kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Herman Wold

Herman Ole Andreas Wold, född 25 december 1908 i Skien, Norge, död 16 februari 1992 i Uppsala domkyrkoförsamling, var en svensk statistiker och nationalekonom. 

Wold föddes i Norge men 1912 flyttade familjen till Sverige och Wold blev svensk medborgare.

Wold disputerade 1938 vid Stockholms högskola där han hade professor Harald Cramér som handledare. Hans doktorsavhandling tilldrog sig ett sådant intresse att den gavs ut i en andra upplaga 1954.

Åren 1942–1970 var Wold professor i statistik vid Uppsala universitet och 1970–1975 professor i samma ämne vid Göteborgs universitet. Han blev ledamot av Vetenskapsakademien 1960 och var medlem av priskommittén för Sveriges riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne mellan 1968 och 1980.

Inom statistiken bidrog han med den ofta använda regressionsmetoden partial least squares (PLSR, eller bara PLS). Arbetet med PLS fördes vidare av hans son Svante Wold som menade att metoden egentligen borde kallats för projection to latent structures. PLS används ofta för multivariat regressionsanalys inom en rad områden som biometri, kemometri och neurovetenskap.

Herman Wold var från 1940 till sin död gift med Anna-Lisa Arrhenius. En son till dem var Svante Wold och Agnes Wold är dotter till dem. De är begravda på Södra begravningsplatsen i Lidköping.

Källor

Externa länkar 
Artikel om Wold

Svenska nationalekonomer
Svenska professorer i statistik
Alumner från Stockholms universitet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter i Kommittén för Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne
Personer från Skien
Födda 1908
Avlidna 1992
Män
François-Joseph Gossec

François-Joseph Gossec född 17 januari 1734 i Vergnies (i nuvarande Hainaut), död 16 februari 1829 i Passy (numera stadsdel i Paris), var en belgisk-fransk kompositör.

Gossec var från 1751 verksam i Paris, där han 1770 grundade Concerts des amateurs och 1784 École royale de chant, vilken 1795 uppgick i Conservatorie de musique, och i vars direktion Gossec blev medlem. Gossec vann särskilt uppskattning genom sina operor Les pêcheurs (1766, uppförd i Stockholm 1789 under titeln Skärgårdsflickan) samt körverk, bland annat revolutionshymner.

Gossec hade bland annat Bernhard Crusell som elev. Han betraktas ibland som den franska symfonins fader.

Verk (Urval)

För orkester
 Sei sinfonie a più strumenti, Op.4 (1759)
 Sei sinfonie a più strumenti, Op.5 (1761)
 Sex Symfonier, Op.6 (1762)
 Sex Symfonier för stor orkester, Op.12 (1769)
 Två Symfonier (1773)
 Symfoni Nr.1 (cirka 1771-1774)
 Symfoni Nr.2 (cirka 1771-1774)
 Symfoni i F-dur (1774)
 Symphonie de chasse (1776)
 Symfoni i D-dur (1776)
 Symfoni i D-dur (1777)
 Sinfonia Concertante Nr.2 i F-dur (1778)
 Symfoni i C-dur för blåsorkester (1794)
 Symfoni i F-dur i 17 delar (1809)

Kammarmusik
 Sex sonater för två violiner och basso, Op.1 (cirka 1753)
 Sex duetter för två violiner, Op.7 (1765)
 Sex trios för två violiner, bas och horn ad lib., Op.9 (1766)
 Sex kvartetter för flöjt, violin, viola och bas, Op.14 (1769)
 Sex kvartetter för två violiner, viola och bas, Op.15 (1772)

Operor
Le tonnelier, opéra comique (1765)
Le faux Lord, opéra comique (1765)
Les pêcheurs, opéra comique en 1 act (1766)
Toinon et Toinette, opéra comique (1767)
Le double déguisement, opéra comique (1767)
Les agréments d'Hylas et Sylvie, pastorale (1768)
Sabinus, tragédie lyrique (1773)
Berthe, opera (1775, not extant)
Alexis et Daphné, pastorale (1775)
Philémon et Baucis, pastorale (1775)
La fête de village, intermezzo (1778)
Thésée, tragédie lyrique (1782)
Nitocris, opera (1783)
Rosine, ou L'éposue abandonnée, opera (1786)
Le triomphe de la République, ou Le camp de Grandpré, divertissement-lyrique en 1 acte, (Chénier) (1794)
Les sabots et le cerisier, opera (1803)

