kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Coretta Scott King

Coretta Scott King, född 27 april 1927 i Heiberger, Perry County, Alabama, död 30 januari 2006 i Playas de Rosarito, Baja California, Mexiko, var en amerikansk författare och aktivist. Hon var gift med medborgarrättskämpen Martin Luther King.

Biografi 
Hon växte upp på en farm i Alabama. Hon var en flitig student och tog examen i musik och undervisning vid Antioch College i Ohio. Hon studerade sedan musik vid konservatoriet i Boston, och det var där som hon träffade sin blivande make, som studerade teologi.

De gifte sig 18 juni 1953 och fick fyra barn, däribland sonen Martin Luther King III och dottern Yolanda King.

Sedan hennes make mördats i Memphis den 4 april 1968 fortsatte hon hans värv och arbetade för de mänskliga rättigheterna. Hon grundade Martin Luther King Jr Center for Nonviolent Social Change i Atlanta, Georgia. Hon kämpade också för en nationell helgdag i USA till makens minne och sedan 1986 är tredje måndagen i januari helgdag i USA (Martin Luther King-dagen).

Hon utgav 1969 sina memoarer, Mitt liv med Martin Luther King.

Coretta Scott King var även medborgarrättskämpe och tillsammans med sin man arbetade hon med kampen. Bland annat tog hon del av bussbojkotten i Montgomery år 1955, reste hela vägen till Ghana för att markera landets självständighet år 1957 och reste även till Indien där hon vistades under en månad och deltog i en pilgrimsfärd. Coretta Scott King reste över hela världen och höll bland annat föreläsningar om ras och ekonomisk rättvisa, barns rättigheter, hälsovård, utbildningsmöjligheter, religionsfrihet, heltidsarbete, kärnvapennedrustning och behoven hos fattiga och hemlösa. 

Som grundare, ordförande och verkställande direktör ägnade hon mycket av sin tid på att tillhandahålla program som var lokala, nationella och internationella. Dessa program har utbildat tusentals människor i världen i Dr. Kings filosofi och metoder.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska aktivister
Icke-våld
Alumner från Antioch College
Personer från Perry County, Alabama
Födda 1927
Avlidna 2006
Kvinnor
Afroamerikaner
Artillio Meurk

Artillio Meurk De Olivo, ursprungligen Adolf Alfred Robert Meurk, född 2 maj 1912, död 6 augusti 2003, var en svensk dansare, koreograf, balett- och fäktmästare.

Namnet stavas ibland Artillo.

Koreografi

Teater

Koreografi

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

Svenska dansare under 1900-talet
Svenska koreografer under 1900-talet
Män
Födda 1912
Avlidna 2003
Älskade ängel

Älskade ängel är en sång, skriven av Per Johan Widestrand och inspelad av Lill-Babs. Singeln gavs ut i namnet Lill-Babs med Heman Hunters . Låten användes 1994 som signaturmelodi till TV-serien Bert  i Sveriges Television, där refrängen användes. Melodin kom strax efter inledningen, och Bert sågs alltid dansa vid spegeln då den spelades, medan texten visade avsnittets namn.

2004 låg den på Lill-Babs samlingsalbum 'Lill-Babs i lyxförpackning.

Melodin låg på Svensktoppen i nio veckor under perioden Svensktoppen 10 december 1994 -14 januari 1995 , med andraplats som bästa placering där.

The Playtones framförde låten i Dansbandskampen 2009, då Lill-Babs var kvällens tema i deltävlingens andra omgång. De tog 2010 även med sin version på albumet Rock'n'Roll Dance Party..

Black Jack spelade in sången på albumet Casino'' 2012.

