kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kinarestaurang

Kinarestaurang (kinesisk restaurang, kinakrog) är en inrättning som serverar kinesisk mat utanför Kina. Smak och tillagning är vanligen mer eller mindre anpassad till lokalt rådande smak och lokala råvaror. Den har tidigare som regel haft "traditionell" kinesisk inredning och muzak, men nyöppnade restauranger satsar idag något mindre på överlastad etnisk inredning.

Svenska och finska kinarestauranger 
I Sverige är detta en av de vanligaste restaurangtyperna och återfinns i såväl storstäder som mindre orter. Kinesisk mat på restaurang serverades för första gången i Sverige i Stockholm – på Berns – år 1944, medan den första svenska kinesiska restaurangen öppnades i Göteborg först år 1959 av Liu Wan Chong från Peking. Restaurangen – Kinesiska Muren – lades ned den 30 juni 2016.

Den fösta kinesiska restaurangen i Finland öppnades 1953 i Hotell Torni i Helsingfors.

Till skillnad från kinarestauranger i USA, men i likhet med restauranger i Kina, serverar svenska kinarestauranger som regel inte lyckokakor till kaffet.

Västerländska kinarestauranger

I övriga Västeuropa drevs de första kinarestaurangerna av personer från provinsen Guangdong och Hongkong, vilket fortfarande präglar menyerna. Idag ägs och drivs många av senare invandrade entreprenörer från Zhejiang, och menyerna blandar rätter från olika delar av landet. Sedan början av 2000-talet omfattar menyerna också ibland japansk och thailändsk mat. Det kan också påpekas att rätterna smakar ganska annorlunda i jämförelse med hur mat smakar i Kina, dels på grund av olika råvaror, dels på grund av att restaurangerna har tagit bort eller modifierat rätter med till exempel ben kvar i köttet.

"Traditionella" maträtter på västerländska kinarestauranger
Fyra små rätter
Stekta blandade grönsaker
Biff med bambuskott
Friterad banan med glass
Vårrullar
Pekingsoppa
Kyckling Chop Suey

Se även
Kinesiska köket

Referenser 

Restauranger
Mat och dryck i Kina
WP:Projekt Kina
Aiolos

Aiolos hette tre olika gestalter i grekisk mytologi (de förväxlas ofta med varandra):

 Aiolos (I) var son till Hellen, det grekiska folkets mytiske stamfader. Från denne Aiolos härstammade enligt myten den folkstam som kallades aioler eller eoler.

 Aiolos (II) var son till Poseidon och Arne, oäkta dotter till Aiolos (I) och en kvinna vid namn Melanippe. Efter honom uppkallades de Eoliska öarna utanför Sicilien.

 Aiolos (III) förväxlas ofta med Aiolos (II). Han var son till Mimas, en son till Aiolos (I), som gifte sig med sin fars förra älskarinna Melanippe, Arnes mor, och med henne fick sonen Aiolos (III). Enligt Odysséen bodde denne Aiolos på ön Aeolia och var härskare över vindarna, som han höll fångna och släppte lösa efter eget godtycke. Han har därför ofta förväxlats med Astraios, Eos make och de fyra vindarnas fader, och för eftervärlden har Aiolos framstått som vindarnas gud i antik mytologi. På latin kallas han Aeolus. Eolus eller Eol är äldre svensk namnform för vindguden.

Se även 
 Tidskriften Aiolos
 Eolsharpa

Noter 

Gudar i grekisk mytologi
Vind
Amalthea

Amalthea kan avse:

 Amalthea (mytologi) – i grekisk mytologi en get, alternativt en nymf
 Amalthea (måne) – en av Jupiters månar
 113 Amalthea – en asteroid
 Amaltheadådet – sprängningen av ett svenskt fartyg (Amalthea) i Malmö 1908 
Anton Nilson – en svensk socialistisk agitator och aktivist som bland annat deltog i det så kallade Amaltheadådet
 Amalthea (skivbolag) – ett svenskt skivbolag, grundat i Malmö 1977
Ananke (mytologi)

Ananke, personifikation för naturnödvändigheten, oundvikligheten och tvångshandlande i grekisk mytologi (romersk motsvarighet: Necessitas), var partner till Chronos och mor till Aither, Moirae och ibland även Erebos och Phanes.

