kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Oulun Kärpät

Oulun Kärpät (övers. Uleåborgs hermeliner) är en ishockeyklubb från Uleåborg i Finland. Klubben grundades 1946 och nådde FM-ligan i slutet av 1970-talet. Innan dess hade Kärpät besökt högsta serien men fallit ur kort därefter. 1980 fick Kärpät sin första FM-liga-medalj och året därpå vann laget sitt första mästerskap. Målet var att vinna mästerskapet igen men laget nådde endast brons säsongerna 1984, 1985 och 1986 och ett silver 1987. Efter det föll Kärpät ur FM-ligan 1989 och gick i konkurs.

Till säsongen 1998-1999 anlitade laget Juhani Tamminen som tränare och följande säsong nådde Kärpät FM-ligan igen. Laget vann guld två år i rad 2004 och 2005. 2006 tog Kärpät 122 poäng i grundserien, hittills flest, men Ässät skrällde i semifinalen vilket för Kärpät betydde bronsmatch. Den vanns relativt enkelt med 6-2 mot HIFK. 2007 och 2008 vann Kärpät två mästerskap i rad igen, men till säsongen 2009 blev laget kraftigt försvagat. Kärpät slutade endast femma i grundserien (den sämsta placeringen i grundserien sedan 2002) men i slutspelet tog sig laget till final. Där blev Kärpät dock det första laget som förlorat med 0-4 i matcher (mot JYP).

Kärpäts hemmahall är Oulun Energia Areena (tidigare Raksila ishall); hallen färdigställdes 1974 och rymmer 6 614 personer efter en renovering som gjordes 2004.

Frysta nummer 
 #5 Lasse Kukkonen
 #6 Ilkka Mikkola
 #10 Reijo Ruotsalainen
 #15 Markku Kiimalainen
 #24 Jari Viuhkola

Externa länkar 

Kärpäts webbplats

Ishockeyklubbar i Finland
Sportklubbar bildade 1946
Sport i Uleåborg
Pelicans

Pelicans är en ishockeyklubb i Lahtis i Finland. Klubben har sitt ursprung i sportklubben Viipurin Reipas, som grundades 1891. Viipurin Reipas ändrade namn till Lahden Reipas under femtiotalet då klubben flyttade från Viborg till Lahtis. 1975 ändrade ishockeysektionen av Lahden Reipas namn till Kiekkoreipas och genomförde återigen ett namnbyte  1989 till Hockey Reipas och ånyo 1992 till Reipas Lahti.

1996 grundades Pelicans ur spillrorna av det konkurskörda Reipas. Pelicans nådde FM-ligan 1999 och har två gånger fått hänga silvermedaljen runt halsen, under vårarna 2012 och 2023. Pelicans samarbetar med Mestis-klubben Peliitat.

Pelicans hemmahall är Isku Areena som före 2006 bara kallades Lahtis Ishall. Hallen rymmer 5098 åskådare och öppnades 1973.

Lagledning 
 Tränare - Tommi Niemelä 
 Assisterande tränare - Jussi Silander 
 Målvaktstränare - Toni Pasuri 
 Sportchef - Janne Laukkanen

Externa länkar 

Officiell webbplats

Ishockeyklubbar i Finland
FM-ligan i ishockey
Sport i Lahtis
Sportklubbar bildade 1996
Sport i Viborg
Saimaan Pallo

Saimaan Pallo eller SaiPa är en ishockeyklubb i Villmanstrand i Finland. Klubben grundades 1948 även om de började med ishockey först 1953. Laget har hoppat från första division till högsta serien många gånger under sin livstid och sin största framgång fick de 1966 då de vann FM-brons.

SaiPas hemmahall heter Kisapuisto och rymmer  åskådare.

