kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Grundsunda landskommun

Grundsunda kommun var en kommun i Västernorrlands län. När industrisamhället Husum expanderade i början av 1900-talet blev det kommunens centralort, och ett kommunhus byggdes där i början av 1960-talet.

Administrativ historik
I Grundsunda socken inrättades denna landskommun när kommunalförordningarna trädde i kraft år 1863.

Den påverkades inte av storkommunreformen 1952 utan levde vidare fram till 1971 då den gick upp i nybildade Örnsköldsviks kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Grundsunda församling.

Kommunvapen
Blasonering: I rött fält en balkvis ställd fisk av silver. 

Vapnet är fastställt av Kungl Maj:t 1964-04-23 och upphörde vid kommunens ombildning 1971-01-01. Den snedställda fiskbilden är hämtad från Grundsunda sockens sigill, känt från 1683.

Geografi
Grundsunda landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 317,10 km², varav 310,60 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Grundsunda kommun fanns tätorten Husum, som hade 2 462 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 53,6 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Se även
 Grundsunda församling

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Örnsköldsviks kommun
Tidigare kommuner i Västernorrlands län
Nolaskogs

Nolaskogs är Ångermanland norr om Skuleskogen, det vill säga dagens Örnsköldsviks kommun, samt de till Västerbottens län hörande kommunerna Nordmaling och Bjurholm. Nolaskogs är gammal dialekt och betyder "norr om skogen". Skuleskogen sågs i det tidiga Sverige som landets norra gräns.

Norrländska arkeologiska objekt uppvisar innan medeltiden likhet med fynd från Finland och norra Ryssland. Området söder om Ångermanälven uppvisar starkare influenser söderifrån och västerifrån (från Norge via Jämtland) från tiden efter år 800 f.kr. Denna kulturgräns norr om Ångermanälven är egentligen en mycket "luddig" gräns som sträckte sig ända upp mot Nordmaling, kom att bestå ända fram till 1300-talet e.kr. då den uppländska centralmakten började få övre Norrland i sin makt, och området beskattades enligt Hälsingelagen, varvid kontakterna österut bröts. Men ännu i dag kan man hitta många exempel på att det existerar en kulturgräns i nolaskogsområdet.

Dialekt
Dialekten i Ångermanlands södra och västra socknar skiljer sig från norra delarna i flera avseenden. Bland annat uttalas vokalerna a, ä och ö som å i vissa ord. Detta framför bokstaven l som blir ett "tjockt" l (här betecknat L)  Exempelvis uttalas "balk" som "båLk", "hjälp" som "jåLp" och "följa" som "fåLje". Området delar begrepp med norra Norrland, exempelvis blide för vackert väder.

Se även
Norrländska mål
Sunnanskogs
Ådalen

Källor

Ångermanlands geografi
Informella regioner i Sverige
Sunnanskogs

Sunnanskogs är Ångermanland söder om Skuleskogen, det vill säga Ådalen och Övre Ådalen, i dagens Sollefteå, Kramfors och Härnösands kommuner, samt den del av Ångermanland som numera tillhör Strömsunds kommun i Jämtlands län.

Se även
Nolaskogs

Ångermanlands geografi
Informella regioner i Sverige
Skuleskogen

Skuleskogen är en så kallad gränsskog i Ångermanland, vilken utgör gränsen mellan landskapsdelarna Sunnanskogs och Nolaskogs. Nordöstra delen av Skuleskogen är nationalpark, och genom skogen går vandringsleden Höga Kustenleden.

I Skuleskogen finns bland annat Slåttdalsberget, som delas av den karakteristiska Slåttdalsskrevan, och i söder finns Skuleberget. Totalt har Skuleskogen cirka 30 kilometer vandringsleder och ett antal övernattningsstugor. Skuleskogen har på senare tid blivit en populär plats för vandrare världen över. Höga Kusten Hike är det största vandringsarrangemanget med passage genom Skuleskogen innan vandringen fortsätter längst Höga Kustenleden.

Förr i tiden var Skuleskogen ett av de mest fruktade avsnitten på vägen för de resande handelsmännen. Skuleskogen var mytomspunnet för att ha varit ett tillhåll för rövare och fredlösa. I Skuleskogen troddes också förekomsten av övernaturliga väsen och trolldom ha varit extra stor. Kerstin Ekmans roman Rövarna i Skuleskogen behandlar båda dessa teman.

