kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Impressionism (musik)

Impressionism är en riktning inom musiken, där klangfärg och ett improvisatoriskt drag betonas. 

Impressionismen inom musiken uppstod som en rörelse inom europeisk klassisk musik i slutet av 1800-talet och fortsatte fram emot mitten av 1900-talet. Musikalisk impressionism undviker de känslomässiga överdrifterna från den romantiska eran. Impressionistiska kompositörer gynnade kortformer såsom nocturne, arabesk och upptakt. Debussy och Ravel är de främsta företrädarna.

Externa länkar 
 

Klassisk musik
Impressionism
Impressionism (litteratur)

Impressonism är en riktning inom litteraturen. Den uppstod i slutet av 1800-talet och strävar efter att känsligt registrera glimtar av verkligheten för att återskapa intrycket av pulserande liv. Exempel är inledningen av August Strindbergs Röda rummet.

Impressionism
Litterära riktningar
Tic Tac (film)

Tic Tac är en svensk dramafilm som hade biopremiär i Sverige den 31 oktober 1997, regisserad av Daniel Alfredson med filmmanus av Hans Renhäll. I rollerna ses bland andra Oliver Loftéen, Tuva Novotny och Tintin Anderzon.

Filmen utspelar sig under ett dygn och följer flera personers öden under denna korta men viktiga period.

Rollista (urval) 
Oliver Loftéen - Micke 
Tuva Novotny - Jeanette 
Jacob Nordenson - Kent Sundqvist
Tintin Anderzon - Ylva Sundqvist, Kents fru
Emil Forselius - Lasse 
Mats Helin - Jorma 
Claudio Salgado - Pedro 
Nadja Weiss - Francesca 
Thomas Hanzon - Niklas, polis, Francescas man 
Douglas Johansson - Tommy, polis 
Franco Mariano - Giuseppe, Francescas far 
Michael Nyqvist - Vinni, Giuseppes son 
Hugo Ruiz - Manuel, herrekiperingsexpedit 
Gunvor Pontén - Rosita, Giuseppes fru 
Bengt Blomgren - Gösta, granne 
Barbro Kollberg - Edith, granne

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
Recension

Svenska filmer 1997
Svenska dramafilmer
Svenska thrillerfilmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Daniel Alfredson
Guldbaggen för bästa film
Filmer vars regissör belönades med Guldbaggen för bästa regi
Svenska 1990-talsfilmer
Roman Lyasjenko

Roman Lyasjenko, född 2 maj 1979 i Murmansk, död 7 juli 2003 i Antalya, var en rysk ishockeyspelare som spelade forward. Lyasjenko påträffades död under semester med familjen i Turkiet i början av juli 2003.

Meriter 
 Världsmästerskapet i ishockey 2002: Silver

Klubbar 
 New York Rangers (2001/2002-2002/2003) 17 matcher
 Hartford Wolf Pack (2001/2002-2002/2003) 71 matcher
 Dallas Stars (1999/2000-2001/2002)
 Utah Grizzlies (2000/2001-2001/2002)
 Michigan K-Wings (1999/2000)

Referenser

Externa länkar 
 eurohockey.net - Roman Lyashenko

Spelare valda i NHL Entry Draft 1997
Ryska ishockeyspelare
Födda 1979
Avlidna 2003
Män
Spelare i Dallas Stars
Spelare i New York Rangers
Personer från Murmansk
Personer som begått självmord
Spelare i Michigan K-Wings
Spelare i Utah Grizzlies (1995–2001)
Spelare valda av Dallas Stars i NHL Entry Draft
Nick Simper

Nick Simper, basist, född 3 november 1945 i Norwood Green, Middlesex, England.

Simper var basist i rockbandet Deep Purple åren 1968-1969 och släppte tre plattor med gruppen. Han uteslöts år 1970 och blev ersatt av Roger Glover. Han formade kort efter detta bandet Warhorse som släppte ett par hårdrocksskivor i början på 1970-talet. Enligt Simper själv uteslöts han på Blackmores förfrågan då Blackmore ansåg hans basteknik vara för "gammaldags", och inte lämplig för Purples nya stil.

Externa länkar
Officiell webbplats
 

Brittiska musiker
Män
Födda 1945
Levande personer
Medlemmar i Deep Purple
Horst Köhler

Horst Köhler, född 22 februari 1943 i Heidenstein, Generalguvernementet (nuvarande Skierbieszów i Lublins vojvodskap, Polen), är en tysk, kristdemokratisk politiker. Köhler var Tysklands förbundspresident (Bundespräsident) från den 1 juli 2004 till den 31 maj 2010. Han var dessförinnan chef för den Internationella valutafonden mellan år 2000 och 2004.

