kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gottfried Heinrich zu Pappenheim

Gottfried Heinrich zu Pappenheim (även beskriven som von Pappenheim) född 29 maj 1594, död 7 november 1632, tysk (bayersk) militär, från 1628 utnämnd till riksgreve.

Biografi
Pappenheim tillhörde en urgammal krigarätt. Han studerade bland annat vid Altdorfs och Tübingens universitet, innan han gjorde en långvarig studieresa till södra och västra Europa. 1614 övergick den i ett protestantiskt hem uppfostrade Pappenheim till katolska tron. 

Vid trettioåriga krigets utbrott 1618 tog han tjänst hos Maximilian I av Bayern och deltog bland annat under Johann Tserclaes Tilly i slaget vid Vita berget 1620. Han tjänstgjorde därefter under Ernst von Mansfeld i Pfalz och därefter åter under Tilly, tills han 1625 under ett år övergick i Filip IV av Spaniens tjänst i Italien. 1626 återvände han för att bekämpa bondeupproret i Oberösterreich, och kuvade dessa under fruktansvärda härjningar i landet. I augusti 1627 förflyttades han till Niedersachsen, där han belägrade och intog Wolfenbüttel. 

Efter några års relativ overksamhet, under vilken tid han förgäves försökte tillskansa sig hertigdömet Braunschweig-Wolfenbüttel, fick han 1629 Albrecht von Wallensteins uppdrag att tvinga det motsträviga Magdeburg till underkastelse men misslyckades. Efter Gustav II Adolfs inträdande på krigsskådeplatsen sändes Pappenheim mot Frans Albrekt av Sachsen-Lauenburg, tog denne tillfånga i Ratzeburg och vände sig mot Magdeburg, som han vintern 1630/31 höll belägrad. Då slutligen Tilly kommit till bistånd, var det Pappenheims blockadtrupper som utgjorde kärnan i den armé som stormade staden. 

I slaget vid Breitenfeld 17 september 1631 förde Pappenheim befälet över vänstra flygeln men gjorde alltför djärva anfall med sitt kavalleri, och bidrog därigenom till nederlaget. Pappenheim opererade därefter i Gustav II Adolfs rygg i Niedersachsen och Westfalen och hade betydande framgångar.

Omkring årsskiftet 1631/32 erbjöd han den spanska infantinnan i Bryssel sina tjänster, vilka tacksamt mottogs, och föreslog en hjältemodig men resultatlös stormning av Maastricht. Då han lämnades utan hjälp av spanjorerna återvände han förbittrad till Tyskland. Han uppträdde nu mera egenmäktigt här och hade svårt att dra jämnt med Wallenstein. Han intog dock på dennes order i oktober 1632 Halle, varifrån han på order skyndade i ilmarsch till Lützen och hann fram till slaget i tid för att ingripa, men redan efter några timmar sårades han dödligt av en kanonkula och måste föras från striden. Han avled dagen därefter i Pleissenburg vid Leipzig.

I hans ficka hittades ett blodigt brev från Wallenstein som ombad honom att genast bege sig till ifrågavarande slagfält.

Se även 
 Pappenheimare

Referenser

Externa länkar

Tyska fältmarskalkar
Födda 1594
Avlidna 1632
Män
Personer i trettioåriga kriget
Personer som stupat i strid
Tyska eponymer
Deltagare i slaget vid Breitenfeld
Deltagare i slaget vid Lützen
Chemnitz

Chemnitz () är en stad i Sachsen i sydöstra Tyskland, cirka 40 kilometer från den tjeckiska gränsen.

Staden har omkring 240 000 invånare (2011) och är en av sydöstra Tysklands viktigaste industristäder, med bland annat el-, kemi-, verkstads- och textilindustri. Den har ibland kallats "Sachsens Manchester".

Åren 1953–1990, under DDR-tiden, hette staden Karl-Marx-Stadt efter Karl Marx, men före Tysklands återförening 1990 genomfördes en folkomröstning, som med 76 procent ja-röster beslutade att återgå till det gamla namnet.

Historia 
Den 4 april 1639 under trettioåriga kriget utkämpades slaget vid Chemnitz.

I slutet av 1700-talet utvecklades Chemnitz till en viktig industriort, inte minst inom textilindustrin. C. F. Bernhardt grundade 1798 ett spinneri i Chemnitz som kom att bli utgångspunkt för den industriella revolutionen i Sachsen. Chemnitz kom efter en något långsam start att snabbt utvecklats till en av Tysklands största industristäder och var vid sekelskiftet 1900 Tysklands rikaste stad. En viktig industri blev Wanderer-verken och i Chemnitz verkade Johann von Zimmermann.

