kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anders Beckman (skådespelare)

Anders Carl Henrik Beckman, född 24 januari 1953 i Sankt Matteus församling, Stockholm, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Avgörande för Anders Beckmans yrkesbana blev kontakten med regissören Peter Oskarson, då vid Teater 7 i Malmö. 1971 bildade man där Sommarteatern och satte bland annat upp Tolvskillingsoperan. 1973 förvandlades verksamheten till Skånska Teatern, vilken flyttade till Landskrona följande år. Flera av teaterns uppmärksammade föreställningar som till exempel En midsommarnattsdröm blev även televiserade (1980).

1972–1975 utbildade han sig vid Scenskolan i Stockholm. Beckman förblev vid Skånska Teatern i 20 år, varav flera år, 1985–88 och 1992–1994, som chef och konstnärlig ledare. Efter ett kort mellanspel i Skånska Teaterns avläggare i Stockholm, OffSide, blev han frilansande skådespelare, med engagemang bl.a. vid Dramaten under fyra år. Under flera säsonger från 1990 uppträdde han med enmansföreställningen Den komiska tragedin. 2020 spelade han huvudrollen, polisen Pelle Per-Åke Åkesson, i SVT-serien Jakten på en mördare.

Gemensamt för många av de karaktärer han spelat genom åren är udda och lite hemlighetsfulla typer med en form av bister auktoritet. Detta gäller framför allt dem som han kreerat i olika långkörarserier i tv som köksmästare med dunkelt förflutet i Rederiet (1994), som spaningschef vid polisen i Anmäld försvunnen (1995) och som hotellmanager i Vänner och fiender (1997).

Familj 
Beckman är son till direktör Carl Beckman och Ebba Beckman, född Hallmén, som var Fröken Ur åren 1968–2000, och han är gift med musikern Malena Jönsson.

Filmografi
 (svensk röst)
 (svensk röst)

 (svensk röst)

 (svensk röst)

 (till och med 2000

Teater

Roller (ej komplett)

Priser och utmärkelser
 1988 – Kvällspostens Thaliapris
 1990 – Svenska Akademiens Carl Åkermarks stipendium

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 

Födda 1953
Män
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Simply Irresistible

Simply Irresistible, tyska titeln Einfach unwiderstehlich, är en romantisk komedi från 1999 med Sarah Michelle Gellar och Sean Patrick Flanery.

Externa länkar 
 
 

Filmer 1999
Amerikanska komedifilmer
Filmer från Twentieth Century Fox
Nordjyllands amt

Nordjyllands Amt tillkom 1970, då man slog samman Hjörring och Ålborg amt. Sedan 2007 ingår området i Region Nordjylland.

Amtet bestod av följande kommuner:

Statistisk källa 
Statistikbanken.dk

Danmarks amt
Team 60

Team 60 är Flygvapnets officiella uppvisningsgrupp. Populärt har gruppen även kallats En Sexa Skåne, men det har aldrig varit ett officiellt namn.

Med rötter i en då ännu odöpt fyrgrupp från 1974 började flyglärare vid Flygskolan i Ljungbyhed träna med sex flygplan året därpå. Våren 1976 sker första officiella uppvisningen som Team 60 på Säve. De har ända sen början flugit med SK 60. Till skillnad från många utländska flygvapens uppvisningsgrupper har Team 60:s piloter annan flygtjänst på heltid. Vissa säsonger har man av olika skäl varit tvungna att flyga med endast fyra flygplan. Gruppen har tillsammans med försvarets flygutbildning flyttat via Ängelholm och Uppsala till Malmens flygplats i Linköping.

Under drygt en säsong 1986-87 fanns det även ett Team 61 bestående av två stycken SK 61 Bulldog. Ena piloten omkom dock vid ett totalhaveri under enskild träning 4 juni 1987 varvid gruppen upphörde.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar
 Team 60 

Svenska flygvapnet
Flyguppvisningsteam
Finlandisering

Finlandisering (finska: suomettuminen), från tyskans Finnlandisierung, är en i viss mån nedsättande benämning på det inflytande ett starkt land kan ha på ett närbeläget, mindre lands politik.

Begreppet Finnlandisierung myntades i den västtyska debatten omkring år 1970, då CDU- och CSU-politiker använde begreppet om SPD:s Ostpolitik under Willy Brandt. Benämningen har kommit att användas även om andra stater, som i sin politik tar stor hänsyn till en stark granne.