Noter 

Gudinnor i grekisk mytologi
Anaxarete

Anaxarete var i grekisk mytologi en söt ung flicka från Cypern som herden Iphis var kär i. Hon var ointresserad, vilket ledde herden till självmord, något som inte heller berörde henne, hon var kall som sten, så Afrodite förvandlade henne till en sådan.

Referenser

Personer i grekisk mytologi
Bolbe

Bolbe (grekiska: Βόλβη) var i grekisk mytologi en sjögudinna som huserade i sjön Bolbe i Beotien. Hon var dotter till Oceanus och Tethys. Limnaderna var hennes avkomma.

Referenser 

Gudinnor i grekisk mytologi
Boreaderna

Boreaderna kallas i grekisk mytologi de båda sönerna till Boreas och Oreithyia: Zetes och Kalais.  De var bröder till Kleopatra och Chione och tillika argonauter. Boreaderna hjälpte kung Phineas av Thrakien undan harpyor.

Referenser

Personer i grekisk mytologi
Chione

Chione är ett namn som förekommer på flera gestalter i grekisk mytologi.
Chione var i en dotter till Boreas och Oreithyia, och syster till Kalais och Zetes (de så kallade Boreaderna), samt Kleopatra.

Chione (grekiska: Χιονη) var också en najadnymf i grekisk mytologi. Hon bodde i floden Nilen i Egypten i norra Afrika. Chione var dotter till flodguden Neilos och najaden Kallirhoe. Chione blev våldtagen av en bonde, men guden Zeus skickade sin budbärare Hermes att hämta upp henne bland molnen och därefter föll snö ner över öknen (hennes namn betyder ”snö”).

Nymfer i grekisk mytologi
Personer i grekisk mytologi

ca:Quíone (filla de Bòreas)

en:Chione (daughter of Callirrhoe)
es:Chione
pt:Chione
Epione

Epione var i grekisk mytologi en helande gudinna, gift med Asklepios och mor till Hygieia, Panakeia med flera.

Referenser 

Gudinnor i grekisk mytologi
Hälsogudar
Eurybia

Eurybia (grek. Ενρνβια) var en gudinna i grekisk mytologi. Hon var gudinna över havets herravälde och över stjärnkonstellationerna på himlen som troddes över bestämma vädret och vindens krafter. 

Eurybia var dotter till Pontos (Havet) och Gaia (Jorden). Hon var gift med sin halvbror Krios som var en av titanerna och som styrde över stjärnkonstellationen Aries (Väduren) som under den grekiska antiken markerade det nya året. 

Tillsammans fick de sönerna Astraios, Perses och Pallas. Alla barnen och flera av barnbarnen rådde över olika stjärnor och planeter i universum.

Referenser 

Gudinnor i grekisk mytologi
Vädergudar
Himalia

Himalia var i grekisk mytologi en nymf från Cypern. 

Hon fick tre söner med guden Zeus - Cronius, Cytus och Spartaeus.

Referenser

Nymfer i grekisk mytologi
Horerna

Horerna är enligt den grekiska mytologin årstidernas gudinnor och i allmänhet representanter för den lagbundna, periodiska växlingen inom naturens rike. Homeros, som inte närmare anger deras namn eller antal, betecknar dem som Zeus och Heras tjänarinnor samt som väktarinnor vid Olympens molnport. Hos poeten Hesiodos sägs de vara döttrar till Zeus och Themis, rättvisans gudinna. 

Horerna är till antalet tre och heter Eirene, Dike och Eunomia och brukade vara identiska med årstiderna våren, sommaren och vintern (hösten hoppade man över), men namnen betyder Friden, Rättvisan och Laglydnaden. Huvudsakligen är de välvilliga och välsignelsebringande naturmakter. Ibland är de individualiserade till motsvarighet mot de olika årstiderna, men i senare tider kan de även beteckna dygnets växlande tider (jämför det grekiska ordet hora, årstid, tid och det latinska ordet horæ, tiderna). I Aten dyrkade man av ålder endast två horer, Thallo, den blomstrande, och Karpo, den fruktbringande. De grekiska chariterna och den romerska Flora är gudomsväsen som är nära besläktade med horerna. Den grekiska konsten avbildade vanligen horerna som dansande unga flickor med blommor och frukter med mera.

