kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
SNS

SNS kan avse:

 SNS – nordiskt samarbetsorgan SamNordisk Skogsforskning inom skogsforskning, se Nordic Forest Research
SNS – Studieförbundet Näringsliv och Samhälle, ett bokförlag och en tankesmedja som tvärvetenskapligt behandlar samhällsfrågor

Näringsliv 
 SNS – ett fristående nätverk av opinionsbildare och beslutsfattare i privat och offentlig sektor, se Studieförbundet Näringsliv och Samhälle
 SNS – ett trafikföretag i Stockholm som existerade mellan åren 1876 och 1917, se Stockholms Nya Spårvägs AB

Politik 
 SNS – ett serbiskt nationalkonservativt högerparti, se Serbiens progressiva parti
 SNS – ett ultranationalistiskt och högerpopulistiskt politiskt parti i Slovakien, se Slovenská národná strana
 SNS – ett nationalistiskt politiskt parti i Slovenien, Slovenska nacionalna stranka
Bloomington, Indiana

Bloomington är en stad (city) i Monroe County i den amerikanska delstaten Indiana. Bloomington är administrativ huvudort (county seat) i Monroe County. Staden ligger en timmes bilväg från delstatshuvudstaden Indianapolis. Staden är mest känd som säte för det viktigaste campuset i Indiana University. 

I staden spelades den Oscars-belönade filmen Loppet är kört från 1979.

Källor

Externa länkar 

Orter i Indiana
Alberto João Jardim

Alberto João Cardoso Gonçalves Jardim, 4 februari 1943, Funchal, portugisisk politiker och mellan 1978 och 2015 president på Madeira.

Jardim var ledare på den autonoma ön Madeira från sitt makttillträde 1978 till 2015. Han är en kontroversiell politiker i Portugal.

Referenser 

Portugisiska politiker
Födda 1943
Levande personer
Män
Personer från Funchal
Kind of Blue

Kind of Blue är ett jazzalbum från 1959 av Miles Davis. Albumet är den mest sålda jazzskivan genom tiderna. Kind of Blue är en legendarisk skiva och anses av många vara en av de bästa i sin genre.

Skivan blev som ett av få jazzalbum medtaget i magasinet Rolling Stones lista The 500 Greatest Albums of All Time på plats 12. Sedan år 2002 finns albumet upptaget i USA:s kongressbiblioteks National Recording Registry.

Låtlista

Musiker 
 Miles Davis – trumpet
 Cannonball Adderley – altsaxofon (spår 1, 2, 4–6)
 John Coltrane – tenorsaxofon
 Wynton Kelly – piano (spår 2)
 Bill Evans – piano (spår 1, 3–6)
 Paul Chambers – bas
 Jimmy Cobb – trummor

Referenser 

Musikalbum 1959
Album av Miles Davis
Clementine (TV-serie)

Clémentine är en brittisk TV-serie om en ung fransk tjej och hennes vardagsliv. De är inspelad av BBC på franska i utbildningssyfte. Avsnitten handlar till exempel om hennes skolgång, hennes lillebror eller discon. Serien har i Sverige visats genom UR. Eftersom den är producerad i utbildningssyfte förtydligas ofta för Frankrike karakteristiska saker i serien, såsom boule-spel eller croissant och chocolat till frukost.

Denna TV-serie bör inte förväxlas med den animerade franska TV-serien Clémentine.

Avsnitt
 Croissant et chocolat
 C'est pas juste
 La tentation de Clémentine
 Une famille musicale
 C'est l'amour
 Un rendez-vous
 Au secours
 Au voleur
 S.O.S. La Terre

Källor

Brittiska TV-serier från 2000-talet
Adriano Panatta

Adriano Panatta född 9 juli 1950 i Rom, Italien är en italiensk högerhänt före detta professionell tennisspelare.

