kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Michaëlle Jean

Michaëlle Jean, född 6 september 1957 i Port-au-Prince i Haiti, är en kanadensisk journalist och ämbetsman. Hon var Kanadas generalguvernör, det vill säga drottning Elizabeth II:s företrädare i Kanada, från 27 september 2005 till 1 oktober 2010. Från 2015 till 2019 var hon generalsekreterare för Organisation internationale de la Francophonie.

Jean kom till Kanada som flykting från Haiti tillsammans med sin familj 1968, efter att hennes far hade suttit i fängelse under François Duvaliers regim. Hon har studerat språk och litteratur vid Université de Montréal, där hon tog en mastersexamen i jämförande litteratur. Samtidigt arbetade hon på en kvinnojour och med invandrare. Efter studierna har hon arbetat som journalist, bland annat på Radio-Canada, och varit nyhetsuppläsare.

Hon utnämndes att efterträda Adrienne Clarkson som generalguvernör 2005 av Elizabeth II, på rekommendation av premiärminister Paul Martin. 2010 efterträddes hon av David Johnston.

Referenser

Noter

Externa länkar

Kanadas generalguvernörer
Kanadensiska journalister
Kanadensiska politiker under 2000-talet
Personer från Port-au-Prince
Födda 1957
Levande personer
Kvinnor
Storkorset av Hederslegionen
Alumner från Montréals universitet
Alumner från Florens universitet
Malmö moské

Malmö moské är den näst äldsta moskébyggnaden i Sverige. Byggnaden befinner sig precis öster om Inre ringvägen och är en del av Jägersro, Husie.

Byggandet påbörjades i april 1983 och ett år senare hölls den första fredagsbönen i moskén. Moskén förvaltas av organisationen Islamic Center. År 2000 försökte Islamiska Kulturföreningen i Malmö med hjälp av den saudiska stiftelsen al-Haramain ta kontrollen över moskén efter att verksamheten fått ekonomiska svårigheter med en muta på 5 miljoner dollar till Islamic centers ordförande Becirov. I gengäld skulle den saudiska stiftelsen införa den mer konservativa wahhabistiska tolkningen av islam, men erbjudandet avböjdes. En del av centret förstördes av en brand i april 2003. Moskén återuppbyggdes på mindre än ett år. Moskén har även under 2005 blivit utsatt för två attentat, där dock endast smärre skador orsakades. År 2008 köptes moskén av libyska World Islamic Call Society för cirka 33 miljoner SEK.

Externa länkar
Islamic Center i Malmö

Källor

Moskéer i Sverige
Religiösa byggnader i Malmö
Religiösa byggnader invigda 1984
Bränder i Sverige
1984 i Sverige
Gustavo Kuerten

Gustavo Kuerten, född 10 september 1976 i Florianópolis, är en brasiliansk före detta professionell tennisspelare. Han var en utpräglad grusspecialist vann Franska öppna tre gånger.

Tenniskarriären 
Gustavo Kuerten blev professionell spelare på ATP-touren 1995. Han har vunnit 20 singeltitlar och 8 dubbeltitlar på touren. Bland meriterna märks tre Grand Slam-titlar i singel, alla på grusunderlag i Franska öppna. Han rankades som bäst som världsetta i singel i december 2000. I dubbel är hans bästa rankingplacering nr. 38 1997. Han har i prispengar totalt spelat in $14 743 338.

Kuerten vann 16 av sina 20 singeltitlar perioden 1997–2001. Säsongen 1997 nådde han första gången singelfinalen i Franska öppna där han besegrade tvåfaldige Grand Slam-vinnaren Sergi Bruguera. Han vann singeltiteln igen 2000 efter finalseger över svensken Magnus Norman och segrade i turneringen även året därpå, 2001, efter finalseger över spanjoren Àlex Corretja. 

Bland Kuertens förnämsta singelmeriter märks också finalseger i Tennis Masters Cup 2000, där han i finalen besegrade Andre Agassi med setsiffrorna 6-4, 6-4, 6-4. I Master-serien märks också seger i Italienska öppna i Rom 1999. Kuerten finalbesegrade där australiern Patrick Rafter med 6-4, 7-5, 7-6.

