kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
François Lefort

François Jacques Lefort,  född den 23 december 1656 i Genève, död den 2 mars 1699 i Moskva, var en schweizisk militär i rysk tjänst, Peter den stores gunstling. 

Lefort inträdde som ung 1670 i fransk krigstjänst och 1674 i holländsk. År 1675 begav han sig över Archangelsk till Moskva, där han en tid tjänstgjorde som dansk legationssekreterare. Han trädde där 1678 i tjänst hos tsar Fjodor III som kapten i ryska armén och deltog i fälttågen mot turkar och tartarer 1681-89 och avancerade till överste. År 1682 lärde han känna den unge tsar Peter och vann inom kort dennes gunst.

Lefort vann Vasilij Golitsyns förtroende men slöt sig efter statskuppen 1689 till tsar Peter och blev 1694 storamiral och övergeneral med uppdrag att europeisera krigsväsendet. Han ledde tillsammans med Fjodor Golovin och Patrick Gordon det misslyckade Azovtåget 1695–1696 och blev 1697 guvernör över Novgorod. Åren 1697–1698 var han också en av de tre ambassadörerna i den ryska beskickning som avgick till utlandet och i vars följe tsar Peter inkognito befann sig. Han biträdde tsar Peter i dennes arbete att lägga grunden till den ryska flottan samt höja landets odling och näringar genom inkallande av tyska och franska konstnärer och hantverkare.

Källor
 
 

Ryska militärer under 1600-talet
Personer i Ryssland under 1600-talet
Personer från Genève
Födda 1656
Avlidna 1699
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Pirates of the Caribbean (åkattraktion)

Pirates of the Caribbean är en av de mest kända åkattraktionerna på Disneyland, Walt Disney World, Tokyo Disney Resort och Disneyland Resort Paris. Först ut var attraktionen på Disneyland i Anaheim, Kalifornien, där den hade premiär 1967. Attraktionen var den sista som Walt Disney själv var med och utformade.

Konceptet med Pirates of the Caribbean är en båttur genom olika pirat-relaterade scener. Till största delen är scenerna statiska med fullskaliga dockor men det förekommer även explosioner från pistoler och kanoner. Under och omkring åkturen spelas en sång som lätt fastnar:
Yo ho, yo ho, a pirate's life for me.
We pillage and plunder, we rifle and loot.
Drink up me 'earties, yo ho.
We kidnap and ravage and don't give a hoot.
Drink up me 'earties, yo ho.

Saker influerade av attraktionen
Pirates of the Caribbean är en uttalad influens till de första två delarna av spelserien Monkey Island (1990 och 1991).
2003 hade filmen Pirates of the Caribbean: Svarta Pärlans förbannelse premiär. Den fick fyra uppföljare: Död mans kista (2006), Vid världens ände (2007) och I främmande farvatten (2011) och Salazar's revenge 'Filmerna produceras av Walt Disney Pictures. 
Disneys temaparker
Pirates of the Caribbean
Bodsjö

Bodsjö är kyrkbyn i Bodsjö socken i Bräcke kommun i sydöstra Jämtland. 

Bodsjöbyn är troligen en av de äldsta byarna i Bodsjö. Här har Boddas bönhus stått och flyttades till sin nuvarande plats vid Bodsjö kyrka 1912-1913. I Bodsjöbyn har det funnits 2 kvarnar och 1 såg. Ruinerna av en stenladugård som uppfördes omkring 1840-1850 finns kvar intill landsvägen genom byn.

Externa länkar
bodsjobygden

Orter i Bräcke kommun
Offentlig

Offentlig verksamhet anger bland annat om en verksamhet är finansierad av allmänna medel (skatteintäkter från stat, kommun och landsting), och därmed blir satt under särskild lagstiftning, i Sverige bland annat offentlighetsprincipen och Lagen om offentlig upphandling.

