kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aqualung

Aqualung är ett album av rockgruppen Jethro Tull, utgivet 1971. Albumet spelades in december 1970 - februari 1971. Skivans första sida (på LP-versionen) innehåller sex karaktärsbeskrivningar, varav den mest kända är titelspåret som handlar om en hemlös äldre man och hans lungsjukdom. Andra sidan handlar om hur organiserad religion har begränsat människans syn på Gud.

Albumomslaget är målat av konstnären Burton Silverman och föreställer karaktären "Aqualung". Skivan gavs ursprungligen ut i ett utvikskonvolut.

Albumet blev som bäst fyra på albumlistan i Storbritannien och sjua i USA. Tidskriften Rolling Stone rankade det 2003 som nummer 337 på sin lista över de 500 bästa albumen genom tiderna. Albumet har på senare tid givits ut i flera nya CD-utgåvor.

Låtlista
Sida 1
"Aqualung" (Ian Anderson/Jennie Anderson) – 6:31
"Cross-Eyed Mary" – 4:06
"Cheap Day Return" – 1:21
"Mother Goose" – 3:51
"Wond'ring Aloud" – 1:53
"Up To Me" – 3:14
Sida 2
"My God" – 7:08
"Hymn 43" – 3:15
"Slip Stream" – 1:12
"Locomotive Breath" – 4:23
"Wind Up" – 6:01

Låtar utan angiven upphovsman är skrivna av Ian Anderson.

Medverkande
Jethro Tull
Ian Anderson – sång, akustisk gitarr, flöjt
Martin Barre – elektrisk gitarr, blockflöjt
Jeffrey Hammond (som "Jeffrey Hammond-Hammond") – basgitarr, bakgrundssång, altblockflöjt, röster
John Evan – piano, orgel, mellotron
Clive Bunker – trummor, percussion

Produktion
Ian Anderson – musikproducent
Terry Ellis – producent
John Burns – ljudtekniker
David Palmer – arrangement, dirigent
Burton Silverman – omslag

Listplaceringar

Källor
Aqualung på Allmusic
Fotnoter

Externa länkar
Aqualung på Discogs

Musikalbum 1971
Konceptalbum
Album av Jethro Tull
Minstrel in the Gallery

Minstrel in the Gallery är det åttonde studioalbumet av den brittiska gruppen Jethro Tull, utgivet i september 1975. Det spelades in i Monte Carlo där gruppen befann sig på grund av hårt skattetryck hemma i Storbritannien. Det kom att bli det sista albumet med basisten Jeffrey Hammond.

Albumet nådde som bäst 20:e plats på den brittiska albumlistan och 7:e plats i USA.

Låtlista
Sida 1
"Minstrel in the Gallery" – 8:13
"Cold Wind to Valhalla" – 4:19
"Black Satin Dancer" – 6:52
"Requiem" –  3:45

Sida 2
"One White Duck / 010 = Nothing at All" – 4:37
"Baker St. Muse" – 16:39
"Grace" – 0:37

Alla låtar skrivna av Ian Anderson där inget annat anges.

Medverkande
Jethro Tull
Ian Anderson – sång, flöjt, akustisk gitarr
Martin Barre – elektrisk gitarr
John Evan – piano, orgel
Jeffrey Hammond – basgitarr, kontrabas
Barriemore Barlow – trummor, percussion

Bidragande musiker
Rita Eddowes, Elizabeth Edwards, Patrick Halling and Bridget Procter – violin
Katharine Tullborn – cello
David Palmer – arrangement, dirigent

Produktion
Ian Anderson – musikproducent
Robin Black – ljudtekniker
Ron Kriss, J.E. Garnett – omslagsdesign
Brian Ward – foto

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar
Ministrel in the Gallery på Discogs

Musikalbum 1975
Album av Jethro Tull
Kontradiktoriskt förfarande

Kontradiktoriskt förfarande, vad som inom juridiken även kallas "den kontradiktoriska principen", är en av huvudprinciperna för det processuella förfarandet, och innebär, att ingen får dömas ohörd, eller, korrektare uttryckt, att ingen får dömas, utan att denne lämnats tillfälle att yttra sig över, vad motparten andragit: audiatur et altera pars. 