Panattas far var banskötare i en prestigefull tennisklubb i Rom. Adriano Panatta lärde sig därför tidigt spela tennis på klubbens grusbanor och han blev en av Europas främsta juniorspelare innan han övergick till den professionella karriären. Han är en av tidernas bästa spelare på grusunderlag och vid sidan av Nicola Pietrangeli en av de allra främsta italienska tennisspelarna genom tiderna.

Panatta är den enda spelaren som har besegrat Björn Borg i Franska Roland Garros. Han uppnådde denna bedrift två gånger - i den fjärde rundan 1973 (7-6, 2-6, 7-5, 7-6), och i kvartsfinalen år 1976 (6-3, 6-3, 2-6, 7-6). Han mötte också Borg på semifinalen etappen av 1975 turneringen, Borg vann den här gången i fyra set.

Trots sin utmärkta teknik och styrka kom Panatta aldrig till sin rätt på snabba underlag och hans bästa resultat på det underlaget var en kvartsfinal i Wimbledonmästerskapen 1979.

Sedan Panatta slutade sin karriär som spelare har han bland annat varit förbundskapten för det italienska Davis Cup-laget och som tävlingschef för Rome Masters (se Italienska öppna).

Grand Slam-finaler, singel (1)

Titlar (1)

Översikt meriter 
 1976 rankad som nr 4 i världen
 1976 seger i Franska öppna
 1976 seger i Davis Cup med det italienska laget
 Finalspel i Davis Cup 1977, 1979 och 1980.
 Han är den ende spelare som lyckats slå Björn Borg i Franska öppna vilket inträffade två gånger, 1973 och 1976. Första gången, 1973, besegrade han Borg i fjärde omgången (7–6, 2–6, 7–5, 7–6), och 1976 i kvartsfinalen (6–3, 6–3, 2–6, 7–6).

Källor

Externa länkar
 ATP, spelarprofil

Italienska tennisspelare
Födda 1950
Män
Levande personer
Idrottare från Rom
Lapita

Lapita var det folk som tros vara förfäder till många av de populationer som nu lever i Bortre Oceanien (dvs Vanuatu, Temotu, Nya Kaledonien, Micronesien och Polynesien).

Till exempel kan man se ett mycket nära släktskap mellan språken i Polynesien. I vissa fall kan talare av olika språk förstå varandra, såsom mellan tuvaluanska och tokelauanska. Denna homogenitet språken emellan beror på att polynesierna anlände mycket sent till många av sina öar. Den sista utvandringsvågen, som kom att befolka Franska Polynesien, Cooköarna, Nya Zeeland, Påskön och Hawaii med flera tros ha ägt rum e.Kr. Således har de olika språken inte haft så lång tid på sig att utvecklas i olika riktning. Arkeologiska lämningar runtom i Polynesien har även visat på lika verktyg. Den språkliga och kulturella situationen är en helt annan i Melanesien, där till exempel Vanuatu är ett av världens språktätaste länder. Detta beror på att öarna där är mycket större och bergiga, vilket avskurit befolkningarna från varandra mycket mer, samt att dessa öar varit bebodda mycket längre än öarna i Polynesien.

Källor 
 Geert Cole, South Pacific & Micronesia, 2006

Polynesien
Tokelauanska

Tokelauanska är ett polynesiskt språk i den malajo-polynesiska grenen av den austronesiska språkfamiljen. Tokelauanska talas av de ungefär 1 700 invånarna i Tokelau, samt av omkring 2 900 personer i Nya Zeeland. Ett av språkets närmaste släktspråk är samoanska.

Fonologi och ortografi

Vokaler 

Alla vokaler kan realiseras som båda korta och långa. 

Källa:

Konsonanter 
Tonade och tonlösa konsonanter är separerade med |-tecken så att den tonlösa finns till vänster. 

Källa:

Ortografi 
Tokelauanska skrivs med latinska alfabet. Långa vokaler markeras med makron (t.ex. ā: [aː]). Skrivsystemet innehåller följande bokstäver: A, E, I, O, U, F, G, K, L, M, N, P, H, T, V..

