kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Process (datorteknik)

En process eller programprocess är i enkla termer ett program, eller en instans av ett program, under körning. Moderna operativsystem klarar multikörning, det vill säga flera programprocesser samtidigt. Det förekommer även att ett program består av flera samtidiga processer, som antingen körs på flera datorer i ett distribuerat system, eller på samma maskin genom multikörning.

För att beskriva processen behövs den instruktionsmängd som används (programmet), det inre tillståndet (data) samt delar av omvärldens tillstånd. Till processen hör grundläggande data som var i koden som exekvering sker för tillfället och vilka rättigheter processen har i operativsystemet.

Processen var länge det grundläggande elementet inom operativsystemsteori. Det var hur processer skulle behandlas som definierade hur operativsystemet skulle utformas. Processen var då en sekvens av operationer. Senare har processen alltmer fått ge vika för tråden som grundläggande element, och som sekvens av operationer. En programprocess i ett multitrådat program består av flera samtidiga trådar. Trådar är inte skyddade från varandra på samma sätt som processer, utan delar gemensamt arbetsminne. Det går snabbare att starta och växla mellan trådar än processer.

En process utgörs i många fall av en enda tråd, men i och med multitrådningens genombrott blev det vanligt med program uppbyggda så att de kunde köras i flera avsnitt av programkoden oberoende av varandra. Exempelvis kan en grafikapplikation ha en tråd som utför en tidskrävande operation på en bild, medan en annan tråd hanterar användarens interaktion med programmet utan att bakgrundsoperationen behöver avbrytas eller hänsyn tas till användaren i bakgrundsoperationens kod.

Flera trådar i samma process kan köras sant parallellt, och inte bara virtuellt samtidigt, i multiprocessorsystem och processorer med hårdvarustöd för flera trådar, till exempel flera kärnor. Multitrådning är mycket viktig i moderna operativsystem och programkonstruktion. I moderna operativsystem är det trådar som schemaläggs, inte processer. Allt extremare varianter av trådning har också dykt upp, se exempelvis hypertrådning.

Datavetenskap
Dominoteorin

Dominoteorin var en term som användes av främst USA under det kalla kriget. Teorin innebar att om kommunisterna lyckades överta ett land utan att USA ingrep, skulle fler länder riskera att ge efter för kommunisterna eftersom de skulle se att de inte kunde vänta sig någon hjälp. Föll en bricka, ett land, så skulle den dra med sig flera andra i fallet. Namnet dominoteorin användes först av presidenten Dwight D. Eisenhower i en presskonferens 7 april 1954. Han trodde att om Frankrike förlorade kriget i Indokina skulle kommunismen spridas till Burma, Thailand, Malaya och Indonesien. Hotet mot Japan, Filippinerna, Australien och Nya Zeeland skulle vara akut. 

Dominoteorin var en stor anledning till att Vietnamkriget pågick så länge som det gjorde. Kriget visade dock att dominoteorin var felaktig. Trots att kommunisterna vann, fick endast Vietnam, Laos och Kambodja (dvs fd Franska Indokina) kommunistiska ledarskap, och Vietnam störtade det kommunistiska röda khmer-styret i Kambodja och hamnade i krig med Kina. Anhängare till dominoteorin hävdar att just den amerikanska interventionen stoppade en större spridning av kommunismen.

Se även 
 Antikommunism
Uppdämning
 Trumandoktrinen

Referenser 

Kalla kriget
Vietnamkriget
Teorier
Politiska begrepp
Bergek

Bergek (Quercus petraea) kallas också vinterek eller druvek (ekollonen sitter som oskaftade druvklasar). Bergeken förekommer över större delen av Europa. I Sverige har den en sydvästlig utbredning, arten förekommer talrikast i de södra landskapen och mer sällsynt norrut till Östergötland och Värmland.  Den är vanlig i kustnära områden och växer oftast på magra steniga marker. Träden blir 20–25 meter höga. Bladen liknar ekens (Q. robur) blad, men bladbasen är kilformad och undersidan är vanligen tätt stjärnhårig. Blom- och fruktskaften är mycket korta, vilket gör att ekollonen sitter tätt samlade. De korta blom- och fruktskaften är det säkraste sättet att skilja bergeken från ek (Q. robur). I de områden där ek och bergek växer tillsammans kan hybrider bildas.

Som ensamt träd blommar det i 40-årsåldern men i en ekskog dröjer det till 80-årsåldern innan den går i blomning.

