kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Asiaten

Asiaten är det vardagliga namnet på en influensa som upptäcktes tidigt 1956 i Kina och fick stor utbredning över hela världen fram till 1958. Den räknas jämte Spanska sjukan och Hongkonginfluensan som en av de tre pandemierna under 1900-talet. Sjukdomen orsakades av influensa A-virus av undertypen H2N2, samma influensavariant som tidigare orsakat den ryska snuvan.

Spridning 
Viruset identifierades först i Guizhou i Kina tidigt under 1956. Kina var inte medlem i Världshälsoorganisationen vid denna tid (inte förrän 1981) och informerade inte andra länder om utbrottet. Sjukdomen kom att spridas som en pandemi och nådde Singapore i februari 1957, Hongkong i april, och rapporterades då av den amerikanska folkhälsomyndigheten Centers for Disease Control and Prevention. Den nådde USA i juni. Uppskattningen av det totala antalet dödsfall varierar stort mellan olika källor, där amerikanska myndigheter anger dödstal i storleksordningen 1,1 miljoner, brittiska myndigheter omkring 2 miljoner och Världshälsoorganisationen mellan 1 och 4 miljoner döda. Antalet dödsfall i USA har uppskattats till omkring 69 800.

I Sverige 
Till Sverige kom influensan under hösten och hade sin kulmen i oktober 1957, med totalt cirka 312 000 rapporterat smittade (men baserat på sjukkassestatistik fanns en översjuklighet på ungefär 15 % av befolkningen, 1 116 000 fall). I samband med att smittan spreds som värst valde man att stänga ned skolorna i landet under några dagar samtidigt som repövningar och permissioner ställdes in. Sjukhusen blev i många fall överbelagda samtidigt som personalen på vissa håll, bland annat på Karolinska universitetssjukhuset, insjuknade så att det blev svårare att bemanna avdelningarna. Medicinalstyrelsen publicerade återkommande "Råd till allmänheten i influensatider" i dagspress i ett försök att begränsa spridningen. Även genom information i radio och TV gick informationen ut om hur influensa smittade till allmänheten. Samtidigt var antalet rökare i Sverige vid den här tiden högt vilket sannolikt förvärrade situationen. Bland vuxna rökte ungefär hälften av männen och 10 procent av kvinnorna. 

Dödligheten var trots allt förhållandevis låg, mellan 2 och 2,5 promille i Norden, vilket ger en total dödssiffra på knappt 3 000 personer i Sverige. Den vanligaste dödsorsaken var lunginflammation efter sekundärinfektion med bakterier. Det vaccin som hade framställts nådde bara fram till vissa utvalda grupper på grund av bristande tillgång. De som ändå kom att vaccineras inkluderade delar av sjukvårdspersonalen, personer som var innehavare av viktiga befattningar och vissa värnpliktiga som valts ut för att studera vaccinets effektivitet.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Pandemier
Asien under 1950-talet
Ralph Guldahl

Ralph Guldahl (22 november 1911 - 11 juni 1987) var en amerikansk professionell golfspelare som var en av toppspelarna under tre år på 1930-talet. Han föddes i Dallas, Texas.

Guldahl började spela på proffstouren 1932 och vann en tävling under sin första säsong. 1933 då han var 21 år låg han i ledning tillsammans med Johnny Goodman inför det sista hålet i US Open. Ett par skulle ha tagit honom till särspel men han gjorde bogey vilket gav honom en andraplats. Efter ytterligare några misslyckanden lämnade Guldahl golfen tillfälligt 1935 och blev bilförsäljare. Han gjorde dock comeback en bit in på PGA-säsongen 1936. Han vann den prestigefulla Western Open  och slutade på andra plats i penningligan. Han vann även Western Open 1937 och 1938.

Guldahl vann tre majors. Han vann US Open 1937 och 1938 och de åren blev han även tvåa i The Masters Tournament innan han vann den tävlingen 1939.

