kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henri Rousseau

Henri Julien Félix Rousseau, Le douanier, född 21 maj 1844 i Laval, Mayenne, död 2 september 1910 i Paris, var en fransk målare och tulltjänsteman.

Asteroiden 12261 Ledouanier är uppkallad efter honom.

Biografi
Rousseau kategoriseras ibland som särlingskonstnär eftersom han var självlärd och inte deltog i det etablerade konstlivet. Trots att Rousseau aldrig reste utomlands, så är hans favoritmotiv djungeln. Han använder sig av ett stort antal gröna nyanser, fler än 50, för att avbilda denna djungel.

Rousseau är en av de mest välkända naiva målarna. Han blev dock erkänd först efter sin död. Bland annat fick han mycket uppmärksamhet av de franska surrealisterna, vilket förmodligen ledde till att konstvärlden i stort fick upp ögonen för hans konst. Han kallas ofta för Le douanier (tulltjänstemannen), eftersom han försörjde sig som sådan.

Rousseau började inte måla förrän han var i 40-årsåldern. Han använde sig av relativt billiga färgpigment, troligen av ekonomiska hänsyn. Rousseau använde sig av en målningsteknik där lager lades på lager. Först målade han himlen, och byggde sedan på med ytterligare lager, för att vanligen avsluta med en människa eller ett djur i förgrunden.

Rousseau var son till järnvaruhandlaren Julien Rousseau och dennes hustru Eleonore i staden Laval i norra Frankrike. 1869 gifte han sig med den då 18-åriga Clémence Boitard (1850–1888), tillsammans fick de nio barn. Endast dottern Julia överlevde fadern. Efter hustruns död förtidspensionerade Rousseau sig, och ägnade sig i allt större utsträckning åt konsten. 

Rousseau är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum med Landskap med vattenkvarn, en av konstnärens tidigaste målningar (1879), samt vid Metropolitan Museum of Art, Museum of Modern Art, National Gallery of Art, Israel Museum, Tate Modern, Minneapolis Institute of Art, Philadelphia Museum of Art, Solomon R. Guggenheim Museum, Art Institute of Chicago, Cleveland Museum of Art, National Gallery of Victoria, Städelsches Kunstinstitut, J. Paul Getty Museum och Centre Georges-Pompidou.

Målningar

Noter

Externa länkar 
 
 
 

Män
Födda 1844
Avlidna 1910
Personer från Laval
Franska målare under 1800-talet
Franska målare under 1900-talet
Autodidakter
Naivister
Representerade vid Göteborgs konstmuseum 
Representerade vid Metropolitan Museum of Art
Representerade vid Museum of Modern Art
Gud har omsorg om vårt släkte

Gud har omsorg om vårt släkte är en bröllopspsalm med text av Britt G. Hallqvist från 1981. Musik komponerad av Egil Hovland 1984.

Psalmen har två verser som handlar om Guds omsorg i vår ensamhet, hur kärleken mellan en man och en kvinna finns som en blomma att ge åt varandra och hur den skaparkraft han gett oss skänker mod och lust att tända ljus i livets mörker.

Publicerad som
Nr 411 i Den svenska psalmboken 1986 under rubriken "Vigsel".
Nr 452 i Psalmer och Sånger 1987 under rubriken "Kyrkan och nådemedlen - Vigsel".
Nr 738 i Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) under rubriken "Sånger för kyrkliga förrättningar Vigsel" med melodi av Gustav Düben 1674.

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Bröllopspsalmer
Frälsebonde

En frälsebonde var i Sverige en bonde som brukade ett frälsehemman, det vill säga en bonde som arrenderade en gård ägd av någon inom adeln. Arrendet kunde betalas med avrad. Till skillnad från skatte- och kronobönder saknade frälsebönder rösträtt till riksdagen.