Skogen är också plats för många bronsåldersgravar.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 
Sveriges nationalparker: Skuleskogens nationalpark
Skuleskogens nationalpark - Länsstyrelsen Västernorrland
 	

Nationalparker i Sverige
Kramfors kommun
Örnsköldsviks kommun
Höga kusten/Kvarkens skärgård
Naturskyddsområden bildade 1984
Höga kusten
Örja kyrka

Örja kyrka är en dekonsekrerad kyrkobyggnad i Örja. Den var tidigare församlingskyrka i Örja församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Den nuvarande kyrkan stod färdig 1868 efter ritningar av Otto August Mankell och ersatte då en äldre medeltida sen-romansk kyrka. Under golven av den gamla "Assemunda-kyrkan", under den nya kyrkan ligger ett antal personer begravda. De äldsta skall vara från medeltiden och en del från stormaktstiden och framåt.  Den nya kyrkan är byggd i nygotisk stil av gult tegel och har ett tresidigt kor i öster och torn i väster. Till kyrkan kom vid julottan 1871 nya ljuskronor gjorda av G. Wallengren i Malmö.

Sedan 2003 är kyrkan stängd och den 18 oktober 2004 beslutade Lunds stift att kyrkan skulle tas ur bruk. Anledningen till detta var att för få besökte kyrkans gudstjänster och att kyrkan börjat förfalla, varför den avsakraliserades 2005. Församlingen ansökte därefter om att få riva kyrkan men hoppades kunna sälja den till lämplig intressent. År 2012 såldes kyrkan till en privatperson för en krona.

Orgel
1874-75 byggde Anders Victor Lundahl, Malmö en orgel med 16 stämmor, 2 manualer och 1 obligatpedal. Kontrakt upprättades i mars 1874 och orgeln började uppsättas i april 1874. Orgeln blev invigd söndagen 13 juni 1875 av pastor Roth. Bengt Wilhelm Hallberg från Landskrona spelade på orgeln tillsammans med en medhavd flickkör.
Den nuvarande orgeln byggdes 1938 av Th Frobenius & Co, Lyngby, Danmark och är en pneumatisk orgel. Den har fria och fasta kombinationer.

Källor

Referenser

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Landskrona kommun
Tidigare kyrkobyggnader i Sverige
Kyrkobyggnader invigda 1868
1868 i Sverige
Bure

Bure kan syfta på 

 Bure (nordisk mytologi) – väsen i nordisk mytologi
 Bure AB – historiskt skogsindustriföretag 
 Bure Equity – investeringsbolag
 Bureplatsen - plats i naturparken Norra stadsberget i Sundsvall

Personer
 Bure (efternamn) – svenskt och ryskt efternamn och personer med namnet
 Bureätten – svensk släkt känd sedan 1400-talet
 Bure (adlig släkt) – svensk adlig släkt 
 Burensköld – svensk adlig släkt

Geografi

Etiopien 

 Burē, ort, Amhara,

Frankrike 

 Bure-les-Templiers, departementet Côte-d'Or i regionen Bourgogne-Franche-Comté, 
 Buré, departementet Orne i regionen Normandie, 
 Bure, Meuse, departementet Meuse i regionen Grand Est,

Schweiz 

 Bure, Schweiz, ort och kommun, Jura,
Amorgos

Amorgós är en grekisk ö i Kykladerna med cirka 1 800 invånare. Den är drygt 126 km² stor, och är den av Kykladerna som ligger närmast den närbelägna ögruppen Dodekanisos. På Amorgos finns många arkeologiska lämningar, både från förhistorisk tid och från olika historiska epoker.

Amorgos är en avlång ö med stundtals branta klippor och mjuka stränder. Saknar flygplats men har båtförbindelse med Astypalea, Donoussa, Iraklia, Kalymnos, Kos, Koufonissi, Kastelorizo, Mykonos, Naxos, Nisyros, Paros, Pireus, Rafina, Rhodos, Schinoussa, Symi, Syros, Tinos, Tilos. 

