kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
8 ½

8 ½ är en fransk-italiensk film från 1963 regisserad av Federico Fellini. Filmen handlar om filmregissören Guido Anselmi, som är filmens riktiga regissörs alter ego, som försöker komma igång med en ny film men störs av människor som vill jobba med honom. Samtidigt så lever han sig in i diverse drömmar och sidohandlingar. 

Filmen vann en Oscar för Bästa utländska film.

Rollista

Externa länkar 
 

Filmer 1963
Filmer i regi av Federico Fellini
Italienska dramafilmer
Oscar för bästa icke-engelskspråkiga film
Italienskspråkiga filmer
Filmmusik av Nino Rota
Självrefererande filmer
De blomster som i marken bor

De blomster som i marken bor är en sommarpsalm och vinterpsalm, skriven av Harry Martinson 1973. Den tvåstrofiga psalmen handlar först om sommarens skönhet men sedan om "själens vinterdagar" och "vinterns långa själanöd". Naturen/landskapet som själstillstånd - en företeelse från romantiken - har här verkligen sin fulla tillämpning. I egenskap av vinterpsalm har den bara sällskap av "Hur härligt vittna land och sjö".

Erland von Koch skriven 1974 musik till texten. Den är tydligt inspirerad av Waldemar Åhléns melodi till "En vänlig grönskas rika dräkt" och Fredrik Sixten 2007 för kör och piano.

Publicerad i
Herren Lever 1977 som nummer 888 under rubriken "Dagens och årets tider - Årstiderna".
ekumeniska delen av den svenska psalmboken (dvs psalm 1-325 i Den svenska psalmboken 1986, Cecilia 1986, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990) som nummer 202 under rubriken "Årstiderna".
Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) som nummer 541 under rubriken "Årets tider"

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Sommarpsalmer
Vinterpsalmer
Verk av Harry Martinson
La strada

La strada (svenska: "Landsvägen") är en italiensk dramafilm från 1954 i regi av Federico Fellini, som även skrivit filmens manus tillsammans med Tullio Pinelli och Ennio Flaiano.

Handling 
Den handlar om den sorgsna och naiva flickan Gelsomina, som säljs till den aggressive atleten Zampanò, för att med honom åka ut i Italien som en minicirkus på motorcykelvagn. Gelsomina får agera clown i Zampanòs nummer. Han behandlar henne skamligt, men snart träffar hon en akrobat, Il Matto ("Den Tokige") när de ansluter sig till en cirkus.

Det utvecklas till ett triangeldrama mellan Gelsomina, Zampanò och Il Matto. Zampano blir ursinnig på Il Matto och de bägge får sparken från cirkusen. Gelsomina väljer dock att följa med Zampano. När de färdas vägen fram ser de en bil med motorkrångel, det är Il Matto som står där. I ett anfall av vredesmod dödar Zampanò Il Matto. Gelsomina blir mycket ledsen efter detta, men följer trots allt med Zampanò än en gång.

Zampanò är en tragisk figur, det enda han kan är ett löjligt atletnummer, där han med en kedja runt bröstkorgen rätar ut en metallkrok. Han inser inte att han har lyckan alldeles framför ögonen, i den underbara och trofasta Gelsomina. Han tröttnar på henne, och överger henne en morgon, och åker ensam iväg på sin motorcykel.

Ett antal år senare ser vi åter Zampanò, han håller fortfarande på med sitt atletnummer. Han får höra att Gelsomina har dött några år tidigare. Filmen slutar med att Zampanò går ner till stranden och lägger sig och gråter bittert medan han gräver i sanden med händerna. Varför gråter han? Är det för att han inser att han älskade Gelsomina, och hur illa han behandlade henne?

Rollista (urval) 
 Giulietta Masina - Gelsomina
 Anthony Quinn - Zampanò
 Richard Basehart - Il Matto ("Den Tokige" på sv.)
 Aldo Silvana - Signor Giraffa
 Marcella Rovere - La Vedova

Om filmen 
Filmen blev den första filmen att vinna en Oscar i kategorin Bästa utländska film. Man kan säga att La strada blev en av Fellinis få filmer mellan hans neorealistiska filmperiod och hans mer personliga. Den kan kanske ses som hans mest populära; huvudpersonen Gelsomina blev till en docka och Zampanò blev också namnet på en cigarrsort.