Guldahls spel föll samman och han vann inga tävlingar efter 1940. Den dubble PGA Championshipvinnaren Paul Runyan sade att det är verkligen märkligt. Han gick från att ha varit en av de absolut bästa spelarna i världen till att inte kunna spela alls. En populär teori är att han skrev en instruktionsbok där han överanalyserade sin sving och att hans spel därför slutade att fungera. Han spelade sporadiskt under 1940-talet men lämnade tävlingsgolfen och blev klubbprofessional.

Meriter

Majorsegrar
1937 US Open
1938 US Open
1939 The Masters Tournament

Utmärkelser
1981 World Golf Hall of Fame

Amerikanska golfspelare
Män
Födda 1911
Avlidna 1987
Bielsjön

Bielsjön (tyska: Bielersee, franska: Lac de Bienne) är en sjö i kantonerna Bern och Neuchâtel i nordvästra Schweiz, vid foten av Jurabergen. Sjöns längd är 15 kilometer, bredden 4 kilometer och ytan 40 km². Det störst djupet är 79 meter.  

Längs sjöns nordsida finns stora vinodlingar. I södra delen ligger ön Sankt Petersinsel.

Till- och avflöden 
Bielsjöns större till- och avflöden är kanaliserade: De historiska huvudtillflödena är Zihl, Schüss och Twannbach, men för att reducera högvattenflöden och slamtransport i floden Aare byggdes under åren 1869-91 Hagneckkanalen som leder Aare till Hagneck vid Bielsjön. 
Bielsjöns utlopp ligger vid Nidau, nära Biel. Det historiska utloppet är Zihl, men numera sker huvudavflödet genom Nidau-Büren-kanalen.

Fiske  
Vid den näringsrika sjön finns ett tiotal yrkesfiskare. Man fångar gädda, gös, abborre (kallas Egli på schweizertyska) och sik (Felchen).

Turism 
Under den varma årstiden trafikeras sjön av passagerarbåtar. Det går även båtar till Solothurn och Neuchâtel. Det finns vandringsvägar mellan vinbergen på nordsidan.

Källor

Rhens avrinningsområde
Insjöar i Bern (kanton)
Insjöar i Neuchâtel (kanton)
Bosten

Bosten (kinesiska: 博斯騰湖, pinyin: Bósīténg Hú) är en sjö på Tianshans sydsida i den autonoma regionen Xinjiang i västra Kina. Sjön har en yta på cirka 1 000 km² och dess största djup är 17 meter. Den ligger 1 040 meter över havet och tar emot tillflödet från Kaidufloden, tillsammans avrinner de båda genom floden Konqi He mot Lop Nor. Runt den norra stranden finns goda betesmarker och oaskultur.

Källor

Externa länkar

Insjöar i Xinjiang
Tarims avrinningsområde
WP:Projekt Kina
Braccianosjön

Braccianosjön (italienska: Lago di Bracciano) är en kratersjö i regionen Lazio i centrala Italien, belägen nordväst om huvudstaden Rom 164 meter över havet.

Braccianosjön är en närapå cirkelrund kratersjö med en omkrets på 31,5 km och ett största djup på 165 meter. Med en yta på 57 km² är det Italiens åttonde största sjö.
Sjön ligger i det vulkaniska området Monti Sabatini.

Tillsammans med Martignanosjön ingår den i naturskyddsområdet Parco Regionale di Bracciano-Martignano.

Utflödet från sjön är reglerat genom en fördämning som går ut i akvedukten Paolo och vidare till Rom.
Vid höga flöden tömmer vattnet sig i floden Arrone och vidare till Tyrrenska havet.

Den var under klassisk romersk tid känd som Lacus Sabatinus.

Referenser

Externa länkar 

Insjöar i Italien
Brienzsjön

Brienzsjön (Brienzersee) är en insjö i kantonen Bern i centrala Schweiz. Brienzsjön har en yta på 30 km² och ett största djup på 261 meter. Aare är sjöns största tillflöde som även avvattnar sjön i väster förbi turistorten Interlaken till Thunsjön.