Källor och referenser

Externa länkar
 Bert

Bertserien
Musiksinglar 1994
Svenska sånger
Svensktoppsmelodier 1994
Svensktoppsmelodier 1995
Signaturmelodier
Svenskspråkiga sånger
TV-året 1994
Berts bästa betraktelser

Berts bästa betraktelser är soundtrackalbumet till TV-serien Bert från 1994, och utgavs samma år av Änglatroll på CD och kassett. Sångerna sjungs av vad som i Berts universum är Bert Ljung och övriga medlemmar i det fiktiva källarbandet Heman Hunters. Bert läser även ur sin dagbok.

Omslag
Omslaget med Heman Hunters är i stort sett samma som på kassettbandet för "Berts januaribetraktelser".

Spårlista
Bert på Jamaica
Jamaican Man (musik)
Heman Hunters och lyxbjudningen
Take the Night (musik)
Mormors gamla skiva
Är det så här när man är kär när man är liten (musik)
Bert och Lill-Babs
Älskade ängel (musik)
Moppe-Feber
Moppe (musik)
Tävlingen
Snoppmätartävling (musik)
Den gamla pappan
Ett liv (musik)
En äcklig grabb
Svettlöken Åke (musik)
Åkes misslyckade flört
Dra åt helvete
I ett omklädningsrum
Borra bra (musik)
Friluftsliv
Kaubåj (musik)
Ett mänskligt experiment
Bananen Boris (musik)
Peruken
Spanska röven (musik)

Källor

Externa länkar

Bertserien
Soundtrackalbum 1994
Svenskspråkiga soundtrackalbum
Vita nejlikan eller Den barmhärtige sybariten

Vita nejlikan eller Den barmhärtige sybariten är en svensk dramafilm från 1974 i regi av Jarl Kulle.

Handling
Jarl Kulle spelar en tankspridd docent vid Stockholms universitet, som dock lever ett dubbelliv som sol-och-vårare; hans betjänt (Ingvar Kjellson) hjälper honom att hitta offer. Docenten/sol-och-våraren har oftast en vit nejlika i knapphålet – författarna anspelar säkerligen på Röda nejlikan, som ju också handlar om en man som lever ett dubbelliv...

Om filmen
Filmen premiärvisades 30 augusti 1974 på biograf China i Stockholm. Den spelades in i Älvsjö, Hallwylska palatset, Strandvägen med flera platser i och kring Stockholm av Rune Ericson. Som förlaga hade man en filmidé som togs fram av Lars Widding. Efter premiären blev Widding mycket upprörd över det sätt på vilket hans historia hade blivit behandlad.

Roller i urval
Jarl Kulle - Docent 
Ingvar Kjellson - James, betjänt 
Margaretha Krook - Margit 
Caroline Christensen - Frau Burghardt 
Eva Bysing - Blondi 
Siv Ericks - Mediedam 
Gunwer Bergkvist   
Gerd Hagman   
Ann-Mari Adamsson-Eklund - Rik dam 
Gunvor Pontén - Modell 
Agneta Prytz - Forskaränka 
Nils Eklund - Åklagare 
Lars Amble - Juvelerare 
Marianne Aminoff - Juvelerarbiträde 
Björn Gustafson - Professor 
Sissi Kaiser - Domare 
Mona Månsson - Dam i bil 
Tomas Ledin - Frikyrkosångare 
Lars Lennartsson - Polis  
Gösta Prüzelius - Polis

Filmer 1974
Svenska dramafilmer
Svenska 1970-talsfilmer
Svenskspråkiga filmer
Adele Li Puma

Adele Li Puma (även skrivet Adele Lipuma), född den 1 april 1947 i Italien, är en svensk-italiensk sångare.

Adele Li Puma studerade sång för Torsten Föllinger och teater vid Calle Flygares Teaterskola. På teaterscenen har hon spelat Maria Magdalena i musikalen Jesus Christ Superstar och huskorset i teaterpjäsen Bröderna Östermans huskors. Hon har medverkat i filmer, bland annat Lockfågeln, Vampyrernas natt och Vampyrerenas återkomst.