Från säsongen 2004 var Kuerten skadedrabbad och genomgick bland annat en höftoperation. Han avslutade karriären efter sin förlust i första omgången i Franska öppna 2008.

Spelaren och personen 
Gustavo Kuerten började spela tennis som 6-åring med sina föräldrar. Han vann som junior dubbeltiteln i Franska öppna tillsammans med Nicolas Lapentti.

Kuerten var en utpräglad baslinjespelare med störst framgångar på grusunderlag. Han har en mycket svårreturnerad serve och slår grundslagen med kraftig topspin från bakplan. 

Han grundade Institute Guga Kuerten 2000 för att hjälpa handikappade. Säsongen 2000 utnämndes han till ATP Player of the Year.

Grand Slam-finaler, singel (3)

Titlar (3)

Övriga ATP-titlar 
 Singel
 1998 – Stuttgart utomhus, Mallorca
 1999 – Monte Carlo, Italienska öppna
 2000 – Santiago, Hamburg, Indianapolis, Tennis Masters Cup
 2001 – Buenos Aires, Acapulco, Monte Carlo TMS, Stuttgart, Cincinnati TMS
 2002 – Costa Do Sauipe
 2003 – Auckland, St. Petersburg
 2004 – Costa Do Sauipe 
 Dubbel
 1996 – Santiago
 1997 – Estoril, Bologna, Stuttgart utomhus
 1998 – Gstaad
 1999 – Adelaide
 2000 – Santiago
 2001 – Acapulco

Källor 
 ATP spelarprofil

Födda 1976
Brasilianska tennisspelare
Män
Levande personer
Personer från Florianópolis
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Brasilien
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Brasilien
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2004
Peter Maffay

Peter Maffay, född 30 augusti 1949 i Brașov (ty. Kronstadt), Rumänien, är en tysk sångare. Maffays familj tillhörde den tyska minoriteten i Transsylvanien, innan de 1963 emigrerade till Västtyskland.

Han tilldelades Frankfurter Musikpreis tillsammans med sitt band 2020.

Diskografi 
 1970: Für das Mädchen, das ich liebe (CD / LP)
 1971: Du bist wie ein Lied (CD / LP)
 1972: Omen (CD / 2LP) 
 1974: Samstagabend in unserer Straße (CD / LP)
 1975: Meine Freiheit (CD / LP)
 1976: Und es war Sommer (CD / LP)
 1977: Tame & Maffay (CD / LP) 
 1977: Dein Gesicht (CD / LP)
 1978: Live (CD / LP)
 1979: Steppenwolf (CD / LP)
 1979: Tame & Maffay 2 (CD / LP)
 1980: Revanche (CD /LP)
 1982: Ich will Leben (CD / LP)
 1982: Live '82 (CD / LP / VHS)
 1983: Tabaluga und die Reise zur Vernunft (CD / LP)
 1984: Carambolage (CD / LP)
 1984: Deutschland '84 (DVD / VHS)
 1985: Sonne in der Nacht (CD / LP / DVD / VHS)
 1986: Tabaluga und das leuchtende Schweigen (CD / LP)
 1987: Live '87 (DVD / VHS)
 1988: Lange Schatten (2CD / 2LP)
 1988: Lange Schatten Tour '88 (CD / LP / VHS)
 1989: Kein Weg zu Weit (CD / LP / DVD / VHS)
 1989: Die Story 2 (CD)
 1990: Leipzig (CD / LP / VHS)
 1991: 38317 (CD / LP)
 1991: 38317 - Das Clubconcert (DVD / VHS)
 1992: Freunde und Propheten (CD)
 1993: Der Weg 1979 - 93 (CD / VHS)
 1993: Tabaluga und Lilli (CD)
 1994: Tabaluga und Lilli Live
 1996: Sechsundneunzig (CD) (Ninety-Six)
 1996: Sechsundneunzig - Das Clubconcert (DVD / VHS)
 1997: 96 Live (2CD / DVD / VHS)
 1998: Begegnungen (CD / DVD / VHS)
 1999: Begegnungen Live (2CD)
 2000: X (CD)
 2001: Heute vor dreissig Jahren (CD)
 2001: Heute vor dreissig Jahren - Live (DVD)
 2002: Tabaluga und das verschenkte Glück (CD)
 2004: Tabaluga und das verschenkte Glück - Live (DVD)
 2005: Laut und Leise (2CD / 2DualDisc)
 2006: Begegnungen, eine Allianz für Kinder (CD/DVD)