Källor
 

Ugglan
Gudinnor i grekisk mytologi
Sigurdsristningar

Sigurdsristningar är bildframställningar ur sagan om Sigurd Fafnesbane. Dessa förekommer i Sverige, Norge och England. 

I Sverige finns sådana på åtskilliga runstenar från mitten av 1000-talet: särskilt Sigurdsristningen på Ramsundsberget och Gökstenen, Drävlestenen och Norumfunten (1100-talet). Drävlestenen, runstenarna i Årsunda och Ockelbo samt kyrkdörren i Värsås och Överhogdalstapeten har element från sagan. De visar åtminstone när Sigurd genomborrar ormen, Drävlestenen möjligen även dvärgen Andvare med ringen Andvaranaut.  

I Norge finns Sigurdsristningar på de rikt snidade kyrkoportalerna från 1100-1200-talen i Hylestad, Opdal, Veigusdal, Lærdal och Ostad och på några stolskulpturer, i England på Halton-korset inte långt från Lancaster, vars ornamentering inte röjer nordiskt inflytande, och på stenar i S:t Andreas, Jurby, Malew och Ramsay på ön Man, som är resta av norrmän på 1000-talet; däremot inte med säkerhet på det angelsaxiska runristade Franks Casket från 700-talet. De norska ristningarna innehåller stor rikedom på bilder, till exempel den i Hylestad: Regin i smedjan, Regin och Sigurd prövande det smidda svärdet, Sigurd genomborrande draken, Sigurd stekande Fafners kött medan Regin sover, fågeln i trädet, Grane klövjad med skatten, Sigurd dödande Regin, och Gunnar i ormgropen, spelande harpa med fötterna, och Ostad-dörren visar ett nytt motiv: hur Atles tjänare skära ut Hognes hjärta. 

De engelska bilderna visar mest Sigurd när han genomborrar ormen och steker hans kött samt Grane, men Ramsaystenen visar även Loke när han kastar sten på uttern (se Reidmar), som just biter i en lax. Henrik Schück antar, att sagan om Sigurd Fafnesbane medförts av angelsaxerna till England och därifrån spritt sig till Norden och att vävda tapeter, som var en omtyckt handelsvara, med bildliga framställningar ur sagan mycket bidragit till dess spridning och utgjort mönster för ovan omtalade bildristningar, samt påpekar, att både de engelska och de nordiska bilderna förutsätter den äldre avfattningen av sagan, varemot i Tyskland blott den yngre förekommer.

Externa länkar

 

Runinskrifter
Völsungacykeln
Inti

Inti, även kallad Apu Punchau, var solens gud i Inkafolkets mytologi.
Inti var inte bara inkafolkets högste gud och centrum för deras soldyrkan, han var också deras anfader, far till den första inkan Manco Capac, den första drottningen Mama Ocllo, Con och Pachacamac. Inti, som var son till Viracocha och Mama Cocha, var gift med Mama Killa. Han var Inkarikets beskyddare och solens gud. Han framställdes som ett människoansikte framför en solskiva i centrum av radierande solstrålar. Inti kontrollerade stjärnorna, och en solförmörkelse var ett säkert tecken på hans vrede. Den regerande inkan betraktades som en levande representant för guden.

Se även
 Pachayachachic
 Mytologi: Gud över gudar

Källor

 

Gudar i inkafolkets mytologi
Solgudar
Io

Io var i grekisk mytologi en prästinna som guden Zeus förälskade sig i.

Io, som enligt vissa källor var dotter till Inachos, var Heras prästinna i Argos. Zeus förälskade sig i henne, och för att undvika att hans maka Hera skulle lägga märke till deras kärleksaffär förvandlade han sig själv till ett moln och Io till en kviga. 

