kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kongo-Kinshasas flagga

Kongo-Kinshasas flagga är himmelsblå med ett rött diagonalt band från den inre nedre kanten till den övre yttre kanten. Till vänster om det röda bandet, som avgränsas med gula skiljeränder finns en gul stjärna. Flaggan har proportionerna 4:3 och antogs den 18 februari 2006.

Symbolik 
Den blå färgen symboliserar fred. Den röda färgen står för landets martyrer, det gula för landets rikedom och stjärnan symboliserar landets strålande framtid.

Historik 
Flaggans utseende har skiftat genom åren sedan självständigheten, och den nuvarande flaggan påminner starkt om de båda versioner som användes mellan 1963 och 1971. Dagens flagga skiljer sig från 1963 och 1966 års flaggor genom att den blå nyansen är ljusare.

Tidigare flaggor 
Den första kongolesiska republiken skapades 1960 vid självständigheten från Belgien. Flaggan var då blå med en större och sex mindre stjärnor som symboliserade landets sex provinser. Flaggans utformning baserade sig på den flagga som användes av Internationella Afrikasällskapet, den föregivet humanitära hjälporganisation som Leopold II av Belgien skapade 1876 och som sedermera utvecklades till Kongofristaten. Den dåvarande arméchefen Joseph-Désiré Mobutu tog makten genom en statskupp 1965 och genomdrev ett namnbyte från Kongo till Zaire 1971, då även flaggan förändrades. Mobutu förde en strikt politik mot allting som påminde om den gamla kolonialtiden, och den nya flaggan hade inga kopplingar till den gamla belgiska kolonialflaggan. Den byggde till stor del på den flagga som användes av Mobutus parti Mouvement populaire de la révolution (MPR).

Efter Mobutus fall 1997 antogs en flagga som liknade den flagga som användes av den första självständiga republiken 1960–1963. I och med den nya författningen 2006 förändrades flaggan till en version som liknar den som användes mellan 1963 och 1966.

Se även 
 Kongo-Kinshasa
 Kongo-Kinshasas statsvapen

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Nationsflaggor i Afrika
Kongo-Kinshasas nationalsymboler
Lantråd

Lantråd är titeln för ordföranden i Ålands regering, landskapsregeringen.

Åland är ett självstyrt landskap i Finland. Ålands självstyrelse ger Åland en långtgående autonomi inom Finland. Den lagstiftande makten innehas av det åländska parlamentet, Ålands lagting. Lagtinget utser en regering, landskapsregeringen, där lantrådet är ordförande (regeringschef).

Liberalen Viveka Eriksson, som innehade posten 2007–2011, var den första kvinnan på posten. Camilla Gunell som valdes till lantråd den 22 november 2011 var första socialdemokrat som lantråd. 


Lista över Ålands lantråd 
Ålands lantråd sedan 1922, med ämbetsperioden inom parentes:
Veronica Thörnroos (2019–)
Katrin Sjögren (2015–2019)
Camilla Gunell (2011–2015) 
 Viveka Eriksson (2007–2011) 
 Roger Nordlund (1999–2007) 
 Roger Jansson (1995–1999) 
 Ragnar Erlandsson (1991–1995) 
 Sune Eriksson (1988–1991) 
 Folke Woivalin (1979–1988) 
 Alarik Häggblom (1972–1979) 
 Martin Isaksson (1967–1972) 
 Hugo Johansson (1955–1967) 
Viktor Strandfält (1938–1955)
Carl Björkman (1922–1938)

Se även 
 Vice lantråd
 Landskapsregeringsledamot
 Ålands landskapsregering
 Ålands lagting

Källor

Externa länkar 
Ålands landskapsregering
Ålands lagting

Politiska titlar
Titlar i statsförvaltning
Politik på Åland
 
Lantråd
Lista över flaggor för icke självständiga områden

Detta är en lista med bilder på flaggorna för ej självständiga områden.

Associerade stater

Avhängiga territorier

Autonoma regioner

Se även
Lista över flaggor
Lista över flaggor sorterade efter motiv

Flaggor för ej självständiga områden
Gallerier
Franska Polynesiens flagga

Franska Polynesiens flagga infördes år 1984. Den röda och vita färgen har den fått från gamla historiska Tahitiflaggor.

Se även
Franska Polynesien

Regionflaggor i Oceanien
Franska flaggor
Puerto Ricos flagga

Puerto Ricos flagga utformades redan 1894 när Francisco Gonzalo Marin använde Kubas flagga som förlaga men bytte plats på de röda och blå fälten.

