kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Robert von Bahr

Carl Robert Lauri von Bahr, född 27 augusti 1943 i Solna, är en svensk musikproducent och skivbolagsdirektör.

Robert von Bahr är utbildad musiklärare och sångpedagog vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm och har även studerat bland annat juridik vid Stockholms universitet. Han har arbetat som musiktekniker hos Stockholms Filharmoniska Orkester 1968–1973 och som grammofonproducent sedan 1970. Han grundade 1973 skivbolaget BIS, där han alltjämt är VD, och är också VD för musiknedladdningstjänsten eClassical AB.

Han har varit gift tre gånger: första gången 1970–1977 med flöjtisten Gunilla von Bahr, andra gången 1979–2001 med Marianne von Troil och tredje gången 2002–2010 med flöjtisten Sharon Bezaly, med vilken han återigen sambor. Han är son till civilingenjör Lars von Bahr och den finländska balettdansösen Margaretha von Bahr, född Wasenius. Han är halvbror till den finländske popsångaren Riki Sorsa.

Priser och utmärkelser
1998 – Medaljen för tonkonstens främjande
2000 – Ledamot nr 933 av Kungliga Musikaliska Akademien
2008 – Musikexportprisets hederspris, "Life Time Achievement Award" för "utomordentliga insatser för svensk musik i utlandet"
2009 – Grammis (IFPI:s hederspris)
1994 – Kgl Medaljen i 8:e storleken
1994 – Riddare av Finlands Lejons Orden
1996 – Riddare av Isländska Falkorden
1998 – Riddare av Estländska Maarjamaa-orden
2004 – Kommendör av Norska Förtjänstorden
Tilldelats Japanska Utrikesdepartementets Stora Pris
Recipient av Sibelius-Medaljen
2012 – Lifetime Achievement Award från ICMA (International Classical Music association)

Källor

Svenska musikproducenter
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Män
Födda 1943
Levande personer
Grammis-vinnare
Robert
Personer från Solna
Lars-Olof Löthwall

Lars-Olof Teofil Löthwall, ursprungligen Lötvall, född 19 mars 1928 i Stockholm, 11 juni 2016, var en svensk journalist, pressinformatör, stillbildsfotograf och skådespelare.

Filmografi, roller

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska fotografer under 1900-talet
Män
Födda 1928
Avlidna 2016
Skådespelare från Stockholm
Fotografer från Stockholm
Journalister från Stockholm
Eva Millberg

Eva Ingabritt Millberg, född 27 april 1949 i Solna, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Millberg började med teater 18 år gammal på Studentteatern, och var därefter medlem av olika fria grupper. 1973 var hon med och grundade Dalateatern, där hon hade en anställning fram till 2001. 1984 fortbildade hon sig vid Teaterhögskolan i Stockholm, där hon hade Bo Widerberg som lärare. På Dalateatern har hon bland annat spelat Marie i Georg Büchners Woyzeck, Eva i Bertolt Brechts Herr Puntila och hans dräng Matti, Bernarda i Federico García Lorcas Bernardas hus och Masja i Tjechovs Tre systrar. 2001 spelade hon i Anton Tjechovs Måsen (regi Lars Norén) på Riksteatern, och 2003 i Noréns egen Stilla vatten på samma teater. Hon har också spelat vid Stockholms stadsteater, Malmö stadsteater, Teater Narren, Pistolteatern och Skottes Musikteater.

På film har hon bland annat medverkat i Lasse Åbergs komedi Sällskapsresan II – Snowroller (1985) och Linus Tunströms tv-serie Mästerverket (2006). Hon har även spelat radioteater och arbetat som filmspeaker.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar 

 
 

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1949
Levande personer
Personer från Solna
Aseptik

Aseptik syftar till att förhindra uppkomsten av sjukdomsframkallande mikroorganismer, till exempel genom rengöring och sterilisering. Ett aseptiskt arbetssätt innebär att man bevarar det rena rent och det sterila sterilt. Till exempel att man inte med orena händer tar i rent material och kontaminerar det.

