kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kyros cylinder

Kyros cylinder eller Kyroskrönikan är en cylinder av lera, daterad till 500-talet f. Kr., upptäckt 1879 i Babylon, där den persiske akemeniderkungen Kyros II lät inskriva information om sin härstamning, sin seger över Babylonien och de förtryckta folkens befrielse. Proklamationen, som utfärdades 538 f.Kr. berör religionsfrihet och rättstrygghet och har betraktats som den första människorättsliga förklaringen.

Deklaration om mänskliga rättigheter? 
Delar av texten finns ingraverad över ingången till FN-högkvarteret, som en gåva från Mohammad Reza Pahlavi, den dåvarande shahen av Iran. Den betraktas här och av vissa forskare som första deklarationen för mänskliga rättigheter. Detta då Kyros deklarerar att han frigett Babyloniens befolkning från sina bojor och låtit alla gudar återvända till sina tempel. Denna tolkning anses av andra forskare vara felaktig och övertolkande eftersom texten tillkommit i en specifikt historisk kontext och är ett uttryck för perserkungens personliga religion, zoroastrismen. Dessutom behandlar texten endast rätten att fritt utöva sin religion och sina lokala kulturella seder och traditioner.

Upptäckten och tydningen av cylindern har till viss del visat att Bibelns beskrivning av Kyros stämmer överens med den akemenidiska självbilden.

Kyros politiska tänkande och religiösa öppenhet har utövat ett stort inflytande på sin eftervärld, från antika grekiska författare som Xenofon till USA:s grundlagsfäder.

Referenser

Externa länkar 
 Krigarkung föregrep mänskliga rättigheter Artikel av Ashk Dahlén i Svenska Dagbladet, 29 oktober 2014
The British Museum: Cyrus Cylinder 
The Telegraph (16 juli 2008): Cyrus cylinder's ancient bill of rights 'is just propaganda' 
Livius: The Cyrus Cylinder 

British Museums samlingar
Fornfynd i Irak
Persiska riket
Litteratur under antiken
Mänskliga rättigheter
Rättshistoria
Vetenskapsåret 1879
Hydra 70

Hydra 70-raketen är ett vapen som utvecklats från 2,75" (70mm) "Folding-Fin Aerial Rocket"-raketen (FFAR) som utvecklades av den amerikanska flottan för användning som en friflygande raket under det sena 1940-talet.

Raketvapen
AGM-114 Hellfire

AGM-114 Hellfire (Helicopter launched fire-and-forget) är ett amerikanskt pansarvärnsystem som ursprungligen utvecklades för att bekämpa hårda mål (fartyg, bunkrar eller pansarfordon) men som nu används mer som en allmän markmåls- eller ytmålsrobot mot en mängd typer av mål. Bofors har utvecklat en särskild version för svenska försvaret, vilken används som sjömålsrobot under namnet Robot 17. 

AGM-114 finns i dels i en version kallad Hellfire I som togs i tjänst i mitten av 1980-talet och en uppdaterad version, Hellfire II, som togs i tjänst i mitten av 1990-talet. Dessutom finns ett antal underversioner till både Hellfire I och II där skillnaden, med ett undantag, är typen av stridsdel vilket avgör vilken typ av mål roboten är lämpad för. De tillgängliga typerna av stridsdelar är sprängsstridsdel med brandeffekt, riktad sprängverkan och termobarisk stridsdel. 

Hellfire-roboten styrs av reflektionen från en laser som belyser målet med undantag av en version, AGM-114L Longbow Hellfire, avsedd för att bekämpa pansarfordon, som är utrustad med en målsökare av millimetervågradartyp vilket gör roboten fire-and-forget-kapabel, till skillnad från alla andra versioner som kräver kontinuerlig laserbelysning under robotens hela färd till målet. Lasern kan vara monterad på den avfyrande plattformen eller riktas av en forward air controller på marken. Roboten kan avfyras antingen från marken, från en bärbar lavett eller fordonsmonterad, eller från luften, från helikopter eller obemannad luftfarkost.

