kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ekeröleden

Ekeröleden är en färjelinje över Hagaviken och Vårbyfjärden på Östra Mälaren mellan Slagsta i Botkyrka kommun och Jungfrusund på Ekerö.

Ekeröleden innebär en genväg mellan sydvästra Stockholmsregionen, Ekerö och Västerort i Stockholm. Fordonsförare kan mot avgift ta färjan mellan Slagsta och Jungfrusund och därmed spara omkring 30 kilometer jämfört med landsvägen via E4/E20, Drottningholmsvägen och Ekerövägen. Färjelinjen drivs av Trafikverket Färjerederiet på uppdrag av Ekerö kommun och trafikeras normalt med tre frigående bilfärjorna, för närvarande (2017): Freja, Pluto och Venus. Sen 2018 är färjan gratis för passagerare och cyklister.

Sträckan är 1 900 meter lång och överfarten tar 10 minuter. Trafiken på färjelinjen kom igång i slutet av 1990-talet och drivs som tätast i rusningstrafik med 10 minuters intervall mellan avgångarna.

Bilder

Referenser

Externa länkar 
 
 Om Ekeröleden på Trafikverket Färjerederiets webbplats

Allmänna färjeleder i Sverige
Sjöfart i Stockholm
Ekerö kommun
Botkyrka kommun
Petrus (ärkebiskop)

Petrus, död 18 september 1197, var en svensk präst och ärkebiskop av Uppsala stift 1187–1197.

Biografi 
Petrus vigdes av den danske ärkebiskopen Absalon Hvide i Lunds stift.

Under hans tid främjades genom biskopstionde, visitationsavgifter från hälsingarna och donationer den ekonomiska förutsättningen för ärkebiskopsstolen såväl som det reguljära kapitlet i Uppsala.

När Sverige 1196 fick en ny kung, Sverker den yngre, som var släkt med det danska hovet, utökade Absalon Hvide sin makt över Sverige. Samma år valde Petrus tre biskopar, men då krävde Absalon att påven skulle intervenera eftersom dessa biskopar var söner till andra präster, vilket enligt kanonisk rätt inte var tillåtet. Han nämnde också att flera svenska biskopar vägrade att resa till Absalons synoder. Absalon var en auktoritär person som påven litade på och gav rätt, men då hade Petrus redan dött.

Källor

Avlidna 1197
Män
Svenska präster under 1100-talet
Födda okänt år
Svenska ärkebiskopar
Heinrich Müller (teolog)

Heinrich Müller, född 18 oktober 1631 i Lübeck, död 23 september 1675 i Rostock, var en tysk luthersk teolog. 

Müller blev i Rostock 1659 professor i grekiska, 1662 teologie professor och pastor vid Mariakyrkan samt 1671 superintendent. Müller hörde till de kyrkomän som, medan de själva i sin åskådning helt stod på ortodoxins grund, dock kraftigt reagerade mot det kyrkliga livets allt tydligare framträdande förstelning och ivrigt verkade för att väcka ett varmare fromhetsliv samt härigenom bildade utgångs- och anknytningspunkter för pietismens strävanden. Hans uppbyggelseskrifter, av vilka flera översatts till svenska, hörde länge till de mest lästa inom lutherska kyrkan. Särskilt kan nämnas Himmlischer Liebeskuss (1659), de två predikosamlingarna Apostolische och Evangelische Schlusskette und Kraftkern (1663 och 1672), Geistliche Erquickstunden (1664) och den efter hans död utgivna Evangelischer Herzensspiegel (1679). Geistliche Erquickstunden utkom i svensk översättning 1693 med titeln Andelige Wederqweckelser och Roo-Stunder på boktryckaren Nathanael Goldenaus bekostnad.

Även som psalmdiktare gjorde sig Müller bemärkt.

Psalmer
Du snöda värld, farväl (1695 nr 273, 1937 nr 550) var attribuerad till Müller i 1819 års psalmbok, men till "Okänd tysk förf. (1675)" i 1937 års dito.

Källor

Noter

Tyska teologer
Tyska professorer
Tyska evangelisk-lutherska präster
Personer verksamma vid Rostocks universitet
Tyska psalmförfattare
Personer från Lübeck
Födda 1631
Avlidna 1675
Män
Ugglan
Professorer i grekiska
Alnwick Castle

Alnwick Castle är ett slott i Alnwick, Northumberland, England. 

