kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sputnik 1

Sputnik 1 () var den första artificiella satelliten i omloppsbana runt jorden, uppskjuten med en R-7 Semjorka-raket av Sovjetunionen den 4 oktober 1957 som den första uppskjutna satelliten i rymdprogrammet Sputnik.

Uppskjutandet inledde epoken rymdåldern och var startskottet för rymdkapplöpningen mellan USA och Sovjetunionen under det kalla kriget.

Bakgrund 

Konstantin Tsiolkovskij beskrev i boken Dreams of Earth and Sky (1885) hur en satellit kunde sättas i en låg omloppsbana runt jorden. Sputnik 1 var den första av fyra satelliter i Sputnikprogrammet, som var tänkt som ett bidrag till det Internationella geofysiska året 1957–1958. Tre av de fyra satelliterna i Sputnikprogrammet nådde omloppsbana: Sputnik 1, Sputnik 2 och Sputnik 3.

Utformning 
Sputnik 1 beskrivs av Nationalencyklopedin som ett klot med utstickande antenner, och av NASA som havande storleken av en badboll, med diametern 58 centimeter och vikten 83,6 kilo. Klotets utsida bestod av 2 mm blankpolerad Aluminium AMG6T. De fyra radioantennerna var två och en halv till tre meter långa. Satelliten var fylld med kvävgas under tryck.

Radiosändare 
Klotets fyra radioantenner användes för att sända radiosignal på frekvenserna 20 och 40 MHz. Telemetridatan som skickades till jorden inbegrep bland annat temperaturen inuti och utanpå satelliten. Signalerna sändes under 22 dygn tills satelliten tystnade då sändarens batterier tog slut den 26 oktober 1957.

Omloppsbana 
Det tog ungefär 98 minuter för Sputnik 1 att färdas ett varv runt jorden på sin elliptiska omloppsbana. Sputnik 1 stannade i omloppsbana i 3 månader (1957-10-04--1958-01-04) tills den återinträdde i Jordens atmosfär och brann upp. Återinträdet i jordens atmosfär skedde längs ett område från Mongoliet till Alaska.

Syntes från jorden 
Sputnik 1 som hade en diameter på endast 58 centimeter hade ett hölje av aluminium som gjorde att solstrålarna  reflekterades på ytan och den blev synlig från jorden. Radiosändaren skickade ut pip, som fångades upp av radioamatörer.

Repliker 
Flertalet repliker av Sputnik 1 finns på ryska museer, och en finns på National Air and Space Museum i USA.

Se även 
Sputnikögonblick

Källor

Noter 

1957 i Sovjetunionen
Satelliter
Sovjetunionens rymdprogram
Rymdfartsåret 1957
Sputnik 2

Sputnik 2 (, Satellit 2) var den andra rymdfarkosten som sköts upp i Jordens omloppsbana och även den första med att bära en levande varelse, då en hund kallad Lajka befann sig i farkosten. Satelliten sköts upp den 3 november 1957 från Kosmodromen i Bajkonur.

Konstruktion 
Satelliten bestod av en fyra meter hög konformad kapsel med en största diameter på två meter. Kapseln vägde omkring 500 kg, men då den inte var gjord för att kunna frigöras från raketen som tog den upp till kapselns omloppsbana blev den totala vikten av kapsel och raket 7,79 ton. Den innehöll flera utrymmen för sändare, ett telemetrisystem och vetenskapliga instrument, en programmeringsenhet, samt system för att kontrollera temperatur och syre/koldioxidhalt i kabinen.

En separat sluten kabin gjordes för Lajka med en inre atmosfär som kontrollerades av en koldioxidabsorberande anordning , en syregenerator, en syreregulator och en fläkt som aktiverades när temperaturen i kabinen var högre än 15 grader Celsius. De livsuppehållande systemen och förnödenheterna för Lajka utformades för att klara en 7-dagars resa. Lajka kunde inte vända sig om i kabinen.