Hera lät sig dock inte luras, utan såg till att Io övervakades av den hundraögde jätten Argos. På Zeus uppdrag dödade Hermes Argos. Hera hämnades genom att skicka en broms som jagade Io till Egypten via Bosporen och Joniska havet, som båda två ska ha fått sina namn efter henne (Bosporos = ”kons vadställe”, jonisk efter Io). I Egypten mötte Zeus henne, återskapade hennes mänskliga gestalt och befruktade henne. Resultatet av deras relation blev sonen Epafos.

Berättelsen om Io var ett vanligt tema i grekisk och romersk konst och litteratur. En version av berättelsen ingår i Ovidius Metamorfoser. I Aischylos drama Den fjättrade Prometheus möter hon titanen Prometheus där han är fången.

Se även
85 Io

Källhänvisningar

Personer i grekisk mytologi
Iole

Iole, klassisk grekiska: Ἰόλη, var en hjältinna i grekisk mytologi, prinsessa i ett rike som besegrades av Herakles. Efter segern förälskade sig Herakles i Iole och förde henne hem. Detta föranledde hans hustru Deianeira att tillreda ett kärlekspreparat för att försäkra sig om sin makes trohet. I själva verket var det ett frätande gift som dödade Herakles.

Externa länkar 

Personer i grekisk mytologi
Ioskeha

Ioskeha (eller Tsentsa) var i de nordamerikanska Irokes- och Huronindianernas kosmogoni en av tvillingbröderna som föddes av gudinnan Ataentsic.

Ioskeha var den duktige av de två bröderna och efter att ha övermannat kaosets krafter skapade han människor och djur.

Se även
 Nagenatzani
 Thobadestchin
 Tawiskaron

Referenser 

Gudar i amerikansk mytologi
Skapargudar
Helena (mytologi)

Helena även Sköna Helena är i grekisk mytologi prinsessa i Sparta, dotter till Tyndareos av Sparta (egentligen Zeus i form av en svan) och Leda samt syster till Klytaimnestra samt Castor och Pollux.

Tillsammans med Castor och Pollux dyrkades hon troligen redan på bronsåldern som fruktbarhetsgudinna, främst i Lakonien. Inget om detta nämns dock hos Homeros.

Hon gifter sig med Menelaos som genom giftermålet blir kung i Sparta. Vid bröllopet enas alla hennes tidigare friare att bistå maken när han behöver det.

Emellertid har kärleksgudinnan Afrodite gett Paris, prins i Troja, hennes hand som muta i en skönhetstävling (Paris dom). När Paris enleverar henne till Troja samlar Menelaos in en stor här och inleder krig mot Troja. Helena framstår som en skuldfri gestalt som blir orsaken till många tragedier.

Enligt andra versioner av historien, bland annat den av Euripides, var det endast en skenbild av Helena som rövades av Paris till Troja, den verkliga Helena bosatte sig i Egypten. Enligt andra historier levde hon ett evigt liv med Achilles på "den vita ön" i Svarta havet.

Se även 
Trojanska kriget
Eris (gudinna)
Mytologi: Enlevering

Noter 

Personer i grekisk mytologi
Sophie Germainprimtal

Ett primtal p kallas ett Sophie Germainprimtal om 2p+1 också är ett primtal. De fick betydelse då Sophie Germain bevisade att Fermats stora sats är sann för sådana primtal. Det förmodas att det finns oändligt många Sophie Germainprimtal, men detta har liksom primtalstvillingsförmodan aldrig kunnat bevisas. Det finns 190 Sophie Germainprimtal mindre än 10000:

    2,    3,    5,   11,   23,   29,   41,   53,   83,   89,  113,  131,
  173,  179,  191,  233,  239,  251,  281,  293,  359,  419,  431,  443,
  491,  509,  593,  641,  653,  659,  683,  719,  743,  761,  809,  911,
  953, 1013, 1019, 1031, 1049, 1103, 1223, 1229, 1289, 1409, 1439, 1451,
 1481, 1499, 1511, 1559, 1583, 1601, 1733, 1811, 1889, 1901, 1931, 1973,
 2003, 2039, 2063, 2069, 2129, 2141, 2273, 2339, 2351, 2393, 2399, 2459, 
 1543, 2549, 2693, 2699, 2741, 2753, 2819, 2903, 2939, 2963, 2969, 3023,
 3299, 3329, 3359, 3389, 3413, 3449, 3491, 3539, 3593, 3623, 3761, 3779,
 3803, 3821, 3851, 3863, 3911, 4019, 4073, 4211, 4271, 4349, 4373, 4391,
 4409, 4481, 4733, 4793, 4871, 4919, 4943, 5003, 5039, 5051, 5081, 5171,
 5231, 5279, 5303, 5333, 5399, 5441, 5501, 5639, 5711, 5741, 5849, 5903,
 6053, 6101, 6113, 6131, 6173, 6263, 6263, 3623, 6329, 6449, 6491, 6521,
 6551, 6563, 6581, 6761, 6899, 6983, 7043, 7079, 7103, 7121, 7151, 7193,
 7211, 7349, 7433, 7541, 7643, 7649, 7691, 7823, 7841, 7883, 7901, 8069,
 8093, 8111, 8243, 8273, 8513, 8663, 8693, 8741, 8951, 8969, 9029, 9059,
 9221, 9293, 9371, 9419, 9473, 9479, 9539, 9629, 9689, 9791

En heuristisk uppskattning av antalet Sophie Germainprimtal mindre än x är C2 x / (log x)2 där C2 är tvillingprimtalskonstanten, approximativt  0.660161. För x=10,000 ger uppskattningen 413 Sophie Germainprimtal, vilket fortfarande är för oexakt.

En serie {p, 2p+1, 2(2p+1)+1, ...} av Sophie Germainprimtal kallas en cunninghamkedja av första sorten.

Externa länkar
SIDN A005384

Primtalsklasser
Vänskapligt tal

Vänskapliga tal är två heltal som är relaterade till varandra på så sätt att summan av det ena talets delare är lika med det andra talet och vice versa. Enheten räknas som en delare men inte talet självt.

Ett sådant par är (220, 284); eftersom delarna till 220 är 1, 2, 4, 5, 10, 11, 20, 22, 44, 55 och 110, för vilka summan är 284; och delarna till 284 är 1, 2, 4, 71, och 142, för vilka summan är 220. Vänskapliga tal var kända av pythagoréerna, vilka tillskrev dem många mystiska egenskaper.

En generell formel för att skapa dessa tal upptäcktes runt 850 av Thabit ibn Kurrah (836–900): om 
p = 3 · 2n-1 - 1, 
q = 3 · 2n - 1,
r = 9 · 22n-1 - 1, 
där n > 1 är ett heltal och p, q, och r är primtal, då är 2npq och 2nr ett par vänskapliga tal. Denna formel ger de vänskapliga paren (220, 284), (17 296, 18 416) och (9 363 584, 9 437 056). Paret (6232, 6368) är vänskapligt, men kan inte härledas med denna formel.

De första vänskapliga talen är (220, 284), (1184, 1210), (2620, 2924), (5020, 5564), (6232, 6368) .

Vänskapliga tal har studerats av al-Madshritti (avliden 1007), Abu Mansur Tahir al-Baghdadi (980-1037), René Descartes (1596-1650) vilken ibland tillskrivs Thabits formel, C. Rudolphus och andra. Thabits formel generaliserades av Euler. 

Om ett tal är lika med summan av sina egna delare kallas det ett perfekt tal.

Se även 
Thabittal 

Heltalsmängder
Sigmafunktionen
Kongruens

Kongruens kan syfta på:

 Kongruens modulo –  ett område inom elementär algebra
 Kongruens (geometri) – geometriska figurer som har samma storlek och form, men kan vara olika orienterade
 Kongruensrelation – en ekvivalensrelation över en algebraisk struktur, sådan att den är kompatibel med strukturen
 Kongruensideal – en surjektiv ringhomomorfi
 Kroneckers kongruens – en matematisk formel
 Målkongruens – ett begrepp inom ekonomistyrning och inom personlig utveckling
 Kongruensböjning –  att ord av vissa ordklasser varierar i form beroende på grammatiska eller semantiska egenskaper hos andra ord
Iqui-Balam

Iqui-Balam var enligt i den mayansk mytologin hos mayaindianerna i Mexiko en av de fyra första människorna.