Yves de Vescy, baron av Alnwick, lät bygga de första delarna av borgen 1096. Den byggdes för att försvara Englands norra gräns mot skotska invasioner och har funnits i släkten Percys ägo, earler och senare hertigar, av Northumberland sedan 1309. 

Den sjätte earlen av Northumberland genomförde en renovering under 1500-talet. Under 1700-talets andra hälft genomförde Robert Adam många förändringar. Interiören gjordes i gotisk arkitektur, som inte alls var typisk för hans verk, vilka vanligen var nyklassicistiska. En stor del av Adams verk finns kvar, men få, eller inga i de rum som visas för allmänheten, vilka dekorerades om under den viktorianska eran. Alnwick Castle har två parker.

Slottet är i gott skick och används för många ändamål, förutom bostad för hertigen och hans familj. Sedan andra världskriget har delar av det använts för utbildningsändamål. Tre av borgens torn används som utställningslokaler.
Borgen har även använts i filmer och TV-serier som Harry Potter och de vises sten, Harry Potter och Hemligheternas kammare, Robin av Sherwood, Robin Hood: Prince of Thieves, Svarte Orm, Ivanhoe och Downton Abbey.

Referenser

Externa länkar
 
Alnwick Castle
Flygfoto från multimap.com (ca 1999) 

Byggnader och anläggningar i Northumberland
Slott i England
Peter Lonard

Peter Lonard, född 17 juli 1967 i Sydney, Australien är en professionell golfspelare. Han spelar på den amerikanska PGA-touren, PGA European Tour och PGA Tour of Australasia. Han ser Greg Norman som sin största inspirationskälla.

Lonard började sin proffskarriär 1989 på PGA Tour of Australasia och spelade även på Europatouren 1991 och 1992 där framgångarna dock uteblev. 1993 och 1994 spelade han inte på grund av att han drabbades av Ross River Fever, en sjukdom som sprids via myggor och som skadade hans ögon. Efter den skukdomen arbetade han som klubbprofessional i tre år innan han gick upp i topp på Order of Merit på PGA Tour of Australasia 1996/1997. Han kom tillbaka till Europatouren 1997 och har sedan dess haft en stabil karriär med en bästa placering i penningligan på 18:e plats 2002. Han har vunnit tävlingar i Australien men aldrig i Europa.

Lonard kom med på PGA-touren 2002 och fick en bra start då han det första året vann över en miljon dollar och hans första seger där kom 2005. Han har även behållit sitt medlemskap på Europatouren. 

Lonard var medlem i det internationella laget i 2003 års Presidents Cup.

Meriter

Segrar på PGA-touren
2005 MCI Heritage

Segrar på PGA Tour of Australasia
1997 Ericsson Masters
2000 Ford Open Championship
2001 ANZ Championship
2002 Australian PGA Championship (delad seger med Jarrod Moseley), Australian MasterCard Masters, Hyundai Team Matches (med Rich Beem)
2003 Australian Open  
2004 New South Wales Open, Australian Open, Australian PGA Championship

Externa länkar
Officiell webbplats
Peter Lonard på PGA Tour
Peter Lonard på European Tour
Peter Lonard på Golf Stars Online



Australiska golfspelare
Idrottare från Sydney
Män
Födda 1967
Levande personer
Läppe

Läppe är en tätort vid Hjälmarens strand i Västra Vingåkers socken i Vingåkers kommun.

Läppe ligger cirka 50 km sydost om Örebro och är ett område som familjer sökt sig till sedan förra sekelskiftet för rekreation både sommar och vinter. Orten var tidigare en lastageplats vid Hjälmaren. 

Läppe var tidigare delat mellan Vingåkers kommun (Södermanlands län) och Örebro kommun (Örebro län). Den större delen låg dock i Vingåkers kommun. Men den 1 januari 1995 gjordes en gränsrevision så att nästan hela den del som tidigare legat i Örebro kommun överfördes till Vingåkers kommun. Fastighetsbeteckningarna för denna del är dock fortfarande Östra Dimbo.