Flygningen 
Observationer strax efter uppskjutningen indikerade att Laika var orolig men vid god vigör, även om temperaturen i kapseln redan vid tredje varvet runt jorden hade stigit till 43 °C. Dataöverföringen upphörde att fungera efter fjärde varvet. Inledningsvis hävdades att hunden Lajka skulle överlevt första veckan. Flera decennier senare medgavs att hunden förmodligen bara överlevt några timmar innan den dog av alltför hög temperatur.

Återinträde 
Efter fem och en halv månad lämnade Sputnik 2 sin omloppsbana och brann upp när den återvände till jordens atmosfär den 14 april 1958. Lajka var då sedan länge död på grund av värmeslag och stress. Totalt hade Sputnik 2 tagit sig 2 570 varv runt jorden.

Se även
Sputnikögonblick

Källor 
 Sputnik: 50 Years Ago
 Anatoly Zak on Sputnik-2
 Sputnik 2 Diary
 Sputnik 2 på Astronautix

Noter

Satelliter
Sovjetunionens rymdprogram
1957 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1957
Bostadsminister

Bostadsminister är den minister i ett lands regering som ansvarar för bostadspolitik samt plan- och markpolitik. Bostadsfrågor kan hanteras inom ett eget bostadsministerium, men i de flesta länder ingår bostadsfrågor i ett departement med ett bredare ansvarsområde.  

I Finland sorterar bostadsfrågorna under Miljöministeriet. Nuvarande (2012) bostadsminister är Krista Kiuru som också är kommunikationsminister. I Sverige fanns Bostadsdepartementet 1974-1991 och bostadsministern var under denna period departementschef. Efter 1991 har bostadsfrågor ingått i bredare ministerportföljer och hanterats inom olika departement, sedan 2006 av Finansdepartementet.

Olika länders motsvarigheter till bostadsminister

Se även 
Sveriges bostadsminister

Referenser 

Ministrar efter post
Tomaskristna

Tomaskristna är de kristna i Sydindien (särskilt i delstaten Kerala), som har kyrkliga traditioner från tiden före den portugisiska kolonisationen. Det finns ett par hundra Tomaskristna med olika samfundstillhörigheter i Sverige. 

De tomaskristna anser att kristendomen fördes till Sydindien av aposteln Tomas. Från början stod de tomaskristna stiften i kyrkogemenskap med Österns apostoliska och katolska assyriska kyrka men tvingades av portugiserna att ansluta sig till den romersk-katolska kyrkan 1599, och bildade så den Syro-malabariska kyrkan. 

En stor grupp lämnade 1665 denna kyrka och anslöt sig i stället till den syrisk-ortodoxa kyrkan. En splittring av denna syrisk-ortodoxa gren 1771 gav upphov till två trossamfund: Malabariska oberoende syriska kyrkan i Thoziyoor och Jakobitisk-syriska kristna kyrkan. 

Några tomaskristna av den syrianska grenen återinträdde 1814 i gemenskap med den östsyriska kyrkan, och kallas ibland för Österns kaldeisk-syriska kyrka (som inte skall förväxlas med den kaldeiska kyrkan i Irak, som till skillnad från Österns kaldeisk-syriska kyrka står i gemenskap med påvestolen). 

Under anglikanskt inflytande bildade några tomaskristna av den syrisk-ortodoxa grenen 1826 den så kallade Mar Thoma-kyrkan, som förenar syrisk-ortodoxa och anglikanska drag, men den splittrades i två trossamfund 1961. 

Några av de återstående syrisk-ortodoxa tomaskristna trädde i sakramentsgemenskap med påvestolen, och grundade 1912 den Syro-malankariska kyrkan. 

I ett försök att medla mellan, och på sikt förena, de splittrade tomaskristna samfunden, grundades 1930 den Malankarisk-ortodoxa syriska kyrkan, men föreningen med den Jakobitisk-syriska kristna kyrkan förmådde endast hålla samman 1958-1971, och de båda samfunden är nu åter två separata tomaskristna trossamfund. 