Huvudorten Katapola rymmer bl.a. en kyrka som byggts på samma grund som ett antikt tempel helgat åt Apollon, en venetiansk borg och flera arkeologiska lämningar från förhistorisk tid. Nära staden Chora finns ett Grekisk-ortodoxt kloster.

Greklands öar
Öar i Egeiska havet
Kykladerna
Evert

Evert eller Ewert är ett mansnamn med tyskt ursprung. Det är en lågtysk form av Eberhard som är bildat av eber - "vildsvin" och hard - "hård", "stark". 

Namnet har använts som dopnamn i Sverige sedan 1300-talet och var ett modenamn då det infördes i almanackan för drygt 100 år sedan. Sedan 1940 har Evert blivit ett allt ovanligare förnamn och bland de yngsta pojkarna är det mycket ovanligt som tilltalsnamn. 31 december 2008 fanns det totalt 20 339 personer i Sverige med namnet, varav 2 934 med det som tilltalsnamn. Förnamnet bärs även av en kvinna, dock ej som tilltalsnamn.

Namnsdag: 24 oktober (sedan 1901)

Personer med namnet Evert

 Ewert Amnefors, psalmförfattare
 Evert Båge, generalmajor
 Karl-Ewert Christenson, signaturen Karl-Ewert, revy- och sångtextförfattare
 Evert Granholm, skådespelare, sångare och produktionsledare
 Evert Gunnarsson, roddare, OS-silver 1956
 Evert Horn af Kanckas, ståthållare och fältmarskalk
 Evert Huldén, finlandssvensk författare och bonde
 Ewert Karlsson, konstnär och tecknare känd som EWK
 Evert Lindkvist, skådespelare
 Ewert Ljusberg, trubadur och underhållare, president i Republiken Jämtland
 Evert Lundquist, målare och grafiker
 Evert Lundström, författare till historiska romaner och deckare
 Evert Nyberg, friidrottare, bragdmedaljör
 Evert Sandin, spelman
 Evert Svensson, politiker
 Evert Taube, viskompositör
 Evert Fredrik Taube, amiral och friherre på 1600-talet
 Evert Vilhelm Taube, friherre och militär på 1700-talet
 Evert Vedung, statsvetare och författare
 Ewert Wrangel, professor samt litteratur- och konstkritiker
 Brita Ewert, operasångerska
 Chris Evert, amerikansk tennisspelare

Mansnamn
4 x 200 meter frisim för damer i simning vid olympiska sommarspelen 2004

Sammanställda resultaten för 4 gånger 200 meter frisim, damer vid de Olympiska sommarspelen 2004.

Rekord

Medaljörer

Resultat
Från de 2 kvalheaten gick de 8 snabbaste vidare till final.

Alla tider visas i minuter och sekunder. 
Q kvalificerad till nästa omgång 
DNS startade inte.
DSQ markerar diskvalificerad eller utesluten.

Kval

Heat 1
 Storbritannien, (Karen Pickering, Joanne Jackson, Caitlin McClatchey, Melanie Marshall) 8.01,77 Q
 Australien, (Shayne Reese, Elka Graham, Linda Mackenzie, Giaan Rooney) 8.01,85 Q 
 Tyskland, (Petra Dallmann, Kristin Götz, Hannah Stockbauer, Sara Harstick) 8.03,22 Q
 Brasilien, (Joanna Melo, Monique Ferreira, Mariana Brochado, Paula Ribeiro) 8.05,58 Q
 Sverige, (Ida Mattsson, Josefin Lillhage, Lotta Wännberg, Johanna Sjöberg) 8.07,17 Q
 Frankrike, (Celine Couderc, Elsa N Guessan, Katarin Quelennec, Solenne Figues) 8.09,42
 Italien, (Alessia Filippi, Sara Parise, Cecilia Vianini, Cristina Chiuso) 8.15,30
 Grekland, (Zoi Dimoschaki, Marianna Lymperta, Evangelia Tsagka, Georgia Manoli) 8.16,69

