kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vigvatten

Vigvatten, heligt vatten eller dopvatten är vatten som blandas med salt och välsignas för att sedan användas för välsignande ändamål genom att man bestänker det som skall välsignas. Bestänkningen kallas aspersio. I romersk-katolska kyrkor finns ofta en vigvattensskål – ett aspersorium – vid kyrkans ingång, där besökarna tar vigvatten och gör korstecknet som en påminnelse om dopet. Vigvattenskålar med dopvatten  finns också i lutherska kyrkor i Sverige, t.ex. innanför huvudingången till Uppsala domkyrka.

Då en präst skall utbringa en välsignelse med vigvatten används en aspergil, hårviska eller bara handen, beroende på vilken kyrka prästen tillhör. I östkyrkan går vigvatten under namnet agiasmos.

Vigvatten i mytologin
Inom mytologi är det inte sällan som onda varelser, exempelvis varulvar, vampyrer och demoner inte tål att få vigvatten på sig. Precis som ett kors kan de heller inte närma sig det.

Bilder

Referenser

Noter

Kristendom
Liturgi
Korstecken

Korstecken betecknar det i kristendomen allmänt förekommande bruket att med ett eller flera fingrar teckna ett kors i luften, vanligen med orden "I Faderns och Sonens och den helige Andes namn. Amen." Det brukas av personer vid enskild andakt, liturgiskt av präster för välsignelse, och under sakramenten.

Symbolik
Inom kristendomen symboliserar korset samhörigheten med Kristus och hans välsignelse; det symboliserar hans död och korsfästelse och hör därmed samman med syndernas förlåtelse.

Utförande
I Svenska kyrkan, liksom i den katolska kyrkan, korsar den enskilda troende sig med högra handen från pannan (vid "Faderns") till bröstet (vid "Sonens"), och från vänstra axeln (vid "den Helige Andes namn") till högra ("Amen"). Det förekommer också att enbart korsa sig i Faderns, Sonens och den helige Andens namn.

Det äldre bruket var att man drog tvärbalken från vänster till höger när man välsignade någon annan, medan man drog den spegelvänt från höger till vänster när man välsignade sig själv.

Fingerställningar

Korstecknet kan utföras på olika sätt, med enbart tummen, med flera fingrar eller med hela handen.

Olika kyrkor

Katolska kyrkan
Enligt Oremus, katolsk bönbok, är korstecknet en påminnelse om vårt dop, och en bön om den Treenige Gudens beskydd. Korstecknet betecknas av katolska kyrkan som en avlatsbön. I det medeltida västerlandet uppkom bruket, i samband med brytningen med Ortodoxa kyrkan, att dra tvärbalken från vänster till höger även över sig själv. Påven Innocentius III torde ha genomfört denna förändring.

Ortodoxa kyrkan
I ortodoxa kyrkor görs korstecknet med högra handen, varvid tummen, pekfingret och långfingret hålls ihop. Man drar tvärbalken från höger till vänster.

Gammaltroende

Bland gammaltroende i Ryssland var det tidigare sed att utföra korstecknet med två  fingrar. Patriarken Nikon genomförde förändringar i gudstjänstlivet och en av dem var att korstecknet skulle utföras med tre fingrar. Detta ledde till den Stora schismen och underminerade kyrkans roll.

Svenska kyrkan
Genom dopet blir den kristne förbunden med Kristi kors och Kyrkan, och därför brukar korstecknets innebörd anknytas till detta sakrament. Korstecknet betecknas av Svenska kyrkan som en segersymbol och som "en bön i handling", I till exempel Linköpings domkyrka finns vigvatten för besökare att använda vid korstecknet; där definieras korsandet som att använda kroppen i bönen.

Korstecknet levde i Sverige kvar efter reformationen och försvann ur dopritualen först 1811. Under 1900-talet har det tagits upp på nytt inom Svenska kyrkan, och därifrån spridit sig till övriga samfund i Sverige.