Svaranden skall alltså i vederbörlig ordning kallas att genmäla kärandens talan, och på varje senare stadium av rättegången skall vardera parten vara i tillfälle att ta kännedom om och yttra sig över, vad från motsidan framkommit. Principen kan också sägas innebära, att domaren icke får döma på grundval av vad han inhämtat annorledes än i och genom rättegången (omedelbarhetsprincipen), försåvitt ej fråga skulle vara om ett notoriskt förhållande.

Källor

Processrätt
Juridiska termer
Ugglan
Lista över Burgunds regenter



Huset Burgund
1032–1076   Robert I av Burgund
1076–1078   Hugo I av Burgund
1078–1102   Eudes I av Burgund
1102–1143   Hugo II av Burgund
1142–1162   Eudes II av Burgund
1162–1193   Hugo III av Burgund
1193–1218   Eudes III av Burgund
1218–1272   Hugo IV av Burgund
1272–1305   Robert II av Burgund
1315–1350   Eudes IV av Burgund
1350–1361   Filip av Rouvres

Huset Valois
1361–1363   Johan I

Huset Valois-Burgund
1363–1404   Filip den djärve
1404–1419   Johan den orädde
1419–1467   Filip den gode
1467–1477   Karl den djärve
1477–1482   Maria av Burgund

Huset Habsburg
1477–1482   Maximilian I (tysk-romersk kejsare)
1482–1506   Filip I av Kastilien
1506–1555   Karl V (tysk-romersk kejsare)

Huset Habsburg (spanska grenen)
1555–1598   Filip II av Spanien
1598–1621   Filip III av Spanien
1621–1665   Filip IV av Spanien
1665–1700   Karl II av Spanien

Huset Habsburg
1713–1740   Karl VI (tysk-romersk kejsare)
1740–1780   Maria Teresia av Österrike

Huset Habsburg-Lothringen
1780–1790   Josef II (tysk-romersk kejsare)
1790–1792   Leopold II (tysk-romersk kejsare)
1792–1795   Frans II (tysk-romersk kejsare)

Hertigar
Listor med anknytning till Frankrike
Listor över statschefer i icke längre existerande länder
Burgund
Pervenche Berès

Pervenche Berès, född 10 mars 1957 i Paris, var en fransk ledamot av Europaparlamentet för Parti socialiste. Hon var ordförande för de franska socialisterna i Europaparlamentet (sedan 1997) och vice ordförande i Europeiska socialdemokratiska partiets grupp. Den 28 juli 2004 valdes hon till ordförande för Utskottet för ekonomi och valutafrågor. Hon är förste vice ordförande för Europarörelsen i Frankrike. Hon satt i Europaparlamentet till 2019.

Ledamöter av Europaparlamentet från Frankrike
Ledamöter av Europaparlamentet 1999–2004
Ledamöter av Europaparlamentet 2004–2009
Politiker från Paris
Födda 1957
Levande personer
Kvinnor
Kosmas Indikopleustes

Kosmas, med binamnet Indikopleustes ("Indiefararen"), forntida geograf från Alexandria, gjorde som köpman vidsträckta resor till Arabien och östra Afrika och författade i ett Sinaikloster omkr. 550 e.Kr. på grekiska språket en "kristlig topografi" (Christianike topografia) i 12 böcker, vari han, polemiserande mot Ptolemaios, sökte uppställa ett med Bibeln överensstämmande geografiskt system. Arbetet är av vikt genom de på Kosmas resor samlade underrättelserna, särskilt över romerska rikets äldre förhållanden till Egypten, Ceylon och Indien.

Källor

Grekiska geografer
Ugglan
Personer från Alexandria
Kotafolket

Kota-, eller kotarfolket, är en liten etnisk grupp i södra Indien, som omfattar knappt 2 000 personer (år 2010).

