kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Faktoid

Faktoid (av faktum och -oid, "något som liknar") är föreställningar som hålls för sanna, men som i själva verket är felaktiga. En mjukare variant är om påståendet inte kan bevisas vara felaktigt, men saknar tillräcklig grund för att man ska kunna sluta sig till att det är ett faktum.

Historik
Ordet användes första gången 1973 av Norman Mailer i hans biografi över Marilyn Monroe. På svenska lanserades ordet 2002 av Martin Kylhammar i tidskriften Dagens Forskning. Kylhammar har bland annat i "Ett seminarium på nätet" i uppsatsen "Biografiska faktoider – 
Personhistoriens försanthållna felaktigheter" avfärdat faktoiden att Verner von Heidenstam sympatiserat med nazismen.

Definition
I motsats till moderna vandringssägner, "klintbergare", vilka vanligen sprids från mun till mun, sprids faktoider vanligen via massmedia, där de sedan lever ett eget liv. Somliga faktoider har en gång i tiden varit sanna, men är det inte längre.

På engelska finns ordet 'factoid' som dels kan ha samma betydelse som faktoid på svenska, men oftast betyder kuriosa eller så kallat värdelöst vetande, alltså saker som är sant men saknar betydelse. Språkrådet rekommenderar att man använder det i den förra definitionen, alltså om "osanna sanningar" snarare än småfakta.

Exempel på faktoider 
 På 1960- och 1970-talet fanns det feminister som brände sina behåar i protest
 Socialstyrelsen rekommenderade oss att äta 6–8 skivor bröd om dagen
 Den danske kungen Kristian II kallades för Kristian den gode av danskarna
 På medeltiden trodde alla att jorden var platt
 BT Kemi-vd:n Lars Foss (1924–2007) avled i cancer kort efter att han druckit Hormoslyr i en tv-intervju 1975
 Det finns en industri för snuff-filmer – alltså filmer av på riktigt utförda mord som utförs i underhållningssyfte
 Det finns kräkmedel i Systembolagets varor
 Badkarsvirvelns riktning beror på vilket halvklot man står på
 Sverige har flest självmord per capita i världen
 Ättestupa är ett brant stup där åldringar under nordisk forntid kastade sig, eller blev kastade, mot sin död
 Bermudatriangeln är särskilt olycksdrabbad
 Humlor kan enligt fysikens lagar inte flyga
 Järnvägarnas normalspårvidd 1435 mm härrör från de romerska vägarna vilka hade spår i vägbanan med detta mått
 Snus innehåller glassplitter som ska göra små hål i huden för att främja upptagning av nikotin
 Ordet lagom är unikt för svenskan
 Eskimåer har många fler ord för snö än svenskan
 Vi använder bara 10 % av vår hjärna
 Die dummen Schweden är ett tyskt uttryck.
 "Allt som kan uppfinnas är nu uppfunnet och därför är det lika bra att lägga ner patentverket" skulle ha sagts av Charles H. Duell, chef för amerikanska patentverket, år 1899 
 Kangaroo (Känguru), det svar James Cook fick när han frågade några aboriginer vad de australiska djuren kallades, betyder "jag förstår dig inte".
 När Marie-Antoinette fick höra att bönderna inte hade bröd att äta sa hon: "låt dem äta bakelser"

Se även 
 Konspirationsteori
 Myt
 Lista över vanliga missuppfattningar
 Propaganda
 Vandringssägen
 Viralgranskaren

Referenser

Externa länkar 
 Faktoider
 Snopes, engelskspråkig webbplats
 "Detta har kanske nästan hänt"
Dagens forskning

Dagens forskning var en tidskrift () för vetenskap och kultur, teknik och samhälle. Den utgavs varannan vecka år 2002 och första hälften av 2003.

Kungliga Vitterhetsakademien lämnade tidskriftsstöd och gjorde ett femårigt garantiåtagande när tidningen grundades, men utgivningen upphörde efter ett och ett halvt år.