Flaggan består av fem omväxlande röda och vita band och med en liksidig blå triangel med en vit stjärna mot flaggstången. Rött står för blod, vitt står för seger och fred och blått står för himlen och havet. Stjärnan står för nationen och triangel står för den styrande maktens tre delar regering, parlament och domstolar.

Se även
Puerto Rico

Regionflaggor i Nordamerika
Puerto Ricos historia
Nukleon

Nukleon (lat. och eng. nucleus=kärna) kallas en partikel som ingår i en atomkärna (nuklid). Det är alltså en sammanfattande benämning på protoner och neutroner, dvs. både protonen och neutronen kallas var för sig för nukleon i och med att de ingår i atomen. Det sammanlagda antalet nukleoner i en nuklid är lika med dess masstal.

Som de andra baryonerna består nukleoner av tre kvarkar, men endast av upp- och ner-kvarkar. Protonen är uud, neutronen är udd. Båda är fermioner med spinn ½. En fri neutron är lite tyngre än en fri proton och sönderfaller genom β-emission med en halveringstid på 12 minuter. Protonen är stabil.

Både protonen och neutronen har ett magnetiskt dipolmoment.

Kärnfysik
Vit blodkropp

Vita blodkroppar eller leukocyter är celler i blodet som ingår i kroppens immunförsvar för att skydda kroppen mot infektionssjukdomar. Vita blodkroppar produceras i benmärgen och återfinns i lymfknutorna, mjälten och i lungornas alveoler, samt ute i vävnaderna vid inflammatoriska tillstånd. Halten av olika vita blodkroppar kan mätas i ett blodprov för att se om det pågår en inflammatorisk process eller om immunförsvaret är nedsatt. 

Bara några procent av de vita blodkropparna finns i våra blodkärl, de flesta finns utanför blodkärlen i kroppens olika vävnader. Deras uppgift i immunförsvaret är att skydda kroppen och ta hand om bakterier, virus och andra ämnen som är främmande för vår kropp.

Referensvärde 
Vid provtagning för medicinskt bruk tar man vanligtvis B-LPK med ett referensvärde för vuxna över 16 år på 4,0–10,0 x 109 vita blodkroppar/liter.

Typer 
Det finns flera olika typer av vita blodkroppar, och en vanlig indelning är i granulocyter och agranulocyter.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Immunceller
Nobelpriset i fysik

Nobelpriset i fysik är ett av de fem Nobelprisen, inrättade genom Alfred Nobels testamente. Alfred Nobel specificerade att ett av prisen skulle gå till den som under det gångna året "inom fysikens område har gjort den viktigaste upptäckt eller uppfinning".

Pristagarna utses i början av oktober varje år av den svenska Kungliga Vetenskapsakademien, och priset delas normalt ut 10 december i konserthuset i Stockholm då pristagarna får motta priset ur konungens hand. Priset har delats ut sedan 1901.

Bland de 215 personer som fram till och med 2020 har mottagit Nobelpriset i fysik har fyra varit kvinnor. Den senaste är Andrea M. Ghez som 2020 fick Nobelpriset för upptäckten av ett supermassivt kompakt objekt i Vintergatans centrum. Den yngsta pristagaren är Lawrence Bragg som var 25 år när han 1915 tilldelades priset tillsammans med sin far för upptäckten av röntgenkristallografi och Braggs lag. Den äldsta pristagaren är Arthur Ashkin som var 96 år när han 2018 tilldelades priset för sin uppfinning av optiska pincetter och deras tillämpning på biologiska system. John Bardeen är den enda som har tilldelats priset två gånger, 1957 och 1972.

Sorterbar lista över pristagare 

Fotnoter: (a) Prissumman fonderades i sin helhet till fysikprisfonden. (b) Prissumman fonderades med 1/3 till huvudfonden och 2/3 till fysikprisfonden

Referenser 
 Nobelstiftelsen – komplett lista över fysikprisen
 The politics of excellence, beyond the nobel prize; R. Friedman ; 2002
 Nobel Century: a biographical analysis of physics laureates, in Interdisciplinary Science Reviews, by Claus D. Hillebrand ; June 2002; No 2. p. 87-93

Noter

Externa länkar 

Nobelpriset
Kungliga Vetenskapsakademien
Vetenskapspriser i Sverige
Fysikpriser
Nobelpriset i fysiologi eller medicin

Nobelpriset i fysiologi eller medicin är ett av de fem Nobelprisen, inrättade genom Alfred Nobels testamente. Alfred Nobel specificerade att ett av prisen skulle gå till den som under det gångna året "har gjort den viktigaste upptäckt inom fysiologiens eller medicinens domän".