Se även 
 Popol Vuh
 Mytologi: Första mannen

Mayansk mytologi
Första människan-mytologi
Irdlirvirissong

Irdlirvirissong är en figur inom inuitisk mytologi, hos eskimåerna i Nordamerika, i form av en kvinnlig demon som är kusin till månen. Irdlirvirissong uppges ibland uppträda på himlen med dans och clownkonster, men att skratta åt henne kan vara farligt och leda till att man blir uppäten.

Källor

Inuitisk mytologi
Ishtar

Ishtar (akkadiska:  , sumeriska: 𒀭𒌋𒁯; även Ischtar, Istar) var kärlekens, krigets och magins gudinna och himlens drottning i mesopotamisk mytologi, dotter till Anu och hustru till Tammuz. Hennes sumeriska namn var Inanna. Herodotos kallade henne Mylitta. Ishtar var föregångare till Astarte, i sin tur föregångare till Afrodite.

Ishtar dyrkades jämsides med Anu i det stora templet i Uruk. Ishtarporten restes till hennes ära.

Mytologi
När hennes make Tammuz avled, begav hon sig ned till underjorden för att hämta tillbaks honom. Hennes företag att återbörda sin make, växtlighetsguden Tammuz, sågs som en mytologisk metafor för årstidernas och jordbrukets växlingar.

Namn
Det har föreslagits att hennes namn, som också användes för planeten Venus, lånats in i de indoeuropeiska språken och bildat grund till orden för "stjärna". Hennes roll i den mesopotamiska religionen har vissa likheter med den nordiska Freja.

Se även
 Semiramis
 Gilgamesheposet

Källor 

Gudar i mesopotamisk mytologi
Kärleksgudar
Krigsgudar
Ishullana

Ishullana var i mesopotamisk mytologi Anus trädgårdsmästare.

Ishullana uppvaktas av gudinnan Ishtar men avvisar inviten. Som straff förvandlar hon honom till mullvad.

Se även
 Gilgamesheposet

Mesopotamisk mytologi
Ymnigt tal

Ymnigt tal, mättat tal, överflödande tal eller rikt tal är ett positivt heltal n för vilket summan av alla dess positiva delare, inklusive n självt, är större än 2n. Värdet σ(n) - 2n, där σ(n), sigmafunktionen, är denna summa, kallas n:s ymnighet. Ymniga tal introducerades först av Nicomachus i dennes Introductio Arithmetica (cirka år 100). De tal som inte är ymniga kallas perfekta eller defekta.

De första ymniga talen är:

12, 18, 20, 24, 30, 36, 40, 42, 48, 54, 56, 60, 66, 70, 72, 78, 80, 84, 88, 90, 96, 100, 102, 104, 108, 112, 114, 120, 126, 132, 138, 140, 144, 150, 156, 160, 162, 168, 174, 176, 180, 186, 192, 196, 198, 200, 204, 208, 210, 216, 220, 222, 224, 228, 234, 240, 246, 252, 258, 260, 264, 270, … 

Ett ymnigt tal med ymnighet 1 kallas ett kvasiperfekt tal. Ett ymnigt tal som inte är semiperfekt kallas övernaturligt

Egenskaper 
 Ett oändligt antal jämna och udda ymniga tal existerar. 
 Varje multipel av ett perfekt tal och varje multipel av ett ymnigt tal är ymnigt.
 Varje positivt heltal större än 20 161 kan skrivas som summan av två ymniga tal.
 Mängden av ymniga tal har en naturlig densitet. Marc Deléglise bevisade 1998 att naturliga densiteten av perfekta tal och ymniga tal ligger mellan 0.2474 och 0.2480.
 Det första udda ymniga talet är 945.
 Det minsta ymniga talet som inte är delbart med 2 eller 3 är 5391411025, vars primtalsfaktorer är 5, 7, 11, 13, 17, 19, 23 och 29 . Iannucci har härlett en metod (2005) för att hitta det minsta ymnig talet som inte är delbar med de k första primtalen. Om  är det minsta ymniga talet som inte är delbart med de första k primtalen gäller för alla  att  för tillräckligt stora k.

