kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skräddarsydd

Skräddarsydd är ett klädesplagg tillverkat av en skräddare så att det precis passar kunden. 

Skräddarsydda kläder ska skiljas från måttsydda kläder, där plagget sys (ofta maskinellt) anpassat efter mått som kunden uppger vid beställningen, men där ingen mätning och anpassning görs vid en personlig kontakt mellan kund och skräddare. Skräddarsydda kläder anses vara mycket bekväma.

Enligt Sveriges Skrädderiförbund ska ett skräddarsytt plagg vara sytt av en skräddare med minst gesällbrev. Skräddaren ska fungera som personlig rådgivare, forma plaggen efter kundens önskemål, ansvara för hela tillverkningsprocessen från måttagning till design till det slutliga plagget. Plagget ska provas under tillverkningen, och en slutprovning ska göras.

I överförd betydelse kan man säga att något är skräddarsytt om det är utformat för ett visst ändamål.

Se även
 Ad hoc

Källor

Noter

Externa länkar

Kläder
Sömnad
Skomakare-Källaren

Skomakare-Källaren, Café och Restaurant, var en svensk restaurang som etablerades under slutet av 1700-talet och fram till 1903 låg i kvarteret Pegasus på hörnet av Slottsbacken och Bollhusgränd i Gamla stan i Stockholm.

Historik

Byggnaden har sina rötter i 1680-talet då det uppfördes för den förmögne fransmannen Honoré Boneau. På 1700-talet bestod komplexet av en huvudbyggnad med två flyglar mot norr och Slottsbacken. År 1780 förvärvades byggnaden av Skomakareämbetet som lät bygga om det 1805. I västra flygeln lät ämbetet inrätta Skomakare-Källaren. Café och matsal var utsmyckade med väggpilastrar och hade ett vackert kassettak. Restaurangen lär ha haft totalt 28 rum, de flesta sannolikt ganska små.

Lilla Skomakar-Källaren, även kallad Bakfickan hade ingången vid Bollhusgränd. Utanför hängde en skylt med den för vinkällare typiska vinlövskrans, som sägs härstamma från början av 1700-talet, då källaren Drufvan låg här och senare även källaren Draken. Skomakare-Källaren var populär och hit kom framförallt småborgare, kontorister och affärsmän. En annons från 1874 visar att man då hade morgon- och kvällsservering enligt matsedel. Ville man ha en sexa, det vill säga en lättare kvällsmåltid, kostade det från 75 öre och uppåt. Klockan 13.00 – 18.00 kunde man få middag i form av table d'hôte, som bestod av brännvinsbord och tre maträtter att välja bland. Priset för detta var 1 riksdaler riksmynt. 

Skomakare-Källaren ansågs som "ett av huvudstadens trivsammaste näringställen" för att citera en rad ur kapitlet Slottsbacken och Storkyrkan i boken Stockholmsliv av Staffan Tjerneld. Ända fram till 1850-talet låg mot Bollhusgränd också Sko-Magasinets små bodar eller "skolådor" som de kallades, där mindre mästare höll till. 

Mellan 1997 och 2020 fanns Myntkabinettet i huset och krogen återuppstod med namnet Myntkrogen och väggarna var dekorerade med förstoringar av sedelmotiv.

Se även
 Stockholms historiska krogar, värdshus och restauranger

Referenser

Tryckta källor
 
Svensk Numismatisk Tidskrift, 1999, nr 8, sid. 180-182

Externa länkar

Stockholms historia
Ej längre existerande restauranger i Stockholm
Historiska verksamheter i Gamla stan
Företag upplösta 1903
Nedlagda kaféer i Sverige
Spelfilm

En spelfilm är en film som är baserad på ett manuskript med främst fiktiv handling och arrangerade scener med skådespelare. Spelfilm står i motsats till dokumentärfilm eller rena utbildningsfilmer. Den engelska termen live-action används ibland för att specificera att en spelfilm är fotograferad istället för animerad. Samtidigt finns det vissa filmer som är både fotograferade och animerade. På engelska går dessa under live-action animated film. Ett sådant exempel är filmen Vem satte dit Roger Rabbit.