Referenser

Kristna liturgier och riter
Geodetisk kupol

Geodetisk kupol är en modern kupolkonstruktion av annan typ än ett kupolvalv. En geodetisk kupol består av ett rymdfackverk av standardiserade enheter, till exempel korta stål- eller aluminiumrör, som monterats samman till ett nätliknande system av trianglar, täckt eller "ifyllt" av ett lätt material, till exempel lättmetall, plast eller kartong.

Den geodetiska kupolen, som således omfattar en sfärisk form men bärs av genomgående raka enheter, medger rumskonstruktioner av utomordentlig lätthet och teoretiskt sett obegränsade dimensioner.

Den första geodetiska kupolen var Zeiss-Planetarium Jena från 1926.

Konstruktionsformen har fått viss spridning i modern arkitektur, till exempel USA:s paviljong på Expo 67 och Eden Project.

Begrepp inom arkitektur
Tak
Internationell stil

Internationell stil (engelska: "International Style") är en arkitekturstil som, med föregångare under mellankrigstiden, dominerade arkitekturen internationellt från början av 1950-talet till mitten av 1970-talet.

Ursprungligen myntades termen inför den utställning som Philip Johnson arrangerade på Museum of Modern Art i New York 1932. Den utställningskatalog som Johnson skrev till utställningen tillsammans med Henry Russel Hitchcock fick just titeln International Style. I katalogen beskrevs byggnader från perioden 1922-1932 som inte bara utnyttjade vad som sas vara den moderna arkitekturens viktigaste strukturella och konstruktiva element – det inre ramverket av stål eller betong – utan som dessutom accentuerade denna bärande struktur genom att avlägsna bärande väggar och behandla hela byggnadsvolymen som mer eller mindre sammanvävda abstrakta volymer. Viktiga förebilder var Frank Lloyd Wright, Deutscher Werkbund, Bauhaus och De Stijl. Av ännu större betydelse blev Le Corbusiers Villa Savoye där väggarna tydligt redovisades som tunna membran genombrutna av horisontella fönsterband och hela husvolymen definierades av de (abstrakta) flöden som skulle strömma genom den.

Utställningskatalogen kom genom sin "strategiskt" valda titel, sin detaljerade analys och sitt stora inflytande att bli definierande för den stilriktning som följde och som kom att totalt dominera arkitekturen internationellt under flera decennier efter andra världskriget. Många av dess viktigaste företrädare flydde både Nazityskland och Stalins Sovjetunionen, (till exempel Mies van der Rohe) vilket gjorde att hela stilen, tillsammans med modernismen i allmänhet, kom att associeras med de liberala demokratierna i väst. På så vis fick stilen ett enastående genombrott efter kriget, på båda sidorna av Atlanten. Vid det läget hade emellertid stilen slutat att vara en diversifierad, experimentell rörelse utan konformerade till den i allmänhet formalistisk stil som kombinerade prefab-teknik med repetitiva fasadelement.

Le Corbusier fick i uppdrag att utveckla en ny typ av boende baserad på de nya idéerna – Unité d'habitation byggdes som en prototyp i Marseille 1946-1952 – och genomförde flera storskaliga projekt i Indien. I USA och övriga världen blev stilen normbildande och några av dess mest kända byggnader är FN:s högkvarter och Seagram Building i New York. Svenska exempel är Folksamhuset och Hötorgshusen.

Redan då International style slog igenom mötte den sina opponenter och inom kort hade en motrörelse tagit form: strukturalismen som blev en föregångare till postmodernismen.

Se även 
 Funktionalism
 Mies van der Rohe
 Arkitekturens historia
 Vita staden, Tel Aviv

Referenser 

Arkitekturhistoria
Kasematt

Kasematt (av , från ) är ett rum uppbyggt av gjuten betong, murverk eller stålpansar, med granatmotståndigt tak (tidigare benämnt bombskyddat tak), menad att brukas som stridsposition för artilleri eller infanteri (försvarskasematt), beredskapsrum för infanteri (beredskapskasematt, bostadskasematt) eller som förråd för ammunition och materiel (förrådskasematt) etc.