Offentlig verksamhet kan också avse privat- eller föreningsägd, till exempel restauranger, parker, evenemangsplatser som Folkets hus, bio, bensinstationer osv, där syftet är att erbjuda tillgänglighet för allmänheten. Delar av den särskilda lagstiftningen gäller då, till exempel brandskyddsregler, miljö- och hälsoaspekter i verksamheten, men inte offentlighetsprincipen i annat än myndighetsärenden.

Offentlig lokal omgärdas av hårdare krav än hemmiljö. Till dessa räknas utöver ovanstående också kyrkor, ålderdomshem, serviceboende, sjukvård, skola, barnomsorg och omsorgsverksamhet som inte sker i vårdtagarens hem.

Se även 
 Offentligt rum
 Offentlig plats
 Allmän plats
 Offentlighet
 Offentlig person
 Offentlig sektor
 Civilsamhället

Referenser 
 

Förvaltning
Näringsliv
Institutioner
Offentlighet
Pirates of the Caribbean: Svarta Pärlans förbannelse

Pirates of the Caribbean: Svarta Pärlans förbannelse är en amerikansk film från 2003. Filmen blev den första i en serie, där den andra delen heter Död mans kista, den tredje Vid världens ände, den fjärde I främmande farvatten och den femte Pirates of the Caribbean: Salazar's Revenge. De tre första filmerna är regisserade av Gore Verbinski, producerad av Jerry Bruckheimer och är baserad på attraktionen Pirates of the Caribbean i nöjesparkerna Disney World och Disneyland. Den fjärde filmen, I främmande farvatten, är regisserad av Rob Marshall.

Handling 
Kapten Barbossa (Geoffrey Rush) och hans pirater har drabbats av en förbannelse de gärna vill bryta. För att häva förbannelsen måste de ta tillbaka de 882 aztekiska guldmynt som de stal från en magisk kista tio år tidigare. De måste även ha blodet från den döda piraten William (Bootstrap) Turner, och det enda sättet att få tag i det är genom Bootstraps enda barn, William Turner II (Orlando Bloom). Av misstag tar de istället Williams stora kärlek Elizabeth Swann (Keira Knightley). När William får reda på detta så gör han allt för att rädda henne. Han tvingas då ta hjälp av den halvgalne piraten kapten Jack Sparrow (Johnny Depp) som sitter i häktet i väntan på hängning. Jack, som till varje pris vill återta sitt gamla skepp Svarta Pärlan som har stulits ifrån honom av Barbossa, tar genast emot hjälpen från William och de två ger sig av efter Barbossa och Svarta Pärlan så fort det bara går. Det blir en intressant resa med skatter, faror, galenskap, kärlek, gammal bekantskap och pirater.

Rollista 
 Johnny Depp - Kapten Jack Sparrow
 Geoffrey Rush - Kapten Hector Barbossa
 Orlando Bloom - William "Will" Turner
 Keira Knightley - Elizabeth Swann 
 Jack Davenport - Kommendör James Norrington
 Kevin R. McNally - Joshamee Gibbs
 Zoë Saldaña - Anamaria
 Jonathan Pryce - Guvernör Weatherby Swann
 Treva Etienne - Piraten Koehler
 David Bailie - Mr. Cotton
 Lee Arenberg - Pintel
 Mackenzie Crook - Ragetti
 Trevor Goddard - Piraten Grapple
 Isaac C. Singleton, Jr. - Piraten Bo'sun
 Brye Cooper - Piraten Mallot
 Michael Berry, Jr. - Piraten Twigg
 Damian O'Hare - Löjtnant Gillette
 Giles New - Soldat Murtogg
 Angus Barnett - Soldat Mullroy
 Martin Klebba - Marty
 Greg Ellis - Löjtnant Theodore Groves
 Vince Lozano - Piraten Jacoby
 Christopher S. Capp - Mr. Cottons papegoja (röst)

Källor

Externa länkar 

 

Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska fantasyfilmer
Amerikanska komedifilmer
Disneys långfilmer
Filmer 2003
Jamaica på film
Skattjaktsfilmer
Piratfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Gore Verbinski
Pirates of the Caribbean-filmer
Filmer från Walt Disney Pictures
Nils Samuel von Koch

Nils Samuel von Koch (i riksdagen kallad von Koch i Augerum), född 10 mars 1801 i Skee socken, Bohuslän, död 13 juni 1881 på godset Augerum i Blekinge, var en svensk ämbetsman, justitiekansler och politiker. Han var son till majoren Nils Koch, adlad von Koch år 1815.