Spelfilmer brukar vanligen delas in i genrer som actionfilm, komedifilm, dramafilm och äventyrsfilm. Förutom dokumentärfilmer och animerade filmer räknas inte heller pornografiska filmer och inspelade scenframträdanden som spelfilmer.

Speltiden för en långfilm i Sverige var minst 70 minuter enligt 2013 års filmavtal. 1963 och senare har gränsen vanligtvis varit satt till minst 72 minuter eftersom det motsvarade 2 000 meter filmkopia 1963. Internationellt är minimigränsen ofta satt till 60 minuter. Det engelska begreppet feature film, långfilm, används om filmer över en viss bestämd längd (ofta 40 minuter). Ursprungligen var begreppet smalare, och avsåg en längre spelfilm med jämförelsevis hög budget, som var avsedd att visas som huvudnummer i en biografvisning. En sådan spelfilm kunde i så fall visas tillsammans med en B-film, som hade lägre budget.

En kortare film kallas vanligen kortfilm.

Distribution av spelfilm

Spelfilmer med hög budget kommer i allmänhet först ut på biograf, sedan på video (som Blu-ray och DVD) och sist på TV. En film som spelas in för att sändas i TV redan från början brukar kallas TV-film.

Källhänvisningar 

Filmer efter typ
TV-genrer
Filmtermer
Thomas Athletens bok

Thomas Athletens bok är en religiös skrift från första halvan av 200-talet. Den härstammar från Edessa i Syrien. Skriften gör anspråk på att uppenbara hemliga ord från Frälsaren i form av en dialog mellan Kristus och en man vid namn Judas Thomas. Räknas till Nya testamentets apokryfer.

Apokryfer
Thomas barndomsevangelium

Thomas barndomsevangelium (latin: Protevangelium Thomae) är en skrift från cirka 150–200 e.Kr. som berättar om mirakel som Jesus utfört som barn. Den räknas till Nya testamentets apokryfer. Den är inte identisk med det så kallade Thomasevangeliet, som är en uppradning av 114 Jesusord.

Selma Lagerlöf utgick delvis från detta evangelium för sina Kristuslegender.

Källor

Externa länkar
 

Apokryfer
Theodosius

Theodosius är ett mansnamn från grekiskans Theodosios (att ge till Gud) och kan syfta på:

 Theodosius (namn) – ett mansnamn

Personer med namnet
Theodosius Dobzhansky (1900–1995), en rysk-amerikansk genetiker och evolutionsbiolog

Romerska kejsare 
Theodosius I 346-395 e.Kr.
Theodosius II 401-450 e.Kr.
Theodosius III 715-717 e.Kr.

Mansnamn
Regentnamn
Tvåkällshypotesen

Tvåkällshypotesen är inom bibelforskningen en hypotes om tillkomstsammanhang mellan de tre synoptiska evangelierna, Matteusevangeliet, Markusevangeliet och Lukasevangeliet. Enligt hypotesen skall författarna till Matteus- och Lukasevangeliet ha haft tillgång till och använt Markusevangeliet och en andra, hypotetisk källa, som brukar kallas Q-källan (av tyskans Quelle - källa). Markusevangeliet är således det äldsta, medan Matteusevangeliet och Lukasevangeliet förutom material från Markusevangeliet även innehåller gemensamma inslag från Q, som är en samling spridda Jesusord, samt eget så kallat särstoff som är unikt för respektive återgivning.

Tvåkällshypotesen är idag den ledande teorin om de synoptiska evangeliernas uppkomst. Detta betyder inte att teorin undgått kritik. Det viktigaste argumentet mot tvåkällshypotesen är de så kallade "minor agreements", små spridda men ofta ordagranna överensstämmelser mellan de delar av Matteusevangeliet och Lukasevangeliet som inte härrör från Q eller Markusevangeliet.

