kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kent Nilsson

Kent Åke "Kenta" Nilsson, "Kenta", "Magic Man" (NHL), "Mr Magic" (Sverige), född 31 augusti 1956 i Nynäshamn, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare.

Biografi
Nilsson började sin proffskarriär 1977 i Winnipeg Jets i WHA, där han under två säsonger i rad gjorde över 100 poäng. När WHA slogs ihop med NHL gick han över till Atlanta Flames där han gjorde 93 poäng under första säsongen. Säsongen efter flyttades laget till Calgary där han under säsongen 1980–81 gjorde 131 poäng som än i dag är klubbrekord Calgary Flames Rekordbok och flest poäng av en svensk spelare under en NHL-säsong.

Säsongen 1984–85 byttes Nilsson till Minnesota North Stars gentemot ett val i draften där Flames tog Joe Nieuwendyk. I Edmonton Oilers vann Nilsson 1987 sin första och enda Stanley Cup.

Kenta gjorde ett minnesvärt mål med enhandsfattning i VM 1989 mot USA. Det var ett mål som skulle kopieras av Peter Forsberg i OS-finalen 1994.

Kenta avslutade sin karriär 1997–98 i Majadahonda HC i Spanien.

När den inflytelserika kanadensiska sportkanalen TSN listade de tio mest skickliga spelarna genom tiderna hamnade Nilsson på sjätte plats.

2010–2016 arbetade han som talangscout för Florida Panthers och tidigare några år inom Edmonton Oilers organisation.

Meriter 

 Draftades i första omgången, 11:e valet, av Toronto Toros 1976
 Draftades i 4:e omgången, 64:e valet, av Atlanta Flames 1977
 Lou Kaplan Trophy (WHA Rookie of the Year) 1978
 Paul Daneau Trophy (WHA Most Gentlemanly Player) 1979
 NHL All-Star Game 1980, 1981
 Canada Cup 1984, tvåa
 Elitserien i ishockeys All star-lag 1985, 1989, 1990
 Canada Cup 1987, semifinal
 SM i ishockey 1989 guld
 Guldpucken, främste spelare i Sverige 1989
 VM i ishockey 1990 silver
 Invald i IIHF Hall of Fame 2006

Övrigt 
Har från 2005 till och med 2016 varit gift med golfaren Helen Alfredsson. Huvudtränare för HCZ.

Kenta Nilsson fick sitt smeknamn när han i ett kanadensiskt TV-program fick utmaningen att i direktsändning avgöra en straffläggning på en träning mot Joe Daley. Under straffen flippar Nilsson upp pucken på högkant och håller den så ända fram mot mål. Där han då flippar upp pucken i luften och slår in den som ett baseboll-slag i målet. Därefter fick Nilsson sitt legendariska smeknamn "Mr Magic".

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Ovanstående är facit i större turneringar. Totalt deltog Kent Nilsson i 94 A-landskamper.

Externa länkar

Källor 

Svenska ishockeyspelare
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Män
Födda 1956
Personer från Nynäshamn
Levande personer
Spelare i Djurgården Hockey
Spelare i AIK Ishockey
Spelare i Winnipeg Jets (1972–1979)
Spelare i Atlanta Flames
Spelare i Calgary Flames
Spelare i Minnesota North Stars
Spelare i EHC Kloten
Svenska mästare i ishockey
Europamästare i ishockey
Svensk ishockeys Hockey Hall of Fame
Stanley Cup-mästare 1987
Vinnare av Viking Award
Spelare i HC Bolzano
Svenskar i Italien
Spelare valda i NHL:s amatördraft 1976
Spelare valda av Atlanta Flames i NHL Entry Draft
Svenska idrottare under 1900-talet
Ethel Waters

Ethel Waters, född 31 oktober 1896 i Chester, Pennsylvania, död 1 september 1977 i Chatsworth i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk sångare och skådespelare.