Varianter
 AGM-114A – Ursprunglig variant med pansarbrytande laddning.
 AGM-114B – Variant med röksvag motor och avståndssäkring för användning från fartyg.
 AGM-114C – AGM-114A med samma motor som AGM-114B.
 AGM-114F – Robot med tandemladdning.
 AGM-114K – AGM-114F med avståndssäkring och förbättrad elektronik.
 AGM-114L – Robot med millimetervågsradar.
 AGM-114M – Robot med splitterladdning.
 AGM-114N – Robot med termobarisk laddning.
 AGM-114P – AGM-114K modifierad för att bäras av UAV:er.
 ATM-114Q – Övningsrobot baserad på AGM-114N.
 ATM-114S – Övningsrobot baserad på AGM-114K.

Användare

Se även 
 Robot 17

Källor

Amerikanska pansarvärnsrobotar
Lockheed Martin
Amerikansk krigsmateriel under kalla kriget
Lövgrodor

Lövgrodor (Hylidae) är en familj grodor som är mindre, smalare, starkare färgade och bor i varmare miljöer än äkta grodor (Ranidae).  De äter insekter, som de jagar på buskar och träd.

De europeiska lövgrodorna (till exempel lövgroda Hyla arborea) kan hittas i de mellersta och södra delarna av kontinenten och även i Asien och Nordafrika.  Arterna kan användas som en sorts barometer, eftersom de går högre före regn.

I Nordamerika finns det många lövgrodarter.  Till exempel grå lövgroda (Hyla versicolor), en grå lövgrodeart, och amerikansk lövgroda (Hyla cinerea).  Vårpipare (Pseudacris crucifer) är också väl utspridd i östra delarna av USA och kan höras på vår- och sommarkvällar.

Systematik 

Lövgrodornas familj delas upp i 4 underfamiljer och 37–39 släkten.
Pelodryadinae
Cyclorana
Litoria
Nyctimystes
Phyllomedusinae 
Agalychnis
Hylomantis
Pachymedusa
Phasmahyla
Phrynomedusa
Phyllomedusa
Hemiphractinae
Cryptobatrachus
Flectonotus
Gastrotheca
Hemiphractus
Stefania
Hylinae
Acris
Anotheca
Aparasphenodon
Aplastodiscus
Argenteohyla
Corythomantis
Duellmanohyla
Hyla
Lysapsus
Nyctimantis
Osteocephalus
Osteopilus
Phrynohyas
Phyllodytes
Plectrohyla
Pseudacris
Pseudis
Pternohyla
Ptychohyla
Scarthyla
Scinax
Smilisca
Sphaenorhynchus
Tepuihyla
Trachycephalus
Triprion
Xenohyla

Källor 
 Delar av denna artikel utgörs av bearbetad text ur Collier's New Encyclopedia, utgiven 1921.

Externa länkar 
The complete treefrog

Lövgrodor
Gideoniterna

The Gideons International, i Sverige under namnet Gideoniterna sedan 1951, är en internationell kristen organisation med verksamhet i cirka 200 länder och territorier med medlemmar från alla evangeliska kyrkor och samfund. 

The Gideons Internationals främsta uppgift är att placera biblar och exemplar av Nya Testamentet på hotell, fängelser, sjukhus och vårdhem. Gideoniternas medlemmar överlämnar även ficktestamenten till bland annat fångar, skolungdom, militärer och sjukvårdspersonal.

Gideoniternas symbol består av en lerkruka med en eld som flammar upp ur den. Runt krukan finns en ring som symboliserar en basuns munstycke.

Historia 
År 1898 möttes två kristna affärsmän i Boscobel i Wisconsin i USA. De fick då idén att starta en organisation för kristna handelsresande. År 1899 startade John H Nicholson, Samuel E Hill och Will J Knights Gideoniterna och i juli 1908 delades de första 25 biblarna ut. Innan årets slut hade man placerat ut 5 774 biblar på hotellrum i 17 amerikanska delstater.

Kvinnor i The Gideons International
Gideoniterna välkomnar enbart män som fullvärdiga medlemmar (en kvinna som är gift med en manlig gideonit kan dock bli medlem i en sidoorganisation, Gideons International Auxiliary). Förbudet mot kvinnliga medlemmar är omstritt, och har lett till att olika nationella organisationer begär utträde för att kunna erbjuda även kvinnor fullvärdigt medlemskap. Organisationen i Kanada lämnade det internationella samarbetet 2011, och har 2018/2019 följts av Storbritannien och Sverige. I Kanada är 2019 omkring hälften av medlemmarna kvinnor.

