Melinda Kinnaman

Melinda Rosalie Kinnaman, född 9 november 1971 i Västerleds församling i Stockholm,  är en svensk skådespelare. Hon är halvsyster till skådespelaren Joel Kinnaman och ytterligare fyra halvsyskon.

Biografi
Melinda Kinnamans amerikanska föräldrar kom till Sverige i början av 1970-talet, då fadern deserterat från Vietnamkriget. Efter att ha läst en annons om provfilmning anmälde hon sig och fick rollen som ung flicka i Lasse Hallströms Mitt liv som hund (1985), vilket ledde till fler filmroller. Hon har arbetat med Bo Widerberg  i Ormens väg på hälleberget (1986), TV-uppsättningarna En far (1988) och Vildanden (1989), Hasse Alfredson i Vargens tid (1988) och Colin Nutley i TV-serien Vägen hem (1989) om en svensk au-pairflicka i England.

Hon medverkade 1992 i Ingmar Bergmans självbiografiska film Söndagsbarn. Melinda Kinnaman utbildade sig på Teaterhögskolan i Stockholm 1991-1994 och var därefter verksam på Dramaten, där hon 1994 debuterade i den kanadensiske regissören Robert Lepages uppsättning av August Strindbergs Ett drömspel. Det följdes av ett antal samarbeten med Eva Bergman, bland annat i titelrollen i Ifigenia i Aulis (1995), och med den danske regissören Peter Langdal, Körsbärsträdgården (1997), och uppsättningar av regissörer som Christian Tomner, Stefan Larsson och Mats Ek.

På scen och TV blev hon uppmärksammad för krävande och utlämnande roller i Lars Noréns Ett sorts Hades (1996) och prostituerad knarkare i Personkrets 3:1 (1998). 2002 spelade hon Julia i danska Katrine Wiedemanns produktion av Romeo och Julia på Dramatens scen Elverket, en uppsättning där teater och nycirkus blandades. Inriktningen på rörelse och dans fortsatte Kinnaman i ett par produktioner med Katrine Wiedemann i Köpenhamn i samarbete med Cirkus Cirkör, Shakespeares Stormen och Havfruen efter H.C. Andersens saga. 2008 medverkade hon i en renodlad dansproduktion, Pengar, björnar och terror på Moderna dansteatern i Stockholm. Sedan 2012 har hon på Dramaten under flera år för utsålda hus spelat den dramatiserade monologen Jag vill inte dö, jag vill bara inte leva, baserad på Ann Heberleins utlämnande bok om att leva med bipolär sjukdom.

1999 delade hon titelrollen med Pernilla August i den amerikanska filmen Maria, Jesu moder, och 2002 spelade hon en uppmärksammad filmroll som invandrarflicka, vars moderna idéer krockar med sin familjs traditionella syn på kvinnans plats i Hus i helvete. 2008 spelade hon i TV-serien Häxdansen och på scen i pjäsen Blommor av stål på Vasateatern i Stockholm tillsammans med Pernilla August, Suzanne Reuter, Gunilla Nyroos, Cecilia Nilsson och Linda Ulvaeus.

År 2003 och 2008 visade SVT ett par porträttfilmer om och med henne. År 2013 medverkade hon i TV-programmet Pluras kök tillsammans med sångaren Oskar Linnros.

År 2016 tilldelades hon O'Neill-priset med motiveringen att "hon visar oss att människan alltid är någon annanstans, olik sig i varje ögonblick."

Privatliv
Tillsammans med dansaren och koreografen Tilman O'Donnell har hon ett barn, samt ett barn sedan tidigare.

Utmärkelser
2000 - Gunn Wållgren-stipendiet
2014 – Litteris et Artibus
2016 – O'Neill-priset

Filmografi i urval
 1985 – Mitt liv som hund
 1986 – Ormens väg på hälleberget 
 1988 – Vargens tid
 1988 – En far (TV-pjäs)
 1989 – Vildanden (TV-pjäs)
 
 1992 – Söndagsbarn
 1995 – Radioskugga (TV-serie)
 1996 – Ett sorts Hades (TV-pjäs)

 1997 – Slutspel
 1998 – Personkrets 3:1 (TV-pjäs)
 1999 – Maria, Jesu mor
 2000 – Ljuset håller mig sällskap (dokumentär om fotografen Sven Nykvist)

 2003 – Mannen som log
 2003 – Norrmalmstorg (TV)

 2008 – Häxdansen (TV-serie)
 2008 – Allt som inte syns

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar

 
 Melinda Kinnaman, Dramaten

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1971
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Mottagare av Litteris et Artibus