Källor

Nedlagda svenska tidskrifter
Tidskrifter startade 2002
Tidskrifter nedlagda 2003
Johan II

Johan II är namnet på flera regenter:

 Ivan Asen II, tsar av Bulgarien 1218–1241
 Johan II av Brabant, hertig av Brabant 1294–1312
 Johan II av Frankrike, kung av Frankrike 1350–1364
 Johan II av Kastilien, regent av Kastilien 1406–1454
 Ivan II av Moskva, storfurste av Moskva 1353–1359
 Johan II av Portugal, kung av Portugal 1481–1495
 Hans (unionskonung), kung av Danmark 1481–1513, av Norge 1483–1513 och av Sverige 1497–1501, i Sverige också kallad Johan II, eftersom hans namn på latin är Johannes
 Johan II Kasimir, kung av Polen 1648–1668

Regentnamn

de:Liste der Herrscher namens Johann#Johann II.
Dorotea av Brandenburg

Dorotea av Brandenburg, född omkring 1430, död 10 november 1495, var markgrevinna av Brandenburg och genom sina äktenskap med Kristofer av Bayern och Kristian I Danmarks, Norges och Sveriges drottning två gånger vardera (Danmark 1445–1448 och 1449–1481, Norge 1445–1448 och 1450–1481 samt Sverige 1445–1448 och 1457–1464).

Biografi 
Hon var yngst av tre döttrar till markgreve Johan av Brandenburg-Kulmbach (1406–1464) och Barbara av Sachsen (omkring 1405–1465). Hennes far var äldste son till kurfurst Fredrik I av Brandenburg men avsade sig sin förstfödslorätt till kurfurstetiteln och regerade istället i en mindre del av huset Hohenzollerns arvländer, Brandenburg-Kulmbach.

Den 10 september 1445 gifte sig Dorotea med Kristofer av Bayern (1416–1448) och den 14 september kröntes hon av ärkebiskopen i Lund Tuve Nielsen (Juul) i Köpenhamns Vor Frue Kirke till unionsdrottning.

Vid giftermålet utfärdade Kristofer av Bayern ett livgedingsbrev, i vilket Dorotea tillförsäkrades stora underhållsområden om maken skulle avlida före henne. I Danmark erhöll hon Roskilde, Ringsted samt slotten Haraldsborg och Skioldenæs. I Norge fick hon Jämtland och i Sverige fick hon Örebro slott med Närke och Värmland. I fall Dorotea skulle vilja flytta från Norden efter Kristofers död, skulle hon lösas ut med 45000 rhenska gyllen, varav varje nordiskt rike skulle erlägga en tredjedel var . I samband med äktenskapet avtalades även att Doroteas far, markgreve Johan, skulle fungera som administrator för Kristofers bayerska arvländer i Oberpfalz i dennes frånvaro.

I vart fall Jämtland kontrollerade hon fram till sin död 1495.

Efter Kristofers av Bayern död 1448 var Dorotea tillförordnad interimsregent i Danmark medan den nya regenten valdes. Hon gifte om sig 26 oktober 1449 med Kristian I av Danmark (1426–1481). Hon kröntes som svensk drottning i Uppsala 1457. 

Dorotea förlorade kontrollen över sina svenska förläningar 1464 och tillbringade en stor del av sitt liv med att försöka återfå dem. Förutom sin morgongåva hade hon även innehaft Noraskogs bergslag som förläning. I fredsförhandlingarna mellan Sverige och Danmark försökte hon flera gånger driva sina anspråk. Efter slaget vid Brunkeberg sökte hon istället påvligt stöd att driva sin sak. 1475 lyckades hon få Sixtus IV att utförda en bulla riktad mot Sten Sture den äldre, vilken genom ärkebiskopen av Magdeburg skulle tvingas att vika. 

Efter sin makes död 1481, gjorde hon sin yngste son, Fredrik, till regent över Holstein. 