Sjön är en dalsjö, och sjöbäckenet och har karaktären av en sänkt floddal. Sjötrafiken på Brienzsjön är omfattande och via Aare står den i förbindelse med Thunsjön.

Brienzsjön ligger  meter över havet. Arean är  kvadratkilometer. Den sträcker sig 7,8 kilometer i nord-sydlig riktning, och 14,1 kilometer i öst-västlig riktning.

Följande samhällen ligger vid Brienzsjön:

 Interlaken (5 067 invånare)
 Matten bei Interlaken (3 676 invånare)
 Ringgenberg (2 514 invånare)
 Bönigen (2 233 invånare)
 Iseltwald (394 invånare)

Källor

Externa länkar 

Insjöar i Bern (kanton)
Rhens avrinningsområde
Robert Ferguson

Robert "Bob" Ferguson, född cirka 1846 i Musselburgh, död den 19 maj 1915 i Musselburgh, var en skotsk golfspelare.

Ferguson bodde i Musselburgh, vilket var en av tre platser som The Open spelades på på den tiden. Han började som caddie när han var åtta år och spelade sin första tävling på Leith när han var arton år.

Ferguson gjorde hattrick i segrar i majortävlingen The Open (1880, 1881 och 1882) och han är en av fyra spelare som har vunnit The Open tre år i rad. Prissumman när han vann första gången var sju pund. 1883 förlorade han i särspel mot Willie Fernie.

Ferguson bildade tillsammans med Tom Morris Jr ett skotskt lag som i en av de första internationella matcherna besegrade engelsmännen Bob Kirk och John Allan.

Ferguson var känd för sin fina puttning och han gjorde även många av sina inspel med puttern, vilket gav upphov till uttrycket Musselburgh iron. Hans karriär blev mycket kort eftersom han drabbades av tyfoidfeber. Ferguson blev Custodian of Links (golfbanans beskyddare) i Musselburgh.

Skotska golfspelare
Personer från Musselburgh
Födda 1846
Avlidna 1915
Män
Zugsjön

Zugsjön (tyska: Zuger See) är en sjö i kantonerna Zug och Schwyz i Schweiz. Sjön har en area på 38 km² och ligger 414 meter över havet. Det största djupet är 198 meter. Floden  Lorze, ett tillflöde till Reuss, rinner genom norra delen av sjön som  delas av den skogstäckta halvön Chiemen i två avsnitt, den djupa södra delen och den jämförelsevis grunda norra delen. Vid det smalaste stället ligger strandlinjerna ungefär  meter från varandra.

Strax söder om Zugsjön ligger massivet Rigi. På norra sidan av sjön finns inga större bergmassiv så därför kommer många turister hit för att iaktta solnedgången "i vattnet". 

Fram till början av 1900-talet var Zugsjön näringsfattig men den blev snart en av Schweiz mest förorenade sjöar. Trots olika skyddsåtgärder förbättras vattnets kvalitet bara långsamt. På grund av den höga halten fosfor i sjön växer många alger i dess övre vattenskikt. När algerna bryts ner förbrukar de syre och det ger syrebrist i sjöns djupa regioner. Zugsjön avvattnas bara i norra delen och vattnet stannar i genomsnitt 14 år i sjön. 1953 byggdes ett reningsverk vid staden Zug och 1977 ett andra reningsverk för 14 kommuner i regionen. Idag (2020) har fosforhalten sjunkit från  200 mikrogram per liter 
(µg/l) till 80 µg/l, men målet är 40 µg/l. Man överväger därför att röra om i sjön, genom att blåsa in luft, så att sedimentet på botten av sjön lättare kan ledas bort av Lorze.

Längs Zugsjöns strandlinje förekommer huvudsakligen byggnader. Bara i norra delen finns nämnvärda områden med bladvass. Vid flera ställen bildar de döda växtdelarna torv som tidigare blev utnyttjad av regionens befolkning.