Ethel Waters hörde till 1920- och 1930-talens absolut populäraste svarta artister, men hade en tuff bakgrund. Hon föddes till följd av en våldtäkt av en tolvårig flicka och växte upp under svåra och kringflackande förhållanden i Philadelphia. 

Efter att ha turnerat som sångerska och danserska inom vaudeville etablerade hon sig 1919 i New York. Hon skivdebuterade 1921 på det lilla märket Cardinal, men skiftade snart till det mer kända Black Swan där hon ofta ackompanjerades av Fletcher Hendersons orkester. Skivorna blev så stora försäljningsframgångar att till och med en del rent instrumentala inspelningar med Hendersons orkester gavs ut under namnet Ethel Waters' Jazz Masters!

Waters tidiga repertoar rörde sig främst inom bluesen, men under 1920-talets lopp utvecklades hon successivt mot en bredare repertoar av jazz och populärmusik. Utöver sina skivinspelningar framträdde hon även i olika revyer och på film, bland annat i Check and double check där hon framträdde tillsammans med Duke Ellingtons orkester. Detta gjorde Waters även i verkligheten på den berömda Cotton Club i Harlem, och här introducerade hon bland annat Harold Arlens klassiska melodi Stormy weather. Hon var också den första svarta artisten att uppträda i landsomfattande radiosändningar.

Under 1940- och 1950-talen satsade Waters mer på film- och teaterframträdanden än på den rena sångkarriären. Hon gjorde stor succé på Broadway och nominerades till en Oscar för bästa kvinnliga biroll i filmen Pinky 1949. Mot 1950-talets slut kom hon att få ett allt starkare religiöst engagemang och turnerade med väckelsepredikanten Billy Graham.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Internet Broadway Database

Amerikanska bluessångare
Amerikanska jazzsångare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Personer från Chester, Pennsylvania
Födda 1896
Avlidna 1977
Kvinnor
Power Mac G4

Power Mac G4, persondator av arbetsstationklass från Apple Computer. Lanserad 31 augusti 1999 under Seybold-konferensen, Datorn ersatte Power Macintosh G3.

En av de största nyheterna i Power Mac G4 är processorbytet till PowerPC G4 som innebär att processorn fick en enhet för vektorberäkningar. Övriga nyheter var införandet av AGP-kortplats (AGP 2x) för grafikkort, ATA/66-buss för hårddiskar och kortplats för företagets eget nätverkskort för trådlöst Ethernet av typen 802.11b.

Första revisionen av datormodellen fick processorhastigheterna 400, 450 och 500 MHz. Senare under hösten 1999 sänktes dessa till 350, 400 och 450 MHz. Denna ändring var historisk, eftersom det var en försämring av specifikationerna. Datormodellen fick under åren uppdateringar i form av justerat chassi, förnyade versioner av PowerPC G4-processorn med högre klockfrekvenser, versioner med två processorer, Gigabit Ethernet, CD/DVD-brännare, Firewire 800, Bluetooth, större hårddiskar, AGP 4x, snabbare RAM-typ och mer minne med mera.

Tre olika chassin utvecklades. Det första var nästan identiskt med chassit från Power Macintosh G3. Nästa chassi (se bild intill) introducerades i juli 2001 där den stora skillnaden var framsidan där det tydligare framgår att det finns två platser för utbytbar lagringsmedia, exempelvis CD/DVD-enhet och/eller Zip-drive. I augusti 2002 kom den tredje och sista lådan med modellen som kallas för MDD, "Mirror Drive Doors". Även den var identisk med sina föregångare på kanterna, men framsidan fick ytterligare nyheter. Istället för två platser där ena var avsedd för en CD/DVD-enhet och andra för Zip-drive var bägge avsedda för CD/DVD. Dessutom placerades ett hörlursuttag på framsidan.

I juli 2000 lanserade företaget datorn Power Mac G4 Cube som skulle komma att bli kortlivad.