Pristagare utses av Nobelförsamlingen vid Karolinska institutet. Priset har utdelats sedan 1901. Pristagarna offentliggörs vanligtvis i oktober och priset utdelas den 10 december varje år i Stockholms Konserthus då pristagarna får motta priset ur konungens hand.

Bland de 224 personer som mottagit priset fram till 2021 har 12 varit kvinnor. Priset delades inte ut åren 1915, 1916, 1917, 1918, 1921, 1925, 1940, 1941 och 1942. Den yngsta pristagaren är Frederick G. Banting som var 32 år när han mottog priset 1923 för upptäckten av insulin. Den äldsta är Peyton Rous som var 87 år gammal när han mottog priset 1966 för upptäckten av virusinducerade tumörer. 39 gånger har priset delats ut till en enskild person, 34 gånger har två personer delat på priset och 39 gånger har tre personer delat på priset.

Kronologisk lista över pristagare 

Fotnoter: (a) Prissumman fonderades i sin helhet till medicinprisfonden. (b) Prissumman fonderades med 1/3 till huvudfonden och 2/3 till medicinprisfonden

Källor

Externa länkar 
Fullständig lista över medicinprisen, kronologisk

Nobelpriset
Medicinpriser
Karolinska Institutet
Vetenskapspriser i Sverige
Googolplex

En googolplex är ett extremt stort tal. Det är tio upphöjt till en googol, det vill säga en etta följt av en googol nollor, eller .

Talet är så stort att det är omöjligt att skriva ut det, annat än i potensform. Antalet elementarpartiklar i universum är uppskattat till 1080. Därför kan man inte skriva ner alla nollorna i en googolplex med den materia som finns tillgänglig, även om varje atom kunde omvandlas till papper och bläck.

Se även 
 Googol
 Namn på stora tal

Referenser

Noter

Källor 
 Anatomin av en storskalig hypertextuell Web Search Engine

Externa länkar 
 Googolplex
 Om Edvard Kasner (Engelska)
 http://www.fpx.de/fp/Fun/Googolplex/
 http://whatis.techtarget.com/definition/googol-and-googolplex
 Eric W. Weisstein : Googol . I: MathWorld (engelska).
Thomas Foregger, Pedro Sanchez, John Smith, bland andra:  Googol . I: PlanetMath . (engelska)

Mycket stora tal
Googol

En googol (10100) är det tal som skrivs med en etta följt av hundra nollor: 
 
om man använder decimalsystemet. Termen myntades av Milton Sirotta (1911–1981, brorson till matematikern Edward Kasner) vid nio års ålder och introducerades i Kasners bok Mathematics and the Imagination år 1940. En googol har ingen särskild betydelse i matematik, men är användbar när man jämför med andra mycket stora kvantiteter såsom antalet subatomära partiklar i det synliga universum eller antalet hypotetiska möjligheter i ett schackspel. Edward Kasner använde den för att illustrera skillnaden mellan ett ofattbart stort antal och oändligheten , och i denna roll är det ibland använt i undervisning i matematik. 

En googol är ungefär 70! (70-fakultet). I det binära talsystemet, skulle man behöva 333 bitar för att representera en googol, dvs, 1 googol ≈ 2332,2, eller exakt .

För att ge en uppfattning om hur stor en googol egentligen är, massan av en elektron, knappt 1 × 10-30 kg, kan jämföras med massan av det synliga universum, uppskattas till mellan 1 × 1050 kg och 1 × 1060  kg. [ 4 ] Det är ett förhållande i storleksordningen omkring 1080 till 1090, fortfarande mycket lägre än värdet på en googol. 

Ett annat namn för samma tal är tio sexdeciljarder. Antalet elementarpartiklar i universum har uppskattats till 1080 stycken, det vill säga hundra triljoner gånger färre än en googol.  
En googolplex är tio upphöjt till en googol, det vill säga 10googol = 1010100.
En googolplexian är tio upphöjt till en googolplex, det vill säga 10googolplex = 101010100.

Användning i populärkulturen 
 Företaget Googles namn är ursprungligen en ordlek med ordet googol.

 Googleplex, en ordlek med ordet googolplex, är namnet på företaget Googles huvudkontor.