Kotaerna lever i Nilgiris-distriktet i delstaten Tamil Nadu. Den indiska regeringen klassar dem som en så kallad scheduled tribe och de är således berättigade till kvotering vad gäller bland annat statliga tjänster, utbildningsplatser och politisk representation. Traditionellt livnär de sig som hantverkare, med krukmakeri-, läder- och metallarbeten men är även statsanställda eller innehar andra officiella yrken. Deras språk, kota, är ett dravidiskt språk. Många av dem talar dessutom tamil. Deras religion präglas av shaivistisk animism.

Källor

Kota. ''Encyclopedia of World Cultures.'

Indiska folkgrupper
Ugglan
Oliver Napier

Sir Oliver Napier, född 11 juli 1935, död 2 juli 2011, var en nordirländsk politiker och jurist. 

Napier medverkade till att bilda Alliance Party of Northern Ireland 1970 och var dess partiledare från 1972 till 1984. Han spelade en viktig roll i förhandlingarna som ledde till Sunningdale-avtalet i december 1973 och ingick därefter i den kortlivade koalitionsregering som styrde Nordirland från januari till maj 1974. Han fortsatte att arbeta i partiet efter sin avgång som partiledare och ingick i partiets delegation i de förhandlingar som ledde fram till Långfredagsavtalet 1998. 

1986 blev han adlad. Han var under åren 1988-1992 ordförande för The Standing Advisory Commission on Human Rights, en statlig kommission med uppdrag att studera och komma med rekommendationer angående situationen för de mänskliga rättigheterna i Nordirland.

Han har även varit ledamot av kommunfullmäktige i Belfast och flera gånger kandiderat till det brittiska underhuset utan att bli invald. Han kandiderade även i det första valet till Europaparlamentet 1979.

Källor 

Nordirländska politiker
Alumner från Queen's University Belfast
Födda 1935
Män
Avlidna 2011
SNP

SNP kan avse: 

 Politik: Scottish National Party
 Molekylärbiologi: Single Nucleotide Polymorphism
Patrick Bruel

Patrick Bruel (Patrick Benguigui), född 14 maj 1959 i Tlemcen, Algeriet,  är en fransk musiker och skådespelare samt professionell pokerspelare. 2004 hade han spelat i mer än 40 olika TV- och biofilmer, och spelat in fem skivor. I april 2020 tillkännagav han att han hade drabbats av COVID-19.

Filmografi (urval)

Noter

Externa länkar 

Franska pokerspelare
Franska musiker under 1900-talet
Franska skådespelare under 1900-talet
Franska pop- och rockmusiker
Män
Födda 1959
Levande personer
Franska musiker under 2000-talet
Franska skådespelare under 2000-talet
Personer från Tlemcen
Postulant

Postulant (av lat. postulo "begära", "önska") kallas den person som genomgår en prövotid i ett kloster utan att ännu vara novis.

Källor

Klosterväsen
Kallelse (administrativ)

En kallelse inom juridiken är ett meddelande som påbjuder att närvara vid en förhandling inför en domstol eller en annan myndighet.

Inom juridiken har ordet kallelse en speciell innebörd med hänsyn till att i vissa fall särskilda formföreskrifter måste iakttas för att en laglig kallelse ska anses ha kommit till stånd, exempelvis vid kallelse av okända borgenärer, samt av parter, vittnen och sakkunniga vid rättegång i tviste- eller brottmål.

Kallelse av okända borgenärer sker genom rättens kungörelse av stämningen i offentliga tidningar. Kallelse av parter, vittnen och sakkunniga till rättegång skall alltid ske skriftligen, i vissa fall med post med delgivningserkännande eller mottagningsbevis, i vissa fall genom stämningsman.

Formföreskrifter vid kallelse till rättegång är en förutsättning för avgörande om hinder för huvudförhandling föreligger eller tredskodom kan meddelas eller målet kan avskrivas.