Under andra världskriget kom Chemnitz att bombarderas av allierat flyg genom Royal Air Force och United States Army Air Forces. Bland annat bombades innerstaden och rustningsindustrin där motorer för de tyska stridsvagnarna byggdes. Efter andra världskrigets slut 1945 hamnade staden i den sovjetiska ockupationszonen, som den 7 oktober 1949 blev Östtyskland (DDR).

När delstaterna ersattes av län (Bezirke) 1952 blev Halle huvudstad i Bezirk Chemnitz. 1953 följde namnändringen till Karl-Marx-Stadt. Staden kom att återuppbyggas efter kriget med målet att skapa en modern stad som samtidigt symboliserade socialismens ideal. Den gamla stadens gator ersattes av ett nytt gatunät men planerna fulländades inte. Chemnitz kom därför att sakna ett riktigt stadscentrum. Under 1960-talet byggdes stora bostadsområden som Fritz Heckert och Hans Beimler. År 1990, året efter Berlinmurens fall, återtog staden det gamla namnet Chemnitz.

Efter 1990 stod Chemnitz för flera stora utmaningar. Stadens invånarantal sjönk och ett centrum behövde skapas. Det stora öde området i innerstaden som nu skulle bebyggas gjorde att staden utlyste en arkitekturtävling. I mitten av 1990-talet följde starten för byggandet av en innerstad.

Geografi 
Staden ligger i låglandet som ansluter norr om bergsområdet Erzgebirge. Chemnitz har 39 ortsdelar och delas av floden Chemnitz.

Kända personer med anknytning till Chemnitz 
 Michael Ballack, fotbollsspelare
 Karl Schmidt-Rottluff, konstnär
 Katarina Witt, konståkerska
 Jens Carlowitz, friidrottare
 Anja Mittag, fotbollsspelare
 Felix Brummer, artist

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

 
Landkreise och kreisfria städer i Sachsen
Jankov

Jankov (tyska Jankau) är en tjeckisk ort belägen i Böhmen, 50 km sydöst om Prag. Befolkningen uppgick till 934 invånare i början av 2014. Orten är känd för slaget vid Jankov 1645.

Källor

Externa länkar

Orter i Böhmen
Orter i Mellersta Böhmen
Chitvåfördelning

Chitvåfördelning alternativt chikvadratfördelning, χ²-fördelning, är inom matematisk statistik en kontinuerlig sannolikhetsfördelning med täthetsfunktionen

där ν är antalet frihetsgrader. Väntevärdet E(X) och variansen V(X) ges av

Chi-två-test 
Ett Chi-två-test [çi:’-], chitvå-test eller -test, är en matematiskt statistisk metod inom hypotesprövning som utvecklats för att analysera data då variabler har ordinalskala eller nominalskala. Vid ett chi-två-test prövar man om frekvenserna av ett antal olika utfall liknar hypotesen om en viss sannolikhetsfördelning. Efter utförandet av det statistiska testet skall nollhypotesen förkastas eller ej förkastas enligt reglerna om matematisk induktion. 

Chi-två-test bygger alltid på jämförelsen mellan observerade frekvenser och förväntade frekvenser, där en förväntad frekvens är den frekvensen vi kan förvänta oss om den hypotes vi vill pröva är sann. Om hypotesen är sann bör observerad och förväntad frekvens vara nästintill lika, detta innebär att om vi kvadrerar differensen av observerad och förväntad frekvens får vi ett litet tal. Chi-två-fördelningen har parametern ν, där ν representerar antalet frihetsgrader och där frihetsgraderna bestäms av antalet kategorier och populationer.

Goodness of fit-test 
Ett Goodness of fit-test mäter avvikelsen mellan teoretisk och observerad fördelning, inom statistiken testas oftast detta med ett chi-två-test.

Karl Pearsons chi-två-test 
Nedan följer ett exempel över Karl Pearsons chi-två-test.
 
där:
 = är en observerad frekvens för den :e binomialfördelade stokastiska variabeln.
 = är en förväntad frekvens för den :e binomialfördelade stokastiska variabeln, bestämd av nollhypotesen.

Se figur 1. Vi testar en sexsidig tärnings symmetri och kastar tärningen 120 gånger. Hypotesen är att sannolikheten att vi får en av sidorna är 1/6, det förväntade värdet på 120 kast blir då 

120/6 = 20. För att pröva hypotesen utnyttjar vi Pearsons chi-två-test.