I Zugsjön registrerades 32 fiskarter. Större betydelse som matfisk har sik (Coregonus), en variant av fjällröding, abborre och gädda. Den lokala varianten av fjällröding nämns 1281 för första gången i en urkund och den användes under senare medeltiden även som betalningsmedel. För dessa matfiskar finns några avelsanläggningar längs sjöns strandlinje.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Insjöar i Zug
Insjöar i Schwyz (kanton)
Rhens avrinningsområde
Zhalinghu

Zhalinghu (Gyaring Hu) är en sjö i provinsen Qinghai i västra Kina som har en area på 526 km². Sjön ligger högt belägen, 4 292 meter över havet, och är även en av Gula flodens källsjöar. Vattnet är klart och har ett rikt fiskliv. Det största djupet är 13,1 meter.

Källor

Insjöar i Qinghai
Gula flodens avrinningsområde
WP:Projekt Kina
Zajsan

Zajsan (kazakiska: Зайсан көлі) är en 150 km lång och 22–48 km bred sjö belägen i nordöstra Kazakstan i Centralasien. Sjön täcker en yta på 5 510 km². Zajsan genomflyts av floden Irtysj. År 1967 dämdes sjön upp 67 meter och bildade då ett regleringsmagasin med en yta av 5 510 km² med en volym på 53 km³ varav 31 km³ är reglerbar. Den ursprungliga sjön var endast 8,5 meter djup. Sjön regleras huvudsakligen för vattenkraftsändamål.

Källor

Insjöar i Östkazakstan
Obs avrinningsområde
Wörthersee

Wörthersee är en sjö i Kärnten i Österrike. Sjön har en yta på 20 km² och är belägen 440 meter över havet. Det största djupet i sjön är 85 meter. Wörthersee är ganska näringsfattig (mesotrof) och den är därför en populär badsjö.

Referenser

Externa länkar

Insjöar i Kärnten
Stefan Einhorn

Stefan Einhorn, född 26 oktober 1955 i Stockholm, är en svensk läkare, professor och författare. Han är son till Jerzy och Nina Einhorn, samt bror till Lena Einhorn.

Einhorn disputerade 1980 vid Karolinska institutet. Sedan år 1999 är han professor i molekylär onkologi vid Karolinska institutet. 2013 var han en av initiativtagarna till att starta ett centrum med inriktning på social hållbarhet, Center for Social Sustainability (CSS), vid institutet. Han är även överläkare vid Radiumhemmet och ordförande i Karolinska institutets etikråd. Därutöver är han verksam som författare och medlem i Sveriges Författarförbund.

Einhorn var sommarpratare den 25 juni 2002 och gäst i underhållningsprogrammet TV-huset den 20 november 2005. I valrörelsen 2006 åtog han sig att leda den etikkommission som Folkpartiet inrättade efter den inloggningsaffär som partiet var inblandat i.

Populärvetenskapliga böcker
1991 – Hud i sol (med Cecilia Boldeman)
1992 – En liten bok om cancer (Cancerfonden)
2000 – Ont i kroppen (med Ralph Nisell)

Övriga böcker
1998 – En dold Gud: om religion, vetenskap och att söka Gud
2003 – Den sjunde dagen
2005 – Konsten att vara snäll
2007 – Medmänniskor
2009 – Vägar till visdom
2011 – Änglarnas svar
2013 – Stenträdet (spänningsroman)
2014 – De nya dödssynderna: våra mörkaste sidor och hur vi kan hantera dem
2016 – Pappan
2018 - Konsten att göra skillnad

Priser och utmärkelser 
Bokhandelns val 2005 för boken "Konsten att vara snäll".
 2014 blev Stefan Einhorn utnämnd till huvudtalare på Västra Götalandsregionens ST-forum.

Källor

Externa länkar
Personlig webbplats

Svenska onkologer
Svenska professorer i onkologi
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Födda 1955
Sommarvärdar 2002
Män
Levande personer
Läkare från Stockholm
Författare från Stockholm
Alumner från Karolinska Institutet
Vånå

Vånå () var en kommun i landskapet Egentliga Tavastland i Södra Finlands län.

