kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jakten på Röd Oktober

Jakten på Röd Oktober är en technothriller av Tom Clancy och är kanske författarens mest kända roman. Den utkom 1984 och Kalla kriget står mycket för bakgrunden. Detta är i publiceringen den första boken om Clancys romanhjälte Jack Ryan men kronologiskt sett är det den fjärde boken.

Handling
Marko Aleksandrovitj Ramius, en kommendör av litauisk härkomst i sovjetiska norra flottan, förlorar sin hustru på grund av slarv under vad som skulle ha varit ett rutinartat kirurgiskt ingrepp. Desillusionerad och trött på den sovjetiska korruptionen bestämmer han sig för att hoppa av. När han får befälet över den toppmoderna robotbestyckade atomubåten Röd Oktober mördar han fartygets zampolit och delger besättningen falska order att ubåten är på väg till Kuba.

I en trotsig gest postar han innan avgång ett brev till sovjetiska flottans chef, amiral Jurij Padorin, där han avslöjar sin plan. Hela norra flottan sätts då in i en intensiv jakt efter Röd Oktober, något som snabbt ådrar sig CIA:s uppmärksamhet. Den nyligen anställde analytikern Jack Ryan skickas ut för att utröna ryssarnas avsikter, men han anar redan att Ramius tänker hoppa av och dras allt närmare händelsernas centrum i sina försök att styrka sin teori. Den militära spänningen blir högst påtaglig när de båda supermakternas flottor möts i nordatlanten utanför USA:s östkust.

Handlingen i Jakten på Röd Oktober är inspirerad av en verklig händelse. Den 8 november, 1975 gjorde den sovjetiska fregatten Storozjevoj myteri mot Sovjetunionen och lämnade Riga i Lettland för att försöka nå den svenska ön Gotland. Storozjevoj nådde aldrig fram till Gotland utan bordades av marininfanteri innan det nådde svenskt territorialvatten.

Filmen
Romanen filmatiserades med samma namn (se Jakten på Röd Oktober) med Alec Baldwin som Jack Ryan och Sean Connery som Marko Ramius. Handlingen ändrades betydligt när den filmatiserades.

Referenser

Kalla kriget i skönlitteratur
Romaner av Tom Clancy
Skönlitteratur 1984
Opel GT

Opel GT är en sportbil, tillverkad i två generationer av den tyska biltillverkaren Opel.

Opel GT (1968-73)
Opel GT designades av Erhard Schnell som arbetat för Opel sedan 1952 och också haft ledande roll i skapandet av flera av Opels andra legendariska coupéer som Manta, conceptbilen GT 2 från 1975 och Opel Calibra. Karossen tillverkades av den franska karossfirman Brissoneaux & Lotz medan bilarna slutmonterades i Kadettfabriken Bochum. Sedan början har GT sagts efterlikna Corvette, i själva verket togs båda bilarna fram parallellt, båda hämtade inspiration från conceptbilarna Mako Shark från 1961 och Mako Shark II från 1965 men också likaledes conceptbilen Chevrolet Monza GT från 1962 som har varit den huvudsakliga och främsta inspirationskällan till båda bilarna. 

Opel GT såldes under sloganen ”nur Fliegen ist schöner”.

Den lanserades med en 1.1l motor som man även kunde hitta i andra generationens Kadett. Men nästan alla valde varianten med större motor, samma 1,9 liters motor med 102 hk som satt i Kadett Rallye. På grund av nya avgasregler tvingades Opel, tre år senare, strypa effekten till 83 hk. Den lägre effekten medförde att modellen tappade i popularitet ända till slutet av den officiella produktionen 1973. Det fortsatte att komma ut GT:s även efter, men de hade Isuzu-motorer och räknas inte av kännare som ”äkta” GT.

Bilen har självbärande stålkaross och är en klassisk konstruktion med motorn fram och drivning bak. Motorn sitter långt bak för att förbättra viktfördelningen. Den har skivbromsar och dubbla triangelarmar fram, fjädringen sköts av en tvärgående bladfjäder. Precis som Corvette. Bakvagnen består av stel bakaxel med spiralfjädrar med trumbromsar. En egenhet är att strålkastarna fälls upp manuellt, via en spak i mittkonsolen. Bilen har ingen baklucka, bagaget stuvas helt enkelt in bakom framsätena ifrån kupén. Bakom bagageutrymmet döljer sig reservhjul och domkraft. 