1990 avgränsades en småort med beteckningen Läppe i västra delen av området. 1995 avgränsades en småort även i östra delen av området, också denna betecknades Läppe och fick småortskod S1243. 2010 betecknades den senare Läppe (östra delen). 2015 bildades av bebyggelsen i båda områden en tätort.

Noter

Orter i Vingåkers kommun
Orter i Örebro kommun
Tidigare småorter i Sverige
Tätorter i Sverige
Coupling

Coupling är en brittisk komediserie som producerades av BBC mellan 2000 och 2004. Serien sändes i fyra säsonger, och riktade sig främst till en vuxnare publik. I Sverige har serien visats både på SVT och TV4, dessutom finns den utgiven på DVD.

Skådespelare
Sarah Alexander - Susan Walker
Gina Bellman - Jane Christie
Jack Davenport - Steve Taylor
Kate Isitt - Sally Harper
Ben Miles - Patrick Maitland
Richard Coyle - Jeff Murdock (säsong 1-3)
Richard Mylan - Oliver Morris (säsong 4)

Avsnitt

Säsong 1
Flushed
Size matters
Sex, death and nudity
Inferno
The girls with two breasts
The cupboard of Patrick's love

Säsong 2
The man with two legs
My dinner in hell
Her best friend's bottom
The melty man cometh
Jane and the truth snake
Gotcha
Dressed
Naked
The end of the line

Säsong 3
Split
Faithless
Unconditional sex
Remember this
The freckle, the key and the couple who weren't
The girl with one heart
Perhaps, perhaps, perhaps

Säsong 4
Nine and a half minutes
Nightlines
Bed time
Circus of epidurals
The naked livingroom
Nine and a half month

Externa länkar
 Officiell webbplats 
 
  

TV-seriestarter 2000
TV-serieavslutningar 2004
Brittiska komediserier på TV
Engelskspråkiga TV-serier
Brittiska TV-serier från 2000-talet
Sheriff (företag)

Sheriff (kyrilliska: Шериф: Sjerif) är det största företaget i Transnistrien, med säte i Tiraspol. Bolaget grundades i början av 1990-talet av Viktor Gusjan och Ilja Kasmaly.  Sheriff har växt till att inkludera nästan alla former av affärsverksamhet i ett  land som saknar internationellt erkännande, och har även blivit engagerat i transnistrisk politik och i fotboll.

Företagets ägande
Sheriff äger en kedja av bensinstationer, en livsmedelskedja, en TV-kanal, ett bokförlag, ett byggföretag, en Mercedes-Benz-anläggning, ett reklambolag, en destillationsanläggning, två brödindustrier, ett mobiltelefon-nätverk, fotbollsklubben FC Sheriff Tiraspol och dess nyligen byggda Sheriff Stadium. Enbart denna stadium beräknas ha kostat 200 miljoner dollar att uppföra.

Referenser

Noter

Transnistriska företag
Vladimir Igorevitj Smirnov

Vladimir Smirnov född 3 april 1961 är ägare till ett av de större företagen i Transnistrien, "Sheriff", och son till Transnistriens president (1991–2011) Igor Smirnov.

Smirnov verkar i Transnistrien och fördes 2010 upp på en lista över personer där EU:s medlemsstater förbundit sig att "vidta de åtgärder som är nödvändiga för att förhindra inresa till eller transitering genom deras territorier" med anledning av att dessa personer anses "förhindrar framsteg mot en politisk lösning av konflikten i Transnistrien i republiken Moldavien" samt "bär ansvaret för utformningen och genomförandet av skrämsel och stängningskampanjen mot de moldaviska skolor i regionen Transnistrien i repugliken Moldavien som använder det latinska alfabetet".

Referenser

Födda 1961
Transnistriska politiker
Transnistriens presidenter
Levande personer
Män
Vladimir Smirnov

Vladimir Michajlovitj Smirnov (, född 7 mars 1964, är en kazakisk före detta längdskidåkare av rysk etnicitet. Han vann världscupen säsongen 1990/1991 (då tävlande för det dåvarande Sovjetunionen) och återigen säsongen 1993/1994.

Smirnov debuterade i världscupen den 18 december 1982 i Davos i ett 15 kilometerslopp och slutade på 17:e plats. Den första världscupsegern kom 1986 i Kavgolovo, Sovjetunionen. Totalt vann han 29 världscuplopp, slutade tvåa 22 gånger och trea 15 gånger. Då han vann den totala världscupen 1993/1994 vann han sju lopp under en säsong.

