kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Roger B. Chaffee

Roger Bruce Chaffee, född 15 februari 1935 i Grand Rapids i Michigan, död 27 januari 1967 vid Cape Canaveral i Florida, var en amerikansk astronaut uttagen i astronautgrupp 3 den 17 oktober 1963. Chaffee hann aldrig genomföra någon rymdfärd innan han omkom i Apollo 1-branden tillsammans med Virgil "Gus" Grissom och Edward "Ed" White.

Nedslagskratern Chaffee på månen och Northrop Grumman:s rymdfarkost Cygnus NG-11 är uppkallade efter honom.

Källor 

Amerikanska rymdfarare
Chaffe, Roger B.
Födda 1935
Avlidna 1967
Män
Personer från Grand Rapids, Michigan
Ellen Heijkorn

Ellen Paulina Heijkorn, född 12 maj 1869 i Överjärna socken i Södermanland, död 6 december 1950 i Stockholm, var en svensk tonsättare,  viskompositör och musiklärare.

Heijkorns familj flyttade till Stockholm 1874. 

Hon studerade vid Kungliga Musikkonservatoriet där hon avlade organistexamen 1891 och musiklärarexamen 1894. Därefter arbetade hon som lärarinna i sång och musik vid först Katarina folkskola, senare vid Adolf Fredriks folkskola som sedan blev Gustav Vasa folkskola. Hon fortsatte vid samma skola resten av sitt arbetsliv. 

Hon gick i pension 1939 och dog 1950 i Stockholm. Hon gifte sig aldrig och bodde länge med sin mor och sina ogifta syskon.

Vid sidan av sitt yrke komponerade hon också sånger med pianoackompanjemang och visor, bland annat melodin till "Mor, lilla mor, vem är väl som du" och "Nu så kommer julen".

Verk 
Lista över kompositioner av Ellen Heijkorn.

Sång och piano
 Liten Karins vaggvisa. Text av Karl Alfred Melin och utgiven 1904.

 Vallflickans visa. Text av Anna Preinitz och utgiven 1905.

 Julvisa "Nu så kommer julen". Text av Zacharias Topelius och utgiven 1920.

 Mor, lilla mor. Text av Astrid Gullstrand och utgiven 1921.

 Ängsblommornas visa. Text av Zacharias Topelius och utgiven 1922.

 Två julsånger. Utgiven 1924.
Betlehems stjärna. Text av Lina Sandell. 
Det klingar en ton öfver frusen sjö. Text av Aster. 

 Rida rankeben. Text av Carl Magnus Ekbohrn och utgiven 1924.

 Mormors blommor. Text av Siri Dahlquist och utgiven 1924.

 Linnéan - Tillägnan. Text av Sonja Hedberg och utgiven 1926.

 Därhemma. Text av Sonja Hedberg och utgiven 1926.

 Solskensvisa. Text av Anna Maria Roos och utgiven 1928.

 Du mitt land!, för en eller två stämmor. Text av Sonja Hedberg och utgiven 1928.

 Lill-barnet sover. Text av Sonja Hedberg och utgiven 1931.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

Svenska klassiska kompositörer under 1800-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska viskompositörer
Svenska musikpedagoger
Svenska musiker under 1800-talet
Svenska musiker under 1900-talet
Personer från Överjärna socken
Födda 1869
Avlidna 1950
Kvinnor
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Walter Hallberg

Walter Hallberg (Valter Isidor Napoleon) född 18 juli 1907 i Borås, Västergötland, död 8 december 1997 i Johannes församling, Stockholm, svensk sångare och musiker (saxofon, piano

Hallberg inledde sin musikerkarriär som gårdsmusikant. 1938 fick han möjlighet att spela in sin första grammofonskiva och några år senare under andra världskriget var han verksam som fältartist.