Källor 

Sveriges agrarhistoria
Liv på Mars

Frågan om det finns liv på Mars har varit föremål för vetenskaplig diskussion under de senaste århundradena. Rymdsonder har från 1960-talet och framåt visat att det inte finns något intelligent liv på Mars. Det är däremot fortfarande inte klarlagt om det finns eller har funnits mikrobiologiskt liv på planeten.

Science fiction
Inom science fiction har intelligenta marsianer varit vanligt förekommande, framförallt innan det blev klarlagt att det inte finns något intelligent liv på planeten. Bland böcker och filmer med marsianer finns bland annat H.G. Wells roman Världarnas krig (1898), den danska stumfilmen Himmelsskeppet, (1918) den sovjetiska stumfilmen Aelita (1924) och Tim Burtons film Mars Attacks! (1996).

Kultur
David Bowie gav 1971 ut albumet Hunky Dory, där låten Life on Mars? fanns med. Låten röstades fram som en av 1900-talets bästa låtar.

Se även
Meteoriten Allan Hills 84001
Cydonia Mensae
Panspermi
Vatten på Mars

Externa länkar
Study Reveals Young Mars Was A Wet World
NASA - The Mars Exploration Program
Scientists have discovered that Mars once had saltwater oceans
BBC News: Methane on Mars could signal life
BBC News: Ammonia on Mars could mean life
Scientist says that life on Mars is likely today
Ancient salty sea on Mars wins as the most important scientific achievement of 2004 - Journal Science
Mars meteor found on Earth provides evidence that suggests microbial life once existed on Mars
Scientific American Magazine (November 2005 Issue) Did Life Come from Another World?
Audio interview about "Dark Dune Spots"

Astronomi
Mars
Science fiction-koncept
Ternära talsystemet

Ternära talsystemet eller trinära talsystemet är ett talsystem med basen 3. Talsystemet är ett positionssystem med de tre siffrorna 0, 1 och 2. För att påvisa att ett tal är skrivet i trinära talsystemet kan man ha sänkt 3 efter talet, till exempel: 103 = 310.

Omvandlare

Källor 
 

Talbaser
Wes Anderson

Wesley Wales "Wes" Anderson, född 1 maj 1969 i Houston, Texas, är en amerikansk filmregissör och manusförfattare.

Wes Anderson slog igenom med filmen Rushmore 1998 men fick sitt stora publika genombrott med Royal Tenenbaums. Till sina tre första långfilmer skrev han filmmanus tillsammans med skådespelaren Owen Wilson. Life Aquatic skrevs dock tillsammans med Noah Baumbach och i The Darjeeling Limited står förutom Anderson även Roman Coppola och Jason Schwartzman för manus. 

Wes Anderson har Oscarnominerats flera gånger: Bästa originalmanus för Royal Tenenbaums (2001) och Moonrise Kingdom (2012), Bästa animerade film för Den fantastiska räven (2009) och Isle of Dogs (2018) och Bästa film, Bästa regi och Bästa originalmanus för The Grand Budapest Hotel (2014).

Filmografi 
 (ursprungligen en kortfilm som sedan utvecklades till en långfilm)

 (kortfilm)

 (endast producent)
 (kortfilm)

 (kortfilm)
  (originaltitel: Fantastic Mr. Fox)
 (kortfilm)
 (kortfilm)

 (kortfilm)
 (kortfilm)

 (endast producent)
 (kortfilm)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska manusförfattare under 1900-talet
Amerikanska manusförfattare under 2000-talet
Amerikanska filmregissörer
Män
Födda 1969
Levande personer
Personer från Houston
Lewistal

Lewistalet (Le)  anger förhållandet mellan den värme som leds bort genom termisk diffusivitet och den som leds bort genom molekylär diffusion. Den uttrycks matematiskt som 

,

där k står för den termiska diffusiviteten,  står för densiteten,  för specifika värmen (för konstant tryck) och  för den molekylära diffusionen

Termodynamik
Kakaomassa

Kakaomassa är en ingrediens i choklad och även i chokladrelaterade produkter så som till exempel chokladflingor. Kakaomassa består av finmalda kakaobönor. Kakaobönorna måste i följande ordning jäsas, torkas, rostas och skalas innan de slutligen kan malas till kakaomassa. Kakaomassa innehåller cirka 50 procent fett, så kallat kakaosmör, och kan även vidarearbetas genom pressning till kakaopulver och kakaosmör.