Ytan (landareal) var 257,9 km² och invånarantalet  med ett befolkningstäthet av 12,2 inv/ km² (1908-12-31).

Vånå kyrksocken nämns första gången år 1329 men dess ursprung torde med säkerhet kunna hänföras till mitten av 1200-talet. Janakkala avskildes från Vånå som en egen kyrksocken möjligen kring år 1400. Socknen nämns första gången år 1431. Tammela kapell kom också till i början av 1400-talet och har kanske avskilts från Vånå. Kring år 1500 bildades Renko kapell under Vånå. Renko nämns första gången år 1552 men stenkyrkan är medeltida.

Vånå stenkyrka härstammar från medeltiden. Byggnaden uppfördes 1495-1510 och består av ett långhus med sakristia i norr och vapenhus i söder, då korsramar tillkom och sakristia och vapenhus revs. Utformningen av predikstolen är unik, då den skjuter ut en aning ur murlivet i väster. Bland inventarierna märks ett stort altarskåp tillverkat i Antwerpen omkring 1520.

Vånå var enspråkigt finskt och blev del av Tavastehus, Hattula, Janakkala och Renko 1967.

Källor
 Atlas de Finlande, Société de Géographie de Finlande, Helsingfors 1910

Noter

Vidare läsning

Före detta finländska kommuner
Egentliga Tavastland
Võrtsjärv

Võrtsjärv (även Virtsjärv, ) är en sjö i södra Estland. Den ligger på gränsen mellan landskapen Tartumaa, Viljandimaa och Valgamaa. Area är 269 kvadratkilometer och sjön är därmed Estlands näst största efter Peipus. Den sträcker sig 34,8 kilometer i nord-sydlig riktning, och 14,8 kilometer i öst-västlig riktning. Sjön är belägen 34 meter över havet. Den avvattnas av floden Emajõgi som mynnar i Peipus och ingår i Narvas avrinningsområde. Tillflöden är bland annat Väike-Emajõgi, Tänassilma jõgi, Õhne jõgi, Tarvastu jõgi, Purtsi jõgi och Rõngu jõgi. I sjön ligger flera mindre öar, bland annat Pähksaar och Tondisaar.

Võrtsjärv är en grund sjö med ett medeldjup på 2,8 meter. Det största djupet är endast sex meter. Vattnet är något förorenat på grund av sitt läge i ett jordbruksområde där utlakade växtnäringsämnen och bekämpningsmedel används. Vid sjöns sydöstra strand ligger ett sötvattenlaboratorium med forskning i och kring sjön.

Vid sjön ligger orterna Leie (284 invånare), Kaarlijärve (170 invånare) och Valma (150 invånare).

Källor

Externa länkar 

Võrtsjärv Centre for Limnology
World Lake database info om sjön

 
Insjöar i Estland större än 100 kvadratkilometer
Insjöar i Tartumaa
Insjöar i Valgamaa
Insjöar i Viljandimaa
Wolfgangsee

Wolfgangsee (tyska: Sankt-Wolfgang-See, Abersee) är en sjö i Salzburg i Österrike. Sjön har en yta på 14 km² och ligger vid Alpernas nordland strax öster om Salzburg. Sjön är omgiven av värdshus och campingplatser. Sjön har gjort sig känd från Ralph Benatzkys operett Värdshuset Vita Hästen.

Externa länkar 

Insjöar i Land Salzburg
Iso-Tarjanne

Iso-Tarjanne är en storsjö i södra Finland med en area på 220 km² och största djupet är nästan 68 meter. Den är en del av Kumo älvs vattensystem. Iso-Tarjanne består av fem sjöar, som är sammanbundna med smala sund.

De ingående sjöarna är, från norr mot söder, Vaskivesi, Visuvesi, Tarjannevesi (centralsjön, största djup 67,8 m.), Palovesi och Ruovesi.
Bob Martin

Bob Martin (1848-1917) var en skotsk golfspelare från St Andrews.