Diskografi
 1973 – Adelite (Hendrix Music Production NSLP 52)

Filmografi

Källor 

Svenska sångare under 1900-talet
Födda 1947
Kvinnor
Levande personer
Svenska skådespelare under 1900-talet
Jan Kreigsman

Jan Kreigsman, född Jan-Anders Krigsman 5 augusti 1947 i Enskede, är en svensk skådespelare och stuntman.

Filmografi
 Roller

, avsnitt 4

 Stunts
 (stunts)
 (stuntregi)
 (stuntregi)
 (stuntinstruktör)

Referenser

Externa länkar

Svenska skådespelare
Födda 1947
Svenska stuntmän
Män
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Marie Ekorre

Eva Marie Ekorre, född 11 december 1952 i Ludvika, är en svensk skådespelare och fotomodell.

Filmografi (urval)

Källor

Fotnoter 

Födda 1952
Svenska skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Ludvika
Delegering

Delegering är att man överlämnar beslutsrätt, det vill säga att man låter någon annan fatta beslut i ens eget namn. Detta kallas att beslutet delegeras. En person som tar emot beslutsrätten kallas delegat. Till exempel är högsta beslutande organet i en kommun dess kommunfullmäktige. Normalt delegerar fullmäktige många typer av beslut till kommunstyrelsen, som i sin tur kan delegera beslut till andra grupper eller enskilda personer. Dessa sägs sedan fatta beslut på delegering. För delegering måste det finnas en delegeringsordning , av vilken framgår vilka typer av beslut den/de delegerade kan fatta självständigt.

Beslut som fattats med stöd av delegering ska återrapporteras till den som givit delegeringen. Denna bär fulla ansvaret för de fattade besluten och kan normalt heller inte återkalla eller ändra enskilda beslut fattade på delegering, men väl dra tillbaka delegeringen om man är missnöjd med besluten. 

För vissa typer av beslut finns förbud att delegera rätten att fatta beslut, till exempel i Sverige vid beslut av principiell betydelse.

Delegering inom sjukvården 
Inom sjukvården delegeras många medicinska arbetsuppgifter från någon med formell kompetens till någon med reell kompetens, det kan vara en sjuksköterska som överlåter en arbetsuppgift till en undersköterska. Detta är ett mycket vanligt förfaringssätt, speciellt inom den kommunala sjukvården.

Vid en delegering måste den som ger delegeringen förvissa sig om att personen som tar emot delegeringen klarar av att utföra arbetsuppgiften, såväl teoretiskt som praktiskt. Därefter dokumenteras vad som delegerats, vem som delegerat, till vem arbetsuppgiften delegerats samt hur länge delegeringen gäller, vilket får vara högst ett år.

En delegering är personlig och får inte överlåtas till någon annan. En delegering kan inte påtvingas någon; i akuta situationer kan en arbetsuppgift bli beordrad, men räknas då inte som en delegering.

Referenser 

Sammanträdesteknik
Juridik
Hälso- och sjukvård
Kolbäcksbron

Kolbäcksbron är en broförbindelse i östra Umeå, och består av två broar: Pylonbron över Storån på 530 m och Lillåbron på 170 m, vilket gör en totallängd på 700 m. Bron började byggas 1998 och invigdes den 5 september 2001. Bron kostade totalt 120 miljoner kronor att bygga. Kolbäcksbron är Umeå tätorts fjärde vägbro över Umeälven och ingår i ringleden runt Umeå. Över bron passerar E4 (sedan 2012).

Kålbäcksbron är ritad av bro- och Landskapsarkitekt Inger Berglund, Falun,  som även ritat ett antal vägbroar över E4:an inom ramen för Högakustenprojektet. Inger Berglund har även ritat Öresundsbrons anslutning till Pepparholm och Stäketbron i Stockholms län.

Se även 
 Gamla bron
 Kyrkbron
 Tegsbron
 Umeälvsbron (järnvägsbro)
 Obbolabron
 Umeåprojektet

Referenser

Broar i Umeå
Broar invigda 2001
Snedkabelbroar
2001 i Sverige
Hamina-klass

Hamina-klass är en fartygsklass bestående av robotbåtar som används av den finska marinen. Fartygen började byggas på Aker Finnyards varv i Raumo år 1998. Fartygen är byggda i aluminium och är designade för smygmöjlighet och beväpnade för snabba stridsuppdrag. Fartygsklassen var även tidigare känd som Rauma-2000- klassen.

Det har dock spekulerats om att ytterligare två enheter skall beställas. Hamina-klassens robotbåtar tros vara väldigt effektiva i strid och de är bland de modernaste robotbåtarna i den storleken.

Fartyg av klassen 
 Hamina (80)tidigare nummer 74 byggdes vid Aker Finnyards varv i Raumo och togs i tjänst 1998. Den har fått sitt namn efter staden Fredrikshamn.
 Tornio (81) togs i tjänst 2003. Den har fått sitt namn efter staden Torneå.
 Hanko (82) togs i tjänst 2005. Den har fått sitt namn efter staden Hangö.
 Pori (83) togs i tjänst 2006. Den har fått sitt namn efter staden Björneborg

Alla fartygen är i aktiv tjänst och har sin hemmabas i Obbnäs.

Referenser

Externa länkar

Robotbåtsklasser
Regine Olsen

Regine Olsen född 23 januari 1822, död 18 mars 1904 i Frederiksberg. Hon är mest känd för att under en kort period ha varit förlovad med den danske filosfen Søren Kierkegaard. 

1840 förlovade sig Regine med den nio år äldre danske filosofen Søren Kierkegaard. Efter drygt ett år bröt Kierkegaard förlovningen, vilket han tillbringade hela sitt författarskap med att analysera. Istället gifte hon sig med ämbetsmannen Johan Frederik Schlegel. 1855, bara några månader före Kierkegaards död, reste paret till Danska Västindien där Schlegel hade blivit utnämnd till guvernör. De återvände till Danmark 1860. Schlegel dog 1896 varefter Regine levde som änka fram till sin död 1904. Äktenskapet var barnlöst. Hon ligger begravd på Assistens Kirkegård inte långt ifrån Kierkegaards grav.

Litteratur
2001 - Regine Olsens dagbog  av Erik Søndergaard Hansen,

Externa länkar
Forlaget Hovedland - Regine Olsen 

Personer i Danmark under 1800-talet
Födda 1822
Avlidna 1904
Kvinnor
Polarbröd

Polarbröd Aktiebolag är ett svenskt familjeägt bageriföretag, som bildades 1971 av Gösta och Greta Nilsson. Företaget är Sveriges tredje största producent av matbröd och har cirka 400 anställda. Det omsatte 988 miljoner kronor (2016) och bakade 379 000 ton bröd på de tre bagerierna i Älvsbyn, Bredbyn (tidigare Gene Bageri AB) och Omne. Omnebageriet såldes våren 2018.

Fyra femtedelar av produktionen säljs inom Sverige och en femtedel exporteras.

Historik
Polarbröds verksamhet sträcker sig fem generationer tillbaka i tiden. År 1878 kom Johan Nilsson till Älvsbyn från Göteborg, efter att ha fått sitt mästarbrev i Piteå. Tillsammans med hustrun Hilda Nordström bosatte han sig i Älvsbyn och började baka bröd till samhällets invånare och vattenrallare, som byggde flottningsleder i omgivningarna. Under bygget av Norra stambanan blev även järnvägsrallarna kunder till bageriet. De första åren hyrde Johan Nilsson bageriet, men köpte loss det år 1885. Sedan stambanan färdigställts år 1893 försvann järnvägsrallarna från trakten och försäljningen minskade.

Efter Johan Nilssons död år 1912 tog sonen Frans Gustav över bageriet, som då var svårt skuldsatt. År 1926 byggdes ett nytt bageri och Frans Gustav Nilsson introducerade en variant av den lokala, tunna mjukkakan, vilken han bakade på rågsikt, vatten, salt och jäst. Han kallade den för Tioöreskakan, då det var priset för den. Bageriet lades ner år 1959 och Frans Gustav Nilsson avled året efter. Hans yngste son Gösta Nilsson drev tillsammans med hustrun Greta Stålberg ett kafé i Älvsbyn och började efter några år experimentera med Tioöreskakan och kallade den Älvsbykaka. Hustrun Greta bredde smör och lade rökt renstek på brödet och frös in det, för att snabbt kunna tina det och servera gästerna. Smörgåsen kallade hon för Rågstrut, men den kom senare att bli känd under namnet Renklämma. Gösta och Greta Nilsson beslöt att starta ett särskilt bageri för den mjuka rågkakan, som då fick namnet Polarkaka och företaget Polarbageriet AB bildades år 1972.

År 1977 invigdes en helt nybyggd bagerianläggning i Älvsbyn och verksamheten kom att växa vidare under 1980- och 1990-talen. Företaget har gått vidare i familjen och drivs av barnbarnet Karin Bodin.

Under kvällen den 23 augusti 2020 utbröt en kraftig brand i bageriet i Älvsbyn. Huvudfabriken gick inte att rädda. Polarbröds plan var då att maximera produktionen i sin andra fabrik i Bredbyn och börja baka alla sorter som tidigare endast bakades i Älvsbyn.
Bageriet byggdes upp igen och invigdes i maj 2022 som en del i företagets femtioårsfirande.

Källor

Tryckta källor 
Kristallklart nr 6. oktober 2005. sid 5. artikeln Djupfryst bröd får livsmedelpriset!
Dagens Industri. 2006-01-25. Polarbröd ur bakvattnet av Camilla Andersson
Miljöredovisning Polarbröd AB år 2005

Noter

Vidare läsning
 Marcus Bodin: Utstickare : historien om Polarbröd. Umeå:Polarbröd AB, 2007. 
 Torbjörn Petersson: Brödfabriken som brann: Så blev Polarbröd ett imperium i norr, Dagens Nyheter 19 september 2020. Läst 19 september 2020.

Externa länkar

Svenska livsmedelsföretag
Varumärken för dagligvaror
Svenska bagerier
Företag bildade 1972
Företag i Älvsbyns kommun
Johan Frederik Schlegel

Johan Frederik Schlegel, född 1817, död 1896, var en dansk advokat och ämbetsman. Han var gift med Regine Olsen. Schlegel var guvernör för Danska Västindien mellan 1855 och 1860.

Danska jurister
Födda 1817
Avlidna 1896
Män
Michael Pedersen Kierkegaard

Michael Pedersen Kierkegaard, född 12 december 1756, död 9 augusti 1838, var en dansk handelsman som på sin tid var en av Danmarks rikaste män. Han var far till biskopen Peter Christian Kierkegaard och filosofen Søren Kierkegaard. 26 april 1797 gifte han om sig med Ane Sørensdatter Lund (1768-1834) med vilken han fick sönerna Peter och Søren.

M. P. Kierkegaards föräldrar var av fattig bondesläkt och bodde på Västjyllands ödsliga hedmarker. Som ung pojke var M. P. Kierkegaard anställd hos sin fars kusin, bonden och fårhandlaren Mikkel Graversen Andbæk, och fick följa med denne till Köpenhamn. Där hade pojken en ogift morbror, Niels Andersen Sædding, som hade etablerat sig som lärftkramhandlare. M. P. Kierkegaard fick sin utbildning av morbrodern och fick själv burskap (blev borgare) som lärftkramhandlare. Handeln gick bra. 1794 gifte han sig med systern till en kompanjon. Hon hette Kirstine Nielsdatter Røyen och avled i lunginflammation i mars två år senare, innan paret hade fått några barn. Samma år dog morbrodern och M. P. Kierkegaard fick ärva. Vid endast 40 års ålder, i februari 1797, överlämnade han sin affär till två yngre släktingar och levde resten av sitt liv, mer än 40 år, på pengarna från företaget.

M. P. Kierkegaard tjänade även pengar på husaffärer. Den stora eldsvådan i Köpenhamn 1795 drabbade inte hans egendom. Vid statsbankrutten 1813 hade han sina pengar placerade på ett sådant sätt att han undvek katastrofen.

Referenser
https://web.archive.org/web/20070704000209/http://adl.dk/adl_pub/fportraet/cv/ShowFpItem.xsql?nnoc=adl_pub&ff_id=75&p_fpkat_id=biog
https://web.archive.org/web/20060112154046/http://www.kierkegaard.net/

Personer inom Danmarks näringsliv under 1700-talet
Födda 1756
Avlidna 1838
Män
Personer inom Danmarks näringsliv under 1800-talet
Flickan i ögat

Flickan i ögat är en kammaropera tonsatt av Lars Edlund med libretto av Ulla Britt Edberg. Operan bygger på Gustaf Frödings dikt med samma namn. Den uppfördes första gången vid Kungliga Teatern 1981. 1982 kom en TV-version. 1985 uppfördes den på Stora Teatern i Göteborg. 

Gustaf Fröding-bearbetningar
Svenskspråkiga operor
Teateråret 1981
Musikåret 1981
Kultur i Stockholm
1981 i Sverige
Svenska operor
Blokus

Blokus är ett sällskapsspel för en till fyra spelare. Det skapades av Bernard Tavitian och släpptes år 2000. Blokus har vunnit flera priser sedan dess, bland annat det svenska priset Årets Spel i dess kategori familjespel.

Om fyra spelare deltar i spelet startar var och en av dem med 21 olika delar/figurer i samma färg och målet är att lägga ut alla dessa på spelplanen, det finns alltså fyra olika färger. Delarna är olika geometriska figurer som består av mindre kvadrater, varje figur består av 1 till 5 kvadrater.

De 21 olika delarna som varje spelare har.

Reglerna är enkla, varje spelare startar i ett hörn och ska sedan lägga ut delarna så att de aldrig ligger sida vid sida, men dock alltid hörn i hörn med någon av sina egna delar. Hur de ligger gentemot de andra figurerna, som inte är spelarens egna, spelar ingen som helst roll. Spelarna turas om att lägga ut sina delar, när någon inte kan lägga ut fler så fortsätter de andra tills de inte heller kan lägga ut längre alternativt har slut på delar att lägga ut. Vinnaren är den som fått ut alla delar och om det är flera som lyckats med detta så vinner den som lagt ut sin minsta del sist.

När två spelare deltar så får de två färger vardera. De spelar dessa som om de tillhörde fyra olika spelare. Reglerna för tre deltagare är något komplicerade, men i korthet så går det ut på att deltagarna turas om att lägga ut den fjärde färgen.

Externa länkar 

 Blokus.com Officiell webbplats för Blokus
 Danspil Regler på svenska, norska, danska, finska och engelska i pdf

Brädspel
Sällskapsspel
Mensa Select-vinnare
Invasion (TV-serie)

Invasion är en amerikansk science fiction/thriller TV-serie som handlar om hur en småstad blir invaderad av Body Snatchers-liknande varelser. Serien skapades 2005 av Shaun Cassidy, även känd för att ha skapat serien American Gothic. Eddie Cibrian spelar huvudrollen som Russel Varon. I Sverige sändes serien på Kanal 5 med start den 1 februari, 2006.

Handling
Serien inleds med att en storm drabbar den lilla staden Homestead i södra Florida. Dagen därpå hittas de som varit utomhus under stormen nakna runt en sjö i närheten, med åtskilliga timmars total minnesförlust. Däremot visar de inga omedelbara tecken på kroppsliga skador. 
Under ett par dagar efter stormen börjar de som var utomhus visa ett gradvis förändrat beteende, med tydlig tendens till grubblerier. De har en mycket speciell relation till vatten, bland annat kan de hålla andan väldigt mycket längre än vad som brukar anses normalt för människor. I några fall upplever dessutom anhöriga att de luktar annorlunda än före stormen.
Alla kroppsliga och mentala förändringar gör att de som varit ute i stormen (och i kontakt med varelserna) börjar kallas "hybrider", alldeles särskilt av de som själva var inomhus.