GT:n delar komponenter med många andra samtida modeller, men företrädesvis andra generationens Opel Kadett.

Versioner:

Opel GT (2006-2010)

En ny Opel GT visades upp som prototyp i Genève 2006 med en turbomatad 2.0 liters motor på 264 hästkrafter, det är en 2.0 version av den 2.2 liters Opelmotor av typen L850 i aluminium med kamaxelkjedja som först kom i Opel Astra coupe 2000 och GT:s föregångare Opel Speedster.
Utöver turbo har den även variabla kamaxlar och direktinsprutning.
0–100 km/h 5,7 sekunder. Den byggdes i amerikanska Wilmington i delstaten Delaware tillsammans med klonen Saturn Sky och syskonet Pontiac Solstice som har blivit en oerhörd försäljningsframgång i USA.

Denna nya GT utsågs till "Cabrio of the Year 2007". En oberoende internationell jury bestående av 21 motorjournalister och bilexperter valde Opel GT för den "utsökta formgivningen". 
Detta var tredje gången på sju år Opel fick utmärkelsen tidigare har den gått till Tigra TwinTop 2004 och Speedster 2000.

Produktionen avslutades 2009; endast två exemplar med årsmodell 2010 tillverkades.

Källor
www.histomobile.com
www.opel.se

Externa länkar

GT
Sportbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Raël

Raël, född som Claude Vorilhon 30 september 1946 i Vichy, Frankrike, är ledare för den internationella organisationen Raëliska rörelsen, som tror att livet på jorden skapades av forskare och konstnärer från en annan planet. Organisationen har bland annat gjort sig känd för sitt förespråkande av mänsklig kloning.

Raël arbetade fram till 1973 som rallyförare och motorsportjournalist och drev en egen tidning. Han var även sångare, under artistnamnet Claude Celler.

Tro
Den 13 december 1973 var han – enligt egen uppgift – med om en UFO-kontakt. Rael hävdar att han då blev kontaktad av en representant (Jahve) för en utomjordisk civilisation. Under de sex följande dagarna fick han ett budskap berättat för sig. Raël har publicerat budskapet i en bok, som har givits ut under den svenska titeln, "Budskapet från utomjordingar", och på engelska, "The Final message" samt "Intelligent design: Message from the designers".

Budskapet förklarar i korthet att livet på jorden har uppstått genom intelligent design på vetenskaplig väg genom genetisk ingenjörskonst. Dessa utomjordingar och deras farkoster har tidigare i historien uppfattats som gudar, änglar och andra fenomen. I Bibeln används till exempel ordet Elohim, "de som kom från himlen", för att beskriva dem och själva skapelseprocessen.

Efter kontakten den 13 december har Raël helt ägnat sig åt att bygga upp den internationella Raëliska rörelsen, samt att ge intervjuer, hålla föredrag och arrangera seminarier i självutveckling. Målet är bygga en ambassad för att den utomjordiska civilisationen – Elohim – ska kunna knyta en officiell kontakt med mänskligheten.

Bibliografi i urval 
1974 : Le Livre qui dit la vérité ("The Book Which Tells the Truth")
1975 : Les extraterrestres m’ont emmené sur leur planeté ("Extraterrestrials Took me to Their Planet")
1978 : La géniocratie ("Geniocracy")
1979 : Accueillir les extra-terrestres ("Welcoming Extraterrestrials")
1980 : La méditation sensuelle ("Sensual Meditation") 
2002 : Oui au clonage humain ("Yes to Human Cloning") 
2003 : Le Maitraya ("The Maitraya")

Böcker på svenska

Källor

Externa länkar 
Raeliska rörelsens svenska webbplats
Raeliska rörelsens officiella webbplats
Analys av den raeliska rörelsen.
Raeliska rörelsens egna nyhets-site

Födda 1946
Religiösa personligheter
Franska författare
Män
Levande personer
UFO-incidenter
Personer från Vichy
Partitur

Ett partitur är ett notblad som innehåller alla stämmor i ett musikaliskt verk, ställda under varandra längs en tidsaxel där instrumentgrupper skiljs ut och hålls samman med hjälp av klamrar. I de fall där två notrader kan avse samma instrument (t. ex. piano eller xylofon) används en  ackolad. Taktstrecken brukar också följa instrumentgrupperna, och går sällan rakt igenom partituret.