1488 gjorde hon en pilgrimsresa till Rom. 

Hon beskrivs som ekonomisk, energisk och hade visst politiskt inflytande.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar
    Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Kvinnor
Danmarks drottningar
Norges drottningar
Sveriges drottningar
Födda 1430
Avlidna 1495
Personer i Danmark under 1400-talet
Personer i Norge under 1400-talet
Personer i Sverige under 1400-talet
Kvinnliga regenter under 1400-talet
Eugen Roth

Eugen Roth, född 24 januari 1895 i München, död 28 april 1976, var en tysk (västtysk) humorist författare.

Bibliografi 
 Ein Mensch (1935)
 Eugen Roths Tierleben (1948)
 Heitere Kneipp-Fibel (1954)
 Humorapotheke (1956 - 1959)
 Das Eugen-Roth-Buch (1966)
 Der Wunderdoktor-Heitere Verse (1939)

Se även:
Omänniska

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Födda 1895
Avlidna 1976
Män
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Nils Sture (1426–1494)

Nils Sture, född omkring 1426, död 25 augusti 1494, egentligen av ätten Natt och Dag, var ett svenskt riksråd, riddare Sture till Penningby, Ekesjö, Ekenäs och Hörningsholm och Västerås län.

Han var son till riddaren och riksrådet Bo Stensson (Natt och Dag) och Katarina Svensdotter Sture, Han uppfostrades vid kung Kristoffers hov i Danmark och upptog då han återvände till Sverige före 1452 moderns namn Sture men behöll sitt fädernevapen Natt och Dag. Han var riddare 24 juni 1451 och blev riksråd 1465.

Efter sin återkomst till Sverige tillhörde Nils Stures Karl Knutssons anhängare och gifte sig 1457 med dennes systerdotter. Då Karl Knutsson samma år drevs i landsflykt, hoppades han på Nils Stures stöd, men valde som de flesta av de övriga anhängarna till Karl Knutsson att svära trohet till Kristian I. I samband med upproret som förde Karl Knutsson tillbaka till makten 1464 skymtar Nils Bosson bara förbi, men han torde ha stött honom, då han utsågs till hövitsman över Småland. Hans verkliga insats skedde sedan Karl Knutsson på nytt fördrivits. I samband med att Sverige splittrades av en rad olika fraktioner, blev Nils Bosson ledare för en fraktion som arbetade för att återinsätta Karl Knutsson som kung. Hösten 1466 erövrade han Västerås slott, som han behöll som förläning med dess tillhörande slottslän omfattande Dalarna och Bergslagen, och blev därmed en maktfaktor i spelet om makten. Genom kompromisser med Axelsönernas parti blev han dock utmanövrerad från maktkampen. Efter Karl Knutssons död kom den yngre släktingen Sten Sture den äldre att ta över rollen som ledare över deras fraktion. Under den närmaste tiden samarbetade dock de båda Sturarna väl. I slaget vid Brunkeberg 1471 förde Nils Sture befälet över bergsmännen och genomförde en kringgående rörelse och föll danskarna i ryggen, och bidrog därmed avgörande till segern. Under den närmaste tiden fungerade Nils Sture som en slags ställföreträdande riksföreståndare, företrädde denne i styret då han var upptagen på resor i Finland eller andra avlägsna delar av landet. Från 1480-talet försämrades dock relationen i samband med att Sten Sture den äldre började vända sig mot den svenska adeln i syfte att beröva dem deras självständighet. Riksföreståndaren kom att vända sig mot Nils Stures slösaktighet och hans oförmåga att administrera det stora godsinnehavet. Nils Sture sökte stöd hos riksråden, men fick inget. Kort före sin död tvingades han 1493 vid ett möte i Enköping ge upp Västerås län och byta det mot det mindre betydande Stegeborgs län (Stegeborgs slott). 1494 erhöll han även Mörkö socken i förläning, och påbörjade då uppförandet av Hörningsholms slott.