Frysta nummer 
3 Lalli Partinen
8 Ville Koho
9 Petri Skriko
20 Heikki Mälkiä

Externa länkar 
SaiPa

Sport i Villmanstrand
FM-ligan i ishockey
Ishockeyklubbar i Finland
Sportklubbar bildade 1948
Tappara

Tappara är en ishockeyklubb från Tammerfors i Finland. Föreningen gick ursprungligen under namnet Tammerfors Bollklubb (TBK) och grundades 1932. Som TBK vann laget åtta medaljer, 3 guld (1953-1955) och fem brons (1946-1948, 1950-1951). 1955 bytte laget namn till det mer finskklingande Tappara och vann sin första medalj redan första säsongen 1956. Sitt första mästerskap fick de 1959. Laget är ett av få lag i världen som använder oranga byxor. 

Tapparas nuvarande hemmaplan är i Nokia Arena. Arenan är också hemmahall för Ilves. Tidigare hemmaplan Hakametsähallen är Finlands första och byggdes för världsmästerskapet i ishockey 1965.

Den 18 februari 2023 vann Tappara Champions Hockey League genom att besegra svenska Luleå HF med 3–2 i finalen i Coop Norrbotten Arena i Luleå.

Frysta nummer 
 2 Kalevi Numminen
 3 Pekka Marjamäki
 7 Timo Jutila
 8 Janne Ojanen
 10 Timo Susi
 12 Erkki Lehtonen

Källor

Externa länkar 

Tapparas webbplats

Tappara
HC TPS

HC TPS Turku Oy eller bara TPS är ishockeysektionen i sportklubben TPS i Åbo. Klubben grundades 1922, då som en fotbollsklubb, men 1937 lades också ishockey till programmet. År 1939 tog sig TPS upp i mästerskapsserien men på grund av vinterkriget fick de spela sin första säsong i serien först 1941. Lagets storhetstid inföll under nittiotalet då det vann fem guld (1990–1991, 1993, 1995, 1999) och tre silver (1994, 1996, 1997).

TPS hemmaplan är Gatorade Center i Artukais. Tidigare hette hallen HK areena och den rymmer 11 820 åskådare vid ishockeymatcher.

Säsonger 
HC TPS säsong 2008/2009

Frysta nummer 
 Nr 3 - Timo Nummelin (sonen Petteri tilläts använda numret)
 Nr 8 - Juhani "Juuso" Wahlsten
 Nr 15 - Reijo Leppänen
 Nr 16 - Rauli Tammelin
 Nr 23 - Hannu Virta

Spelarprofiler 
Saku Koivu
Timo Nummelin
Hannu Virta

Externa länkar 
HC TPS officiella webbplats  Läst 18 december 2014.

HC TPS
Ässät

Ässät är en ishockeyklubb från Björneborg i Finland. Klubben grundades 1967 då klubbarna Rosenlewin Urheilijat -38 (RU-38) och Porin Karhut slogs ihop. Den vann sitt första FM-guld  1971. Innan dess hade både RU-38 (1967) och Porin Karhut (1965) vunnit guld på egen hand. Ässät har sin hemmaplan i Isomäki Areena. Hallen rymmer 6350 åskådare och öppnades 1971.

Frysta nummer 
 2 – Antti Heikkilä
 4 – Arto Javanainen
 11 – Raimo Kilpiö
 12 – Tapio Levo
 13 – Veli-Pekka Ketola
 89 – Jaroslav Otevrel

Externa länkar 
HC Ässät Pori (på finska)

Ässät
Bruttoregionprodukt

Bruttoregionprodukt eller bruttoregionalprodukt,  förkortat BRP, är den regionala motsvarigheten till bruttonationalprodukt (BNP) mätt från produktsidan: värden av all produktion av varor och tjänster i en region. Nyckeltalet (anses) visa den ekonomiska utvecklingen inom regionen. Statistiken förs för så små regioner som kommuner, vilka i sin tur kan summeras ihop till län, vilka i sin tur kan summeras ihop till regioner. Summan av alla regioners bruttoregionprodukt är lika med bruttonationalprodukten.

BRP per capita anger bruttoregionprodukt per invånare medan BRP per sysselsatt anger bruttoregionprodukt per arbetsför invånare.

Bruttoregionalprodukt i Europa
Eurostat har räknat ut bruttoregionalprodukten för Europas storstadsområden.

Sverige
Svenska Statistiska centralbyrån började beräkna BRP 1996. Stockholms län, Västra Götalands län och Norrbottens län hade 2015 högst BRP per capita i Sverige.