Som byggnad är de inte sällan insprängda i berg, men de förekommer lika väl i fortkonstruktioner. I äldre tider bestod de ofta av förstärkta inmurade tegelvalv i vallarna på fästningar, så kallade fästningsvallar, för att tillåta flankering av fortets gravar.

Bortsett från byggnader förekommer kasematter även på fordon som skepp och pansarfordon. På ett örlogsfartyg eller pansarfordon är en kasematt ett slutet, pansrat, rum med ett eldvapen i rörlig lavett, ibland med egen pansarsköld i större öppning.

Andra betydelser 
Kasematt används även som namn för särskilda säkerhetsbyggnader för förvaring av explosiva varor, exempelvis sprängämnen. En udda användning är för förvaring av äldre spelfilmer på celluloidbas, som är mycket brandfarliga. En sådan finns i Filmstaden i Solna.

Se även 
 Postej
 Bastion

Referenser 
Bra Böckers lexikon, 1977
Digitaltmuseum, 24 cm kanon i kasematt

Noter 

Befästningskonst
Rum
Korsblomma

Denna artikel handlar om det arkitektoniska elementet. För blomman som ibland kallas korsblomma, se Blå passionsblomma och Jungfrulinsläktet.

Korsblomma är ett gotiskt ornament bestående av en central stängel omgiven av fyra bladliknande armar, som tillsammans formar ett tredimensionellt kors, oftast placerat i toppen på en fial, gavel eller liknande.

Källor

Se även 
 Fial

Begrepp inom arkitektur
Gotik
Ornament
Kragträ

Kragträ (tou-kung) betecknar inom Kinas arkitektur den framspringande eller utkragade byggnadsdel som ger en större stödyta åt balkarna i en byggnad, samtidigt som det gör byggnaden bättre anpassad till lokala förhållanden (ofta förekommande jordskalv m.m.).

Byggnadsdetaljer
Krenelering

Krenelering är den övre delen av en försvarsmur utformad med tinnar och mellanrum, vilka användes som skottöppningar i äldre tiders borgar och försvarsanläggningar. Krenelering förekommer också som ren dekoration inom den romantiska arkitekturen.

Ordet krenelering kommer från franskans créneler, som betyder ’förse mur med tinnar', ’räffla’, och innan det från fornfranskans crenel ’inskärning’.

Se även 
 Bröstvärn
 Parapet
 Skyttegång

Källor 

Befästningskonst
Krepidoma

Krepidoma, underbyggnad i ett antikt grekiskt tempel eller romersk tempel som vanligen bestående av tre trappsteg som omsluter hela byggnaden.

Klassisk grekisk arkitektur
Kurtin

Kurtin (franska courtine, förhänge) är en mur eller vall i en medeltida fästning som sammanlänkar anläggningens försvarstorn. I en bastionsfästning är kurtinen den vanligen raka befästningslinje som förbinder två närliggande bastioner och utgör den bastionerade frontens bäst skyddade linje, huvudlinjen. På en bastionsfästning skyddas kurtinen vanligen av ett utanverk, som kallas ravelin.

Se även
 Curtain wall, en sorts fasadkonstruktion

Befästningskonst

pl:Mur obronny
Lansettfönster

Lansettfönster kallas ett smalt och högt gotiskt fönster, vars övre del är spetsigt.

Källor
Lancet window

Externa länkar

Fönster
Gotisk arkitektur
Kyrkoarkitektur
Byggnadsdetaljer
Lunett

Lunett, även lynett, är en halvcirkelformad eller segmentformad muröppning, bågfält, dörr eller fönster i en byggnad eller konstverk som täcks av ett valv.

Källor

Begrepp inom arkitektur
Metroon

Metroon (Μητρῷον), var ett namn på en specifik typ av helgedom i den forntida grekiska världen, som dedicerats till någon av modersgudinnorna, vanligtvis Rhea eller Demeter, som vanligen låg vid agora (torget). 