Se även 
 La strada (musikal)

Externa länkar 
 
 

Italienska filmer 1954
Filmer i regi av Federico Fellini
Italienska dramafilmer
Oscar för bästa icke-engelskspråkiga film
Italienskspråkiga filmer
Filmmusik av Nino Rota
Filmer som utspelar sig på en cirkus
Rossviksätten

Rossviksätten, konventionell benämning på småländsk medeltida frälsesläkt, härstammande från en Folke som endast är känd genom sina söners patronymikon. Av dessa är den äldste, Peter Folkesson, nämnd levande 1341-47. Släktens sentida namn kommer av dess mest kända sätesgård Rossvik i Husby-Rekarne socken, Österrekarne härad, Södermanland. Ätten förde en båt i skölden, ibland båt under stjärna. Tinktur okänd.

Gustav Folkesson (Rossviksätten) var 1380 gift med Märta Anundsdotter (tre spetsar), när Bo Jonsson (Grip), drots i Sverige, skiftar i öppet brev jord med Gustav Folkesson och hans hustru Märta Anundsdotter,   och år 1402 har egendomarna dömts åter till Gustav Folkessons syskon från Bo Jonssons arvingar, när Nils Gustavsson och hans syskon säljer till drottning Margareta jord i ”Finstadhum” m.m., som återdömts till dem på räfsten i Västerås.

Folke Folkesson (Rossviksätten) (död före 1424) var gift med Holmfrid Johansdotter (Almöätten). Deras son Jon Folkesson (Rossviksätten) var gift med Karin, och deras dotter Ingeborg Jonsdotter (Rossviksätten) fick morgongåva 1459 och var gift med Henrik Jönsson (Gyllensparre) (1458-1476).

Nils Gustafsson nämns som riddare 1400, som riksråd 1413, som häradshövding i Österrekarne härad 1418, som lagman i Uppland 1420 och som innehavare av Korsholms län (där han hade Umeå socken i personlig förläning) 1420. Hans sätesgård var (1419) Rossvik i Husby-Rekarne, Södermanland, men han bodde senare på Österby i Tumbo i samma landskap. Nils Gustavssons karriär är anmärkningsvärd såtillvida som han icke genom sitt fäderne tillhörde aristokratin; fadern Gustav Folkesson framträder under 1380-talet som sörmländsk frälseman. Det är påfallande att han, efter att ha gett sin äldre son namn efter farfadern, uppkallade den yngre efter sin mors kusin, marsken Erik Kettilsson, med tillnamnet Puke. 

Släktens i historieskrivningen mest kände medlem är upprorsledaren Erik Puke som förmodligen tog sitt binamn efter sin mors kände kusin, marsken Erik Kettilsson Puke. Erik Pukes fader, Nils Gustafsson var lagman i Uppland och medlem av riksrådet.

Med Erik Pukes bror Gustav Puke dog Rossviksätten ut på manssidan senast 1454, medan den på kvinnolinjen fortlevde i ytterligare ca 50 år.

Släkttavla
Släkttavla enligt Bengt Hildebrand, Esbjörn Blåpanna och hans arvingar 1934:

Folke
Gustaf Folkesson, gift med Märta Anunsdotter, dotter till Anund Dansson (Anundssönernas ätt).
Kristina Gustafsdotter, gift med Klaus Ulv.
Ingrid Gustafsdotter, gift med Birger Karlsson (2 snedbjälkar)
Nils Gustafsson (Rossviksätten)
Gustav Nilsson (båt)
Erik Puke (Rossviksätten), gift med Birgitta Nilsdotter (Hammerstaätten) 
Gustav Eriksson Puke, dog i början av 1450-talet.

Källor

Noter 

Medeltida svenska ätter
Svenska adelsätter av ursprungligen kognatisk börd
Bosjökloster GK

Bosjökloster GK är en golfklubb vid Bosjökloster en bit utanför Höör i Skåne. Banan räknas som en parkbana, har en artonhålsbana och en fem-håls korthålsbana.

Historik
Bosjökloster GK grundades 1974 och banan ritades av den kände banarkitekten Douglas Brasier som även ritat många andra svenska golfbanor.

Sportklubbar bildade 1974
Harry Warner

Harold "Harry" Morris Warner, ursprungligen Hirsch Moses Wonsal, född 12 december 1881 i Krasnosielc, Mazowsze, Polen, död 25 juli 1958 i Hollywood, Los Angeles, Kalifornien, USA, var en amerikansk filmbolagschef och producent, en av medgrundarna av Warner Brothers 1923.

Källor

Noter

Externa länkar

Personer inom USA:s näringsliv
Amerikanska filmproducenter
Födda 1881
Avlidna 1958
Män
Warner Brothers
Lundkulla

Lundkulla är en by på södra delen av Adelsön, cirka 1,4 kilometer väster om Adelsö kyrka. Lundkulla som helhet har, trots laga skifte bibehållit en väl samlad bykaraktär.

Historik

Platsen var bebodd redan på järnåldern som ett gravfält med 33 fornlämningar nordväst om Lundkulla kan vittna om. Lundkulla by har fortfarande en samlad bykaraktär med ett typiskt läge på en kulle och omgiven av åkermark. Vid laga skiftet 1883 flyttades en gård från byn, som idag består av fyra gårdar. Ekonomibyggnaderna är numera borta på två av dessa.

Ett av de äldre boningshusen i byn är Lundkulla gård vars huvudbyggnad härrör från början av 1700-talet och var ursprungligen en enkelstuga som blev tillbyggd på 1800-talet med ett rum mot öster. Huset fick därmed en parstugeplan. På 1900-talet följde flera om- och tillbyggnader av Lundkulla gård. Till egendomen hör flera ekonomibyggnader samt 4,5 hektar mark, därav 2,25 ha åker. Gården har varit i nuvarande ägares släkt seden 1712.

Lundkulla kvarn
Enligt arkeologen Hanna Rydh har det funnits fem väderkvarnar på Adelsön. En av dessa var Lundkulla kvarn som stod på en liten kulle strax nordväst om dagens samhälle. Enligt vindflöjelns datum byggdes den 1861. Kvarnen var fortfarande i drift på 1930-talet, men sedan tog den epoken slut när elektricitet drogs in i gårdarna. Lundkulla kvarn revs, liksom närbelägna Gredby kvarn, under andra världskriget och virket såldes som ved. Idag återstår kvarnfundamentet, några kvarnstenar och vindflöjeln.

Bilder

Referenser

Externa länkar 

Om Lundkulla gård
Gods & Gårdar: Trivsel på torpet, reportage om Lundkulla.

Orter i Ekerö kommun
Byggnader och anläggningar i Ekerö kommun
Kvarnar i Stockholms län
Adelsö
Erik Kettilsson (Puke)

Erik Kettilsson (Puke) död 1396, var en svensk riddare, riksråd och folkungasidans marsk under striderna mot Albrekt av Mecklenburg. Han var son till Kettil Ragvaldsson (Puke) och dennes till namnet okända hustru. 1396 blev Erik Kettilsson ihjälslagen i strid på Orust.

Erik Kettilsson omnämns första gången 1361 då han var väpnare och dubbades troligen till riddare 1365; han omnämns som riddare först 1367. Han var kung Håkan Magnussons råd 1370–1379. 

I oktober 1370 nämns han av Håkan Magnusson som marsk, då han och Ulf Jonsson (Aspenäsätten) beordrades att ingripa mot en Sven Basse och dennes kumpaner, som tillfångatagit kungens tjänare.

Han hade Värmland som långvarig förläning och innehade där borgarna Edsholmen och Amneholm vid Vänern. Han var en av de tio testamentsexekutorer som Bo Jonsson (Grip) själv utsåg i sitt testamente. 

År 1388 tillhörde Erik Kettilsson de missnöjda svenska stormän som på Dalaborgs fästning lovade anta drottning Margareta som regent i Sverige, med utvidgad makt och myndighet, om hon befriade dem från kung Albrekts och hans tyskars regemente. Han var sedan Margeretas officiella och lojale marsk

Ännu 1395 kallas Erik Kettilsson marsk, då han senast kan beläggas i livet. Han var då bland löftesmännen i fredstraktaten på Lindholmens slott i Skåne om kung Albrekts frigivning och vid drottningens uppgörelse i Helsingborg med hanseaterna om deras övertagande av Stockholm från Albrekts anhängare.

Kettilsson dödades i början av 1396, enligt Vadstenadiariet i strid på Orust, och gravsattes i Vadstena kloster i september samma år tillsammans med en son och ett barnbarn.

Familj
Han var gift med Ingrid Magnusdotter som kallades fränka av kung Håkan. Hans dotter Katarina var gift med väpnaren och skånske frälsemannen Axel Kettilsson (Krognos), som nämns efter hans död 1409.

Katarina och Axel Kettilssons Krognos dotter Cathrine Krognos blev i sitt gifte med Axel Pedersen (Tott) mor till några av de frejdade Axelsönerna.

Källor

Referenser

Svenska marskar
Svenska riddare
Svenska riksråd
Män
Födda okänt år
Avlidna 1396
Personer i Sverige under 1300-talet
Grindby

Grindby är en mindre ort och en tidigare herrgård på mellersta Adelsön i Ekerö kommun.  Vid Grindby finns en av de största förekomsterna av fornlämningar från bronsåldern i  kommunen. Bronsålderslämningarna vid Grindby ingår i riksintresset Adelsö – Björkö – Birka.

Historik

Området var bebodd redan på bronsåldern och är en av de viktigaste bosättningsområdena på Mälaröarna från denna tid. Nära Grindby ligger gravfält från romersk järnålder (perioden från Kristi födelse till 400 e.Kr.) och förmodligen från denna tid härrör även den historiskt kända bebyggelsen vid Grindby. Fornlämningar från yngre järnåldern tyder på en lång kontinuitet av mänsklig närvaro. Äldsta kända skriftliga dokument (Stockholms stads tänkeböcker) är från 1595 där omnämns en Per Jacobson i Grinnby på Alznön. Äldsta kartbelägg finns på en ägomätning från år 1693.

Bebyggelsen

Grindby var tidigare arrendegård under Stenby. Gårdens nuvarande huvudbyggnad uppfördes troligen i början av 1800-talet. Det rör sig om ett timrat och panelat samt mycket väl bevarat trähus med en sexdelad plan i två våningar under ett valmat och brutet sadeltak. Fasaderna är avfärgade i faluröd kulör. Gårdens ekonomibyggnader härrör huvudsakligen från 1900-talets början. Bland äldre uthus märks främst en rödmålad stallänga i knuttimmer som står vid landsvägen.

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Ekerö kommun
Herrgårdar i Uppland
Orter i Ekerö kommun
Adelsö
Harald Forss

Oskar Harald Forss, född 3 oktober 1911 i Örebro Nikolai församling, Örebro, död 9 juli 1996 i Spånga, Stockholm, var en svensk författare, poet och sångtextförfattare. I modernistisk anda skrev han själv alltid sitt namn utan versaler: harald forss.

Biografi 
Forss var i sina arton diktsamlingar framför allt romantiker, men kombinerat med modernism. Flera dikter har blivit tonsatta. I essäer utvecklade han sin särpräglade estetik. Han debuterade med diktsamlingen trött pupill 1939 på eget förlag och skrev då genomgående med små bokstäver utan interpunktion. Han brukar räknas till de så kallade klarabohemerna. Efterhand tog han steget in i de finare litterära salongerna och publicerades i Dagens Nyheter och Svenska Dagbladet. År 1965 kom den första av fem prosaböcker, som är delvis självbiografiska. De behandlar livet i Örebro, men även tiden i Klarakvarteren i Stockholm. I Kringvandrare skildras handelsresande och i Snabba klipp en krasch i Allmänna Sparbanken 1927. 

Tillsammans med Bo Setterlind grundade Forss 1957 det litterära sällskapet Romantiska Förbundet i Uppsala. Han ingick även i författarförbundets styrelse.

Priser och utmärkelser 
1947 – Tidningen Vi:s litteraturpris
1963 – ABF:s litteratur- & konststipendium
1974 – Dan Andersson-priset
1975 – Ferlinpriset

Eftermäle
Harald forss gille, bildat 1997, ska främja forskning, lyriskt författarskap och konstutövning i skaldens anda. Parken Harald Forss park i Örebro namngavs efter honom vid hans död 1996.

Bibliografi  

 - Ny upplaga 1952.
 - Ny upplaga 1953.
 - Ny upplaga 1954.

 - Memoarer.

Samlade upplagor och urval

Redaktör

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Svenska poeter
Svenskspråkiga poeter
Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Födda 1911
Avlidna 1996
Män
Författare från Örebro
Lapinjärvi

Lapinjärvi kan syfta på:

Finland
 Lapinjärvi – finska för en kommun i östra delen av landskapet Nyland i Finland, se Lappträsk
 Lapinjärvi (sjö i Kajanaland, lat 64,45, long 29,32)
 Lapinjärvi (sjö i Kajanaland, lat 63,97, long 29,62)
 Lapinjärvi och Autiojärvi
 Vesi-Lapinjärvi
 Lapinjärvi (sjö i Norra Savolax, lat 63,53, long 28,35)
 Lapinjärvi (sjö i Norra Savolax, lat 63,12, long 27,42)
 Lapinjärvi (sjö i Mellersta Finland)
 Lapinjärvi (sjö i Södra Karelen)

Sverige
 Lapinjärvi – finska för en ort i Norrbottens län, se Lappträsk, Haparanda kommun

Se även
 Lappträsk (olika betydelser)
Fotbollsallsvenskan 1997

Fotbollsallsvenskan 1997 spelades 6 april–26 oktober 1997 och vanns av Halmstads BK.

Upplägg
Serien bestod av 26 omgångar. Lag 11 och 12 fick spela nedflyttningskval medan Lag 13 och 14 flyttades ner. En seger gav 3 poäng, ett oavgjort resultat gav 1 poäng och en förlust gav 0 poäng.

Förlopp
Den 10 april 1997 skickades ett hotbrev, med avsändaren "AIK Terror", ut till Sveriges elitdomare, med hot om att skada domarnas familjer om de inte dömde till AIK:s fördel.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Kval till Allsvenskan 1998 

BK Häcken och Östers IF till Allsvenskan 1998.

Skytteligan 
 14 mål: Mats Lilienberg, Halmstads BK, Christer Mattiasson, IF Elfsborg och Dan Sahlin, Örebro SK
 13 mål: Andreas Andersson, IFK Göteborg och Andreas Hermansson, Trelleborgs FF
 12 mål: Niclas Kindvall, Malmö FF
 11 mål: Mattias Jonson, Helsingborgs IF
 10 mål: Hans Eklund, Östers IF, Yksel Osmanovski, Malmö FF och Stefan Pettersson, IFK Göteborg

Publiksiffror

Högsta publiksiffror 
 17 704: Malmö FF–Helsingborgs IF 4–2, Malmö Stadion den 3 augusti 1997
 16 232: IF Elfsborg–IFK Göteborg 3–0, Ryavallen den 7 april 1997
 14 301: Helsingborgs IF–Malmö FF 3–1, Olympia den 16 juni 1997
 14 184: Halmstads BK–Ljungskile SK 3–0, Örjans vall den 26 oktober 1997
 14 085: Helsingborgs IF–IFK Göteborg 2–0, Olympia den 19 maj 1997