Den tyska presidentposten är så gott som enbart representativ, och Köhler var liksom sina företrädare restriktiv med politiska uttalanden. Dock tog han under sin tid som president vid några tillfällen ställning i dagsaktuella frågor på ett sätt som väckt politisk debatt, till exempel ett utspel om olika social- och arbetsmarknadspolitiska frågor under våren 2005. Hans avgång var en följd av ett uttalande där han försvarade Tysklands deltagande i Afghanistankriget. Efter avgången efterträddes han temporärt som statschef av Jens Böhrnsen, (SPD), ordförande i Tysklands förbundsråd, till dess att Christian Wulff (CDU) valdes till ny förbundspresident 30 juni 2010.

Biografi
Horst Köhler föddes i byn Heidenstein (nuvarande Skierbieszów) i Generalguvernementet, vilket var Tysklands namn på de ockuperade polska områdena. Köhler var son till bönderna Eduard och Elisabeth Köhler vilka ursprungligen kom från norra Bessarabien. I deras hemby Rîșcani levde 1940 runt 400 tyskättande invånare och de blev i samband med den sovjetiska ockupationen (en följd av Molotov–Ribbentrop-pakten mellan Sovjetunionen och Tyskland) tillsammans med andra folktyskar omflyttade till Tyska riket. De levde under två år i ett läger. I augusti 1942 flyttade familjen till en gård i Heidenstein där Köhler föddes 1943. 

På grund av partisanöverfall mot gårdarna i området, kom modern tillsammans med Köhler och tre syskon 1944 till ett uppsamlingsläger i Warthegau. Fadern fortsatte att arbeta på gården fram till i juli samma år, då Röda armén kom fram till området. I samband med den sovjetiska offensiven i januari 1945 flydde familjen tillsammans med miljontals andra tyskar västerut. Familjen hamnade i Zöbigker, söder om Leipzig, och byggde där upp en ny tillvaro. 1953, sedan den östtyska regimen hade börjat kollektivisera jordbruken, valde de att lämna landet. Via Västberlin tog man sig till Västtyskland där familjen levde i flyktingläger fram till 1957 då man fick en lägenhet i Ludwigsburg och det är också den stad som Köhler ser som sin hemstad. Han tog studenten i där 1963 och tjänstgjorde därefter i militären där han blev löjtnant i reserven. 1965–1969 studerade Köhler vid universitetet i Tübingen.

Köhler arbetade vid Ekonomiministeriet, (Bundesministerium für Wirtschaft), 1976–1980. 1981 blev Köhler medlem i CDU och började arbeta i delstatsregeringen i Schleswig-Holsteins statskansli. Från 1982 tjänstgjorde han som chefstjänsteman på Finansministeriet, (Bundesministerium der Finanzen).

Externa länkar

 http://www.bundespraesident.de

Källor

Födda 1943
CDU-politiker
Tysklands presidenter
Internationella valutafondens verkställande direktörer
Män
Levande personer
Storkorset av särskilda klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Danssjuka

Danssjuka eller korea kallades tidigare en grupp av sjukdomar som karaktäriseras av ofrivilliga hastiga rörelser.

Huntingtons sjukdom beskrevs tidigare som danssjukan på grund av de oregelbundna och hastiga rörelser den kan medföra. Numera används bara benämningen Huntingtons sjukdom eftersom de ryckiga rörelserna bara är ett symtom av flera.

Sydenhams korea uppstår vid reumatisk feber och är en sjukdom som uppstår efter vissa infektioner framförallt i svalget och efter halsfluss. Risken att halsfluss skulle resultera i Sydenhams korea hos barn i Sverige är idag mycket liten, då man direkt sätter in antibiotika och inflammationshämmande preparat för att motverka att lederna ska svullna upp.

Se även
 Dansmani
 Tarantism
 Thomas Sydenham

Källhänvisningar

Motoriska tillstånd och störningar
Vulgär

Ordet vulgär (latin vulgaris ’alldaglig’, av vulgus ’gemene man’) innebar ursprungligen att något var alldagligt eller vanligt förekommande men har med tiden kommit att skifta betydelse till rå, oförfinad eller osmaklig. Utvecklingen kommer sig av att ordet i betydelsen folklig har använts i nedsättande bemärkelse.