Bergek är tillsammans med "vanlig ek", Quercus robur en av två trädarter som i vinsammanhang går under beteckningen "fransk ek", och som används för att tillverka vintunnor som ger fatkaraktär åt vinerna.

Bergek drabbas av olika parasiter och sjukdomar som minskar exemplarets förmåga att föröka sig och som medför en tidigare död. En svampsjukdom som liknar potatisbladmögel men som orsakas av Phytophthora ramorum kan döda en bergek inom kort tid. Sjukdomen introducerades från Nordamerika men den är än så länge ovanlig i Europa. Angrepp från larver av tvåfläckig smalpraktbagge resulterar i lösa barkskivor. Landskap med barkek ersattes med barrskogar. Klimatförändringar medför att arten blir vanligare i Skandinavien medan sydliga bestånd försvinner. I utbredningsområdet förekommer många naturreservat. Bergek är fortfarande vanligt förekommande. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Bergek

Träd i Sverige
Bokväxter
Be Växtindex
Hind

Hind kan avse:

 Hind – en hona hos hjortdjur
 Hind – NATO-beteckningen för den ryska attackhelikoptern Mil Mi-24
 Golden Hind – en engelsk galeon mest känd för sin världsomsegling med sir Francis Drake
 Hinden – en berättelse av Carl Jonas Love Almqvist
 HB Hinden – ett svenskt filmbolag
 Hindens rev – ett rev i Dalbosjön

Personer
 Hind Laroussi (1984–), en holländsk-marockanska sångerska med artistnamnet Hind
 John Russell Hind (1823-1895), brittisk astronom
 Hind Dehiba (född 1979), fransk friidrottare.
Koreahalvön

Koreahalvön, även benämnt Korea efter det historiska landet, är en cirka 1 100 kilometer lång halvö i östra Asien. Den är beläget mellan Japanska havet i öster och Gula havet i väster. Den gränsar till Kina och Ryssland på fastlandet i norr och har en havsgräns till Japan i söder.

Halvön delad mellan Sydkorea och Nordkorea. Koreanska är det officiella språket i båda länderna.

Se även 
Korea

Källor 

Nordkoreas geografi
Sydkoreas geografi
Halvöar i Asien
WP:Projekt Korea
Natanael Gärde

Johannes Natanael Gärde, född den 27 juli 1880 i Seglora, död den 28 januari 1968 i Stockholm, var en svensk jurist, ämbetsman och politiker (folkpartist). Han var far till Ingrid Gärde Widemar.

Juristkarriär 
Efter tingstjänstgöring inträdde han 1905 i Göta hovrätt, där han blev adjungerad ledamot 1910 och hovrättsråd 1915. Han var ordförande i kommittén för ändring av vattenlagen 1919–1920 samt tillförordnad vattenrättsdomare i Norrbygdens vattendomstol 1919–1921 och i Österbygdens vattendomstol 1921–1928. Han var regeringsråd 1928 och justitieråd 1929–1946. Han var vidare bland annat ordförande i processlagberedningen 1932–1944 (som utarbetade förslaget till ny rättegångsbalk, ordförande i tryckfrihetssakkunniga 1944–1947 (som lade fram förslaget till 1949 års tryckfrihetsförordning) samt ordförande i lagberedningen 1947–1960. År 1942 blev han juris hedersdoktor vid Uppsala universitet.

Som tack för sitt arbete med nya rättegångsbalken tilldelades Gärde Illis Quorum av 18:e storleken år 1948.

Politisk karriär 
Natanael Gärde var konsultativt statsråd i Carl Gustaf Ekmans första regering 1926–1928 och därefter justitieminister i Ekmans andra regering 1930–1932. Mellan 1938 och 1945 var han riksdagsledamot i första kammaren, där han bland annat var vice ordförande i första lagutskottet 1940 samt 1941–1945, ordförande i tredje särskilda utskottet 1940 och ordförande i första särskilda utskottet 1944. I riksdagen engagerade han sig bland annat i tryckfrihetsfrågor samt för kvinnors rätt till statlig anställning.

Källor 
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970, band 1 (Almqvist & Wiksell International 1988)

Noter

Vidare läsning 
 

Födda 1880
Avlidna 1968
Sveriges justitieministrar
Sveriges konsultativa statsråd
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Justitieråd i Högsta förvaltningsdomstolen (Sverige)
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Folkpartiet
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Män
Personer från Seglora socken
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Mottagare av Illis Quorum
Svenska hovrättsråd
Vattenrättsdomare
Britt Mogård

Britt Emma Tora Mogård, född Östlund den 9 november 1922 i Hedesunda, Gävleborgs län, död 17 juli 2012 i Ösmo, Stockholms län, var en svensk moderat politiker. 