The Gideons International i Sverige
I Sverige bildades 1919 Resande Köpmäns Kristliga Förening, som senare bytte namn till Gideoniterna. 1974 valde man att ingå som svenskt nationsförbund i The Gideons International.

Utträde ut den internationella organisationen
Det nationella svenska förbundet beslutade 2018 sitt utträde ur The Gideons International. Anledningen var dess önskan att införa lika medlemsvillkor för män och kvinnor, vilket inte godtogs av den internationella organisationen. Den svenska organisationen fick under en övergångsperiod på ett år fortsätta använda namnet Gideoniterna. I juni 2019 bytte man namn till Goda nyheter - för livet.

Nyetablering av The Gideons International i Sverige 
Den internationella organisationen The Gideons International etablerade i juli 2019 en ny verksamhet i Sverige genom att starta gideonitgrupper i ett flertal städer. Gideoniterna i Sverige är idag en del av The Gideons Internationals internationella expansionsverksamhet IOC.

Namnet Gideoniterna 
Organisationen är uppkallad efter den Gideon som omtalas i Domarboken i Bibeln.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Internationella ekumeniska organisationer
Kristna organisationer
Religiösa organisationer bildade 1899
Racer X

Racer X är en heavy metal-grupp bildad i Los Angeles 1984. Kännetecknande för Racer X är snabba låtar, harmoniserade gitarrsolon och ylande falsettkörer. Efter några år av lokal framgång i Los Angeles i slutet av 1980-talet tog gruppen en längre paus när Paul Gilbert lämnade gruppen för att bilda Mr. Big. De övriga medlemmarna gick till grupper som Judas Priest, Badlands och The Scream. 1999 började gruppen spela tillsammans igen på deltid.

Medlemmar 
Senaste kända medlemmar
Paul Gilbert – sologitarr, rytmgitarr (1984–1988, 1999– )
Jeff Martin – sång (1984–1989, 1999– )
Juan Alderete – basgitarr (1984–1989, 1999– )
Scott Travis – trummor (1986–1989, 2000– )

Tidigare medlemmar
Bruce Bouillet – sologitarr, rytmgitarr (1986–1989)
Harry Gschöesser – trummor (1984–1986)
Todd DeVito – trummor (1986)
Chris Arvan – gitarr (1988–1989)
Oni Logan – sång (1989)
Tom Ingham – sång

Diskografi 
Studioalbum
Street Lethal (1986)
Second Heat (1987)
Technical Dificulties (1999)
Superheroes (2000) 
Getting Heavier (2002)

Livealbum
Live Extreme Volume (1988)
Live Extreme Volume II (1992)
Live at the Whiskey: Snowball of Doom (2001) 
Live at the Yokohama: Snowball of Doom 2 (2002)

Video
Snowball of Doom - Live at the Whisky (DVD) (2002)

Externa länkar

Officiell webbplats

Amerikanska metalgrupper
Musikgrupper bildade 1984
Lag Högström

Lag Högström var ett lag som representerade Sverige vid flera världsmästerskap och Europamästerskap i curling på 1980-talet. Laget leddes av skippern Elisabeth Högström och de kom från Karlstads CK. Vilka deltagarna i laget var skiftade något, men de bestod oftast av Elisabeth Högström, Carina Olsson (1980-1981), Birgitta Sewik (1980-1988), Karin Sjögren (1980-1984), Katarina Hultling (1981-1983). Vid Europamästerskapet 1988 ledde Elisabeth Högström en annan lagkonstellation med Anette Norberg, Monika Jansson och Marie Henriksson.

Meriter
Europamästerskap      
Guld 1980
Silver 1981
Guld 1982
Guld 1983
Guld 1988
Världsmästerskap    
Silver 1980
Guld 1981
Silver 1982
Olympiska spelen 
Silver 1988 (ej OS-gren, enbart demonstrationsgren)

Curling i Sverige
Lag Gustafson

Lag Gustafson, ibland kallat Team Umeå, representerade Sverige vid flera EM och VM i curling under 1990-talet. Laget leddes av skippern Elisabet Gustafson (tidigare Johansson) och de kom från Umeå CK. Laget bestod av Elisabet Gustafson, Katarina Nyberg, Louise Marmont och Elisabeth Persson.