Som ett resultat av dessa händelser är de tomaskristna idag starkt splittrade i olika fraktioner. 

I stor utsträckning tillämpas det indiska kastsystemet även inom den indiska traditionella kristendomen. Bamons, Bhandaris, Kolis och Prabhus är exempel på kristna kaster.

Se även
 Katolska östkyrkor
 Orientaliska kyrkor

Östligt kristna samfund
Syriska kyrkor
Kerala
Kristendom i Indien

en:Saint Thomas Christians
ml:സുറിയാനി ക്രിസ്ത്യാനികള്‍
ABC

ABC kan syfta på:

 abc ‒ de tre första bokstäverna latinska alfabetet och i överförd bemärkelse även alfabetet som sådant, se latinska alfabetet
 abc ‒ den förvärvade förmågan att läsa och skriva "att lära sig sitt abc", se läskunnighet
 ABC-bok ‒ en lärobok i läsning för mindre barn, den används ibland också i skolans lågstadium
 ABC ‒ IATA:s kod för en flygplats i Albacete i Spanien, se Albacete Airport
 ABC ‒ en arbetsrutin som används för akut sjuka eller skadade patienter , se akut omhändertagande
 ABC ‒ en malaysisk efterrätt gjord av hyvlad is, se Air batu campur
 ABC (bensinstation) ‒ en finländsk bensinstations- och servicekedja
 ABC-fabrikerna ‒ en tillverkare av sport- och friluftsartiklar
 ABC-kalkyl ‒ en typ av självkostnadskalkyl
 ABC-krigföring ‒ krigföring med massförstörelsevapen
 ABC-stad ‒ ett begrepp inom stadsplanering
 ABC-staterna ‒ en benämning på de tre sydamerikanska staterna Argentina, Brasilien och Chile
 ABC-teatern ‒ en teater i Stockholm

Media 
 ABC (tidning) ‒en spansk dagstidning, se ABC (tidning)
 ABC ‒ ett amerikanskt TV-bolag, se American Broadcasting Company
 ABC ‒ ett austrailiensiskt TV-bolag, se Australian Broadcasting Corporation
 ABC (TV-program) ‒ tidigare Sveriges Televisions lokala nyhetsprogram för Stockholms och Uppsala län
 ABC (tidskrift) ‒ en albanskspråkig månatlig tidskrift 1936

Datateknik 
 ABC (programspråk) ‒ ett programspråk
 ABC (datorprogram) ‒ ett fildelningsprogram
 ABC 80 ‒ en svensktillverkad dator, se 
 ABC-klubben ‒ en svensk datorklubb, ursprungligen en förening för användare av ABC-datorer, se

Musik 
 ABC (musikgrupp) ‒ en brittisk popgrupp under 1980-talet
 ABC (Anna Book-låt) ‒ en melodifestivalslåt, framförd 1986 av Anna Book
 ABC (The Jackson 5-låt) ‒ en Michael Jackson-låt
 ABC ‒ en dansk musikgrupp, se Alien Beat Club
Patristik

Patristik (av lat. pater "fader", här främst "kyrkofader") är vetenskapen om den tidiga kyrkans litteratur; i vidare mening vetenskapen om den tidiga kyrkan i allmänhet, alltifrån den tid som följer efter apostlatiden. Den senare gränsen för patristiken brukar sättas vid Isidorus av Sevilla i väst (600-talet) och Johannes av Damaskus i öst (700-talet). Enligt Alistair McGrath sätts dock gränsen till konciliet i Chalkedon, 451.

I Sverige finns det vetenskapliga sällskapet Collegium Patristicum Lundense, som vart fjärde år anordnar nordiska patristikermöten i Lund och utger tidskriften Patristica Nordica Annuaria, samt patristikseminariet vid The Newman Institute Research Seminar in Late Ancient and Byzantine Cultures (tidigare Newmaninstitutet) i Uppsala. Seminariet anordnas i samarbete med teologiska institutionen vid Uppsala universitet.