Partiturets omfattning
Ett partitur avser verk för fler än en musiker, exempelvis stråkkvartett-, orkester-, körsats och liknande. I en orkester är det vanligen bara dirigenten som har partitur, musikerna spelar i stället från stämnoter. Stämnoter för körsångare brukar innefatta alla sångstämmor, och ett klaverutdrag.

Instrumentens ordning i partituret varierar beroende på ensembleform. En s.a.s. vanlig uppteckning av en symfoniorkester delas in i fyra sektioner. Uppifrån; träblås, brass, slagverk och stråkar. Dessa underdelas i individuella stämmor, där olika stämmor kan spelas gemensamt av flera musiker. För att spara plats brukar stämmor också skrivas ihop till en notrad, så att exempelvis klarinett 1 och 2 delar på en notrad.

Symfoniorkester

Träblås
 Piccolaflöjt
 Flöjt 1 & 2
 Oboe 1 & 2
 Klarinett 1 & 2
 Fagott 1 & 2

Brass
 Valthorn 1 & 3
 Valthorn 2 & 4
 Trumpet  1 & 2
 Trombon 1 & 2
 Bastrombon
 Tuba

Slagverk
 Slagverk
 Timpani

Stråkar
 Violin 1 
 Violin 2
 Viola
 Cello
 Kontrabas

Transponerande instrument
Transponerade instrument (som noteras i en annan tonart än de klingar) har i regel samma notering i partituret som i den separata stämman, men för överblickens skull frångår man ibland denna princip och noterar samtliga instrument som de klingar; om möjligt använder man endast diskant- och basklav.

Stämbesättning
Generellt sett spelar en musiker en stämma, men för att stråksektionen skall balansera mot den övriga orkestern brukar den besättas med fler musiker. Här ett exempel:
 Violin 1: 14 (musiker)
 Violin 2: 12
 Viola: 8
 Cello: 8
 Kontrabas: 4

Modern musik

I modern musik förekommer helt andra partiturtyper, t. ex. av schematiskt slag.

Källor

Notskrift
Arrangering och komposition
Kläppen

Kläppen kan syfta på:

Sverige

 Kläppen, Skellefteå kommun – en småort i Skellefteå kommun, 
 Kläppen norra– en småort i Åre kommun, 
 Kläppen, Sälen– en vintersportanläggning i skidområdet Sälenfjällen, 
Kläppen, Umeå kommun – en bebyggelse i Umeå kommun

Finland

 Kläppen, Iniö, Åboland, 
 Kläppen, Houtskär, Åboland, 
 Kläppen, Korpo, Åboland, 
 Kläppen (vid Kirjais, Nagu), Åboland, 
 Kläppen (vid Borstö, Nagu), Åboland,

Se även
Kläpp
Kläpparna
Mission: Impossible III

Mission: Impossible III är en amerikansk actionfilm från 2006 i regi av J.J. Abrams med Tom Cruise i huvudrollen som Ethan Hunt. Filmen hade Sverigepremiär den 5 maj 2006.

Handling 
Ethan Hunt (Tom Cruise) har egentligen dragit sig tillbaka från fronten och sysslar nu med utbildning. Men han får samla ihop sitt gamla team för att bekämpa den samvetslöse vapenhandlaren Owen Davian (Philip Seymour Hoffman).

Om filmen 
Mission: Impossible III är den andra uppföljaren till Mission: Impossible från 1996. Filmen spelades bland annat in i Italien. Musiken komponerades av Abrams medarbetare Michael Giacchino.

Rollista

Mottagande (i urval)
Aftonbladet: 3/5 
Expressen: 3/5 
Svenska Dagbladet: 5/6

Källor

Externa länkar
 
 
 Filmens officiella webbplats

Filmer 2006
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska actionäventyrsfilmer
Amerikanska actionthrillerfilmer
Amerikanska spionfilmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Mission: Impossible
Rom på film
Shanghai på film
Amerikanska filmer baserade på TV-serier
Filmer i regi av J.J. Abrams
Filmmanus av J.J. Abrams
Filmer från Paramount Pictures
Källsortering

Källsortering, fraktionsseparering, av avfall vid den plats där avfallet uppstår, i motsats till central sortering magnetiskt, optiskt, manuellt eller medelst siktning, syftande till fraktionsspecifikt omhändertagande och i synnerhet materialåtervinning.

Att källsortera med miljöhänsyn kallas även sopsortering, att sopsortera.