 "Clara was one in a million... one in a billion... one in a googolplex..." replik av Doc Brown, spelad av Christopher Lloyd, i en scen sent i filmen Tillbaka till framtiden del III.

Se även 
 Googolplex
 Namn på stora tal

Källor 

 QI: Quite Interesting facts about 100, telegraph.co.uk
 Kasner, Edward and Newman, James R. (1940). Mathematics and the Imagination. Simon and Schuster, New York. ISBN 0-486-41703-4.
 ^ "Google! Beta website". Google, Inc. Archived from the original on February 2, 1999. Retrieved October 12, 2010.
 Elert, Glenn et al. "Mass of the Universe".

Litteratur 
 Ursprunget till Googol beskrivs i Edward Kasners bok Mathematics and the Imagination (1940), svensk översättning Matematiken och fantasien (Stockholm 1942).

Externa länkar 
 Googolplex 
 Googol på PlanetMath (engelska)
 Padilla, Tony; Symonds, Ria. "Googol and Googolplex". Numberphile. Brady Haran.

10000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000000
Mycket stora tal
AutoCAD

AutoCAD är ett CAD-program som används för att producera ritningar och design i 2D och 3D. Programmet utvecklas och säljs av Autodesk. AutoCAD finns för Microsoft Windows och Macintosh, tidigare versioner för Unix möttes av mycket lågt intresse och slutade utvecklas.

AutoCAD var ursprungligen avsett för ingenjörer, men programmet används idag även av arkitekter och andra formgivare. Dess filformat DWG och ASCII-motsvarigheten DXF har blivit standardfilformaten för tekniska ritningar.

AutoCAD utvecklades från ett program som hette Interact och som var skrivet i SPL enbart för Marinchip Systems 9900. När Marinchip Software Partners (vilket senare skulle bli Autodesk) bildats, skrev man om Interact i C då det ansågs vara språket som hade framtiden för sig, och fick namnet AutoCAD. En fördel med AutoCAD i C var att många olika plattformar kunde stödjas, på den tiden var ju inte alla PC-datorer kompatibla. Målet var att skapa det första CAD-programmet för under $1000. De flesta andra CAD-program var på den tiden stora cad-system, så många bra PC-baserade fanns inte, AutoCADs huvudkonkurrent var från början VersaCAD. Den första versionen av AutoCAD v1.0 släpptes 1982.

AutoCAD stöder ett flertal applikationsgränssnitt (API) för anpassning och automation. AutoLISP, Visual LISP, VBA, .NET och ObjectARX (klassbibliotek i C++).

AutoCAD LT
En enklare och billigare version av AutoCAD, AutoCAD LT, lanserades 1993 och lämpar sig främst för 2D-ritningar. LT saknar stöd för APIer som AutoLSP, de flesta 3D-funktioner och vissa andra funktioner. LT är baserat på samma kod som vanliga AutoCAD.

AutoCAD Freestyle
2010 lanserades AutoCAD Freestyle och lämpar sig för enklare 2D-ritningar. AutoCAD Freestyle är baserat på samma kod som vanliga AutoCAD. 31 January 2011 slutade AutoCAD Freestyle säljas.

Branschspecifika AutoCAD-versioner
Autodesk har också utvecklat ett antal branschspecifika AutoCAD-versioner. AutoCAD Architecture (tidigare Architectural Desktop) har stöd för 3D-objekt som väggar, dörrar och fönster. Övriga versioner är AutoCAD Electrical, Autodesk Civil 3D, AutoCAD Map 3D, AutoCAD Mechanical, AutoCAD MEP, AutoCAD P&ID och AutoCAD Plant 3D.

Versionshistorik

Referenser

Externa länkar 

 Autodesk AutoCAD website
 Shaan Hurley's AutoCAD History - 20 år med AutoCAD
 John Walker's Site - AutoCAD:s tidiga utveckling (av John Walker som är en av Autodesks grundare).
 OpenDWG Alliance https://opendwgfile.com/

CAD-program
Programvaror 1982
Faktum (olika betydelser)

Faktum eller fakta kan syfta på:

 Faktum – ett faktiskt föreliggande sakförhållande
 Produkt (matematik) –  resultatet av multiplikation
 Faktum (tidning) – en gatutidning som säljs i Sverige av människor som lever i hemlöshet eller i ett annat socialt utanförskap
 Faktum (TV-program) – ett tidigare samhällsprogram i Sveriges Television
 TV4 Fakta – en tv-kanal i Sverige och i Norge
 TV4 Fakta XL – en faktakanal i TV 4 2012–2017
Faktum

Faktum (av latin factum, av facere ”att göra”), plural fakta, avser inom till exempel filosofi ett faktiskt föreliggande sakförhållande.