När han vann OS-guldet på 50 kilometer i Lillehammer tog han Kazakstans första OS-guld någonsin. Förutom segern på 50 kilometer har han 4 OS-silver och 2 OS-brons. I VM-sammanhang lyckades han bäst vid VM 1995 i Thunder Bay då han lyckades ta 3 guld samt 1 brons. Förutom VM-medaljerna från 1995 har han även 1 guld från Lahti 1989 samt 4 VM-silver och 2 VM-brons.

Smirnov bodde från 1991 och fram till 2007 i Sundsvall. Under åren 1993-1998 vann han, tävlande för Stockviks SF, 12 individuella svenska mästerskap i längdåkning, en dominans som för ett tag fick många inom Svenska Skidförbundet att ifrågasätta om icke-svenska medborgare skulle få delta i svenska mästerskap.

1994 fick han motta Holmenkollenmedaljen tillsammans med Ljubov Jegorova och Espen Bredesen.

Smirnov valdes in i IOK:s Athletes Committee vid OS i Nagano 1998, och var IOK-ledamot 2000–2002. År 2005-2006 arbetade han som assisterande Race Director för internationella skidskytteförbundet (IBU), och 2006 valdes han till vicepresident i IBU.

Smirnov är en av grundarna av Vasa Bryggeri. Han har också arbetat för Scania, bland annat som VD för Scania Kazakstan.

Vladimir Smirnov valdes 2014 in i styrelsen för Kcell, den ledande mobiloperatören i Kazakhstan. Smirnov är även ordförande i styrelsens Sustainability Committee. I juni 2016 valdes Smirnov in i styrelse för AIM AB, 3D Additive Innovation Manufacturing.

Sedan augusti 2014 arbetar Smirnov som General Director för Corporate Fund Presidential Professional Sport Club Astana.

Referenser

Källor

Profil för olympiska vinterspelen 1998

Kazakiska längdåkare
Sovjetiska längdåkare
Mottagare av Holmenkollenmedaljen
Svenska mästare i längdskidåkning
Sovjetiska olympiska silvermedaljörer
Sovjetiska olympiska bronsmedaljörer
Kazakiska olympiska guldmedaljörer
Kazakiska olympiska silvermedaljörer
Kazakiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1994
Olympiska silvermedaljörer 1994
Olympiska silvermedaljörer 1988
Olympiska bronsmedaljörer 1998
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Sovjetunionen
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Förenade laget
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1992
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Kazakstan
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1994
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Kazakstan
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1998
Födda 1964
Levande personer
Män
Längdskidåkare i Stockviks SF
Gordon R. Dickson

Gordon R. Dickson, egentligen Gordon Rupert Dickson, född 1 november 1923 i Edmonton i Kanada, död 31 januari 2001 i Richfield i USA, var en kanadensisk science fiction-författare. År 1966 belönades han med Nebulapriset för långnovellen Call Him Lord.

Referenser 

Kanadensiska science fiction-författare
Engelskspråkiga författare
Kanadensiska författare
Nebulapristagare
Födda 1923
Avlidna 2001
Män
Richard McKenna

Richard McKenna, född 9 maj 1913 i Mountain Home i Idaho, död 1 november 1964, var en amerikansk sjöman och science fiction-författare, som 1966 postumt belönades med Nebulapriset för sin novell The Secret Place.

Tidiga år 
McKenna tog värvning i U.S. Navy 1931, då han sökt fler arbetstillfällen än vad en lantlig del av landet kunde erbjuda vid höjdpunkten för den Stora depressionen. Under sina 22 år där kom han att delta såväl i Stilla havskriget som Koreakriget.

Genom att dra nytta av förmåner i den så kallade GI bill, blev det möjligt för McKenna att gå på college vid University of North Carolina at Chapel Hill i Chapel Hill, där han studerade kreativt skrivande.  

Han gifte sig även med bibliotekarien Eva, som han träffade på colleget.

Författarkarriär 
McKenna startade sin karriär som skriftställare med att ge ut science fiction. "Han hade enorm talang", skriver hans kollega Ben Bova i boken Notes to a Science Fiction Writer, "och hans första science fiction berättelse Casey Agonistes etablerade honom genast som en författare att bevaka." 

