Tallsläktet

Tallsläktet eller tallar (Pinus) är ett släkte i familjen tallväxter som omfattar omkring 90 arter. Barren är fleråriga och har hartsgångar.

Taxonomi 
Tallar är nakenfröiga växter. Tallsläktet delas upp i tre undergrupper som särskiljs på deras kottar, frön och barrkaraktär:
undergruppen Pinus har generellt hårdare ved och barren sitter två och två, eller tre och tre; undergruppen Ducampopinus, ibland kallad "pinjegruppen" och undergruppen Strobus har generellt mjukare ved och barren sitter fem och fem.

Utbredning 
De flesta regioner på norra halvklotet har någon inhemsk art av tall. Arten Pinus merkusii förekommer så långt söderut som  till 2°S i Sumatra på södra halvklotet. I Nordamerika förekommer olika arter av tall, från 66°N och så långt söder et som till 12°N.

Flera arter har introducerats till tempererade eller subtropiska områden både på södra och norra halvklotet, där de odlas som timmer eller som park- och trädgårdsväxter. Ett antal introducerade arter är invasiva i vissa områden och hotar inhemska ekosystem.

Beskrivning 
Tallar är städsegröna, kottbärande, kådrika träd (sällsynt buskar). De lägsta tallarna är cirka 3 meter höga medan de största är över 70 meter höga, men majoriteten mäter mellan 15 och 45 meter. De minsta arterna är sibirisk dvärgtall (Pinus pumila) och Pinus culminicola. Världens högsta tall mäter cirka 82 meter och är en gultall som växter i nationalparken Rogue River-Siskiyou National Forest i södra Oregon.

Barken hos flertalet arter är tjock och fjällig, men vissa arter har istället tunn och flagig bark. Grenarna växer i regelbundna pseudospiraler, vilket egentligen är en mycket tät spiral som upplevs som en ring av grenar som växer ut från samma punkt på stammen. Många arter producerar en sådan spiral per år men vissa producerar två eller fler.

Tallar lever länge och kan ofta bli 100–1000 år gamla, eller mer. Den äldsta kända trädklonen är den så kallade Methuselah, en Pinus longaeva och uppskattas till 4600 år gammal och återfinns i White Mountains i Kalifornien. En annan individ daterades till 4900 år efter att den avverkats. Den återfanns i Wheeler Peak i Nevada och kallas idag för Prometheus.

Skogsbruk och användning 
Inom skogsbruk för att producera furutimmer används tallarter med hård ved. Dessa arters ved är fastare och hårdare än granved och är genom sin kådhalt mycket varaktigt, särskilt till undervattensbygge och pålning. Det är timmer från tall som är den vanligaste råvaran för slipers, stolpar och andra typer av impregnerade trävaror. Tall avkastar sämre än gran på goda marker, men används istället på marker med låg bonitet där den har en högre produktion än gran. Tall är mer ljuskrävande än granen men har i gengäld ett mer djupgående rotsystem och högre stormfasthet.

Bilder

Arter inom släktet 
Dottertaxa till tallar, i alfabetisk ordning:

 Pinus albicaulis
 Pinus amamiana
 Rävsvanstall (Pinus aristata)
 Pinus arizonica
 Pinus armandii
 Pinus attenuata
 Pinus ayacahuite
 Pinus balfouriana
 Banksianatall (Pinus banksiana)
 Pinus bhutanica
 Grektall (Pinus brutia)
 Pinus bungeana
 Kanarietall (Pinus canariensis)
 Pinus caribaea
 Cembratall (Pinus cembra)
 Pinus cembroides
 Pinus clausa
 Strandtall (Pinus contorta)
 Pinus coulteri
 Pinus cubensis
 Pinus culminicola
 Pinus dalatensis
 Pinus densata
 Japansk tall (Pinus densiflora)
 Pinus densithunbergii
 Pinus devoniana
 Pinus douglasiana
 Pinus durangensis
 Pinus echinata
 Pinus edulis
 Pinus elliottii
 Pinus engelmannii
 Pinus fenzeliana
 Mjuktall (Pinus flexilis)
 Pinus gerardiana
 Pinus glabra
 Pinus greggii
 Pinus hakkodensis
 Aleppotall (Pinus halepensis)
 Pinus hartwegii
 Ormskinnstall (Pinus heldreichii)
 Pinus henryi
 Pinus herrerae
 Pinus hwangshanensis
 Pinus jaliscana
 Jeffreytall (Pinus jeffreyi)
 Pinus kesiya
 Koreatall (Pinus koraiensis)
 Pinus krempfii
 Sockertall (Pinus lambertiana)
 Pinus latteri
 Pinus lawsonii
 Pinus leiophylla
 Methusalemtall (Pinus longaeva)
 Pinus luchuensis
 Pinus lumholtzii
 Pinus luzmariae
 Pinus massoniana
 Pinus maximartinezii
 Pinus maximinoi
 Pinus merkusii
 Pinus monophylla
 Pinus montezumae
 Vittall (Pinus monticola)
 Pinus morrisonicola
 Bergtall (Pinus mugo)
 Pinus muricata
 Pinus neilreichiana
 Pinus nelsonii
 Svarttall (Pinus nigra)
 Pinus occidentalis
 Pinus oocarpa
 Långbarrig tall (Pinus palustris)
 Silvertall (Pinus parviflora)
 Pinus patula
 Makedonisk tall (Pinus peuce)
 Terpentintall (Pinus pinaster)
 Pinus pinceana
 Pinje (Pinus pinea)
 Gultall (Pinus ponderosa)
 Pinus praetermissa
 Pinus pringlei
 Pinus pseudostrobus
 Dvärgtall (Pinus pumila)
 Pinus pungens
 Pinus quadrifolia
 Montereytall (Pinus radiata)
 Pinus remota
 Rödtall (Pinus resinosa)
 Pinus rhaetica
 Styvbarrig tall (Pinus rigida)
 Pinus roxburghii
 Pinus rzedowskii
 Pinus sabiniana
 Pinus serotina
 Sibirisk cembratall (Pinus sibirica)
 Pinus squamata
 Pinus strobiformis
 Weymouthtall (Pinus strobus)
 Tall (Pinus sylvestris)
 Pinus tabuliformis
 Loblollytall (Pinus taeda)
 Pinus taiwanensis
 Pinus tecunumanii
 Pinus teocote
 Japansk svarttall (Pinus thunbergii)
 Pinus torreyana
 Pinus tropicalis
 Pinus uncinata
 Himalajatall (Pinus wallichiana)
 Pinus wangii
 Virginiatall (Pinus virginiana)
 Pinus yunnanensis

Utöver dessa finns det flera hybrider och varienater, exempelvis hybridtall (P. ×schwerinii).

Förekomst i Sverige
Det finns idag flera tallarter i Sverige. Bara tall (Pinus sylvestris) är inhemsk, men sju andra arter förekommer förvildade i Sverige exempelvis bergtall, cembratall, contortatall, svarttall och weymouthtall. Tallen (P. sylvestris) är efter granen det vanligaste trädet i Sveriges skogar.

Källor

Externa länkar

virtuella floran: Tallar

 
Tallväxter
Skogsbruk