Den 23 juni 2003 lanserade Apple Computer den dator som skulle ersätta Power Mac G4: Power Mac G5. Under Power Mac G5:s första tid såldes en Power Mac G4-version som kunde starta med Mac OS 9 för de kunder som hade behovet.

Externa länkar 

Apple-hårdvara
Datorer
Crisis on Infinite Earths

Crisis on Infinite Earths, amerikansk crossover-serie från DC Comics 1985–1986. I stort sett alla DC:s superhjältar och övriga figurer medverkade och bäddade för en nystart av DC:s universum.

Se även
 Retcon
 Maxiserie
 Infinite Crisis

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Crisis on Infinite Earths på DC Database
 
 Jonathan Woodward's The Annotated Crisis on Infinite Earths
 Earth Words: Musings on DC's Parallel Worlds – Crisis Edition
 Infinite Crises

Amerikanska serier
Amerikanska serietidningar
Äventyrsserier
Science fiction-serier
Tidsresor i fiktion
Serietidningar startade 1985
Serietidningar nedlagda 1986
Engelskspråkiga serietidningar
DC Comics
Skräcken har 1000 ögon

Skräcken har 1000 ögon är en svensk skräckfilm från 1970 i regi av Torgny Wickman

Om filmen
Filmen premiärvisades 28 september 1970. Den spelades in vid Europa Studio i Sundbyberg med exteriörer från prästgården i Resele filmade av Lasse Björne. Delar av filmens historia bygger på Wickmans egna erfarenheter från tiden när han växte upp på prästgården i Resele.

Roller i urval
Hans Wahlgren - Sven, präst 
Anita Sanders - Anna, hans hustru 
Solveig Andersson - Hedvig, deras väninna 
Barbro Hiort af Ornäs - Barbro 
Willy Peters - Gustaf 
Gösta Prüzelius - Leif, läkare 
Suzanne Hovinder - Syster Ruth 
Karin Miller - Elin 
Maud Hyttenberg - Syster Margit 
Bertil Norström - Vilgot 
Per-Axel Arosenius - Röntgenläkare 
Mona Månsson - Kristina 
Arne Ragneborn - Klockare 
Gunnar "Knas" Lindkvist - Stins 
Evert Granholm - Läkare

Externa länkar

Svenska filmer 1970
Svenska skräckfilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1970-talsfilmer
Milan, Ohio

Milan är en stad i den amerikanska delstaten Ohio. Staden som är belägen i den nordligaste delen av delstaten  - i Erie County och Huron County – cirka 80 km väster om Cleveland, har en yta av 3,0 km² och en befolkning som uppgår till cirka 1 450 invånare (2000).

Under segelfartygens era var Milan en viktig inlandshamn där fartyg färdades på Milan-kanalen mellan Huron-floden och Eriesjön. På grund av konkurrensen från de allt mer omfattande järnvägarna och en översvämning, som förorsakade stora skador på kanalen övergavs den 1869.

I dag kan inga fartyg nå Milan på grund av den stora förekomsten av broar över Huronfloden. Området är idag ett viktigt melon-område och varje år arrangeras Milan Melon Festival. Milan är mest känd för att Thomas Alva Edison är född där 11 februari 1847. Sommaren 1854 flyttade Edison och hans familj till Detroit.

Kända personer
 Thomas Alva Edison

Referenser 

Orter i Ohio
Kamphund

Kamphundar är hundar som har avlats och tränats för att utkämpa slagsmål med hundar eller andra djur.

Definitioner
Det förekommer flera definitioner på kamphund. Den svenska hundansvarsutredningens definition är: "Hund oavsett ras som tränats eller tränas med syfte att den ska bli framgångsrik i slagsmål med andra hundar." I utredningen definieras också "hund av kamphundsras" som en hund tillhörande någon av de raser till vilka kamphundar historiskt hört. Exempel på sådana raser är american staffordshire terrier, tosa, amerikansk pitbullterrier (pitbull) och staffordshire bullterrier. Utredningen låg till grund för den nya Lagen om tillsyn över hundar och katter som gäller från och med 2008. 