Kompositioner och sångtexter i urval
Det var länge se'n sist - text och musik
Susa aftonvind - text och musik

Diskografi i urval
Det borde vara förbjudet med så vackra ögon, ur filmen Adolf klarar skivan - Olle Johnny & Co
Drömmarnas ö - Tahiti - Yngve Stoors hawaiiorkester
Han hade seglat för om masten - Arena orkester
Den tid vi förbida - Olle Johnnys Orkester
I vårt eget lilla sagoland - Olle Johnnys Orkester

Svenska sångare under 1900-talet
Män
Svenska saxofonister
Svenska pianister under 1900-talet
Födda 1907
Avlidna 1997
Personer från Borås
Framåt! Så ljuder vårt fältrop idag

Framåt! Så ljuder vårt fältrop idag är en sång med text från 1889 av August Storm till en engelsk melodi. 1889 användes samma melodi som till Herre, i blodet som utgjutet är

Publicerad i 
Nya Stridssånger 1889 som nr 65
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 379 under rubriken "Strid och verksamhet - Maning till kamp".
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1930 som nr 379.
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 446 under rubriken "Strid Och Verksamhet - Kamp och seger".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 612 under rubriken "Strid och kallelse till tjänst".
Sångboken 1998 som nr 28.

Övrigt
Sången har även använts som filmmusik till Körkarlen (1958).

Svenska psalmer
En stridsman uti hären jag blivit

En stridsman uti hären jag blivit är en sång från 1894 med text och musik av Otto Lundahl.

Publicerad i
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1907 som nr 100.
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 409 under rubriken "Strid och verksamhet - Under striden".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 439 under rubriken "Strid Och Verksamhet - Kamp och seger".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 607 under rubriken "Strid och kallelse till tjänst".

Sången används även som filmmusik i Körkarlen (1958).

Svenska psalmer
Filmlåtar
Blodet, blodet, Jesu dyra blod

Blodet, blodet, Jesu dyra blod är en sång med text och musik från 1882 av Erik August Skogsbergh.

Publicerad i
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 37 i körsångsdelen under rubriken "Frälsning".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 37 i körsångsdelen under rubriken "Frälsning".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 776 under rubriken "Frälsning".

Övrigt
Sången används som filmmusik till Körkarlen (1958).

Svenska psalmer
Filmlåtar
Bo Lagevi

Bo Lagevi är en gemensam pseudonym för deckarförfattarna Jenny Berthelius, K. Arne Blom, Jean Bolinder, Kjell E. Genberg, Sture Hammenskog  och Jan Moen. 

Böckerna ingick i serien Brottsplats Sverige, utgiven på 1970-talet i 19 volymer av B. Wahlströms bokförlag. Inledningsvis erbjöds Kjell E. Genberg att skriva seriens alla böcker, men bedömde utgivningstakten som alltför betungande och kontaktade då övriga namn, främst hämtade från Skånska Deckarsällskapet, för att bilda en författarfirma. De konstaterade att "bolag är vi", vilket justerades till "bolag e vi", som blev Bo Lagevi. 

Författarna beskrev händelser i staden Staden och introducerade svensk kriminallitteraturs troligen första afrosvenske polis i form av Harald H. Harald, vars personlighet delvis kan ha hämtats från på Ed McBains judiske kriminalare Meyer Meyer. Bo Lagevi stod som författarnamn bakom 13 av seriens 19 böcker.

2015 utgavs tio av de 13 Bo Lagevi-böckerna som e-böcker av Wela Förlag.

Av de sex volymer i serien Brottsplats Sverige som saknade pseudonym Bo Lagevi skrevs tre av Tommy Schinkler, två av Bo Sehlberg och en av Eric Strange (pseudonym för Jan Håkansson).