Värdet på χ² är här 2.5. Vi testar på signifikansnivån α=0.05 där antalet frihetsgrader är antalet kategorier minus ett, alltså 5. En tabell över chi-två-fördelningen visar att det kritiska värdet vid signifikansnivån 0.05 och frihetsgradantal 5 är 11.07. Eftersom värdet på χ² är mindre än det kritiska värdet kan vi ej förkasta hypotesen om symmetri och vi kan inte påvisa att tärningen är skev.

Referenser

Externa länkar 

Matematisk förklaring av chi-två-testet

Statistik
Matematisk terminologi
Sannolikhetsfördelningar
Matthias Gallas

Matthias Gallas hertig av Lucera, född 16 september 1584 i Trento, död 25 april 1647, tysk fältherre i kejserlig tjänst.

Gallas var först spansk militär, och trädde därefter i katolska ligans tjänst, och utmärkte sig bland annat i slaget vid Stadtlohn så, att han 1627 blev friherre. 1629 trädde Gallas som generalmajor i kejserlig tjänst och deltog därefter med beröm i mantuanska tronföljdskriget. 1631 utnämndes Gallas på Albrecht von Wallensteins order till generalfälttygsmästare, blev 1632 riksgreve, deltog samma år i striderna vid Nürnberg och blev fältmarskalk. Vintern 1632-33 kommenderade Gallas i Schlesien. Han åtnjöt fortfarande Wallenstens synnerliga förtroende och blev 1633 generallöjtnant och fältherrens närmaste man. Vid konflikten med kejsaren svek dock Gallas sin fältherre och erhöll bland annat Friedland som förläning. Sin plats i armén bibehöll han och hade stor del i segern i slaget vid Nördlingen. Efter en del framgångar i början misslyckades dock hans fälttåg i Frankrike, och mot Johan Banér fältherreskicklighet kom Gallas till korta, varpå han 1639 tvingades nedlägga sitt befäl. 1643 trädde Gallas visserligen åter i tjänst, men mot Lennart Torstenson kunde Gallas intet uträtta, hans armé upprevs, och själv trädde han på nytt tillbaka för överbefälet och blev istället president i hovkrigsrådet. 

Gallas kallades redan av samtiden "härfördärvaren", och den allmänna meningen i Tyskland var att den "välske" generalen saknade kompetens. Någon större fältherrebegåvning ägde Gallas inte, men han var en klok och erfaren general och bättre än det rykte han fick. Hans även enligt dåtida uppfattning stora omåttlighet och relativt höga ålder minskade dock både hans disciplinära förmåga och hans initiativkraft, vilket förklarar hans motgångar.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Personer i trettioåriga kriget
Män
Födda 1584
Avlidna 1647
Österrikiska fältmarskalkar
Deltagare i slaget vid Breitenfeld
Deltagare i slaget vid Lützen
Deltagare i slaget vid Nördlingen
Slaget vid Jüterbog

Slaget vid Jüterbog var ett slag under trettioåriga kriget och ägde rum 23 november 1644 vid Jüterbog, ca 50 km söder om Berlin. 

Lennart Torstensson upphann här med sitt kavalleri resterna av den kejserliga armén som över Magdeburg lyckats undkomma inneslutningen vid Bernburg och upprev den så gott som fullständigt. Striden vid Jüterbog kom att bilda upptakten till Torstensons operationer under hösten 1644, varvid den av Matthias Gallas anförda kejserliga armén nästan helt tillintetgjordes.

Noter 

1644
Jüterbog
Jüterbog
Jüterbog
Jüterbog
Slaget vid Freiburg

Slaget vid Freiburg, även känt som Tredagarsslaget, ägde rum den 3, 5 och 9 augusti 1644 (nya stilen) eller 24, 25 och 30 juli (gamla stilen), stod mellan härar från Bayern och Frankrike vid Freiburg im Breisgau och var en del av trettioåriga kriget. Bayrarna ledda av Franz von Mercy, gick till reträtt efter att ha blivit attackerade av den franska armén under Louis II av Condé och marskalk Henri de la Tour d'Auvergne de Turenne, och fransmännen tog i och med detta över staden Freiburg im Breisgau. Slaget vid Freiburg orsakade flest förluster av alla strider under kriget.