Svenska Kennelklubben skrev 2008-2009 i Svenska kennelklubbens Kamphundslexikon "I ordet kamphund kan man innefatta alla de olika hundtyper och hundraser som över hela världen och i alla tider har använts till olika slags kamper, som till exempel hund-, björn- och tjurhetsningar. Kamphund kan alltså betyda en hund som i historiskt perspektiv har använts för detta ändamål men som i dag används som familjehund. En aggressiv blandrashund som saknar denna rashistoria är enligt vår uppfattning ingen kamphund i ordets rätta bemärkelse." och nämner raserna amerikansk pitbullterrier, american staffordshireterrier, bullterrier, miniatyrbullterrier och staffordshire bullterrier.

Svenska djurskyddsförordningen använder inte begreppet kamphundar men skriver att "Det är förbjudet att inneha eller genom avel frambringa hundar som har extremt stor kamplust, blir lätt retade och biter, bara med svårighet kan förmås avbryta ett angrepp och har en benägenhet att rikta sitt kampintresse mot människor eller andra hundar."

Se även
Hundhetsning
Munkorg
Stridshund

Noter

Externa länkar
Hund i rätta händer – om hundägarens ansvar (SOU 2003:46), del 1
Hund i rätta händer – om hundägarens ansvar (SOU 2003:46), del 2
 List of dog fighting breeds

Brukshundar
Doomsday Machine

Doomsday Machine är Arch Enemys sjätte studioalbum, utgivet den 26 juli 2005 på skivbolaget Century Media. Det är bandets tredje album med sångerskan Angela Gossow och producerades av Rickard Bengtsson.

Låtlista
 Enter the Machine - 2:02
 Taking Back My Soul - 4:35
 Nemesis - 4:12
 My Apocalypse - 5:25
 Carry the Cross - 4:12
 I Am Legend/Out for Blood - 4:58
 Skeleton Dance - 4:33
 Hybrids of Steel - 3:49
 Mechanic God Creation - 5:59
 Machtkampf - 4:16
 Slaves of Yesterday - 5:01

Medverkande
Angela Gossow - sång
Michael Amott - gitarr
Christopher Amott - gitarr
Sharlee D'Angelo - bas
Daniel Erlandsson - trummor
Ola Strömberg (studiomusiker) - keyboards och programmering

Musikalbum 2005
Album av Arch Enemy
Album utgivna på Century Media Records
Garé Barks

Garé Barks, född Margaret Wynnfred Williams 6 december 1917 i Hilo och död 10 mars 1993, var en landskapsmålare. Genom sitt giftermål med den legendariske serieskaparen Carl Barks kom hon även att bli verksam som bakgrundstecknare, tuschare och textare. Hon bidrog till, tuschade och textade flera av Carls serier. Hon deltog aktivt i skapandet av åtminstone en serie.

Garé studerade konst på The Punahou Academy i Honolulu, Hawaii, och arbetade som skissare på sin fars arkitektfirma. 1936 flyttade hon till Boston, Massachusetts, för att gå på Vesper George School of Art. Hon arbetade länge som ritare på McDonnell Douglas. Hon gifte sig 1954 med Carl Barks, vilket innebar hennes andra äktenskap och Carls tredje.

Garé Barks är praktiskt taget okänd i seriekretsar eftersom hon inte skapade några serier på egen hand. Dock har hon utan tvivel haft stor inverkan på både Carl Barks och hans serier. Eftersom serierna skapades i Carls namn är det oklart hur stor inverkan hon haft på de serier som inspirerat så många, men klart är att Garé bidrog mycket till bakgrundshistorierna och mytologin i Carl Barks historier. Garé sägs även ha varit den som lärde Carl Barks att måla, en sysselsättning som gav honom inkomster på senare år.