Vokala verk
Messe des morts (Requiem) (1760)
La Nativité, oratorium (1774)
Te Deum (1779)
Te Deum à la Fête de la Fédération för tre röster, manskör och blåsorkester (1790) 
Hymne sur la translation du corps de Voltaire au Panthéon för tre röster, manskör och blåsorkester  (1791)
Le Chant du 14 juillet (Marie-Joseph Chénier) för tre röster, manskör och blåsorkester  (1791)
Dernière messe des vivants, för fyra röster, kör och orkester (1813)

Noter 

Födda 1734
Avlidna 1829
Franska klassiska kompositörer
Belgiska klassiska kompositörer
Män
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Franska musiker under 1700-talet
Viborgska smällen

Viborgska smällen var en förmodligen uppdiktad händelse som skall ha inträffat den 30 november 1495, i slutet av den ryska belägringen av Viborg. När ryssarna stormade Viborgs slott tvangs de ge vika på grund av en explosion anordnad av försvararen Knut Jönsson Posse. Enligt sägnen lät han ryssarna erövra ett av fästningens torn varpå han sprängde alltsammans i luften när hela tornet var fyllt med fiender. Ryssarna tog då till flykten då de trodde att Posse stod i förbund med djävulen. 

Samtida brev av Knut Jönsson Posse från belägringen innehåller inga uppgifter om någon smäll. I Sturekrönikan förekommer uppgifter om att ett Andreaskors skall ha visat sig på himlen, och att helgonen Sankt Eriks och Sankt Olofs baner skall ha visat sig på himlen ovanför slagfältet.

Den viborgska smällen förekommer första gången år 1539 som illustration i Olaus Magnus "Carta marina", den tidigaste någorlunda korrekta kartan över Norden och Baltikum. I Historia om de nordiska folken berättar Olaus Magnus att "smällen" var en håla utanför Viborg, som användes för stadens försvar. När en fiende närmade sig staden stoppade invånarna vax i öronen och släppte ner ett djur i hålan. Djuret förde ett sådant oväsen att angriparna blev förstenade av skräck.

Den första gången historien om en smäll i samband med Knut Posses försvar av Viborg förekommer är i den svenska almanackan. Historien broderades senare ut av historiker under 1600- och 1700-talen, varvid bland annat tillkom uppgifter om en "helveteskittel" som skall ha tagits av ryssarna då de år 1710 intog Viborg.

Se även
Den bohusiska smällen
Sturarnas ryska krig

Källor 

Finlands historia under svenska tiden
Viborgska smällen
Viborgska smällen
Rysk-svenska krig
Finland under 1400-talet
Viborgs historia
Friedrich von Wieser

Friedrich von Wieser, född den 10 juli 1851 i Wien, död den 22 juli 1926, var en österrikisk friherre, nationalekonom och minister.

Wieser är en av de viktigaste tidiga teoretikerna (vid sidan av Carl Menger och Eugen von Böhm-Bawerk) av den österrikiska skolan inom nationalekonomi. Han påverkade bland andra Ludwig von Mises, Friedrich von Hayek och Joseph Schumpeter. Till skillnad från de flesta andra anhängarna av denna strömning var han dock inte helt och hållet klassiskt liberal.

Österrikiska nationalekonomer
Nationalekonomer av den österrikiska skolan
Födda 1851
Avlidna 1926
Män
Thorstein Veblen

Thorstein Veblen, född 30 juli 1857 i Cato i Wisconsin, död 3 augusti 1929 i Menlo Park i Kalifornien, var en amerikansk nationalekonom och sociolog. Han var en av de ledande företrädarna för den ekonomiska institutionalismen (även efficiency movement).

Biografi
Thorstein Veblen var son till norska immigranter; hans brorson Oswald Veblen blev en berömd matematiker. Thorstein Veblen doktorerade i filosofi vid Yale University, och hade under tiden som student blivit påverkad av pragmatismen. Dess företrädare Charles Sanders Peirce och John Dewey stiftade han personligen bekantskap med vid några av de universitet som han studerade vid. I synnerhet Deweys evolutionsteori och relativism blev avgörande för Veblens ekonomiska teori. År 1892 fick han anställning vid universitetet i Chicago efter att under en lång tid ha ansetts som en udda figur.