Han är begravd med sin fru i Västerås domkyrka.

Familj 
Gift 16 januari 1457 i Stockholm med Birgitta Karlsdotter (Bonde), dotter till riksrådet och lagmannen Karl Tordsson (Bonde).

Barn:
 Mauritius Sture, väpnare, död 11 juli 1493 och begravd i Västerås domkyrka.
 Svante Nilsson (Sture), riksföreståndare, han kallade sig aldrig själv Sture.

Referenser 

Svenska riddare
Svenska riksråd
Födda 1420-talet
Avlidna 1494
Personer i Sverige under 1400-talet
Män
Stureätten (Natt och Dag)
President

President, titel, som etymologiskt har ungefär samma betydelse som ordet ordförande. En president är någon som presiderar, som sitter som ledare (från latin prae- 'före', 'framför' och sedere 'att sitta'; jämför preses). Från början avsåg termen någon som ledde en ceremoni eller ett möte, som en ordförande, men numera avses ofta någon med exekutiv makt.

Ordet president – både i betydelsen ordförande, statschef och talman i ett parlament – används flitigt i många europeiska språk. Talmannen för ett parlament leder ett presidium.

Olika betydelser

Politiskt ämbete

President är ofta titeln på statschefen i en republik men kan också användas som titel på regeringschefen. Det finns även en monarki där statschefen har denna titel, nämligen Förenade arabemiraten. En president i en republik väljs oftast för en viss period, till exempel fyra år; se presidentval.

Domstolar och ämbetsverk
President tituleras även chefen för vissa svenska domstolar, närmare bestämt hovrätter och kammarrätter. Vill man undvika missförstånd, kan man använda beteckningarna hovrättspresident och kammarrättspresident. Förr användes titeln även för cheferna för statliga myndigheter av typen kollegium.

Organisationer
Även ordförande i vissa – ofta internationella – organisationer kallas presidenter, till exempel i Rotary och Hells Angels.

Företag
I engelsktalande länder används titeln president ofta om en person som har en position liknande verkställande direktör eller koncernchef, även om någon exakt motsvarighet inte brukar finnas i svenska bolag. Titeln används något olika i olika bolag och brukar vara närmare definierad i bolagsordningen (bylaws).

Se även 
 Presidium
 Förbundspresident
 Rikspresident
 Vicepresident
 Presidentialism

Referenser 

Titlar
Putte Kock

Nation:  

Jonas Rudolf Eriksson Kock, känd som Putte Kock, född 29 juni 1901 i Nacka, död 31 oktober 1979 i Stockholm, var en svensk fotbollsspelare, ishockeyspelare, bridgespelare, idrottsledare och TV-journalist.

Kock är som medlem nr 6 invald i Svensk fotbolls Hall of Fame.

Biografi
Putte Kock spelade i AIK:s A-lag 1918–1928 och hann med 32 matcher i Allsvenskan där han gjorde 6 mål. Han spelade 37 landskamper i fotboll men gjorde även 6 landskamper i ishockey där han 1922 vann ett EM-silver.

Kock blev vald till turneringens bästa vänsterytter och gjorde sex mål på fem matcher när Sveriges fotbollslandslag vann brons vid Olympiska sommarspelen 1924 i Paris. Hans idrottskarriär fick emellertid bara några år efteråt avslutas i förtid på grund av en skada i knät (meniskskada) som på den tiden inte gick att operera. Mellan 1932 och 1934 lämnade han för en period sitt AIK och tränade då, tillsammans med Samuel Lindqvist, Djurgårdens IF:s fotbollslag.

Putte Kock var under åren 1945–1953 AIK:s ordförande och innehade parallellt (åren 1943-1956) posten som ordförande i den uttagningskommitté som fram till 1962 hade ansvar för fotbollslandslaget. Som lagledare för landslaget var han med om att erövra guld i OS 1948, brons i VM 1950 samt brons i OS 1952. Kock var under en mängd år också tipsexpert i TV, med premiär den 7 januari 1959. Den mångsysslande AIK:aren arbetade även som sportkommentator på SR där han myntade begreppet Norrlandsfönstret och senare blev han en av de första att anställas på TV-sporten.