Inom filosofin skiljer man på objektiva faktum och subjektiva värden. Vidare skiljer man på givna och säkra faktum och teorier som är tolkningar av fakta. För att något ska anses vara ett faktum måste det kunna falsifieras och beskrivas med en sann påståendesats.

Se även 
 De facto
 Fallibilism
 Falsifikation
 Fakticitet
 Faktoid
 Information
 Kunskap
 Rättsfaktum
 Sanning

Referenser

Externa länkar 

Termer inom logik
Verklighet
Aluma

Aluma var en gatutidning som började utges 2001 och såldes av hemlösa i Malmö, Lund och Helsingborg och upphörde 2011. Aluma var medlem i International Network of Street Papers, INSP.

Sommaren 2011 tillsattes en ny vd och ansvarig utgivare, Johan Ericson, av ägaren Comintegra, som tagit över tidningen 2006. Ericson hade tidigare varit marknadschef för Livets Ord och tillsättningen sågs av anställda som ett försök att förändra tidningen i en religiös riktning. Detta ledde till att flera redaktionsmedlemmar sade upp sig i protest. Istället togs initiativ till en skånsk upplaga av göteborgstidningen Faktum. Det talades om ett gatutidningskrig, vilket dock aldrig blev av eftersom Aluma under hösten gick i konkurs och köptes upp av Faktum.

Källor

Gatutidningar
Svenska tidskrifter
Tidskrifter startade 2001
Tidskrifter nedlagda 2011
Media i Skåne
V-1

V-1, Vergeltungswaffe 1 ("Vedergällningsvapen 1") eller Fieseler Fi 103, var ett aerodynamiskt robotvapen som användes av Nazityskland under andra världskriget.

Över 10 000 V-1 avfyrades under kriget – varav ungefär hälften beräknats ha träffat sina mål. Inledningsvis var målet London, där den första V-1 slog ned den 13 juni 1944. Staden fick sedan ta emot knappt 2 500 träffar av V-1, vilket dödade ungefär 6 000 engelsmän och allvarligt sårade tre gånger så många. När kriget gick mot sitt slut riktades vapnen istället mot städer i Belgien vilka tillsammans träffades av ett lika stort antal robotar.

Utvecklingen av V-1 skedde vid den tyska försöksanläggningen Heeresversuchsanstalt i Peenemünde på ön Usedom. Motorn var en enkel pulsjetmotor med en verkningsgrad på 2–3 procent, monterad i en motorgondol ovanför robotkroppen. Eftersom förbränningen i denna typ av motor sker intermittent, gav V-1 ifrån sig ett mycket karakteristiskt pulserande ljud.

V-1 roboten var väldigt sårbar om den upptäcktes. En hel del av de avfyrade robotarna blev nedskjutna av luftvärn. De var också ett lätt byte för de brittiska och amerikanska P-47 Thunderbolt- och P-51 Mustang-jaktplanen. Då roboten inte hade så hög medelhastighet kunde jaktplanen i de flesta fall flyga fortare än roboten. En pilot som hade fått slut på ammunition lyckades ändå sänka en robot, genom att lägga spetsen på sin vinge under V-1 robotens vinge och därmed öka övertrycket på undersidan av robotens vinge, vilket fick den att kantra och störta. Roboten i sig var inte heller tillförlitlig. Många störtade i havet innan de ens nått engelska kusten. Vissa robotar fick också fel på styrsystemet och kraschade på engelska landsbygden några mil öster eller väster om London.

Styrsystemet var tämligen enkelt. En magnetkompass såg till att roboten höll konstant kurs mot målet och en barometer kontrollerade höjden. Två stycken gyroskop stabiliserade roboten i rolled och tippled. Hastigheten reglerades med hjälp av en tryckmätare och ett pitotrör, vilket gav roboten en konstant indikerad kurshastighet. För att mäta flygsträckan var V-1 försedd med en liten propeller i nosen. När propellern på grund av luftströmmen roterat ett förutbestämt antal varv löstes en fjäder ut. Fjädern påverkade höjdrodret som fick roboten att dyka. Vid dykning ströps bränsletillförseln till motorn och denna slocknade.

10KhN var en mobil sovjetisk variant av V-1-roboten som tillverkades 1952.