Tokelauanska i samhälle 
Den första Bibeln på tokelauanska förväntas publiceras i sin helhet år 2021. Själva översättningsprocessen har tagit 23 år och har övervakats av Ioane Teao. I kyrkorna har man traditionellt använt samoanska, vilket kommer att förändras när hela Bibelöversättningen färdigställs. Den nya Bibeln kommer att vara baserad på den engelska och samoanska Bibeln.

En årlig festlighet är det tokelauanska språkets vecka (engelska: Tokelau Language Week, tokelauanska: Te vāiaho o te gagana Tokelau) som firas för att utöka medvetandet om språket och den tokelauanska kulturen. Under veckan lär den äldre generationen ut traditioner till yngre generationer.

Referenser

Externa länkar 
 Ethnologue
 Tokelauiska fraser

Tokelau
Språk i Oceanien
Malajo-polynesiska språk
Tuvaluanska

Tuvaluanska (eget namn Te ’gana Tūvalu) är ett polynesiskt språk som talas främst på Tuvalu, och av utvandrare därifrån. Språket förstås av talare av tokelauanska. Tuvaluanska är tillsammans med engelska officiellt språk i Tuvalu. Antal talare är cirka 11 000..

Språket skrivs med latinska alfabetet. Bibeln i sin helhet översattes till tuvaluanska år 2016.

Dialekter 
Dialekterna skiljer sig lite åt mellan de olika öarna i Tuvalu. Man brukar dela upp språket i två huvuddialekter, en nordlig och en sydlig.. Den sydliga, i synnerhet den som talas på huvudatollen Funafuti, brukar ofta betraktas som den mer "standardspråkliga".

Fonologi

Konsonanter 

Källa:

Vokaler 

Källa:

Grammatik 
Ordföljden är ganska flexibel. Ofta använder man sig av VSO. Dock kan man ofta ändra på denna, om man vill betona något. Därför är det vanligt med ordföljder som OSV eller VOS. Även SVO är tämligen vanligt förekommande.

Tuvaluanska använder sig ofta av ergativa konstruktioner. Det innebär att subjektet i en transitiv sats märks (i de flesta fall) med en särskild partikel, nee (eller e, i vissa dialekter), medan subjektet i en intransitiv sats, liksom det direkta objektet i en transitiv sats, är omarkerade.

Referenser

Externa länkar 
 Etnolog

Malajo-polynesiska språk
Språk i Oceanien
Seven Kingdoms

Seven Kingdoms är en serie datorspel (strategispel) från 1997, utvecklad av Interactive Magic.

Spelets uppbyggnad 
I spelet får man välja att styra ett kungadöme vars mål oftast är att utrota andra kungadömen. I Seven Kingdoms har varje människa en egen identitet. Varje människa är av en av sju nationaliteter (därav namnet). Kungens nationalitet gör människor av samma nationalitet mer lojala till det kungadömet. Städerna blir lojalare mot kungadömet, och risken för uppror minskar, om invånarna där är av en och samma nationalitet snarare än om de är av olika nationaliteter. Allianser, krig, spionage och handel förekommer mellan kungadömena. 

Förutom människor finns även i Seven Kingdoms diverse monster som alltid är emot människorna och deras kungadömen. Om människorna attackerar dessa monsters boplatser kan de komma över skatter i form av pengasummor, men framförallt så kallade "scrolls of power" ("maktens skriftrullar").

Nationaliteter 
De sju nationaliteterna som förekommer i Seven Kingdoms är:

Vikingar
Normander
Greker
Perser
Kineser
Japaner
Mayaindianer

Interactive Magic släppte senare en gratis patch som gjorde spel i snölandskap möjligt samt lade till tre nya nationaliteter. Dessa nationaliteter är:

Zuluer
Egyptier
Moguler

Datorspel 1997
Windows-spel
Jacques Delors

Jacques Lucien Jean Delors, född 20 juli 1925 i Paris, är en fransk politiker som var Europeiska kommissionens ordförande 1985–1995.