Heat 2
 USA, (Lindsay Benko, Rhi Jeffrey, Carly Piper, Rachel Komisarz) 8.00,81 Q
 Spanien, (Tatiana Rouba, Melissa Caballero, Erika Villaecija, Arantxa Ramos) 8.03,67 Q
 Kina, (Yingwen Zhu, Ji Li, Yu Yang, Jiaying Pang) 8:05.38 Q
 Nederländerna, (Celina Lemmen, Haike van Stralen, Chantal Groot, Marleen Veldhuis) 8.08,96
 Rumänien, (Simona Paduraru, Larisa Lacusta, Beatrice Caslaru, Camelia Potec) 8.09,67
 Schweiz, (Chantal Strasser, Hanna Miluska, Nicole Zahnd, Flavia Rigamonti) 8.10,41
 Nya Zeeland, (Helen Norfolk, Alison Fitch, Rebecca Linton, Nathalie Bernard) 8.14,76
 Slovenien, (Sara Isakovic, Anja Klinar, Anja Carman, Lavra Babic) 8.16,89

Final
 USA (Natalie Coughlin, Carly Piper, Dana Vollmer, Kaitlin Sandeno), 7.53,42 Världsrekord och Olympiskt rekord
 Kina (Yingwen Zhu, Yanwei Xu, Yu Yang, Jiaying Pang), 7.55,97 Asiatiskt rekord
 Tyskland (Franziska van Almsick, Petra Dallmann, Antje Bushschulte, Hannah Stockbauer), 7.57,35
 Australien (Alice Mills, Elka Graham, Shayne Reese, Petria Thomas), 7.57,40
 Storbritannien (Melanie Marshall, Georgina Lee, Caitlin McClatchey, Karen Pickering), 7.59,11
 Spanien (Tatiana Rouba, Melissa Caballero, Arantxa Ramos, Erika Villaecija), 8.02,11
 Brasilien (Joanna Melo, Monique Ferreira, Mariana Brochado, Paula Ribeiro), 8.05,29
 Sverige (Josefin Lillhage, Ida Mattsson, Malin Svahnström, Lotta Wännberg), 8.08,34

Tidigare vinnare

OS
1896 – 1992: Ingen tävling
1996 i Atlanta: USA – 7.59,87
2000 i Sydney: USA – 7.57,80

VM
1973 i Belgrad: Ingen tävling
1975 i Cali, Colombia: Ingen tävling
1978 i Berlin: Ingen tävling
1982 i Guayaquil, Ecuador: Ingen tävling
1986 i Madrid: DDR – 7.59,33
1991 i Perth: Tyskland – 8.02,56
1994 i Rom: Kina – 7.57,96
1998 i Perth: Tyskland – 8.01,46
2001 i Fukuoka, Japan: Storbritannien – 7.58,69
2003 i Barcelona: USA – 7.55,70

Simning vid olympiska sommarspelen 2004
Inga

Inga är ett kvinnonamn och en fornsvensk kortform av namn som börjar på gudanamnet Ing, som är ett annat namn för fruktbarhetsguden Frö. Det är också en kortform av andra namn på Ing-, exempelvis Ingrid och Ingeborg.

Äldsta belägg i Sverige är ifrån en runinskrift på 1000-talet, på en sten i Eriksberg, Södermanland.  Inga reste denna sten efter Olov, sin arvinge. Han österut, med stäven plöjde och i longobarders land han avled.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 29 800 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Inga, varav 14 939 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: 25 oktober  (sedan 1901)

Personer med namnet Inga

 Inga av Svartsjölandet, svensk runstensresare
 Inga Abitova, rysk friidrottare
 Inga Babakova, ukrainsk friidrottare
 Inga Bagge, svensk konstnär
 Inga Berentz, norsk-svensk skådespelare och operettsångerska
 Inga Berggren, svensk politiker (m)
 Inga Borg, svensk barnboksförfattare och konstnär
 Inga Brandelius, journalist
 Inga Brink, svensk skådespelare
 Inga Bucht, svensk skådespelare
 Inga Ellis, svensk skådespelare
 Inga Fischer-Hjalmars, svensk fysiker
 Inga Gentzel, svensk friidrottare och sångerska, OS-brons 1928
 Inga Gill, svensk skådespelare
 Inga Hellman-Lindahl, svensk konstnär
 Inga Hodell, svensk skådespelare
 Inga Landgré, svensk skådespelare
 Inga Lindskog, svensk författare
 Inga Norbeck, svensk skådespelare, dansare och konstnär
 Inga Rexed, svensk journalist
 Inga Sarri, svensk skådespelare
 Inga Sundström, svensk sångerska
 Inga Swenson, amerikansk skådespelare
 Inga Söderlind, svensk friidrottare
 Inga Thorsson, svensk politiker (s) och diplomat
 Inga Tidblad, svensk skådespelare
 Inga Åberg, svensk skådespelare och sångerska
 Inga Ålenius, svensk skådespelare

Källor

Kvinnonamn
Fornnordiska kvinnonamn
Fornbo

Fornebo kan även syfta på Fornebu i Norge.
 