Bibliografi 
 Om sanningen ska fram, 1976 (skriven av Kjell E. Genberg och återutgiven i Alibimagasinet 1996)
 Allt vad du gjort mot någon, 1976 (skriven av K. Arne Blom och återutgiven 1981 under författarens riktiga namn)
 Döden på väg, 1976 (skriven av Sture Hammenskog)
 Förloraren tar allt, 1976 (skriven av Kjell E Genberg och återutgiven i Alibimagasinet 1996)
 Maskerat mord, 1977 (skriven av Jenny Berthelius)
 Utan personligt ansvar, 1977 (skriven av K Arne Blom)
 Medaljens baksida, 1977 (skriven av Jean Bolinder)
 En död i skönhet, 1977 (skriven av Jenny Berthelius)
 En förlorares brott, 1977 (skriven av Jan Moen)
 En kritikers död, 1978 (skriven av Jean Bolinder)
 Gyllene triangeln, 1978 (skriven av Kjell E. Genberg och återutgiven 1996 under författarens riktiga namn)
 Spel över två zoner, 1978 (skriven av K. Arne Blom)
 Ensam är svag, 1978 (skriven av Jan Moen)

Källor

 

Svenskspråkiga författare
Svenska kriminalförfattare
Författarpseudonymer
Bolag (kortspel)

Bolag är, i bridge och några andra kortspel, ett tvåmanslag som tävlar tillsammans mot andra bolag. Medspelaren i bolaget kallas partnern. Spelarna i samma bolag sitter mitt emot varandra vid bordet.

Kortspel
Bridge
Volga (olika betydelser)

Volga kan syfta på

 Volga (flod) – en flod i Ryssland
 Volgaområdets federala distrikt – ett federalt distrikt i Ryssland
 Volga, Iowa – en ort i Clayton County
 Volga (bilmärke) – ett bilmärke från den ryska biltillverkaren GAZ
 HK Volga Uljanovsk – en bandyklubb i Uljanovsk i Ryssland
 1149 Volga − en asteroid i huvudbältet
Kodek

Kodek är en komponent som kodar och avkodar digitala dataflöden eller signaler på olika sätt.

Funktion 
En kodek kodar en dataström eller signal för överföring, lagring och tolkar den för uppspelning eller redigering. En videokameras A/D-omvandlare konverterar den analoga videosignalen till en digital videosignal, vilken sedan passerar en videokomprimeringskomponent för digital överföring eller lagring. Vid uppspelning så extraherar den mottagande enheten sedan signalen och en D/A-omvandlare konverterar tillbaka den från digital till analog form.

En ljudkomprimerare konverterar analoga ljudsignaler till digitala signaler för överföring eller lagring. En mottagande enhet konverterar sedan tillbaka den digitala ljudsignalen till analog ljudsignal för avspelning.

Oftast innehåller multimediadataströmmar både ljud- och videodata och ofta även någon form av metadata som tillåter synkroniseringen av ljud och video. Dessa tre kan hanteras av olika program, processer eller hårdvara; men för att multimediadataströmmen ska vara användbar i lagrad eller uppspelbar form måste de kapslas samman i ett behållarformat. AVI påstås av många vara en kodek, men AVI är endast ett behållarformat. Andra kända behållarformat är bland annat QuickTime, RealMedia, Matroska, Ogg och MP4.

Kvalitet 
De flesta kodekar orsakar försämring i kvaliteten, se förstörande komprimering. Ursprungligen var detta för att kunna arkivera små komprimerade filer som var lätta att spara och överföra. Det finns dock kodekar som inte orsakar någon försämring, se icke-förstörande komprimering. Men den lilla förändringen omkodningen ger i kvalitet och storlek spelar oftast ingen roll om inte filen inte ska redigeras i framtiden. I dessa fall kan upprepad kodning och avkodning försämra kvaliteten ytterligare.

Kodek eller codec 
Codec är ett engelskt ord och kommer från decoder-encoder eller compression/decompression. På svenska handlar det alltså om kodning och komprimering, så stavningen kodek blir naturlig. Den termen rekommenderas också av Svenska datatermgruppen. Även ordet omkodare används för detta begrepp.