Termen kommer sig av Finlands politik under efterkrigstiden. Juho Kusti Paasikivi som blev statsminister 1944 och president 1946 insåg vikten av goda relationer till Sovjetunionen, vilket befästes i vänskaps-, samarbets- och biståndsavtalet 1948. Politiken fördes vidare under Urho Kekkonen och i viss mån under Mauno Koivisto fram till Sovjetunionens upplösning 1991. Under denna tid avhöll sig Finland från större utrikespolitiska åtgärder som hade skadat relationerna mellan länderna. Också inom landet märktes ”finlandiseringen” till exempel som viss självcensur i massmedierna och i den politiska debatten.

Politiken förde bland annat med sig att Finland var neutralt och inte gick med i vare sig Nato eller Warszawapakten. Även om termen användes nedsättande och som ett varnande exempel upplever många att Finlands politik var mycket framgångsrik, med tanke på omständigheterna. De i kriget erövrade staterna i Öst- och Centraleuropa kom istället under direkt sovjetiskt inflytande inom Warszawapakten och Comecon. Finland kunde trots allt föra en relativt självständig politik och undvek direkt inblandning från Sovjetunionens sida.

Se även 
 Finland under efterkrigstiden
 Notkrisen
 VSB-avtalet

Externa länkar 
 Finland's Relations with the Soviet Union, 1940-1986
 After the War: Finland's relations with the Soviet Union 1944 - 1991
 The Silent Estate?

Finlands historia under självständigheten
Finland under kalla kriget
Politiska termer
Sovjetunionen under kalla kriget
Århus amt

Århus Amt i Danmark var till 2007, en administrativ del runt Jyllands största stad Aarhus, samt Samsø och Anholt. Sin största utbredning fick amtet 1970 då Randers, Skanderborg och Århus amt slogs samman. Sedan januari 2007 en del av Region Midtjylland.

Amtet bestod av följande kommuner:

Statistisk källa 
 Statistikbanken.dk

Danmarks amt
Meijenkrebsskansen

Meijenkrebsskansen var en skans i Pommern vid en viktig vägknut nordväst om staden Demmin. Demmin var en viktig stödjepunkt för försvaret av Svenska Pommern och Meijenkrebsskansen ingick i stadens försvarssystem där den kontrollerade en viktig bro. Under Stora nordiska kriget intogs staden 1715 av Brandenburgska trupper och avträddes även av Sverige vid krigsslutet 1720.

Vid utbrottet av pommerska kriget besattes skansen i september 1757 av svenskar men uppgavs den 31 december samma år till de framryckande preussarna. Efter att de preussiska trupperna drivits ut ur Pommern av förenade svenska och ryska trupper kom Meijenkrebsskansen att under krigets fortgång bemannas av svenska trupper. Den 13 december 1761 lyckades även de svenska trupperna försvara skansen mot anfallande preussiska trupper. Vid krigsslutet 1762 kvarstod både skansen och staden under Preussisk kontroll.  

I Svensk-franska kriget 1805-1810 intogs återigen Meijenkrebsskansen och iståndsattes i april 1807 av svenskarna under överste Tawast för att användas i försvaret av svenska Pommern mot framryckande franska styrkor. Den 12 juli revs dock bron och följande dag utrymdes skansen.

Källor 
 

Befästningar i Tyskland som tillhört Sverige
Platser i Sveriges militärhistoria
Ugglan
Unnen

Unnen är en sjö i Hylte kommun och Ljungby kommun i Småland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Vid provfiske har en stor mängd fiskarter fångats, bland annat abborre, braxen, gers och gädda.

Unnen är cirka 14 km lång. Den förenas med Bolmen vid Önne. I sjöns norra spets ligger orten Unnaryd. Längst i söder låg från 1893 fram till 1941 Unnens station, en del av Halmstad–Bolmens Järnväg. I samband med det inleddes ångbåtstrafik på Unnen. Ångbåtsbryggor fanns bland annat i Unnaryd, Sjö, Nässja, Önne och Karsnäs. I perioder fanns flera konkurrerande fartyg på sjön. När busstrafik började gå mellan Lidhult och Unnaryd på 1920-talet började ångbåtstrafikens nedgång, men trafiken fortsatte fram till 1936 då den lades ned.