Se även 
 Stämning (juridik)

Källor 
 När du fått kallelse till domstol

Juridiska termer
Kristi efterföljelse

Kristi efterföljelse betecknar ett sätt att leva där man har Kristus som förebild. Jesus talar ibland om att hans lärjungar måste följa honom och dela hans lidande: 

Sedan sade Jesus till sina lärjungar: Om någon vill gå i mina spår, måste han förneka sig själv och ta sitt kors och följa mig. Ty den som vill rädda sitt liv skall mista det, men den som mister sitt liv för min skull, han skall finna det. (Matt. 16:24).

Sedan talade Jesus till dem och sade: ”Jag är världens ljus. Den som följer mig skall inte vandra i mörkret utan ha livets ljus. (Joh. 8:12)

Särskilt inom klosterrörelsen och pietismen blev detta ett åskådligt ideal. Om Kristi efterföljelse (latin De imitatione Christi) heter en berömd medeltida uppbyggelsebok som (troligen med orätt) tillskrivs Thomas a Kempis. Troligen är det så att han sammanställt ett antal skrifter som med hans namnteckning fick en sammanhållen och slutlig form. Eftersom boken varit en levande sammanställning under ett stort antal år finns en mängd varierande utgåvor. 

Boken sammanställdes troligen under 1400-talet inom rörelsen som kallas devotio moderna. Boken betonar individualismen hos den kristne, dennes möjlighet att finna Kristus genom bland annat ödmjukhet, nattvarden och en intim vänskap med honom.

Boken är en av de mest spridda uppbyggelseböckerna inom kristendomen och finns i hundratals handskrifter (det vill säga innan boktryckartekniken uppfanns).
Till svenska har boken helt eller delvis översatts ett tjugotal gånger, varav den första år 1663. De senaste översättningarna är:

2005 av Bengt Ellenberger, Catholica,  (fullständig text). 
2004 av Anders Piltz, Libris,  (ett urval av texter samt medeltida illustrationer från British Library)
1989 av Kerstin Thomell, Catholica, 
1961 av Johan Bergman, Diakonistyrelsen
1926 av J Gabrielsson, Wahlström & Widstrand
1896 av Edvard Evers, Fröléen & Comp, Stockholm, illustrerad praktupplaga

Jesus
Kristen teologi
Devotio moderna

Devotio moderna var en humanistiskt influerad religiös reformrörelse på 1300- och 1400-talen som utgick från Nederländerna. Dess mål var innerlig fromhet och aktiv kärlek (till exempel fattigvård).

Se även 
 Det gemensamma livets bröder

Religiösa organisationer
Thomas a Kempis

Thomas a Kempis, född cirka 1380, död 25 juli 1471, tysk-nederländsk augustinkorherre, mystiker och författare.

Biografi
År 1395 gick Thomas till skola i Deventer hos Det gemensamma livets bröder. Han inträdde i augustinklostret på Agnietenberg vid Zwolle och blev senare subprior där. Genom sina religiösa uppbyggelseskrifter blev han en av de främsta representanterna för devotio moderna. Han har tillskrivits den vitt spridda andaktsboken De imitatione Christi (Om Kristi efterföljelse), som trycktes första gången 1471, men har förmodligen endast redigerat den.

Källor
 Thomas a Kempis, Om Kristi efterföljelse. (Texter i urval. Översättning: Anders Piltz. Illustrerad med medeltida konst från British Library. 2004.) 
 Andeliga sånger, 1876, allmänt på svenska kallad Lilla Kempis.
Bra Böckers lexikon, 1980.

Se även
 Kristi efterföljelse

Externa länkar
 The Imitation of Christ

Nederländska teologer
Avlidna 1471
Augustiner
Män
Födda 1380
Profan

Profan (av latin profanus, oinvigd, ohelig) är motsats till begreppet helig, sakral, det vill säga världslig, utan religiöst eller kyrkligt syfte. Profan var ursprungligen det land som låg utanför ett tempelområde (pro, utanför och fanus, helgedom). Att profanera är att vanhelga.  