Martin vann majortävlingen The Open Championship 1876 och 1885. I 1876 års tävling låg han efter den sista rundan i delad ledning med David Strath (bror till Andrew Strath) men vann sedan Strath vägrat att spela särspel om segern. 

Martin avslutade den andra rundan på 90 slag och tävlingen på 176 slag och Strath var tvingad att spela sina två sista hål på 10 slag för att vinna. Straths tredje slag på det 17:e hålet spelades medan spelarna framför fortfarande var kvar på greenen. Bollen träffade en av spelarna och landade inte långt från koppen när den annars skulle ha rullat ut på vägen bredvid greenen. Han tvåputtade och på nästa hål slog han sex slag och delade därmed ledningen med Martin.

Martin anklagade Strath för regelbrott och Strath tog så illa vid sig att han struntade i särspelet varvid Martin förklarades som segrare.

Externa länkar
The Open Championship - The Play-off that never was

Skotska golfspelare
Män
Personer från St Andrews
Födda 1848
Avlidna 1917
Olivecrona

Olivecrona är en svensk adelsätt, som härstammar från Finland.

Ätten äldste säkerställda stamfader är Thomas Perman (d. 1693), som var handelsman och rådman i Stockholm. Efternamnet var taget efter hans födelseby Pernå by i Finland, där hans far varit bonde. Thomas Perman blev med sin hustru Margaretha Nilsdotter Hällberg far till Hans Perman (1680-1741), som var assessor i Svea hovrätt, och Isak Perman (1681-1764), som var landshövding och hovrättsråd i Svea hovrätt. Dessa båda adlades 1719 på namnet Olivecrona. Isak Olivecronas gren utslocknade på svärdssidan med honom själv. Med sin hustru Sara Christina Schwede, dotter till professor Johan Schwede och Brita Behm (släkten Behm), fick han vuxna döttrar som blev stammödrar till adelsätterna Nordenstam och adopterade grenen av von Schaeij, medan en tredje dotter gifte sig först Cedercrona och sedan med bergsrådet Per Adlerheim.

Den äldre släktgrenen fortlever. Den ovan nämnde Hans Olivecrona blev hovrättsråd. Hans hustru Margareta Iserhjelm var dotter till biskop Mattias Iser och Margareta Nyman (en ättling till Stormor i Dalom från Bureätten) och hade adlats för faderns förtjänster. Makarna fick bara en son som förde ätten vidare, hovjägmästaren Carl Ulric Olivecrona.

Till släkten hör rektorn för Uppsala universitet, professor Knut Olivecrona (1817-1905), hans hustru kvinnosakskvinnan Rosalie Olivecrona, född Roos, (1823-1898), deras son häradshövdingen Axel Olivecrona (1860-1948), hans söner professorn i neurokirurgi Herbert Olivecrona och professorn i juridik Karl Olivecrona. Även väg- och vattenbyggnadsingenjören Wilhelm Olivecrona (1870-1968) tillhör släkten.

Personer med efternamnet Olivecrona
 Axel Olivecrona
 Eliza Olivecrona
 Gustaf Olivecrona
 Hans Olivecrona
 Herbert Olivecrona
 Karl Olivecrona
 Knut Olivecrona
 Lotta Olivecrona
 Rosalie Olivecrona
 Thomas Olivecrona
 Wilhelm Olivecrona

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 3
The Olivecrona Family

Svenska adelsätter
Bureätten
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
Talapparaten

De delar av kroppen som används i talproduktion kallas för talapparaten; huvudsakligen munhåla, näshåla, stämband, samt lungor och luftvägar.