På Unnen har även bedrivits flottning från Unnaryd till sågverken vid Unnens station och till Önne där en flottningsränna fanns för att föra timret vidare ned till Bolmen.

Under flera år på 2000-talet har byggandet av en sluss mellan de två sjöarna diskuterats.

Delavrinningsområde 
Unnen ingår i delavrinningsområde (630923-136246) som SMHI kallar för Utloppet av Unnen. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 7 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Lidhultsån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (57 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  %. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 1 % av avrinningsområdet.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Braxen
 Gärs
 Gädda
 Gös
 Lake
 Löja
 Mört
 Sik
 Siklöja
 Sutare

Se även 
 Sjö naturreservat
 Lista över insjöar i Ljungby kommun

Källor 

 
Om Unnen på VISS
Unnens station
Unnens sågverk

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Lagans avrinningsområde
Insjöar i Småland
Insjöar i Hylte kommun
Insjöar i Ljungby kommun
Lagans avrinningsområde
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer
Michael Treschow

Se även Michael Treschow (till Fritzøe).

Niels Michael Aage Treschow, född 22 april 1943 i Helsingborg, är en svensk företagsledare och civilingenjör.

Utbildning 
Treschow, som är son till major Gert Treschow och friherrinnan Ulla Wrangel von Brehmer, utbildade sig till reservofficer med examen den 1 oktober 1968 och blev kapten 1 juli 1972. Han tillhörde Skånska dragonregementet, P2.

Treschow avlade civilingenjörsexamen vid Lunds tekniska högskola.

Karriär 
Treschow inledde sin karriär 1970 på Bahco där han hade ett antal olika befattningar. År 1975 gick han över till Atlas Copco, där han 1991 blev VD och koncernchef. Han gick 1998 vidare till Electrolux där han fram till 2002 var VD och koncernchef. I april 2007 avgick han som styrelseordförande i Electrolux. 

2002-2011 var han styrelseordförande i Ericsson. Han har även varit ordförande i Svenskt Näringsliv. Han var drivande i uppstarten av den svenska grenen av den ideella organisationen SIFE Sverige år 2004.

Treschow är styrelseordförande för dagligvarutillverkaren Unilever, styrelsemedlem i ABB, sedan februari 2011 styrelseordförande för Institutet för Näringslivsforskning samt sedan augusti 2011 styrelseordförande för föreningen Svenskar i Världen (Sviv). I sin roll som styrelseordförande för Sviv har han verkat för upprättandet av en särskild valkrets för utlandssvenskar. Den 15 augusti 2014 skrev han ett inlägg på Dagens Nyheters "DN Debatt" om detta.

Den 8 juli 2007 var Treschow sommarpratare i Sveriges Radio P1.

Familj 
Michael Treschow gifte sig 1973 med Christine-Charlotte Treschow, född Gyllenkrok. Sedan 2005 är han gift med Lena Treschow Torell och blev därmed svåger till författaren Gunilla Bergström. Han blev därmed en av delägarna i familjebolaget som förvaltar rättigheterna till Alfons Åberg.

Utmärkelser 
  H.M. Konungens Medalj i guld av 12:e storleken i serafimerorderns band (2000)
  Försvarsmaktens reservofficersmedalj i guld (2003)
  Storkors av Civilförtjänstorden (2000)
  Riddare av Hederslegionen (2002)
 Ledamot i Kungl. Ingenjörsvetenskapsakademien sedan 2002

Kommentarer

Referenser

Externa länkar

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer med anknytning till Ericsson
Svensk ointroducerad adel
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska reservofficerare
Unilever
Alumner från Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Födda 1943
Män
Levande personer
Sommarvärdar 2007
Atlas Copco
Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Svenska ingenjörer under 2000-talet
Näringslivspersoner från Helsingborg
Ingenjörer från Helsingborg
Eva Margareta Frölich

Eva Margareta Frölich, född runt 1650, död i september 1692, var en svensk mystiker och pietistisk skriftställare.

Biografi
Eva Margareta Frölich föddes som dotter till översten Hans Christoffer Frölich och Elisabet von Plessen, och var syster till Carl Gustaf Frölich som upphöjdes till greve. Var och när hon föddes är okänt. 