McKenna's mest kända arbete är The Sand Pebbles (1962), vilket blev den uppmärksammade filmen  Kanonbåten San Pablo 1966. The Sand Pebbles tog hem 1963 års $10.000 Harperpris-roman och valdes in i urval som en Book-of-the-Month Club.

Externa länkar 

Biografisk profil från Boise Weekly
Biografisk profil

Amerikanska science fiction-författare
Engelskspråkiga författare
Amerikanska författare
Nebulapristagare
Personer från Mountain Home, Idaho
Födda 1913
Avlidna 1964
Män
Personer som tjänstgjort i USA:s flotta
Alumner från University of North Carolina at Chapel Hill
Michael Moorcock

Michael Moorcock, född 18 december 1939 i London, är en brittisk science fiction-författare, som 1967 belönades med Nebulapriset för sin kortroman Behold the Man och 1979 med John W. Campbellpriset för bästa science fictionroman för Gloriana.

Moorcock är mest berömd för sina verk om Elric av Melniboné.

Moorcock har vid ett flertal tillfällen samarbetat med rockbandet Hawkwind.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
Slutstriden (The Final Programme)
En främmande hetta (An Alien Heat)
Landet bortom tiden (The Hollow Lands)
Elric av Melniboné (Elric of Melniboné)
Elric på ödets hav (The Sailor on the Seas of Fate)
Vita vargens öde (The Weird of the White Wolf)
Slottet vid världens kant (The Sleeping Sorceress)
Det svarta svärdets bane (The Bane of the Black Sword)
Elrics sista strid (Stormbringer)
Den onda juvelen (The Jewel in the Skull)
Den röda amuletten (Sorcerer's Amulet)
Gryningens svärd (The Sword of the Dawn)
Runstaven (The Runestaff)

Referenser

Födda 1939
Brittiska science fiction-författare
Engelskspråkiga science fiction-författare
Brittiska fantasyförfattare
Engelskspråkiga fantasyförfattare
Nebulapristagare
Levande personer
Män
Fritz Leiber

Fritz Reuter Leiber Jr., född 24 december 1910, död 5 september 1992, var en amerikansk fantasy- och science fiction-författare.

Fritz Leiber var en viktig stilbildare i Sword and Sorcery-genren inom fantasylitteraturen, främst med sina pikareskartade noveller om Fafhrd och Gråkatt, en vikingalik barbar och en misslyckad trollkarlslärling som försörjer sig på tjuveri och legosoldatuppdrag i och runt den myllrande staden Lankhmar.

Leiber fick Nebulapriset tre gånger: 1967 för långnovellen Gonna Roll the Bones, 1970 för kortromanen Ill Met in Lankhmar (som även vann Hugopriset) samt 1975 för novellen Catch That Zeppelin. 1981 mottog han utmärkelsen SFWA:s Grand Master Award, senare kallad Damon Knight Memorial Grand Master Award. Även Hugopriset fick han flera gånger.

Han var son till skådespelaren Fritz Leiber, Sr.

Bibliografi (urval)
Häxnatten. 1971 (Conjure wife).
Den högre tiden. 1982 (The big time, 1958).
Du är ensam. 1986 (You're all alone).
Svärd och svartkonst. 1990 (Swords and Deviltry, 1970).
Svärd mot döden. 1990 (Swords Against Death, 1970).
Svärd i dimman. 1991 (Swords in the Mist, 1968).
Svärd mot trolldom. 1991 (Swords against Wizardry, 1968).
 Fantasyroman, originalets titel The Swords of Lankhmar (1968).
 Novellsamling, originalets titel Swords and Ice Magic (1977).

Referenser

Amerikanska fantasyförfattare
Amerikanska science fiction-författare
Engelskspråkiga fantasyförfattare
Engelskspråkiga science fiction-författare
Nebulapristagare
Födda 1910
Avlidna 1992
Män
Alumner från University of Chicago
Hugopristagare
Pearl White

Pearl White, född 4 mars 1889 i Green Ridge, Missouri, USA, död 4 augusti 1938 på Amerikanska sjukhuset i Paris, Frankrike; amerikansk stumfilmsskådespelare; "stumfilmens drottning".