En målning av Garé Barks valdes ut att skickas till de amerikanska trupperna under Gulfkriget (Operation Desert Storm).

Övriga serier 
Garé bidrog med skämt till Miks "Ferd'nand".

Referenser

Noter

Externa länkar 
Carl Barks (fansajt ) Webbplats om hennes make, med Garés konst, biografi, etc.

Amerikanska serieskapare
Disneytecknare och -författare
Kvinnor
Födda 1917
Avlidna 1993
Geir Hansteen Jörgensen

Geir Hansteen Jörgensen, född 1968, är en svensk film- och TV-regissör. Han är mest känd för Det nya landet och Solisterna, som båda vunnit en rad priser utomlands och i Sverige. Han har även regisserat Riksorganet, en politisk satirserie i dockfilmsform.

Filmografi
 Räveld (1994)
 Nöd ut (1996)
 Närkontakt (1997)
 Riksorganet (1998)
 La Città Dolente (1998)
 Sjätte dagen (1999)
 Det nya landet (2000)
 Solisterna (2003)

Externa länkar
 
 

Svenska filmregissörer
Svenska TV-regissörer
Födda 1968
Män
Levande personer
Alumner från Stockholms Filmskola
Guldbaggenominerade
Antakya

Antakya är en stad vid floden Asi (Orontes) omkring 30 kilometer från Medelhavkusten och är huvudstad i provinsen Hatay i södra Turkiet. Folkmängden uppgick till 213 296 invånare i slutet av 2011. Staden, som grundades omkring 300 f.Kr., kallades förr Antiochia vid Orontes och var bland annat under romartiden huvudstad i provinsen Syria. Antakya är en mångkulturell stad med en befolkning som talar turkiska och arabiska och med en kristen minoritet. Staden kom efter första världskriget under fransk jurisdiktion fram till 1939 då Hatay anslöts till Turkiet.

Källor

Externa länkar

Orter i Turkiet
General Jumbo

General Jumbo är en brittisk pojkhjälte i en tecknad äventyrsserie för barn, publicerad i DC Thomsons tidning Beano åren 1953–1975. Serien tecknades ursprungligen av Paddy Brennan. (Under en kort period kallades den även "Admiral Jumbo".)

Historien handlade om tolvårige Alfie Johnson, av sina skolkamrater kallad "Jumbo" på grund av sin övervikt. Efter att ha räddat livet på vetenskapsmannen Professor Carter blir Jumbo belönad med att få befälet över professorns armé av minirobotar, ett experiment utarbetat för brittiska försvarsmakten. Utrustad med en fjärrkontroll använder General Jumbo sina minirobotar för att bekämpa brott och uppleva allehanda äventyr.

"General Jumbo" dyker fortfarande upp en gång om året i brittiska Beano Annual.

Pastischer och parodier
Pastischer på General Jumbo har bland annat dykt upp i Alan Moores "Captain Britain" (här kallad Coloner Tusker), Grant Morrisons "Zenith" (ej namngiven) och Paul Grists "Jack Staff" (som General Tubbs). 

En parodi kallad General Jubblies förekom i den burleska skämttidningen Viz.

Externa länkar
Presentation av General Jumbo från InternationalHero.co.uk

Brittisk science fiction
Brittiska serier
Brittiska seriefigurer
Äventyrsserier
Science fiction-serier
Mando (sångare)

Mando, egentligen Adamantia Stamatopoulou, född 13 april 1966 i Pireus och uppväxt i Aten är en grekisk musiker. Mando studerade piano och musikteori vid det nationella konservatoriet.

Hennes musikaliska talanger visade sig redan vid en tidig ålder, hon kallades för ett mirakelbarn. När hon var tretton år medverkade hon i Jesus Christ Superstar, vid 18 års ålder fick hon sitt första skrivkontrakt med CBS. Under fem år studerade hon sång med Hal Schaeffer i USA.