Referenser

Datateknik
Videoformat
Video
Den Beste Sykkel

Den Beste Sykkel, mer känt som DBS, är ett norskt cykelmärke, som ursprunglig var tillverkad i Norge av Jonas Øglænd A/S som har huvudkontor i Sandnes. Numera är cyklarna tillverkade i Kina, men märket finns kvar.

Företaget grundades 1892 av Jonas Øglænd under namnet Øglænd Cyklelager. Man fick efter ett tag agenturen för den tyske cykeltillverkaren Hengstberg och senare det amerikanska cykelmärket The World. Cyklarna monterades i Norge, under namn som Viking och Fram. Sedan 1932 har det nuvarande varumärket DBS använts, efter ett namnförslag från en 12-årig pojke. DBS utläses Den beste sykkel (den bästa cykeln). 1972 stod DBS:s nya fabrik klar i Sandnes, men numera sker ingen tillverkning där.

1989 köptes DBS av Monark. Sedan 1996 ingår DBS tillsammans med bland andra Crescent och Monark i Cycleurope och företagets modeller är i dag mycket lika Crescents motsvarande modeller. Cykeltillverkningen är nedlagd i Norge men märket och bland annat produktutveckling finns kvar. Firman tillverkade förr även mopeder och motorcyklar under märket Tempo. Några av mopedmodellerna såldes i Sverige under DBS-märket, till exempel DBS Saxonette, DBS SPORT och DBS Panter.

Externa länkar
DBS svenska webbplats
DBS norska webbplats

Norska cykeltillverkare
Företag bildade 1892
Monark Crescent-bolagen

Monark Crescent-bolagen, MCB, senare Monark Crescent AB, var ett verkstadsföretag som bildades 1964, efter att Svenska Cykelfabriken Monark fusionerats med Nymanbolagen 1960. Nymanbolagen hade vid sammanslagningen sedan flera år tillverkat cyklar under varumärket Crescent. Monark Crescent AB fanns kvar fram till 1999, då som dotterbolag till börsnoterade Monark Stiga AB. Efter omstruktureringar på ägarsidan tillverkas cyklar under varumärkena Crescent och Monark av Cycleurope och Monark Exercise AB, båda dotterbolag till Grimaldi Industri AB.

Historia
Vid samgåendet med 1960 blev Nymanbolagen moderbolag, men Monarkgruppen var huvudägare. De båda grupperna hade då ett aktiekapital på 6 miljoner respektive 10 miljoner kronor. År 1964 ändrades namnet till Monark Crescent Bolagen, eller MCB. Till Monark-Crescent Bolagen kom även Monarks verksamhet i Tobo, där bland annat radioapparater och skidor tillverkades. Monarks skidor bar märket Limex, men tillverkades sedan 1967 vid Edsbyverken. Monark tillverkade motorcyklar från 1920-talet och erövrade många medaljer i motocross och enduro, bland annat genom Ove Lundell och Sten Lundin. En av de mer kända modellerna är Monark-Albin m/42.

1968 tecknades en överenskommelse om licenstillverkning av cyklar med ett bolag i Peru. Produktionen beräknades uppgå till 30 000 cyklar per år vilket motsvarade halva cykelmarknaden i Peru det året. 

Monark hade som mest 2 000 anställda. De olika verksamheterna utanför cykeltillverkningen avyttrades efter hand. Tobofabriken lades ner 1967, och 1971 köpte finansmannen Kaj Källqvist upp en stor del av aktierna i Monark. Uppsalafabriken såldes till Volvo 1973. Stikkan Andersons Polar köpte Monark 1978 via investmentbolaget Kuben. Fabrikerna i Sydamerika avyttrades 1979. Även sportsektionen, elektroniksektionen och båtsektionen avyttrades.