Litteratur

Per Beskow, "Patristikens uppsving i Sverige." Ad fontes. Festskrift till Olof Andrén på 100-årsdagen. Artos 2015, s. 37-44.
Alister McGrath, "Historical Theology. An introduction to the History of Christian Thought", 2 ed, 2013, s 17

Externa länkar 
 Collegium Patristicum Lundense
 Patristikseminarier vid The Newman Institute Research Seminar in Late Ancient and Byzantine Cultures

Kristendom
Teologi
Denier

Denier (förkortas den) är ett mått på tjockleken av garn, som används till exempelvis nylonstrumpor och silkesstrumpor, och avser vikten i gram av 9 000 meter garn vid 70 °F och 75% relativ luftfuktighet. Ett 20 denier garn med längden 9 000 meter väger alltså 20 gram. Ett närbesläktat mått är tex, vilket motsvarar vikten i gram av 1 000 meter garn eller tråd. En denier motsvarar alltså 1/9 tex. Ofta används enheten decitex (dtex), vilken motsvarar 0,9 denier.
Ju högre denier-tal desto tjockare och slitstarkare strumpor, och vice versa. De första nylonstrumporna var 70 denier. Riktigt tunna "skira" nylonstrumpor (eng. sheer stockings) är på 15 denier, medan normaltjocka är på 30–40 denier.

Ibland förekommer gauge och det är det engelska måttet för garnets tjocklek i nylon- silkesstrumporna och istället avser det antalet nålar på en 1,5 inch (38,1 mm) bred väv. En 60 gauge vävstol har 60 nålar på en 38,1 mm sektion. Ju fler nålar desto finare maskor, och en tunnare väv kan framställas för nylonstrumporna. 15 denier motsvarar ungefär 60 gauge.

Tillverkningen av syntetiska garner har utvecklats enormt under de senaste decennierna. I början av 1960-talet var 60-deniergarnet något ganska nytt, men bara tio år senare lanserades 20-deniergarnet. Wolford i samarbete med DuPont utvecklade 1992 ett 9-deniergarn, och endast ett år senare lanserade Wolford strumpbyxor och nylonstrumpor i 7 och 5 denier.

Se även
 Damstrumpor
 Strumpbyxor

Referenser

Damstrumpor
Gallipolihalvön

Gallipoli (av det antika grekiska Kallipolis; på modern turkiska Gelibolu Yarımadası; grekiska: Thrakiska Chersonesos) är en långsmal halvö, belägen mellan Dardanellerna i öst och Sarosbukten av Egeiska havet i väst, som utgör den sydliga spetsen av den europeiska delen av Turkiet. På halvöns östra sida ligger staden Gallipoli från vilken halvön fått sitt namn. 

Gallipoli erövrades av romarna år 133 f.Kr. Gallipoli blev osmanernas första befästning i Europa år 1354. År 1915 stod där som ett led i första världskriget slaget vid Gallipoli mellan Osmanska riket och Ententen, vilket osmanerna under Mustafa Kemal vann, men till kostnad av stora förluster.

Halvöar i Turkiet
Löderups kyrka

Löderups kyrka är en kyrkobyggnad i Löderup. Den är församlingskyrka i Löderups församling i Lunds stift. De äldsta delarna, långhuset och det breda västtornet, härstammar från 1100-talet. Kyrkan välvdes på 1400-talet. Under Carl Georg Brunius ledning revs 1860 det gamla koret och absiden. Istället tillades två korsarmar och ett nytt tresidigt kor. Slutligen tillades en sakristia 1929.

Dopfunten är från omkring år 1160 och är utförd av Trydemästaren, som även gjorde dopfunten i Valleberga kyrka. Denna dopfunt liknar Vallebergas men föreställer delar ur Kristi lidande och legender om Sankt Olof.