Som möjligt indicium på tvåkällshypotesens riktighet, framhålls ibland  Tomasevangeliet, såsom varande en sen version av Q. Det måste då framhållas att Q = Thomas är en speciell version av tvåkällhypotesen.

Se även 
 Fyrkällshypotesen
 Arameiskt företräde

Referenser 

Bibeln
Tvåhjärtbladiga växter

De tvåhjärtbladiga växterna (även dikotyledoner) utgjorde en klass i den botaniska systematiken och omfattade flertalet svenska växtfamiljer. Det vetenskapliga namnet är Magnoliopsida eller i äldre systematik Dicotyledoneae. Enligt Catalogue of Life omfattar klassen Magnoliopsida 241 488 arter. 

Namnet kommer av att det till skillnad från de enhjärtbladiga växterna kommer två hjärtblad ur grodden.  Gruppen kännetecknas bland annat av fyr- eller femtaliga blommor, fjädernerviga blad, förekomst av huvudrot, stjälkar och stammar med sekundär tjocklekstillväxt.

Den övervägande delen av de tidigare tvåhjärtbladiga växterna bildar en monofyletisk grupp som kallas trikolpater eller Eudicotyledonae, de sant tvåhjärtbladiga växterna. Övriga klassas som basala tvåhjärtbladiga. 

Konsensus hos Angiosperm Phylogeny Group är att enhjärtbladiga växter utvecklats ur tvåhjärtbladiga, förfadern till dem kan placeras någonstans mellan trikolpaterna och de basala tvåhjärtbladiga. Eftersom de olika grupperna av tvåhjärtbladiga växter är närmare släkt med de enhjärtbladiga än vad de är med varandra anses det olämpligt att använda benämningarna "dikotyledoner" och "tvåhjärtbladiga", åtminstone i taxonomiska sammanhang.

I Cronquistsystemet indelades de tvåhjärtbladiga växterna i underklasser:
 Asteridae 
 Caryophyllidae
 Dilleniidae
 Hamamelidae 
 Hamamelididae
 Magnoliidae
 Rosidae 

Ordningar inom tvåhjärtbladiga blomväxter, i alfabetisk ordning:

 Amborellales
 Apiales
 Aquifoliales
 Asterales
 Austrobaileyales
 Balanophorales
 Berberidopsidales
 Boraginales
 Brassicales
 Bruniales
 Buxales
 Canellales
 Capparales
 Caryophyllales
 Celastrales
 Ceratophyllales
 Chloranthales
 Cornales
 Crossosomatales
 Cucurbitales
 Dilleniales
 Dipsacales
 Ericales
 Escalloniales
 Fabales
 Fagales
 Garryales
 Gentianales
 Geraniales
 Gunnerales
 Huerteales
 Icacinales
 Lamiales
 Laurales
 Magnoliales
 Malpighiales
 Malvales
 Myrtales
 Nymphaeales
 Oxalidales
 Picramniales
 Piperales
 Polygonales
 Proteales
 Ranunculales
 Rosales
 Sabiales
 Santalales
 Sapindales
 Saxifragales
 Solanales
 Tamaricales
 Trochodendrales
 Vahliales
 Vitales
 Zygophyllales

Källor

Externa länkar 

Botanik
Äldre växtgrupper
Kärlväxter
Tv Växtindex
Torsdag

Torsdag är en veckodag som kommer efter onsdag och före fredag. Enligt äldre uppfattning veckans femte dag, men sedan internationell standard infördes 1973 räknas torsdagen som veckans fjärde dag.

Torsdagen i mytologin 
Torsdag är den veckodag som i Norden är uppkallad efter den fornnordiska åskguden Tor. På latin kallad dies Jovis, vilket betyder Jupiters dag. I Norden jämställde man Tor med de romerska gudarnas konung, Jupiter. Torsdagskvällen och den därpå följande natten var enligt folktro en vanlig tid för handlingar som hade med magi och trolldom att göra. Ville man lära sig att spela av näcken eller tillverka en bjära, så skulle det ske tre torsdagar i följd. Åtgärder mot sjukdomar skulle vidtas under torsdagsnatten.