Externa länkar 

Slag under trettioåriga kriget
Franska slag
Bayern under 1600-talet
Freiburg
1644 i Europa
Funktion (olika betydelser)

Funktion kan syfta på:

 Funktion – inom matematiken på en regel som innebär att till varje invärde associeras ett utvärde
 Funktion (organisation) 
 Funktion (programmering) – en del av ett datorprogram som kan anropas för att utföra en viss uppgift oberoende av resten av koden
 Funktionsnedsättning – en människa har nedsatt förmåga att fungera fysiskt eller psykiskt
 Funktionsvariation – en persons unika uppsättning förmågor och funktionssätt

Se även
Dysfunktion – flera betydelser
Lars Fleming (1621–1699)

Lars Fleming, född 3 januari 1621 i Norrnäs i Värmdö socken, död 9 mars 1699 i Stockholm, var en svensk friherre, hovrättspresident, riksråd och lagman.

Biografi
Han var son till riksrådet och amiralen Klas Fleming (1592–1644) och Anna Göransdotter Snakenborg. Han var gift med Anna Ivarsdotter (Natt och Dag) och far till Magnus Fleming. Han är gravsatt i Norrnäsgraven i Värmdö kyrka.

Befattningar 
Återkommen från sina utländska resor, utnämnades han 1649 till kammarherre hos drottning Kristina. Fleming blev 1651 kammarråd och upphöjdes samma år tillsammans med sina övriga syskon i friherrligt stånd. Han utsågs 1652 till landshövding i Stockholms län, och därutöver 1654 även över Uppsala län, en befattning han på egen begäran bytte mot en post som generalguvernör över den Dorpatska kretsen i Livland. Han försvarade 1656 med en liten besättning i elva veckor Dorpat mot ryska armén, men måste slutligen kapitulera.

Fleming utnämndes till överkrigskammarpresident 1657 och president i Dorpats hovrätt 1665. Han var riksråd från 1668 och rikskammarråd från 1676, men deltog på grund av försvagad hälsa under sina senare år sällan i rådets överläggningar. Han var tillfällig president i Kommerskollegium 1679–1681 och lagman i Söderfinne lagsaga från 1680. Han frikallades under sina sista år från alla sina tjänstebefattningar och besökte endast rådets möten då hans hälsa tillät det.

Fleming lät bygga ett mindre stenhus på Blasieholmen, möjligen med Jean de la Vallée som arkitekt samt en ståtlig väderkvarn härintill.

Se även
Landshövdingar i Uppsala län
Landshövdingar i Stockholms län

Noter 

Lagmän i Finland
Landshövdingar i Stockholms län
Landshövdingar i Uppsala län
Svenska riksråd under 1600-talet
Födda 1621
Avlidna 1699
Lars
Män
Presidenter i Kommerskollegium
Personer från Värmdö socken
Personer i Finland under 1600-talet
Svenska kammarråd
Oskar Svärd

Lars Oskar Svärd, född 19 september 1976 i Tvärreds församling i Älvsborgs län, är en svensk officer och skidåkare som tävlar för Tvärreds IF och som segrade i Vasaloppet 2003, 2005 och 2007. Han vann långloppet Marcialonga i Italien 2010.

Sedan 1999 har Svärd under ett antal år varit bland de tio bästa i Vasaloppet. Hans placeringssvit 1999-2011 var 9 - 2 - 5 - 3 - 1 - 4 - 1 - 5 - 1 - 4 - 2 - 7 - 7.

Svärd har vunnit Tjeckiens motsvarighet till Vasaloppet  Jizerska 2003, 2004 och 2010 samt Finlandialoppet 2011. Totalt har han åtta segrar i långloppsvärldscupen och 24 pallplaceringar.

Svärd tävlar även i orientering där springer han för Malungs OK Skogsmårdarna. Bl.a. sprang han första sträckan när klubben var tvåa på Jukola 2012. Han har tidigare tävlat för Ulricehamns OK och har SM-medalj med klubben i stafett i H21, 2007, där han sprang första sträckan. 

Svärd har även SM-medalj som senior i längdskidor (2009, 50km, brons, Åsarna), rullskidor (2006, silver, Burseryd) och skidorientering (2002, individuellt brons och stafett silver, Gällivare).

Svärd deltog 2008 i Falkenbergs stadslopp 10km och vann med tiden 33:10. Han snabbaste tid på 10km är 32:30, VP-milen, Vetlanda 2009.

Svärd innehar gällande rekord på En Svensk Klassiker, satt 2014 med tiden 13:57:16.

Svärd avslutade sin skidkarriär 2016 och jobbar nu som officer på Ing2 i Eksjö samt med att träna skidåkare som vill utveckla sig genom Optima Ski.