Choklad
Havsutter

Havsuttern (Enhydra lutris) är ett mårddjur som lever i norra delar av Stilla havet. Utbredningsområdet sträcker sig från norra Japan över Kamtjatka och Aleuterna, vidare över Kanadas och USA:s västra kustlinjer till halvön Baja California (USA/Mexiko).

Det vetenskapliga namnet är bildat av det grekiska ordet för utter samt av det latinska ordet för utter.

Hanar är med svansen inräknad cirka 150 centimeter långa och upp till 45 kg tunga. Honor når en kroppslängd (med svans) av cirka 140 cm och en vikt upp till 32,5 kg. Själva svansen är ungefär 25 till 30 centimeter lång. I norra delar av utbredningsområdet blir havsuttern något större och tyngre än i södra delar. Pälsen är rödbrun till mörkbrun och vid huvudet lite ljusare. Som enda havsdäggdjur har den inget fettskikt som skyddar mot kylan. Därför är pälsen mycket speciell. På en kvadratcentimeter finns 100 000 hår; lika mycket som en genomsnittlig människa har på huvudet. Mellan håren finns alltid små luftbubblor som isolerar. Havsuttern har tre gånger större ämnesomsättning än landlevande däggdjur, och måste därför äta stora mängder kaloririk föda. Havsuttern har tack vare sin stora njure förmågan att dricka saltvatten.

Havsutterns föda är musslor, snäckor och sjöborrar. Ibland tar den fiskar. För att öppna bytets skal tar havsuttern en sten och lägger bytet på bröstet och slår med stenen tills skalet knäcks.

Tidigare var djurets päls starkt eftertraktad. Den stora jakten gjorde att havsuttern 1910 var nästan utrotad. Bara 1000 individer överlevde på södra Kamtjatka. 1911 undertecknade länderna USA, Ryssland och Japan ett fördrag för havsutterns skydd. Sedan dess ökade beståndet och 2007 uppskattade IUCN hela populationen med cirka 107 000 individer.

I naturen utgörs havsutterns fiender av vithaj, späckhuggare och vithövdad havsörn samt på land av prärievarg. Också förorening i havet skadar havsuttern. Efter katastrofen med oljetankern Exxon Valdez 1989 dog uppskattningsvis 2 600 till 3 900 havsuttrar av oljeutsläppet.

Referenser 

Mårddjur
Däggdjur i palearktiska regionen
Däggdjur i nearktiska regionen
André Lhote

André Lhote, född 5 juli 1885 i Bordeaux, död 24 januari 1962 i Paris, var en fransk konstnär och inflytelserik lärare, skribent och konstkritiker.

Biografi
Lhote lärde sig tidigt träsnideri och att skulptera i trä tack vare en lärlingsplats hos den lokala möbelsnickaren i hemstaden Bordeaux. Efter en tid som lärling började han vid  École des Beaux-Arts i Bordeaux år 1898, där han studerade dekorativ skulptur fram till 1904. Under sin tid vid akademin började han måla på sin fritid och efter 1905 flyttade han till en egen studio i Paris för att hänge sig åt måleriet. Lhotes tidiga verk är influerade av impressionismen och konstnärer som Gauguin och Cézanne. Fem år efter flytten till Paris (1910) hade han sin första separatutställning på Galeri Druet.

Efter att ha arbetat i en fauvistisk stil intresserade Lhote sig för kubismen och anslöt sig till Section d'Or 1912 samt medverkade vid deras utställning på Salon de la Section d'Or.

Tillsammans med Gleizes, Villon, Duchamp, Metzinger, Picabia och La Fresnaye utgjorde han det nya avant gardet. 