Delors far arbetade som lägre tjänsteman på Banque de France, den franska centralbanken. Delors själv började vid banken 1945, fick med tiden en chefsposition och stannade till 1962. Han tog också en examen i nationalekonomi från Sorbonneuniversitetet. Delors var parallellt med sin bankkarriär aktiv i fackförbundet Confédération Française des Travailleurs Chrétiens (CTFC, som 1964 blev Confédération Française Démocratique du Travail, CFDT) och blev dess ekonomiske rådgivare 1950. 1962 började han vid statens allmänna planeringskommission där han ledde divisionen för sociala frågor.

Jacques Delors var chefsrådgivare i sociala frågor åt gaullistiska premiärministern Jacques Chaban-Delmas 1969 till 1972. Han gick först 1974 med i det franska socialistpartiet och blev 1976 partiets nationella delegat för internationella ekonomiska frågor. Han valdes in i det första direktvalda Europaparlamentet 1979 där han stannade till 1981 och var ordförande för kommittén för ekonomiska och monetära frågor. Åren 1981–1984 var han finansminister under president François Mitterrand. Vid denna tid befann sig den franska ekonomin i lågkonjunktur och Delors var inledningsvis ansvarig för partiets återhämtningsplan som innefattade ökad statlig styrning och ökade utgifter. Efter en tid övertygade Delors istället Mitterand om att acceptera ett besparingsprogram som lyckades förbättra den ekonomiska stabiliteten.

Som Europeiska kommissionens ordförande från 1985 spelade Delors en pådrivande roll för att utveckla den inre marknaden och Europeiska gemenskapen. Under hans ordförandetid antogs Enhetsakten (1987) och Unionsfördraget (1993), med bland annat den ekonomiska och monetära unionen (EMU).

När han lämnade posten som kommissionsordförande 1995 ansågs han vara en toppkandidat för det franska presidentvalet samma år, men han avstod från att kandidera.

Jacques Delors dotter är den franska socialistpolitikern Martine Aubry. Delors grundade 1996 tankesmedjan Notre Europe. 2015 utnämndes han till europeisk hedersmedborgare av Europeiska rådet.

Utmärkelser

Se även 
 Kommissionen Delors I, II och III
 Jacques Delors vitbok

Källor

Externa länkar 

 Jacques Delors: Architect of the modern European Union, European Parliamentary Research Service: European Union History Series, July 2020

Franska politiker under 1900-talet
Födda 1925
EU-kommissionärer
Hedersdoktorer vid Greifswalds universitet
Män
Levande personer
Franska socialister
Frankrikes finansministrar
Mottagare av Erasmuspriset
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Mottagare av Karlspriset
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Politiker från Paris
Hedersdoktorer vid Université catholique de Louvain
Stapelstad

En stapelstad (egentligen förrådsstad), var efter 1647 en stad i Sverige med stapelrätt, ursprungligen rätt att bedriva import och export. Senare (från tidigt 1800-tal) benämning på stad där fartyg från utlandet kunde tullklarera sin last, det vill säga städer med hamntull. Städer som saknade denna rättighet kallades i stället för uppstäder.

Beteckningen användes framför allt på städer vid kusten, men några städer vid sjöar och andra vattendrag fick stapelstadsrättigheter, däribland Uppsala, Vadstena och Karlstad.