Mandos första försök att komma med i Eurovision Song Contest var år 1989, då hon slutade på andra plats i den nationella uttagningen med endast en poäng mindre än vinnaren Marianna. Det visade sig senare att en jurymedlem inte hade röstat. Hon vann egentligen, men det var då för sent att ändra resultatet - Marianna gick till Eurovisionsfinalen.

Mando valdes att representera Grekland i 2003 års tävling med låten Never Let You Go. I finalen i Riga slutade hon på 17:e plats. Hon hade några år innan spelat in en duett med vinnaren Sertab Erener, Aşk.

Diskografi
Fill Me Up (With Your Love) (Maxisingel) - 1986
Set Yourself In Motion (Maxisingel) - 1986
Dos Mou Ena Fili... Auto to Kalokairi (Give Me A Kiss... This Summer) - 1989
Ptisi Gia Dio - 1990
Kinisi Triti - 1991
Esthisis - 1992
I Diki Mas I Agapi - 1993
Anisiho Vlemma - 1994
Ston Evdomo Ourano - 1995
Mando On The Seventh Sky - 1995
Gia Oles Tis Fores - 1997
Prodosia - 1998
Se Alli Diastasi - 2000
Mando & Coltrane Big Band (Singel) - 2001
Ligo Ligo (Singel) - 2002
Never Let You Go (Singel) - 2003

Externa länkar
 Mando.gr - Officiell webbplats
 Mando.tv - Fansajt

Grekiska popsångare
Artister som representerat Grekland i Eurovision Song Contest
Kvinnor
Födda 1966
Levande personer
Deltagare i Eurovision Song Contest 2003
Musiker från Aten
Sowar

Siwar (även Suwar, Sowar) är en benämning på stridande ryttare. Namnet är kurdiskt, persiskt och indiskt och betyder "De som rider". Siwar användes också som en tjänstegrad för en menig soldat (ryttare) i brittisk-indiska armén. Titeln har också använts i Mogulrikets kavalleri.

Se även
Sepoy

Referenser

Militära grader
Brittisk-indiska armén
Kiyomizu-dera

Kiyomizu-dera (清水寺) eller Otowasan Kiyomizudera (音羽山清水寺) är ett buddhistiskt tempel i östra Kyoto i Japan.

Kiyomizu-dera är en del av historiska Kyoto som finns med på världsarvslistan.

Externa länkar

Historiska Kyoto
Buddhistiska tempel
Tempel i Japan
WP:Projekt Japan
Byggnader och anläggningar i Kyoto prefektur
Sture Strand

Sture Strand, född 21 december 1931, död 11 september 2021 i Skutskär, var en svensk bandyspelare, far till Per-Olov Strand som numera spelar i Skutskärs IF Bandyklubb. Sture Strand spelade i Skutskärs IF och fick utmärkelsen Stor grabb i bandy.

Källor 
 Fonus minnessidor

Svenska bandyspelare
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Födda 1931
Avlidna 2021
Män
Greetje Kauffeld

Greetje Kauffeld, född 26 november 1939 i Rotterdam är en nederländsk schlager- och jazzsångerska. Kauffeld hade sin storhetstid under 1960-talet både i hemlandet Nederländerna och i Tyskland.

Kauffeld deltog under Eurovision Song Contest 1961 med låten Wat een dag som slutade på delad tiondeplats med Monaco och Finlands bidrag.

Litteratur 
 Greetje Kauffeld (med Ingo Schiweck): Was für Tage! Die Memoiren, Düsseldorf 2014, .
 Greetje Kauffeld (med Ingo Schiweck):  Was für Tage ... Die Memoiren, Düsseldorf 2006,  / .
 Ingo Schiweck: „Laß dich überraschen ...“ Niederländische Unterhaltungskünstler in Deutschland nach 1945, Münster 2005, .