Meriter
Europamästerskap       
Guld 1992
Guld 1993
Brons 1995
Silver 1996
Guld 1997
Guld 2000
Världsmästerskap       
Guld 1992
Brons 1993
Brons 1994
Guld 1995
Guld 1998
Guld 1999
Olympiska spelen  
Brons 1998

Externa länkar

Lagets hemsida

Curling i Sverige
Sport i Umeå
Lag Norberg

Lag Norberg från Härnösands CK har representerat Sverige i curling vid flera VM, EM och OS på 2000-talet. Laget bestod sedan 2003, då Le Moine kom in, av Anette Norberg, Eva Lund, Cathrine Lindahl och Anna Le Moine (tidigare Svärd, född Bergström). När laget vann EM-guld 2001 spelade Maria Hasselborg etta och vid EM-guldet 2002 var Helena Lingham etta i laget. Reserv i OS 2006 var Ulrika Bergman och i OS 2010 Kajsa Bergström.

Laget vann fem EM-guld i rad 2001-2005 och blev åter europamästare 2007. 2005 och 2006 blev man världsmästare och 2006 och 2010 olympiska mästare. Därmed lyckades laget 2005-2006 med en bedrift som inget annat lag gjort tidigare, nämligen att vinna OS, VM och EM under samma säsong. Den 26 februari 2010 blev lag Norberg första lag i historien att försvara ett OS-guld genom seger i finalen mot Kanada, slutresultat 7-6 efter att ha stulit en poäng i skiljeomgången.

Den 24 maj 2010 meddelades att det dåvarande laget upplöstes. 

Säsongen 2010/2011 bildade Anette Norberg ett nytt lag med de nya lagkamraterna Lotta Lennartsson, Sara Carlsson och Cissi Östlund från Karlstads CK. De tog guld i VM under sin första säsong och besegrade Kanada i finalen.

Källor

Curling i Sverige
Lag Lindholm

Lag Lindholm har representerat Sverige vid många internationella tävlingar i curling. Laget bestod av Peja Lindholm, Tomas Nordin, Magnus Swartling och Peter Narup och kom från Östersunds CK. Coach för laget 2002-06 var Lars-Åke Nordström, och reserv under några år Anders Kraupp. Med något annorlunda lagkonstellationer har Peja Lindholm också lett lag som representerat Sverige vid JVM 1988-1990 (JVM-guld 1989). 

Laget blev världsmästare för seniorer tre gånger, 1997, 2001 och 2004, och kom tvåa två gånger, 1998 och 2000. Laget vann EM 1998 och 2001, och blev tvåa 2002, 2003, 2004 och 2005, varvid inkluderas fem EM-finaler i rad 2001-2005.  Utöver dessa medaljplatser deltog Pejas lag i VM 1993 och 1995, och i EM 1993, 1997 och 1999. Laget vann SM nio år i rad mellan 1997 och 2005, och deltog i OS 1998 i Nagano, 2002 i Salt Lake City och 2006 i Turin.

Meriter
Europamästerskap       
Guld 1998
Guld 2001
Silver 2002
Silver 2003
Silver 2004
Silver 2005
Världsmästerskap      
Guld 1997
Silver 1998
Silver 2000
Guld 2001
Guld 2004

Peja Lindholms mycket framgångsrika lag splittrades efter säsongen 2005-2006 efter att hans tidigare lagkamrater valt att dra sig tillbaka från sina elitsatsningar. Peja själv spelade ytterligare en säsong inom elitcurlingen och elitserien innan också han slutade. Pejas nya lagkamrater under den säsongen var; James Dryburgh, Viktor Kjäll och Anders Eriksson.

Externa länkar 

Bild på Peja Lindholms gamla lag vid Östersunds curlingklubbs hemsida

Curling i Sverige
Thurston Moore

Thurston Joseph Moore, född 25 juli 1958 i Coral Gables i Florida, är en amerikansk musiker, mest känd som gitarrist och sångare i det alternativa rockbandet Sonic Youth och Chelsea Light Moving. Moore har även släppt soloalbum och samarbetat med en mängd andra musiker och band. Han driver skivbolaget Ecstatic Peace!.