Svenska stapelstäder  
Svenska städer med stapelstadsrättigheter var bland andra:
 Björneborg i dagens Finland
 Borgå i dagens Finland (1617, förlorade slutligen stapelrätten till Helsingfors i 1640)
 Ekenäs i dagens Finland
 Falkenberg (1647-1660,1679-1724, 28 december 1866-)
 Fredrikshamn i dagens Finland (1723-1743, då Fredrikshamn överlämnades till Ryssland enligt Freden i Åbo)
 Göteborg 
 Gävle 
 Halmstad
 Haparanda 
 Helsingborg
 Helsingfors i dagens Finland (1617)
 Härnösand
 Karleby i dagens Finland
 Karlshamn 
 Karlskrona 
 Karlstad 
 Kaskö i dagens Finland (stapelrätt 1785, i samband med stadsprivilegier)  
 Kungälv 
 Landskrona 
 Lidköping 
 Linköping 
 Lovisa i dagens Finland (Fick Fredrikshamns stapelrätt i 1743)
 Luleå 
 Lysekil (stapelstadsrättigheter 1 april 1903)
 Malmö 
 Norrköping 
Nyköping
 Oskarshamn (från 1856)
 Stockholm (monopol på utrikeshandeln österut)
Söderköping (tom 1720-talet)
 Södertälje 
 Sölvesborg
 Torshälla stad (från 1604 och under följande decennier)
 Uddevalla (från 1658, då Bohuslän blev svenskt)
 Uleåborg i dagens Finland (stapelrätt 1765)
 Uppsala (från 1880-talet) 
 Vadstena 
 Varberg
 Vasa i dagens Finland
 Viborg i dagens Ryssland
 Västervik 
 Ystad
 Åbo i dagens Finland
 Örebro (stapelstadsrättigheter från 24 april 1896)
 Örnsköldsvik (stapelstadsrättigheter 1 juli 1894)

Se även
 nederlagsrätt

Källor

Handel
Ekonomisk historia
Lokala politiska indelningar
Borgarrätt
Uppstad

Uppstad (gammalsv. upstadher), egentligen en uppe i landet
belägen stad; tidigare benämning på en stad som bara fick bedriva inrikes handel och sjöfart och saknade rättigheter att bedriva import och export (utrikeshandel). 

På 1610-talet infördes under Gustav II Adolfs regering nya handelsregler, som bland annat innefattade införandet av landtull vid införsel av varor till städerna från landsbygden. Samtidigt förbjöds all handel på landbygden, frånräknat vissa godkända marknader och särskilt utsedda sockenhantverkare.

Samtidigt reglerades utrikeshandeln och export tilläts endast via vissa särskilt utsedda städer, städer utan denna rättighet kallades uppstäder. Regleringen kom successivt att avvecklas från och med 1765.

Städer som hade denna rättighet kallades i stället för stapelstäder (denna rättighet kallades stapelstadsrätt). Senare kom åtskillnaden mellan uppstäder och stapelstäder att enbart bestå i att de senare tillät tullklarering.

Större svenska uppstäder var bland annat Västerås och Uppsala.

Svenska uppstäder  
Svenska uppstäder var bland andra:
 Uppsala
 Västerås
 Arboga
 Borås
 Enköping
 Kristinehamn
 Lund
 Mariefred
 Motala
 Sigtuna
 Södertälje
 Uddevalla (1657-1674)
 Åmål
 Örebro (stapelstad från 24 april 1896)
 Östersund

Noter 

Lokala politiska indelningar
Handel
Ekonomisk historia
Borgarrätt
Lotta Ericson

Lotta Ericson född 1969 i Malmö är en svensk fridykare.

Ericson hade under en tid världsrekordet i grenen statisk apnea med 6 minuter och 31 sekunder. I grenen gäller det att i stilla läge, med ryggen uppåt, hålla andan så länge som möjligt. Hon har senare ökat denna tid till 6 minuter och 49 sekunder.

År 2003 satte hon svenskt rekord i dynamisk apnea med längden 111 meter. Hon har senare ökat denna längd till 167 meter.

Hon har arbetat som fridykningsinstruktör och drivit dykcenter vid Dahab vid Röda Havet.