Verk 
År 1899 gav Veblen ut The Theory of the Leisure Class, som är det verk hans namn främst är förknippat med. Det är en kritisk skildring av överklassens konsumtion och business-mindedness, och visar tydliga drag av Marx, Darwin och Herbert Spencer. För Veblen var ekonomin en kulturell institution, varmed han bröt med den neoklassiska skolan och den traditionella ekonomivetenskapens avgränsningar mot andra ämnen. Veblen betraktade sin egen forskning och nationalekonomi som samhällsvetenskap och inte som ett eget ämne.

"Veblen-effekten" är ett välkänt begrepp inom konsumtionssociologi, vilket innebär att konsumenten per automatik tror/förväntar sig att en dyrare vara också är bättre. År 1919 grundade Veblen The New School for Social Research tillsammans med Charles Beard, James Harvey Robinson och John Dewey. Han har haft stort inflytande på bland andra C. Wright Mills, Gunnar Myrdal, John Kenneth Galbraith och John R. Commons.

Veblen var en representant för teknologisk determinism.

Se även
 Iögonfallande konsumtion

Referenser

Externa länkar 

Texter av och om Veblen på Metropolitan News Company: Great Norwegians
Texter av Veblen på McMaster University Archive for the History of Economic Thought

Amerikanska nationalekonomer
Amerikanska sociologer
Personer i USA under 1900-talet
Personer från Cato, Wisconsin
Födda 1857
Avlidna 1929
Män
Alumner från Yale University
Alumner från Johns Hopkins University
Personer verksamma vid University of Chicago
Personer verksamma vid Stanford University
Giovanni van Bronckhorst

Giovanni van Bronckhorst, även kallad Gio, född 5 februari 1975 i Rotterdam är en nederländsk före detta fotbollsspelare med moluckisk härkomst (Indonesien).

Giovanni van Bronckhorst spelade i några av Europas största fotbollsklubbar (Arsenal, Rangers, Barcelona) och spelade sedan 2007 i Feyenoord. Bronckhorst slutade sin proffskarriär efter Världsmästerskapet i fotboll 2010 då Nederländerna kom tvåa.

Biografi
Van Bronckhorst kom i unga år till Feyenoord där han spelade i alla klubbens ungdomslag. Han blev uppflyttad till A-laget men efter den första säsongen lånades han ut till RKC Waalwijk. Efter övertygande insatser där togs han tillbaka till Feyenoord och gjorde ligadebut 21 september 1994 mot Heerenveen.

2003 gick van Bronckhorst vidare till FC Barcelona där Frank Rijkaard var tränare. Han spelade vänsterback i en backlinje tillsammans med bland andra Carles Puyol, Phillip Cocu, Rafael Márquez och Michael Reiziger. Laget blev spanska mästare 2005 och 2006 och vann Champions League 2006 efter finalseger mot van Bronckhorsts gamla klubb Arsenal.

Meriter 
 VM-silver 2010
 Champions League: 2006
 Spansk mästare: 2005, 2006
 Engelsk mästare: 2002
 Engelsk FA-cupseger: 2002, 2003
 Skotsk mästare: 1999
 Skotsk cup: 1999, 2000
 Skotsk ligacup: 1999

 EM i fotboll: 2004
 EM-semifinal 2004

Födda 1975
Nederländska fotbollsspelare
Nederländska fotbollstränare
Spelare i RKC Waalwijk
Spelare i Feyenoord
Spelare i Rangers FC
Spelare i Arsenal FC
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Män
Levande personer
Idrottare från Rotterdam
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Nederländska idrottare under 1900-talet
Nederländska idrottare under 2000-talet
Prusiska

Prusiska (även kallat preussiska, fornpreussiska och ostpreussiska) är ett utdött västbaltiskt språk på den baltoslaviska språkgrenen av de indoeuropeiska språken. Numera görs insatser för att rekonstruera och återuppliva språket.

Historia 

Prusiska talades av pruserna. Deras område utgjordes ännu på 1200-talet av kustlandet mellan Weichsels och Memels nedersta lopp. Prusiska var ett språk som tillhörde den västbaltiska språkgrenen och som idag har rekonstruerats.   