Koch tog 1820 juridisk ämbetsexamen i Uppsala. 1825 blev han kopist i Justitierevisionsexpeditionen samt utnämndes 1841 till respektive tillträdde som expeditionschef i Justitiestatsexpeditionen; 1844 fick han förordnande och 1848 fullmakt som justitiekansler; han tog avsked 1866.

Koch var 1845–1850 ledamot av lagberedningen och innehade, förutom åtskilliga andra allmänna uppdrag, ordförandeskapet i 1855–1859 års kommitté för utarbetande av ordningsstadga för rikets städer och 1858–1859 års kommitté för ny bevillningsstadgas uppgörande. Sedan von Koch efter faderns död 1848 erhållit säte och stämma på riddarhuset, deltog han i adelns förhandlingar vid alla följande ståndsriksdagar. Efter representationsförändringen, av vilken han var anhängare, valdes von Koch 1866 av Blekinge läns landsting till ledamot av Första kammaren och omvaldes 1875. Vid 1867 års riksdag var han ledamot av konstitutionsutskottet.

Inom politiken ägnade Koch särskild uppmärksamhet åt undervisningsfrågor och humanitära spörsmål. Han deltog i stiftandet av Hillska skolan på Barnängen (1830) och av Sällskapet för nyttiga kunskapers spridande (1833), visade i sin ämbetsutövning obenägenhet att åtala anmälda förbrytelser mot konventikelplakatet och uttalade sig vid riksdagarna för en sparsammare användning av edgång, dödsstraffets samt vatten- och brödstraffets avskaffande, gift kvinnas rätt att råda över sin egen arbetsförtjänst, oäkta barns lika arvsrätt med äkta efter mor samt inskränkning av förmögenhetens övervikt vid kommunala frågors avgörande.

Som riksdagsmotionär och medlem av bevillningsstadgekommittén arbetade han för upphävandet av personella skatter och införandet av allmän nettoinkomstskatt. Av frihandelsidén var han en avgjord anhängare; särskilt motionerade han om tullfrihet på flera livsförnödenheter. Genom en motion vid 1856 års riksdag gav han uppslaget till den allmänna regleringen av prästerskapets löneinkomster. Under den nya riksdagsordningens tid motionerade Koch ihärdigt om ändringar i brännvinslagstiftningen till nykterhetens främjande samt till en jämnare fördelning mellan landsbygden och städerna av inkomsten av försäljningsavgifterna. Även var han genom motioner verksam för medgivande av oinskränkt jordavsöndring och för ett rättvisare ordnande av skjutsväsendet, väghållningstungan och skyldigheten att uppföra allmänna byggnader på landet.

von Koch deltog i 1873 års s.k. kompromiss rörande de stora försvars- och grundskattefrågorna. Med bestämdhet uttalade han sig för öppen votering vid riksdagsförhandlingarna.

Se även 
 von Koch

Källor

Noter 

Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Nils Samuel
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Sveriges justitiekanslerer
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Personer från Skee socken
Födda 1801
Avlidna 1881
Män
Ugglan
Bodträskfors

Bodträskfors är en småort (från 2010) och tidigare tätort i Bodens kommun. Orten förlorade 2010 sin status som tätort på grund av minskande befolkning.

Etymologi 
Samhället har fått sitt namn av Bodträskforsen, där ett sågverk anlades 1845. Ån rinner genom sjön Bodträsket. Sjönamnet består av bod (kan vara fäbodar) och träsk betyder '(större) sjö.