Referenser

Externa länkar 
 Peter Maffays hemsida

Tyska sångare
Män
Födda 1949
Levande personer
Personer från Brașov
Officerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Nasirmoskén

Nasirmoskén är en moské i Göteborgsområdet Högsbohöjd tillhörande Ahmadiyya Muslimska Samfundet. Nasirmoskén invigdes 1976 och blev därmed Sveriges första byggnad som byggdes för att vara moské.

Historia
Grundstenen till byggnaden lades den 27 september 1975 av kalifen Mirza Nasir Ahmad från Pakistan och invigdes av honom den 17 augusti 1976.  Byggnadens yta blev cirka 325 kvadratmeter, varav moskén var 80 kvadratmeter, lägenheten 85 kvadratmeter och de gemensamma lokalerna 60 kvadratmeter. Byggnaden rymde en moské för bön och andra religiösa ceremonier, lokaler för studier och undervisning, sammankomster, fester och andra för medlemmar gemensamma aktiviteter. Lägenheten disponerades av samlingens imam. Moskén är ett slutet rum med böneriktningen mot Kaba, markerad med en nisch. Vid behov kunde moskén delas av i skilda rum för kvinnor och besökare. Moskén ritades av White arkitekter. 

Med tiden blev moskén för trång, och en ny och större byggnad invigdes 2001, ritad av Abdul Raschid från Ahmadiyya Muslim Association i London. Moskén innehåller två bönehallar, samlingslokaler och imamens bostad.

Referenser
Det moderna Göteborg: Upptäck Västra Frölunda!, Einar Hansson, Göteborgs stadsmuseum 2007  s. 40

Externa länkar
Foto på Nasirmoskén
Ahmadiyya Muslimska Samfundet, Sverige
Ahmadiyya Muslimska Samfundet, Global Hemsida

Ahmadiyya
Moskéer i Sverige
Religiösa byggnader invigda 1976
1976 i Sverige
Uppsala moské

Uppsala moské uppfördes 1995 och ligger i hörnet av Vattholmavägen och Gamla Uppsalagatan i stadsdelen Kapellgärdet i Uppsala. Moskén följer ingen särskild gren av islam utan är öppen för alla muslimer.

Moskén ägs av Islamiska föreningen i Uppsala. En stor del av driften bekostas genom bidrag från Samarbetsnämnden för statsbidrag till trossamfund (SST), men då det under lång tid varit oklart om Islamiska föreningen i Uppsala varit medlem i riksorganisationen Svenska islamiska församlingarna eller rivaliserande Sveriges muslimska förbund har moskén i Uppsala tvingats klara sig utan de statliga medlen från 2001 till början på 2006.

Externa länkar 
 Uppsala moské

Källor

Moskéer i Sverige
Moské
Religiösa byggnader invigda 1995
1995 i Sverige
Eric Enlund

Eric Paul Enlund, född 9 april 1918 i Enåkers socken, Heby kommun, död 17 mars 2011 i Tärnsjö, Heby kommun, var en svensk lantbrukare, lärare och politiker (folkpartist). Han var  jordbruksminister i regeringen Ullsten 1978–1979.

Eric Enlund, som kom från en bondefamilj, tog folkskollärarexamen 1941 och var därefter folkskollärare i Katrineholm 1942-1950 och i Västerås 1950–1952. Han var därefter lantbrukare i Runhällen i Heby 1952–1974.