Predikstolen, som tillverkades 1604, är gjord av Jacob Kremberg. Carl Bloch har målat altartavlan, som sedan kopierats på flera håll. Det finns även en äldre altaruppsats från 1735 som innehåller delar av en ännu äldre altaruppsats, även den tillverkad av Kremberg.

Till kyrkan hör även en fristående kastal som troligen uppfördes på 1400-talet.

Bilder

Orgel 
1864 byggde Johan Nikolaus Söderling, Göteborg en orgel med 12 stämmor.
1897 byggde Johannes Magnusson, Göteborg en orgel med 19 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1951 av Frederiksborgs Orgelbyggeri, Hilleröd, Danmark och är en mekanisk orgel.

Källor

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Ystads kommun
Carl Bloch

Carl Henrik Bloch, född 23 maj 1834 i Köpenhamn, död där 22 februari 1890, var en dansk målare. Han var bror till kirurgen Oscar Thorvald Bloch och till dramatikern William Edvard Bloch.

Biografi
Han genomgick konstakademien i Köpenhamn och begav sig 1859 till Italien, där han med några kortare avbrott vistades till 1865. Han hade redan före sin resa väckt mycken uppmärksamhet genom sina än idylliska, än allvarliga, än humoristiska skildringar av danskt folkliv. Bland dessa märks Söndagseftermiddag på Refsnäs (1857), Fiskarfamiljer som inväntar sina mäns hemkomst vid annalkande oväder (1858), Far skall sova (1858) och En måltid (1859). Under de första åren av sin vistelse i Rom valde han ämnen ur det italienska folklivet såsom En fiskare från Sorrento (1861), Två munkar (1862) och I en romersk osteria (1864). Med Simson hos filistéerna (1863) fördes Bloch in på historiemålningens område där han sedermera skapade Jairi dotter (1864), Prometheus befrielse (1865), Niels Ebbesen och greve Geert (1868), Kristian II i fängelset på Sønderborgs slott (1871) och flera historiemålningar i universitetets festsal.

Även i hans historiska och mytologiska målningar gör sig gärna en genreartad uppfattning gällande. Detta är fallet jämväl i hans religiösa arbeten, till exempel i de 23 tavlorna i Frederiksborgs slottskyrka samt i flera altartavlor till exempel Christus Consolator (1875) i Löderup i Skåne. Historiemålningen trängde honom likväl inte bort från skildringarna av italienskt och danskt folkliv, och särskild fortsatte han att väcka munterhet genom romerska pojkar och munkar i tragiska situationer: En romersk gatbarberare (1864), Munken, som plockar fjäderfä (1870), En tjänsteflicka (1870) och En kvinna som säljer fisk (1875). Han har även målat porträtt och utfört raderingar. Han blev 1883 professor och snart därefter ledare av akademiens målarskola.

År 1867 tilldelades han Litteris et Artibus.

Bloch är representerad vid Nationalmuseum med den 1882 beställda tavlan Herdarnas tillbedjan.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Övriga källor

Externa länkar 

Life of Christ: The Art of Carl Bloch

Representerade vid Nationalmuseum
Danska konstnärer
Födda 1834
Avlidna 1890
Män
Danska innehavare av professors namn
Konstnärer från Köpenhamn
Riddare av Hederslegionen
Ledamöter av Konstakademien
Mottagare av Litteris et Artibus
Messier 64

Messier 64, M64, NGC 4826, ibland kallad Blåtiran eller Onda ögat och ibland även Törnrosagalaxen, är en spiralgalax i stjärnbilden Coma Berenices, Berenikes hår.
M64 ligger på 17 miljoner ljusårs (5,2 megaparsec) avstånd från jorden. Den har ett framträdande band med absorberande rymdstoft, som delvis döljer dess ljusa centrum vilket givit upphov till dess smeknamn.

Vid en ytlig betraktelse ser Messier 64 ut som en ganska normal spiralgalax som roterar medurs på bilden bredvid. Men även om majoriteten av dess stjärnor roterar på detta sätt, så har man nyligen upptäckt att gas och stoft i de yttre delarna roterar åt motsatt håll.