Hon gifte sig i Riga med Johann Henning Neumeijer, en svensk överste, som hon övergav, varefter hon 1684 kom till Sverige, där hon uppträdde såsom botpredikerska och sierska. Hon spådde bland annat att Karl XI, hos vilken hon verkligen fick företräde, skulle upprätta Kristi tusenåriga rike och bli härskare över hela kristenheten. Hon dömdes samma år till landsförvisning på livstid och begav sig till Hamburg, där hon utgav ett par skrifter om kiliasmen och om de sju församlingarna i Uppenbarelseboken, vilket vållade hennes förvisning ur staden. Hon slog sig därefter ner i Amsterdam, där hon lät trycka en mängd av sina skrifter och fortsatte med sitt predikande och profeterande, biträdd av guldsmeden Berendt Doerchmann, som följt med henne ända från Riga. En av de åsikter hon framförde, var att kvinnor skulle medges rätt att predika.

År 1692 återkom hon till Stockholm, utfor i smädelser mot i synnerhet prästerskapet "nästan värre än förut" och sökte utkolportera sina skrifter. Hon sattes på tukthus och avled där i september samma år.

Hennes teologi har beskrivits som en blandning mellan spiritism, pietism, ortodoxi och det straffrättsliga begrepp som kännetecknar Gamla testamentet. Hon var en lojal lutherian, men angrep prästernas bokstavstro.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Kristna personligheter i Sverige
Personligheter inom pietismen
Svenska siare
Födda 1650
Avlidna 1692
Kvinnor
Ugglan
Slaget om Okinawa

Slaget om Okinawa, kodnamn Operation Iceberg, var ett stort slag under andra världskriget som utkämpades mellan allierade och japanska styrkor på och runt ön Okinawa mellan april och juni 1945. Ön, som tillhör den japanska ögruppen Ryukyuöarna, var det sista stora hindret för de amerikanska styrkorna innan en invasion av de fyra japanska huvudöarna kunde inledas. Slaget var Stillahavskrigets sista stora drabbning, vilket varken amerikaner eller japaner räknade med vid tidpunkten för dess inledande. Befälhavaren över de amerikanska styrkorna var Simon Bolivar Buckner, Jr., den japanska befälhavaren var Mitsuru Ushijima.

Japan var våren 1945 i praktiken besegrat, USA hade herraväldet såväl i luften som på havet men det fanns fortfarande inga tecken på att Japan tänkte kapitulera. Slaget om Okinawa anses vara det största kombinerade land-sjö-luft-slaget i krigshistorien. USA vann slaget efter stora förluster. Av de ursprungliga 150 000 soldater som invaderade ön den 1 april 1945 och som sedermera fördubblades, stupade 13 000, sårades 36 000 och ytterligare tusentals avled av skador och sjukdomar. Antalet stupade japanska soldater uppgick till åtminstone 100 000. I slagets inledning misslyckades Japan genom operation Ten-Go med det enorma slagskeppet Yamato att hejda den amerikanska landstigningen. Amerikanska flottan sänkte Yamato 7 april.

Till skillnad från de andra slagen under Stillahavskriget så möttes amerikanerna inte av ett japanskt frontalangrepp utan av öde sandstränder och låga men täta buskage. Den nya japanska taktiken – att hålla ön med gerillakrigföring – tog de amerikanska styrkorna på sängen. Initialt antogs ön vara obefäst.

Jämfört med många av de andra öarna som var krigsskådeplatser i Stillahavskriget hade Okinawa en stor civilbefolkning. Hur många civila som dog saknas tillförlitliga uppgifter om men sannolikt överstigande 100 000. Den japanska skräckpropagandan resulterade i att tusentals hellre begick självmord än att bli fångade av amerikanerna. Under slaget om Okinawa kapitulerade dock japanska soldater för första gången i större utsträckning.

Se även
Andra världskriget
Stillahavskriget

Referenser

Litteratur
Feifer, George: Tennozan: The Battle of Okinawa and the Atomic Bomb (1992) (eng) 
Frank, Benis M.: Okinawa - slutsteg mot segern (1973)
Nichols, Charles S.: Okinawa - victory in the Pacific (1955) (eng)
Rottman, Gordon L.: Okinawa 1945 (Campaign) (2002) (eng)  
Warner, Gordon: The Okinawa war (1965) (eng)

1945 i Japan
Okinawa
Krigsåret 1945
Okinawa
Okinawa
Okinawa
Ryukyuöarna
WP:Projekt Japan
KF Media

KF Media AB är en tidigare enhet inom Kooperativa Förbundet med inriktning på media.