Han var ledamot av Västerlövsta kommunalfullmäktige 1958–1970 och sedan (efter kommunsammanslagningen) i Heby kommunfullmäktige 1971–1976, bland annat som skolstyrelsens ordförande i kommunerna 1968–1973. Han var även ledamot i Västmanlands läns landsting 1959–1970 samt aktiv i Svenska missionsförbundet och ordförande i Nykterhetsrörelsens landsförbund 1979–1987.

Eric Enlund var riksdagsledamot för Västmanlands läns valkrets 1971–1982. I riksdagen var han bland annat ledamot i jordbruksutskottet 1976–1979 och ordförande i finansutskottet 1980–1982. Han var särskilt engagerad i jord- och skogsbruksfrågor samt alkohol- och narkotikapolitik.

Källor 
 Enkammarriksdagen 1971-1993/94. Ledamöter och valkretsar, band 2 (Sveriges riksdag 1996), s. 301-302
 Dödsannons - Sala Allehanda

Noter

Externa länkar 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Sveriges jordbruksministrar
Personer inom nykterhetsrörelser i Sverige
Personligheter inom Svenska Missionskyrkan
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Enåkers socken
Födda 1918
Avlidna 2011
Män
Generally

Generally, formellt GeneRally, är ett enkelt bilspel gjort av bröderna Hannu Räbinä och Jukka Räbinä. Dom använder DirectX 8, och får på grund av det en ganska snygg men simpel grafik.

Externa länkar 
 

Freewareprogram
Datorspel 2002
Preslavs litterära skola

Preslavs litterära skola (Pliskas litterära skola) var den första litterära skolan i Bulgarien. Den upprättades av Boris I 885 eller 886 i Bulgariens huvudstad, Pliska. 893 flyttade Simeon I skolans säte från Pliska till Bulgariens nya huvudstad, Preslav.

Preslavs litterära skola det viktigaste litterära och kulturella centrumet i Bulgarien och bland alla slaviska folk tills Preslav intogs och brändes av den bysantinska kejsaren Johannes I Tzimiskes 972. Ett antal framträdande bulgariska författare och lärde verkade vid skolan, bland dem Naum av Preslav (till 893), Konstantin av Preslav, Johannes Exarken, Tjernorizets Chrabar med flera.

Skolan var också ett centrum för översättning, mestadels av bysantinska författare, samt för poesi, måleri och målad keramik. Skolan hade sannolikt en nyckelroll i utvecklingen av det kyrilliska alfabetet, då de tidigaste kyrilliska inskrifterna har hittats i området runt Preslav.

Se även 
 Bulgariens historia
 Ohrids litterära skola

Bulgariens historia
Randi Hansen

Randi Hansen, är en norsk sångerska, född 24 november 1958 i Tromsø och bosatt i Harstad. Hon är mest känd för låten "Hvis æ fikk være sola di" från 1979.

Diskografi
 Album 
1979 – Ho Randi
1980 – Hjerterdame
1981 – Æ undres
1982 – Hjæmlandet
1983 – Stille natt (med Olav Stedje)
1984 – Ansiktet i speilet
2008 – Tid som går

 Singlar
1981 – "Kjøss ikkje ho!" / "Det du fikk i går"
1984 – "Mammas trygge fang" / "Ansiktet i speilet"
2008 – "Himmel og hav"
2008 – "Søt som sjokolade"

Norska sångare
Kvinnor
Födda 1958
Levande personer
Violinkonsert

Violinkonsert, Konsert för violin och orkester, är ett oftast relativt omfångsrikt verk för virtuos violinsolist och symfoniorkester. Flera berömda tonsättare har skrivit verk i genren. 

En klassisk violinkonsert består traditionellt sett av tre satser, snabb-långsam-snabb, där den första satsen brukar ha sonatform med två expositioner - en för solisten och en för orkestern, och den sista brukar vara ett rondo. Klassisk konsert brukade innehålla en improviserad kadens för solistens bravuruppvisning. Vissa berömda improviserade kadenser har senare blivit nedtecknade och återanvänts. En konsert från senare perioder kan också ha friare form.