Aseptik syftar till att förhindra uppkomsten av mikroorganismer till skillnad från antiseptik som syftar till att bekämpa redan befintliga mikroorganismer genom antiseptiska medel. Särskild betydelse för aseptikens införande hade den ungerske läkaren Ignaz Semmelweiss.

Ordet aseptik kommer från negationsprefixet a- och σήπω, "ruttna", "förmultna"; således innebär aseptik att göra fri från röta, fri från bakterier.

En arbetsteknik vid operativa ingrepp och sårbehandling som förhindrar förorening med bakterier utan användning av kemiska desinfektionsmedel.

Ett aseptiskt tillvägagångssätt inom sjukvården innebär att bygga barriärer mellan det friska och det smittade.

Källor 
 

Mikrobiologi
Kirurgi
Medicinsk hygien
Carl-Lennart Fröbergh

Carl-Lennart Fröbergh, folkbokförd Karl Lennart Fröberg, född 15 maj 1933 i Örebro, död 17 november 2012 i Stockholm, var en svensk skådespelare och statist.

Han var från 1966 gift med Maud Fröberg och hade en son född 1958, en son född 1967 (död 1999) samt en dotter född 1974.

Filmografi

 (till och med 1988)

 (till och med 2002)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar

Carl-Lennart Fröbergh på Svensk Filmdatabas
  

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1933
Avlidna 2012
Skådespelare från Örebro
3.00 A.M. Serenades

3.00 A.M. Serenades är den svenska popsångerskan Marit Bergmans debutalbum, utgivet 2002 på Bergmans eget skivbolag Sugartoy Recordings. I och med stor uppmärksamhet återutgavs albumet 2003 av skivbolaget BMG.

Från skivan släpptes singlarna "This Is the Year" och "To Brazil".

Låtlista
Där inte annat anges är låtarna skrivna av Marit Bergman.
 "This Is the Year" - 3:04 (Daniel Värjö, Linda Hörnqvist, Mattias Areskog, Åsa Jacobsson)
 "Julia" - 2:46
 "To Brazil" - 2:35
 "It Would Have Been Good" - 3:06
 "Waste More Time" - 3:39
 "Keanu Eyes" - 3:15
 "You Did Not Love Me at All" - 2:45
 "I Take My Wings Off You" - 2:59
 "Nightlife" - 4:03
 "Girl Figure Skater" - 3:50
 "Between the Lines" - 4:30

Personal 
 Andreas Forsman - fiol (1, 8)
 Björn Hansell - inspelning (1-4, 6-11)
 Björn Yttling - producent, stråk- och blåsarrangemang, harpa (Arpeggio), piano (5), programmering (5)
Brita Zilg - omslagsdesign
 Daniel Johansson - trumpet (3, 8)
 Daniel Värsjö - elgitarr, akustisk gitarr (6)
 Frida Hyvönen - bakgrundssång (3, 11)
 Henrik Jonsson - mastering
 Johan Brändström - akustisk gitarr (2)
 Johan Gustavsson - inspelning (1-4, 6-11), akustisk gitarr (3), mixning (4)
 Jon Bergman - design (foton)
 Lasse Mårtén - inspelning (5)
 Linda Hörnqvist - trummor
 Linus Larsson - slagverk (3, 8)
 Ludvig Rylander - tenorsaxofon (3)
 Marit Bergman - akustisk gitarr (1, 2, 4, 10), elgitarr (2, 5-9, 11), producent, synth (1, 8)
 Mattias Areskog - bas
 Mattias Hellberg - munspel (6)
 Pelle Gunnerfeldt - mixning (1-2, 5-11), inspelning 1-4, 6-11)
 Åsa Jacobsson - orgel, piano (4, 6, 8), wurtilitzerorgel (4, 6)

Mottagande 
Skivan snittar på 3,2/5 på Kritiker.se, baserat på fyra recensioner. Svenska Dagbladet gav betyget 4/6. Recensenten Stefan Malmqvist skrev "Låtarna på 3.00 A.M. Serenades får ta de vägar de vill.
Popmelodierna tillåts att forsa fram i kaskader när det behövs och i "Keanu Eyes" får gamlingarna i Velvet Underground komma in på besök." 