KF Media blev en egen enhet inom KF den 1 juli 2010. Under KF Media samlas merparten av medieverksamheten – Norstedts förlagsgrupp med bland annat Rabén & Sjögren, Coop Böcker och tidningen Vi (via AB Tidningen Vi)

Företag i koncernen
 Norstedts Förlagsgrupp, med flera förlag

Konsumentkooperativ  
Svenska bokförlag
Programvaruföretag
Kooperativa Förbundet
William H. Macy

William H. Macy, eg. William Hall Macy, Jr., född 13 mars 1950 i Miami, Florida, är en amerikansk skådespelare, manusförfattare och regissör. 

Macys kanske mest kända roll är som den nervöse bilförsäljaren Jerry Lundegaard i bröderna Coens Fargo. För den tolkningen blev han nominerad till en Oscar för bästa manliga biroll.

Sedan 1997 är han gift med skådespelaren Felicity Huffman. Tillsammans har de två barn.

Filmografi i urval 

 - radioskådespelare
 - Randy Burch
 - tonfisk-pappan
 - Dr. Greenway
 - Dr. David Morgenstern
 - vicerektor Gene Wolters
 - kommendör Carl Knox
 - Jerry Lundegaard
 - Charlie Crisco

 - major Caldwell
1997 - Simpsons, avsnitt Homer's Enemy (gäströst i TV-serie)
 - Little Bill
 - CIA-agent Charles Young
 - George Parker
1998 - Stålmannen, avsnitt Where There's Smoke (gäströst i TV-serie)
 - Milton Arbogast
 - James Gordon
 - sheriff Chappy Dent
 - The Shoveller
 - Quiz Kid Donnie Smith
 - Walt Price
 - Paul Kirby
 - Bill Porter (TV-film)
 - Bernie Lootz
 - Tick Tock McGlaughlin
 - Mooney
 - Stoddard
 - amiral James Sandecker
 - senator Ortolan Finistirre
2006 - Simpsons, avsnitt Homer's Paternity Coot (gäströst i TV-serie)
 - Paul
 - Dudley Frank
 - Lester (röst)
 - Don Twombly
 - Frank Levin

 - Robert Newsome

Källor

Externa länkar 

 

Födda 1950
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Skådespelare från Miami
Alfred Molina

Alfred Molina, ursprungligen Alfredo Molina, född 24 maj 1953 i London, är en brittisk skådespelare. 

Hans far var av spansk härkomst och hans mor italienska. Molina studerade på Guildhall School of Music and Drama i London. Ett exempel på scenproduktioner han medverkat i är Tennessee Williams Leguanens natt. 

Han nominerades till en Tony-statyett 1998 för sin roll i Art av Yasmina Reza. Han gjorde sin filmdebut i Jakten på den försvunna skatten (1981). Sitt stora genombrott fick han 1991 som den iranskfödde äkta maken i Inte utan min dotter.

Från 1986 och fram till hennes död 2020 var han gift med skådespelaren Jill Gascoine.

Filmografi (i urval) 

 (röst)

 (röst)

 (röst)

 (röst)
 (röst)

 (röst)

Externa länkar 
 
 

Födda 1953
Brittiska skådespelare
Brittiska röstskådespelare
Skådespelare från London
Levande personer
Män
Jeremy Northam

Jeremy Philip Northam, född 1 december 1961 i Cambridge, Cambridgeshire, är en brittisk skådespelare.

Filmografi i urval

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1961
Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Alumner från University of London
Jason Patric

Jason Patric, född 17 juni 1966 i Queens i New York, är en amerikansk skådespelare. Patric är son till skådespelaren/dramatikern Jason Miller och dotterson till skådespelaren Jackie Gleason. Han växte upp i New Jersey.

Filmografi i urval 

 (TV-serie, tio avsnitt)

Externa länkar 

 
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1966
Män
Levande personer
Göran Folkestad

Bror Göran Folkestad, född 28 april 1952 i Stockholm, är en svensk låtskrivare, sångare och professor i musikpedagogik vid Lunds universitet, Musikhögskolan i Malmö.