Korsriddarna av Tyska orden arbetade för språkets undertryckande, och redan på 1500-talet var det inskränkt till det lilla Samland (landet mellan Pregel och Kuriska sjön). Ordens siste högmästare, sedermera hertig Albrekt av Preussen, försökte använda det till spridning av den evangeliska läran, och honom har man att tacka för de ännu befintliga katekeserna av 1545 och 1561. Sannolikt dog språket ut i slutet av 1600-talet, eftersom bara några få bönder i Samland kunde tala prusiska år 1679. 

Prusiskan bildar tillsammans med litauiskan och lettiskan den s.k. lettiska eller baltiska grenen av den baltisk-slaviska språkfamiljen. Men medan litauiskan och lettiskan står mycket nära varandra, skiljer sig prusiskan från dem på en rad punkter, vilket ger prusiskan en särställning.

Språkresterna är torftiga och utgörs av det så kallade ”Elbinger deutsch-preussische Vokabulär”, Simon Grunaus preussiska vokabulär samt tre stycken katekesupplagor. Ortografin är tämligen bristfällig, men medger dock enligt senare undersökningar viktiga slutsatser om vokalernas kvantitet. Språket skrevs med latinska alfabetet.

Språkexempel 

Enstaka ord ur den återskapade ”prusiskan”:
Hej!: Kaīls!
Hur mår du?: Kaīgi tebbei ēit?
Pratar du prusiska?: Tū bilāi prūsiskai? 
Jag kommer ifrån Preussen: Asma iz Prūsan.
 Ja: Jā.
Nej: Ni. 
Jag pratar inte engelska: As ni bilāi ēngleskai. 
Hej då: Ērdiw.

Källor 

Baltiska språk
Utdöda språk
Språk i Polen
Språk i Ryssland
Språk i Tyskland

eo:Praprusoj#Kristanigo kaj la praprusa lingvo
Phillip Cocu

Phillip Cocu, född 29 oktober 1970 i Eindhoven, är en nederländsk fotbollsspelare som slutade spela i klubblag 2008, då han var medlem av PSV Eindhoven. Han slutade i nederländska fotbollslandslaget efter världsmästerskapet i fotboll 2006.

Cocu har avancerat till en av Nederländernas bästa mittfältare och han var först assisterande tränare från säsongen 2012 men är sedan 2014 tränare för PSV Eindhovens A-lag sedan den förra tränaren fått sparken.

Meriter 
 VM i fotboll: 1998
 EM i fotboll: 1996, 2000, 2004
 EM-semifinal 2000, 2004

Spelare i PSV Eindhoven
Födda 1970
Nederländska fotbollsspelare
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Män
Levande personer
Spelare i AZ Alkmaar
Spelare i Vitesse Arnhem
Spelare i Al-Jazira Club
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i Eredivisie
Spelare i La Liga
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1996
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Personer från Eindhoven
Nederländska fotbollstränare
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Michael Reiziger

Michael Reiziger, född 3 maj 1973 i Amstelveen, Noord-Holland, är en nederländsk före detta fotbollsspelare som spelade som försvarare.

Meriter 
Ajax
Eredivisie: 1995, 1996
Nederländska cupen: 1993
Nederländska supercupen: 1994, 1995
Uefa Champions League: 1995
UEFA Cupen: 1992
Uefa Super Cup: 1995

Barcelona
La Liga: 1998, 1999
Spanska cupen: 1998
Uefa Super Cup: 1997

PSV Eindhoven
Eredivisie: 2006, 2007

Nederländerna
VM i fotboll: 1998

EM i fotboll: 1996, 2000, 2004
EM-semifinal 2000, 2004
EM-kvartsfinal 1996

Nederländska fotbollsspelare
Spelare i AFC Ajax
Spelare i FC Groningen
Spelare i AC Milan
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i Middlesbrough FC
Spelare i PSV Eindhoven
Spelare i Eredivisie
Spelare i Serie A
Spelare i La Liga
Spelare i Premier League
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1996
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i VM i fotboll 1998
Män
Födda 1973
Levande personer
Personer från Amstelveen
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Pierre van Hooijdonk

Pierre van Hooijdonk, född 29 november 1969 i Steenbergen, är en nederländsk före detta fotbollsspelare, anfallare.