Se även 
 Återvinning
 Plaståtervinning
 Metallåtervinning
 Returpapper (pappersåtervinning)
 Kartongåtervinning
 Glasåtervinning
 Producentansvar

Referenser

Externa länkar 

Återvinning
Återvinningscentral

En återvinningscentral (ÅVC), ibland benämnd kretsloppspark, är en insamlingsanläggning för uppdelad insamling av grovsopor. Den är stationär och oftast bemannad. Systemet med återvinningscentraler har under senare år byggts ut i bland annat många europeiska länder, inklusive Sverige.

Verksamhet (i Sverige)

Omfattning
På en ÅVC omhändertas olika typer av grovsopor, det vill säga sopor som inte lämpar sig att lämna i soprum eller återvinningsstationer. ÅVC är större anläggningar med plats för inlämning av möbler, träavfall, trädgårdsavfall, metallskrot och farligt avfall. Det senare kan inkludera exempelvis färg eller elavfall (inklusive glödlampor/lysrör), samt mindre mängder byggavfall.

ÅVC tar ofta också emot förpackningar i plast, papper och plåt – samma sorts förpackningar som kan deponeras i behållarna på återvinningsstationerna, men förpackningar som är mer skrymmande. Detta kan exempelvis innebära stora wellkartonger eller frigolit.

Flera återvinningscentraler har även så kallat återbruk, där det ges möjlighet att lämna fungerande saker för välgörande ändamål eller second hand. Återbruk är ett miljövänligare alternativ än återvinning eller energiutvinning, eftersom det minskar behovet av nytillverkning och konsumtion av nya varor.

Till skillnad från återvinningsstationer, som är utplacerade i bostadsområden, finns återvinningscentraler med sin mer skrymmande hantering ofta i anslutning till industriområden eller platser utan tätbebyggelse. Det finns dock försök med kvartersnära eller mobila återvinningscentraler. Många kommuner har valt att installera ett bomsystem på sina återvinningscentraler för att öka säkerheten och erhålla tydligare besöksstatistik. Även kameraövervakning och elstängsel förekommer för att minska risken för stölder.

Småföretagare som vill utnyttja anläggningen kan göra detta mot en avgift.

Drift och statistik
Varje svensk kommun har ansvar för återvinningscentralerna i kommunen. Kostnaden för ÅVC-verksamheten tas ut på den kommunala renhållningsavgiften.

Ett genomsnittligt svenskt hushåll ger upphov till drygt 160 kg grovavfall per år.

I Sverige finns det totalt 580 stycken återvinningscentraler och dessa får årligen 27 miljoner besökare.

Referenser

Återvinning
Avfallshantering i Sverige
Farligt avfall

Farligt avfall är sådant avfall som potentiellt utgör en risk för liv och hälsa genom att, i sig självt eller i kontakt med luft eller vatten, bära egenskaper såsom att vara frätande, toxiskt, radioaktivt, brandfarligt, skadligt för miljön med mera. Detta avfall bör därför separeras från det övriga avfallsflödet och omhändertas separat. Farligt avfall klassificeras huvudsakligen på grundval av biologiska, kemiska och fysikaliska egenskaper.

I Sverige 
Hushållens farliga avfall domineras av batterier, spillolja, oljefilter, färgavfall och bekämpningsmedel. Ett genomsnittligt hushåll i Sverige ger upphov till uppemot 5 kg farligt avfall per år. Elektronikavfall brukar räknas som en särskild form av farligt avfall.

Kommunerna i Sverige är ansvariga för insamling av farligt avfall från hushåll. Det vanliga är att privatpersoner lämnar det på en bemannad återvinningscentral. Det kan även finnas fastighetsnära insamling, miljöbil och miljöstationer där det är möjligt att lämna farligt avfall. Större delen av det i Sverige uppkommande farliga avfallet behandlas av Sakab (Svensk avfallskonvertering AB) i Kumla.

Förorenade massor; jord, tjärasfalt, fräst tjärasfalt, tjärmakadam med mera innehållande mycket höga föroreningshalter klassas som farligt avfall och ska omhändertas på särskilda behandlingsanläggningar för jordbehandling och återvinning. Miljöstationer är ett miljövänligt lagringsutrymme för farligt avfall. I svåra fall sker deponering i klass 1 deponi och i extrema fall sker förbränning. Sedan några år utförs behandlingsåtgärder som resulterar i att massorna blir renade och kan återanvändas i anläggningsprojekt.