Publiksnitt per lag 
 9 159: Helsingborgs IF
 7 857: IFK Göteborg
 7 507: IF Elfsborg
 6 941: Örebro SK
 6 820: Malmö FF
 6 736: Halmstads BK
 6 733: AIK
 5 176: Degerfors IF
 4 568: IFK Norrköping
 4 308: Västerås SK
 3 773: Östers IF
 2 780: Ljungskile SK
 2 762: Örgryte IS
 2 542: Trelleborgs FF

Svenska mästarna 
 Tränare: Tom Prahl
Lagkapten: Tommy "Hacke" Andersson

Källor

Fotnoter

Externa länkar
RSSSF - Sweden 1997

Fotboll i Sverige 1997
1997
Fotbollssäsongen 1997
Indiens president

Indiens president är landets statschef sedan 1950. På språket hindi heter presidentämbetet Rashtrapati, vilket bokstavligt översatt betyder rikets herre.

Indien erhöll självständighet från Storbritannien den 15 augusti 1947 och var därefter en dominion inom det brittiska samväldet med den brittiska monarken som sin statschef, representerad av en generalguvernör, även kallad vicekung, i landet. Det dröjde inte lång tid innan indierna ansåg det olämpligt att ha den forna kolonialherrens statschef som sin egen. I Indiens grundlag som beslutades den 26 november 1949 och trädde i kraft den 25 januari 1950 skapades det egna statschefsämbetet som kvarstår än i dag.

Droupadi Murmu är Indiens president sedan den 25 juli 2022.

Presidentämbetet
Presidenten spelar en huvudsakligen ceremoniell och representativ roll i det indiska statslivet, där premiärministern och andra ministrar genom ministerrådet de facto styr i presidentens namn, och när presidenten använder sina befogenheter så sker det i regel på ministerrådets inrådan. Presidenten kan upplösa Lok Sabha, parlamentets lägre kammare, och utlysa nyval. Presidenten utser majoritetsledaren i Lok Sabha till premiärminister och utser formellt de allra flesta högre ämbetsmän. Alla lagar promulgeras av presidenten. Presidenten kan bevilja nåd samt har åtalsimmunitet.

Enligt Indiens grundlag är det presidenten som är överhuvud för den verkställande (inklusive högste befälhavare för militären), lagstiftande och dömande grenarna av Indiens federala statsmakt, och som i kraft därav har betydande befogenheter som kan användas om landet skulle hamna i en nödsituation.

För att kunna väljas till Indiens president krävs följande: 35 års ålder, indisk medborgare samt valbarhet som ledamot i Lok Sabha. Dessutom får en presidentkandidat inte ha någon form av statlig tjänst eller avlöning (office of profit), med undantag för vicepresidenten, delstatsguvernör, samt ministrar på federal och delstatlig nivå.

Listor över presidenter sedan 1950

Se även
 Indiens generalguvernör
 Presidentstyre (Indien)

Referenser

Noter

Externa länkar
 presidentofindia.nic.in

 
Listor över statschefer
Statschefsämbeten efter land
Bryggen

Bryggen kan syfta på:

Bryggen i Bergen – de gamla hanseatiska delarna av den norska staden Bergen
Islands Brygge – en stadsdel i Köpenhamn

Se även
Brygga
Brygge
Aker Brygge, Oslo
Gene Allen

Gene Allen, född 1918 i Los Angeles, Kalifornien, död 7 oktober 2015 i Newport Beach i Kalifornien, var en amerikansk art director, filmproducent, manusförfattare m.m.

Filmografi (i urval)
1954 – En stjärna föds
1956 – Bhowani - station i Indien
1956 – Stormdrivet flygplan
1957 – Les Girls
1960 – Vild blondin i västern
1960 – Låt oss älska
1964 – My Fair Lady
1970 – Duellen i Cheyenne

Källor

Externa länkar

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Män
Födda 1918
Avlidna 2015
Anjalankoski

Anjalankoski var en stad (kommun) i landskapet Kymmenedalen i Finland. Kommunen hade 16 373 invånare (2008), på en yta av 752,92 km².