Avsnitt

Referenser

Externa länkar
 http://www.imdb.com/title/tt0460651/

Amerikanska science fiction-TV-serier
TV-seriestarter 2005
TV-serieavslutningar 2006
Miami i fiktion
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Nash Motor Co

Nash Motor Co var en amerikansk biltillverkare som byggde bilar i Kenosha, Wisconsin mellan 1917 och 1957. 

År 1954 blev företaget en del av American Motors Corporation genom en fusion med Hudson.

Historik

1917–1937
Charles W. Nash hade arbetat för William C. Durant hos Buick och blivit verkställande direktör. När Durant tvingades lämna General Motors 1910, blev Nash verkställande direktör för GM. År 1916 lämnade Nash GM för att bygga bilar under eget namn. Han köpte Thomas B Jeffrey Co, som tillverkat Rambler. Året därpå bytte företaget namn till Nash Motor Co.

Nashs första bil hade sexcylindrig motor med toppventiler. År 1922 tillkom en fyrcylindrig modell, även den med toppventiler. Mellan 1925 och 1926 tillverkades en billigare bil med sexcylindrig sidventilmotor, under det egna märket Ajax, men från 1927 inlemmades den i Nashs program. År 1928 fick de dyrare sexorna dubbeltändning. År 1930 tillkom en rak åtta med toppventiler och dubbeltändning. Mellan 1934 och 1939 byggde man åter en billigare bil, LaFayette, som de första åren såldes som ett eget märke. Depressionstiden under 1930-talet tärde på företagets resurser och 1937 gick man samman med vitvarutillverkaren Kelvinator och bildade Nash Kelvinator Corporation, med George W. Mason som chef.

1938–1957
I slutet av 1930-talet fick Nash stor publicitet för sin bäddbara inredning och väl fungerande ventilation. År 1941 kom den mindre modellen 600 med självbärande kaross. Efter andra världskriget återupptogs produktionen av förkrigsmodellerna, men 1949 kom den nya och uppseendeväckande Airflyte-karossen, i Sverige kallad ”badkars-Nash”. Karossen var självbärande och hade långt driven aerodynamik. Hjulen täcktes till hälften av stänkskärmarna. Nash satsade även på mindre bilar och 1950 kom Rambler, följd av Metropolitan 1954. År 1952 fick de stora bilarna ny kaross, ritad av Pininfarina.

Konkurrensen med de tre stora GM, Ford och Chrysler blev allt tuffare under 1950-talet och 1954 bildade Nash American Motors Corporation tillsammans med Hudson. I praktiken köpte Nash upp Hudson, som var i ännu sämre skick. Planer på att även gå samman med Studebaker-Packard Corporation slutfördes aldrig. AMC nöjde sig med att köpa V8-motorer från Packard till sina största modeller 1955. Till 1956 hade AMC en egen och betydligt lättare V8 klar. Försäljningen av de stora Nash- och Hudson-modellerna sjönk stadigt och AMC beslutade att satsa helt på Rambler, som blev ett eget märke 1957. De sista stora bilarna såldes under 1957 och därefter försvann märket Nash.

Källor
Stora billexikonet, red. G N Georgano, svensk övers. Björn-Eric Lindh 1982. 
Encyclopedia of American Cars 1930-1980, red. Richard M Langworth, 1984.

Noter

Externa länkar
Nordic Nash Register

Ej längre existerande amerikanska biltillverkare
American Motors Corporation
Ej längre existerande amerikanska fordonstillverkare
Företag bildade 1917
Företag upplösta 1957