Se även 
 Marksanering

Källor 

Avfallshantering
Jaroslav Bába

Jaroslav Bába, född den 2 september 1984 i Karviná är en tjeckisk höjdhoppare. Han är 1.96 cm lång och väger 80 kg. 

Bábas genombrott kom när slutade på åttonde plats vid VM för juniorer 2002. Året efter deltog han vid inomhus VM 2003 där han blev nia efter att ha klarat 2,25. Samma höjd klarade han vid utomhus VM samma år i Paris vilket gav honom en elfte plats. Hans första stora merit blev när han vid inomhus VM 2004 blev bronsmedaljör efter att ha klarat 2,25. 

Bába deltog även vid Olympiska sommarspelen 2004 i Aten där han slog ett nytt personligt rekord då han klarade 2,34. Resultatet räckte till en bronsmedalj efter Stefan Holm och Matt Hemingway. 

Under 2005 noterade han sitt personliga rekord när han hoppade 2,36 vid tävlingar Prag den 8 juli . Samma år blev han femma vid VM i Helsingfors efter att ha klarat 2,29. Vid VM 2007 i Osaka klarade han 2,26 vilket gav en åttonde plats och vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking blev han sexa med ett hopp på 2,29.

Han deltog vid VM 2009 i Berlin där han slutade på en femte plats. Han avslutade friidrottsåret 2009 med att bli tvåa vid IAAF World Athletics Final 2009.

Han är även en talangfull trestegshoppare och hoppade 14,45 m i Prag den 31 maj 2003.

Bába är 1.96 cm lång och väger 80 kg.

Personliga rekord 
 Höjdhopp utomhus - 2,36 meter (8 juli 2005 i Rom)
 Höjdhopp inomhus - 2,37 meter (5 februari 2005 i Arnstadt)

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Tjeckiska höjdhoppare
Födda 1984
Män
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Tjeckiska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Tjeckien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Tjeckien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Tjeckien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Levande personer
Personer från Karviná
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Tjeckien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tjeckiska idrottare under 2000-talet
Dirichletvillkor

Dirichletvillkor är en typ av randvillkor för differentialekvationer där lösningen föreskrivs ha ett fixt givet värde på randen eller en del av denna.

Exempel
Om exempelvis en lösning u till en differentialekvation skall gälla i området  så är den underkastad ett Dirichletvillkor om den måste uppfylla u(0,y) =0 , u(L,y)=0. Då kan en lösning med en sinusserien  ansättas. Vid insättning av ansatsen i den ursprungliga differentialekvationen kan  bestämmas. Lösningen kan tvingas lyda under andra typer av villkor på andra delar av randen, till exempel Neumannvillkor.

Källor

Differentialekvationer
Michael Thomas

Michael Lauriston Thomas, född 24 augusti 1967 i London, engelsk fotbollsspelare.

Thomas spelade i början av karriären högerback, men blev så småningom mittfältare. Han inledde karriären i Arsenal, där han gjorde A-lagsdebut som 19-åring i semifinalen i Ligacupen mot Tottenham Hotspur den 8 februari 1987. Han kom in som avbytare, men Arsenal förlorade med 1–0. Man vann dock returmatchen och tog sig till final mot Liverpool. Återigen fick Thomas komma in som avbytare, men den här gången vann Arsenal med 2–1 och tog sin första titel på åtta år.

Säsongen 1987/88 tog Thomas en ordinarie plats i laget och gjorde nio mål på 37 ligamatcher. Året efter gjorde han det avgörande målet när Arsenal vann ligan för första gången på 18 år. Den 26 maj 1989 möttes Arsenal och Liverpool i säsongens sista match på Anfield. Arsenal behövde vinna med två måls marginal för att säkra titeln, och i slutsekunderna av matchen slog Lee Dixon en långboll till Alan Smith, som i sin tur skarvade vidare bollen till Thomas. Thomas kom fri med Liverpoolmålvakten Bruce Grobbelaar och gjorde det avgörande 2–0-målet.

Det blev ytterligare en ligatitel 1991, men efter 208 matcher och 30 mål värvades han hösten 1991 av Liverpool för två miljoner pund. Karriären i Liverpool började bra för Thomas. Han gjorde bland annat mål mot Aston Villa, vilket tog laget till semifinal i FA-cupen. I finalen mot Sunderland på Wembley Stadium 1992 gjorde han matchens första mål med ett volleyskott. Liverpool vann till slut med 2–0.

I en FA-cupmatch mot Bolton Wanderers 1993 slet Thomas av hälsenan och blev borta från fotbollen i sex månader.