Kommunen bildades som köping genom sammanslagning av Anjala och Sippola 1975 och blev stad 1977. Den 1 januari 2009 förenades Anjalankoski jämte Elimä, Jaala, Kuusankoski och Valkeala med Kouvola stad.

Anjalankoski var enspråkigt finskt. Kommunen fick sitt namn efter forsen Anjalankoski i Kymmene älv vid Ingerois.

Politik

Mandatfördelning i Anjalankoski stad, valen 1976–2004

Referenser

Externa länkar 

 
Före detta finländska kommuner
Orter grundade 1975
Glödgning

Glödgning är en värmebehandlingsprocess som används på material, oftast metaller och järnlegeringar, för att påverka dess hårdhet och duktilitet. Metallen värms upp till en förutbestämd temperatur för att därigenom erhålla specifika materialegenskaper.

Glödgning 
Glödgning är en typ av värmebehandling som används för att förändra materialets struktur. Det finns ett antal olika typer av glödgning som används beroende på vilka egenskaper man vill att materialet ska få.

Avspänningsglödgning: Efter bearbetning kan det uppstå ytspänningar i metalldetaljerna. Ytspänningarna gör detaljerna sprickkänsliga. En uppvärmning till 550–650 °C beroende på material gör att spänningarna minskar. Avspänningsglödgning kallas den typ av glödgning då man med hjälp av värmen tar bort eventuella spänningar i metallen som kan ha uppkommit vid olika bearbetningar. Då har man lägre värme 500–600 °C tills man nått det önskade resultatet eller tills avspänningen avstannat. Observera att avkylning efter avspänningsglödgning ska ske långsamt.

Mjukglödgning: Även kallat sfärodiseringsglödgning: Stålet värms i detta fall upp till en temperatur som är högre än vid avspänningsglödgning. Här påverkas stålets struktur och man erhåller sfärisk atomstruktur i stället för lamellär struktur. Denna behandling ger ett mjukare men segare stål, vilket innebär att materialet inte blir lika sprött och klarar kyla och slag bättre. Mjukglödgning kallas den glödgning som gör att järnkarbiden i ohärdat stål dras ihop till "kulor" vilket ger ett mycket mjukt stål. Om stålet har en kolhalt under 0,9 % mjukglödgar man materialet mellan 700 och 723 °C. Om stålet har en kolhalt över 0,9 % mjukglödgar man materialet mellan 740 och 760 °C. Avkylningen av stålet efter mjukglödgningen skall ske mycket långsamt.

Rekristallisationsglödgning: Kan endast tillämpas på kraftigt deformerade detaljer. Till exempel efter en kallvalsning då hela detaljen komprimeras. Vid deformationen komprimeras stålets kristaller ihop och förändras. Uppvärmning gör dock att ny kärnbildning startar och nya kristaller bildas, vilket ger ett mer hållfast stål.

Normalisering: är en termisk värmebehandlingsmetod, där metall kyls i luft efter uppvärmning för att minska spänningar. Normalisering utförs för att göra ett grovkornigt material finkornigare och därmed mer hållfasta. Efter till exempel svetsning eller smide vid hög temperatur kan en detalj hettats upp så mycket att korntillväxt har uppträtt i stålet. Stora korn minskar både hållfastheten (sträckgränsen) samt duktiliteten och är oönskat. Normalisering kallas den typ av glödgning som används för att återställa metallens finkorniga struktur. Normaliseringen sker vid 30–70 grader över omvandlingslinjen (temperaturen då materialet övergår till austenit) för att sedan avkylas i luft.

Referenser

Se även
Anlöpning
Härdning

Tillverkning
Avgas

För Avgas 100LL m.m., se Flygbränsle.

 
Avgaser är den allmänna beteckningen på produkter från en kemisk reaktion i gasfas. Ordet har därutöver särskilt kommit att beteckna de gasformiga restprodukterna från förbränningsmotorer.

Se även 
 Luftföroreningar
 Rök
 Kolmonoxidförgiftning

Förbränning
Gaser