Bland de tidigare verken har Vivaldis De fyra årstiderna (fyra korta konserter med liten orkester) och J.S. Bachs violinkonserter (a-moll BWV 1041, E-dur BWV 1042 samt d-moll BWV 1043 för två violiner) stor popularitet. Wolfgang Amadeus Mozart med sina fem konserter (KV 207, 211, 216, 218, 219), Ludwig van Beethoven (D-dur op.61 från 1806) och framför allt Niccolò Paganini med sina sex konserter definierade genren med tydligare känsloladdade solistiska och virtuosa element. Den romantiska periodens violinkonserter, liksom den tidens orkestermusik, växer till större format och de stycken som tydligast exemplifierar perioden är Johannes Brahms (D-dur op. 77), Felix Mendelssohn (e-moll op. 64 från 1844) och Max Bruchs första konsert (g-moll op. 26 från 1866). Andra omtyckta konserter från perioden är Pjotr Tjajkovskijs enda (D-dur op. 35 från 1878), Camille Saint-Saëns (A-dur op. 20, C-dur op. 58 och h-moll op. 61), Aleksandr Glazunovs (a-moll op. 82 från 1904), Antonin Dvoraks (a-moll op. 53 från 1879) och inte minst Jean Sibelius expressiva konsert (d-moll, op. 47 från 1905).

Formen användes även av den moderna musikens företrädare som Karol Szymanowski (op. 35 och op. 61),  Béla Bartók (två konserter), Igor Stravinskij (D-dur från 1931), Dmitrij Sjostakovitj (framför allt nr 1 a-moll op. 77 från 1947-48 som var alltför vågad för Stalins kulturklimat och hamnade i skrivbordslådan fram till 1955), Sergej Prokofjev (med sin melodiska nr 2 g-moll op. 63 från 1935), Erich Wolfgang Korngold (med sin inåtvända konsert från 1947) även våra samtida, som till exempel Krzysztof Penderecki.

Externa länkar 
 Imslp: Lista över violinkonserter
Typer av musikstycken
Zsuzsa Koncz

Zsuzsa Koncz, född 7 mars 1946, är en ungersk sångerska.

Diskografi i urval 
 Volt egyszer egy lány (1969)
 Szerelem (1970)
 Jana Koncz (på tyska, 1970)
 Kis Virág (1971)
 Élünk és meghalunk (1972)
 Zsuzsa Koncz (på tyska, 1972)
 Jelbeszéd (1973)
 Gyerekjátékok (1974)
 Kertész Leszek (1975)
 Ne vágj ki minden fát! (1975)
 Koncz Zsuzsa IX (1976)
 Koncz Zsuzsa X (1977)
 Aranyalbum (bästa av, 1978)
 Valahol (1979)
 Ich komm und geh mit meinen Liedern (1980)
 Menetrend (1981)
 Die lauten Jahre sind vorbei (1982)
 Konczert (1984)
 Morgenlicht (1984)
 Újhold (1985)
 Fordul a világ (1988)
 Ég és Föld között (1997)
 Csodálatos világ (duetter, 1998)
 Miért hagytuk, hogy így legyen? (1999)
 Verslemez III. (2001)
 Wie sag ich's Dir (2003)
 József Attila verseit énekli Koncz Zsuzsa (2005)
 Egyszerű ez (2006)

Källor

Externa länkar 
 Zsuzsa Koncs website
 Zsuzsa Koncz
 

Födda 1946
Ungerska sångare under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Ungerska sångare under 2000-talet
Ohrids litterära skola

Ohrid litterära skola var en av Bulgariens två betydande kulturella centra under medeltiden; det andra var Preslavs litterära skola (Pliskas litterära skola). 

Skolan grundades i Ohrid år 886 av Klemens av Ohrid, samtidigt med eller kort efter skolan i Preslav. Posten som skolans ledare övergick till Naum av Preslav, efter att Klement av Ohrid utsetts till biskop av Drembica (Velika) år 893.