Fornbo (även Fornebo) är en bebyggelse i Flens kommun, i Lilla Malma socken, beläget cirka 8 kilometer nordost om Flen. Bebyggelsen klassades av SCB 1995 som en småort. Vid avgränsningen 2020 hade de bofasta minskat till färre än 50 och orten avregistrerades som småort.

Noter

Orter i Flens kommun
Tidigare småorter i Sverige
Vadsbro

Vadsbro är en småort och tidigare stationssamhälle i Vadsbro socken i Flens kommun belägen 1,5 mil söder om centralorten Flen. Samhället började etableras cirka 1875 i samband med att järnvägen Grängesberg-Oxelösund byggdes.

Kommunikationer 
Länstrafiken trafikerar med buss mot Flen och Nyköping. Länsväg 221 mellan Flen och Bettna passerar orten.

Noter

Orter i Flens kommun
Småorter i Sverige
4 x 100 meter medley för damer i simning vid olympiska sommarspelen 2004

Sammanställda resultaten för 4 gånger 100 meter medley, damer vid de Olympiska sommarspelen 2004.

Rekord

Medaljörer

Resultat
Från de 2 kvalheaten gick de 8 snabbaste vidare till final.

Alla tider visas i minuter och sekunder. 
Q kvalificerad till nästa omgång 
DNS startade inte.
DSQ markerar diskvalificerad eller utesluten.

Kval

Heat 1
 USA, (Haley Cope, Tara Kirk, Rachel Komisarz, Amanda Weir) 4:02.82 Q
 Tyskland, (Antje Buschschulte, Sarah Poewe, Franziska van Almsick, Daniela Götz) 4:04.16 Q
 Japan, (Noriko Inada, Masami Tanaka, Junko Onishi, Tomoko Nagai) 4:05.99 Q
 Danmark, (Louise Ørnstedt, Majken Thorup, Mette Jacobsen, Jeanette Ottesen) 4:08.89
 Ukraina, (Katerina Zubkova, Svitlana Bondarenko, Jana Klotjkova, Olga Mukomol) 4:09.79
 Nya Zeeland, (Hannah McLean, Annabelle Carey, Elizabeth Coster, Alison Fitch) 4:10.37
 Schweiz, (Dominique Diezi, Carmela Schlegel, Carla Stampfli, Nicole Zahnd) 4:15.54
 Italien, (Alessandra Cappa, Chiara Boggiatto, Ambra Migliori, Federica Pellegrini) DSQ

Heat 2
 Australien, (Giaan Rooney, Brooke Hanson, Jess Schipper, Alice Mills) 4:01.17 Q
 Storbritannien, (Sarah Price, Kirsty Balfour, Georgina Lee, Melanie Marshall) 4:05.63 Q
 Kina, (Shu Zhan, Hui Qi, Yafei Zhou, Yingwen Zhu) 4:05.97 Q
 Spanien, (Nina Zhivanevskaya, Sara Perez, Maria Pelaez, Tatiana Rouba) 4:06.90 Q
 Nederländerna, (Stefanie Luiken, Madelon Baans, Chantal Groot, Marleen Veldhuis) 4:08.72 Q
 Kanada, (Erin Gammel, Lauren van Oosten, Jennifer Fratesi, Brittany Reimer) 4:09.84
 Ryssland, (Oksana Verevka, Elena Bogomazova, Natalia Soutiagina, Natalia Sjalagina) 4:10.18
 Frankrike, (Alexandra Putra, Laurie Thomassin, Aurore Mongel, Malia Metella) 4:11.42