2023 vann han Försvarsmaktsvasan, en tävling som går varje år under Vasaloppet Öppet Spår.

2023 blev han tillsammans med tre andra teamdeltagare (Malin Hjalmarsson, John Karlsson, Per Vestling) världsmästare i Adventure racing i hård konkurrens med 108 andra lag. Tävlingen är en extrem form av multisport/ patrulltävling och genomfördes i Sydafrika. Det var andra gången på tre år som laget blev världsmästare, 2021 segrade Oscar tillsammans med dåvarande team (Malin Hjalmarsson, John Karlsson, Emil Dahlqvist,) i VM i Spanien.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Officiell webbplats
Optima Ski webbplats

Svenska längdåkare
Svenska militärer under 2000-talet
Svenska officerare
Svenska orienterare
Vasaloppssegrare
Svenska idrottare under 1900-talet
Personer från Ulricehamns kommun
Födda 1976
Levande personer
Män
Orienterare i Ulricehamns OK
Riksdagen

Riksdagen kan avse:

Politiska församlingar

Danmark
Rigsdagen – Danmarks parlament åren 1849-1953

Finland
 Finlands lantdagar – 1809–1906
 Finlands riksdag – 1906 och framåt

Sverige
 Ståndsriksdagen – 1435 (1436) till 1866
 Sveriges riksdag – 1866 och framåt

Tyskland
 Tysklands riksdag (1918-1933) - under Weimarrepubliken
 Tysklands riksdag (1933-1945) - under Hitlers styre

Byggnader 
 Riksdagshuset i Stockholm – säte för Sveriges riksdag
 Riksdagshuset i Helsingfors – säte för Finlands riksdag
 Riksdagshuset i Berlin – säte för förbundsdagen i Tyskland

Se även
 Sveriges riksråd
 Riksdag 
 Parlament
Slaget vid Oldendorf

Slaget vid Oldendorf (tyska: Schlacht bei Hessisch-Oldendorf) var ett fältslag under Trettioåriga kriget som stod 28 juni 1633 mellan å ena sidan en protestantisk armé med trupper från Sverige, Hessen och Lüneburg och å andra sidan Tysk-romerska riket. 

Orten Oldendorf där slaget stod heter numera Hessisch Oldendorf.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

1633
Oldendorf
Oldendorf
Oldendorf
Jean de Merode

Jean de Merode, född omkring 1589, död 1633, greve, militär. Han deltog på den kejserliga sidan i trettioåriga kriget, där han blev dödligt sårad i slaget vid Oldendorf 1633.

Externa länkar 
 

Tyska grevar
Personer i trettioåriga kriget
Födda 1589
Avlidna 1633
Män
Hessisch Oldendorf

Hessisch Oldendorf, före 1905 Oldendorf, är en stad som ligger i Landkreis Hameln-Pyrmont i delstaten Niedersachsen i Tyskland, fyrtio kilometer sydväst om Hannover och har cirka  invånare.

Staden är känd för slaget vid Oldendorf 1633. Namnbytet till Hessisch Oldendorf skedde 1905 för att minska risken för förväxling avseende postförsändelser och järnvägstrafik. Vid detta tillfälle hörde staden till den preussiska provinsen Hessen-Nassau.

Administrativ indelning 
 Hessisch Oldendorf – tidigare Stadtgebiet/Kernstadt
 Großenwieden – Großenwieden och Kleinenwieden
 Rohdental – Rohden, Segelhorst och Welsede
 Hohenstein – Barksen, Krückeberg, Langenfeld, Wickbolsen och Zersen
 Süntel – Bensen, Haddessen, Höfingen och Pötzen
 Fischbeck – med Stift Fischbeck och Weibeck
 Sonnental – Friedrichsburg, Friedrichshagen, Fuhlen, Heßlingen, Rumbeck
 Hemeringen/Lachem – Hemeringen och Lachem

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Hameln-Pyrmont
Alexander Leslie

Alexander Leslie, född cirka 1580, död 4 april 1661, från 1641 earl of Leven, var en skotsk militär och fältmarskalk 1636.

Biografi

Alexander Leslie var av skotskt ursprung, men började sin militära bana i Nederländerna. Han gick i svensk tjänst 1605, där han stannade till 1638. 1628 blev han befälhavare över de svenska trupperna i Stralsund, och erövrade kort före kungens landstigning 1630 Rügen. Under de följande åren stred han som generalmajor huvudsakligen i Niedersachsen och Westfalen. Han blev svensk fältmarskalk 1636 och chef för Weserarmén och bidrog genom samverkan med Johan Banér till segern i slaget vid Wittstock.

