Carl Anton Wetterbergh

Carl Anton Wetterbergh, född 6 juni 1804 i Jönköping, död 31 januari 1889 i Linköping, var en svensk läkare, författare och grafiker, mest känd under pseudonymen Onkel Adam.

Biografi
Han var son utom äktenskapet till hovrättsrådet och konstnären Anders Johan Wetterbergh och Anna Christina Lyckman (Lökman) och från 1837 gift med Hedvig Fredrika Brydolf samt halvbroder till Alexis Wetterbergh. Han växte upp med en frisinnad publicist som far och fick enligt dåtiden en mycket fri uppfostran.

Wetterbergh ägnade sig först åt studier i juridik vid Lunds universitet, men då fadern hade kommit på obestånd sadlade han om och utbildade sig till läkare. Detta skedde under stora umbäranden, då han själv måste försörja sig under studietiden. 1834 blev han medicine licentiat och tjänstgjorde som läkare i Jönköping under Sveriges första koleraepidemi. Han blev slutligen kirurgie magister 1835 och år 1837 utnämndes han till regementsläkare vid Jämtlands fältjägarregemente och bosatte sig som nygift i Östersund. Han grundade år 1845 Jämtlands första tidning, Jämtlands Tidning.

Redan 1832 hade han medarbetat som novellist i Stockholms-Posten. Sedan gjorde han uppehåll i författandet till 1840-talet. I hemmet i Östersund blev bristen på böcker akut. Tre nära dödsfall, bland annat en dotter och Wetterberghs far, gjorde att han började skriva små noveller till tröst, som han sedan högläste för hustrun under de långa vinterkvällarna. En god vän i Stockholm fick ta del av manuskripten och han placerade dem i Aftonbladet. En generalmönstring var den första genremålningen som publicerades den 13 maj 1841. Snart blev signaturen Onkel Adam mycket känd och uppskattad och en av sin tids mest lästa författare. En första samling Genremålningar kom ut 1842 och flera följde i snabb takt under åren 1843–1846. Jfr. bibliografin nedan.

1846 flyttade han till Stockholm och blev biträdande läkare i Styrelsen över fängelser och arbetsinrättningar i riket. Han engagerade sig i det litterära Stockholmslivet och var en av initiativtagarna till Konstnärsgillet. Han var mycket intresserad av tidens politiska och sociala reformkrav. Det präglar också framför allt de romaner han gav ut omkring 1847 till 1849. Onkel Adam var hela sitt liv en demokrat och världsförbättrare, som ville avslöja och peka ut missförhållanden i samhället. Han var medlem i Stockholms Reformsällskap och den 18 mars 1848 håller han tal på en bankett vid Brunkebergstorg om behovet av att avskaffa ståndsriksdagen. I samband därmed utbryter våldsamma upplopp, de s.k. marsoroligheterna och Wetterbergh blir sedermera utfrusen och drar sig tillbaka från politiken.

Hans stil var enkel och okonstlad och som han själv uttryckte det: "ju större verkningar man kan frambringa med små medel, dess bättre; konstens högsta uppgift är inte att vara konstig". Tyvärr blev han med tiden allt mera mångordig och han borde ha fortsatt att skriva korta berättelser. Romanerna präglas av bristande komposition och personernas karaktärer sönderfaller under berättelsen gång i flera olika. Hans romaner består egentligen av en serie små situationer som kan vara nog så bra, men de blir aldrig till en helhet. 

Ett förordnande 1848 förde honom till Östergötland som regementsläkare vid Första livgrenadjärregementet. Vid början av 1860-talet miste han lusten att skriva romaner och noveller. Efter en vissamling 1861 ägnade han sig 1862 till 1872 åt att ge ut Linnea, tidning för barn. Den var på flera sätt banbrytande och såg som sin uppgift att både roa och förmedla kunskap. 

Både Snoilsky och Topelius har ägnat Wetterbergh varma hyllningsdikter. Svenska Akademien gav honom 1869 kungliga priset för litterära förtjänster. Hans böcker är översatta till tyska, flera även till danska, engelska, franska och nederländska.

Konstnärskapet
Liksom sin halvbror Alexis var han konstnärligt intresserad och utövade själv som konstamatör ett konstnärskap. Hans största intresse var illustreringen av skönlitterära bidrag i tidningar, tidskrifter och kalendrar. Förutom att han själv experimenterade att på galvanisk väg framställa träsnitt kommenterade han ofta de teckningar som förekom i tryck. Bland hans grafiska blad finns ett träsnitt av gården Sätra utanför Norrköping.

År 1874 tog Wetterbergh avsked från sin tjänst och drog sig tillbaka. Han dog år 1889 i Linköping. I Linköping finns hans bostad Onkel Adamsgården bevarad. Hans grav finns på Gamla griftegården i Linköping.  

Den 15 september 1927 avtäcktes en minnestavla över Wetterbergh på det hus där han bodde under sin sista tid. Huset hade förvärvats av Linköpings stad och återställts i det skick som gällde då Wetterbergh gick bort.

Bibliografi

Skönlitteratur

 - Ingår i: Toilette- och theateralmanach, 1842.

 - Innehåll: Pfefferkorns reseminnen ; Minnen från mina informators-år ; P-P-P. Dramatisk skizz i en scen ; Tant Margaretas soiréer.

 - Innehåll: 1. Gubben Lundman och hans vänner. Stycken på vers (Föreningslänken, Min tro). Tankar om svenskarne; 2. Då samtalsämnena tryta. Adam och Eva. Forntid och Nutid. En samvetsfråga till vår tid. En historisk Hörsaga; 3. Nutidens martyrer; 4. Litteraturen, kritiken och Svenska Akademien. Ungdomsvännerna hafva gift sig! När samtalsämnena tryta. Frågvisa barn

Varia

Redaktörskap

Samlade och valda verk

 Fulltext: Göteborgs universitetsbibliotek, Projekt Runeberg.

Priser och utmärkelser
1869 – Kungliga priset

Referenser

Tryckta källor
 

Svenskt konstnärslexikon del V, sid 649, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Vidare läsning
 - Sid. 56-60 innehåller Wetterberghs text En mästare för sextio år sedan, ursprungligen publicerad i Jönköpings Dagblad 1874-07-04.

*Warburg, K: Onkel Adam. I: Svea, 1881.

 - Behandlar En ny barntidning - Onkel Adam och hans Linne.

Externa länkar 
 
 
 
 Carl Anton Wetterbergh på Projekt Runeberg

Svenska författare under 1800-talet
Författare publicerade under pseudonym
Svenska läkare under 1800-talet
Svenska grafiker under 1800-talet
Författare från Jönköping
Författare från Östergötland
Läkare från Jönköping
Konstnärer från Jönköping
Gravsatta på Gamla griftegården i Linköping
Födda 1804
Avlidna 1889
Män