Detta tros vara resultatet av en kollision mellan galaxer om skedde för ca 1 miljard år sedan, då en mindre satellitgalax kolliderade med och absorberades av den större huvudgalaxen. Den mindre galaxen har nu nästan helt förintats genom att dess stjärnor antingen har uppslukats av Messier 64 eller spridits ut och skingrats. Det enda som återstår är denna motsatta rotation i utkanterna av galaxen.

En aktiv nybildning av stjärnor sker i de regioner där materia som roterar åt olika håll möts och trycks ihop. Man kan tydligt se områden med blåvita unga stjärnor som nyss bildats, tillsammans med rosafärgade områden med glödande vätgas som fluorescerar när de utsätts för ultraviolett ljus från de nybildade stjärnorna.

Referenser

Externa länkar 

 https://web.archive.org/web/20080516010053/http://hubblesite.org/news/2004/04 - Beskrivning och bilder från Hubblesite

M064
M064
064
NGC-objekt
08062
044182
+04-31-001
M064
Royal Society

The Royal Society (RS), fullständigt namn Royal Society of London for Improving Natural Knowledge, är en brittisk akademi inriktad på naturvetenskap, baserad i London, Storbritannien. Sällskapet grundades den 28 november 1660 på Gresham College i London, där Christopher Wren, en av de tidigaste ledamöterna, innehade en professur i astronomi. Den 15  juli 1662 erhöll sällskapet en Royal Charter av Karl II, och gör därför anspråk på att vara det äldsta fram till nutid kontinuerligt existerande lärda samfundet i sitt slag. 

Nära knuten till Royal Society är the Royal Irish Academy, grundad 1785. Royal Society of Edinburgh (grundad 1783) är däremot en självständig skotsk akademi. 

Royal Society fungerar som Storbritanniens nationella vetenskapsakademi och är en medlemsorganisation i Science Council.

Lokaler 

Royal Society hade inledningsvis lokaler i Gresham College och tidvis även i Arundel House, men huserade under åren 1710–1780 i Crane Court. Tillsammans med andra lärda sällskap (Royal Academy of Arts och Society of Antiquaries) flyttade man 1780 in i det av sir William Chambers byggda Somerset House vid Strand, där idag (sedan 1990) Courtauld Institute of Art finns. Platsbrist, och i synnerhet det växande biblioteket, gjorde med tiden en ny flytt nödvändig och 1857 erhöll Royal Society lokaler i Burlington House tillsammans med Linnean Society och Royal Society of Chemistry. Sedan 1967 finns RS i Carlton House Terrace, byggt 1829 av John Nash.

Fellow of the Royal Society 

Ledamöter, eller på engelska fellows, är 1240 till antalet, får rättigheten att placera bokstäverna FRS efter sitt namn. Ledamöterna väljs bland vetenskapsmän i Storbritannien, Irländska republiken och Samväldet. Forskare från andra länder kan väljas till en av de 125 stolarna för utländska ledamöter (foreign members – ForMemRS).

Publikationer 
Royal Societys tidskrift Philosophical Transactions, som har utgivits sedan 1665 (med varianttitlar och i olika serier) och en serie Proceedings of the Royal Society, ges vardera idag (2004) ut uppdelade i två underserier; en för biovetenskaper och en annan för matematik, fysik och ingenjörsvetenskap. Dessutom utges tidskrifterna Biology Letters, Notes and Records och Interface.