Final
 Australien (Giaan Rooney, Leisel Jones, Petria Thomas, Jodie Henry), 3:57.32 Världsrekord och Olympiskt rekord
 USA (Natalie Coughlin, Amanda Beard, Jennifer Thompson, Kara Lynn Joyce), 3:59.12
 Tyskland (Antje Buschschulte, Sarah Poewe, Franziska Van Almsick, Daniela Götz), 4:00.72 Europeiskt rekord
 Kina,  4:03.35
 Japan, 4:04.83
 Nederländerna, 4:07.36
 Spanien, 4:07.61
 Storbritannien, DSQ

Tidigare vinnare

OS
1896 – 1956: Ingen tävling
1960 i Rom: USA – 4.41,1
1964 i Tokyo: USA – 4.33,9
1968 i Mexico City: USA – 4.28,3
1972 i München: USA – 4.20,75
1976 i Montréal: DDR – 4.07,95
1980 i Moskva: DDR – 4.06,97
1984 i Los Angeles: USA – 4.08,34
1988 i Seoul: DDR – 4.03,74
1992 i Barcelona: USA – 4.02,54
1996 i Atlanta: USA – 4.02,88
2000 i Sydney: USA – 3.58,30

VM
1973 i Belgrad: DDR – 4.16,84
1975 i Cali, Colombia: DDR – 4.14,74
1978 i Berlin: USA – 4.08,21
1982 i Guayaquil, Ecuador: DDR – 4.05,88
1986 i Madrid: DDR – 4.04,82
1991 i Perth: USA – 4.06,51
1994 i Rom: Kina – 4.01,67
1998 i Perth: USA – 4.01,93
2001 i Fukuoka, Japan: Australien – 4.01,50
2003 i Barcelona: Kina – 3.59,89

Simning vid olympiska sommarspelen 2004
Ingwaz

Ingwaz eller Ing är ett urgermanskt gudanamn med oklar identitet. Det ingår i personnamn som Yngve och Ingrid m.fl. och troligtvis i namnet på en av de tre ursprungliga germanska folkstammarna - ingaevoner, som omnämns i latinska källor.  Det ingår också som namnet på en av runorna i den äldre runraden med 24 tecken, där det betecknar ng-ljudet. Ett fornengelskt poem från 900-talet anger att runan också var namnet på en gud.

I Snorre Sturlassons krönika Heimskringla omnämns att guden Frej också kallades Yngvi och att hans ättlingar benämndes ynglingar (se Ynglingasagan och Yngve-Frej), och Ingwaz identifieras därför ibland som Frej.

Folkminnen
Frej
Tjärnheden

Tjärnheden är en småort i Nedre Ulleruds distrikt (Nedre Ulleruds socken) i Forshaga kommun. Orten ligger alldeles norr om tätorten Deje, cirka 200 meter från bostadsområdet Mon i Deje (är därför nästan en del av Deje).

Befolkningsutveckling 

Tjärnheden har varierat i yta och därmed befolkning under åren. År 1990 definierades den som en småort i den västra delen av området, till revideringen 1995 hade orten blivit betydligt större och omfattade då hela området. Samma yta hade orten sen som tätort år 2000-2010. Sedan 2010 är området en småort i den östra delen av den tidigare tätorten. Småortskoden var 1990 och 1995 S5913.

Noter 

Orter i Forshaga kommun
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Värmlands län
Dyvelsten

Dyvelsten är en tätort i Forshaga distrikt i Forshaga kommun. Dyvelsten är beläget på Klarälvens västra strand, omkring två kilometer nedströms Forshaga. Här finns Dyvelstens flottningsmuseum, som beskriver timmerflottningens historia i Klarälven.

Befolkningsutveckling

Noter 

Orter i Forshaga kommun
Tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Kärleksfeber

Kärleksfeber (engelska: Mermaids) är en amerikansk dramakomedifilm från 1990 i regi av Richard Benjamin. I huvudrollerna ses Cher, Bob Hoskins, Winona Ryder och Christina Ricci.

Handling 
Det är i början av 1960-talet. Den ensamstående mamman Rachel Flax och hennes två döttrar, 9-åriga Kate och 15-åriga Charlotte, flyttar till en småstad.

Charlotte tänker jämt på synd och skall bli nunna. Hon förälskar sig dock i Joe som arbetar på klostret i närheten.

