kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Oskar Wågman

Frans Oskar Wågman, pseudonym Sture Stig, född 10 november 1849 i Linköping, död 4 november 1913, var en svensk författare och kyrkoherde i Asby pastorat, Östergötland.

Biografi
Wågman studerade vid Uppsala universitet från 1870 och avlade teoretisk teologisk examen 1872, praktisk teologisk examen 1873 och prästvigdes 1873. Han var kapellpredikant i Blåviks församling 1879 med tillträde 1880, komminister i Vreta klosters församling 1887 med tillträde 1887 samt kyrkoherde i Asby pastorat 1896 med tillträde 1898.

Familj 
Föräldrarna var skräddaren Anders Johan Wågman och Maria Johansson. Frans Oskars första hustru 1878 var Anna Fredrika Blomberg (1852-1907), dotter till Karl Fredrik Blomberg, förvaltare på Sturefors slott, och Anna Severin. Gift 2: 1908 med Johanna Charlotta Elisabet Schmidt (*1874), dotter till Johan Conrad Schmidt, civilingenjör, och Ida Vilhelmina Wessling.

Barn
 Erik Wågman (*1879), med lic., stadsläkare i Mjölby stad
 Marianne Wågman (*1879) tvillingsyster till Erik, gift med Erik Meurling, kyrkoherde i Kristdala

Bibliografi
Wågman var en allsidig författare och skrev bland annat teologiska verk, äventyrsromaner och var en av Sveriges första deckarförfattare. Han var även psalmöversättare. Psalmerna publicerade han under sitt fullständiga namn Frans Oskar Wågman, medan bland annat deckarna publicerades under pseudonymen Sture Stig. Han skrev två böcker med Sherlock Holmes-noveller. Dessa var parodier där Sture Stig berättade om Holmes misslyckanden. Han finns bland annat representerad i Den svenska psalmboken 1986 med översättningar av två psalmer (nr 269 och 631).

Skönlitteratur

 - Urval ur samlingarna från 1908 och 1910.

Varia

Psalmer
Nya psalmer 1921
661 Jag vet mig en sömn i Jesu namn 

Den svenska psalmboken 1937
365 Sorgen och glädjen. Översättning; postumt publicerad i hans bok Psalmer i original, bearbetning och översättning, 1914 
574 Jag vet mig en sömn i Jesu namn. Översättning; tryckt i Förslag till reviderad psalmbok,  1911. 

Den svenska psalmboken 1986
269 Sorgen och glädjen 
631 Jag vet mig en sömn i Jesu namn 

Sånger och psalmer 1951
332 Sorgen och glädjen

Källor
 Erik Meurling: Linköpings stifts herdaminne, fjärde delen, fjärde häftet, sid. 270, Östgöta Correspondenten, Linköping 1932.

Noter

Externa länkar

 
 

Svenska teologer under 1800-talet
Svenska psalmförfattare
Svenska kriminalförfattare
Alumner från Uppsala universitet
Författare publicerade under pseudonym
Sherlock Holmes
Präster från Linköping
Författare från Linköping
Födda 1849
Avlidna 1913
Män
Svenska teologer under 1900-talet
Svenska författare under 1800-talet
Svenska författare under 1900-talet
Nåt gammalt, nåt nytt, nåt lånat, nåt blått

Nåt gammalt, nåt nytt, nåt lånat, nåt blått är det fjärde studioalbumet av den svenska popartisten Håkan Hellström, utgivet 28 december 2005. Albumet är ett slags uppsamling med både nyskrivna låtar och gamla låtar som inte passat in på de äldre skivorna. Det finns även några översatta tolkningar av andra artisters låtar samt två livespår inspelade på Nalen i slutet med bland annat Plura från Eldkvarn. Albumet nådde första plats på den svenska albumlistan.

Skivan är tillägnad pojken Måns Jenninger, som tretton år gammal tog sitt liv efter att ha blivit mobbad under en lång tid. I konvolutet har Hellström skrivit lite om varje låt. På albumet återfinns singlarna "13", "Jag hatar att jag älskar dig och jag älskar dig så mycket att jag hatar mig" och "Klubbland".

Låtlista

Fakta om låtarna

13

Släppt som den första singeln från albumet den 14 december 2005. Nådde som högst plats 6 på den svenska singellistan.

Klubbland

Släppt som den tredje och sista singeln från albumet den 15 juni 2006. Nådde som högst plats 33 på den svenska singellistan.

Jag hatar att jag älskar dig och jag älskar dig så mycket att jag hatar mig

Släppt som den andra singeln från albumet den 8 mars 2006. Nådde som högst plats 8 på den svenska singellistan.

Medverkande
Musiker
 Håkan Hellström - sång, gitarr (spår: 2, 4–6, 8–12)
 Daniel "Hurricane" Gilbert - gitarr (spår: 2–9), körsång (spår: 3–8, 12), keyboard (spår 10)
 Oscar Wallblom - bas (spår: 2, 4–9, 11, 12), körsång (spår: 4–7, 10, 12)
 Stefan Sporsén - keyboard (spår: 2, 4, 6, 8, 9, 11, 12), piano (spår 4), elorgel (spår 5, 7), trumpet (spår 8)
 Lars-Erik "Labbe" Grimelund - trummor (spår: 2, 4–6, 9, 11, 12), slagverk (spår 4), vibrafon (spår 9)
Finn Björnulfsson - slagverk (spår: 7, 9, 11, 12), congas (spår 5)
 Johan Forsman - körsång (spår: 1 to 3, 5 to 8), bas & producent (spår 3), keyboard (spår 7), elorgel (spår 10)
 Freddie Wadling - sång <small>(spår 9)
Ytterligare musiker
 Christina Löwenström - körsång på "13"
 Björn Olsson - gitarr på "Jag hatar att jag älskar dig och jag älskar dig så mycket att jag hatar mig" & "Går vidare"
 Theodor Jensen - gitarr på "Klubbland" & "Jag vill ha allting"
 Fredrik Sandsten - trummor på "Så länge du är med mig" & "Evert Taube"
 Plura Jonsson - sång & gitarr på livespåren
 Timo Räisänen - gitarr på "Gatan fram" (live), körsång & mandolin på "Fairytale of New York" (live)

Produktion
 Producerad av Håkan Hellström & Daniel Gilbert (spår: 2, 4–8, 10–12)
 Mixad av Johan Forsman (spår: 1–8, 10–12) med assistens av Håkan Hellström & Daniel Gilbert (spår: 1–8, 10–12)
 Tekniker: Björn Olsson, Fredrik Lidin, Gundars Rullis, Johan Forsman, Johan Strömberg, Mattias Glavå, Per Edwardsson
 Nathalie Barusta - skivomslag
 Henrik Persson - fotografi

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Listföljd

Album av Håkan Hellström
Album utgivna på EMI
Album utgivna på Dolores Recordings
Musikalbum 2005
Svenskspråkiga musikalbum
Album certifierade guld av IFPI Sverige
13 (olika betydelser)

13 eller tretton kan syfta på 

 13 – ett år i den gregorianska kalendern
 13 f.Kr. – ett år
 13 (tal) – ett tal (med romerska siffror XIII)

Musik
13 (sång) – en låt och singel av Håkan Hellström (efter originalet Thirteen)
 13 (musikgrupp) – ett sludge metal-band
 13 (album av Blur) – ett musikalbum av Blur
 13 (album av Black Sabbath) – ett musikalbum av Black Sabbath
 13 (album av The Doors) – ett musikalbum av The Doors
 13 (Six Feet Under-album) – ett musikalbum av Six Feet Under
 13 (album av Suicidal Tendencies) – ett musikalbum av Suicidal Tendencies
 13 (album av Die Ärzte) – ett musikalbum av Die Ärzte
 13 (album av Brian Setzer) – ett musikalbum av Brian Setzer
 13 (musikalbum av Indochin) – ett musikalbum från 2017 av Indochine
 Commodores 13 – ett musikalbum av The Commodores
Wednesday 13 – en horror-punk-musiker från USA

Film
 Tretton (film) – en film från 2003

Tv-spel
XIII (spel) – ett tv-spel

Se även 
 Thirteen
Serier från Vittula

Serier från Vittula är en svensk dagspresserie av Anders Skoglind baserad på och inspirerad av Mikael Niemis roman Populärmusik från Vittula. Serierna har gått i tidningen Norrländska Socialdemokraten samt samlats i ett album.

Svenska serier
Svenska seriealbum
Seriealbum 2005
Svenska dagspresserier
Tecknade serier baserade på böcker
Hebridean Brewing

Hebridean Brewing Co, bryggeri i Stornoway, Isle of Lewis, Storbritannien. Bryggeriet producerar real ale och invigdes 2001.

Exempel på varumärken
Clansman Ale
Celtic Black Ale
Islander Strong Premium Ale

Externa länkar
Hebridean Brewing Co

Skotska bryggerier
Företag bildade 2001
Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow!

Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow! är en amerikansk julsång, skriven av Sammy Cahn och Jule Styne 1945 och först inspelad av Vaughn Monroe. På svenska finns texten Snöa på, och på norska La det snø, skriven av Arne Riis.

Publikation
Julens önskesångbok, 1997 (på engelska samt på svenska med text av Peter Himmelstrand som "Snöa på"), under rubriken "Nyare julsånger"

Källor

Fotnoter

Amerikanska julsånger
Engelskspråkiga sånger
Sånger 1945
King vid gränspolisen

King vid gränspolisen (original: King of the Royal Mounted) är en amerikansk tecknad serie om den kanadensiske ridande polisen Dave King, skapad av westernförfattaren Zane Grey 1935. Manusskrivandet övertogs dock snart av, i tur och ordning, Stephen Slesinger (enligt vissa källor med assistans av Greys son Romer Zane Grey) och Gaylord DuBois, som dock båda fick agera spökskrivare;  Greys namn kvarstod fram till seriens nedläggande 1955. Den ursprunglige tecknaren Allen Dean lämnade serien 1938, varefter Charles Flanders under ett år axlade av ansvaret, innan Jim Gary, seriens mest profilerade tecknare, tog över uppdraget.

Vid sidan av dagspresserien skapade Gary och DuBois även flera avsnitt för den amerikanska serietidningsmarknaden - tidningar med King utkom i flera omgångar från 1937 till 1958.

Svenska publiceringar
Serien har på svenska framför allt publicerats i Fantomen, åren 1950–59 och 1977–86. 1961 utkom serien i en egen tidning, som dock endast utkom med ett nummer, och 1972 publicerades den i Veckans Serier. Därutöver har den bland annat publicerats i tidskrifterna Liv (med titeln "Ödemarkens riddare") och Lektyr (som "Bill vid ridande polisen"). 1972 trycktes serieavsnitt i Comics – den stora serieboken #3. 1976 utgavs albumet King vid gränspolisen, som del 2 av utgivningsserien "Seriebiblioteket".

Filmatiseringar
Serien gav upphov till fyra filmatiseringar under 1930- och 40-talen: 1936 syntes Robert Kent i titelrollen i filmen "King of the Royal Mounted" (senare även kallad Romance of the Royal Mounted), och från 1940 till 1942 porträtterade Allan Lane seriehjälten i filmserierna King of the Royal Mounted, The Yukon Patrol, och King of the Mounties.

Referenser

Noter 

Amerikanska serier
Amerikanska dagspresserier
Amerikanska seriefigurer
Tecknade serier som blivit film
Kriminal- och agentserier
Fiktiva figurer från Kanada
Guru meditation

Guru meditation är en informationstext som visas när operativsystemet på en Amiga råkar ut för ett så allvarligt fel att det väljer att stoppa helt. Texten guru meditation indikerar att en guru (i det här fallet en obskyr och möjligen lite underlig slags teknisk expert) bör begrunda (eller meditera över) felkoden för att finna orsaken till felet.

Se även 
 Systemkrasch
 Blåskärm

Amiga-mjukvara
Datavetenskap
Samlingsalbum

Ett samlingsalbum är ett musikalbum innehållande låtar som har någon gemensam utmärkande egenskap eller särdrag. De kan alla vara gjorda av samma artist/grupp, eller av flera olika artister/grupper (ofta kategoriserad som blandade artister). Om det är många låtar kan de läggas på ett samlingsdubbelalbum. Vanliga typer av samlingsalbum är:

 Hitsamlingar med blandade artister, som innehåller aktuella hitlåtar låtar med populära artister/grupper. Denna typ av samlingsalbum har varit storsäljare på albummarknaden sedan början av 1970-talet.
 Album med en musikers eller musikgrupps mest välkända låtar, som ofta utges under en titel som Greatest hits, bästa låtar, på begäran, best of eller singles collection. Denna typ av album säljer ofta mer än artistens/gruppens vanliga album. Om artisten eller gruppen fortfarande ger ut skivor så är det inte ovanligt att inkludera en eller flera tidigare outgivna låtar på albumet för att sporra fans som redan har det övriga materialet att köpa albumet.
 Album med en musikers eller musikgrupps sällsynta inspelningar, B-sidor eller inspelningar gjorda för radio. Denna typ av album riktar sig huvudsakligen till redan existerande fans av artisten/gruppen.
 Temaalbum, ofta framförda av blandade artister, till exempel kärlekssånger, julsånger, låtar mestadels spelade på ett visst instrument (till exempel gitarr, piano eller saxofon), och en otalig mängd andra variationer.
 Samlingsalbum med blandade artister inom samma genre, till exempel jazz, synthpop, rockmusik, dansband etc. Dessa album kan vara från samma tidsperiod (exempelvis ett speciellt år, decennium eller en era inom musikhistorien), eller också omfatta ett gemensamt tema. Ibland går pengarna till välgörenhet.
 Hyllningsalbum till exempelvis en viss artist/grupp, låtskrivare eller skivproducent där blandade artister oftast framför egna coverversioner av originalmusiken, ibland till förmån för någon form av välgörenhet.
 Samlingsalbum med låtar som spelas i en viss långfilm, vanligtvis redan tidigare gjorda inspelningar framförda av diverse olika artister (se även soundtrack och filmmusik).
 Album inspelade live vid en konsert där flera artister eller grupper medverkar, ibland till förmån för någon organisation eller annan välgörenhet (se även livealbum).

Exempel på samlingsalbum 
 Absolute Music-serien
 Don't Bore Us, Get to the Chorus!
 Kent: B-sidor 95-00
 Oasen - En dag måste nånting hända när allt slår in
 Nils Ferlin (musikalbum)
 Michael Jacksons HIStory

Externa länkar 

Samlingsalbum
Retcon

Retcon är en förkortning för retroactive continuity (retroaktiv kontinuitet/handling), alltså en sorts revisionistisk historieskrivning för fiktiva figurer.

Uttrycket myntades av Roy Thomas i mitten av 1980-talet för att beskriva de omvälvningar som gjorts i bland annat DC Comics superhjälteuniversum, där man ogiltigförklarade femtio års historier till förmån för nya bakgrundshistorier. För vissa figurer (till exempel Stålmannen, vars hela historia rensades bort och där John Byrne anlitades för att hitta på ett nytt ursprung och nya versioner av alla bifigurer och skurkar) var denna förändring mer grundlig än för andra (till exempel Batman, där större delen av de äldre äventyren faktiskt räknades som kanon, med undantag för de som motsade den nya, mörkare inriktningen som etablerats av Frank Miller).

Mindre retcons kan gälla till exempel namnstavningar eller hårfärger. Det kan också handla om ett anpassande av bakgrundshistorien till modernare tider. (Om Spindelmannens barnaår skildras i en serie idag, är det i en värld där hemdatorer och videofilmer har en självklar plats. När serien skapades på 1960-talet var dessa knappt uppfunna.)

Även så kallade "avslöjanden", tidigare okända bakgrundshistorier, är en form av retcon. (Till exempel när en ny historia berättar att Stålmannen och Batman möttes som barn och påverkade varandras livsval.)

I dag används det här uttrycket flitigt bland seriefans för att beskriva fenomenet då en ny författare kommer in på en etablerad serie och sätter sitt bomärke på den genom att vända upp och ner på ett välkänt storyelement eller förklara att en annan författares sejour på serien inte längre gäller. Ett exempel är när Bobby Ewing kommer ut ur duschen i TV-serien "Dallas" efter att ha varit död i en säsong och allt annat som hänt avfärdades som en dröm.

Man kan också välja att starta helt nya versioner av samma serie. Till exempel har Bert-serien skrivits i flera versioner, där det dels finns versioner som utspelar sig på 1980-talet med kassettband, videobandspelare och Sovjetunionen som en del av vardagen, liksom versioner som utspelar sig på 2000-talet, där hemdatorer, internet och mobiltelefon är en självklarhet.

Se även 
 Crisis on Infinite Earths
 Kanon (fiktion)

Fiktiva universum
Litterära termer
Tändsticksgubben och Gummitjejen

Tändsticksgubben och Gummitjejen var en svensk humoristisk äventyrsserie med politiska inslag, skapad av Horst Schröder och Mikael Grahn. Två och ett halvt album producerades under åren 1982–85, för album eller tidning, innan serien lades ner.

Utgivningshistorik
Två album i denna formglada serie kom ut på Medusa förlag – Grön natt (1982) och Pearl – flickan som kom in från värmen (1984). Ett tredje äventyr – Stormkantring – började 1985 publiceras som följetong i tidningen Epix. Serien avslutades dock aldrig, efter att de båda serieskaparna blivit osams.

Innehåll och stil
Serien präglades av sin blandning av olika genrer. Den var dels en humoristisk äventyrsserie men hade både politiska inslag och en stor mängd seriefigurer från andra serier i olika biroller. De framträdde både som outsagda referenser (cameo), och som tydligare pastischer. Också berömda konstverk från andra genrer fick figurera, som den franska senrenässansmålningen Gabrielle d'Estrées och en av hennes systrar (1594) och August Malmströms Grindslanten (1885).

Serien experimenterade friskt med seriemediets gränser. I Grön natt arbetades med en allt friare sidlayout, i stil med superhjälteserier. I både det andra och det tredje, oavslutade, albumet lektes det än friskare. Vissa partier tecknades som en pastisch utifrån en helt annan teckningsstil, exempel Lisa och Sluggo. Många sidor bröts upp i många smårutor eller berättades med delvis parallella handlingar.

En liknande serie är Tant utan tand. Den tecknades 1984 av Lars Andreasson efter manus av Horst Schröder och är en deckarserie men där varje kapitel utformats som en pastisch på en klassisk tecknad serie.

Album
Grön natt, Medusa, Förlag Horst Schröder AB 1984. 58+ sidor,  .
Pearl – flickan som kom in från värmen, Medusa Förlag Horst Schröder AB 1984. 62+ sidor, .
Stormkantring, Epix 6–10/85. 11+11+5+8+3½ sidor, .

Referenser och noter

Svenska serier
Svenska seriefigurer
Komiska äventyrsserier
Superhjältar
Fiktiva radarpar
Epix
Luigi Galvani

Luigi Aloisio Galvani, född 1737 i Bologna, död 4 december 1798 i Bologna, var en italiensk fysiker, naturforskare och läkare.

Sedan 1766 var Galvani professor vid Bolognas universitet och undervisade i anatomi. År 1780 upptäckte han den så kallade galvanismen när han undersökte ryckningar i lårmusklerna hos döda grodor vid kontakt med metaller. Hans arbete ledde sedan till Alessandro Voltas uppfinning av det första galvaniska elementet och längre fram till kunskapen om hur nervtrådarna kontrollerar musklerna.

Galvanis hustru Lucia Galeazzi Galvani arbetade länge som hans vetenskapliga assistent.

Nedslagskratern Galvani (månkrater) på månen och asteroiden 10208 Germanicus är uppkallad efter honom.

Se även 
 Galvaniskt element
 Galvanometer
 Galvanisering

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Italienska fysiker
Italienska läkare
Personer från Bologna
Italienska eponymer
Födda 1737
Avlidna 1798
Män
Ugglan
Alumner från Bolognas universitet
Super Game Boy

Super Game Boy lanserades i juni 1994, och är ett tillbehör som gör det möjligt att spela spel till Game Boy på en Super Nintendo Entertainment System-enhet.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Game Boy
Produkter lanserade 1994
Game Boy
Nu kan du få mig så lätt

"Nu kan du få mig så lätt" är en ballad av den svenska popartisten Håkan Hellström, släppt som den fjärde och sista singeln från albumet Känn ingen sorg för mig Göteborg den 18 juni 2001. Singelns b-sida är albumlåten "Jag var bara inte gjord för dessa dar", i omgjord version. Singeln nådde som högst plats 54 på den svenska singellistan 2001. Omslaget till singeln visar något som ser ut att vara ett beundrarbrev till Håkan från två trogna fans vid namn Signe och Emma. Låten brukar framföras som sista extranummer på Hellströms konserter i en version med bara piano som ackompanjemang.

Precis som med albumets tre förra singlar gjordes det också en video till "Nu kan du få mig så lätt", som regisserades av Magnus Rösman 2001. Videon är, till skillnad från de tre andra, inspelad helt i svart-vitt.

"Nu kan du få mig så lätt" har uppmärksammats för flera musikaliska likheter med "Desperado" av den amerikanska gruppen The Eagles, något som Hellström dock inte givit några kommentarer om.

Låtlista 
Alla låtar skrivna av Håkan Hellström

 "Nu kan du få mig så lätt" – 4:28
 "Jag var bara inte gjord för dessa dar" (Version 2001-05-07) – 4:40

Listplaceringar

Källor
 Info om singeln på Discogs

Fotnoter

Externa länkar 
 Officiell musikvideo på Youtube

Låtar framförda av Håkan Hellström
Låtar skrivna av Håkan Hellström
Musiksinglar 2001
Sånger 2001
Svenska musiksinglar
Popballader
Svenskspråkiga sånger
Musikvideor regisserade av Magnus Rösman
Game Boy (original)

Game Boy är en handhållen datorspelskonsol tillverkad av Nintendo. Den var den första av de olika datorspelsenheter som kommit att kallas Game Boy. Enheten är batteridriven, har en monokrom skärm med variabel kontrast och en högtalare med utgång för hörlurar. Den första versionen av Game Boy var grå och såldes tillsammans med ett exemplar av spelet Tetris.

Maskinen utvecklades av Nintendo Research & Development 1 ledda av Gumpei Yokoi och var den andra bärbara spelmaskinen från Nintendo efter Game & Watch.

Referenser 

Game Boy
Produkter lanserade 1989
Pamela Stephenson

Pamela Stephenson, född 4 december 1949 i Takapuna, Auckland, Nya Zeeland, är en australisk psykolog, författare, skådespelare och komiker.

Pamela Stephenson växte upp i Australien, där hon började sin skådespelarkarriär. Stephenson kom till London i slutet av 1970-talet. Där vann hon stor popularitet i humorserien Inte aktuellt (Not the Nine O'Clock News) 1979-1982, och senare i amerikanska Saturday Night Live från New York 1984-1985.

Stephenson har sedan dragit sig tillbaka från film och TV, och ägnar sig istället åt att undervisa i psykologi i Kalifornien, där hon är bosatt.

Filmografi i urval

Bibliografi

Källor

Externa länkar 

Födda 1949
Australiska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare i Saturday Night Live
Personer från Auckland
En vän med en bil

"En vän med en bil" är en låt av den svenska popartisten Håkan Hellström, släppt som den tredje singeln från albumet Känn ingen sorg för mig Göteborg den 19 februari 2001. Singelns b-sida är Hellströms första riktiga b-sida, i meningen att det är den första låten som är exklusivt en b-sida. Låten heter "Här kommer lyckan för hundar som oss", och melodin är hämtad från Broder Daniels "Son of S:t Jacobs". Denna låt återkom dessutom senare på Håkan Hellströms andra skiva, Det är så jag säger det. Singeln nådde som högst plats 27 på den svenska singellistan 2001. På Trackslistan blev det hans första etta och det årets tredje största hit.

Musikvideo
Precis som med albumets två förra singlar gjordes det också en video till "En vän med en bil", som regisserades av Karl Johan Larsson 2001. Videon är delvis ett montage där man i vissa scener får se Hellström uppträda live iförd sin då karaktäristiska sjömanskostymsklädsel, och i andra när han åker i en bil på en öppen väg.

Låtlista 
Alla låtar skrivna av Håkan Hellström

 "En vän med en bil" – 3:40
 "Här kommer lyckan för hundar som oss" – 4:07 (Melodi av Henrik Berggren ("Son of S:t Jacobs"))

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Officiell musikvideo på Youtube

Låtar framförda av Håkan Hellström
Låtar skrivna av Håkan Hellström
Musiksinglar 2001
Svenskspråkiga sånger
Sandra Post

Sandra Post, född 4 juni 1948 i Oakville i Ontario är en kanadensisk golfspelare.

Post blev professionell 1968 efter en framgångsrik amatörkarriär där hon bland annat vann Ontarios och de kanadensiska juniormästerskapen tre gånger. Hon blev den första kanadensiska golfaren som spelade på den amerikanska LPGA-touren och under sin första säsong blev hon den yngsta spelaren i historien bland herrar och damer som vann en majortävling då hon vann LPGA Championship. Hennes seger över den försvarande mästarinnan Kathy Whitworth blev den första segern i tävlingen av en spelare som inte var från USA. Det året valdes hon till årets nykomling på touren.

Under sin karriär vann hon åtta tävlingar på LPGA-touren inklusive två segrar i Dinah Shore Open 1978 och 1979. 1979 slutade hon på andra plats i LPGA:s penningliga och blev utsedd till årets idrottare i Kanada. Under sina 16 år på touren hade hon 20 andraplaceringar i olika tävlingar, bland annat i US Womens Open.

1988 valdes hon in i Canadian Sports Hall of Fame och Royal Canadian Golf Association Hall of Fame och 2003 hedrades hon av sitt land med ett medlemskap i Order of Canada. Hon röstades fram till en åttonde plats bland 1900-talets kvinnliga idrottare i Kanada.

Sandra Post har varit kapten för Kanadas Nations Cup-lag och arbetar som kommentator i TV-sända golftävlingar. Hon är involverad i en rad välgörenhetsprojekt och driver "Sandra Post School of Golf" utanför Toronto.

Meriter

Majorsegrar
1968 LPGA Championship

LPGA-segrar
1978 Dinah Shore Open, Lady Stroh's Open
1979 Dinah Shore Open, Lady Michelob, ERA Real Estate Classic
1980 West Virginia Classic
1981 McDonald's Kids Classic

Kanadensiska golfspelare
Kvinnor
Födda 1948
Levande personer
Idrottare från Ontario
Personer från Oakville, Ontario