Melodifestivalen 
Folkestad var med som låtskrivare i Melodifestivalen tre år under 1980-talet, varav två även som artist, med följande bidrag:

1984: "Sankta Cecilia", han sjöng duett med Lotta Pedersen, som senare blev känd som Lotta Engberg. Folkestad skrev musiken och Vicki Benckert texten. Låten slutade på andra plats efter bröderna Herreys. 
1985: "Eld och lågor", Folkestad sjöng solo och skrev musiken med text av Monica Forsberg, kom på tredje plats.
1987: "Sommarnatt", sjöngs av Robert Wells med musik av Folkestad och text av Jan-Olov Ståhl, gick inte vidare till den andra omgången.

Utmärkelser, ledamotskap och priser
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL, 1999)

Diskografi

Album

Singlar

Källor

Externa länkar 
 Göran Folkestad på Discogs

Svenska sångare
Svenska låtskrivare
Professorer vid svenska musikhögskolor
Personer verksamma vid Lunds universitet
Deltagare i Melodifestivalen 1984
Deltagare i Melodifestivalen 1985
Sångare från Stockholm
Födda 1952
Levande personer
Män
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Slaget vid Poitiers (1356)

Slaget vid Poitiers utkämpades 19 september 1356 under Hundraårskriget mellan Frankrike och England. Resultatet blev ett katastrofalt nederlag för den franske kungen Johan II.

Historia 
Engelska trupper under Edvard III:s äldste son Edvard, Den svarte prinsen, företog ett plundringståg i centrala Frankrike och mot denne mobiliserade Frankrikes kung Johan den gode 11 000 man och marscherade ut för att möta honom. Prinsen hade ingen önskan om att bjuda på batalj eftersom han hade med sig rikligt byte från plundringarna och ville komma tillbaka till Bordeaux så fort som möjligt, men han blev utmanövrerad av fransmännen. I närheten av Poitiers intog den 6 000 man starka engelska armén en fördelaktig ställning i en av häckar och busksnår omgiven vingård som ytterligare befästes med gravar och palissader. 

Johan den gode lät merparten av sina riddare sitta av, eftersom han hade lärt sig av misstaget från Slaget vid Crécy där de engelska bågskyttarna lätt mejat ner det franska ryttaranfallet. En mindre riddarstyrka inledde dock striden i förtid den 19 september, och Johan gav allmän marschorder. De franska trupperna var ordnade på tre stora divisioner, och var och en av dem tog hårt stryk av de engelska pilarna. Första linjen leddes av kronprins Karl och den gick tappert till anfall, bröt sig in i det engelska försvaret och gjorde avsevärd skada, men drogs tillbaka eftersom kungen inte önskade att kronprinsen skulle falla i engelsk fångenskap. Andra linjen leddes av hertigen av Orléans, kungens egen bror, och när hertigen såg att kronprinsens trupper lämnade slagfältet, retirerade även han med alla sina trupper. Det var ett misstag som kostade fransmännen segern.

Kvar på fältet stod Johan den gode med sin tredje linje och trots att han bjöd på tappert motstånd, spräckte engelsmännen försvaret bland annat genom att gå runt kungens flanker med rytteri och falla fransmännen i ryggen. Kungen själv kämpade in i det sista med sina närmaste män, men saken var förlorad, och han kapitulerade för en engelsk/fransk adelsman och togs tillfånga.

På grund av att Den svarte prinsens här var för svag för att han skulle kunna dra någon vidare fördel av sin lysande seger drog han sig tillbaka till Bordeaux med rikt byte. Johan II som togs till fånga avkrävdes en ofantlig lösesumma för sin frihet samt ingå den för Frankrike så förödmjukande freden i Bretigny 1360. Kungen lyckades aldrig samla in lösen, och satt resten av sitt liv i hedersam fångenskap i England. 

Detta var det andra stora slaget under hundraårskriget där långbågen triumferade över armborstskyttar och riddare i tunga rustningar. Det första slaget stod vid Crécy 1346, det tredje vid Azincourt 1415.

Referenser

Externa länkar 

Slag under hundraårskriget
Engelska slag
Franska slag
Slag i Frankrike
Frankrike under 1350-talet
Krig under 1350-talet
1356