Se även
 V-2
 V-3
 Robotvapen

Kryssningsrobotar
Tyska robotvapen under andra världskriget
R-16

R-16 (NATO-rapporteringsnamn: SS-7 Saddler) var en sovjetisk kärnvapenbärande interkontinental ballistisk robot.

R-16 var Sovjets första riktiga interkontinentala ballistiska robot. Tvåstegsraketen började utvecklas 1956. Första prototypen av R-16 skulle testas 24 oktober 1960 men komplikationer vid uppskjutningen ledde fram till vad som kom att kallas Nedelinkatastrofen. Nästa försök till uppskjutning gjordes 2 februari 1961, inte heller denna gång gick allt som det skulle, roboten kraschade 520 km från uppskjutningsplatsen. 20 dagar efteråt lyckades man dock bättre och den 20 oktober 1961 godkändes den för militär användning. Sommaren 1963 var de första tillverkade R-16-robotarna i tjänst vid uppskjutningsanläggningen Sheksna-N. 14 juni 1960 påbörjades arbetet med en siloversion. 5 februari 1963 var de första robotarna för silobruk klara. R-16U blev under Operation Groza den första robot Sovjet avfyrade från en robotsilo. En version av R-16-roboten, 11K64, var tänkt att avfyras från rymden. Denna version kom dock aldrig längre än till designstadiet.

När SALT-1 avtalet undertecknades 1978 togs R-16-robotarna ur tjänst.

Se även 
 robot (vapen)

Källor 

Sovjetiska ballistiska robotar
Kärnvapenbärande robotar
Sovjetisk krigsmateriel under kalla kriget
Södermanlands runinskrifter 222

Runinskrift Sö 222 är en runhäll i en vägkrök mitt inne i byn Frölunda, Sorunda socken, Sotholms härad på Södertörn i Södermanland. 

Frölunda med förhistoriska anor avslöjar via sitt namn att här under vikingatiden varit en helig plats tillägnad guden Frej. Den från runor översatta inskriften lyder enligt nedan:

Inskriften 

Runsvenska: k--kr lit hakua sta-n thina aftRr hulmfastr sun

Normaliserad: K(vi)kR let haggva stäin thenna äftir Holmfast(r), sun (sinn) Nusvenska: "Kvick lät hugga denna sten efter Holmfast, sin son".' 

 Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Södermanlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

 Källor 
 Vikingatida runstenar i Sorunda socken'', sid. 24-25, Palle Budtz, 1996, Sorunda hembygdsförening,

Externa länkar

Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Nynäshamns kommun
Södermanlands runinskrifter 223

Runinskrift Sö 223 har endast varit några fragmenten efter en runsten som stått utmed den forntida vägen vid Fullbro i Sorunda socken och Nynäshamns kommun på Södertörn. 

Dessa bitar är numera försvunna men Richard Dybeck hann teckna av dem innan dess. En av bilderna visar en runorm i stilen Fågelperspektiv samt några enstaka runor och enligt tillhörande text har stenen ursprungligen varit placerad: "omkring 100 alnar från landsvägen söder om ån, väster om bron, i en åker, omkring 50 alnar från vattnet..."  Runstenen har förutom ett minnesmärke således varit en brosten. Den från runor översatta inskriften lyder enligt nedan:

Inskrift 

I början kunde det stå både ᛅᛚ (al) och ᛅᚢ (au).

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Södermanlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden

Referenser

Noter 

 

Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Nynäshamns kommun
Sorunda
Södermanlands runinskrifter 224

Sö 224 är en runsten i Grödby i Sorunda socken. Den skapades på 1000-talet och står jämte Sö 225 i en söderslänt nordväst om gårdarna, cirka trettio meter söder om en mindre väg som ansluter till Tungelstavägen. Ornamentiken är enkel.

Inskrift

Källor 

Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Nynäshamns kommun
Södermanlands runinskrifter 225

Runinskrift Sö 225 är utförd på en runsten i Grödby i Sorunda socken. Stenen står strax intill Sö 224.

Runstenen har en välformad och tydlig ornamentik med den traditionella ormen och ett kristet kors. Skriften innehåller dock tecken som inte uteslutande är runor, varmed texten saknar språklig mening. Den som ristade eller lät rista stenen kan, med inspiration från andra runstenar i trakten, ha gjort denna i ett dekorativt och ägobetecknade syfte för att främja gårdens status. Endast en fri bonde med egen gård hade rättigheten att resa en runsten.

Se även 
Lista över Södermanlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Nynäshamns kommun
Sorunda