kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Harlech Castle

Harlech Castle är en slottsruin som ligger i Harlech i Wales. Slottet byggdes i samband med Edvard I:s andra fälttåg mot norra Wales för att befästa det engelska greppet över Wales. Konstruktionen påbörjades 1283 och arbetet tog sju år att färdigställa. Liksom många av borgarna i området ritades den av James of St George. Slottet byggdes uppe på en klippa nära havet. Strandlinjen har sedan dess dragit sig tillbaka. Borgen är känd från sången Men of Harlech.

Historik
År 1404 erövrades slottet av Owain Glyndŵr under dennes uppror mot Englands styre över Wales. Harlech Castle blev hans residens och huvudkvarter. Fyra år senare, efter en lång belägring, blev slottet återtaget av engelsmännen under prins Henrik (senare Henrik V).

Under Rosornas krig hölls Harlech av Sir Richard Tunstall under den första delen av Edvard IV av Englands styre (1461-1470). Slottet var den sista befästning som fortfarande stod under Lancasters kontroll. Efter att slottet omringats av Yorkska trupper 1468 lyckades försvararna motstå en lång belägring genom att transporter till slottet kunde ske sjövägen. Efter hela sju år gav slottets försvarare upp och det sista Lancasterfästet föll.

Nutiden
Harlech är en del av "Castles and Town Walls of King Edward in Harlech, Beaumaris, Caernarfon and Conwy (Gwynedd)" och är ett världsarv. Slottet sköts idag av Cadw och är öppet för besökare.

Externa länkar

Officiell webbplats

Borg- och slottsruiner i Wales
Kung Edvards slott och stadsmurar i Gwynedd
University of Massachusetts

University of Massachusetts är det delstatliga universitetet i Massachusetts i USA. Det har rötter tillbaka till 1863. Det främsta universitetscampuset finns i Amherst, men det finns även universitetsenheter i Boston, Lowell och Dartmouth. Dessutom finns ett medicinskt universitetscampus i Worcester.

Lärosätet rankades på plats 191 i världen i Times Higher Educations ranking av världens främsta lärosäten 2018.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Adagio

Adagio kan syfta på:

 Adagio (musik) - en musikalisk tempobeteckning
 Adagio (cirkus) - ett akrobatnummer med långsamma rörelser, ofta med en manlig och en kvinnlig artist
 Adagio (dikt) – en dikt av Bo Bergman, tonsatt av Wilhelm Stenhammar
 Adagio (progmetalband) – ett franskt progmetalband
 Adagio (radioprogram) – ett radioprogram i Sveriges Radio P2
 Adagio (segelbåt) – segelbåtsmodell ritad av Lars-Olof Norlin och som har tillverkats i tre olika storlekar: Adagio 27, Adagio 331 och Adagio 44
 Adagio (hotell) – en hotellkedja i Accor-koncernen
 Adagio (musikalbum) – ett album av Sweetbox
Beacon Hill

Beacon Hill är en stadsdel i centrala Boston i Massachusetts i USA. Stadsdelen kännetecknas av radhus i äldre stil och har en viss småstadskänsla. Det anses vara ett av de mest exklusiva bostadsområdena i USA.

Massachusetts State House, där delstatens guvernör och parlament har sitt säte, finns på Beacon Hill.

Externa länkar 

 Beacon Hill
 A Short History of Boston's Beacon Hill by Arlene Vadum
 The Book of Boston (1916) av Robert Shackleton
 
 Colonial Society
 
 Vilna Shul – synagoga på Beacon Hill

Stadsdelar i Boston
Mohammed Bouyeri

Mohammed Bouyeri, född 8 mars 1978 i Amsterdam, Nederländerna, dömd till livstids fängelse för att han 2 november 2004 mördat filmregissören Theo van Gogh. Innehar både nederländskt och marockanskt medborgarskap. Han var medlem i Hofstadgroep.