Källor

 SCB: Statistikdatabasen

Makroekonomi
En dyr klenod, en klar och ren

En dyr klenod, en klar och ren är en psalm om Guds ord av Johan Ludvig Runeberg, skriven 1857. Dess 7 verser togs in i Den svenska psalmboken 1937 och i oförändrad form i Den svenska psalmboken 1986. I Finlandssvenska psalmboken 1986 har en bearbetning skett (bl.a. har alla plurala verbformer arbetats bort). 

En melodi i D-dur av Burkhard Waldis ur Der Psalter, In Newe Gesangs weise und künstliche Reimen gebracht från 1553 användes i både Koralbok för Nya psalmer, 1921 och i 1939 års koralbok, men i 1986 års koralbok infördes en annan 1500-talsmelodi, satt i F-dur och upptecknad i Wittenberg 1526. (Kompositör okänd). 1921 anges också att melodin är samma som till psalmen O Gud, ditt rike ingen ser (1819 nr 199).

Publicerad som
Nr 172 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 under rubriken "Guds ord."
Nr 553 i Nya psalmer 1921, tillägget till 1819 års psalmbok under rubriken "Kyrkan och nådemedlen: Guds ord".
Nr 247 i Sionstoner 1935 under rubriken "Nådens medel - Ordet".
Nr 172 i Den svenska psalmboken 1937 under rubriken "Kyrkan och nådemedlen/Ordet". 
Nr 231 i Frälsningsarméns sångbok 1968 under rubriken "Det Kristna Livet - Andakt och bön".
Nr 64 i Den svenska psalmboken 1986, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990) under rubriken "Kyrkan och nådemedlen/Ordet".
Nr 199 i Finlandssvenska psalmboken 1986 under rubriken "Guds ord".
Nr 183 i Finska psalmboken 1986
Nr 214 i Lova Herren 1987 under rubriken "Ordet".

Svenska psalmer
Verk av Johan Ludvig Runeberg
Disponibel inkomst

Disponibel inkomst är den del av en persons eller ett hushålls inkomst som kan användas till konsumtion och sparande. Den beräknas som summan av inkomster och transfereringar (exempelvis barn- och bostadsbidrag och försörjningsstöd) minus slutlig skatt.

Skillnader i redovisning mellan länder 
I Europa räknar man inte in kapitalvinst/kapitalförlust (förr: reavinst/reaförlust) i den disponibla inkomsten, men traditionell svensk statistik inkluderar också dessa. Notera att nyckeltalet inte innehåller "svarta" inkomster eller till exempel egen produktion i hemmet.

Begränsningar 
Den disponibla inkomsten är inte en fullständig mätare på ekonomisk välfärd men ger en bild av inkomstfördelningen i regionen. Köpkraft är disponibel inkomst per konsumtionsenhet i förhållande till prisnivån, vilket möjliggör direkt jämförelse mellan olika typer av hushåll. En annan storhet är disponibel inkomst per capita vilket är disponibel inkomst i medeltal per person.

Källor

Noter 

Privatekonomi
Konsumtion
Snipe

Snipe är en tvåmansjolle, ritad 1931 av William F Crosby. Klassmärket är silhuetten av en beckasin (fågel), vilket båten även fått sitt namn av då snipe är engelskans ord för beckasin.

Snipeklassens klassförbund heter SCIRA, vilket står för the Snipe Class International Racing Association. Klassförbundet har sitt säte i San Diego i USA. Klassförbundet ger ut tidningen Snipe Bulletin fyra gånger per år.

Snipeseglare som är med i klassförbundet inordnas organisatoriskt i "fleets". En fleet är oftast bildad av personer från en och samma segelklubb. Det land som har flest fleets är USA med 60 st (2005). I Sverige finns det sex stycken.

Källor 

Jollar
Fana

En fana är en dekorerad duk fäst på en stång avsedd att bäras. En fana är, till skillnad från en flagga, ofta unik. Läran om fanor och flaggor kallas vexillologi.

Den typ av fana där själva fanan hänger på en tvärstång fäst vid fanstången kallas Standar eller kyrkfana.