Bruksort 
Bodträskfors var tidigare en, för Norrbottens förhållanden, betydande bruksort. En industri som baserades på skogens råvaror byggdes upp. Ån som rinner genom Bodträskfors, Bodträskån, dämdes upp och man anlade en vattensåg. Brukets herrgård uppfördes i mitten av 1800-talet. Till brukets arbetare byggdes fyra stora kaserner, som inrymde en stor del av brukets arbetskraft; en kasern rymde hela 14 familjer.

Carl Otto Bergman 
År 1860 kom Carl Otto Bergman till Bodträskfors, 32 år gammal. Han var disponent för bruksrörelsen under åren 1860-1887. Bergman var idérik och handlingskraftig, och han rationaliserade och moderniserade anläggningen. Sågen utvidgades och försågs med 2 ramar, kantverk och hyvelmaskin.

I början av 1870-talet rådde högkonjunktur i Europa och därmed var det god efterfrågan på trävaror. Bergman hade säkrat sågverkets behov av sågtimmer genom att skaffa sig till dispositionsrätt till skogsavverkning runt de olika vattendrag som ingick i Bodträskåns vattensystem. 

Bergman lämnade Bodträskfors 1888, då han flyttade till Gällivare och där fortsatte sin entreprenörsgärning. 
Vid slutet av 1800-talet hade sågverksrörelsen mist sin tidigare betydelse.
Bruket tillhörde då det år 1884 bildade Aktiebolaget Bodträskfors, vilket dessutom ägde Altappens sågverk i Nederluleå socken, Karlsviks sågverk på Luleå stads område, en betydande snickerifabrik i samma stad samt stora skogsområden.

Skogsbranden 2006
Huvudartikel: Skogsbranden i Bodträskfors 2006
En stor skogsbrand härjade området mellan den 11 augusti och den 8 september 2006. Under de 29 dagarna som branden rasade förstördes ett 1.900 hektar stort område.

Befolkningsutveckling

Se även
Edefors socken

Noter 

Orter i Bodens kommun
Tidigare tätorter i Norrbottens län
Småorter i Sverige
Von Koch

von Koch, [kokk] är ett efternamn som bärs bland annat av en svensk adelsätt. Den 31 december 2018 var det 72 personer i Sverige med efternamnet von Koch.

Den svenska släkten Koch (och von Koch) 
Enligt släkttraditionen härstammar släkten från Livland. Den äldste kände stamfadern Christen Koch var borgare och handlare i Kungälv vid mitten av 1600-talet. Han blev far till kyrkoherden i Stenkyrka på Tjörn i Bohuslän, kontraktsprosten Michael Christiani Koch. Med dennes söner Jöns och Nils delade sig släkten i två huvudgrenar. Jöns Koch blev far till den vittgrenade Uddevallasläkten Koch, som inte är adlig. Från den yngre brodern brukspatron Nils Koch (1707–1762), som var farfar till Nils Koch (1768–1848), härstammar den adliga grenen.

Den som i Sverige 1815 adlades (ätten sedan introducerad på Riddarhuset 1817) och därvid valde von Koch som sitt ättenamn var majoren Nils von Koch (1768-1848) som adlades enligt 37§ 1809 års regeringsform, vilket innebär att endast ättens huvudman innehar adlig värdighet.

Släktträd (urval) 
 Nils von Koch (1776–1848), major, den svenska adliga ättens stamfar
Nils Samuel von Koch (1801–1881), ämbetsman och politiker
Richert Vogt von Koch (1838–1913), överstelöjtnant, författare
Ebba von Koch (1866–1943), konstnär
Frances von Koch (1868-1922)
 Helge von Koch (1870–1924), matematiker
 Gerhard Halfred von Koch (1872–1948), socialpolitiker
 Agnes Wirén, född von Koch (1913–2005), folkhögskollärare
 Frances von Koch (1915–2007), skådespelare
 Arne von Koch (1875-1939), fil lic
 Sigurd von Koch (1879–1919), tonsättare, gift med
+ Kaju von Koch, född Magnell (1880–1952), möbelarkitekt
Erland von Koch (1910–2009), tonsättare

Utan känd släktskap 
 Konstantin von Koch (1890–1978), officer och luthersk präst av ryskt ursprung

Se även 
 von Kochs kurva
 Koch

Referenser

Externa länkar 
 Adl. ätten von Koch, N:o 2244 i Sveriges ridderskaps och adels kalender, 1923.