Födda 1978
Marockanska mördare
Nederländska mördare
Män
Levande personer
Personer från Amsterdam
Hans Tilkowski

Hans "Til" Tilkowski, född 12 juli 1935 i Husen i Dortmund, död 5 januari 2020, var en tysk fotbollsmålvakt och fotbollstränare. Han var Västtysklands förstamålvakt under VM i England 1966.

Tilkowski var under flera år etta i det tyska målet och var framgångsrik i klubblaget Borussia Dortmund med bland annat seger i Cupvinnarcupen. 1962 fick Tilkowski överraskande stå tillbaka för Wolfgang Fahrian under VM i Chile. 1967 spelade Tilkowski sin sista landskamp. Efter den aktiva karriären har Tilkowski även verkat som tränare.

Meriter 
 39 A-landskamper för Västtyskland 
 VM i fotboll: 1966
VM-silver 1966
 Cupvinnarcupen: 1966
 Årets tyska spelare 1965

Klubbar 
 VfL Husen 19
 SuS Kaiserau
 Westfalia Herne
 Borussia Dortmund
 Eintracht Frankfurt

Tyska fotbollsmålvakter
Tyska fotbollstränare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Borussia Dortmund
Spelare i Eintracht Frankfurt
Tränare i TSV 1860 München
Tränare i AEK Aten FC
Tränare i 1. FC Nürnberg
Tränare i SV Werder Bremen
Spelare i SC Westfalia Herne
Spelare i VM i fotboll 1962
Spelare i VM i fotboll 1966
Personer från Dortmund
Officerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Män
Födda 1935
Avlidna 2020
Tyska idrottare under 1900-talet
Adagio (musik)

Adagio (av ital. adagio, 'sakta') är en mycket vanlig tempobeteckning inom konstmusiken. 

Termen adagio används ofta som tempoföreskrift i långsamma satser i flersatsiga orkesterverk och kammarmusikaliska verk. Den står i sådana fall ofta som rubrik för satsen ifråga (även särskilda ensatsiga stycken kan bära titeln "Adagio"). Mätt med metronom anses adagio motsvara 66-76 slag per minut, vilket är en aning snabbare än largo och larghetto men långsammare än andante.

Musiktermer
Lothar Emmerich

Lothar Emmerich, född 29 november 1941 i Dortmund, död 2003, var en tysk professionell fotbollsspelare, anfallare.

Emmerich var en av Bundesligas bästa anfallare under 1960-talet och var med i VM 1966. I gruppspelsmatchen mot Spanien gjorde han ett klassiskt mål ur extremt liten vinkel. Emmerich spelade i finalen mot England vilket blev hans sista landskamp. Totalt spelade han fem landskamper och gjorde två mål för det västtyska landslaget. Efter tiden i Dortmund spelade Emmerich bland annat i Belgien. Efter den aktiva karriären var han verksam som tränare.

Meriter
 5 A-landskamper för Västtyskland 
 VM i fotboll: 1966
VM-silver 1966
 Cupvinnarcupen: 1966

Klubbar
 BV Borussia 09 Dortmund

Externa länkar
Spelarbiografi om Lothar Emmerich (svenska)

Tyska fotbollsspelare
Tyska fotbollstränare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Borussia Dortmund
Personer från Dortmund
Födda 1941
Avlidna 2003
Män
Hans Stiebner

Hans Stiebner, född Hans Friedrich Wilhelm Georg Paul Stiebner 19 november 1898 i Vetschau, död 27 mars 1958 i Baden-Baden, var en tysk skådespelare.

Filmografi (urval)
1958 - Massmördaren Crippen
1955 - Råttorna
1954 - Wronski - en landsförrädare
1953 - Två sovvagnsbiljetter

1923 - Storhertigens finanser

Externa länkar

Födda 1898
Avlidna 1958
Män
Skådespelare från Brandenburg
Tyska skådespelare under 1900-talet
Christian Wörns

Christian Wörns, född 10 maj 1972, är en tysk före detta fotbollsspelare, försvarare.

Wörns debuterade tidigt i Bundesliga och var en av ligans bästa försvarare under början på 2000-talet. Under flera år var han framgångsrik i Bayer Leverkusen innan han via en sejour i franska Paris Saint-Germain kom till Borussia Dortmund. I landslaget debuterade Wörns 1992 men karriären i landslaget har varit splittrad. Efter en kontrovers med förbundskaptenen Jürgen Klinsmann blev Wörns struken ur landslagstruppen och deltog inte i VM 2006.

Meriter
66 A-landskamper (1992-2005) för Tyskland
VM i fotboll: 1998
EM i fotboll: 1992, 2004
Tysk mästare 2002
Tysk cupmästare 1993

Externa länkar
Spelarbiografi om Christian Wörns (svenska)
Leverkusen-who's who

Tyska fotbollsspelare
Födda 1972
Män
Spelare i SV Waldhof Mannheim
Fotbollsspelare i Bayer Leverkusen
Spelare i Paris Saint-Germain FC
Spelare i Borussia Dortmund
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Ligue 1
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1992
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i Fifa Confederations Cup 1999
Levande personer
Marie Myriam

Marie Myriam, född 8 maj 1957 i Braga, Portugal, är en fransk sångerska som vann Eurovision Song Contest 1977 med L'oiseau et l'enfant, skriven av Jean-Paul Cara och Joe Gracy. Hon har sedan varit den som presenterat Frankrikes röstresultat, vid ett flertal av senare års Eurovision Song Contest.

Diskografi 
 1976: Ma colombe  
 1977: Toutes les chansons du monde
 1979: Toujours partir
 1979: Le Cœur somnambule
 1979: Les Visiteurs de Noël
 1979: Chansons pour Casimir
 1982: Le Merveilleux Voyage de Nils Holgersson au pays des oies sauvages (singel)
 1982: Sentimentale
 1985: La Plus Belle Chanson d'amour
 1985: Vivre
 1985: Nostalgia
 1987: Tout est pardonné
 1988: Dis-moi les silences
 1988: En plein cœur (singel)
 1989: Pour toi Arménie
 1989: La Solitude des rois
 1991: VII (endast utgiven i Québec)
 1992: Petit homme (singel)
 1994: 14 plus grands succès (samlingsskiva)
 1995: Atout (samlingsskiva)
 1996: Charme (samlingsskiva)
 2007: Encore (samlingsskiva med nya låtar)

Källor

Externa länkar 
Texten till L'oiseau et l'enfant på Diggiloo.net

Kvinnor
Artister som vunnit i Eurovision Song Contest
Franska sångare under 1900-talet
Sångare inom populärmusik
Födda 1957
Artister som representerat Frankrike i Eurovision Song Contest
Levande personer
Deltagare i Eurovision Song Contest 1977
Franska sångare under 2000-talet
Carsten Ramelow

Carsten Ramelow, född 20 mars 1974 i Berlin, är en tysk före detta professionell fotbollsspelare (försvarare, mittfältare).

Ramelow spelade i olika Berlin-klubbar innan han kom till Bayer Leverkusen där han haft sina största framgångar. Ramelow har varit snuddande nära stora titlar: ligatvåa ett flertal gånger, finalförlust i tyska cupen flera gånger och 2002 förlust i finalen i Uefa Champions League. Ramelow kan spela i både försvarslinjen och på mittfältet och trivs bäst i rollen som libero alternativt balansspelare.

Meriter
46 A-landskamper för Tysklands herrlandslag i fotboll
VM i fotboll: 2002
VM-silver 2002
EM i fotboll: 2000

Externa länkar
 Spelarbiografi om Carsten Ramelow (svenska)
 Leverkusen-who's who

Tyska fotbollsspelare
Födda 1974
Män
Spelare i Hertha BSC Berlin
Fotbollsspelare i Bayer Leverkusen
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Spelare i VM i fotboll 2002
Levande personer
Idrottare från Berlin
Kajsa Murmark

Kajsa Murmark, född 21 maj 1943, är en svensk idrottsledare och  hopprepare. Verksam i Kämpinge Gymnastikförening i sydvästra Skåne. Hon fick TV-sportens Sportspegelpris på Svenska Idrottsgalan 2004.

Källor

Svenska idrottsledare
Kvinnor
Födda 1943
Levande personer
Theo Lingen

Theo Lingen, eg. Franz Theodor Schmidtz, född 10 juni 1903 i Hannover, Kejsardömet Tyskland, död 10 november 1978 i Wien, Österrike, var en tysk skådespelare och regissör.

Han scendebuterade som artonåring i Hannover. 1923 spelade han vid Neues Theater i Frankfurt am Main, och 1929 kom han till Berlin där han medverkade i teater, revyer och kabaréer. Han filmdebuterade 1930, till att börja med i både dramatiska och komiska roller. Från 1933 och framåt blev rollerna i princip enbart i komedifilmer. I flera filmer bildade han radarpar med Hans Moser. En av Lingens specialiteter var att med sin nasala röst spela karaktärer som försökte hålla skenet uppe när allt gått åt skogen. Under 1950-talet närmade sig hans roller i film ren slapstick. På senare år blev Lingen också programledare i TV.

Lingen medverkade som skådespelare totalt i över 250 filmer och TV-produktioner. Han stod även för regin till 20-talet filmer.

Filmografi (urval) 

 1930 - Dolly gör karriär
 1931 - M
 1931 - Kvinnan bakom allt
 1931 - Äventyrerskan från Dover
 1932 - Kärlek vid första ögonkastet
 1932 - Damernas egen diplomat
 1932 - Kärlekspensionatet
 1932 - Pensionatets lockfågel
 1932 - Två unga hjärtan
 1933 - Dr. Mabuses testamente
 1934 - Storhertigens finanser
 1934 - Han gick kökstrappan
 1934 - Mitt hjärta längtar
 1935 - Skänk mig ditt hjärta
 1935 - Värdshuset Vita hästen
 1936 - Hemlig kärlek
 1937 - Vad gör man ej för kärlek
 1939 - Förbjudna fruar
 1940 - Sköna juveler
 1940 - Älskaren i skåpet
 1940 - 7 års olycka
 1941 - Fröken Casanova
 1942 - Wienerblod
 1943 - Johann
 1952 - Heidi, schweizerflickan
 1955 - Heidi och Peter
 1956 - Operabalen
 1957 - Med rytm i benen

Källor 
Theo Lingen på filmportal.de
Theo Lingen på deutsche-biographie.de
Fotnoter:

Externa länkar 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Tyska filmregissörer
Tyska manusförfattare
Födda 1903
Avlidna 1978
Män
Willi Schulz

Willi Schulz, född 4 oktober 1938 i Bochum, är en tysk före detta fotbollsspelare, försvarare (libero). 

Schulz var en stöttepelare i det västtyska landslaget under 1960-talet och deltog framgångsrikt i VM-slutspelen 1966 och 1970. Schulz kom fram i Västtysklands ungdomslandslag och var med i VM i Chile 1962. Han spelade i några av Tysklands största klubbar: FC Schalke 04 och Hamburger SV.

Meriter
66 A-landskamper 
VM i fotboll: 1962, 1966, 1970
VM-silver 1966
VM-brons 1970

 Hamburger SV
Tyska cupen
Tvåa: 1967

Klubbar
Hamburger SV
FC Schalke 04

Källor
Spelarbiografi om Willi Schulz (svenska)
Information på fussballdaten.de 

Tyska fotbollsspelare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Schalke 04
Fotbollsspelare i Hamburger SV
Spelare i VM i fotboll 1962
Spelare i VM i fotboll 1966
Spelare i VM i fotboll 1970
Män
Födda 1938
Levande personer
NES Classics

NES Classics (även Classic NES Series i USA och Famicom Mini Series i Japan) är en serie spel som lanserades av Nintendo till Game Boy Advance under 2004 och 2005.

Spelen är en återgivning av gamla populära spel till NES och de släpptes som en hyllning till 20-årsjubileet av NES.

Japan

Series 1 
Den 14 februari 2004 lanserades:
 Super Mario Bros.
 Donkey Kong
 Ice Climber
 Excitebike
 Zelda no Densetsu 1 (The Legend of Zelda)
 Pac-Man
 Xevious
 Mappy
 Bomberman
 Star Soldier

Series 2 
Den 21 maj 2004 lanserades:
 Mario Bros.
 Clu Clu Land
 Balloon Fight
 Wrecking Crew
 Dr. Mario
 Dig Dug
 Takahashi Meijin no Bōkenjima (Adventure Island)
 Makaimura (Ghosts 'n Goblins)
 Twinbee
 Ganbare Goemon! Karakuri Douchuu

Series 3 
Den 10 augusti 2004 lanserades:
 Super Mario Bros. 2 (Super Mario Bros.: The Lost Levels)
 Nazo no Murasame-jō Metroid Palthena no Kagami (Kid Icarus)
 Link no Bōken (Zelda II: The Adventure of Link)
 Shin Oni Ga Shima Famicom Tantei Club: Kieta Kōkeisha Famicom Tantei Club Part II: Ushiro ni Tatsu Shōjo Akumajō Dracula (Castlevania)
 Gachapon Senshi Scramble Wars (SD Gundam Wars: Gachapon Senshi Scramble Wars)

 Internationellt 
Den 9 juli 2004 lanserades:BombermanDonkey KongExcitebikeIce ClimberThe Legend of ZeldaPac-ManSuper Mario Bros.XeviousDen 7 januari 2005 lanserades:CastlevaniaDr. MarioMetroidZelda II: The Adventure of Link''

Noter 

Datorspelsserier
Mario Lanza

Mario Lanza, född som Alfred Arnold Cocozza 31 januari 1921 i Philadelphia, Pennsylvania, död 7 oktober 1959 i Rom, Italien, var en amerikansk skådespelare och operasångare (tenor) av italiensk härkomst.

Lanza var son till en invalidiserad krigsveteran och en sömmerska. Som barn tog han sånglektioner, men var mindre intresserad av akademiska studier och hoppade av skolan för att istället arbeta i en släktings grossistfirma. 1942 provsjöng han för dirigenten Serge Koussevitzkij och erhöll ett stipendium. Han skrev kontrakt för en konserttur, men militärtjänstgöring under andra världskriget kom emellan. Efter kriget fick han filmkontrakt hos MGM och medverkade i ett antal skräddarsydda musikalfilmer. Han åtnjöt stor popularitet under en kort period. Lanza är kanske mest känd för rollen som Enrico Caruso 1951.

Mario Lanza började missbruka alkohol och andra droger, vilket ledde till en enorm övervikt. Lanza avled 38 år gammal av en hjärtattack på en klinik i Rom.

Filmografi i urval 
 1949 – Midnattskyssen
 1950 – Flödande toner
 1951 – Caruso, storsångaren
 1952 – Jag sjunger för dig
 1954 – Studentprinsen
 1956 – Serenad
 1958 – Roms sju kullar
 1959 – För första gången

Externa länkar
 Mario Lanza
 

Födda 1921
Avlidna 1959
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska operasångare under 1900-talet
Män
Personer från Philadelphia
Eurovision Song Contest 1974

Eurovision Song Contest 1974 sändes den 6 april 1974 från The Dome i Brighton, Storbritannien. Storbritannien hade kommit trea året innan och eftersom varken ettan Luxemburg eller tvåan Spanien hade möjlighet att arrangera tävlingen föll lotten på BBC. 

Frankrike hade anmält sitt deltagande och utsett ett bidrag; La vie à vingt-cinq ans att sjungas av Dani, Danièle Graule, men landet drog sig ur tävlingen med respekt för att den franske presidenten Georges Pompidou nyligen hade avlidit och att dennes begravning var samma dag som tävlingen. Malta skulle också delta i tävlingen men drog sig ur av en okänd anledning.

Pausunderhållningen kan ha tett sig ovanlig i olika länder då den utgjordes av figurer från barnprogrammet The Wombles.

Sändningen 
Sverige representerades detta år av Abba med bidraget Waterloo, skriven av Benny Andersson, Björn Ulvaeus och Stig Anderson. Dirigent var Sven-Olof Walldoff som, precis som i den svenska uttagningen, var utklädd till Napoleon. Med sig på scenen hade Abba även musikerna Ola Brunkert och Rutger Gunnarsson. Bidraget fick som mest fem röster vardera från Finland och Schweiz.

För fjärde gången var Katie Boyle programledare. Hennes klänning var alldeles för trång och denna fick sys om under natten före själva festivalen. Dessutom blev hennes underkläder synliga för kamerorna genom strålkastarljuset, vilket ledde till att hon fick ta av dem. Under hela sändningen fick hon skyla sig med sina replikkort så mycket som möjligt.

Återkommande artister 

11969 tävlade Romuald för Luxemburg.
21973 tävlade Anne Karine Strøm som medlem i Bendik Singers.

Bidragen

Omröstningen 
Varje lands jury bestod detta år av tio medlemmar, där varje medlem hade en röst att lägga på sin favorit.
Sverige tog ledningen direkt efter första röstningsomgången. Sedan började Italien och Belgien ett tag komma ikapp, men Sverige drog iväg på nytt och behöll ledningen från första röstningsomgången fram till tävlingens slut.

Själva omröstningen förflöt inte helt utan problem. När Spanien gav Irland två röster, registrerades av misstag tolv, vilket dock korrigerades snabbt. Ett annat problem med omröstningen var själva upplägget. Inför detta års festival fick jurygrupperna avlägga sina röster i slumpmässig ordning, vilket gjorde det svårt för publik och TV-tittare att veta hur många länder som återstod att rösta. Detta system användes inte igen förrän 2004.

Karta

Källor

Noter

Externa länkar 

Eurovision Song Contest, officiell webbplats

 
1974 i Storbritannien
Hans-Georg Schwarzenbeck

Hans-Georg "Katsche" Schwarzenbeck, född 3 april 1948 i München, är en före detta västtysk fotbollsspelare (försvarare).

Schwarzenbeck spelade under hela proffskarriären i FC Bayern München och blev framförallt allt känd som mittbackspartner till storstjärnan Franz Beckenbauer i klubblaget och landslaget. Schwarzenbeck blev känd som "vattenbäraren" (ty. "der Wasserträger") eftersom han täckte upp de luckor som Beckenbauer lämnade efter sig när han gick på offensiva räder. En enormt framgångsrik karriär med EM- och VM-guld samt de flesta titlar man kan vinna på klubblagsnivå. En skada gjorde att karriären tog slut i slutet av 1970-talet. Efter karriären började Schwarzenbeck driva en kontorsvaruhandel som han ärvde av en moster.

Meriter
44 A-landskamper för Förbundsrepubliken Tysklands landslag
VM i fotboll: 1974, 1978
VM-guld 1974
EM i fotboll: 1972, 1976
EM-guld 1972
EM-silver 1976
Tysk mästare 1969, 1972, 1973, 1974
Tysk cupmästare 1966, 1967, 1969, 1971
Europacupen för mästarlag: 1974, 1975, 1976
Interkontinentalcupen: 1976
Cupvinnarcupen: 1967

Klubbar
FC Bayern München

Externa länkar
Spelarbiografi om Hans-Georg Schwarzenbeck (svenska)

Födda 1948
Tyska fotbollsspelare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Bayern München
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1972
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1976
Spelare i VM i fotboll 1974
Spelare i VM i fotboll 1978
Män
Levande personer
Världsmästare i fotboll
Willi Schur

Willi Schur, född 22 augusti 1888 i Breslau Tyskland, död 1 november 1940 i Berlin, var en tysk skådespelare.

Filmografi (urval)
1940 - Älskaren i skåpet
1939 - Madame Butterfly
1939 - Det hände på varieté Colosseum
1939 - Kongo-expressen

1934 - Storhertigens finanser
1933 - Med levande last ombord

Externa länkar

Födda 1888
Avlidna 1940
Män
Personer från Breslau
Tyska skådespelare under 1900-talet
Sortlands kommun

Sortlands kommun (norska: Sortland kommune) är en norsk kommun i Nordland fylke. Kommunen omfattar delar av öarna Langøya och Hinnøya i ögruppen Vesterålen. Mellan öarna strömmar Sortlandssundet.

Administrativ historik
Egen kommun från 1841 då man skildes av från Hadsels kommun. 
Ett område runt Eidsfjorden med 1 360 invånare överfördes fron Hasels kommun 1963. Samtidigt överfördes också ett område med 65 invånare från Langenes kommun.
2000 tillfördes ett område på Hinnøya från Kvæfjords kommun.

Kommunen gränsar i norr mot Øksnes och Andøy kommuner, i öst mot Kvæfjords kommun, i söder mot Lødingens och Hadsels kommuner, samt i väst mot Bø kommun.

De viktigaste näringsgrenarna är handel, lantbruk, fiske och havsbruk.

Sortland är den enda kommunen i Vesterålen som har haft en stabil ökning i invånarantalet de sista 25 åren.

Sortlands kyrka är en korskyrka i trä, byggd i nygotisk stil och invigd 1901.

Källor

Noter

Lofoten
Kommuner i Nordland fylke
Grande Otelo

Grande Otelo, född 18 oktober 1915 i Uberlândia i Minas Gerais, död 26 november 1993 i Paris, var en brasiliansk skådespelare.

Filmografi, i urval
1957 - Pé na Tábua
1959 - Pistoleiro Bossa Nova
1982 - Fitzcarraldo

Källor
Memória Viva de Grande Otelo
 

Brasilianska skådespelare
Män
Födda 1915
Avlidna 1993
Flakstads kommun

Flakstads kommun (norska: Flakstad kommune) är en kommun i Nordland fylke i Norge.  Den administrativa huvudorten är Ramberg.

Den gränsar i öst mot Vestvågøy kommun på ön med samma namn, och i sydväst mot Moskenes kommun.

Administrativ historik 
En kommun med namnet Flakstad bildades första gången på 1830-talet, samtidigt med flertalet andra norska kommuner.
Denna kommun slogs 1964 samman med grannkommunen Moskenes kommun, under namnet Moskenes. 1976 delades de två kommunerna med samma gränser som de hade före 1964.

Referenser

Kommuner i Nordland fylke
Tysfjords kommun

Tysfjords kommun (lulesamiska: Divtasvuodna) var en kommun i Nordland fylke i Norge. Den administrativa huvudorten var Kjøpsvik.
Kommunen har sitt namn efter Tysfjorden.

Tysfjords kommun ingick i Förvaltningsområdet för samiska språk. Språkvariteten är lulesamiska, då den enda norska kommunen med lulesamiska.

Kultur
Tysfjord ligger i kärnområdet för lulesamiskt språk och kultur. En del av befolkningen är sjösamer av lulesamiskt ursprung och kommunen har ett speciellt ansvar för immateriell samisk kultur.

Kyrkor

Kjøpsviks kyrka, Tysfjords huvudkyrka, ligger i Kjøpsvik. Det är en kyrka byggd i betong 1975.

Korsnes kirke är Tysfjords äldsta kyrka, byggd 1889.

Lulesamiskt centrum
I Drag ligger det lulesamiske centret Árran. I huset finns bland annat ett museum, samiskt daghem och undervisningslokaler. I centret finns också en av Sametingets avdelingar.

Skolor
Tysfjords kommun hade 2013 tre grundskolor, vilka ligger i Kjøpsvik, Drag och Storjord. Grundskolan i Drag är Norges enda skola med undervisning i lulesamiska.

Administrativ historik 
Kommunen bildades 1869 genom en delning av Lødingens kommun. Gränsen ändrades 1964 när ett område med 33 invånare överfördes från Hamarøy kommun. 
1 januari 2020 delades kommunen varvid den norra delen hamnade i Narviks kommun och den södra delen i Hamarøy kommun.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Tysfjords kommuns webbplats

Tidigare kommuner i Nordland fylke
 
Lulesamer
Lulesamiska