Segelbåtar
Under 1970-talet tillverkades även ett antal segelbåtar, bland annat sådana konstruerade av Pelle Pettersson och Peter Norlin. 

Exempel på Monarks segelbåtar, med tillverkningsåren inom parentes:
 Monark 44 (Giggen)
 Monark 690
 Monark 700 (1978-1982)
 Monark 606 (1970-1998)
 Monark 806 
 Monark 540 (1974-1977)

I utbudet fanns också motorbåtar, bland andra Monark 670 (1971-1980), ritad av Pelle Peterson.

Monark Crescent hade fram till 1978 dessutom verksamhet i Uppsala. Koncernen ägde också en fritidsanläggning i Funbo utanför Uppsala, vilken avyttrades 1994.

Referenser

Externa länkar
Raketsport - allt om MCB Mopeder 
Cykelhistorik, hos Tekniskamuseet.se
Cykelhistoria Monark, hos Cykelhistoriska Föreningen

Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Ej längre existerande svenska cykeltillverkare
Företag bildade 1964
Företag upplösta 1999
Grusstarr

Grusstarr (Carex hirta) är en flerårig gräslik växt inom släktet starrar och familjen halvgräs. Grusstarr har långa jordstammar och är krypande, och har mörkt rödbruna basala slidor. Dess strån är glänsande, kala och nertill grova. De klargröna eller grågröna bladen blir två till fem mm breda, är platta och håriga liksom bladslidorna. Grusstarr har två till tre smala hanax och två till fyra långt skilda hanax som är en till tre cm långa, upprätta och långskaftade. De nedre stödbladen har samma längd som strået. Hanaxfjällen är ofta finhåriga, medan honaxfjällen är bleka och blir från sex till åtta mm, och har en lång grön mittnerv och sträv uddspets. De blågröna till rödbruna fruktgömmena blir från fem till sju mm, är finhåriga och har en tydliga nerver. Fruktgömmena har även en två mm lång, sträv och kluven näbb. Grusstarr blir från 15 till 60 cm hög och blommar från maj till juni.

Utbredning 
Grusstarr är ganska vanlig i Norden och återfinns vanligen på torr till frisk, näringsrik sand- och lerjord, såsom stränder, betesmark, stigar, vägkanter, diken, sluttningar, grustag och utfyllnader. Dess utbredning i Norden sträcker sig till södra kusten i Finland, Åland, hela södra Sverige inklusive Öland och Gotland, Norges sydkust samt hela Danmark.

 Referens: Den nya nordiska floran

Externa länkar 
 Den virtuella floran

Starrar
Gr Växtindex
Simmering-Graz-Pauker

Simmering-Graz-Pauker AG (SGP) var ett österrikiskt verkstadsindustriföretag. SGP var en av de största industrierna i Österrike för tillverkning av motorer. Företaget var en sammanslagning 1941 av företagen Paukerwerke och Maschinen- und Waggonbau Fabriks AG Simmering. SGP köptes under 1990-talet av Siemens.

Wiens tunnelbanas första  tunnelbanevagnsmodell, Silverpilen (Silberpfeil), byggdes av Simmering-Graz-Pauker och den första versionen, Typ U, levererades 1972. Tekniskt är vagnarna mycket lika vagnarna i Münchens tunnelbana och Nürnbergs tunnelbana från samma tid. År 1987 levererades efterföljaren Typ U1 som exteriört är lik den första modellen.

Bildgalleri

Österrikiska företag
Steiermark
Spårvagnstillverkare
Siemens
Franska protektoratet Marocko

Franska protektoratet Marocko kallades den del av Marocko som var ett franskt protektorat under åren 1912-1956. Området utgjorde större delen av Marocko, medan nordkusten och landområdet närmast innanför detta samt en del i söder var spanskt protektorat (Spanska Marocko). För närmare uppgifter, se Marockos historia.