Musiklandet gav betyget 4/5. Recensenten Anna Sims avslutade recensionen med att skriva "Hon är Marit Bergman och deklarerar i första låten att detta är hennes år och vem kan förneka henne det."

Nöjesguiden var inte lika positiv i sin recension. Recensenten Patrik Forshage avslutade recensionen med att skriva "Wannadies är fortfarande ohotade på den svenska powerpopscenen, men med utveckling av rutin och teknik kan Marit Bergman mycket väl vara den som tar över titeln. Det lär dock dröja."

Priser och utmärkelser 
Bergman mottog 2003 priset i kategorin "Årets kvinnliga artist" på P3 Guld-galan. Prisutdelare var bandet Hammerfall tillsammans med Miss Universum.

Referenser

Fotnoter 

Svenska debutalbum
Debutalbum 2002
Album av Marit Bergman
Musikalbum 2003
Album utgivna på Sony Music
Album producerade av Björn Yttling
Håkan Cronsioe

Håkan Natanael Cronsioe, född 30 november 1915 i Stuguns församling, Jämtlands län, död 6 maj 1998 i Stockholm, var en svensk film- och radioproducent.
 
Cronsioe, som var son till Nathanael Cronsioe och Hildur Håkansson, avlade realexamen 1932 och folkskollärarexamen i Linköping 1940, var folkskollärare i Solna 1941–1947 och chef för Motormännens Riksförbunds trafiksäkerhetsavdelning 1945–1946. 

Cronsioe började producera radioprogram och filmer som regementsassistent 1943, genomgick utbildning i filmfacket jämsides med lärartjänsten och var direktör och ägare till produktionsbolaget Svensk Tonfilm från 1947 där fria filmare som till exempel Jan Lindblad och Sven Gillsäter fick möjlighet att producera filmer. Cronsioe var producent för ett flertal radio- och TV-program. 

Cronsioe var medlem av Svenska Baptistsamfundet, ordförande i Kristna Affärsmän och Näringsidkares (KAN) stockholmsavdelning 1959–1962 samt ansvarig utgivare för dess tidskrift "Guidepost".

Filmografi
1942 – Kissen klarade kassan, svartvit stumfilm, digitaliserad av Filmarkivet

1978 - Luffarliv. I samarbete med Ingvar Ankarhamn och Olle Furuholm, filmad av Ronny Carlsson. Utgiven av Svenska Missionsförbundet.

Bibliografi
Möte med Ceylon (1966)
Den svarta floden (1968)
En filmares liv: Håkan Cronsioe berättar globala öden och äventyr (1995)

Källor

Noter 

Svenska lärare under 1900-talet
Svenska filmproducenter
Personer från Stuguns socken
Födda 1915
Avlidna 1998
Män
Julien Duvivier

Julien Duvivier, född 8 oktober 1896 i Lille, död 30 oktober 1967 i Paris, var en fransk filmregissör. Han regisserade bland annat 1939 en fransk filmversion av Selma Lagerlöfs roman Körkarlen (1912) under samma titel.

Filmografi (urval) 
 Listan avser filmer med manus och regi av Julien Duvivier, om inget annat anges.

 (endast regi)

 (endast regi)

 (endast regi, ej krediterad)
 (endast regi)

 (endast regi)
 (regi och produktion)

 (manus, regi och produktion)
 (delarna "Dieu en vain ne jureras", "Luxurieux point ne seras", "Un seul Dieu tu adoreras" och "Les Dimanches tu garderas en servant Dieu")

 (endast manus)

Externa länkar 
 

Franska filmregissörer
Personer från Lille
Födda 1896
Avlidna 1967
Män
TBF

TBF kan avse:
 en akronym för TreBokstavsFörkortning. Se TLA.
 The Beat Fleet, kroatisk hiphop-grupp
 IATA:s flygplatskod för Tabiteuea, Kiribati
Jet Propulsion Laboratory

Jet Propulsion Laboratory (JPL) bygger och styr satelliter och rymdsonder åt NASA. JPL är en del av California Institute of Technology (Caltech) i Pasadena, Kalifornien och grundades på 1930-talet av Jack Parsons, när han tillsammans med en bekant började att experimentera med raketer. Den 31 oktober 1936 startade de sin första raket. Den 31 januari 1958 startade JPL med Explorer 1, USA:s första satellit.

JPL beräknar och ger också ut mycket exakta efemerid-tabeller, som uppdateras med ungefär 20 års intervall.

Några uppdrag 
 Explorer 1 till 5
 Mariner 1 till 10
 Ranger 1 till 9, Surveyor 1 till 7
 Seasat
 Viking 1 och Viking 2
 Voyager 1 och Voyager 2
 Galileo
 Pathfinder, Opportunity och Spirit
 Cassini 

JPL byggde även instrument till andra missioner, till exempel till rymdteleskopet Hubble.

Lista på direktörer 
 Theodore von Kármán, 1938–1944 
 Frank Malina, 1944–1946
 Louis Dunn, 1946–1954 
 William Hayward Pickering, 1954–1976 
 Bruce C. Murray, 1976–1982 
 Lew Allen 1982–1990 
 Edward C. Stone, 1991–2001 
 Charles Elachi, 2001–

Externa länkar 
 JPL:s webbplats
 PDF-fil över JPL, bland annat lista över alla missioner

Rymdfart
NASA
Pasadena, Kalifornien
Byggnader och anläggningar i Kalifornien
The Empire Strikes Back

The Empire Strikes Back kan syfta på:

The Empire Strikes Back – den engelskspråkiga titeln på en filmen med den svenska titeln Rymdimperiet slår tillbaka
The Empire Strikes Back (datorspel) – titel på det första spel som tillverkats med handling hämtad från Star Wars-filmerna
Ulrik Jansson

Rolf Ulrik Jansson, född 2 februari 1968 i Växjö, är en svensk tidigare allsvensk fotbollsspelare (mittfältare). Han är bror till Jesper Jansson.

Fotbollskarriären
Jansson började spela fotboll i Braås GoIF. Som 15-åring gick han till IFK Värnamo. 1986 gick han till Östers IF. Jansson spelade i allsvenskan för Östers IF och Helsingborgs IF. Han gjorde 6 A-landskamper för Sverige och kom med i VM-truppen 1990, utan att ha spelat en A-landskamp. A-Landslagsdebuten skedde i Tommy Svenssons första landskamp efter VM 1990, 22 augusti mot Norge i Stavanger, som efterföljdes av fler träningslandskamper där ett inhopp mot Österrike på Råsunda blev den sista, 1 maj 1991.

Han värvades till Helsingborgs IF från Östers IF 1994. Jansson bidrog till att HIF tog SM-guld 1999, och fick sedan vara med om ett Uefa Champions League-gruppspel. Samma år 2000 blev han utsedd till årets HIF:are i Helsingborgs IF. Totalt spelade han 327 A-lagsmatcher och gjorde 30 mål för HIF.

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Män
Födda 1968
Levande personer
Fotbollsspelare i IFK Värnamo
Fotbollsspelare i Östers IF
Fotbollsspelare i Helsingborgs IF
Fotbollsspelare i Ängelholms FF
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Idrottare från Växjö
Kokopelli

Kokopelli är en puckelryggig flöjtspelande figur i nordamerikansk mytologi, särskilt bland indianer i sydvästra USA.

Amerikansk mytologi
Kvarnholmen, Kalmar

Denna artikel handlar om Kvarnholmen i Kalmar. För andra Kvarnholmen, se Kvarnholmen

Kvarnholmen är en ö i Kalmar och den stadsdel, som utgör stadens centrum. Den ligger på en ö i Östersjön, som bebyggdes från 1650-talet efter det att kungen bestämt att staden skulle flyttas från sitt tidigare läge nära Kalmar slott, nuvarande Gamla stan.

Kvarnholmen hette ursprungligen Systraholmen, efter dominikanerkonventet Kalmar nunnekloster. Detta låg på medeltiden på fastlandet strax norr om det ursprungliga Kalmar och var verksamt fram till 1509, då nunnorna av trygghetsskäl omlokaliserade på grund av de osäkra tiderna till Skänninge kloster. Nunneklostret ägde mark på Systraholmen.

En stadsplan för en befästningsstad med ett rutnätsmönster upprättades 1651 av generalkvartetmästaren Johan Wärnschöld, med hela ön omgiven av befästningar av nederländsk modell. Huvudgatan Storgatan lades i öns axel i sydvästlig–nordöstlig riktning mellan strax söder om Västerport, stadens enda port mot landsidan i sydväst, och Holmporten i nordöst. Vid Storgatan förlades stadens två största torg: Larmtorget nära Västerport och Stortorget på öns mitt. Ett tredje torg, Lilla torget, förlades till invid Kavaljersporten, stadens huvudport mot Kalmar hamn

Befästningarna hade på 1820-talet spelat ut sin roll och merparten demolerades senare under 1800-talet. Kalmar stad övertog huvuddelen av fortifikationsjorden 1862, varefter Kvarnholmens yta utökades genom utfyllningar, delvis med massor från befästningsvallarna, både på dess norra och dess södra sida. I söder anlades en modern hamn och i sydväst anlades en väg- och järnvägsbank till fastlandet, med Kalmars järnvägsstation på Kvarnholmssidsn. Järnvägen blev klar 1874.

Ett av Kalmars äldsta bevarade trähus är Berghs trähus från omkring 1650, som flyttades före 1861 från Gamla stan till Lilla torget av fortifikationsofficeren Anders Olofsson Bergh (1619–1679) och är placerat på samma tomt som det av Bergh 1666 uppförda Dahmska huset.

Den nordöstra och ursprungligen avsmalnande yttersta delen av Kvarnholmen kallas Kattrumpan.

Stadsbränder
Det har varit tre omfattande bränder på Kvarnholmen. Den första inträffande 1679 under stadens tidiga anläggande i nuvarande Domprostgården vid Lilla torget och spred sig norrut och västerut. Den drabbade ett hundratal tomter i staden sydvästra fjärdedel. År 1765 utbröt den andra stadsbranden, som hade sin början i en gård vid Larmtorget. Byggnader på 131 tomter i stadens nordvästra fjärdedel ödelades. Östra delen av Kvarnholmen drabbades 1800 av en brand, som uppstod i smeden Wennerbergs gård på Proviantgatan. 300 byggnader på 131 tomter brann ned.

Källor
Kvarnholmnen i Kalmar lexikon''

Noter

Stadsdelar i Kalmar
Matrisskrivare

En matrisskrivare, eller punktmatrisskrivare, är en typ av skrivare som använder en matris av nålar som trycks på ett färgband för att skapa utskrifter, en process som liknar den hos en mekanisk skrivmaskin. På utskriften utgörs tecken och mönster av små synliga punkter.

Matrisskrivare har låg utskriftskvalitet men såldes som tillbehör till persondatorer under 1980-talet då de hade låga driftkostnader. Senare användes de mest för utskrifter av fakturor och dylikt. Annars ersattes matrisskrivarna av bläckstråleskrivare och laserskrivare.

Ofta använder matrisskrivarna sammanhängande papper försett med hålremsor längs sidorna, så kallat traktorpapper. Detta är en fördel då stora mängder data ska skrivas ut i tidsordning, till exempel en logg över en industriprocess. Ibland används självkopierande papper eller karbonpapper tillsammans med matrisskrivare så kan en utskriftkopia fås samtidigt med originalutskriften. Det är ofta användbart i samband med utskrift av fakturor, följesedlar, kvitton och liknande.

Till skillnad från skrivmaskinen använder matrisskrivarna inga färdiga typer. Den kan alltså skriva ut tecken av valfri form, och även bilder samt annan grafik, i den upplösning nålmatrisen medger. Vissa matrisskrivare har dessutom flera färgband och kan därmed skriva färgutskrifter. Dock går det normalt inte att variera styrkan eller mättnaden av varje grundfärg varför antalet färger är starkt begränsat.

Referenser 

Utenheter
Mowgli

Mowgli är en av figurerna i Rudyard Kiplings novellsamlingar In the Rukh från 1893, Djungelboken från 1894 och Andra Djungelboken från 1895. Mowgli är ett indiskt vilt barn som uppfostras av en vargflock innan han återvänder till människorna.

Mowgli upptogs i vargflocken redan som mycket liten då hans föräldrar dödades av en tiger. Vargflockens alfahona, Raksha, tar sig an honom och de ger honom namnet Mowgli, "lilla grodan", på grund av att han inte har någon päls.

Mowgli innehar också huvudrollen i Disneys tecknade film som bygger på de första novellerna i Kiplings novellsamling Djungelboken.

Namnet Mowgli är det namn som Sveriges konung Carl XVI Gustaf antog som scout år 1955.

Referenser

Externa länkar 

 
Figurer i Djungelboken
Litterära figurer som tolkats av Disney
Fiktiva figurer från Indien
Fiktiva figurer introducerade 1893
Fiktiva föräldralösa barn
Trollhumrar

Trollhumrar (Galatheidae) är en familj av marina kräftdjur. Trollhumrar är trots sitt namn inte närmare besläktade med humrar, utan närmast med porslinskrabbor och eremitkräftor. 

Trollhumrar har en ganska platt kropp och bär stjärten invikt under kroppen. Deras sista benpar är starkt tillbakabildat och extremiteterna som bär klorna är jämförelsevis långa. Trollhumrar är bottenlevande och vanligen nattaktiva. Deras föda består av olika organiska partiklar som de hittar på havsbotten och av as. 

I svenska vatten förekommer trollhumrar av släktena Galathea, Munida och Munidopsis, där den största arten är Galathea strigosa (kallad vanlig trollhummer eller stor trollhummer) och den minsta arten är Galathea intermedia. Förutom G. strigosa och G. intermedia förekommer ytterligare tre trollhumrar av släktet Galathea i svenska vatten, Galathea squamifera, Galathea nexa och Galathea dispersa och av släktet Munida finns tre arter, Munida rugosa, Munida sarsi samt Munida tenuimana och av släktet Munidopsis finns en art, Munidopsis serricornis.

Externa länkar 

Tiofotade kräftdjur
Handelsflagga

Handelsflagga är en flagga som används av handelsfartyg och nöjesbåtar och i undantagsfall på flygplan. En del nationer, som Spanien, Storbritannien, Schweiz, Italien, Israel och Saudiarabien har separata nationalflaggor och handelsflaggor.

Storbritanniens handelsflagga består av nationalflaggan Union Jack i övre vänstra hörnet mot en röd bakgrund. Många tidigare brittiska kolonier följer samma flaggtradition idag; Australiens handelsflagga, till exempel, är nationalflaggan med röd i stället för blå som bakgrund. De israeliska och saudiarabiska handelsflaggorna är utformade på ett liknande sätt. Maltas handelsflagga är ett kors på röd bakgrund med vit ram, helt olik nationalflaggan. Även Luxemburgs handelsflagga avviker mycket från nationalflaggan.

På den schweiziska handelsflaggan är förhållandet mellan höjd och bredd två till tre, medan nationalflaggan är kvadratisk. Belgien har en liknande lösning.

Sverige har inte någon särskild handelsflagga, utan svenska handelsfartyg brukar den vanliga nationalflaggan.