Nederländska musiker
Artister som representerat Nederländerna i Eurovision Song Contest
Födda 1939
Kvinnor
Levande personer
Deltagare i Eurovision Song Contest 1961
Betty Curtis

Betty Curtis, född 21 mars 1936 i Milano, död 15 juni 2006, var en italiensk sångare.

Curtis deltog under Eurovision Song Contest 1961 med låten Al di là. Låten slutade på delad femteplats med det danska bidraget Angelique av Dario Campeotto. Totalt fick låten tolv poäng.

Källor

Italienska sångare
Artister som representerat Italien i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1961
Födda 1936
Avlidna 2006
Kvinnor
Box Car Racer

Box Car Racer var ett musikprojekt av Blink-182-medlemmarna Tom DeLonge (sångare, gitarrist, textskrivare, nu i Angels and Airwaves ) och Travis Barker (trummor, spelar nu i Blink 182 & The Transplants). Tom rekryterade sin barndomskamrat David Kennedy (gitarr, som även han spelar i Angels and Airwaves). Anthony Celestino (bas) turnerade med dem på deras enda världsturné och medverkade även i deras två musikvideor There Is och I Feel So. Dock var han inte med och spelade basen på skivan, det skötte Tom DeLonge.

På Box Car Racers självbetitlade skiva medverkar Mark Hoppus på låten "Elevator", Jordan Pundik från New Found Glory och Tim Armstrong från Rancid medverkar på "Cat Like Theif".

Namnet Box Car Racer fick bandet från ett flygplan (av modellen B-29) som släppte den andra atombomben över Nagasaki under andra världskriget. Planet hette egentligen Bockscar.

Medlemmar
Originalmedlemmar
Tom DeLonge – sång, rytmgitarr, basgitarr
David Kennedy – sologitarr
Travis Barker – trummor, slagverk, keyboard, piano

Turnerande medlem
Anthony Celestino – basgitarr

Bildgalleri

Diskografi
Studioalbum
2002 – Box Car Racer (#12 på Billboard 200)

Singlar
2002 – I Feel So (#120 på Billboard Hot 100, #8 på Billboard Alternative Songs)
2003 – There Is (#32 på Billboard Alternative Songs)

Samlingsalbum
2002 – Box Car Racer / Cheshire Cat (Box Car Racer & Blink-182)

Externa länkar

Diskografi på Discogs

Amerikanska musikgrupper
Kyrkokansliet

Kyrkokansliet i Svenska kyrkan utgör gemensamt kansli för ärkebiskopen, Kyrkostyrelsen, Svenska kyrkans olika styrelser, nämnder och råd på nationell nivå. Dess lokaler är belägna i Uppsala.

Kyrkokansliets avdelningar
 Ärkebiskopens och generalsekreterarens sekretariat
 Avdelningen för kyrkoliv
 Internationella avdelningen
 Avdelningen för Svenska kyrkan i utlandet
 Informationsavdelningen
 Kyrkorättsavdelningen
 Ekonomi- och finansavdelningen
 Personalavdelningen

Varje avdelning har en avdelningschef som ansvarar för avdelningens budget, personal och verksamhet. Avdelningscheferna bildar tillsammans kyrkokansliets ledningsgrupp som leds av generalsekreteraren.

Till kansliet hör "Svenska kyrkans arkiv i Uppsala" (SvKAU), som förvarar cirka 4 000 hyllmeter handlingar, 800 filmer (deponerade vid Filmarkivet i Grängesberg) och cirka 100 000 bilder, bland annat från Svenska kyrkans mission, Svenska kyrkans sjömansvårdsstyrelse, Lutherhjälpen, Kyrkomötet, Kyrkostyrelsen och dess föregångare Centralstyrelsen. Svenska kyrkans handlingar från folkbokföringen (kyrkböcker), finns dock hos landsarkiven och Riksarkivet.

Källor

Externa länkar 
 Kyrkokansliets webbplats

Svenska kyrkan
Kristendom i Uppsala