Biografi 
Thurston Moore föddes i Coral Gables i Florida och växte upp i Bethel i Connecticut. Han studerade vid Western Connecticut State University men ville flytta till New York istället. Han lärde sig att spela gitarr av Glenn Branca och grundade snart Sonic Youth där han var gitarrist och sångare. 1984 gifte han sig med Sonic Youths basist, gitarrist och sångare Kim Gordon. Gordon och Moore har en dotter, Coco Hayley Gordon Moore. Paret separerade 2011 och skilde sig 2013.

Vid sidan om Sonic Youth har Moore även släppt ett antal soloskivor, som 1995 års Psychic Hearts och 2007 års Trees Outside the Academy. Han har samarbetat med flera andra artister och band som DJ Spooky, Jad Fair, Nels Cline, William Hooker, Christian Marclay, R.E.M. samt Cock E.S.P. Under mitten av 1990-talet startade han ett sidoprojekt, The Dim Stars, tillsammans med punklegenden Richard Hell. År 2004 producerade han ett album för noisebandet To Live and Shave in L.A. År 2005 släppte han boken Mix Tape: The Art of Cassette Culture.

Tidningen Rolling Stone rankade 2003 Moore och Lee Ranaldo (även han i Sonic Youth) som de 33:e och 34:e bästa gitarristerna.

Thurston Moore har recenserat ny musik i Arthur Magazine.

Diskografi

Solo

 (med Evan Parker och Walter Prati)

Med Chelsea Light Moving
2013 – Chelsea Light Moving

Med Pvre Matrix

Med Thurston Moore Group

Källor

Externa länkar 

Sonic Youth – officiell webbplats
Ecstatic Peace! – Moores skivbolag

Födda 1958
Amerikanska rockgitarrister
Amerikanska rocksångare
Personer från Coral Gables
Män
Levande personer
Noisemusiker
Medlemmar i Sonic Youth
Steve Shelley

Steve Shelley, född 23 juni 1963 i Midland i Michigan, är en amerikansk trummis.

Shelley spelade i flera olika central-Michiganband under sin uppväxt, bland annat en av originalmedlemmarna i punkbandet Crucifucks. Sedan 1984 är han med i Sonic Youth där han tog över efter Bob Bert. År 1995 startade han skivbolaget Smells Like Records med huvudkontor i Hoboken i New Jersey. Tillsammans med en vän och Two Dollar Guitarmusikern Tim Foljahn hjälpte han Cat Power att utveckla sin musik och hjälpte till som trummis under hennes första tre musikalbum.

Amerikanska trummisar
Medlemmar i Sonic Youth
Amerikanska musiker under 1900-talet
Personer från Midland, Michigan
Födda 1963
Levande personer
Män
Skip (curling)

Skip, även skipper (engelska: 'skeppare', 'lagkapten'), är namnet på lagkaptenen i curling. Det är "skippern" som leder laget på plan och som oftast namnger laget. Så heter till exempel Anette Norbergs lag Lag Norberg. Oftast, men inte alltid, spelar skippern som fjärde och sista spelare i laget.

Referenser

Curling
Lag Oscarius

Lag Oscarius representerade Sverige vid VM 1972 och 1973 samt vid EM 1975. Laget leddes av skippern Kjell Oscarius och övriga deltagare var Bengt Oscarius, Claes-Göran "Boa" Carlman och Tom Schaeffer. Laget kom från Djursholms CK. Tom Schaeffer och Boa Carlman deltog också vid VM 1978 med en annan lagkonstellation.

Meriter
Europamästerskap  
Silver 1975
Världsmästerskap  
Guld 1973

Källor
Svenska Curlingförbundet

Curling i Sverige
Sport i Danderyds kommun
Lag Kamp

Lag Kamp representerade Sverige i curling vid världsmästerskapet och Europamästerskapet 1977. Laget leddes av skippern Ragnar Kamp. Övriga deltagare var Christer Mårtensson, Håkan Rudström och Björn Rudström.
Ragnar Kamp ledde också andra lagkonstellationer som representerade Sverige vid världsmästerskapet 1975 och 1980.

Meriter
Europamästerskap  
Guld 1977
Världsmästerskap  
Guld 1977

Curling i Sverige
Lag Branäs

Lag Branäs representerade Sverige i curling vid Europamästerskap 1975-1977. Laget leddes av skippern Elisabeth Branäs och övriga deltagare var Anne-Marie Ericsson, Elisabeth Högström (1976), Britt-Marie Lundin-Ericson och Eva Rosenhed.