Koch
Abstraction-Création

Abstraction-Création, sammanslutning av nonfigurativa konstnärer bildad i Paris 1931 av Antoine Pevsner och Naum Gabo under ledning av Auguste Herbin och Georges Vantongerloo.

Rörelsens målsättning var inte att uppnå fullständig syntes mellan de föreställande konsterna utan snarare att åstadkomma en förening mellan några av måleriets och skulpturens tekniker.

Se även
 Abstrakt konst
 Konkret konst

Konståret 1931
Modernism
Salon des Réalités Nouvelles

Salon des Réalités Nouvelles är en konstsalong grundad 1946 i Paris i Frankrike för i huvudsak abstrakt konst.

Konstinstitutioner
Bondemölla

Bondemölla är en by i Hörby kommun. Bondemölla är också namnet på en gammal mölla (bondes mölla) som ligger nära infarten till Ludvigsborg. Möllan är nerlagd och i dammarna finns i dag en sportfiskeanläggning.

Orter i Hörby kommun
Boo

Boo är en stadsdel i Nacka kommun inom kommundelen Boo belägen på västra delen av ön Värmdö öster om Skurusundet. Fram till 2015 utgjorde Boo en egen tätort, varefter den växte samman med Stockholms tätort.

Befolkningsutveckling

Kultur 
Sveriges första privata elektronmusikstudio, kallad Andromeda, var fram till våren 2014 belägen i Tollare i Boo, vid Skurusundet och byggdes upp på 1970-talet av tonsättaren Ralph Lundsten. Tidigare var studion belägen i Kocktorp (också en del av Tollare), vid Kocktorpssjön, där den började byggas upp i slutet av 1950-talet.

År 1949 startade KFUM:s scoutkår tidningen Boo-Posten. Förste redaktör var pastor Widar Hedin och till en början var tidningen främst riktad till kyrkan, scoutrörelsen och Boos föreningar. Dock ändrades detta år 1955 när Yngve Kämpe efterträdde Hedin som redaktör och valde att göra tidningen mer politisk. År 1971 slogs Boo-Posten samman med Saltsjö-Posten men lades sedan ner år 1973.

Idrott och friluftsliv 
I början av 1950-talet anlades Boos första idrottsplats vid Sågtorp. Boo KFUM, Boo IF, Boo SK och Boo FF är de största idrottsföreningarna i Boo.

Den lugna promenaden är lättgångna och tydligt skyltade slingor som lämpar sig för alla personer. Nacka kommun har upprättat en lugn promenad i varje kommundel. Den lugna promenaden i Boo är cirka 4 500 meter lång och sträcker från Villa Lindängen förbi Gammeluddshemmet till Baggenstäket. En del går runt Gammeludden längs Lännerstasundet och heter Lännersta strandpromenad.

Bilder

Se även 
 Boo gård
 Boo socken
 Boo församling
 Boo landskommun
 Björknäs
 Orminge
 Västra Orminge

Noter

Litteratur 
 Josephson, Öberg Lindevall och Waldton Lézin: BooBoken - Saltsjö-Boo nu och då, 2008. .

Externa länkar 

 Nacka genom tiderna
 Boo hembygdsförening

 
Tidigare tätorter i Sverige
Rimnersvallen

Rimnersvallen är en idrottsarena belägen i östra Uddevalla.

Arenan skall totalrenoveras, och är i dag riven, 2022. Nyinvigning hösten 2023.

Bakgrund
Den 20 april 1920 börjar Rimnersvallens historia med att en kommitté tillsattes för planlägga projektet. Byggandet av Rimnersvallen startade 1921, i mitten av november 1922 påbörjades byggandet av läktaren och året därpå, den 5 maj 1923 blev det högtidlig invigning av idrottsplatsen.