Bäraren av en fana kallas fanbärare.

Historik 
Fanorna var ursprungligen militära fälttecken till exempel ryttarfana och truppfana och en mindre avdelning fotfolk som följde en fana kallades fänika. I dag används fanor av många olika organisationer och bärs vid högtidligare tillfällen i stora fantåg, exempelvis första maj av arbetarrörelsen.

Vexillologi
TPS Åbo

TPS Åbo, Turun Palloseura, är en idrottsförening i Åbo i Finland. Den grundades 1922.

TPS har bland annat följande tre sektioner:
 HC TPS, ishockey
 TPS Åbo, fotboll
 TPS Salibandy, innebandy

Referenser

Externa länkar
TPS Åbo:s officiella webbplats  Läst 18 december 2014.

Sportklubbar i Åbo
TPS Åbo
Kvalificerad majoritet

Kvalificerad majoritet innebär att ett förslag vid en omröstning måste antas av en majoritet som är större än hälften av antingen alla röstande eller av närvarande röstberättigande. Den kvalificerade majoriteten uttrycks vanligen i bråkform, till exempel ⅔ (två tredjedelar eller 66,67 procent) eller ¾ (tre fjärdedelar eller 75 procent). Gränserna syftar till att ge skydd för minoriteten eller för att förhindra att viktiga förändringar beslutas genom en tillfällig enkel majoritet.

Teoretiska exempel
 Parlamentet i ett land har 333 ledamöter. Ett beslut om en ändrad lydelse av en paragraf i landets grundlag kräver kvalificerad majoritet med ⅔. Om alla är närvarande krävs att 222 ledamöter röstar för ändringen. (De övriga 111 kan rösta nej eller lägga ned sina röster, det spelar ingen roll) Det behöver således inte vara fler än ⅔, till exempel 223 ja-röster.
 Om 31 ledamöter i samma parlament vid samma omröstning är frånvarande och inte har ersatts finns 302 ledamöter närvarande. Då krävs att 202 ledamöter röstar ja till ändringen av paragrafen. Regeln ⅔ leder matematiskt till 201,333333, och det innebär att 201 ja-röster vore färre än två tredjedelar, därför måste 202 rösta ja. (De övriga 100 närvarande kan rösta nej eller lägga ned sina röster, det spelar ingen roll.)

Några praktiska exempel
En mer komplicerad form av kvalificerad majoritet tillämpas inom vissa politikområden inom Europeiska unionen. Denna kvalificerade majoritet är beroende av vem som står bakom ett lagförslag.
I USA använder man på federal nivå 2/3-regeln. Presidenten kan inlägga ett veto mot beslut i kongressen. Kongressen kan sedan häva vetot genom att fatta samma beslut ännu en gång, denna gång med minst 2/3-majoritet av närvarande ledamöter (i båda kamrarna).
Enligt den svenska regeringsformen kan i vissa sammanhang 5/6-majoritet (fler än 83,33 %) användas. 
För ombildning av hyresrätter till bostadsrätter krävs 2/3 majoritet (fler än 66,66 %).

Se även
Absolut majoritet
Enhällighet
Enkel majoritet
Hoppande majoritet
Konsensus
Majoritet
Relativ majoritet
Sociokrati

Referenser 

Juridiska termer
Sammanträdesteknik
Valsystem

de:Mehrheit#Qualifizierte Mehrheit
Klimatologi

Klimatologi är läran om klimatet, dess orsaker och fenomen - "vädrets statistik". Klimatologin sorterar främst under ämnena geologi, naturgeografi, geovetenskap och meteorologi. En klimatologs huvudsakliga arbete är att beskriva och förklara fysikaliska egenskaper i atmosfären, exempelvis temperatur, moln, vind och nederbörd inom vissa områdena. 

I motsats till meteorologi, som fokuserar på korttidseffekter och som högst bygger vädersystem på upp till fem veckor, så fokuserar klimatologi på frekvensen och trenderna i dessa system. Här studerar man väderlekens periodiciteten under år eller till och med årtusenden. Man studerar också den långsiktiga trenden hos vädrets dynamik i förhållande till atmosfäriska förhållanden. Klimatologi studerar väderförändringar över tid såväl lokalt som regionalt och globalt. Detta omfattar naturliga såväl som mänskligt inducerade klimatförändringar. Klimatologi studerar historiska förändringar för att kunna förutsäga framtida klimatförändringar.