Inom språkvetenskapen används ordet som förled för att markera dialekt eller språklig variation, såsom vulgärlatin, särskilt om utdöda språk. Inom biologin används ordet som betecknande för den vanligaste formen av något. Ett exempel är sturnus vulgaris, den vanliga staren.

Pejorativt används begreppet som synonym till ytlig eller grovt förenklad, till exempel vulgärmaterialism. 

Latinska ord och uttryck

ru:Вульгарность
Stilleben

Stilleben, med betoning på andra stavelsen: stillében (tyska Stillleben, troligen av nederländska stilleven, av stil 'stilla' och leven 'liv'), även kallat nature morte, är en motivkategori inom måleri och fotografi, som bara innehåller föremål. Ofta gäller det sådant som hör till hemmet: bordsserviser, blommor, böcker, men ibland dödskallar (vanitasmotiv), dött villebråd och dylikt sedda på nära håll.

Redan i orientalisk konst försökte man sig på stilleben, men försöken kom att uppnå avsevärd kvalitet först i grekiska och romerska mosaiker. Det var dock först på 1500-talet som stilleben kom utgöra ett självständigt motiv i västerländsk konst. Stillebenmåleri utövades av till exempel Caravaggio i ungbarockens måleri i Rom samt upplevde en blomstringstid i 1600-talets Flandern. Ett stilleben har ofta ett symboliskt och alluderande innehåll. I Frankrike var Chardin den mest framstående utövaren.

Sedan 1700-talet har stillebenmåleriet varit mycket populärt och fick ett ytterligare uppsving genom upptäckten av det japanska träsnittet på 1800-talet. Hos Cézanne och andra målare har stilleben varit ett steg på vägen mot en icke föreställande konst.

Se även 
 Matfotografi
 Bodegónes

Externa länkar 

Motiv i konsten
Stenestads församling

Stenestads församling var en församling i Lunds stift och i Svalövs kommun. Församlingen uppgick 2006 i Kågeröd-Röstånga församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 2006 annexförsamling i pastoratet Kågeröd och Stenestad som även omfattade: från 1962 Halmstads församling och från 1995 Röstånga församling, Konga församling och Asks församling. Församlingen uppgick 2006 i Kågeröd-Röstånga församling.

Kyrkobyggnader
 Stenestads kyrka

Se även
Stenestads socken

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Indelningar i Svalövs kommun
Ajax den större

Ajax eller Aias (grekiska Αἴας), (med epitetet den större för att skilja honom från Ajax den mindre) var en hjälte i Iliaden, kung av Salamis samt son till Telamon och Periboea. I etruskisk mytologi kallas han Aivas Tlamunus. 

Ajax misslyckades med att få överta Akilles rustning efter dennes död. När rustningen istället tilldelades Odysseus begick Ajax självmord i vredesmod.

I Sofokles drama Aias högg Ajax i vansinne eller raseri ned härens betande fårhjord i tron att det var fiender och berövade sig sedan livet genom att störta sig på sitt svärd.

Externa länkar

Noter

Se även 
1404 Ajax

Hjältar i grekisk mytologi
Lerskiffer

Lerskiffer är en sedimentär eller metamorf, tät, olikfärgad bergart som bildas genom att lerpartiklar samlats på botten av havsdjup. Partiklarna pressas samman av sin egen tyngd och av vattenmassornas tyngd och övergår (förstenas) då via diagenes från sediment till en sedimentär bergart. Denna botten kan senare komma upp till ytan genom tektoniska rörelser.

Egenskaper 
Lerskiffret består oftast av kristallina fragment av olika lermineral. Bergartens skiffrighet har uppkommit genom tryck. Sammanfaller denna skiffrighet med lagringen kan stenen lätt klyvas i skivor. När skiffrigheten bildar vinkel med lagringen är sammanhållningen större och lerskiffren inte lika lättkluven. Om man repar ytan med metall får man ett grått streck.

Lerskiffer är ofta fossilförande och kan innehålla exempelvis brachiopoder, trilobiter eller växtfossil.