Idrottsplatsen byggdes om inför fotbolls-VM 1958 och är en arena för både friidrott och fotboll. Rimnersvallens fotbollsplan mäter 105 x 65 meter. Här har bland annat IK Oddevold och IK Röss haft sin hemmaplan. 

Under 2021-22 revs Rimnervallen för att ge plats för en nybyggd arena på samma plats. Nyinvigning av nya Rimnersvallen väntas 16 september 2023.

Den 24 juli 2004 spelades på Rimnersvallen en av de flera jubileumslandskamper då Svenska Fotbollförbundet firade 100-årsjubileum. Matchen där, som var en damlandskamp mellan Sverige och Norge, slutade med norsk vinst (4-0).

Publikkapaciteten vid Rimnersvallen kommer att uppgå till 4 000 åskådare. Det sentida rekordet lyder på 10 605 vid fotbollsmatchen mellan IK Oddevold och IFK Göteborg, 1996 (matchen slutade 0-2). Annars lyder stadierekordet på 17 778 och sattes vid fotbollsmatchen mellan Brasilien och Österrike vid fotbolls-VM 1958 (matchen slutade 3-0).

Namnets ursprung
Namnet "Rimnersvallen" blev till efter ett förslag från författaren och redaktören Theodor Stalheim till dåvarande kaptenen vid Bohusläns regemente, Harald Nyman. Stalheim sade: "Tag namnet på den store riddaren Hrimner". Det var just vad kaptenen gjorde, och lade sedan till "vallen" efter.

Referenser

Noter

Externa länkar
Oddevold.se
Uddevallais.se
 Rimnersvallen - Nordic Stadiums

Sportanläggningar i Uddevalla kommun
Sport i Uddevalla
Världsmästerskapet i fotboll 1958
Sportanläggningar invigda 1923
1923 i Sverige
Herkules i New York

Herkules i New York är en amerikansk film från 1969 i regi av Arthur Allan Seidelman.

Handling
Efter flera århundraden har halvguden Herkules (Arnold Schwarzenegger, krediterad som "Arnold Strong") tröttnat på det enformiga livet i Olympen (de grekiska gudarnas hem) och ber sin far Zeus (Ernest Graves) tillåtelse att få lämna Olympen, men fadern säger strängt nej. Av en olyckshändelse där fadern av ilska över sonens trotsighet skickar iväg en blixt i hans riktning hamnar Herkules slutligen i världsmetropolen New York.

Bland människorna är det inte helt lätt för "Herk", som Herkules blir kallad av sin nyfunne vän Pretzie (Arnold Stang), att anpassa sig i ett modernt samhälle. Många pinsamma situationer uppstår när Herkules umgås med människor i sin omgivning, men å andra sidan lyckas han charmera damer med sin karisma.

För att förhindra att Herkules hamnar i trubbel och skapar alldeles för mycket kaos i sin omgivning skickar hans far lakejer som har i uppdrag att få honom att återvända. Men Juno, Zeus hustru och Herkules styvmor, har andra planer för sin styvson. Hon vill inte att han återvänder, för att uppnå sitt mål gör hon vad som än krävs.

Om filmen
Herkules i New York är Arnold Schwarzeneggers första spelfilm. På grund av hans bristande språkkunskaper i engelska blev man tvungen att dubba filmen. Därför finns det idag två versioner av denna film. I nya dvd-utgåvor av Herkules i New York kan man välja att lyssna på originalrösterna eller den dubbade versionen av filmen.

Rollista (i urval)
Arnold Schwarzenegger (Arnold Strong) - Herkules
Arnold Stang - Pretzie
Deborah Loomis - Helen Camden
James Karen - Professor Camden
Ernest Graves - Zeus
Tanny McDonald - Juno
Harold Burstein (Howard Burstein) - Rod Nelson
Merwin Goldsmith - Maxie
George Bartenieff - Nitro
Taina Elg - Nemesis
Michael Lipton - Pluto

Externa länkar
 

Amerikanska filmer 1970
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska fantasyfilmer
New York på film
Regidebutfilmer
Engelskspråkiga filmer
Kulturella återgivningar av Herakles och Hercules
Kulturella återgivningar av Jupiter och Zeus
Kulturella återgivningar av Hera och Juno
Challenger