Fenomen såsom orkaner, tornador, jetströmmar, åskväder och global uppvärmning samt dessas följder är några av de mest uppmärksammade områdena inom klimatologin.

De senaste årtiondena, när frågor om människans påverkan på jordens klimat varit på agendan, har vetenskapsgrenen utvecklats snabbt. Det går att utbilda sig som klimatolog inom geovetenskap och naturgeografi på flera universitet.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Sky Watch Weather Center
 International Satellite Cloud Climatology Project
Lista över segelbåtstillverkare

Detta är en lista över segelbåtstillverkare i urval.



A
Albin Marin
Arcona Yachts

B
Baltic Yachts
Bavaria Yachtbau
Beneteau

C
Cantiere del Pardo (Grand Soleil)
Comfortbåtar
Contrastbåtar
CR Yachts

D
Delphia Yachts
Dufour

E
Elan Yachts

F
Faurby Yachts
Fisksätra varv
Forgus

G
Grand Soleil
Granströms Båtvarv

H
Haber Yachts
Hallberg-Rassy
Hanse Yachts
Helmsman Yachts
Holms Yachtvarv
Hästholmsvarvet

J
Jakobstads båtvarv
J-Boats
Jeanneau

L
Life Yachts
G.R. Liljegrens varv

M
Malö Yachts
Maxi/Nimbus
Moranäsvarvet
Mölnlycke Marin

N
Najad
Nautor's Swan
Neglingevarvet
Nicanders båtvarv
 Nimbus Boats

Q
Quorning Boats

R
Rosättra Båtvarv/Linjett
Rödesunds båtvarv

S
Salona Yachts
Scan Yacht
Sirius Werft
SwedeStar Yacht
Sweden Yachts

X
X-Yachts

Å
Åbo Båtvarf

 
Segelbåtstillverkare
Norrpada

Norrpada, även Norrpada skärgård, är en obebodd ögrupp bestående av ett 30-tal öar som, till delar, är ett naturreservat inom Stockholms norra skärgård. Den är belägen cirka sex kilometer, eller tre distansminuter, nordost om Rödlöga och ligger inom Rådmansö socken och Norrtälje kommun. Ögruppen ägs till knappt hälften av Skärgårdsstiftelsen i Stockholms län.

Natur
Karaktäristiskt för Norrpadaskärgården är de höga bevuxna bergknallarna som omges av en nästan exotiskt frodig lövskogsvegetation av al, ask och asp. Under sommaren blommar karaktärsväxter som storrams och ramslök. Norrpada har också ett för skärgården unikt idegransbestånd.

Sedan 1975 finns ett naturreservat i Norrpada skärgård som omfattar Skärgårdsstiftelsens ägor: Stora Kålskär (del av), Mellan-Kålskär, Stenören, Kummelkobb, Skinnaskär, Idskär, Hallskär, Gummaskär och en flik av den största ön Alkobben.

Pelarorden
Norrpada är ordenssällskapet Pelarorden sammanträdesplats i juli vart tredje år. De köpte upp hela ön Storskär 1975 och på dess 20 meter höga nordknuv, det vill säga nordliga bergstopp, har ordenssällskapet rest en plåtflöjel. Privata företag erbjuder dagsturer till ögruppen från bland annat Gräddö på Rådmansö.

Källor

Öar i Norrtälje kommuns skärgård
Naturreservat i Norrtälje kommun
Ögrupper i Sverige
Naturskyddsområden bildade 1975
Sidor om naturreservat i Stockholms län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Norrmark

Norrmark () är en före detta kommun i landskapet Satakunta. Norrmark har cirka 6 130 invånare och har en yta på 332,78 km². Från 2010 ingår Norrmark i Björneborgs stad.

Norrmark är enspråkigt finskt.

Några byar i kommunen är Klåsmark, Finby och Södermark.