Se även 
 Ymnighetsindex
 Lista över tal

Heltalsmängder
Sigmafunktionen
Reciprok (matematik)

Ett reciprokt tal, reciprokt värde, reciprok funktion  är en matematisk benämning för den multiplikativa inversen av ett tal x eller funktion f(x), det vill säga det tal x-1 = 1/x sådant att x⋅x-1 = 1, eller den funktion f(x)-1 = 1/f(x) sådan att f(x)⋅ f(x)-1 = 1.

Observera att f(x) -1 = 1/f(x) ej ska förväxlas med f -1(x) som är den inversa funktionen sådan att f(x) = y och f -1(y) = x.

Ofta används "invers" (med "multiplikativ" utelämnat) felaktigt för, speciellt, inverterade funktioner (invers motsvarar engelskans inverse som i inverse function, inverterad motsvarar engelskans reciprocal , och speciellt används invertible på engelska för att ange att en funktion har en invers, inte att den är inverterbar) vilket kan leda till missförstånd om man säger "invers", men menar "inverterad funktion" (i fallet faktiska värden finns det inte lika mycket att missförstå, men jämför additiv invers). Att man inverterar ett bråk innebär att man byter plats på täljare och nämnare.

 Exempel 
Till exempel är och reciproka. Likaså är  och  reciproka.

Det inverterade värdet till noll är inte definierat (se division med noll). 

Varje komplext tal, , förutom noll har ett reciprokt värde som är komplext:  med  och . 

För ett nollskilt reellt tal, så är dess inverterade värde också ett reellt tal och för ett rationellt tal, så är det inverterade talet också ett rationellt tal. Ett inverterat heltal är dock inte ett heltal, med undantag för 1 och −1, vars inverterade värden är lika med talen själva. Det inverteterade värdet av x'' betecknas 1/x eller 

För den inversa funktionen gäller , medan för den inverterade (reciproka) funktionen gäller att .

Den inversa funktionen till  är  (för ) medan den inverterade (reciproka) funktionen är  för ().

Den inversa funktionen till tangens är arctangens (), medan den inverterade (reciproka) funktionen är cotangens ( för ).

Den inversa funktionen till  är , medan den inverterade (reciproka) funktionen är  (för ).

Den inversa funktionen till  är , medan den inverterade (reciproka) funktionen är .

Se även 
 Invers

Kommentarer

Referenser

Multiplikation
Algebra
Hammarby Fotboll (damer)

Hammarby Fotboll (dam) (före 2016 Hammarby IF DFF) är den svenska idrottsföreningen Hammarby IF:s sektion för fotboll för damer och flickor, startad 1970 och i sin moderna form införd 1999. Lagets hemmaarena är Hammarby IP ("Kanalplan").  

Hammarby Damfotboll har vunnit ett SM-guld (1985), och Svenska cupen tre gånger (1994, 1995 och 2023), samt den inofficiella Europacupen i franska Menton 1986. Lagets allsvenska sejour 1988–2011 är en av de två längsta i ligans historia. Efter tre vändor i andradivisionen spelar laget sedan 2021 åter i Damallsvenskan. 

2021 satte Hammarby publikrekord i Damallsvenskan efter en match på Tele2 Arena som slutade 4–1 inför 18 537 åskådare.

Placering tidigare säsonger

Färger 

Hammarby IF spelar i grön och vit trikåer.

Dräktsponsor
 20??– Craft

Trikåer

Spelare

Truppen

Kända spelare 
 Emma Jansson (2018–2022)
 Hanna Folkesson (2020–)
 Anna Tamminen (2021–)
 Adelina Engman (2022–)
 Elise Kellond-Knight (2021–2022)
 Lilie Persson (1983–1986, 1989–1996)
 Pia Sundhage (1986, 1990–1996)
  Madelen Janogy (2021–)

Tränare 
  Pablo Piñones-Arce, sedan december 2019.

Se även  
 Hammarby IF Fotboll

Referenser

Externa länkar 
 Hammarby Fotboll
 facebook
 SOCCERWAY
 SOFASCORE
 FLASHSCORE

Fotboll damer
Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1970