Kock blev svensk mästare i bridge ett flertal gånger under 1940-talet. Kock deltog i flera EM och vann 1939 och 1952 EM-guld i bridge.

Vid årsskiftet 1924/25 spelade Putte Kock fyra vänskapsmatcher för IFK Göteborg under en Spanienturné och mötte bland andra FC Barcelona och Atlético Madrid.

Stor grabb och Hall of Fame 
Kock blev år 1926 Stor grabb inom svensk fotboll och 2003 valdes han i den första selektionen som medlem nr 6 in i Svensk fotbolls Hall of Fame. Han presenteras där med texten:"Med sina 17 år är 'Putte' den yngste landslagsdebutanten. Utsågs till världens bäste vänsterytter vid OS 1924. Ledde landslaget till tre VM- och OS-medaljer i rad. Uppskattad kommentator och tipsexpert ("krysch") i TV."

Meriter

I klubblag
 AIK
 SM-guld (1): 1923

I landslag

 OS 1924: Brons

Individuellt 
Mottagare av Stora grabbars märke, 1926

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1901
Avlidna 1979
Män
Personer från Nacka
Svenska fotbollsspelare
Svenska ishockeyspelare
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i AIK Ishockey
Svenska landslagsspelare i fotboll
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1924
Olympiska bronsmedaljörer 1924
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Tränare i Djurgårdens IF Fotboll
Svenska bridgespelare
Svenska sportkommentatorer
Fotbollsfunktionärer
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Medlemmar i Svensk fotbolls Hall of Fame
Svenska idrottare under 1900-talet
Windows 2000

Windows 2000 är ett operativsystem från Microsoft som främst är anpassat för företagsanvändare, avancerade användare och serverdatorer. Det lanserades den 17 februari år 2000 och följdes av Windows XP i slutet av 2001 och Windows Server 2003 år 2003.

Historia 
Windows 2000 är efterträdaren till Windows NT 4.0 och har versionsnummer NT 5.0. Den släpptes även med arbetsnamnet NT 5.0.  Windows 2000 Service Pack 1 och Windows 2000 64-bitars gick under arbetsnamnen "Asteroid" respektive "Janus". Under utvecklingen fanns en variant av Windows 2000 för DEC Alpha-processorer tillgänglig men den övergavs efter andra betaversionen. (Windows NT 4.0 var den sista versionen att stödja flera olika arkitekturer, till dess att Windows XP införde stöd för x86-64). Den slutgiltiga versionen av Windows 2000 lanserades den 17 februari år 2000 för allmänheten.

Windows 2000 ersattes av Windows XP år 2001 men fortsatte även efter lanseringen av servermotsvarigheten Windows Server 2003 att vara mycket populärt såväl bland hemanvändare som företag. 
Microsoft gav därför support för operativsystemet och släppte regelbundna uppdateringar fram till den 13 juli 2010, då all support och uppdatering upphörde. Trots detta finns det ett stort antal företag som fortfarande använder sig av operativsystemet i stor utsträckning, på grund av de stora kostnader och arbetet det medför att migrera till Windows XP eller Windows 7.

Den sista versionen av Internet Explorer som stöds under Windows 2000 är Internet Explorer 6 SP1. Internet Explorer 7 och senare släpptes aldrig för Windows 2000 då nödvändiga säkerhetsteknologier saknades.

Versioner 

Windows 2000 släpptes i fyra olika versioner:

Neptune 

Under sent 1990-tal fram till år 2000 arbetade Microsoft på en version av Windows 2000 avsedd för hemanvändare, Windows Neptune.
Man hann dock aldrig släppa en färdig produkt, utan Neptune-teamet gick samman med teamet som arbetade på Odyssey - företagsversionen av Windows 2000 efterföljare - och skapade det som drygt ett år senare blev Windows XP.