Ohrids litterära skola använde det glagolitiska alfabetet från skolan grundande till 1100-talet och kyrilliska alfabetet från 800-talets slut och framåt.

Se även 
 Bulgariens historia

Referenser 

Bulgariens historia
Fonográf

Fonográf är en ungersk musikgrupp. Den bildades på nyårsafton 1973 ur spillrorna från Illés (varifrån bröderna Levente och Szabolcs Szörényi samt János Bródy hämtades) och Tolcsvay Trio (László Tolcsvay och Mihály Móricz). Den kan ses som Ungerns första supergrupp. 

Det första album som spelades in av gruppen var Levente Szörényis soloalbum Utazás som kom ut 1974, men samma år kom även gruppens första gemensamma album Fonográf I. Gruppens stil är en något säregen blandning av rock och country med ungerskt stuk, under beskrivningen Country & Eastern. De huvudsakliga låtskrivarna L. Szörényi och Bródy byggde dock i stor utsträckning vidare på det man redan hade börjat kunna skönja på deras tidigare grupp Illés senare karriär. Fonográf spelade också ofta som back-up-band till andra ungerska artister, varav den kanske främst förekommande var sångerskan Zsuzsa Koncz. 

Sammanlagt gav Fonográf ut sex skivor. De första fem kom i rask takt under mitten och slutet av 70-talet, varefter gruppen gjorde ett uppehåll på ett par år då Bródy och Szörényi bland annat fokuserade på sitt ambitiösa rockoperaprojekt István A Király och gruppen dessutom gjorde en rad bejublade konsertframträdanden i samarbete med föregångargrupperna Illés och Tolcsvay Trio. Därefter återförenades man för ytterligare en skiva 1984. På denna skiva tar Tolcsvay ett större ansvar för låtskrivandet, främst beroende på att Szörényi och Bródy hade arbetat så hårt på rockoperan och inte hade tid att komponera så mycket nytt material.

Gruppen har aldrig officiellt upplösts men har inte spelat tillsammans mer än ytterst sporadiskt sedan 1984.

Medlemmar
Levente Szörényi: gitarr, mandolin, keyboard och sång
János Bródy: steelgitarr, flöjt, gitarr och sång
László Tolcsvay: keyboard, gitarr, banjo, flöjt och sång
Szabolcs Szörényi: bas, keyboard och sång
Mihály Móricz: gitarr, mandolin, keyboard, sång
Oszkár Németh: trummor, percussion, sång

Diskografi i urval
Fonográf I (1974)
Na mi újság, Wágner úr? (1975)
FG-4 (1976)
Edison (1977)
Útközben (1978)
Fonográf ...és vidéke (1979) - greatest hits-skiva med val från gruppens första fyra skivor samt från Levente Szörényis soloskiva
Country and Eastern (1980) - best of med låtarna inspelade på engelska
A Koncert (1981) - liveskiva tillsammans med Illés, Tolcsvay Trio och Zsuzsa Koncz
Jelenkor (1984)
A búcsú (1985) - liveskiva
Használat előtt felrázandó (2000) - outgivna låtar och radioinspelningar

Externa länkar
Fonográfia
Fonograf
Újra együtt a Fonográf

Ungerska musikgrupper
Adrian Bjurman

Adrian Bjurman, född 4 mars 1884 i Katarina församling, Stockholm, död 3 juli 1972 i S:t Görans församling, Stockholm, var en svensk filmfotograf och regissör.

Bjurman var anställd 1911–1914 vid AB Svea Film, Svenska Bio 1915–1918, Skandinavisk Filmcentral 1918–1921 som fotograf och filmklippare, han regisserade sin första kortfilm 1933.