Torsdagen i kulturen 
 Ärtsoppa äts traditionellt på torsdagar i Sverige och Finland.
 Skärtorsdagen är den torsdag, tillika högtidsdag, som inleder påskhelgen, det vill säga dagen före långfredagen. Enligt kristendomen firade Jesus den judiska påskmåltiden tillsammans med sina lärjungar, även kallad Den sista måltiden vilket har lett till det inom kristendomen vanliga nattvardsfirandet. Enligt folktron är skärtorsdagen den dag då häxorna återvänder till Blåkulla.
 Svarta torsdagen kallades torsdagen den 24 oktober 1929, det var denna dag som inledde Wall Street-kraschen.
 I boken Liftarens guide till galaxen så förintas jorden på en torsdag i lunchtimmen.

Se även 
 Torsdagsön
 Torsdagstjärn

Vidare läsning 
 Ejdestam, Julius, Svenskt folklivslexikon. (1975)

Externa länkar

 4
Universitetet (tunnelbanestation)

Universitetet är en tunnelbanestation i stadsdelen Norra Djurgården i Stockholms kommun. Stationen trafikeras av linje 14 mot Mörby centrum, och används av cirka 10 000 personer under en vanlig vardag. Stationen togs i bruk 12 januari 1975. Avståndet till station Slussen är 5,7 kilometer.

Bakgrund
Stationen betjänar och är uppkallad efter Stockholms universitet i Frescatiområdet. I området finns också Kungliga Vetenskapsakademien och Naturhistoriska riksmuseet. Stationen ligger på röda linjen mellan stationerna Tekniska högskolan och Bergshamra, cirka 5 kilometer och 8 minuter från T-Centralen. 

Stationen är byggd i bergrum cirka 25 meter under marken. Ingång finns i södra änden, från parken nordväst om Allhuset. I norra änden av tunneln finns en andra halvfärdig ned- och uppgång direkt i anslutning till Naturhistoriska riksmuseet. Entrén färdigställdes aldrig, och har sedan dess enbart fungerat som nödutgång. Enligt SL så krävs det fler resenärer till och från stationen för att det bli samhällsekonomiskt lönsamt att färdigställa ingången till en andra uppgång.

Stationen har sedan 1997 konstnärlig utsmyckning med temat FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna på keramiska plattor, samt Linnés resor, av konstnären Françoise Schein. 

Universitetets tunnelbanestation är den 10:e djupast belägna på hela tunnelbanenätet, och är belägen 9,5 meter under havet. 

Universitetet är också en av Roslagsbanans stationer (se Universitetets station). Den flyttade stationen som öppnades för trafik den 7 januari 2010 ligger, till skillnad mot den tidigare (som las ner den 14 juni 2009), i anslutning till tunnelbanestationen.

Stationsbyggnad (Arkitektur) 
År 1975 stod Universitetets stationsbyggnad färdig. Arkitekten David Helldén hade fått i uppdrag av Storstockholms Lokaltrafik att rita tunnelbanestationens entrébyggnad. För att hålla sikten från centralfältet mot Vetenskapsakademien och Brunnsviken fri hade Helldén grävt ner stationsentrén, som fått formen av en liten bastion med grästak och skyttevärn i rå betong. Sedan några år tillbaka är byggnaden inklädd i tegel. Tunnelbanestationens entrébyggnad var det sista hus i Frescati som uppfördes efter David Helldéns ritningar.

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Universitetet
Norra Djurgården
Järnvägsstationer invigda 1975
Campus vid Stockholms universitet
Byggnader vid Stockholms universitet
1975 i Sverige
Skanstull (tunnelbanestation)

Skanstull är en station inom Stockholms tunnelbana i området Skanstull i stadsdelen Södermalm i Stockholms innerstad. Den äldre beteckningen var "Ringvägen". Stationen ligger i korsningen Ringvägen och Götgatan. Den har cirka 53 000 resenärer per dag. Avståndet till station Slussen är 1,2 kilometer.