Rollista i urval 
Cher – Rachel Flax
Bob Hoskins – Louis "Lou" Landsky
Winona Ryder – Charlotte Flax
Michael Schoeffling – Joseph "Joe" Poretti 
Christina Ricci – Kate Flax
Caroline McWilliams – Carrie
Jan Miner – abbedissan

Produktion och distribution 
Kärleksfeber hade svensk biopremiär 3 maj 1991. Senare har den vid ett antal olika tillfällen visats i svensk TV, bland annat 1997 (SVT), 1998 (TV3), 1999 (TV4) och 2019 (TV4 Film samt Sjuan).

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1990
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramakomedifilmer
1960-talet på film
Massachusetts på film
Filmer om dysfunktionella familjer
1963 på film
1964 på film
Filmer baserade på amerikanska romaner
Ulla Bjerne

Cecilia Gully (Ulla) Bjerne-Biaudet, ursprungligen Ohlson, född 3 januari 1890 i Söderhamn, död 16 oktober 1969 i Lovisa, var en svensk författare.
 
Bjerne, som var dotter till grosshandlaren Wilgot Ohlson (1859–1939) och Margareta Fors (1867–1951). Hon var brorsdotter till Carl Alfred Ohlson och August F. Ohlson. Hon genomgick Söderhamns sjuklassiga läroverk för flickor och Påhlmans handelsinstitut i Stockholm. Hon var svensk korrespondent på United Shoe Machinery Company i Köpenhamn 1910. Under sin tid i Köpenhamn lärde hon känna Iwar Donner.

Hon studerade i Paris 1911–1915, där hon lärde känna bland annat Nils Dardel, Tor Bjurström och Gustaf Hellström. 

Hon debuterade som författare 1916 och var även känd som Ulla Ohlson och använde pseudonymerna Ali Frost och Lars Doll.

Från 1922 var hon gift med den finländske läkaren Léon Biaudet och bosatt i Lovisa. Hon företog resor i Danmark, Spanien, England, Italien och Afrika. 

I första delen av sina memoarer, Livet väntar dej (1955), tecknade Bjerne en mindre kärleksfull bild av sin födelsestad, som hon där kallade "Döderhamn".

Isaac Grünewald målade 1916 ett stort porträtt i helfigur av Ulla Bjerne, som tillhör Moderna museet i Stockholm.

Bibliografi

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
 
 
Ulla Lovisa Bjerne-Biaudet i Svenskt författarlexikon.
Ulla Bjernes arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland 

Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Födda 1890
Avlidna 1969
Personer från Söderhamn
Kvinnor
Olsäter

Olsäter är en småort i Övre Ulleruds distrikt (Övre Ulleruds socken) i Forshaga kommun, belägen ca 12 km norr om tätorten Deje.

I Olsäter finns Bolist och en skola. Det finns dessutom fotbollsplan, hockeyrink och gymnastiksal. Sportföreningen Olsäter SK bildades här.

Noter

Orter i Forshaga kommun
Småorter i Sverige
Tången-Rudshult

Tången-Rudshult är en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Forshaga kommun. Den omfattar bebyggelse i Tången och Rudshult i Nedre Ulleruds distrikt (Nedre Ulleruds socken), strax norr om tätorten Forshaga och inte så långt söder om tätorten Deje. Vid avgränsningen 2915 hade den utökats med bebyggelsen i Östra Deje, men vid avgränsningen 2020 hade den delen åter bildat en separat småort.

Noter

Deje
Orter i Forshaga kommun
Småorter i Sverige
Visterud

Visterud är en småort i Nedre Ulleruds distrikt (Nedre Ulleruds socken) i Forshaga kommun, som ligger en bit väster om tätorten Deje.

Noter

Orter i Forshaga kommun
Småorter i Sverige
Östra Deje

Östra Deje är en småort i Nedre Ulleruds distrikt (Nedre Ulleruds socken) i Forshaga kommun, som ligger en bit söder om tätorten Deje. från 1995 till 2015 var den av SCB klassad som en separat småort. Vid 2015 års småortsavgränsning hade orten vuxit samman med Tången-Rudshults småort,, men vid avgränsningen 2020 blev den åter klassad som en separat småort.

Orten har ett fotbollslag, Östra Deje IK, där bland annat Stefan Holm spelar.

Noter

Deje
Orter i Forshaga kommun
Småorter i Sverige