Meriter
Europamästerskap    
Silver 1975
Guld 1976
Guld 1977

Curling i Sverige
Christian Ludwig Brehm

Christian Ludwig Brehm, född 24 januari 1787 i Schönau vor dem Walde, död 23 juni 1864 i Renthendorf, var en tysk pastor och ornitolog. Han var far till Alfred Brehm.

Asteroiden 7054 Brehm är uppkallad efter honom och Alfred Brehm.

Brehm studerade vid universitetet i Jena. År 1813 blev han präst i Renthendorf, en ort söder om Leipzig, där han levde och verkade fram till sin död. Hans omfångsrika textproduktion omfattar bland annat Beitrage zur Vogelkunde (1820-22), där han beskriver 104 tyska fågelarter in i minsta detalj, Handbuch der Naturgeschichte aller Vogel Deutschlands (1831), samt Monographie der Papageien (1842-55).

Brehm samlade på sig över 15 000 fågelskinn. Han erbjöd dem till Berlins zoologiska museum, men försäljningen blev aldrig av. Efter hans död blev samlngen kvar på vinden till hans hus och där de senare hittades av Otto Kleinschmidt först flera år senare. Kleinschmidt lyckades övertala lord Rothschild att köpa samlingen och år 1900 hamnade de på hans museum i Tring.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.
 The Bird Collectors, av Barbara och Richard Mearns 
 artikeln är till stora delar översatt från engelska Wikipedia

Noter

Tyska ornitologer
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Gotha
Avlidna 1864
Födda 1787
Män
Svensk uppslagsbok
Enwp
Alumner från Jena universitet
Skepp som mötas

Skepp som mötas är en svensk dramafilm från 1916 i regi av Victor Sjöström.

Handling
Sjömannen John Hall räddar en professor och dennes dotter Ethel från några berusade sjömän. Det visar sig att John är en duktig amatörmålare. Han bjuds hem till professorn och Ethel uppmuntrar honom att ställa ut sina målningar. John hoppar av sjömansyrket, gifter sig med Ethel och blir konstnär på heltid. Efter några år spricker äktenskapet och John flyttar utomlands. Han har nu blivit en mycket erkänd konstnär. När John vid ett tillfälle tar en båt tillbaka till Sverige kolliderar man med en liten segelbåt i Stockholms skärgård och rorsmannen faller i vattnet. Denna person visar sig vara Ethel. John bär henne in till sin hytt och de tu är åter förenade.

Om filmen
Filmen premiärvisades 10 januari 1916 på biograf Cosmorama i Göteborg. Filmen spelades in vid Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö med exteriörer från Stockholms skärgård, Gamla stan och Stockholms ström av Henrik Jaenzon.

Rollista (i urval)
August Warberg – Cramer, professor 
Lili Bech – Ethel, hans dotter 
Egil Eide – John Hall, sjöman 
Mathias Taube – Hiller, doktor

Källor 

Svenska filmer 1916
Svenska dramafilmer
Svenska kortfilmer
Kortfilmer 1916
Filmer i regi av Victor Sjöström
Filmer från Svenska Biografteatern
Svenska stumfilmer
Förlorade filmer
Rosen på Tistelön (film, 1915)

Rosen på Tistelön är en svensk dramafilm från 1915 i regi av Georg af Klercker.

Om filmen 
Filmen premiärvisades 25 oktober 1915 på biograf Sibyllan i Stockholm. Filmen spelades in vid Victoriabiografens bakgårdsateljé i Göteborg med exteriörer från västkusten av Sven Pettersson och Gösta Stäring. Som förlaga har man en fri tolkning av Emilie Flygare-Carléns genombrottsroman Rosen på Tistelön som utgavs 1842.

Rollista i urval  
Victor Arfvidson – Efraimsson, fiskare 
Anna Löfström – Hans hustru 
Elsa Carlsson – Anna, deras dotter 
Eric Malmberg – Bernhard, deras son 
Frans Oscar Öberg – Lilja, kustsergeant 
Algot Gunnarsson – Strömberg, kustroddare

Se även

Källor 

Svenska filmer 1915
Svenska dramafilmer
Svenska kortfilmer
Kortfilmer 1915
Filmer i regi av Georg af Klercker
Svenska filmer baserade på romaner
Svenska stumfilmer
Förlorade filmer