Mogård, som var prästdotter, var från början läroverkslärare. Hon var 1969–1983 riksdagsledamot för Stockholms läns valkrets, 1972–1981 ordförande i Moderata kvinnoförbundet, 1976–1978 och 1979–1981 skolminister. 1983–1988 var Mogård landshövding i Kronobergs län. 

Hon var syster till skulptören Staffan Östlund och var 1946–1971 gift med bankdirektör Einar Mogård.

Till Britt Mogårds 90-årsdag 9 november 2012 gav Sällskapet för moderata kvinnors historia ut en skrift till Britt Mogårds minne. 16 författare lämnade bidrag, däribland Ann-Cathrine Haglund, Lars Tobisson och Ingela Gardner Sundström.

Britt Mogård är begravd på Tullinge parkkyrkogård.

Källor

Vidare läsning 
 Lilliehöök, Anna.

Externa länkar 
Tystnaden inte så hemsk som Britt Mogård trodde Svenska Dagbladet 27 september 2004. Åtkomst 4 augusti 2012.
Britt Mogård förvånas över de år som varit Helsingborgs Dagblad 7 november 2007. Åtkomst 4 augusti 2012. 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för högern
Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Sveriges biträdande utbildningsministrar
Landshövdingar i Kronobergs län
Personer från Hedesunda socken
Födda 1922
Avlidna 2012
Kvinnor
Bengt Göransson

Bengt Gunnar Ingemar Göransson, född 25 juli 1932 i Brännkyrka församling i Stockholm, död 16 juni 2021 i Farsta distrikt i Stockholms län, var en svensk socialdemokratisk politiker. Han var bland annat konsultativt statsråd (kultur- och skolminister) 1982–1989, utbildningsminister (ansvarig för kultur och högre utbildning) 1989–1991 och ledamot i riksdagen 1985–1991. Han var medlem i IOGT-NTO och livligt intresserad av folkbildning.

Biografi 
Bengt Göransson var son till ombudsmannen Gustaf Göransson och Gertrud Göransson, född Nelson. Efter studentexamen 1951 studerade han vid Stockholms högskola. Han hade därefter lärarförordnanden och var reseledare till 1960. Göransson var ansvarig för RESO Kongresstjänst 1960–1970, chef för RESO:s reseavdelning 1970–1971 och chef för Folkets Husföreningarnas Riksorganisation 1971–1982. Han var ordförande i filmbranschens samarbetskommitté, styrelseledamot i Svenska resebyråföreningen och Hörselfrämjandet i Stockholm (föräldrasektionen), ordförande i Manillaskolan 1970–1978, i Svenska riksteatern 1974–1982 och ledamot av förvaltningsrådet för Svenska Filminstitutet 1972–1982. Han var ledamot av filmutredningen 1968–1974, expert i radioutredningen 1974–1977, i föreningsskatteutredningen 1971–1976 och i samlingslokalutredningen. Göransson var ledamot av filmpolitiska beredningen 1979–1982, sekreterare i Älvsjö IOGT-NTO, ordförande i ABF:s förbundsstyrelse 1980–1982, ordförande i svenska Föreningen Norden 2001–2006, ledamot av SSU:s studieråd 1955–1958 och internationella utskott 1958–1964. Han var sekreterare i Hökarängens SAP-förening och ledamot av taxeringsnämnden i Stockholm under 1960-talet. 2010 innehade han gästprofessuren till Torgny Segerstedts minne vid Göteborgs universitet. Samma år gav han ut boken Tankar om politik.

Han utsågs till hedersdoktor vid Göteborgs universitet 2006. Göransson är gravsatt på Skogskyrkogården i Stockholm.

Utmärkelser 
  Hans Majestät Konungens medalj i guld av 12:e storleken (2008)
  Medaljen Illis Quorum i guld av 12:e storleken (2001)

Referenser
 Fakta om folkvalda: Riksdagen 1985-1988, utgiven av Riksdagens förvaltningskontor, Stockholm 1986 ISSN 0283-4251 s. 114
 Göransson, Bengt Gunnar Ingemar på SvenskaGravar.se

Noter

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Sveriges biträdande utbildningsministrar
Sveriges utbildningsministrar
Personligheter inom svensk godtemplarrörelse
Män
Födda 1932
Avlidna 2021
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Mottagare av Illis Quorum
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Svenska politiker under 1900-talet
Politiker från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Filmåret 1919



Årets filmer

A - G
Brutna blommor
Dr. Caligaris kabinett
Dunungen
En ung mans väg ...
Ett farligt frieri

H - N
Hans nåds testamente
Hemsöborna
Herr Arnes pengar
Ingmarssönerna
J'accuse
Jefthas dotter
Kapten Grogg badar
Kapten Grogg bland vilda djur
Kultur och natur
Löjtnant Galenpannas sista växel
Mannen från Valparaiso

O - U
Presidenten
Stenåldersmannen
Surrogatet
Synnöve Solbakken
Sången om den eldröda blomman
True Heart Susie

V - Ö
Vem sköt?
Åh, i morron kväll
Äktenskapets hasard

Händelser
Filmindustri AB Skandia bygger en ateljé i Långängen i Stocksund
5 februari – Filmbolaget United Artists bildas.
27 december – Svensk Filmindustri bildas.

Födda
1 januari – Carole Landis, amerikansk skådespelare.
13 januari – Robert Stack, amerikansk skådespelare.
31 januari
Olof Sjöstrand, svensk stuntman och cirkusartist.
Annika Tretow, svensk skådespelare och konstnär.
5 februari – Red Buttons, amerikansk skådespelare.
7 februari – Gerd Mårtensson, svensk skådespelare.
10 februari – Clément Harari, fransk skådespelare.
18 februari
Agneta Lagerfeldt, svensk skådespelare.
Jack Palance, amerikansk skådespelare.
21 februari – Arne Augustsson, svensk skådespelare.
3 mars – Göte Arnbring, svensk skådespelare och dansare.
13 mars – Sven Psilander, svensk skådespelare.
22 mars – Eivor Landström, svensk skådespelare och teaterkonsulent.
13 april – Howard Keel, amerikansk skådespelare.
23 april – Ellen Bergman, svensk skådespelare, regissör, koreograf och teaterchef.
30 april – Karin Nordgren, svensk skådespelare.
14 juni – Sam Wanamaker, amerikansk skådespelare och regissör.
23 juni
Åke Fridell, svensk skådespelare.
Gunnar Nielsen, svensk skådespelare.
3 juli – Hampe Faustman, svensk regissör och skådespelare.
4 juli – Gerd Hagman, svensk skådespelare.
19 juli – Curt Masreliéz, svensk skådespelare.
6 augusti – Eric Stolpe, svensk skådespelare, revyartist, textförfattare, sångare och journalist.
8 augusti – Dino De Laurentiis, italiensk filmproducent.
9 augusti – Freddy Albeck, dansk sångare och skådespelare.
25 augusti – Jarl Hamilton, svensk skådespelare.
27 september – Erik Liebel, svensk skådespelare.
28 september – Lenn Hjortzberg, svensk skådespelare och regiassistent.
4 oktober – Herman Ahlsell, svensk regissör och skådespelare.
5 oktober – Donald Pleasence, brittisk skådespelare.
12 oktober – Ingrid Foght, svensk skådespelare.
19 oktober – Georg Adelly, svensk musiker (basist), skådespelare och komiker.
14 november – Birgit Wåhlander, svensk skådespelare.
21 november – Olof Bergström, svensk regissör och skådespelare.
1 december – Karl-Erik Forsgårdh, svensk skådespelare.
18 december – Stig Johanson, svensk skådespelare.
21 december – Ove Sprogøe, dansk skådespelare.
28 december – Mårten Larsson, svensk skådespelare.

Avlidna 
4 november – Giacinta Pezzana, 78, italiensk skådespelare

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
 
Svensk Filmdatabas – Filmer med premiär 1919
Ingela Thalén

Ingela Anita Thalén, född Ericsson 1 oktober 1943 i Göteborg, är en svensk politiker (socialdemokrat) och före detta statsråd.

Biografi 
Ingela Thalén är dotter till tvätteriarbetaren Erland Ericsson och sömmerskan Sara Ström. År 1968 gifte hon sig med direktören Lars Thalén, född 1944.