Vidare läsning 
   

Historiska länder och riken i Afrika
Marocko under 1900-talet
Stater och territorier bildade 1912
Stater och territorier upplösta 1956
Marocko
Relationer mellan Frankrike och Marocko
Historiska monarkier
Arabiskspråkiga länder och territorier
Franskspråkiga länder och territorier
Lars Tornstam

Lars Folke Tornstam, född 27 oktober 1943, död 17 januari 2016, var en svensk sociolog.

Lars Tornstam har äldreforskning som sin specialitet och är sociologiprofessor vid Uppsala universitet. Han disputerade 1973 vid Uppsala universitet med avhandlingen Att åldras : socialgerontologiska perspektiv, och har sedan dess fördjupat sig ytterligare i området de äldre och samhället. 1987-1992 var han professor vid Köpenhamns universitet, och utnämndes sistnämnda år till den nyinrättade professuren i social gerontologi vid Uppsala.

Internationellt är Lars Tornstam känd för teorin om gerotranscendens.

Bibliografi i urval
Gerotranscendence : a developmental theory of positive aging, Springer Publishing Company, New York 2005,  
Åldrandets socialpsykologi, Norstedts Akademiska Förlag , Stockholm 2005, Åldrandets socialpsykologi'' , Norstedts akademiska förlag, Stockholm 2011,  (Åttonde omarbetade upplagan, den första utkom 1978)

Källor

Noter

Externa länkar 
Lars Tornstams hemsida på Uppsala universitets webbplats

Födda 1943
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Svenska professorer i sociologi
Män
Avlidna 2016
Svenska professorer i gerontologi
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Guy Lombardo

Gaetano Alberto "Guy" Lombardo, född 19 juni 1902, död 5 november 1977, var en kanadensiskfödd amerikansk violinist och orkesterledare.

Lombardo ledde från 1924 tillsammans med sina bröder Carmen, Lebert och Victor Lombardo den extremt långlivade och populära dansorkestern Guy Lombardo & His Royal Canadians. Orkestern marknadsfördes under mottot The Sweetest Music This Side of Heaven. Guy Lombardo blev naturaliserad medborgare i USA 1938.

Källor

Födda 1902
Avlidna 1977
Kanadensiska violinister
Amerikanska violinister
Kanadensiska orkesterledare
Amerikanska orkesterledare
Män
Personer från London, Ontario
Geoffrey Palmer

Geoffrey Dyson Palmer, född 4 juni 1927 i London, död 5 november 2020 i The Lee, Buckinghamshire, var en brittisk skådespelare. Palmer har bland annat medverkat i TV-serien Par i karriären samt filmer som En fisk som heter Wanda, Ursäkta, vad är klockan och Bondfilmen Tomorrow Never Dies.

I Storbritannien är Palmer en ofta sedd skådespelare i engelska komediserier på TV. Den mest långlivade är den populära As Time Goes By, som gjordes mellan åren 1992 och 2002, där han spelade mot Judi Dench. Här spelar Palmer den typiske buttre engelsmannen som kastar ur sig bitska kommentarer.

Andra serier Palmer gästspelat i är Svarte Orm och Pang i bygget. I den senare spelade han doktorn i avsnittet med den döda hotellgästen.

I TV-serien Par i karriären (1986) spelade Palmer mot Penelope Keith. I serien jobbade de på samma bokförlag och var i hemlighet gifta, vilket ledde till tilltrasslade situationer. När serien fortsatte året efteråt ersattes Palmer av Peter Bowles (som tidigare spelat mot Keith i Ombytta roller).