Historik
Denna station och Medborgarplatsen är de äldsta underjordiska stationerna i tunnelbanenätet. Båda stationer öppnades 1 oktober 1933, denna under namnet "Ringvägen". Arkitekt var Holger Blom och Gunnar Lené och förebilden Berlins tunnelbana. Plattformen ligger cirka fem meter under Götgatan, och har två biljetthallar, från Ringvägen/Götgatan eller från Allhelgonagatan (öppnades 21 november 1957). 

Den trafikerades ursprungligen av spårvagnar som gick underjordiskt från Slussen. Tunneln kallas Södertunneln, men banan kallades redan då Tunnelbanan. Man kan fortfarande se fästena för spårvägens kontaktledningar i taket över spåren. Även en stor del av spårväggarnas kakel är ännu intakt från 1930-talet. År 1950 byggdes stationen om och förlängdes för de nya tunnelbanetågen samt öppnades på nytt 1 oktober 1950, då med sitt nuvarande namn.

Stationens konst invigdes 2004 och består av konstfilm som visas på monitorer. Upp till sex verk visas samtidigt och de byts en till två gånger årligen. Här passerar T-bana 1 (gröna linjen), mellan Gullmarsplan och Medborgarplatsen. Stationen byggdes om 2003–2004 och hela plattformen upprustades 2009.

Bilder

Se även
 Skanstull

Referenser

Externa länkar

Stockholms tunnelbanestationer
Byggnader och anläggningar på Södermalm
Järnvägsstationer invigda 1933
Teater Brunnsgatan Fyra

Teater Brunnsgatan Fyra är en privatteater vid Brunnsgatan 4 på Norrmalm i Stockholm.

Historik
Teatern startades 1986 av skådespelaren Allan Edwall. Efter hans bortgång 1997 drevs teatern vidare av Kristina Lugn. Sedan 2011 är det Lugns dotter Martina Montelius som driver teatern.

Allan Edwall ville ha en teater som fokuserade på klassiska texter, dessa bearbetade han sedan själv för att de skulle passa på scenen. Oftast framfördes dessa som monologer. Bland de föreställningar som Edwall satte upp fanns bland annat: Kung Oidipus av Sofokles, Doktor Glas av Hjalmar Söderberg, Kafkas Bättre utan hund och Den milda av Fjodor Dostojevskij.

Vid Edwalls bortgång 1997, då Kristina Lugn tillträdde som konstnärlig ledare, omvandlades teatern till en ideell förening. Kristina Lugn har sedan dess satt upp flera av sina egna pjäser där, bland annat:
Nattorienterarna
Titta en älg
Eskil Johanssons flyttfirma
Begåvningsreserven
Två solstrålar på nya äventyr
Var är Holger, Harald och Herrman
Gråt inte mer, Cecilia. Och inte du heller Ursula
Katarina den Stora
Jag har ett flygfotografi av kärleken
Hoppas jag hinner hem
Karlsson

Källor

Externa länkar 
Teater Brunnsgatan Fyra

Teatrar i Stockholm
Norrmalm
Organisationer bildade 1986
Teater Galeasen

Teater Galeasen är en fri teatergrupp som bildades 1983 med säte i Stockholm.

Historik
Mest framträdande i gruppen var vid starten regissören Rickard Günther som blev Galeasens konstnärliga ledare 1984. Sophia Artin blev teaterchef 2002 efter många år som teaterns producent. Teater Galeasen är känd för att skapa en säregen, utmanande och nyskapande teater. Teatern har sin lokaler i Flottans tidigare Torpeddepartementet på Slupskjulsvägen 30 på Skeppsholmen i Stockholm. 

Teater Galeasen fick sitt genombrott 1987 med Sakrament, fritt efter Lars Norén, och har sedan dess gjort en rad uppsättningar som blivit omtalade och kritikerrosade. År 2013 gjorde de succé med pjäsen Vår klass av polacken Tadeusz Slobodzianek.