Hon var ledamot av kommunfullmäktige och ordförande i kommunstyrelsen i Järfälla 1983–1987. Hon utsågs därefter av Ingvar Carlsson till arbetsmarknadsminister 1987–1990 och socialminister 1990–1991 samt 1994–1996. Hon var riksdagsledamot 1988–2004 och ordförande i arbetsmarknadsutskottet 1992–1994, ledamot av socialutskottet 1991–1992 samt bostadsutskottet 1992–1994. Hon var partisekreterare för Socialdemokraterna 1996–1999 och därefter statsråd i socialdepartementet (socialförsäkringsminister) 1999–2002.

Sedan 2013 är hon kommunrevisor i Värmdö.

1990 uppmärksammades Thalén för ett uttalande i radioprogrammet "Allvarligt talat" på Sveriges Radio som därefter ofta citerats: "Det är ett löfte att det är en målsättning som vi lovar att ha som mål att arbeta för."

Thalén har efter att hon lämnat politiken varit förbundsordförande i svenska BRIS (från 2005 till 2009) och var ordförande från  2006 till 2016 i Svenska Folkdansringen. I oktober 2013 mottog hon Folkdansringens förtjänsttecken i silver.

Referenser

Externa länkar 

Sveriges arbetsmarknadsministrar
Sveriges biträdande socialministrar
Sveriges socialministrar
Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Socialdemokraternas partisekreterare
Politiker från Göteborg
Födda 1943
Levande personer
Kvinnor
Reidunn Laurén

Reidunn Märta Birgitta Laurén, född Svedbergh 11 augusti 1931 i Östersunds församling i Jämtlands län, död 15 augusti 2022 i Bromma distrikt i Stockholms län, var en svensk jurist som var biträdande justitieminister (opolitisk) i Bildtregeringen 1991–1994. Hon var regeringsråd 1987 och 1990–1991, ordförande i Arbetsdomstolen 1987–1990 och kammarrättspresident i Kammarrätten i Stockholm 1994–1997.

Biografi 
Efter studentexamen vid Östersunds högre allmänna läroverk 1950 studerade Laurén vid Uppsala universitet och avlade där 1954 jur.kand.-examen. Efter tingstjänstgöring 1962–1965 arbetade hon först vid en advokatbyrå i Östersund och anställdes 1967 vid Länsstyrelsen i Jämtlands län. Hon slog därefter in på domarbanan och blev fiskal vid Kammarrätten i Stockholm 1969, regeringsrättssekreterare 1972, tjänstgjorde som sekreterare i 1972 års skatteutredning 1972–1976, var föredragande i riksdagens socialutskott 1976–1978, sakkunnig i Arbetsmarknadsdepartementet 1978–1980, utnämndes till kammarrättsråd 1980 och var expeditionschef i Bostadsdepartementet 1980–1987. Reidunn Laurén utnämndes 1987 till regeringsråd men tillträdde samma år som ordförande i Arbetsdomstolen, vilket hon var till 1990 då hon åter blev regeringsråd.

Vid regeringsskiftet 1991 blev Reidunn Laurén opolitisk biträdande justitieminister med ansvar för civilrättsliga och konstitutionella frågor i den nya borgerliga regeringen som satt 1991–1994. Därefter var hon kammarrättspresident i Kammarrätten i Stockholm 1994–1997. Hon har också varit  ordförande i styrelsen för Stiftelsen Sophiahemmet.

År 1995 inleddes en förundersökning om påstådda privata klädinköp som Laurén skulle ha gjort på det riksdagskontokort hon haft som statsråd. Förundersökningen lades senare ned eftersom brott inte kunde påvisas. I december 1995 uppmärksammades att Laurén försökt få sin dotters betyg ändrat genom ett brev till lagmannen i Lindesberg, där dottern praktiserade vid tingsrätten. Ärendet anmäldes till justitiekanslern men avskrevs då brevet var privat och inte rörde hennes tjänst som kammarrättspresident.

Laurén avlade fil.kand.-examen i idéhistoria och teoretisk filosofi 2009.

År 2000 tilldelades hon H.M. Konungens medalj i 12:e storleken i serafimerordens band.

Referenser

Födda 1931
Avlidna 2022
Kvinnor
Personer från Östersund
Svenska jurister under 1900-talet
Sveriges biträdande justitieministrar
Partilösa ministrar
Justitieråd i Högsta förvaltningsdomstolen (Sverige)
Kammarrättspresidenter i Stockholm
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Regeringen Carl Bildt
Alumner från Uppsala universitet
Curt Eiberling

Curt Gunnar Rudolf Eiberling, född 5 januari 1927 i Torsås församling, Kalmar län, död 12 maj 2004 i Vällingby församling, Stockholms län, var en svensk poet och författare  inom den nationella rörelsen.