En beta-version av Windows Neptune, 5111, släpptes till utvecklare och andra intresserade och denna har numera kommit ut på en rad olika fildelningshemsidor för nedladdning.

Arkitektur 

Windows 2000 är ett flexibelt och skalbart system som består av två huvudsakliga nivåer: ett användarläge och ett kernelläge. Användarläget är den nivå som användarens program körs i. Sådana program har bara tillgång till vissa systemresurser, till skillnad från kernelläget som ger obegränsad tillgång till systemminnet samt externa enheter.

Referenser

Vidare läsning 
 Ulf Lingärde, Stora guiden om DOS för Windows 2000/98/ME/NT & TCP/IP, IDG, Stockholm,  (2002)
 Tommy Lundahl, Windows 2000, Studentlitteratur, Lund,  (2002)
 Adam Wood, Windows 2000 Stora boken om Windows 2000 Active Directory (Originaltitel Active Directory black book), Pagina, Sundbyberg,  (2001)

Externa länkar 
 Windows 2000 - Webbplats

Microsoft Windows
Programvaror 2000
Sveriges Släktforskarförbund

Sveriges Släktforskarförbund, SSf, är ett sammanhållande organ för den svenska släktforskarrörelsen, bildat 1986 i Göteborg.

Förbundet verkar för att sprida kännedom om släktforskningen som kulturfaktor, ideell rörelse och vetenskap. Sveriges Släktforskarförbund är en partipolitiskt obunden organisation, som verkar enligt vedertagna demokratiska principer. Högsta beslutande organ är den årliga riksstämman, där medlemsföreningarnas ombud har rösträtt. På stämman utses en styrelse (ordförande plus nio ledamöter) med uppgift att verkställa besluten.

Sveriges Släktforskarförbund driver släktforskarportalen Rötter och ger ut Släktforskarnas årsbok (Sveriges Släktforskarförbunds årsbok) och Släkthistoriskt forum. Förbundet har även utgivit nytryck av genealogiska skrifter, såsom "Den introducerade svenska adelns ättartavlor" av Gustaf Elgenstierna. Man publicerar även databaserna Sveriges befolkning, som innefattar folkbokföringsuppgifter om de personer som levde i Sverige ett visst år, och Sveriges dödbok med uppgifter om avlidna svenskar.

Enskilda personer kan inte längre bli medlemmar i SSf, som är ett förbund av släktforskarföreningar.

Medlemsföreningar 
Sveriges Släktforskarförbund har idag (2020) 162 anslutna medlemsföreningar.
 Dalarnas Släktforskarförbund
 Föreningen för datorhjälp i släktforskningen
 Genealogiska Föreningen
 Göteborgsregionens släktforskare
 Jämtlands lokalhistoriker och släktforskare
 Jönköpingsbygdens Genealogiska Förening
 Kalmar läns genealogiska förening
 KFV Släktforskarförening
 Kullabygdens Släktforskare
 Ovansiljans Släktforskare
 Person- och Lokalhistoriskt Forskarcentrum
 Upplands Släktforskarförening
 Värmlands Släktforskarförening
 Forskarföreningen Släkt och bygd

Priser

Victor Örnbergs hederspris
1990: Hans Gillingstam
1991: Sven Bankeström
1992: Pontus Möller
1993: Algot Hellbom
2018: Michael Lundholm
2019: Örjan Hedenberg
2020: Ulf Berggren
2021: Olle Elm
2022: Peter Sjölund
2023: Kerstin Jonmyren

Släktforskarförbundets förtjänsttecken i guld
2022: Erland Ringborg
2023: Fredrik Mejster