Referenser

Svenska fridykare
Födda 1969
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Malmö
Lee Strasberg

Lee Strasberg, ursprungligen Israel Strassberg, född 17 november 1901 i Budaniv i Ukraina (i dåvarande Österrike-Ungern), död 17 februari 1982 i New York i USA, var en amerikansk teaterregissör, teaterpedagog och skådespelare.

Biografi
Strasberg, som kom till USA som nioåring, studerade bland annat för Maria Ouspenskaya vid American Laboratory Theatre. Han gjorde scendebut 1925. Han var en av grundarna av Group Theatre i New York 1930, och regisserade ett flertal pjäser. 1948 blev han teaterpedagog vid den berömda Actors Studio i New York, som han medverkade till att grunda, och där han lärde ut method acting.

Han gjorde filmdebut 1974 som den judiske gangsterbossen Hyman Roth i Gudfadern II, för vilken han nominerades för en Oscar. Han medverkade sedan i ytterligare några filmer, bland annat The Cassandra Crossing 1977.

Han var far till skådespelerskan Susan Strasberg.

Källor

Externa länkar

Internet Broadway Database

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska teaterregissörer
Födda 1901
Avlidna 1982
Män
Amerikanska teaterpedagoger
Bill Strömberg

Bill Strömberg, född 1967 i Malmö är en svensk fridykare. Strömberg har ett rekord i Guinness rekordbok och 25 svenska rekord hittills och är den ende svenske fridykare med rekord i alla kategorier, samtidigt vid ett tillfälle dessutom. Han blev svensk mästare 2000-2005 och tog brons respektive silver i världsmästerskapen 2001 och 2002. År 2004 tildelades Strömberg "The World Freediving Award" som världens högst rankade fridykare, totalt, då man sammanräknar resultaten i samtliga tävlingsgrenar. År 2006 tävlade Strömberg för det svenska landslaget som blev femma på VM i Egypten, han var dessutom lagkapten för hela den svenska truppen, dam- och herrlag, som totalt blev bästa fridykarnation vid detta VM.  Strömberg var President/ordförande i AIDA International (den Internationella Fridykarfederationen) mellan 2005 och 2010. Han har dessutom varit Svensk Mästare i simning, detta vid Sim-SM 1987.

Referenser 

Svenska fridykare
Svenska simmare
Födda 1967
Medverkande i Guinness Rekordbok
Män
Levande personer
Idrottare från Malmö
Vedergällning (bok)

Vedergällning är en bok skriven av Krister Falk (en pseudonym för en eller flera personer). Utgiven på Nordiska Förlaget 2003. Boken utspelar sig i det mångkulturella Sverige år 2011. Lars Ericsson har levt i sorg i drygt ett års tid efter att hans fästmö Åsa blivit våldtagen till döds och fylld av hämndbegär och raseri åker han in till Göteborg för att söka vedergällning, en vedergällning som blir startskottet för en rad händelser som kommer att påverka Sveriges framtid för alltid.

Svenska romaner
Svenskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 2003
Pilotavsnitt

Ett pilotavsnitt är ett slags provavsnitt eller utvärderingsavsnitt av en dramaturgisk TV-serie eller en annan form av TV-programserie. Det består vanligen av det första eller de första sammanhängande avsnitten i serien, men det kan även vara ett förlängt avsnitt som görs till en TV-film. 

Vanligtvis granskar TV-bolagen pilotavsnittet innan de bestämmer om det och/eller resten av serien ska visas i etern. Hellenius hörna är ett exempel på en TV-sänd programserie där pilotavsnittet aldrig visades i TV. Om pilotavsnittet har fristående handling, eller om det inte sänds tillsammans med andra avsnitt, kan det även kallas "avsnitt noll" eller "episod noll". Ett exempel på detta är TV-serien Related.