Eiberling, som även arbetade som folkskollärare, gav ut ett antal diktsamlingar präglade av nationalistiskt tankegods, bland annat Idealismens förtrupper (1977), Vi nationella (1978), Arbete och drömmar (1980), En djupare människa (1984) och De eviga fästena (1989). Bland hans mer prosaiska verk kan nämnas den socialrealistiska novellsamlingen Germansk ande (1994). För diktsamlingen Arisk gemenskap (2002) dömdes han 2004 till hets mot folkgrupp.

Bibliografi
1977 – Idealismens förtrupper.
1978 – Vi nationella.
1979 – Kampen mot nedåtsträvaren.
1980 – Arbete och drömmar.
1984 – Konsten och revolutionen.
1984 – En djupare människa.
1989 – De eviga fästena.
1991 – Skönhetens politik.
1993 – Framtidens adel.
1994 – Germansk ande.
1997 – Patriotisk formvilja.
1998 – Horst Wessel.
2002 – Arisk gemenskap.

Källor

Svenska poeter
Personer inom svensk nationalism
Uteslutna sverigedemokrater
Personer från Torsås socken
Födda 1927
Avlidna 2004
Män
Carl Axel Petri

Carl Axel Henrik Petri, född 12 augusti 1929 på Djupadals herrgård i Blekinge, död 3 december 2017 i Jönköping, var en svensk jurist och ämbetsman. 

Carl Axel Petri var son till konsul Carl Petri och friherrinnan Maud Wrede född i friherrliga ätten Wrede af Elimä. Han studerade vid Lunds universitet, där han blev juris kandidat 1953, genomförde tingstjänstgöring 1953–1955, blev fiskal vid Hovrätten över Skåne och Blekinge 1956, tjänstgjorde som tjänsteman i riksdagen 1958–1961, blev assessor i Hovrätten över Skåne och Blekinge 1963, i Försäkringsdomstolen 1964 och var lagman vid Kammarrätten i Stockholm 1972–1976.

Petri var kammarrättspresident i Kammarrätten i Jönköping 1976–1987 och hovrättspresident i Göta hovrätt 1987–1996. Han var opolitiskt statsråd 1979–1982, först statsråd i justitiedepartementet med ansvar för energifrågor och när moderaterna 1981 lämnade regeringen (i protest mot "den underbara natten"), efterträdde han moderaten Håkan Winberg som departementschef (justitieminister).

Han var  från 1953 gift med övertandläkare Brita Petri, född Thulin 1931.

Befattningar 
 Kammarrättspresident för Kammarrätten i Jönköping 1976–1987 
 Konsultativt statsråd 1979–1981 
 Justitieminister (opolitisk) 1981–1982 
 Hovrättspresident i Göta hovrätt 1987–1996

Utmärkelser 
1968 – Kommendör av Nordstjärneorden 1968
1988 – H.M. Konungens medalj i 12:e storleken att bäras om halsen med Serafimerordens band
1998 – Serafimermedaljen
 Storkorset av Mexikanska Aztekiska Örnorden
 Stor Officer av Ordre national du Mérite
2002 – Hedersdoktor vid Högskolan i Jönköping

Källor 

Sveriges justitieministrar
Sveriges biträdande justitieministrar
Sveriges energiministrar
Partilösa ministrar
Hovrättspresidenter i Göta hovrätt
Kammarrättspresidenter i Jönköping
Män
Avlidna 2017
Födda 1929
Alumner från Lunds universitet
Personer från Ronneby
Kommendörer av Nordstjärneorden
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Hedersdoktorer vid Högskolan i Jönköping
Hedda Lindahl

Hedda Hansdotter Lindahl, född Richert 16 februari 1919 i Vasa församling, Göteborg, död 25 januari 2007 i Alingsås, Västra Götalands län, var en svensk politiker (folkpartist).

Lindahl var aktiv i Älvsborgs läns landsting och satt i landstingsfullmäktige från 1955. I Ola Ullstens folkpartiregering 1978-1979 var hon konsultativt statsråd (sjukvårdsminister).

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Personer i Liberalerna och Folkpartiet
Sveriges biträdande socialministrar
Kvinnor
Personer från Alingsås
Födda 1919
Avlidna 2007