Historik 
Norrmark var en socken i gamla Åbo och Björneborgs län, Ulvsby härad och domsaga, och bildade med Påmarks kapellförsamling under tsartiden ett "imperiellt pastorat av 3:e klassen", Åbo ärkestift, Björneborgs nedre kontrakt. Arealen var 300 km² och befolkningen var 1910 totalt 4 376, till största delen finsktalande. Inom socknen ligger Norrmarks gods (omtalat redan 1402) och tidigare även ett järnbruk.

Norrmark nämns för första gången i källorna i början av 1400-talet, men blev inte predikogäll förrän 1736 under kapellet i Vittisbofjärd, som i sin tur tillhörde Ulvsby storsocken. År 1771 blev Norrmark eget kapell under Ulvsby och egen självständig församling med egen kyrkoherde först 1861. Kommunen Norrmark bildades år 1868, men kommunfullmäktige samlades inte förrän 1919 för första gången. 

Mer än hälften av kommunens invånare bor i kyrkbyn. Det näst största samhället är Södermark. I kyrkbyn finns Norrmarks bruks välbevarade bruksmiljö som har varit motorn för samhällets utveckling. En såg öppnades redan under 1700-talet, men det är kring järnbruket som uppsvinget har kretsat kring och dess grundare i början av 1800-talet var Carl de Carnall, som importerade svensk järnmalm. Släkten Ahlström är väl mest känd och dessa har byggt vackra bostadsbyggnader åt sig själva. Mest känd är Villa Mairea, som arkitekten Alvar Aalto ritade 1939 åt sina vänner Maire och Harry Gullichsen. 

Norrmarks stenkyrka stod färdig 1933 efter ritningar av Armas Lindgren. Klockstapeln är från år 1757. Den äldsta kyrkan i Norrmark, som var från år 1731 och saknade kyrktorn, var en så kallad långkyrka. Senare byggdes en ny kyrka under åren 1833–1835, men den förstördes under inbördeskriget i Finland 1918. Fronten mellan de röda och vita gick i dessa trakter av norra Satakunta. Den nuvarande kyrkan, som har inspirerats av de finländska medeltidskyrkorna, byggdes därefter.

Politik

Mandatfördelning i Norrmarks kommun, valen 1976–2008

Källor

Externa länkar 

Före detta finländska kommuner
Wallis

Wallis kan ha flera betydelser. Det kan vara (1)) ett engelskt efternamn, som också kan ingå i geografiska namn (2) ett engelskt förnamn för kvinnor  och (3) ett tyskt geografiskt namn i Schweiz.
Det kan vase:

Personer

Personer med efternamnet
 Annabelle Wallis (född 1984), brittisk skådespelare
 Arthur Wallis Exell (1901–1993), engelsk kryptograf och botanist
 Barnes Wallis (1887–1979), engelsk uppfinnare och ingenjör
 Curt Wallis (1845–1922), svensk professor, läkare och politiker
 Ernest Alfred Wallis Budge (1857–1934), brittisk orientalist
 Ernst Wallis (1842–1919), svensk historiker och tidningsman
 Gary Wallis (född 1964), brittisk slagverkare
 Hal B. Wallis (1899–1986), amerikansk filmproducent
 John Wallis (1616–1703), engelsk matematiker
 Larry Wallis (1949–2019), brittisk gitarrist, kompositör och producent
 Mary Wallis] (1821–1910), nyzeeländsk barnhemsföreståndare
 Quvenzhané Wallis (född 2003), amerikansk barnskådespelare
 Roger Wallis (född 1941), brittisk-svensk mediavetare och musiker 
 Roy Wallis (1945–1990), nordirländsk granskare av scientologirörelsen
 Samuel Wallis (1728–1795), brittisk sjöofficer och upptäcktsresande

Personer med förnamnet
 Wallis Grahn (1945–2018), svensk skådespelare
 Wallis Simpson (1896–1986), hertiginna av Windsor

Geografi

Wallis- och Futumaöarna
 Wallis- och Futunaöarna
 Wallis- och Futunaöarnas flagga
 Wallisön