Genealogisk Ungdoms fond
2023: Hilda Strömberg

Årets eldsjäl
2023: Åsa Hertzman och Linda Kvist

Årets släktforskningspublikation
2015: Johan Bures släktbok
2016: Doroteaborna 1935 & Sanning, skröna och muntliga traditioner
2017: Östanbäcksfolket av Ulla Thorsell Östlund
2018: Ätten Stenfelt – en mångfasetterad släktkrönika av Stenfeltska släktföreningen.
2019: Andrarums socken: Invånarna, med gårdar och torp, under 300 år av Gert Lagerstedt
2021: Piteborgare
2022: Det gamla trädet med Odqvistar av Malin Älmegran
2023: Sjöfarare och superkargörer av LarsOlof Lööf.

Årets pris för ökning av medlemsantal
2023: Stor Stockholms släktforskarförening och Herrljunga Släktforskare

Årets NÅDD-registrerare
2023: Disa Eriksson och Janne Högdin

Årets anbytare
2023: Markus Gunshaga och Kalle Birgersson

Se även 
 Släktforskning
 Rötter

Referenser

Externa länkar 
 Sveriges Släktforskarförbunds webbplats
 Sveriges Släktforskarförbund i Libris

Genealogiska organisationer
Organisationer bildade 1986
Organisationer i Sverige
Genealogi i Sverige
SVAR

SVAR, Svensk arkivinformation, var en avdelning inom svenska Riksarkivet. Avdelningen tillkom 1984 och övertog verksamhet från Umeå universitet och Landsarkivet i Härnösand. SVAR:s uppgift var att göra arkivhandlingar tillgängliga digitalt för allmänheten. SVAR hade sin verksamhet i Ramsele i Sollefteå kommun. De enheter som tidigare funnits i Junsele, Näsåker och Sollefteå är flyttade till Ramsele. SVAR finns inte längre kvar som en egen verksamhet utan har uppgått i Riksarkivet.

Uppdrag
SVAR hade som huvudsaklig uppgift att mikrofilma, skanna och digitalisera Riksarkivets och landsarkivens arkivmaterial. Det kan röra sig om olika dokument, kartor och bilder. Till skillnad från i grannländer har tillgång till inskannat svenskt statligt arkivmaterial krävt abonnemang, men Riksarkivets/SVAR:s webbplats är fritt tillgänglig och helt skattefinansierad från den 1 februari 2018 enligt riksdagsbeslut. Abonnemangsavgift var tidigare undantagen endast för skolor och bibliotek.

SVAR digitaliserade och publicerade svenska arkivhandlingar, som används vid släktforskning på nätet, såväl som vid forskning och undervisning. SVAR förmedlade CD- och DVD-skivor utgivna på eget förlag såväl som av Sveriges Släktforskarförbund, exempelvis Sveriges befolkning år 1880, 1890, 1900, 1970, 1980 och 1990, Sveriges dödbok och Begravda i Sverige. SVAR utgav och förmedlade även litteratur.

SVAR:s webbplats
På SVAR:s webbplats fanns bland annat Sveriges folkräkningar som sökbara databaser, för år 1860 (endast Jämtlands län), 1870 (endast Norrbottens och Västerbottens län), 1880, 1890 (skogslän finns fritt tillgängliga på nätet), 1900 och 1910 (ännu ej slutfört för hela landet). 1930 års folkräkning finns inskannad på webbplatsen men inte fullt ut indexerad i sökbar databas. Kyrkoarkivet (husförhörslängder/församlingsböcker, flyttningslängder, födelselängder och dödslängder) finns på webbplatsen i form av inskannade dokument för samtliga svenska församlingar från slutet av 1600-talet fram till 1895. För vissa församlingar finns inskannade församlings- och dödsböcker till 1942 och flyttlängder till 1980.

Se även
Släktforskning

Källor 
 Wikirötter: Folkräkning i Sverige

Noter

Externa länkar
 1890 års folkräkning fritt tillgänglig

Genealogi i Sverige
Riksarkivet (Sverige)