I Aten hade den byggnad som senare var känd under detta namn uppförts på stadens Agora som en möteslokal för rådet (boulé). När ett nytt bouleuterion byggdes i slutet av 400-talet f.Kr. helgades den tidigare möteslokalen, åt den mindreasiatiska modersgudinnan Kybele. Det fungerade som stadsstatens offentliga arkiv.

Referenser 

Anläggningar under antiken
Grekiska tempel
Antikens Aten
Pediment

Pediment kan syfta på:

 Pediment (berggrund) – svagt sluttande plan yta i fast berggrund vilken sträcker sig från foten av berg eller kullar
 Pediment – en låg triangulär gavel över en portik, en dörr eller ett fönster, se fronton
Skärmfasad

Skärmfasad, i modern arkitektur en icke bärande yttervägg av stål, glas, aluminium och andra lätta byggnadsmaterial. Skärmfasaden fungerar som ett membran mellan byggnadens inre och omgivningen.

Byggnadsdetaljer
Spröjsverk

Spröjsverk är ett ramverk som delar upp till exempel fönster eller dörrar. Spröjsverk ingår i ett masverk.

Spröjsarna kan vara tillverkade av olika material men de vanligaste är trä eller aluminium. Även stenspröjsar förekommer. Tidigare var spröjsverk nödvändiga eftersom det inte var möjligt att producera stora glasrutor.

Spröjsverk finns uppbyggda i små enheter i till exempel dörrar eller små glasrutor, men även på stora glasfasader. Spröjsverket håller och skyddar glaset mot vindens påfrestningar.

I tvåglasfönster kan spröjsverk förekomma som dekoration och ligger då mellan glasrutorna. Detta kallas falskt spröjsverk. Falska spröjsverk kan även fästas på utsidan av glaset som dekoration, istället för att konstruera ett fönster med flera små glasrutor.

Referenser
Fritt översatt version från engelska Wikipedia

Noter 

Byggnadsdetaljer
Fönster
Stalaktitornament

Stalaktitornament (arabiska: مقرنس, muqarnas) är ett valvornament i islamisk arkitektur som består av ovanpå varandra liggande små kupor som påminner om droppsten (stalaktiter).

Stalaktitornament används ofta i ovandelen i nischer och ger en mjuk övergång mellan den bakre väggen och nischens ovandel.

Stalaktitornamenten uppkom i Iran som arkitektoniskt element under mitten av 900-talet och spred sig snabbt över hela det islamiska väldet från Spanien till Indonesien.

Ett närliggande arkitektoniskt element är mocárabe och termerna används ibland synonymt.

Begrepp inom arkitektur
Konseljpresident

Konseljpresident är titeln för regeringschefen i vissa länder. Detta inkluderar Italiens konseljpresident (presidente del consiglio dei ministri – 'ordförande för ministerrådet').

Tidigare har titeln även använts i Frankrike 1876–1959 (président du conseil) och i Danmark 1855–1915 (konseilspræsident). I Danmark används från 1915 istället titeln statsminister. I Frankrike, som ofta anses ha en "stark president" (som statschef) är det dock sedan de Gaulles införande av dagens franska konstitution 1959, den så kallade femte republiken, premiärministern (franska: premier ministre) som bildar regering och är chef för denna. 

Konselj används i Sverige som term för ett regeringssammanträde där statschefen (kungen) är närvarande.

Referenser 

Politiska titlar
Regeringsämbeten
Politik i Italien
Politik i Frankrike
Politik i Danmark
Votivmodell

Votivmodell är ett dekorativt objekt för uttryck av tacksamhet eller skildring av en händelse eller av ett helgon och som ibland ger information om en kyrka och dess grundare genom en inskrift eller en bild.

Se även
Votivskepp

Kyrklig interiör
Fotbollsallsvenskan 2003

Fotbollsallsvenskan 2003 spelades 5 april–26 oktober 2003, och vanns av Djurgårdens IF.

Upplägg
Serien hade 26 omgångar. Lag 12: nedflyttningskval. Lag 13-14: nedflyttning. Lag 11-12: nedflyttning. Seger = 3 poäng. Oavgjort = 1 poäng. Förlust = 0 poäng.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Kval till Allsvenskan 2004 

GIF Sundsvall till Allsvenskan 2004.

Statistik

Skytteligan

Källa: SvFF:s lista över alla allsvenska målskyttar 2003 (där Geert den Oudens 10 mål från Allsvenskan 2003 inte finns listad)

Publiksiffror 
 Publiksnitt: 10 210 (högsta snittet sedan 1965)

Högsta publiksiffror 
 40 382: IFK Göteborg–Örgryte IS 5–2, Ullevi den 27 maj 2003
 37 026: Örgryte IS–IFK Göteborg 4–1, Ullevi den 30 september 2003
 35 611: Hammarby IF–Djurgårdens IF 2–3, Råsunda den 16 september 2003
 35 197: AIK–Djurgårdens IF 3–3, Råsundastadion den 2 juni 2003
 34 267: Djurgårdens IF–Hammarby IF 3–0, Råsunda den 30 juni 2003

Publiksnitt per lag 
 18 716: Malmö FF
 17 302: AIK
 16 083: Djurgårdens IF
 14 025: Hammarby IF
 11 586: IFK Göteborg
 10 235: Helsingborgs IF
 8 654: Örgryte IS
 7 733: IF Elfsborg
 7 508: Örebro SK
 7 506: Halmstads BK
 7 025: Östers IF
 6 436: Landskrona BoIS
 5 675: GIF Sundsvall
 4 451: Enköpings SK

Svenska mästarna 
 Tränare: Sören Åkeby

MV = målvakt.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
RSSSF - Sweden 2003

Fotboll i Sverige 2003
2003
Fotbollssäsongen 2003
Fotbollsallsvenskan 2002

Fotbollsallsvenskan 2002 spelades 6 april–2 november 2002, och vanns av Djurgårdens IF. Ett uppehåll gjordes under perioden 14 maj–2 juli, i samband med Sveriges deltagande vid Världsmästerskapet i Japan och Sydkorea.

Upplägg
Serien bestod 26 omgångar. Lag 12 fick spela kval mot trean i Superettan för att undvika nedflyttning, medan lag 13 och lag 14 flyttades ner till Superettan 2003. Vinst gav 3 poäng, oavgjort gav 1 poäng och förlust gav 0 poäng.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Kval till Allsvenskan 2003 

IFK Göteborg till Allsvenskan 2003.

Statistik

Skytteligan

Assistligan

Publiksiffror 
 Publiksnitt: 10 150 (högsta snittet sedan 1968)

Högsta publiksiffror 
 42 386: IFK Göteborg–Örgryte IS 2–5, Ullevi den 10 september 2002 (högsta publiksiffran sedan 1977)
 37 763: Örgryte IS–IFK Göteborg 2–1, Ullevi den 8 maj 2002
 31 948: AIK–Hammarby IF 2–2, Råsundastadion den 2 maj 2002
 29 423: Djurgårdens IF–AIK 3–4, Råsundastadion den 13 april 2002
 28 334: AIK–Djurgårdens IF 0–3, Råsundastadion den 8 augusti 2002

Publiksnitt per lag 
 16 551: AIK
 14 246: Djurgårdens IF
 13 296: Hammarby IF
 13 058: Malmö FF
 11 417: IFK Göteborg
 10 957: IFK Norrköping
 10 439: Helsingborgs IF
 8 750: Örgryte IS
 8 039: Örebro SK
 7 668: IF Elfsborg
 7 546: Landskrona BoIS
 6 940: Halmstads BK
 6 709: Kalmar FF
 6 476: GIF Sundsvall

Svenska mästarna 
 Tränare: Sören Åkeby och Zoran Lukic

MV = målvakt.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

RSSSF - Sweden 2002

Fotboll i Sverige 2002
2002
Fotbollssäsongen 2002
Fotbollsallsvenskan 1993

Fotbollsallsvenskan 1993 spelades 12 april–24 oktober 1993, och vanns av IFK Göteborg.

Förlopp
Serien utökades från 10 till 14 lag inför säsongen.
Mästerskapsserien avskaffades, och för första gången sedan 1981 korades svenska mästare återigen genom rent seriespel.

Tabell

Poängtabell

Resultattabell

Kval till Allsvenskan 1994 

Degerfors IF och Örebro SK till Allsvenskan 1994.

Skytteligan 

 18 mål: Henrik Bertilsson, Halmstads BK samt Mats Lilienberg, Trelleborgs FF
 16 mål: Hans Eklund, Östers IF; Dick Lidman, AIK samt Henrik Larsson, Helsingborgs IF
 13 mål: Issa Manglind, Trelleborgs FF samt Miroslaw Kubisztal, Örebro SK

Publiksiffror

Högsta publiksiffror 
 28 716: Malmö FF–Helsingborgs IF 3–3, Malmö stadion den 13 maj 1993
 19 160: IFK Norrköping–IFK Göteborg 0–0, Norrköpings Idrottspark den 9 oktober 1993
 17 275: Helsingborgs IF–IFK Göteborg 1–2, Olympia den 30 juni 1993
 13 847: AIK–IFK Göteborg 1–5, Råsundastadion den 2 augusti 1993
 13 504: IFK Göteborg–Helsingborgs IF 2–0, Gamla Ullevi den 4 juli 1993

Högst publiksnitt per lag 
 10 081: Helsingborgs IF
 6 974: AIK
 6 924: IFK Göteborg

Lägsta publiksiffror
551: Västra Frölunda IF–Örebro SK 4–1, Ruddalens IP, 1 oktober 1993
610: IK Brage–Örebro SK 1–3, Domnarsvallen, 9 september 1993

Svenska mästarna 

Tränare: Roger Gustafsson

Fotnot: I kolumnen Matcher anges antal matcher från start+antal inhopp.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Fotboll i Sverige 1993
1993
Fotbollssäsongen 1993
Pizzasallad

Pizzasallad är ett samlingsnamn för de vitkålssallader (liknande coleslaw) som serveras som tillbehör på svenska pizzerior. Strimlad vitkål, olja, vinäger, salt och svartpeppar är vanliga ingredienser och även röd paprika. Pizzasalladen brukar stå och dra några timmar eller längre i kylskåp innan den serveras. Den förvaras svalt och då är hållbarhetstiden omkring en vecka. Innehåller den paprika är hållbarhetstiden 3–4 dagar.

År 1969 öppnades Pizzeria Piazza Opera på Gustav Adolfs torg i Stockholm av entreprenören Giuseppe "Peppino" Sperandio. Där föddes även idén att servera gratis sallad med pizzan. När Sperandio behövde en billig och mättande sallad att äta medan pizzan bakades kom han ihåg salladen "kupus salata" från sin barndom i nordöstra Italien, en sallad från angränsande Kroatien.

Se även 
 Coleslaw

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 

Sallader
Vegetariska rätter
Richard Allan

Richard Allan, född 11 februari 1966 var en brittisk parlamentsledamot för liberaldemokraterna. Han representerade valkretsen Sheffield Hallam mellan valen 1997 och 2005. Han tog valkretsen från de konservativa och efterträddes 2005 av Nick Clegg, även han liberaldemokrat.

Källor

Externa länkar 
 Richard Allans blog

Tidigare brittiska underhusledamöter
Födda 1966
Män
Levande personer
Laurasien

Laurasien var en superkontinent som bildades för omkring 400 miljoner år sedan i samband med den Nordamerikanska plattan, som även omfattade Grönland och förenades med Baltika, den platta som omfattade Skandinavien i en gemensam kontinent. För 250 miljoner år sedan kolliderade den med Gondwanaland och bildade superkontinenten Pangea, men för 200 miljoner år sedan skildes Laurasien åter från Gondwanaland av Tethyshavet. För 70 miljoner år sedan bildades Nordatlanten varvid Eurasien och Nordamerika skildes åt.

Se även 
 Alfred Wegener 
 Kontinentaldrift

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Paleogeografi
Kontinenter
Michael Howard (politiker)

Michael Howard, född 7 juli 1941 i Gorseinon, Swansea, Wales, är en brittisk politiker och tidigare partiledare för Konservativa partiet. Han ledde det Konservativa partiet mellan 6 november 2003 och 6 december 2005.

Michael Howard är son till judiska invandrare från Rumänien. Han blev 1982 invald i parlamentet för valkretsen Folkestone and Hythe, som han representerade till 2010. 1985 blev han undersekreterare på handels- och industridepartementet. Efter valet 1987 blev han kommunminister. 

1990 inträdde han i kabinettet då han efterträdde Norman Fowler som arbetsmarknadsminister (Secretary of State for Employment). Efter valet 1992 blev han miljöminister och 1993 inrikesminister (home secretary), vilket han förblev till valet 1997. Som inrikesminister gjorde han sig känd för att förespråka "hårda tag" mot brottslingar. 

När John Major avgick som partiledare efter valförlusten 1997 var Howard en av kandidaterna till att efterträda honom, men han kom sist av fem i den första valomgången och valde då att stödja William Hague. Under hans kandidatur beskrev hans partikollega Ann Widdecombe honom med orden "there is something of the night about him" (ung. det är något mörkt kring honom).

Då Hague blivit partiledare utnämnde han Howard till skuggutrikesminister. Howard lämnade  skuggkabinettet 1999, men återkom under den nye partiledaren Iain Duncan Smith 2001, då han utnämndes till skuggfinansminister. Hans popularitet i partiet växte under denna tid och han valdes enhälligt av parlamentsgruppen till att efterträda Iain Duncan Smith som partiledare 2003. 

I valrörelsen inför valet 2005 försökte han göra invandringen till en viktig valfråga. Han försökte även göra en poäng av att hans favoritlag, Liverpool FC, lyckats vinna flera matcher på vägen till finalen i Champions League trots att laget varit nederlagstippat, och jämförde det med sitt eget nederlagstippade parti.

Efter valet 2005 tillkännagav Howard att han tänkte avgå när partiet inför nya regler för att välja en efterträdare, och att han åtminstone inte skulle stanna kvar till nästa val. Han efterträddes i december 2005 av David Cameron.

Sedan 2010 har han suttit i överhuset som Lord Howard av Lympne.

På grund av hans rumänska bakgrund är det populärt bland hans politiska motståndare att avbilda honom som Greve Dracula.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Alumner från Universitetet i Cambridge
Födda 1941
Brittiska parlamentsledamöter
Storbritanniens inrikesministrar
Storbritanniens miljöministrar
Partiledare för Konservativa partiet (Storbritannien)
Brittiska överhusledamöter
Män
Levande personer
Quintus Lutatius Catulus den yngre

Quintus Lutatius Catulus  (den yngre), med tillnamnet Capitolinus, född cirka 121 f.Kr., död cirka 60 f.Kr., var en romersk konsul och byggherre, son till Quintus Lutatius Catulus (den äldre) som var konsul år 102 f.Kr. 

Han själv blev konsul 78 f.Kr. och censor 65 f.Kr. Catulus var ansvarig för återuppbyggandet av Jupitertemplet på Capitolium, som hade brunnit ner 83 f.Kr. och vars nya version han invigde 69 f.Kr., liksom för uppförandet av Roms nya statsarkiv, Tabularium.

Romerska konsuler
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
Födda 121 f.Kr.
Avlidna 60 f.Kr.
Män