Profan musik (engelska secular music) står i motsatsställning till kyrklig sakral musik.

I arkitekturen avses med profanbyggnad en icke sakral- eller kyrkobyggnad.

Se även
Svordom

Källor
 Bonniers lexikon (1997), band 15, s. 220
 Norstedts uppslagsbok 1948

Religiösa termer
Begrepp inom arkitektur

ja:聖俗二元論
Sakral

Sakral kan avse:

 Sakral – i grundbetydelsen helig efter latinets sacer. Dess motsats är profan (världslig).
 Sakralt – det som hör hemma i gudstjänst eller åtminstone religionens ämnesområde
 Sakral geometri – betydelser för vissa geometriska former och proportioner, se Helig geometri
 Sakral musik – en oklart avgränsad term för en mycket stor repertoar som på något sätt är förbunden med den kristna kyrkan
 Presakrala kotor – 24 av de enskilda ben som bygger upp ryggraden, se ryggkota
 Sakralkotor – de kotor som är sammanväxta till korsbenet
 Sakralben – ett stort, triangulärt ben som utgör en del av ryggraden
 Sakral turism – en term som beskriver hur turister besöker platser som förknippas med andliga värden
Edvard I

Edvard I kan syfta på:

 Edvard I av England (1239–1307, kung av England från 1272
 Edvard I av Portugal (1391–1438), konung av Portugal från 1433
Alfahelix

En alfahelix  är en mycket vanlig typ av sekundärstruktur delar av ett protein kan anta. I denna struktur är proteinkedjan formad som en symmetrisk spiral - en helix. Att proteinkedjor kan vecka sig i en alfa-helix-struktur föreslogs 1951 av Linus Pauling och Robert Corey, 6 år före första observerationen, då i myoglobins struktur.

Proteiner byggs essentiellt upp av upprepade aminosyror som sitter ihop i en lång kedja. Varje aminosyra har en amingrupp och en karboxylgrupp samt en sidokedja. Kedjan aminosyror är i en alfa-helix-struktur hårt snurrad runt sin egen axel med sidokedjorna stickande utåt. Helixen hålls samman genom vätebindningar mellan de aminosyrors amingrupper och karboxylgrupper som ligger nära varandra i rummet. De viktigaste vätebindningarna är de mellan amingruppen och den karboxylgrupp som ligger fyra aminosyror bort i proteinkedjan då dessa är lokaliserade fördelaktigt nära varandra.

Varje varv i helixen innehåller 3,6 aminosyror och avståndet emellan varje aminosyra i höjdled är 1,5 ångström. Enskilda alfa-helixar brukar inte vara längre än 45 Å.

Alfa-helixar kan vara både höger- och vänstervridna, men högervridna helix är energetiskt mer fördelaktiga till följd av inte lika steriskt hindrade sidokedjor, och förekommer därför i mycket högre grad. Förekomsten av alfa-helix-struktur inom ett protein varierar kraftigt, från inga till nästan 100%.

Referenser 

Proteinkemi
Pennvässare

En pennvässare (även pennformerare) är ett kontorsredskap som används för att vässa pennor, det vill säga skala av pennan så att pennspetsen blir synlig, vass och lättare att skriva med. Företrädesvis används den till blyertspennor, men även kajalpennor och färgpennor av trä. Det finns både manuella och elektriska pennvässare. Pennvässare kan vara gjorda av olika material, till exempel plast och metall, och kan variera i storlek och färg. Det första patentet söktes 1828.

Pennvässaren har en invändig egg och används genom att man roterar pennan eller eggen.

Ordet "pennvässare" är belagt i svenska språket sedan 1934.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Kontorsvaror
Toyota Avensis

Toyota Avensis är en medelstor bilmodell tillverkad i Derbyshire, Storbritannien av den japanska biltillverkaren Toyota. Den första generationen Avensis tillverkades mellan 1997 och 2002 och fungerade som ersättare till Toyota Carina E. Avensis har genom åren utvecklats i storlek, teknik och kraft för att utmana några av rivalerna Mazda6, Ford Mondeo, Volkswagen Passat, Citroën C5, Peugeot 508 och Škoda Superb. Modellen finns i tre generationer. 