Leslie var en hängiven presbyterian. Han återvände till Skottland 1638 för att leda den militära kampen mot Karl I av England, vilket han gjorde fram till freden 1641, då Leslie även upphöjdes till earl av Leven. Under engelska inbördeskriget ledde han de skotska hjälptrupperna på parlamentets sida. Efter att Karl I avrättats 1649 tog dock Leslie ställning mot Oliver Cromwell och blev den formelle befälhavaren för Stuart-sidan i kriget då hans begäran om avsked på grund av ålder inte bifallits. Han togs tillfånga av engelsmännen 1651 men släpptes efter en kort tid i Towern efter vädjan från drottning Kristina. Han drog sig därefter helt tillbaka från politik och krigskonst och avled 1661.

Leslies brev till Axel Oxenstierna utgavs i Axel Oxenstiernas Skrifter och brefvexling (1898).

Se även
 Lista över svenska fältmarskalkar

Referenser

Noter

Källor
http://www.snl.no/Alexander_Leslie
https://web.archive.org/web/20170904025203/http://denstoredanske.dk/index.php?title=Rejser%2C_geografi_og_historie%2FStorbritannien_og_Irland%2FSkotland_1603-1707%2FAlexander_Leslie
http://ne.se/alexander-leslie

Personer i trettioåriga kriget
Svenska fältmarskalkar
Män
Födda 1580
Avlidna 1661
Skotsk adel
Skotska militärer
Svenska militärer under 1600-talet
Deltagare i slaget vid Wittstock
Deltagare i slaget vid Lützen
Dodo zu Innhausen und Knyphausen

Dodo zu Innhausen und Knyphausen, född 22 juni 1583 i Lütetsburg utanför Norden, Ostfriesland, död den 1 januari (gamla stilen) 1636, var riksfriherre  och  fältmarskalk i svensk tjänst.

Biografi 
Efter att ha gått i krigets skola under Moritz av Oranien och som sändebud närvarat vid Karl IX:s kröning trädde han i hansestädernas och sedan i den 1608 bildade Evangeliska unionens tjänst och tog aktivt del i krigshändelserna. 

Efter nederlaget vid Stadtlohn 1623 beskylldes han för förräderi och dömdes till döden, men blev snart frikänd, varefter han kämpade tappert under Mansfeld, men blev tillfångatagen av Wallenstein. Sedan kom han i dansk krigstjänst och kort därefter i engelsk. 1629 anställdes han i svensk tjänst som  generalmajor och deltog sedan i Gustav II Adolfs tyska fälttåg. 

Han intog Wolgast (1630), sökte, fast förgäves, överrumpla Greifswald och utmärkte sig vid belägringen av Demmin (1631). I mars samma år blev han, trots hjältemodigt försvar, tillfångatagen av Tilly i Neu-Brandenburg, men utväxlades efter en tid. 

Vid Nürnberg stötte han åter till hären och anförde vid Lützen svenskarnas andra linje. Enligt sin vana undvikande strid, men tapper, när det gällde, yrkade han enligt uppgift efter konungens död på återtåg; men då han däri ej åtlyddes, bidrog han väsentligt till slagets lyckliga utgång. 

Efter att 1633 ha blivit utnämnd till fältmarskalk förde han jämte sin trätobroder hertig Georg av Lüneburg befälet i nordvästra Tyskland och vann tillsammans med denne vid Oldendorf (vid Weser) en seger över de kejserliga styrkorna i juni 1633. Efter en fruktlös belägring av Hildesheim vintern 1633–34 drog han sig tillbaka från krigsbullret, endast sökande att hämnas på hertig Georg och att öka sina besittningar. 

Sedan han åter mot slutet av 1635 med franskt understöd, men i svenska kronans namn, uppställt en här, stupade han vid Haselünne (i kretsen Meppen). Han är begraven i Jennelt, Krummhörn. Knyphausen var en utmärkt officer, klok och tapper, men har blivit beskylld för överdriven försiktighet. Protestantismens sak var han orubbligt tillgiven.

Se även
 Lista över svenska fältmarskalkar

Källor

Externa länkar 

Dodo von Knyphausen (1583–1636)

Svenska fältmarskalkar
Födda 1583
Avlidna 1636
Män
Personer som stupat i strid
Personer från Niedersachsen
Svenska militärer under 1600-talet
Deltagare i slaget vid Lützen