Vid första världskrigets utbrott blev Lhote inkallad, men avskedades 1917 innan krigsslutet. Han blev därefter delaktig i en konstnärsgrupp bestående av kubister med stöd av Léonce Rosenberg. 

1918 var Lhote en av grundarna till tidningen Nouvelle Revue Française, där han var aktiv fram till 1940. 
Åren 1918-1920 undervisade Lhote på Académie Notre-Dame des Champs och senare vid andra parisiska konstskolor, inklusive sin egen som han grundade i Montparnasse 1922. Lhote är representerad vid bland annat Moderna museet i Stockholm och Göteborgs konstmuseum.

Urval av svenskar som studerat för André Lhote 
Ragnar Johansson 
Laila Prytz
Åke Plantin
Torsten Härne
Oscar Sivertzen
Kulo Green
Signe Barth
Björn Berg
Olle Bærtling
Tage Falkner
Gunnel Heineman
Agda Holst
Leif Knudsen
Greta Knutson-Tzara
Georg Lagerstedt
Bengt Lindström
Brita Nordencreutz
Bengtolle Oldinger
Harald Sandberg
Philip von Schantz
Gösta Werner
Hugo Zuhr
Olof Ågren
Georg Pauli
Tage Nilsson (konstnär)
Medlemmarna av gruppen De tolv, nämligen:
 Albert Abbe
 Svante Bergh
 Tora Vega Holmström
 Johan Johansson
 Emil Johanson-Thor
 Ivar Johnsson
 Anders Jönsson
 Nils Möllerberg
 Emil Olsson
 Jules Schyl
 Pär Siegård
 Jürgen Wrangel

Källor
 Artikeln bygger delvis på artikeln om André Lhote i engelska Wikipedia

Noter

Franska skulptörer
Franska konstnärer under 1900-talet
Kubism
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Moderna museet
Personer från Bordeaux
Födda 1885
Avlidna 1962
Män
Lophotrochozoa

Lophotrochozoa är en av tre stora djurgrupper inom Protostomia. Gruppen föreslogs i en artikel publicerad 1995 av Halanych et al, baserat på molekylära data. I Lophotrochozoater ingår till exempel mossdjur, ringmaskar, halkieriider, blötdjur och armfotingar. De har höger och vänsterhalva, så kallad bilateral symmetri samt fram- och bakända. 
Huvudändan där viktiga sinnesorgan sitter är en anpassning till simning, grävning, krypning eller gång. Det är den delen av djuret som först träffar på mat, faror och andra stimuli. 

Den är indelade i två grupper: Lofofarater och Halkieriider.

Ett fylogenetiskt träd över Lophotrochozoa som föreslagits av Dunn et al (2008)

Protostomer
Protostomia
Ackumulator

Ackumulator kan syfta på:
 Ackumulator (processor) – ett särskilt processorregister i äldre och enklare processorer där varje beräkningsresultat från den aritmetisk-logiska enheten mellanlagras, exempelvis varje delsumma vid summering av en talföljd
 Ackumulator (elektricitet) – en kemisk spänningskälla som går att återställa
 Ackumulator (hydraulik) – en trycklagringsreservoar där icke komprimerbar hydraulisk vätska hålls under tryck med hjälp av en extern källa
 Ackumulatorlok – ett lok som drivs av elmotorer som får ström från ackumulatorer
 Ackumulatortank – värmeisolerad tank som fungerar som varmvattenbuffert

Företag
 Ackumulator AB Jungner – tidigare svenskt numera franskt företag för tillverkning av nickel-järnbatterier

Se även
 Kumulativ
Inger Jacobsen

Inger Johanne Jacobsen, född 3 oktober 1923 i Kristiania (nuvarande Oslo), död där 21 juli 1996, var en norsk sångare och skådespelare.