Det det tidigare Torpeddepartementet, där teatern har sin scen, uppfördes 1879–80 för att inrymma nödvändiga förråd och verkstäder för torpedvapnet, som hade införts i Flottan under 1870-talet. Under åren 2008 till 2010 renoverades byggnaden och Galeasen gästspelade då på andra scener och samarbetade med  Strindbergs Intima Teater, Teater Tribunalen och Elverket/Dramaten.

Teatern har producerat ett sextiotal uppsättningar, flera i samarbete med svenska dramatiker som Katarina Frostenson, Lars Norén, Stig Larsson, Christina Ouzounidis, Björn Runge och Sara Stridsberg. En rad framstående svenska skådespelare har ingått i Galeasens ensemble: Leif André, Rebecka Hemse, Claes Ljungmark, Anneli Martini, Hannes Meidal, Ingela Olsson, Mikael Persbrandt, Noomi Rapace, Lena B. Eriksson, Lina Englund med flera.

Tidningen Nöjesguiden belönade Teater Galeasen med Stockholmspriset år 2000.  År 2014 nominerades Teater Galeasen till DN:s kulturpris. För den annorlunda nydiktningen av Hamlet i samverkan med Dramaten 2017 tilldelades de Svenska teaterkritikers förenings teaterpris och produktionens upphovsmän Hannes Meidal och Jens Ohlin erhöll Thaliapriset. Föreställningen visades även på Sveriges Television vintern 2018.

Uppsättningar (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor
Svenska Dagbladet 15 februari 2007, "Galeasen seglar vidare i nya farvatten"

Externa länkar
Teater Galeasen

Teatergrupper i Stockholm
Skeppsholmen
Teatrar i Stockholm
Ting (olika betydelser)

Ting kan syfta på:

 Ting – äldre transkription av Ding, kinesiskt släktnamn
 Ting (auktor) – auktorsbeteckningar för kineser med detta namn
 Dagtinga – en kombattant i väpnad konflikt ger upp, normalt utan särskilda villkor
 Disting –  alla svears ting, som ursprungligen stod i sammanhang med den gamla förkristna offerfesten disablot i Gamla Uppsala
 Ting – annat ord för föremål, sak, tingest eller objekt

Juridik
 Ting – inom juridiken benämningen på sammanträde för huvudförhandling, se tingsrätt
 Ting (Gotland) – äldre minsta rättskrets på Gotland
 Tingsfrid – inför stundande rättsförhandlingar
 Tingsnotarie – en som efter en avslutad juristexamen får anställning som notarie via Domstolsverket vid en tingsrätt
 Sitta ting  – notarietjänstgöring vid en tingsrätt
 Tingsrätt – en domstol med första instans och allmän underrätt i både Sverige 1971– och Finland 1993– 
 Tingslag – beteckningen för häradsrättens domkrets
 Tingsställe – platsen för ting
 Allshärjarting – en i äldre historiska arbeten ofta förekommande benämning på det allmänna riksting
 Borgartinget – under medeltiden det allmänna tinget (huvudsakligast) för sydöstra Norge
 Lagmansting – ting som hölls under lagmannens ledning och där lagmansrätt dömde
 Lagting (historiskt) – i det forntida Norge de församlingar, som i de gamla norska lagdömmena (tingslag) utövade rättsskipning
 Landsting (historiskt) – ett ting för ett helt landskap, Sveriges medeltida landsting
 Räfsteting – från medeltiden ett av de ting i Sverige, där kungens domsrätt utövades upphörde 1614/1615

Se även
 Häradsrätt –  underrätten i allmänna mål på landsbygden i Sverige –1970 och i Finland –1993
 Rådhusrätt – underrätten i allmänna mål i städer i Sverige och Finland, ersatt med tingsrätt
 Kämnärsrätt – en sedan 1849 upphävd underdomstol i Sveriges städer
 Underrätt – en av de domstolar som dömer i första instans
 Överrätt – domstolar som dömer i högre samt sista instans