Pierre van Hooijdonk hade sitt bästa år då han var den lysande stjärnan i det Feyenoord som 2002 vann UEFA-cupen, klubbens första internationella titel sedan 1970-talet. Pierre van Hooijdonk avgjorde då ett antal matcher, bland annat med två mål i finalen. Pierre van Hooijdonk har representerat ett antal olika klubbar och var under flera år en del av Nederländernas fotbollslandslag, för vilket han gjorde 14 mål på 46 matcher.

Meriter 
Skotska cupen: 1995
Årets spelare i Nederländerna 2002
UEFA-cupmästare: 2002
EM i fotboll: 2004
EM-semifinal 2004
Süper Lig: 2004, 2005

Födda 1969
Nederländska fotbollsspelare
Spelare i RBC Roosendaal
Spelare i NAC Breda
Spelare i Celtic FC
Spelare i Nottingham Forest FC
Spelare i Vitesse Arnhem
Fotbollsspelare i SL Benfica
Spelare i Feyenoord
Fotbollsspelare i Fenerbahçe SK
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Män
Levande personer
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Eerste Divisie
Spelare i Eredivisie
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Scottish Football League
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Süper Lig
Multiplex

Multiplex kallas ett antal tekniker som möjliggör samtidig överföring av flera oberoende informationskanaler över en och samma fysiska informationsbärare.

Exempel på multiplex är frekvensmultiplex och tidsmultiplex, se nedan.

Frekvensmultiplex
Frekvensmultiplex, frequency division multiplexing (FDM), bygger på att ett antal bärvågor transporteras över samma ledare, och bandpassfilter separerar sedan de olika bärvågorna. Det betyder att de inte är överlappande utan ligger efter varandra i frekvensområdet.

Eventuellt kan användandet av denna teknik kräva att bärvågornas frekvenser och modulationstyp väljs med omsorg.

Tidsmultiplex
Den kanske vanligaste formen av multiplex kallas tidsmultiplex, eller time-division multiplexing (TDM), och bygger på att ett antal digitala kanaler med relativt låg överföringshastighet får turas om att överföras på en avsevärt snabbare kanal genom att en elektronisk krets tar ett informationselement från kanal nummer 1 och slussar in det i den gemensamma kanalen, sedan ett element från kanal nummer 2 och så vidare till dess alla kanaler avklarats, varefter kretsen börjar om från början med ett element från kanal nummer 1, ett från kanal nummer 2...

Naturligtvis kräver detta att den gemensamma huvudkanalen på vilken alla de separata kanalerna skall samsas klarar av att överföra en hel uppsättning informationselement, ett från var och en av de ingående kanalerna, lika ofta som de enstaka kanalerna matar fram sina element ett och ett.

I princip kan man inte se någon som helst skillnad på den information i den gemensamma transmissionskanalen som härrör från en given ursprungskanal och den information som kommer från andra ursprungskanaler. I skissen nedan multiplexas fyra kanaler (horisontella linjer) samman från vänster mot höger till en kanal, som sedan avmultiplexeras tillbaka till fyra kanaler.

Transmissionsutrustningen håller dock strikt köordning på de informationsbitar som matats in i multiplexern, och demultiplexern kan därför se till att rätt information matas ut på rätt kanal.

All modern fast telefoni bygger på denna teknik, och upp till 32 telefonsamtal på 64 kbit/sekund skulle i princip kunna rymmas i en överföringskanal på 2048 kbit/sekund. I realiteten behöver man dock reservera en del av överföringsresurserna för metainformation, vilket innebär att den praktiska överföringskapaciteten blir 30 eller 31 telefonsamtal.

Se även
 Statistisk multiplex

Telekommunikation
Fairey Swordfish

Fairey Swordfish är ett dubbeldäckat torpedflygplan. Det användes under andra världskriget men räknades redan 1939 som ett föråldrat och långsamt plan. Det togs trots det inte ur bruk förrän 1945. Planet var en robust konstruktion som användes på brittiska flottans sex hangarfartyg.

Planen hade en besättning på två till tre man och hade en räckvidd på  km och en maxhastighet på 250 km/h. Det var Swordfishplan som hjälpte till att sänka slagskeppet Bismarck 1941 och som sänkte och skadade flera italienska örlogsfartyg i anfallet mot Taranto 1940.