Thomas spelade 161 matcher och gjorde 12 mål för Liverpool. 1997 flyttade han till portugisiska Benfica, där han kom att spela under förre Liverpooltränaren Graeme Souness. Thomas spelade senare även i Wimbledon.

Michael Thomas spelade två landskamper för England, mot Saudiarabien i november 1988 och mot Jugoslavien i december 1989.

Födda 1967
Engelska fotbollsspelare
Spelare i Arsenal FC
Spelare i Portsmouth FC
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Middlesbrough FC
Fotbollsspelare i SL Benfica
Spelare i Wimbledon FC
Män
Levande personer
Randvillkor

Randvillkor är extra krav som man lägger på differentialekvationer för att kunna få fram en entydig lösning. Normalt gäller det för en differentialekvation att den endast är giltig i ett område. I sådana fall är det ofta så att man vet något om vad som händer på randen till detta område, och vill veta vad som sker inuti det — till exempel har man en julskinka i ugnen och vet hur varm luften i ugnen är och vill veta hur lång tid det tar för mitten av skinkan att bli varm genom att lösa värmeledningsekvationen. I sådana fall ställer man förutom själva ekvationen upp så kallade randvillkor. Två vanliga sådana är Dirichlet- och Neumannvillkor, som reglerar värdet av lösningen respektive värdet av lösningens utåtriktade derivata på randen.

Ordet randvillkor kan låta som något som är ganska marginellt. Ibland hör man att det används så i överförd bemärkelse, exempelvis vid felträdsanalys. Men randvillkoren kan ha oerhört stor betydelse för vilken lösning man får på sin differentialekvation. Formen på ett hopprep och hur det rör sig kan i princip beskrivas med en differentialekvation. Här kan man intuitivt förstå att lösningen styrs väldigt mycket av randvillkoren, alltså av vad man gör med repets ändar.

Se även 
 Randvärdesproblem

Differentialekvationer
Sluten mängd

En sluten mängd är inom matematiken en mängd i  sådan att alla dess randpunkter tillhör mängden självt. Det är ekvivalent med att dess komplement är en öppen mängd. 

Mer konkret har vi att om  ska kallas en sluten mängd så ska det för varje öppet klot  och en (rand)punkt , dvs. , finnas enbart punkter från . Vidare, om  kallas en sluten mängd så gäller det att  är en öppen mängd, vilket betyder att randpunkter till  ligger i . 

För att kunna tala om slutna delmängder i en mängd behöver alltså en topologi vara definierad på mängden. En mängd är sluten om och endast om den är lika med sitt slutna hölje, eller om den innehåller alla sina randpunkter.

Egenskaper
I alla topologiska rum är hela rummet och den tomma mängden sluten.

Snittet av godtyckligt många slutna mängder är slutet och unionen av ändligt många slutna mängder är sluten.

Unionen av uppräkneligt många slutna mängder behöver inte vara sluten, sådana mängder kallas Fσ-mängder.

Exempel
Det slutna intervallet  av reella tal är en sluten delmängd av de reella talen.
Intervallet  är slutet i det metriska rummet av reella tal.  är slutet i det metriska rummet av rationella tal, men inte i det metriska rummet av reella tal.

Se även
Öppen mängd

Topologi
Alan M. Smith

Alan Martin Smith, född 2 november 1962 i Bromsgrove (nu i West Midlands), är en engelsk fotbollsspelare.

Alan Smith var centerforward i Leicester City innan han värvades av Arsenal för 850 000 pund i maj 1987. Med Arsenal vann han ligan 1989 och 1991, FA-cupen och Ligacupen 1993 samt Cupvinnarcupen 1994. 1989 gjorde han 23 mål och blev ligans bäste målskytt. I Cupvinnarcupen 1994 gjorde han matchens enda mål i finalen mot Parma.

Totalt gjorde Smith 115 mål på 345 matcher för Arsenal, innan han tvingades avsluta karriären 1995 på grund av skada. Med engelska landslaget gjorde han två mål på 13 matcher.

Efter spelarkarriären har Smith kommenterat fotboll på Sky Sports samt skrivit krönikor i tidningen The Daily Telegraph.

Engelska fotbollsspelare
Spelare i Arsenal FC
Spelare i Leicester City FC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1992
Brittiska sportkommentatorer
Brittiska krönikörer
Män
Födda 1962
Levande personer
Personer från Bromsgrove