Vetenskapliga priser utdelade av Royal Society 
 Copleymedaljen (alla vetenskaper, instiftad 1731)
 Darwinmedaljen (evolutionsbiologi m.m., instiftad 1890)
 Davymedaljen (kemi, instiftad 1877)
 Hughesmedaljen (fysik, särskilt elektricitet eller magnetism, instiftad 1902)
 Royal Medal (naturvetenskaperna, instiftad 1826)
 Rumfordmedaljen (för upptäckter rörande termiska och optiska egenskaper hos materia gjorda av en vetenskapsman verksam i Europa, instiftad 1800)
 Sylvestermedaljen (matematik, instiftad 1901)

Se även 
 Lista över presidenter i Royal Society
 Akademier och lärda samfund
 Vetenskapshistoria

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

 The Royal Society, officiell webbplats.
 Royal Irish Academy
 Royal Society of Edinburgh

Royal Society of London
Organisationer bildade 1660
Organisationer i London
Vetenskap i England

Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Om inte

Om inte är en svensk dramafilm från 2001 i regi av Ella Lemhagen med Frida Hallgren, Johan Svangren, Olle Sarri och Danijela Stankovic i huvudrollerna. Filmen hade Sverigepremiär den 2 november 2001.

Handling
Hanna och Jesper åker till Hultsfredsfestivalen med Jespers kompis Brian och dennes nya flickvän Karola. Hanna somnar ensam i tältet och dagen efter beter sig Jesper konstigt och Karola har försvunnit. Tillbaka i Stockholm har Hanna och Jesper precis flyttat ihop och en kväll erkänner Jesper att han varit otrogen med någon. Hanna hade tänkt berätta att hon är gravid men istället får Jesper sova på soffan. När Hanna träffar Karola av en slump berättar hon att hon stack från festivalen för att hon blev våldtagen men vill inte berätta av vem.

Om filmen
Filmen fick ett blandat mottagande, manuset ansågs av recensenterna spreta åt alla möjliga håll, men Frida Hallgren i rollen som Hanna fick beröm.

Filmen är bland annat inspelad under Hultsfred i Kalmar län, vid Katarinahissen på Södermalm, Drottninggatan på Norrmalm och på Söderstadion i Stockholm.

Rollista
Frida Hallgren – Hanna
Johan Svangren – Jesper
Olle Sarri – Brian
Danijela Stankovic – Karola
Tomas Bolme – Hannas pappa
Jonas Karlsson – Jespers arbetskamrat

Externa länkar
 
 

Filmer 2001
Svenska dramafilmer
Stockholm på film
Småland på film
Södermalm på film
Filmer i regi av Ella Lemhagen
Sövestads IF

Sövestads IF är en fotbollsförening i Sövestad som bildades i november 1932 av ett antal fotbollsintresserade Sövestadsbor. Klubbens första kassör kom att bli Gösta Andersson, och han behöll sedan denna position till sin död i december 2000.

Klubben är kanske mest känd för att vara fotbollsspelaren och f.d. landslagsmålvakten Caroline Jönssons moderklubb. Artisten Frans Jeppsson Wall har också tränat i klubben.

Klubben har både damlag och herrlag, herrlaget ligger 2012 i division 7 och damlaget ligger 2012 i division 5.
Klubben har många ungdomslag också.

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Sverige
Sport i Ystads kommun
Sportklubbar bildade 1932
Norsholm

Norsholm är en tätort i Norrköpings kommun i Östergötland, 15 km sydväst om Norrköping belägen vid motorvägen E4:an, Göta kanal, Södra stambanan, Motala ström och sjön Roxen.

Historia
Tidigare anslöt de smalspåriga järnvägslinjerna Norra Östergötlands Järnvägar och Norsholm–Västervik–Hultsfreds Järnvägar till järnvägsstationen i Norsholm.

Befolkningsutveckling

Idrott
Orten har en aktiv idrottsförening som förutom det sportsliga engagemanget även driver mycket social verksamhet.

Norsholm i film
Här förlades inspelning av scener till Göta kanal-filmerna och Den blomstertid nu kommer (film).

Se även 
 Norsholms landskommun

Källor

Vidare läsning

Orter i Norrköpings kommun
Göta kanal
Tätorter i Sverige
Sara Karloff

Sara Karloff, född 23 november 1938 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare.

Karloff är dotter till Boris Karloff och har födelsedag samma datum som han.

Källor

Noter 

Kvinnor
Födda 1938
Amerikanska skådespelare
Levande personer