Adrian Bjurman var son till skolläraren Anders Bjurman och Augusta Karolina, ogift Ekström. Han var från 1934 till sin död gift med Eva Hansson (1900–1993), dotter till järnarbetare Karl Oskar Hansson och Maria Teresia, ogift Ekström. Makarna Bjurman är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Regi i urval
1945 – Värmeland du sköna ... (kortfilm)
1941 – Albert Engström och hans rospiggar (kortfilm)
1940 – Från Faraos sandal till 58 Karlssons marschkänga (kortfilm)
1933 – En sommarfärd nordanled (kortfilm)

Filmfoto i urval

Källor
Adrian Bjurman i Svensk Filmdatabas
 Bjurman, Adrian på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska filmfotografer
Svenska filmregissörer
Svenska filmklippare
Fotografer från Stockholm
Regissörer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1884
Avlidna 1972
Män
Timo Alakotila

Timo Alakotila, född 15 juli 1959 i Hattula, är en finländsk kompositör, arrangör och musiker.

Timo Alakotilas arbetsfält sträcker sig från finsk folkmusik till tango av mer eller mindre finskt snitt med en del jazziga influenser. Han är sedan många år samarbetspartner till dragspelaren Maria Kalaniemi i såväl duo- och trioformat som i gruppen Aldargaz, där han spelar piano. Denna musik är svår att kategorisera, men på grund av folkmusikinfluenserna brukar den gå under etiketten folkmusik. Som mer ren folkmusiker är hans mest kända insats som tramporgelspelare i spelmansgruppen JPP, vars musikaliska rötter finns i Kaustby. Han ingår även i den något yngre ensemblen Troka, samt i en trio tillsammans med Arto Järvelä och svensken Hans Kennemark. Hans tangoprojekt Unto Tango Orchestra (Tango-orkesteri Unto) är uppkallad av en av de stora männen inom finsk tango spelar främst Alakotilas arrangemang av finsk tango men gör utvikningar till exempelvis franska visor.

Bland hans mer ambitiösa verk som kompositör finns Folk Moods West för storband, gitarr och dragspel. Han har även skrivit en konsert för dragspel och orkester, samt 2004 musik till en kosert med BBC Concert Orchestra, JPP och Maria Kalaniemi.

Alakotila arbetar även som lärare på Sibelius-Akademin samt på en pop och jazz-högskola i Helsingfors, och undervisar i komposition, arrangemang, musikteori, improvisation, tramporgel och piano.

Finländska folkmusiker
Finländska kompositörer
Finländska pianister
Finländska organister
Personer från Hattula
Födda 1959
Levande personer
Män
Remanufacture

Remanufacture, egentligen Remanufacture - Cloning Technology, är ett remixalbum från 1997 av bandet Fear Factory. Albumet remastrades och återutgavs 2005.

Låtlista
"Remanufacture (Demanufacture)" - 6:43
"National Panel Beating (Body Hammer)" - 4:38
"Genetic Blueprint (New Breed)" - 4:23
"Faithless (Zero Signal)" - 5:25
"Bionic Chronic" - 0:33
"Cloning Technology (Replica)" - 5:52
"Burn (Flashpoint)" - 5:06
"T-1000 (H-K)" - 4:07
"Machines of Hate (Self Bias Resistor)" - 5:50
"21st Century Jesus (P*sschrist)" - 7:19
"Bound for Forgiveness (A Therapy for Pain)" - 6:00
"Refinery" - 3:17
"Remanufacture" (edited version) - 5:28 
"Transgenic" (bonusspår) - 5:36

Album av Fear Factory
Amerikanska remixalbum
Remixalbum 1997

es:Demanufacture#Remanufacture
Wilhelm Schimmel Pianofortefabrik

Schimmel (Wilhelm Schimmel Pianofortefabrik GmbH) är Tysklands största tillverkare av pianon, flyglar och andra akustiska tangentinstrument. En stor del av produkterna exporteras.

Företaget grundades av Wilhelm Schimmel den 2 maj 1885 i en förort till Leipzig. År 1895 flyttades verksamheten till Stötteritz och senare till Braunschweig.

Externa länkar
Wilhelm Schimmel Pianofortefabrik GmbH

Tyska företag
Musikinstrumenttillverkare
Företag bildade 1885