Politiska församlingar

 Ting – politisk församling för lagstiftning, rättskipning och förvaltning i det forntida, vikingatida och medeltida Norden

 Stortinget –  den lagstiftande församlingen i Norge 1814–
 Lagting (Stortinget) – ena av två kamrar som det norska Stortinget –2009
Folketinget –  Danmarks lagstiftande församling 1953–
Alltinget – Islands lagstiftande församling 930–
Ålands lagting – det självstyrda Ålands parlament
Løgting –  Färöarnas lagstiftande församling
Tjustkulle IP

Tjustkulle IP är en konstfrusen bandybana i Vetlanda i Sverige. Tjustkulle invigdes den 21 november 1976 med träningsmatchen Vetlanda BK-Katrineholms SK (3–5) och är hemmaplan för Vetlanda BK, Skirö AIK och Nävelsjö SK. På stadion spelades också flera bandylandskamper med Sverige.

Den har stora mått, 110 x 65 meter. Belysningen kommer från hängande armaturer ovanför isen.

Publikrekordet på Tjustkulle, 4 475 betalande åskådare, noterades under mellan Vetlanda BK och IFK Motala den 8 mars 1985, under första semifinalen i svenska mästerskapet 1985.

Inför säsongen 2005/2006 rensades kylslingorna efter den föregående säsongens problem.

Inför säsongen 2012–2013 flyttade Vetlanda BK in i Sapa Arena.

Källor

Bandyanläggningar i Sverige
Sport i Vetlanda
Sportanläggningar invigda 1976
Sportanläggningar i Vetlanda kommun
1976 i Sverige
Tiohuggarrodd

Tiohuggarrodd är en form av rodd som förekommer på både Sveriges västkust och Sveriges östkust, men med tyngdpunkt på västsidan.

Rodden sker i så kallade tiohuggare, vilken är en typ av slup som förr användes som skeppsbåt på örlogsfartyg.

Båttypen är tungrodd, men kräver inte så mycket teknik som en tävlingsroddbåt. Båten ros av tio roddare, fem på vardera sidan med en åra per roddare. En styrman i aktern håller koll på kursen och manar fram sin besättning.

Varje år arrangeras svenska mästerskap. Röjdykarrodden är en tävling med stort rykte inom tiohuggarkretsar.

Externa länkar 
Tiohuggarrodd

Rodd
Bebyggelsehistorisk tidskrift

Bebyggelsehistorisk tidskrift utges av den för ändamålet stiftade föreningen "Bebyggelsehistorisk tidskrift".

Tidskriften utkommer med två nummer per år. Varje nummer redigeras av en utsedd redaktör. Härvid medverkar också tidskriftens redaktionskommitté som innehåller företrädare för en rad ämnen. Recensionsavdelningen i tidskriften handhas av en särskild recensionsgrupp.

Externa länkar 
Bebyggelsehistorisk tidskrift

Svenska tidskrifter
Byggnadskultur

Byggnadskultur är Svenska byggnadsvårdsföreningens tidskrift, och den enda i Sverige med inriktning på restaurerings- och byggnadsvårdsfrågor. Tidskriften utkommer med fyra nummer per år. Här tas aktuella byggnadsvårdsämnen upp till debatt, här finns artiklar om hantverk och traditionella material, bokrecensioner, föreningsnytt och kalendarium med tips om kurser m.m. 

Tidskriften går att köpa direkt via webbplatsen Byggnadsvård,  men även på landets Presstop-butiker.

Externa länkar 
Tidskriften Byggnadskultur
Svenska byggnadsvårdsföreningen

Svenska tidskrifter
Kartbladet

Kartbladet var en tidskrift som gavs ut av Kartografiska sällskapet med fyra nummer per år. Kartbladet har efter sammangåendet med Svenska Sällskapet för Fotogrammetri och Fjärranalys ersatts med tidskriften Kart&Bildteknik.

Kartbladet innehöll artiklar inom området geografisk informationshantering, såsom kartografi, GIS, GIT, visualisering, historisk kartografi och geodesi.

Svenska tidskrifter