Filmografi i urval 

A Prize of Arms (1962)
Incident at Midnight (1963)
The Engagement (1970)
O Lucky Man! (1973)
The Battle of Billy's Pond (1976)
Butterflies (TV-serie 1978–1983)
 
Whoops Apocalypse (TV) (1982)
Ett expertvittnes död (TV-serie) (1983) 
Waters of the Moon (TV) (1983)
The Honorary Consul (1983)
A Zed & Two Noughts (1985)
Ursäkta, vad är klockan (1986)
Season's Greetings (TV) (1986)

1988 – Hawks 
1992–2002 – As Time Goes By (TV-serie) 

1997 – Hennes majestät Mrs Brown (Mrs. Brown)

1998 – Alice i spegellandet (TV) (Alice Through the Looking Glass)
1998 – Fool, Britannia! (Stiff Upper Lips)

2000 – Rat 

2005 – The Man-Eating Leopard of Rudraprayag (TV)

Källor

Externa länkar 
 

Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Skådespelare från London
Födda 1927
Avlidna 2020
Män
Karl-Olof Finnberg

Karl-Olof Finnberg, född 1 juli 1922 i Lycksele, död 8 juni 1987 i Bromma, var en svensk orkesterledare och musiker (sångare, gitarrist).

Finnberg var medlem i sånggruppen Flickery Flies 1946–1954.

På Svenskt visarkiv finns ett femtiotal arrangemang för fyra röster, text och ackordsanalys, skrivna av Karl-Olof Finnberg.

Filmografi
 – sångare och gitarrist i Flickery Flies

Diskografi i urval
Klockorna vid Seine - Hasse Wallins orkester
Mexican hat dance - Hasse Wallin, dragspel - Karl Olof Finnbergs orkester
Apasionadamente - Jaerde - Finnbergs orkester
Kan vi inte börja om igen? (La ultima noche) - Jærde - Finnbergs orkester

Källor

Karl-Olof Finnberg på Svensk mediedatabas

Externa länkar
Karl-Olof Finnberg på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960

Svenska sångare
Män
Svenska gitarrister
Födda 1922
Svenska orkesterledare
Avlidna 1987
Personer från Lycksele
Enköpings-Posten

Enköpings-Posten är en morgon- och dagstidning som ges ut i Enköping. Tidningen ingår sedan 1 januari 2017 i NTM-koncernen. Dessförinnan ägdes den i många år av NWT-koncernen. Enköpings-Postens politiska beteckning är liberal och tidningen grundades i Enköping år 1880. Gottfrid Peterson var tidningens första chefredaktör. 

Torvald Lönnefalk var tidningens chefredaktör 1947–1961 och efterträddes vid årsskiftet av Nils Norling från Norrbottens-Kuriren 1962.

Thomas Mattsson började sin journalistiska bana på Enköpings-Posten, tidigare chefredaktör för Expressen, nu senior advicer för Bonnier News.

Håkan Wikström är Enköpings-Postens nuvarande chefredaktör. Han tillträdde 17 maj 2021.

Referenser

Externa länkar
Enköpings-Postens webbplats

Svenska dagstidningar
Svenskspråkiga dagstidningar
Dagstidningar startade 1880
Gustav Aagaard

Carl Gustav Oscar Aagaard, född 18 september 1852 i Sandefjord, död 1927, var en norsk präst och psalmförfattare. 

Hans författarskap var först av religiös natur, men han utgav senare romaner, som räknas till underhållningslitteratur med kraftigt moraliserande tendens. Han är också känd för sina psalmer. I Sverige finns han representerad i Svenska Missionsförbundets Sångbok 1920.

Han var bror till författaren Oscar Aagaard (född 1855).

Psalmer
 Jesus, giv eld i vart hjärta nr 621 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 översatt av Märta Lagerfelt (född Schubert)

Bibliografi
Speilbilleder (1896)
Sterke hænder (1897)
En spøgelseshistorie (1899)
"I skuggor och ljus", svensk översättning av Signe Wester 1901 av I skygger og lys (1900)
"När ankaret föll. En julberättelse",  svensk översättning av Signe Wester 1902Keiser Felix (1904). Filmatiserad 1921.Ur själarnas historia'', 1917

Norska psalmförfattare
Födda 1852
Avlidna 1927
Män