Flera länder
 Wallis Creek – Australien (3), Kanada (2)
 Wallis Island – Australien (2), Papua Nya Guinea, Sydgeorgien och Sydsandwichöarna, Wallis- och Futunaöarna
 Wallis Lake – Australien, Kanada, USA

Antarktis
 Wallis Glacier
 Wallis Nunataks

Australien
 Wallis Peak
 Wallis Point Island
 Red Wallis Island
 Woody Wallis Island

Chile
 Islas Wallis
 Seno Wallis

Kanada
 Wallis River

Schweiz
 Kanton Wallis – tyskt namn på kantonen Valais
 Wallisalperna  – tyskt namn på bergskedja på gränsen till Italien, se Penninska alperna

Se även
 Wallace

Efternamnsförgreningssidor
Förnamnsförgreningssidor
Kvinnonamn
Engelska efternamn
Engelska förnamn
Norrfinland

Norrfinland är en historisk benämning (i användning från 1300-talet) på ungefär den del av det historiska landskapet Egentliga Finland som ligger väster om Aura å (som genomflyter Åbo), ända till Satakunda. Området motsvarade vad som i början av 1900-talet var Masko, Vemo och Virmo härader i Åbo län.

Källor

Egentliga Finland
Geografiska områden i Finlands historia
Ugglan
Norrfinne lagsaga

Norrfinne lagsaga är den ena av de två lagsagor, i vilka Finlands lagsaga delades genom stadgande av Erik av Pommern 1435. Den andra hette Söderfinne lagsaga.

Till lagsagan räknades det s.k. Norrfinland med sina skär, Satakunda, Åland och Österbotten. Efter Vasa hovrätts tillkomst 1776 överfördes den norra delen av Norrfinne lagsaga till den nya Vasa och Uleåborgs lagsaga. Den södra delen av lagsagan kvarstod under Åbo hovrätt och kallades därefter för Åbo och Björneborgs lagsaga. För fortsättningen se Finska lagsagor 1776–1868.

Lagmän i Norrfinne

Sune Sunason (Ille) 1437–1438
Henrik Klasson (Djäkn) 1448–1458
Hartvig Jakobsson (Garp) 1459–1486
Erik Ragvaldsson (Fargalt) 1487–1488
Henrik Bidz den yngre 1488–1506
Henrik Stensson (Renhuvud) 1507–1521
Ivar Fleming 1524–1548
Jöran Fincke 1549–1568
Hogenskild Bielke 1569–1577
Henrik Klasson (Horn) 1577–1586
Axel Stensson (Leijonhufvud) 1587–1589
Claes Bielke 1590–1599
Carl Horn 1600–1601
Matts Larsson (Kruse) 1602–1606
Jesper Matsson Krus 1606–1622
Johan Skytte 1625–1645
Knut Posse 1645–1664
Gustaf Posse 1664–1676
Lorentz Creutz 1676
Simon Grundel Helmfelt 1676–1677
Johan Gyllenstierna 1677–1680
Claes Rålamb 1680–1682
Fredrik Stenbock 1682–1697
Clas Henrik Grönhagen 1697–1711
Erik Bosin 1711–1715
Simon Lilliegren 1719–1736
Lars Johan Ehrenmalm 1736–1742
Johan Christoffer von Morian 1744–1766
Erik Johan af Palén 1766–1783

Se även
Satakunta och Österbottens lagsaga
Söderfinne lagsaga
Karelens lagsaga
Ingermanlands lagsaga
Finska lagsagor 1776–1868

Referenser

Noter

Källor

Blomstedt, Y: Laamannin- ja kihlakunnantuomarinvirkojen läänittäminen ja hoito Suomessa 1500- ja 1600-luvuilla (1523–1680) (Förläningen och skötseln av Finlands lagmans- och häradsrätter på 1500- och 1600-talet (1523–1580)), Suomen historiallinen seura 1958, s. 30-31, 33-34, Helsinki
Holmberg, H: Suomen laamannikunnat ja laamannit (Finlands lagmansdömen och lagmän), Turun historiallinen arkisto 1963, s. 88–149

Geografiska områden i Finlands historia
Finländsk rättshistoria
Ugglan
Lagsagor
Listor med anknytning till Finlands historia