Ibland sänds pilotavsnittet för att TV-bolagen utifrån tittarsiffror och publikreaktioner ska kunna avgöra ifall serien är värd att sända, köpa in eller färdigställa. I sådana fall brukar pilotavsnittet bestå av flera kombinerade normallånga avsnitt. Bagges bagage på TV3 är exempel på en tilltänkt programserie, där enbart pilotavsnittet visats i TV och det inte är beslutat om det blir fler avsnitt.

Det har även hänt att ett tilltänkt pilotavsnitt blivit en fristående TV-film istället. Outlaw Country är ett exempel på detta.

I SVT:s program Komedikväll gjordes ett annorlunda försök. Där visades delar ur flera pilotavsnitt från olika svenska drama- och komediserier för tittarna och därefter fick TV-publiken under direktsändning rösta fram den serie som senare skulle visas i TV, vilket slutligen blev Starke man.

Bakdörr
Ett pilotavsnitt för en ny TV-serie kan även vara en spinoff från en existerande serie i samma fiktiva universum, därav liknelsen med en bakdörr. En producent kan på så sätt utnyttja sin befintliga plattform innan en separat produktion startas upp. Ett exempel på detta är de två pilotavsnitten för NCIS där Leroy Jethro Gibbs (Mark Harmon) och rollfigurerna kring denne introducerades i ett tvådelat avsnitt som sändes under åttonde säsongen av På heder och samvete våren 2003 innan CBS beställde den första säsongen av NCIS, som därefter började sändas i egen rätt under hösten 2003. På heder och samvete och NCIS skapades båda av Donald P. Bellisario som även var showrunner.

Se även
 Crossover

Referenser 

TV-produktion
TV-program
Filmtermer
Susan Strasberg

Susan Strasberg, född 22 maj 1938 i New York, död 21 januari 1999 i New York, var en amerikansk skådespelare.

Strasberg var dotter till Lee Strasberg, en av grundarna av den berömda teaterskolan Actors Studio i New York, men studerade själv aldrig där. 

Som 14-åring gjorde Strasberg scendebut off-Broadway. År 1955 rosades hon av kritikerna för sin roll i Broadwayuppsättningen av Anne Franks dagbok och samma år gjorde hon filmdebut i Utflykt i det gröna mot bland andra William Holden och Kim Novak. Hon spelade under sin karriär såväl film, TV som på teaterscen. Bland annat spelade hon in tre dokumentärfilmer om sin nära vän Marilyn Monroe. 

Strasberg avled 1999 i bröstcancer.

Filmografi i urval 
1955 – Utflykt i det gröna
1960 – Kapo / Helvetet bakom taggtråd
1968 – Maffiabröderna
1968 – Helvetesgänget
1970 – Död mans skugga
1978 – Manitou
1986 – Styrka Delta Force

Källor

Externa länkar 
 
 Internet Broadway Database

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1938
Avlidna 1999
Kvinnor
Personer från New York
Agnes (musikalbum)

Agnes är ett självbetitlat debutalbum av den svenska sångerskan och 2005 års Idol-vinnaren Agnes. Albumet släpptes 19 december 2005 av Columbia Records och debuterade som nummer ett på Sverigetopplistan och stannade där i två veckor. Skivan innehåller poplåtar med 1980-tals influenser, bland annat hiten Right Here, Right Now (My Heart Belongs To You) och en cover på What A Feeling. Precis som debutsingeln så sålde även debutalbumet platina.

Låtar

Försäljningslistor 

Agnes gick upp på Sveriges Radio P3s Albumlista vecka 51, och lämnade listan efter arton veckor, varav två på första plats.

Right Here Right Now gick upp på Hitlistan vecka 50, och lämnade listan efter tjugotvå veckor, varav sex på första plats.

Stranded gick upp på Hitlistan vecka 13, och lämnade listan efter nio veckor.

Listföljd 

Album utgivna på Columbia Records
Musikalbum 2005
Svenska debutalbum
Album av Agnes Carlsson
Debutalbum 2005
Engelskspråkiga musikalbum