Jacobsen var från debuten 1941 och fram till mitten av 1960-talet en av de ledande norska skivartisterna. Bland hennes många framgångsrika låtar märks "Møllerens Irene" (1954), "Lørdag hele uken" (1958), parodin "Frøken Johansson og jeg" (1959) och det norska Melodi Grand Prix-bidraget "Kom sol, kom regn" (1962). Som revyskådespelare vid Chat Noir och Edderkoppen från 1948 lanserade hon populära visor som "Storgatas fisk og vilt" och "Hjula veveri".

Från 1976 gick hon helt över till skådespelaryrket, och knöts till Riksteatret, där hon utmärkte sig i många bärande roller i en varierad repertoar, bland annat i Den store barnedåpen, Det lykkelige valg, Revisorn, Geografi og kjærlighet, Piaf, Visittid och Hedda Gabler. 1995 hade hon en roll i tv-serien I de beste familier.
 
Jacobsen gjorde ett flertal skivinspelningar på svenska och samarbetade med Thore Skogman under 1970-talet.

Diskografi (urval)
Album

 (med Jens Book-Jenssen)

 (med Thore Skogman)
 (med Thore Skogman)
 (med Thore Skogman)
 (med Thore Skogman)
 (med Jens Book-Jenssen)

 (med Thore Skogman)

 (med Thore Skogman)

Filmografi (urval)
 (röst)
 (röst)

Källor

Externa länkar

 
 Inger Jacobsen på Allmusic.com

Kvinnor
Norska skådespelare under 1900-talet
Norska sångare under 1900-talet
Sångare inom populärmusik
Artister som representerat Norge i Eurovision Song Contest
Födda 1923
Avlidna 1996
Sångare från Oslo
Skådespelare från Oslo
Deltagare i Eurovision Song Contest 1962
Henning Ohlsson

Henning Ohlsson, född 14 juli 1887 i Kristinehamn, död på samma ort 14 mars 1960, var en svensk skådespelare, konstnär, yrkesmålare, skulptör och skald.

Ohlsson studerade vid Wilhelmsons målarskola i Stockholm, och arbetade därefter några år som yrkesmålare för Emanuel Johansson. Bland hans mer uppmärksammade tavlor hör porträttet av kristinehamnskonstnären Martin Nilsson. <ref>Kristinehamns-konstnärer''', Sten V. Brandberg, Kulturnämnden Kristinehamn, 1980, sid 11</ref>

Ohlsson arbetade egentligen som dekorationsmålare. Han gjorde bland annat dekorationer till Gustaf Edgrens revyer i Kristinehamn. Vid sidan av måleriet verkade han som amatörskådespelare. Han filmdebuterade 1921 i Erik A. Petschlers filmatisering av folklustpelet Värmlänningarna'' och kom att medverka i drygt 15 filmer.

Filmografi
 Skådespelare

Källor

Noter

Svenska skådespelare
Svenska dekorationsmålare
Män
Födda 1887
Avlidna 1960
Personer från Kristinehamn
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska författare
Massuggestion

Massuggestion innebär att indoktrinera en irrationell tanke eller en vanföreställning hos en grupp människor eller ett samhälle genom ett suggestivt beteende som innebär att upprepa ett påstående tills mottagaren/mottagarna tror att det är sant.

Socialpsykologi
Erik Wilhelm Dahlgren

Erik Wilhelm Dahlgren, född 7 juni 1848 i Stockholm, död 10 oktober 1934, var en svensk biblioteksman och geograf. Han var bror till Sven Fredrik Dahlgren.

Biografi
Dahlgren var son till Fredrik August Dahlgren (Dahlgrenssläkten från Värmland) och Ulla von Heland. Han blev amanuens vid Kungliga biblioteket 1870, var bibliotekarie vid Karolinska institutets bibliotek 1887–1903 och vid Vetenskapsakademiens bibliotek 1893–1903. Åren 1903 till 1916 var han överbibliotekarie för Kungliga biblioteket, från 1910 med titeln riksbibliotekarie. År 1893 blev han filosofie hedersdoktor vid Uppsala universitet och var från 1900 Svenska Akademiens nobelkommittés sekreterare.