Namnet Avensis kommer från den franska termen avancer, vilket betyder ”att avancera”.

Första generationen 
År 1997 lanserade Toyota en ny bilmodell med beteckningen Avensis baserad på den tidigare modellen Toyota Carina E. Modellen tillverkades i Burnaston i Storbritannien och fanns som sedan, kombisedan och kombi. Avensis uppdaterades i augusti 2000 inför årsmodell 2001 och det första dieselalternativet introducerades. Året därpå (2001) kom Avensis Verso.

Andra generationen 
Den andra generationen lanserades våren 2003 och var den första bilen i Europa med knäkrockkudde på förarplatsen. Det var också den första japanska bilen som fått fem stjärnor i Euro NCAP:s krockprov. 2004 uppdaterades bilen och fick direktinsprutade bensinmotorer. I juni 2006 uppdaterades utseendet på bilen med förändringar på bland annat framlyktorna och fronten, blinkers i backspeglarna samt vissa förändringar i interiören. 2007 utsågs Toyota Avensis II till säkraste bil av Folksam.

Tredje generationen 
Den tredje generationen tillverkades år 2009-2018 men fick ansiktslyftningar både 2012 och 2015, varav uppdateringen 2015 var den största uppgraderingen. Under 2016 kom en ny version med förändrad front och ny inredning, modell finns i fyra olika utrustningsnivåer Life, Active, ActivePlus och Executive.[3]

Nedläggning 
Tillverkning och försäljning av Avensis upphörde år 2018 pga minskad efterfrågan. Samtidigt beslutades det att Toyota Camry samt Corolla, som ersätter Auris, åter kommer att säljas i Europa.

Egenskaper

Säkerhet 
 Körfältsassistans LKA, Lane Keeping Assist med körfilsvarning LDW, Lane Departure Warning
 Aktivt krockskyddssystem PCS, Pre-Crash Safety System
 Låsningsfria bromsar ABS med elektronisk bromskraftfördelning EBD
 Antisladdsystem VSC+
 Antispinnsystem TRC
 Nackskydd fram, aktivt

Resultat i Euro NCAP 2015: 5 stjärnor, skydd av vuxna: 93%, skydd av barn: 85%, fotgängarskydd: 78%, förarstödsystem: 81%.

Motorer 
 1,8 bensin
 2,0 bensin
 1,6 D-4D DPF
 2,0 D-4D DPF
 2,2 D-4D DPF

Interiör och exteriör 
Som standardutrustning för alla utrustningsnivåer ingår (2016) bland annat: 

Interiört: farthållare med hastighetsbegränsare, elektrisk handbroms, 6 stycken högtalare, läderklädd ratt och växelspak. 

Exteriört: bakljus och varselljus LED, vindruta med uppvärmningsbar nedre del, sidobackspeglar med integrerade blinkers.

Källor

Avensis
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Renovering

Renovering (av latinska renovare "förnya") innebär att man förbättrar eller återställer ett föremål som förändrats (försämrats) genom åldring, till ett tekniskt skick som motsvarar nyskick.

Renovering görs av till exempel byggnader, målningar och möbler.

Se även
Byggnadsvård
Konservator
Sanering
Evakuering
Reparation
Restaurering

Källor 

Byggnadsvård
Hassel – Förgörarna

Hassel – Förgörarna (även The Eliminators) är en svensk thrillerfilm från 2000, regisserad av Mikael Hylin.

Handling
Långfilmen om kriminalpolisen Roland Hassel inleds med att man hittar en död kvinna på en Finlandsbåt, det visar sig att hon dött av en överdos. Hon hade svalt kondomer med knark för transport till Sverige. Roland Hassel kopplas in och får kämpa mot den ryska maffian då den försöker ta kontroll på den svenska knarkimporten. Till sin hjälp har han en rysk specialist Galina Kalinova, som egentligen är där som föreläsare om den ryska maffian. Men när Hassel frågar henne om hjälp så blir hon högst delaktig, hon har egna skäl för att bekämpa maffian.