Challenger kan avse:

 Challengerexpeditionen – en vetenskaplig expedition 1872-1876
 HMS Challenger – ett brittiskt skepp
 Challenger (rymdfärja)  – en amerikansk rymdfärja
 Dodge Challenger – en bilmodell
 Challenger (traktor) – ett traktormärke
 Challengerdjupet – världshavens djupaste punkt
 Challenger (film)  – en amerikansk film från 1990 om explosionen av rymdfärjan Challenger
Pathfinder

Pathfinder kan syfta på:

Pathfinder (Marslandare) – en av NASA:s marslandare
Pathfinder (rymdfärja) – en modell med ungefär samma vikt och storlek som en rymdfärja
Pathfinder (RAF) – en del av det brittiska flygvapnet under andra världskriget
Pathfinder (film) - en amerikansk film
Lena Maria Gårdenäs

Lena Maria Gårdenäs, under en period Gårdenäs Lawton, född 10 april 1947 i Brännkyrka församling, Stockholm, är en svensk popsångerska.

Biografi
Gårdenäs föddes i Stockholm, men flyttade som femåring till Helsingborg där hon växte upp. Hon började sin karriär i musikgruppen i Rainy Day Women 1966 och blev mest känd som popsångerska i gruppen Lena Maria & Sweet Wine på 1970-talet. Gruppen låg 10 veckor på Tio i topp, varav 3 på första plats, med låten Hideaway. Lena Maria & Sweet Wine gjorde flera LP-skivor, till exempel Wild Women and Desperate Men, som producerades av CCS-sångaren Peter Thorup. Singeln med White Christmas i reggaetempo från 1975 bör också nämnas.

Gårdenäs har också turnerat med Eva Rydberg, Janne Lucas och Jerry Williams i Sverige och med Abba på gruppens Europa- och Australien-turné 1977. Tillsammans med Rockfolket gjorde hon en bejublad krogshow på Bacchi Wapen 1978 och i början av 1980-talet jobbade hon med Janne "Loffe" Carlssons show på Berns. 
I Lasse Hallströms film Abba – the Movie syns Lena Maria tillsammans med Maritza Horn och Lena Andersson i kören.
1979 spelade hon den kvinnliga huvudrollen i Lasse Åbergs film Repmånad. Hon medverkade också i filmen Skulden med Gösta Ekman 1982.
Gårdenäs hade en egen tv-serie i SVT 1980–1981, Lena Maria Show, som sändes från Malmö, och släppte då också lp-skivorna Lena Maria och Lena Marias Nya. Hon medverkade vidare i Lasse O'Månssons Svenska Mad, radiopjäser och i flera tv-serier, bland andra Lita på mig! med Gösta Bernhard och Siv Ericks.

Efter en turné med Jerry Williams band Roadwork 1985 lämnade Gårdenäs musikbranschen och öppnade Kroppsverkstan i Solna, som hon drev till 1998. 

Hon var i ett trettiotal år från 1970 gift med Dougie Lawton och var sedan 2008 gift med journalisten Kenny Lindquist fram till hans död 2023. Hon har en son i äktenskapet med Dougie Lawton.

Filmografi
1977 - Abba – the Movie
1979 - Repmånad - Bea, journalist
 - Eva Hjort

Referenser

Externa länkar
"Bitarna i livspusslet faller på plats", artikel från 2007
"40 år sedan Rainy Day Women", artikel med Lena-Maria från 2006
 
 

Svenska sångare
Födda 1947
Kvinnor
Levande personer
Sångare från Stockholm
Musiker som ackompanjerat Abba
Ensamheten

Ensamheten är en liten by i Storumans kommun i Lappland.

Personer från Ensamheten
Heidi Andersson, och Fia Reisek, kvinnliga världsmästare i armbrytning, är kusiner och kommer båda från Ensamheten.

Se även
Armbryterskan från Ensamheten

Källor

Orter i Storumans kommun