Som biblioteksman redigerade Dahlgren 1885–1895 ensam Sveriges offentliga biblioteks accessionskatalog och utarbetade 10-årsregistren för 1886–1895 (utgivet 1896–98) och 1896–1905 (utgivet 1912–13). Dessutom forskade Dahlgren inom en rad områden, i synnerhet kartografi och upptäcktshistoria. Han utgav bland annat Alonzo de Santa Cruz' Map of the World 1892, Voyages français à destination de la mer du sud 1907, och Le relations commerciales et maritimes entre la France et les côtes de l'Océan pacifique 1909. Han utredde vid tvister bl.a. havsområdet Grisbådarnas och Clippertonöns statsrättsliga ställning.

Dahlgren invaldes 1900 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien och gav 1915 ut en förteckning över akademiens samtliga ledamöter invalda 1739 till 1915.

Bibliografi

Priser och utmärkelser
1893 – Filosofie hedersdoktor vid Uppsala universitet
1900 – Ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien
1923 – Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden
1924 – Svenska Akademiens stora pris

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
 
 

Svenska författare under 1800-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska riksbibliotekarier
Svenska överbibliotekarier
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Författare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1848
Avlidna 1934
Män
Ultra (kulturförening)

Kulturföreningen Ultra var en kulturförening som höll till i Handen i Haninge kommun, mellan juni 1980 och augusti 1988. Den var under några år en central punkt i det unga punk-Stockholm. Den mest välkände av föreningens eldsjälar var Tompa Eken.

Början
Föreningen startades av ungdomar i Handen, söder om Stockholm, 1979. I början hade föreningen ingen egen lokal, utan var inhyst i kommunens lokaler under vissa begränsade tider. Eftersom behovet av en egen lokal kändes nödvändig för att föreningen skulle kunna utöva sina aktiviteter, uppvaktade medlemmarna kommunen och krävde en egen lokal. Ett år efter bildandet fick kulturföreningen tillgång till ett av de många övergivna hus som fanns i Handen.

Ultrahuset
Huset på Källvägen 9 i Handens centrum blev nu ett aktivitetshus, det så kallade Ultrahuset, där många olika projekt sysselsatte ungdomar från trakten. Det som gjort Ultrahuset vida känt är dock alla de musikspelningar som arrangerades där på helger. Under de år som huset fanns gjordes tusentals spelningar, med nästan lika många band. Ryktet om det lilla huset med den mycket lilla scenen i vardagsrummet, intill köket där det bakades bullar, spreds. Det lockade folk från hela Stockholms län (och ännu längre bort) att göra resan till Handen på helgerna. Publikrekordet under en spelning på Ultrahuset sattes när Ebba Grön spelade där 1981. Då kom 200 personer till lokalen. Andra band som spelat där är bland annat KSMB, Black Flag (med Henry Rollins), Scream (med Dave Grohl, senare känd med Nirvana och Foo Fighters), Smaklösa och Det svider i stjärten (med Zak Tell, senare känd med Clawfinger)

Slut
1987 bestämde kommunen sig för att området skulle förändras och att föreningen därmed var tvungen att flytta. Efter mycket protester och en tids ockupation brann Ultrahuset upp den 20 augusti 1988, natten innan polisen skulle storma byggnaden. Kulturföreningen blev erbjuden andra alternativ, men mycket av det ursprungliga engagemanget hade då försvunnit och internbråk kom till, vilket resulterade i en splittring där den ena parten fortsatte kalla sig Ultra och den andra kallade sig RuggUltra. RuggUltra huserade i en ny lokal som hette Hunddagis, som var c:a 45 kvadratmeter stort och existerade under c:a 5 år.