Användare 
 Storbritannien (RAF, Royal Navy)
 Kanada

Externa länkar 

 Färgning Fairey Sworfish

Brittiska stridsflygplan under andra världskriget
Brittiska spaningsflygplan
Torpedflygplan
Flygplan tillverkade av Fairey Aviation
Om det andliga i konsten

Om det andliga i konsten (tyska: Über das Geistige in der Kunst) är ett konstteoretiskt verk av Vasilij Kandinskij, publicerat i tre upplagor varav den första i december 1911 och den sista i slutet av 1912.

Kandinskij formulerar sin uppfattning om konsten som en konst som inte har några förebilder i verkligheten, utan har sitt ursprung i ett "inre tvång" hos konstnären att finna en "andlig" konstform, som står helt fri från alla hänvisningar till den yttre världen. Konstverkets formala egenskaper, såväl abstrakta som figurativa, skall ge uttryck för konstnärens innersta känslor och antimaterialistiska värderingar och därmed skapa en sann andlig verklighet.

Källor 
 
 "Vasily Kandinsky. Über das Geistige in der Kunst: Insbesondere in der Malerei". Museum of Modern Art. Läst 17 mars 2020.

Konståret 1911
Konståret 1912
Rysk konst
Modernism
Facklitteratur 1911
Renoise

Renoise är en tracker som skapats ur NoiseTrekker. Programmet kan köras under Windows, Mac OS och Linux. Renoise har många moderna funktioner som ASIO, inbyggd sampler med sampleeditor och stöd för VST 2.0-pluginner.

Renoise finns som gratis eller kommersiell version, skillnaden mellan dem är att den kommersiella versionen kan spara ut wavefiler och har ASIO-stöd. I Linux-versionen finns stöd för Jack Audio Connection Kit (ljudserver för professionellt bruk).

Externa länkar
 Renoises webbsida

Datorprogram för musikskapande
Sfingolipid

Sfingolipider finns både i cellmembran och runt neuroner (nervtrådarna). De har isoleringsfunktioner och ingår i myelinet som sitter runt neuroner. 

Sfingolipider innehåller inte glycerol, som vanliga fetter, utan de byggs upp av aminoalkoholen sfingosin. Då en fettsyra fästs på sfingolen via en peptidbindning bildas en ceramid. Ceramid är utgångspunkten för dels sfingomyelin (som är en fosfolipid) och dels glykolipiderna, och finns i höga koncentrationer i cellmembran.

Källor 

Lipider
Pruser

Pruser (prusser, preusser eller preussare) var ett baltiskt folk som under medeltiden bebodde områden mellan Wisła och Njemen, innan kristendomens ankomst till området. De omnämndes första gången på 900-talet men kan också vara identiska med de aestier som skildrades av Tacitus år 98. Pruserna talade ett västbaltiskt språk - prusiska - och följde en hednisk religion som åtminstone delvis sammanföll med den litauiska hedendomen och vars främste gud skall ha varit Perkūns. Prusernas land erövrades under 1200 och 1300-talet av Tyska orden, som också successivt kristnade dem; efter två stora misslyckade uppror underkuvades pruserna. Så småningom förtyskades de och det prusiska språket föll i glömska. De sista talarna av prusiska var några bönder som levde i Samland på 1600-talet. Prusernas gamla område utgjorde senare Östpreussen, numera nordöstra Polen (Warmia-Mazury) och Kaliningradområdet.

Se även 
 Preussens äldre historia

Källor 

Etniska grupper i Europa
Baltikum
Jizz

Jizz är ett uttryck som används av fågelskådare världen över. Jizzen är en fågels storlek, form, rörelsemönster, flygsätt, beteendet och liknade som gör att den "upplevs" som en viss art. I jizzen ingår alltså inte sådant som fjäderdräkt eller läte. Ordet "jizz"  har ofta härletts till brittisk militärflygsjargong från första världskriget och dess förkortning GISS: General Impression of Size and Shape, vilket användes om flygplan. Forskning har dock visat att uttrycket jizz är äldre än så. En mer formell synonym är habitus (som ej bör förväxlas med habitus inom sociologi och antropologi).

Ornitologi