Användning 
Lerskiffer förekommer i flera former, som funnit användning inom olika områden:

 lerskiffer används på många håll som takbeläggning
 kiselskiffer är en variant av lerskiffer, och många så kallade brynstenar är täta, kvartsrika lerskiffrar
 oljeskiffrar är rika på kolväten och är lokalt av ekonomiskt intresse som energiråvara
 svartskiffrar är mycket rika på kol och ibland även metaller
 alunskiffer utnyttjades tidigare för framställning av alun till bland annat skinnberedning och textilfärgning

Bland metamorfa skiffrar märks främst Fyllit och Glimmerskiffer.

Källor 
Meyers varulexikon, Forum, 1952
Bonniers naturguide – Bergarter, 2005

Noter

Skiffer
Bergarter
Sedimentära bergarter
Hysteria (Def Leppard-album)

För sinnestillståndet, se hysteri.

Hysteria är rockbandet Def Leppards fjärde studioalbum, släppt år 1987. Till stilen består albumet av "uppopad" heavy metal.

Albumet har sålt över 20 miljoner exemplar världen över och är ett av de mest köpta hårdrocksalbumen. Det blev etta på såväl Billboard 200 som UK Albums Chart. De mest framgångsrika låtarna på skivan blev "Love Bites", "Pour Some Sugar on Me" och "Armageddon It", vilka alla blev topp 5 på Billboard Hot 100.

2002 gjordes en dokumentär om inspelningen av albumet i serien Classic Albums.

Låtlista
Alla låtar skrivna av Steve Clark, Phil Collen, Joe Elliott, Robert Lange och Rick Savage.

"Women" - 5:41 
"Rocket" - 6:34 
"Animal" - 4:02 
"Love Bites" - 5:46 
"Pour Some Sugar on Me" - 4:25 
"Armageddon It" - 5:21 
"Gods of War" - 6:32 
"Don't Shoot Shotgun" - 4:10 
"Run Riot" - 4:38 
"Hysteria" - 5:49 
"Excitable" - 4:19 
"Love and Affection" - 4:35

Källor 

Album av Def Leppard
Musikalbum 1987
Ambrosia

Ambrosia var jämte nektar gudarnas mat i den grekiska mytologin. Detta skänkte dem odödlighet (och användes därför som sårsalva) och evig ungdom. Hebe och senare Ganymedes fördelade ambrosian bland gudarna.

Man tror att de två termerna ambrosia och nektar från början var likvärdiga – Homeros och senare diktare beskriver ambrosia som mat och nektar som dryck, medan andra diktare har det omvända förhållandet. Båda substanserna är väldoftande, och kunde kanske användas som parfym – i Homeros verk används de som smörjelse. Enligt den tyske filologen och mytforskaren Wilhelm Heinrich Roschers bok Nektar und Ambrosia (1883) var nektar och ambrosia från början olika former av samma substans, nämligen honung i form av en dagg som likt manna fallit från himlen, och användes som både mat och dryck.

Se även 
193 Ambrosia

Referenser 

Föremål i grekisk mytologi
Fiktiv mat och dryck
Klensmide

Klensmide är en äldre benämning på mindre föremål av järn och stål, tillverkade genom smide, samt själva smidesprocessen. Smeder som sysselsatte sig med klensmide samt reparationer av detsamma kallades klensmeder (tyska Kleinschmied).

Vid vällningen av järnet användes vanligen en öppen härd (så kallad klensmedshärd), försedd med en forma (munstycke för luftinblåsning), till vilken blästerluften kom från en blåsbälg (dessa var oftast hand- eller vattendrivna). Järnet bearbetades sedan till färdig produkt med hammare och städ.

Galleri

Se även 
Hammarsmed

Industrihistoria
Smide
Järnbruk
Olympiska vinterspelen 1960

Olympiska vinterspelen 1960, de åttonde (VIII) olympiska vinterspelen, arrangerades i Squaw Valley (nuvarande Palisades Tahoe) i Kalifornien i USA på 2 000 m höjd över havet trots specialförbundens protester. Det visade sig att längdlöparna på skidor tidvis tävlade på mer än 2 000 meters höjd. Luftförtunningen upplevdes mera kännbar än i Alperna på samma höjd, och eftersom influensan asiaten härjade som värst, inträffade många överraskningar. Arrangemangen var enligt närvarande journalister av mycket god klass, men avstånden mellan tävlingsplatserna var i längsta laget. Spelen sågs på plats av ca 250 000 åskådare.

Längdlöparna på skidor var de som hade svårast att klara av luftens inverkan och det var svårt att hålla en jämn formkurva. 