Talapparatens tre system
Talapparaten delas vanligtvis in i tre delar med olika funktion, andningssystemet, fonationssystemet och artikulationssystemet. Andningssystemet (eller respirationssystemet) består av lungorna, bröstkorgen, diafragma och luftstrupe. Andningssystemet producerar den luftström som de andra delarna av talapparaten använder för att producera ljud. Fonationssystemet består av struphuvudet och stämläpparna. När stämläpparna förs ihop gör lufttrycket från lungorna att stämläpparna börjar vibrera, det kallas fonation. Artikulationssystemet består av hålrummen ovanför struphuvudet (svalg, munhåla, näshåla) och de strukturer som omger hålrummen, bland annat tungan och läpparna. Artikulationssystemet formar konsonanterna och vokalerna

Språkljudens benämningar

Talapparatens olika delar benämns vanligen med sina latinska/anatomiska termer. Från dessa termer bildas adjektiv som används för att beskriva de språkljud som bildats vid respektive plats.

I sammansättningar får adjektiven oftast en o-final form, t.ex. apico-, när de uppträder som förled.

Dessa termer kan även modifieras med hjälp av post(erior) (bakre), antero/anterior (främre), inter (mellan), sub (under), supra (över) och exo (utsida).

Se även
 Artikulationsställe
 Internationella fonetiska alfabetet

Litteratur
Engstrand, Olle (2007). Fonetik light: kortfattad ljudlära för språkstudier och uttalsundervisning. 1. uppl. Lund: Studentlitteratur

Fonetik
Talorgan
Logopedi och foniatri
Craig Wood

Craig Wood, (1902-1968) var en amerikansk golfspelare.

Wood vann både 1941 års The Masters Tournament och US Open när han var 39 år gammal. Han är en av fem spelare som har vunnit Masters och US Open samma år. De andra är Ben Hogan (1951 och 1953), Arnold Palmer (1960), Jack Nicklaus (1972) och Tiger Woods (2002).

Han var känd för sina långa slag. I 1933 års The Open Championship slog han drivern 393 meter på femte hålet på Old Course. 2005 var det fortfarande det längsta slaget i en major.

Wood har fått Craig Wood Golf and Country Club i Lake Placid, New York uppkallad efter sig.

Referenser 

Amerikanska golfspelare
Män
Födda 1902
Avlidna 1968
Samaritan Girl

Samaritan Girl (Koreanska: 사마리아; RR: Samaria) sydkoreansk dramafilm från 2004 med manus och regi av Kim Ki-duk med bland andra Han Yeo-reum, Kwak Ji-min och Lee Eol i huvudrollerna.

Handling 
För att få råd med drömmen om att resa till Europa börjar tonårsflickan Jae-Young sälja sig till äldre män. Utan att lägga in några moraliska värderingar ser hon det som ett roligt och lönsamt sätt att tjäna snabba pengar. Hennes jämnåriga väninna Yeo-Jin är mer tveksam men hjälper ändå henne genom att  ordna kunder och hålla vakt utanför porten. En dag går emellertid allt oerhört fel och rollerna kastas om. När också hennes pappa får reda på vad som försiggått blir han besatt av hämnd på de som utnyttjat dottern ser allt mörkare ut än när det hela startade.

Rollista (i urval)

Referenser

Noter 

Sydkoreanska dramafilmer
Filmer 2004
Filmer i regi av Kim Ki-duk
WP:Projekt Korea

Webbkällor
Han Yeo-reum

Yeo-reum Han, född 25 oktober 1983,  är en sydkoreansk skådespelare.

Filmografi
2004 - Samaritan Girl
2005 - Jeni, Juno
2005 - Hwal

Källor

Externa länkar
Han Yeo-reum

Sydkoreanska skådespelare
Kvinnor
Födda 1983
Levande personer
WP:Projekt Korea
Kwak Ji-min

Ji-min Kwak, född 13 februari 1985, är en sydkoreansk skådespelare.

Filmografi
2003 - Yeogo goedam 3: Yeowoo gyedan
2004 - Samaritan Girl
2005 - Redeu-ai

Källor

Kwak Ji-min

Sydkoreanska skådespelare
Kvinnor
Födda 1985
Levande personer
WP:Projekt Korea