Referenser

Se även 
 Kafé 44
 Pinkruset
 Vita huset, Täby

Externa länkar 
 ultrahuset.org
 hunddagiset.org
 Ruggultra myspace.com
 Ultrahuset på Youtube

Svensk punk
Föreningar i Sverige
Kulturföreningar
Nedlagda konsertscener i Stockholm
Ej längre existerande byggnader i Haninge kommun
Elektriska musikinstrument

Elektriska musikinstrument eller elektrofoner är musikinstrument där tonen frambringas via elektrisk (till skillnad från akustisk, som via resonanslåda) förstärkning eller bearbetning. Instrumenten är beroende av högtalare då ljudet kommer ut ur dessa. Elektriska instrument är mycket vanliga inom jazz-, pop- och rockmusik.

Elektriska instrument delas in i två grupper, elektromekaniska musikinstrument  respektive elektroniska instrument, där ljudet i de senare framställs utan att i realtid passera mikrofoner och andra rörliga delar, förutom högtalare, och de används för att skapa elektronisk musik. Ljudkällan i elektroniska instrument utgörs av oscillatorer (för tonande ljud) eller brusgeneratorer (för slagljud och andra tonlösa ljud), som kan vara analoga eller digitala, eller så använder de digital samplingsteknik som kan återge tidigare inspelade ljud i varierande tonhöjd.

Systematik
Elektrofoner:
 Elektromekaniska musikinstrument:
 Stränginstrument utan resonanslåda såsom
 Elgitarr
 Elbas
 Elfiol
 Chapman Stick
 Äldre keyboards såsom
 Äldre elorgel, bestående av motordrivna tonhjul
 Elpiano
 Rhodes-piano, bestående av metallrör
 Clavinet, bestående av metalltungor
 Elflygel (ett stränginstrument utan resonanslåda)
 Mellotron, bestående av bandslingor
 Elektroniska musikinstrument:
Theremin
 Keyboards såsom
 Modern elorgel
 Synthesizer
 Stråkmaskin
 Digitalpiano
 Trummaskin, synthtrummor, digitaltrummor 
 Syntbas (ibland keyboard)

Elektriska musikinstrument
Stefan–Boltzmanns konstant

Stefan–Boltzmanns konstant, Stefans konstant, efter Jožef Stefan och Ludwig Boltzmann, definieras som

där k är Boltzmanns konstant, h är Plancks konstant och c är ljushastigheten. Värdet är exakt eftersom konstanterna som ingår är definierade. Konstanten uppträder i Stefan–Boltzmanns lag, som beskriver värmestrålning från en kropp.

En minnesregel för att minnas Stefan-Boltzmanns konstant är att tänka "5-6-7-8" för .

Noter 

Termodynamik
Fysikaliska konstanter

ja:シュテファン＝ボルツマン定数
Strandvallen

Strandvallen är en fotbollsarena i Hällevik på Listerlandet i Sölvesborgs kommun, västra Blekinge. Arenan är hemmaplan för Mjällby AIF. Strandvallen stod klar 1953. Efter ombyggnaden 2002 är kapaciteten 7 500 platser varav 1 200 sittplatser. Publikrekordet på 8 438 noterades den 13 april 1980 mot Kalmar FF (0–1) i första omgången av Allsvenskan.

Strandvallen var länge en av få fotbollsarenor i Sverige för elitfotboll som saknade elljus. Mjällby AIF hade länge dispens men kraven för Superettan ökade och den 13 maj 2008 till matchen Mjällby AIF–Örgryte IS invigdes elljuset på Strandvallen. Till säsongen 2010 byggdes en ny läktare på den norra kortsidan som har 1 000 nya sittplatser varav en tredjedel är under tak. Kapaciteten sänktes av Svenska Fotbollförbundet från 7 500 till 7 000 innan säsongen 2010 började. Inför säsongen 2012 byggdes läktaren på den norra kortsidan ut ytterligare med 580 nya sittplatser. Hela den norra kortsidan, kallad "Extra-läktaren", är nu under tak.

Källor

Externa länkar 

Strandvallen
Strandvallen är Mjällby AIFs hemmaarena

Fotbollsanläggningar i Sverige
Sportanläggningar invigda 1953
Sportanläggningar i Sölvesborgs kommun
1953 i Sverige