Hon var dotter till en jordbrukare. Som sexåring gjorde hon scendebut i rollen som Eva i Onkel Toms stuga och medverkade sedan i många pjäser. När hon var 13 år gammal hade hon tjänat ihop så pass mycket pengar att hon kunde köpa sig en häst. Hon började uppträda som cirkusryttare, men råkade ut för en olycka - hon föll av hästen och ådrog sig en skada i ryggraden. Hon fick arbete som sekreterare på det lilla filmbolaget Powers, där chefen lade märkte till henne och erbjöd henne en filmroll.

Hennes stora genombrott kom 1914 i The Perils of Pauline. Hon medverkade i över 100 filmer, mestadels äventyrsfilmer, där hon utförde sina egna stunts, ibland rent akrobatliknande.

White gjorde sin sista film i Frankrike 1924, och drog sig sedan tillbaka. Hon var bosatt i Frankrike fram till sin död. Hon led av svåra smärtor på grund av ryggskadan från ungdomen, och började missbruka såväl tabletter som alkohol, vilket åsamkade henne leverskador.

Filmografi i urval 

The Perils of Pauline (1914)
The Exploits of Elaine (1915)
The White Moll (1920)
Know Your Men (1921)
A Virgin Paradise (1921)
Terreur (1924)

Externa länkar 
 

Amerikanska skådespelare
Personer från Pettis County
Födda 1889
Avlidna 1938
Kvinnor
S/S General von Steuben

S/S General von Steuben var en tysk oceanångare som ägdes av rederiet Norddeutscher Lloyd. General von Steuben byggdes på varvet AG Vulcan i Stettin (nuvarande Szczecin i Polen) och sjösattes den 25 november 1922. Fartyget hette ursprungligen München men namnet ändrades 1930 till General von Steuben och 1938 till endast Steuben. I andra världskrigets slutskede användes Steuben för att evakuera flyktingar och sårade soldater undan den avancerande röda armén. Under natten till den 10 februari 1945 upptäcktes fartyget nära Stolpebanken utanför Ostpreussen av den sovjetiska ubåten S 13, under kapten Aleksandr Marineskos befäl.  S13 avfyrade två torpeder som träffade Steuben akter om bryggan och fartyget förliste på knappt sju minuter. Av de över 3 000 ombordvarande räddades bara 300.  

2004 lokaliserades vraket av polska flottan. Fartyget ligger idag på  50-70 meters djup och kan därför endast nås av dykare med speciell utbildning och utrustning. Detta har medfört att vraket är i väldigt gott skick och inte har plundrats. En dykfilm från General von Steuben visades i ett avsnitt av TV-programmet Vrakletarna som sändes på SVT hösten 2007.

Fartyget fick sitt namn efter den preussiske militären Friedrich Wilhelm von Steuben som var general i amerikansk tjänst under Amerikanska frihetskriget.

Referenser

Se även 
 Lista över svenska vrak

Externa länkar
Videoklipp från dykningar på General von steuben

Tyska passagerarfartyg under andra världskriget
Tyska ångfartyg
Fartyg sänkta av ubåtar
Skeppsvrak i Östersjön
Sjöolyckor 1945
Fartyg sjösatta 1923
Fartyg byggda i Stettin
Alexei Panshin

Alexei Panshin, född 14 augusti 1940 i Lansing, Michigan, död 21 augusti 2022 i Pennsylvania, var en amerikansk science fiction-författare som 1969 belönades med Nebulapriset för sin roman Rite of Passage.

Bibliografi
Anthony Villiers serie
Starwell (1968)
The Thurb Revolution (1968)
Masque World (1969)

Övriga verk
Rite of Passage (1968) 
Heinlein In Dimension (1968)
Farewell to Yesterday's Tomorrow (1975)
SF in Dimension (1976)
Earth Magic (1978)
Transmutations: A Book of Personal Alchemy (1982)
The World Beyond the Hill: Science Fiction and the Quest for Transcendence (1989)

Referenser 

Amerikanska science fiction-författare
Engelskspråkiga science fiction-författare
Nebulapristagare
Amerikanska författare under 1900-talet
Författare från Michigan
Personer från Lansing
Födda 1940
Avlidna 2022
Män