Flaggor efter typ
Fartygsadministration
Luftfart
Handel
Örlogsflagga

Örlogsflagga är den flagga som används av en stats militära styrkor. Örlogsflaggan används främst på örlogsfartyg, men kan också användas i andra sammanhang. I en del länder förs örlogsflaggan även på fästningar, kaserner, baser och andra militära byggnader, medan andra länder för nationalflaggan eller särskild flagga (till exempel fästningsflagga). I de flesta länder för inte armén och flygvapnet örlogsflaggan, vilket dock är sed i de nordiska länderna. Många länders örlogsflaggor är nationalflaggan med annan utformning, en ofta två- eller tretungad version, eller nationalflaggan med ett särskilt emblem. En del länder för nationalflaggan även som örlogsflagga. Örlogsfartyg kännetecknas då enbart av fartygschefens befälstecken. Vissa länders sjömilitära styrkor, till exempel Royal Navy i Storbritannien och Rysslands flotta, använder däremot en helt separat örlogsflagga. Örlogsflagga bör inte förväxlas med örlogsgös.

Örlogsflaggor i Östersjö- och Nordsjöområdena
Östersjö- och Nordsjöområdena är två marinhistoriskt och vexillologiskt förbundna kulturområden. Danmarks, Nederländernas, Storbritanniens och Rysslands örlogsflaggor har påverkat övriga länders flaggor och örlogsflaggor. Ukraina har inget kustområde vid Östersjön, men är militärestetiskt närmare förbunden med detta område än med Svarta havet, där dess flotta är baserad.

Örlogsflaggor i före detta Sovjetunionen
Av Sovjetunionens efterföljarstater har Ryssland, Estland, Lettland, Litauen, Ukraina, Georgien, Azerbajdzjan, Kazakstan och Turkmenistan örlogsflottor. De fem första staternas örlogsflaggor går tillbaka på den tsarryska Andreasflaggan och flaggor från tidigare självständighetsperioder (se Östersjö- och Nordsjöområdena ovan). Det gör också Georgiens örlogsflagga, medan Azerbajdzjans och Kazakstans örlogsflaggor i sin utformning går tillbaka på den sovjetiska örlogsflaggan. Turkmenistan använder sin nationalflagga som örlogsflagga.

Utomeuropeiska örlogsflaggor

Örlogsflaggor påverkade av den brittiska White Ensign

Historiska örlogsflaggor från tiden för andra världskriget

Historiska örlogsflaggor från tiden för första världskriget

Källor
Nationalencyklopedin, band 20
Om Sveriges örlogsflagga på FOTW

Militära flaggor
Culpa

Culpa (latin för "skuld") används ofta som en juridisk term för oaktsamhet eller vårdslöshet inom juridisk litteratur. Det markerar skillnaden mellan begreppet oaktsamhet eller vårdslöshet i vanligt tal och oaktsamhet eller vårdslöshet i lagens mening. Motsvarande adjektiv ("oaktsam, vårdslös") är culpös.

I vissa tillfällen, till exempel kontraktsförhållanden, råder en så kallad presumerad culpa. Svaranden antas då vara ansvarig tills det han bevisat motsatsen. Att bevisa motsatsen, det vill säga visa att man inte har varit vårdlös, kallas då att exculpera sig. Presumerad culpa är alltid utgångspunkten i kontraktsförhållanden emedan det förväntas att parterna ska uppfylla det löfte de avgett i avtalet (pacta sunt servanda).

Se även 
 casus
 culpa in contrahendo
 culpa in contractu
 dolus
 mea culpa, se Confiteor
 In mora

Källor

Latinska uttryck inom juridiken
Ansvarighet
Hossmo

Hossmo är en småort och kyrkby i Hossmo socken i Kalmar kommun. Orten ligger strax norr om Ljungbyån och strax sydost om E22 och öster om Ljungbyholm.

I Hossmo ligger Hossmo kyrka. Hossmo är idag ett expansivt område i Kalmar med ett 50-tal nyupprättade småhus. I kyrkbyn hittar man också Hossmo Säteri. 

Hossmo har även ett fotbollslag som heter Hossmo BK, vars A-lag rört sig mellan division 5 och 6.

Källor

Orter i Kalmar kommun
Småorter i Sverige