Skridskotävlingarna gynnades av utomordentligt fin is i början av dagen men på grund av den starka solvärmen försämrades glidet mitt på dagen och resultaten blev i vissa fall rätt överraskande. Den främsta prestationen var norrmannen Knut ”Kuppern” Johannesens världsrekord i 10 000-metersloppet som innebar en sänkning av rekordet med 44,0 sekunder.

Det svenska ishockeylaget, som drabbades av flera spelarskador, gjorde en oväntat svag insats och slutade på femte plats.

Sporter

Deltagande nationer 

30 nationer deltog i spelen. För Sydafrika var det de första vinterspelen. Idrottare från Väst- och Östtyskland deltog tillsammans som Tysklands förenade lag.

Medaljfördelning 

|}

Externa länkar
Olympiska rörelsen
Officiell rapport
Bill Briners fotosamling från spelen
Program för olympiska vinterspelen 1960
Robert A. Millikan

Robert Andrews Millikan, född 22 mars 1868 i Morrison, Illinois, död 19 december 1953 i San Marino, Kalifornien, var en amerikansk fysiker. Han mottog Nobelpriset i fysik år 1923 för sitt arbete med att bestämma elektronens laddning och med den fotoelektriska effekten. Han arbetade senare med kosmisk strålning.

Biografi 
Millikan tog en magisterexamen i klassisk litteratur 1891 vid Oberlin College, och doktorerade i fysik 1895 vid Columbia University, New York. 

År 1910 publicerade han sina första resultat från ett experiment med oljedroppar för att bestämma elektronens laddning (därefter upprepat av generationer av fysikstudenter). Elektronens laddning, den så kallade elementarladdningen, är en av de grundläggande fysikaliska konstanterna, och det är mycket viktigt att känna till dess värde med stor noggrannhet. Hans experiment mätte kraften som verkade på mängder av små laddade oljedroppar som hölls svävande med ett elektriskt fält som motverkade gravitationen. Med kännedom om fältets styrka kunde laddningen på dropparna bestämmas, och efter många mätningar kunde Millikan visa att den alltid var en multipel av ett gemensamt värde, (1,592×10-19 coulomb), laddningen hos en enskild elektron. Detta värde är något lägre än det moderna värdet på 1,602×10-19 coulomb, troligen på grund av att han använde ett inkorrekt värde för luftens viskositet.

Källor 
 Millikan, R A (1950) The Autobiography of Robert Millikan

Se även 
 Millikans oljedroppsförsök

Externa länkar 

 Goodstein, D (2000) In defense of Robert Andrews Millikan, Engineering and Science No 4, pp30-38 (pdf)
 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysik 1923
 Nobelprize.org, Robert A Millikan - Biografi

Nobelpristagare i fysik
Amerikanska nobelpristagare
Amerikanska fysiker under 1900-talet
Alumner från Columbia University
Alumner från University of Chicago
Mottagare av Edisonmedaljen
Mottagare av Hughesmedaljen
Mottagare av Matteuccimedaljen
Mottagare av Franklinmedaljen
Forskare från Illinois
Personer från Whiteside County
Födda 1868
Avlidna 1953
Män
Alumner från Oberlin College
The Equals

The Equals, brittisk popgrupp bildad i London, England år 1965. 

Gruppmedlemmarna var alla mycket unga då de bildade gruppen. Medlemmar i gruppen var tvillingarna Dervin Gordon (sång) och Lincoln Gordon (gitarr), sångaren Eddy Grant , trummisen John Hall och basisten Pat Lloyd.

1967 gavs "Hold Me Closer" ut, men det var b-sidan "Baby Come Back" som blev en hit. Låten blev en hit i Tyskland och Nederländerna, och snart också i Storbritannien. Efter succén fick gruppen två stora hits till, "Viva Bobby Joe" och "Black Skin Blue Eyed Boys".

1971 lämnade Grant gruppen och sökte lyckan som solo-artist. Fler medlemmar har tillkommit med åren.