Rollista (urval)
Lars-Erik Berenett - Roland Hassel
Regina Lund - Galina Kalinova
Thomas Hanzon - Johnny Strand
Björn Gedda - Simon Palm
Robert Sjöblom - Pelle Pettersson
Cathrine Hardenborg - Myrna Clavebo 
Allan Svensson - Sune Bengtsson
Leif Liljeroth - Yngve Ruda
Göran Forsmark - Nils Ahlberg
Ann-Sofie Rase - Rättsläkare
Ingrid Janbell - Virena
Lisa Werlinder - Ludmilla Baranova
Tobias Kronqvist - Kaj Lilja
Disa Gran - Elin
Ingar Sigvardsdotter - Charlotte Adamsson
Annika Olsson - Anita Ahlberg
Olivia Stevens - Gullan

Externa länkar

TV-filmer 2000
Svenska thrillerfilmer
Stockholm på film
Filmer i regi av Mikael Hylin
Svenskspråkiga filmer
Iktyologi

Iktyologi eller ichthyologi (av grekiska ιχθύς, ichthys, 'fisk' och grekiska λόγος 'logos', princip, m.fl. betydelser) är den vetenskap som studerar fiskar. Vetenskapen är särskilt inriktad på grundforskning huvudsakligen avseende nulevande och utdöda fiskars  systematik, morfologi, fysiologi, genetik, biogeografi och i viss mån beteende och ekologi. Den tillämpade fiskforskningen benämns fiskbiologi, fiskebiologi, eller fiskerivetenskap.

Iktyologin innefattar benfiskar (Osteichthyes), broskfiskar (Chondrichthyes) och rundmunnar (Cyclostomi). Varje år beskrivs ungefär 250 nya arter . Enligt FishBase var 34 500 fiskarter beskrivna fram till december 2020.

Den svenske biologen Peter Artedi (1705–1735) räknas som grundare av ichthyologin som vetenskap genom sitt verk Ichthyologia från 1738. Artedi var nära vän med Carl von Linné, som gav ut Ichthyologia efter författarens död.

Utbildning och forskning 
I Sverige finns ett antal forskningscentra för iktyologi:  Sveriges Lantbruksuniversitet, Institutionen för akvatiska resurser i Drottningholm, övriga universitet samt Naturhistoriska riksmuseet i Stockholm.

Referenser 
Svärdson, G. & Nilsson, Nils-Arvid. 1985. Fiskebiologi, andra uppl.LTs förlag, Stockholm, 310 ss.

Iktyologi
Sparkcykel

Sparkcykel är ett fordon som består av hjul, en platta att stå på, samt styre. 

Sparkcyklar har ofta använts för att snabbare ta sig fram i stora byggnader, till exempel i industribyggnader eller på sjukhus och flygplatser. Varianten med små hjul blev runt 1985 populär bland ungdomar på gator i USA. Från 1995, när det nu vanliga utförandet kom, blev sparkcykeln än populärare. I Sverige spreds användandet av denna typ av fordon 1999–2000 när det marknadsfördes under namnet kickboard eller kickbike och blev populärt bland ungdomar i tätortsmiljö.

År 1992 gjordes i USA ett försök att förse den moderna varianten med en elektrisk motor, men den fick inget genomslag.

Den 1 oktober 2010 ändrades lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner så att begreppet cykel nu har en vidare definition. Därigenom blev det möjligt att vissa eldrivna fordon, som exempelvis elsparkcyklar och ståhjulingar får föras fram i trafiken, förutsatt att de motsvarar definitionen och Transportstyrelsens nya tekniska krav.

Se även
Elsparkcykel

Källor

Externa länkar 

Människodrivna framkomstmedel
Cyklar