberoende av utländska makter. 

Levski tänkte också ut en framtida regeringsform för ett självständigt Bulgarien, som skulle bli en demokratisk republik baserad på Franska revolutionens stadga om mänskliga och medborgerliga rättigheter. 

Levski deltog i kongressen i Bukarest 1869. Samma år började han upprätta lokala kommittéer. I förklädnad genomreste han hela Bulgarien för att sprida agitationsskrifter och förbereda den nationella resningen. I mitten av 1872 hade han lyckats etablera ett starkt nätverk av kommittéer i ett antal bulgariska städer och byar som var i ständig förbindelse med den underjordiska regeringen i staden Lovetj. Kommittéerna anskaffade vapen, organiserade stridsgrupper och utförde straffexpeditioner mot osmanska makthavare och bulgarer som samarbetade med regeringen. 

I maj 1872 förenades Bulgariska revolutionära centralkommittén och Interna revolutionära organisationen till en organisation. På hösten 1872 spårade den osmanska polisen upp flera kommittéer i nordöstra Bulgarien, inklusive organisationens högkvarter i Lovetj, efter att revolutionära aktivister hade rånat ett postkontor för att få pengar till vapen. Så många aktivister blev gripna att den revolutionära organisationens framtid var hotad. Levski försökte rädda dess dokument och greps då av myndigheterna 1873. Han fångades och dömdes till döden, men krossade själv sitt huvud i Sofias fängelse, så att han nästan livlös fördes till galgen. 1895 avtäcktes en minnesvård över "Apostol Levski" på det ställe där galgen stått. 

Det stora nätverket av revolutionskommittéer som han hade byggt upp fortsatte att fungera efter hans död och blev viktigt för senare uppror.

Se även 
 Bulgariens historia

Källor 
 
 Artikeln Vasil Levski i engelskspråkiga Wikipedia

Personer som blivit avrättade av Ryssland
Födda 1837
Avlidna 1873
Män
Personer från Karlovo
Personer som blivit avrättade under 1800-talet
Personer i Bulgarien under 1800-talet