Diskografi 
Studioalbum
 

 

 

Singlar (topp på UK Singles Chart)
"I Get So Excited" / "The Skies Above" (1968) (#44)
"Baby, Come Back" / "Hold Me Closer" (1968) (#1)
"Laurel And Hardy" / "The Guy Who Made Her a Star" (1968) (#35)
"Softly Softly" / "Lonely Rita" (1968) (#48)
"Michael and The Slipper Tree" / "Honey Gum" (1969) (#24)
"Viva Bobby Joe" / "I Can't Let You Go" (1969) (#6)
"Rub A Dub Dub" / "After the Lights Go Down Low" (1969) (#34)
"Black Skin Blue Eyed Boys" / "Ain't Got Nothing to Give You" (1970) (#9)

Externa länkar 
 
Diskografi

Brittiska musikgrupper
Musikgrupper med syskon
Kirk Hammett

Kirk Lee Hammett, född 18 november 1962 i San Francisco, Kalifornien, USA, är en amerikansk musiker, känd som gitarrist i thrash metal-bandet Metallica. Han har en irländsk far och en filippinsk mor.

Biografi 
Kirk Hammett började spela gitarr när han var 15 år gammal och gick i high school. Under en tid tog han privatlektioner hos den sedermera välkände Joe Satriani.

Exodus 
1980 var Hammett med och bildade gruppen Exodus tillsammans med andregitarristen Tim Magnello, basisten Charlton Nelson samt trummisen Tom Hunting, som inledningsvis även var bandets sångare. Bandet spelade från början en NWOBHM-orienterad metal men övergick snart till den thrash metal de är kända för. Efter några medlemsbyten och med Paul Baloff på sång spelades en demo in 1982. Bandet gjorde sig snabbt kända på den växande livescenen och spelade med bland andra banden Anvil Chorus, Lääz Rockit och Vicious Rumors.

Metallica 
Hammett lämnade Exodus då han värvades till Metallica 1983, som ersättare för den tidigare gitarristen Dave Mustaine. När Mustaine hastigt tvingades lämna Metallica mitt under pågående turné flög Hammett till New York för att ansluta till bandet den 11 april och redan fem dagar senare spelade han sin första konsert med Metallica.

Idag räknas Hammett av många som en av de största metalgitarristerna, mycket tack vare virtuosa gitarrsolon som de i "One", "Master of Puppets", "Fade to Black" och "The Unforgiven". 2003 rankades han av musiktidningen Rolling Stone som nummer 11 på deras lista över de 100 främsta gitarristerna genom tiderna.

Hammett som producent 
Kirk Hammett producerade 1985 thrash metal-bandet Death Angels demo Kill As One vilket bidrog till att det bandet fick flera erbjudanden om skivkontrakt och gav ut sitt första studioalbum två år senare på Enigma.

Utrustning 
Hammett använder främst ESP-gitarrer, men också gitarrer från Gibson, Jackson och Fender. Hammetts signaturmodeller kommer från ESP och baseras på Superstrat- och Les Paul-kroppar med EMG-mickar och Floyd Rose-svajstall. Signaturmodellen "KH2 Vintage" är en exakt kopia av den custombyggda gitarr Hammett beställde från ESP och fortfarande har med sig på turnéer.

Diskografi

Med Exodus 
 1982 Demo
 "Whipping Queen" - 2:59
 "Death and Domination" - 3:33
 "Warlords" - 4:24

Metallica
Huvudartikel: Metallicas diskografi

 ("Black album")

Death Angel
 1985 - Kill As One (demo) (som producent)

Källor

Referenser 

Födda 1962
Amerikanska metalgitarrister
Medlemmar i Metallica
Män
Musiker från San Francisco
Levande personer
Thunderclap Newman

Thunderclap Newman var ett brittiskt "one-hit-band", bildat år 1969. Gruppen bestod av sångaren John "Speedy" Keene, gitarristen Jimmy McCulloch och Andy Newman på keyboard. År 1969 släppte de singeln "Something in the Air" som blev en stor framgång. Samma år släpptes albumet Hollywood Dream, som trots lysande recensioner inte blev någon större kommersiell stor framgång. Albumet producerades av Pete Townshend från The Who (Keene tidigare hjälpt till i den gruppens produktioner). På grund av albumets dåliga framgångar bröt gruppen upp samma år, en kortlivad karriär för en musikgrupp.

Låten "Something in the Air" förekommer i filmen The Magic Christian med Peter Sellers och Ringo Starr.

Gitarristen Jimmy McCulloch ingick 1974–1977 i Paul McCartneys band Wings.

Diskografi
Album
Hollywood Dream (1969)
Beyond Hollywood!! (2010)

Singlar
"Something in the Air" / "Wilhelmina" (1969) (#1 på UK Singles Chart)
"Accidents" / "I See It All" (1970)
"The Reason" / "Stormy Petrel" (1970)
"Wild Country" / "Hollywood" (1970)

Externa länkar
Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper