kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sonja Hejdeman

Sonja Hejdeman, född 11 mars 1948 i Malmö, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Hon började vid Stockholms stadsteater 1974 då hon medverkade i föreställningen Peer Gynt. Bland hennes roller märks även Hanne och Morgause i Merlin – Djävulens son, Amman i Romeo och Juliet, Kattrin i Kurage och hennes barn, Phib och Fru Crummles i Nicholas Nickleby, Gerd i Mater Nexus, Lolo i Limbo, Mae i Katt på hett plåttak och Charlotta i Körsbärsträdgården.

Filmografi 
 (TV-serie)
1979 – Barnförbjudet - den ilskna personalflickan
1981 – Sally och friheten - väninnan

1986 – Min pappa är Tarzan - Sonjas chef

1986 – Seppan - lärarinnan
1988 – Strul - rektorn
1989 – I april

1990 – Kniven i Karlavagnen

1991 – T. Sventon och fallet Isabella - fröken Janssons syster
1993 – Drömmen om Rita - kvinna i baren
 - Grossklein
1996 – Rusar i hans famn - Marianne

1997 – Tartuffe – hycklaren - Clemente

2000 – ... och sakta glider skuggorna ifrån oss

2005 – Lasermannen - Gunilla Lindgren

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 
 
 Sonja Hejdeman på Malmö stadsteater

Svenska skådespelare
Födda 1948
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Malmö
Dumpventil

Dumpventil är en avlastningsventil för ett turboaggregat.

Teknik och funktion

Teknik
När gasspjället stängs på en turbomotor, exempelvis vid växling, så bildas ett högre tryck i insugsröret mellan turboaggregatets rotor och gasspjället. Det sker eftersom turboaggregatets rotor och turbin behöver en viss tid för att varva ner eller upp och fortsätter att pressa luft mot gasspjället även om det är stängt och hindrar luften att komma in i motorn.

Dumpventilen öppnas med hjälp av det undertryck som bildas mellan gasspjället och motorn vid gassläpp, dumpventilen stängs så fort gasspjället har öppnats igen.

Funktion
Med stängt gasspjäll utan dumpventil är luftens enda väg att gå baklänges tillbaka genom turboaggregatet vilket i sin tur kan innebära hög belastning på turboaggregatets rotorblad med högt slitage, eventuellt skador och minskat turbin- och rotorvarv som följd.

Avsikten med dumpventilens funktion är således att bibehålla varv på turbin och rotor och även skydda turboaggregatet, samt att undvika så kallad "pumpning" i kompressordelen.

Olika typer av dumpventiler

Återcirkulerande dumpventil - Den återcirkulerar övertrycket och skickar den tillbaka in i systemet. Nästan alla originalventiler är av denna typ och motorerna är oftast inställda från fabrik för att återcirkulera luften. 

Atmosfärisk dumpventil - Den släpper övertrycket ut i luften och åstadkommer det karaktäristiska dumpljudet som många eftersträvar. Bilar med känsliga luftmassemätare kan få för fet blandning med öppen dump, vilket i sin tur kan leda till att katalysatorn går sönder. Även lambdasonden kan få skador. 

Hybriddumpventil - GFB Hybrid har två utlopp, ett återcirkulerande och ett atmosfäriskt. Resultatet blir att ungefär hälften av luften återcirkuleras, samtidigt som resten dumpas ut i luften. Hybridtekniken är speciellt utvecklad för turbomotorer med luftmassemätare, vilket i stort sett alla turbobilar i dag är utrustade med. Dessa motorer har styrsystem som förväntar sig att luften som en gång mätts upp av luftmassemätaren ska finnas kvar i systemet. Med hybridtekniken elimineras i många fall symptomen som en helt atmosfärisk dumpventil kan ge. 

Stealthdumpventil - Stealth är en teknik som grundar sig i Hybriddumpventilen, men är steglöst ställbar mellan atmosfärisk, hybrid eller återcirkulerande.

Övrigt
Dumpventil förväxlas ofta med wastegate. En wastegate har dock en helt annan funktion än en dumpventil.

Se även
Turbodrift
Wastegate
Turbodiesel

Motordelar
Ventiler

de:Turbolader#Umluftventil
Marvin Yxner

Marvin Yxner, född 7 november 1950 i Örebro, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Yxner är uppväxt i Luleå där skådespelarintresset väcktes när Dramatens Proteatergrupp i slutet av 1960-talet gjorde research för sin NJA-pjäs i arbetarstadsdelen Örnäset där han bodde. Han studerade vid teaterlinjen vid folkhögskolan i Kalix och efter det 1969–1972 vid Scenskolan i Stockholm.

Efter Scenskolan gjorde han militärtjänst och fick då ledigt för att spela med i den film som blev hans genombrott nämligen i rollen som försagd yngling i Lasse Hallströms TV-film Ska vi hem till dig... eller hem till mig... eller var och en till sitt? (1973). Samma år kunde man också se honom som Enboms bror i TV-filmen Affären Enbom (1973). År 1973 engagerades han vid Malmö Stadsteater och senare vid Riksteatern och 1976 vid Fria Proteatern. Från mitten av 1970-talet har han i huvudsak arbetat som frilans. 

Under Malmötiden gjorde han ytterligare en uppmärksammad roll som missanpassad yngling i TV-serien Porträtt av en flykting (1975) och senare hade han sin största TV-roll som Vilhelm Mobergs alter ego i serien Soldat med brutet gevär (1977).

Han har därefter arbetat som regissör, författare, pedagog och ståuppkomiker. Med sitt pojkaktiga utseende har han ibland fått spela rollen som "tönt", bland annat i en serie reklamfilmer för Telia men även som ung nazist i TV-filmen Hundarnas morgon (1981) eller som Ernst Rolfs sekreterare i Lykkeland (1984).

Under senare år har hans framträdanden i TV varit relativt få, senast som bryggeriägaren Janne Fuglesang i Killinggängets Percy tårar (1996). År 1977 erhöll han Teaterförbundets Daniel Engdahlstipendium.  

Som regissör har han iscensatt runt 55 teaterföreställningar www.yxner.se[1] . Bl.a. på regionteatrana i Växjö, Borås, Jönköping och på ett flertal fria grupper. "Kloss" en barnteaterproduktion på Teater3, Stockholm, Har rönt stora internationella framgångar - spelats i New York (BAM), Okinawa, Haag, Windhoek (Namibia), Washington, Oslo, Helsingfors, Helsingör.  

Har sedan 1978 undervisat och bedrivit improvisationsteater på stadsteatrar, regionteatrar, filmbolag, organisationer och företag. Grundare till Improvisation & Co, Studsteatern och driver nu Sveriges Improvisationsteater @marvinsimpro [2] - en nätverksbaserad improteater som är verksam över hela landet.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Hemsida
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Örebro
Födda 1950
Levande personer
Män
Linköpings Ryds församling

Se även Ryds församling, Skara stift.

Linköpings Ryds församling är en församling i Linköpings stift inom Svenska kyrkan. Församlingen ingår i Linköpings domkyrkopastorat och ligger i Linköpings kommun i Östergötlands län och består av Linköpingsstadsdelen Ryd. Geografiskt omfattar den också Rydskogen. Stadsdelen ligger nära Linköpings universitet och hyser en stor andel studenter eftersom den innehåller ett stort område med studentbostäder.

Församlingskyrkan heter Mikaelskyrkan.

Administrativ historik 
Församlingen tillkom 1989 som en utbrytning ur Linköpings domkyrkoförsamling. 

Församlingen utgjorde ett eget pastorat till 2011 från vilken tid till 2014 församlingen var en annexförsamling i Linköpings domkyrkopastorat. Från 2014 ingår församlingen i Linköpings pastorat, 2015 namnändrat till Linköpings domkyrkapastorat.

Kyrkoherdar

Referenser

Externa länkar
Domkyrkopastoratet

Indelningar i Linköpings kommun
Församlingar i Linköpings stift
Sten Åke Nilsson

Sten Åke Nilsson, född 9 april 1936 i Vinslöv, är en svensk konstvetare och professor emeritus i konstvetenskap vid Lunds universitet.

Nilsson blev fil.kand. 1958, fil.lic. 1963 och disputerade 1967 i konsthistoria och konstteori vid Lunds universitet på doktorsavhandlingen Europeisk arkitektur i Indien 1750-1850.

Nilsson var verksam vid Nationalmuseum 1958-1959 och vid Arkiv för dekorativ konst i Lund 1963-1965. Han var docent vid Lunds universitet 1967-1973 och universitetslektor vid samma universitet 1973-1981. Han installerades som professor i konstvetenskap vid Lunds universitet 1981. Hans forskning berör främst arkitektur men även det svenska 1700-talets bildkonst och konstnären Carl Fredrik Hill. Han har skrivit åtskilliga böcker och hedrats med flera pris.

Utmärkelser, ledamotskap och priser
 Ledamot av Kungl. Vitterhetsakademien (LHA)
 Hedersledamot av Konstakademien (HedLFrKA, 1990)
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL, 1973, f.d. præses)
 Axel Hirschs pris (1997)

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenska professorer i konstvetenskap
Svenska konsthistoriker
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Konstakademien
Män
Födda 1936
Levande personer
Personer från Vinslövs socken
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Barbro Oborg

Barbro Christina Oborg Ljunggren, född Oborg den 3 juli 1941 i Engelbrekts församling, Stockholm,  är en svensk skådespelare.

Uppväxt och studier
Oborg växte upp på Östermalm i Stockholm och redan som barn gav hon teaterföreställningar för andra barn på gårdarna. Senare fortsatte hon att spela teater i Engelbrekts folkskola samt vid Ungdomsgårdarnas centrala teaterförening. Föräldrarna ville dock att hon skulle ha ett "riktigt yrke", och därför studerade hon vid Stockholm stads Handelsrealskola. Därefter studerade hon vid Gösta Terserus teaterskola. 1960 började hon vid Riksteaterns nyinrättade elevskola. Hon utbildade sig därefter 1964–1967 vid Statens scenskola i Malmö. Där blev hon kurskamrat med Sten Ljunggren, som hon senare kom att gifta sig med.

Skådespelarkarriär
Efter examen var hon sex år engagerad vid Norrbottensteatern och därefter i huvudsak vid Göteborgs stadsteater. I mitten av 1990-talet var hon vid Nya Pistolteatern där hon bland annat medverkade i pjäsen Pistvakt (1996), som senare kom att bli TV-serie och film. Hon har även medverkat i TV-teatern.

Oborg filmdebuterade 1960 i Alf Sjöbergs Domaren. Inte sällan har hon gestaltat labila kvinnokaraktärer, till exempel som lärare med disciplinproblem i Lära för livet (1977). Hon gjorde också en bärande roll i TV-serien Gyllene år (1975), men är framförallt känd som modern Gudrun Marklund i TV-serien och filmen Pistvakt (1998–2000, 2005).

Familj
Barbro Oborg gifte sig med 
Sten Ljunggren 1968. De skildes 1979, men gifte om sig 1991. Tillsammans har de tre barn, Maria, Matti och Petter, som alla har förekommit i TV-teatersammanhang. 

Hon är brorsdotter till konstnären Ken Oborg.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Radioteater

Roller

Referenser

Externa länkar 
 
 

Födda 1941
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Alumner från Teaterhögskolan i Malmö
Björn Herstad

Björn Herstad, född 25 januari 1980 i Norrstrands församling i Karlstad, är en svensk entreprenör och tidigare borgerlig politiker.

Biografi 
Björn Herstad föddes i Karlstad som son till Erik Gustav Herstad och Maj Anneli Herstad Bergström. Björn Herstad är grundare till företaget Animail som säljer djurfoder. Han var bolagets VD mellan åren 2007 och 2013.

Politik 
Herstad inledde sin politiska bana 1996 inom Moderaterna och deras ungdomsförbund MUF. På grund av ideologiska motsättningar mellan nyliberaler och konservativa skedde en splittring där flera ledande ungmoderater, varav även Herstad, anslöt sig till Kristdemokraterna och KDU år 1999.

I KDU blev Herstad representant för den konservativa delen av organisationen. Han förespråkade en kristen värdekonservatism med stödjandet av "naturliga gemenskaper där den viktigaste är familjen" som ett återkommande tema. Herstad var detta år distriktsordförande för MUF-Värmland och blev i KDU ordförande för det nybildade Värmlandsdistriktet. Värmlandsdistriktets arbete präglades av en antisocialistisk hållning, ett avståndstagande från massindividualism till förmån för det civila samhället. 

Herstad grundade det konservativa nätverket Engelbrekt år 2000 tillsammans med Charlie Weimers. Engelbrekt var värdekonservativt och uppmärksammades för sina nationalistiska inslag. Herstad författade nätverkets idéskrift.

Övrig verksamhet 
Herstad var ledare för föreningen Svenska Media från 2003 till 2004. Föreningen ville motverka det koncentrerade ägandet av media och gav bland annat ut tidningen Folkets Nyheter.  

Herstad leder Dackeinstitutet, ett partipolitiskt obundet kristet och konservativt idéinstitut inom Skandinaviska Förbundet.

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Personer inom svensk nationalism
Män
Födda 1980
Levande personer
Svenska entreprenörer under 2000-talet
Näringslivspersoner från Karlstad
Filosofie studerande

Filosofie studerande (fil. stud., lat. filosofiae studiosus), något föråldrat namn för student vid högskola eller universitet om denne studerar vid någon av de filosofiska fakulteterna.

Se även
Fil.kand.

Akademiska titlar
Mumblingshammare

Mumblingshammare är en stor, ofta vattendriven fallhammare i en lancashiresmedja, som användes för hopslagning av smältor från lancashirehärdar till kvadratisk tvärsektion, och efterföljande delning med hjälp av ett huggjärn till ett smältstycke. Hammaren utvecklades under 1800-talet. Den kom att därmed att ersätta stångjärnshamrarna.

Referenser

Se även 
 Stångjärnshammare
 Knipphammare
 Hammarsmed
 Tackjärn
 Stångjärn
 Välljärn
 Färskning

Metallurgi
Järnbruk
Hammare
Industrihistoria
Ja till livet

Ja till livet var en politiskt och religiöst obunden ideell organisation som arbetade mot abort i Sverige, grundad i november 1991 av Mikael Oscarsson, riksdagsledamot för Kristdemokraterna sedan år 1998. Hösten 2017 slog föreningen sig samman med stiftelsen Provita, som främst profilerat sig inom frågor om samvetsfrihet, och bildade Föreningen Människovärde med en uttalat kristen profil.

Föreningens ståndpunkt var att foster har människovärde och ska skyddas enligt de mänskliga rättigheterna som stadgar att envar har rätt till sitt liv. Organisationen hade, enligt egen uppgift, cirka 18 000 stödmedlemmar 2011.

Verksamhet
Förutom det abortkritiska arbetet verkade Ja till livet även emot aktiv dödshjälp och drev frågor relaterade till fosterdiagnostik och genteknik som de menade riskerar att underminera människovärdet. 

Ja till livet gav ekonomiskt stöd till Livlinan, en kristen jourtelefon för gravida kvinnor eller par, grundad av stiftelsen Provita. De vill också ha ökad information om psykiska problem efter aborter och risker med abort.

Ordförande 
 Mikael Oscarsson, 1991–1997 (grundare av föreningen)
 Tomas Seidal, 1997–2009
 Gunilla Gomér, 2009–2014
 Stefan Swärd, 2014–2017

Se även
 MRO-Människorätt för ofödda

Referenser

Externa länkar 
 Föreningen Människovärdes webbsida
 Ja till livets hemsida

Abortmotstånd
Intresseorganisationer i Sverige
Abort i Sverige
Europacupen i fotboll för landslag 1960

Europacupen i fotboll för landslag 1960 var den första upplagan av Europamästerskapet i fotboll. Slutspelet förlades till Frankrike (värdnationen bestämdes efter kvartsfinalerna), och finalen spelades i Paris, där Sovjetunionen besegrade Jugoslavien efter förlängning. Turneringen spelades som en ren utslagstävling, utan gruppspel, och i de första omgångarna möttes lagen i dubbelmöten hemma och borta. Endast 17 nationer ställde upp, och bland de frånvarande kan nämnas stormakter som Västtyskland, Italien och England. Turneringen kom därför att domineras av lag från Östeuropa. I kvartsfinalen vägrade Spanien att resa till Sovjetunionen och drog sig därför ur turneringen.

Kvalomgångar

Förkval

Åttondelsfinaler

Kvartsfinaler

Matcherna mellan Sovjetunionen och Spanien spelades ej då Spanien lämnade walkover.

Huvudturneringen

Slutspelsträd

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Källor 
 Uefa.com
 Rsssf.com

1960 i Frankrike
1960
Fotbollsåret 1960
Sportevenemang i Frankrike
Jamie Walters

James Leland Walters Jr., född 13 juni 1969 i Boston, Massachusetts, är en amerikansk skådespelare och musiker. Mest känd för rollen som Ray Pruit i Beverly Hills 90210. Hade även en medelstor hit i Sverige med låten Hold on.

Filmografi (urval) 
 1992 Höjdarna - Alex O'Brien
 1994 Beverly Hills 90210 - Ray Pruit

Album (urval) 
 1994 Jamie Walters 
 1997 Ride

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1969
Skådespelare från Boston
Musiker från Boston
Levande personer
Amerikanska musiker
Amerikanska gitarrister
Victor Vasarely

Victor Vasarely, ungerska Győző Vásárhelyi, född 9 april 1906 i Pécs, Ungern, död 15 mars 1997 i Paris, Frankrike, var en ungersk målare och grafiker, från 1930 verksam i Frankrike.

Asteroiden 5801 Vasarely är uppkallad efter honom.

Biografi
Vasarely undervisades av László Moholy-Nagy och kom genom denne i kontakt med Kandinskij, Gropius, Le Corbusiers och Mondrians verk. Han tog djupa intryck av funktionalismen vid Bauhaus. Hans abstrakta opkonstverk, som ofta målats i kontrasterande färger, är sammansatta av skarpt avskurna, geometriska former. Vasarely är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum Moderna museet och Arkivet för dekorativ konst.

Referenser

Externa länkar

 

Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Ungerska målare
Ungerska grafiker
Franska målare under 1900-talet
Franska grafiker
Födda 1906
Avlidna 1997
Män
Personer från Pécs
Representerade vid Moderna museet
Pamela Springsteen

Pamela Sue Springsteen, född 8 februari 1962 i Freehold, New Jersey, är en amerikansk fotograf och skådespelare. Hon är syster till Bruce Springsteen och som fotograf har hon tagit bilder till många av hans skivomslag.

Filmografi
Häftigt drag i plugget (1982)
Reckless (1984)
Sleepaway Camp II: Unhappy Campers (1988)
Sleepaway Camp III: Teenage Wasteland (1989)

Externa länkar
 

Amerikanska fotografer under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Personer från Monmouth County
Födda 1962
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska fotografer under 2000-talet
Svartmäklare

En svartmäklare är en person som yrkesmässigt säljer kontrakt på hyresrätter, genom olagliga transaktioner.

Det är i Sverige ej olagligt att tillskansa sig hyreskontrakt svart, men att sälja är däremot olagligt. En fastighetsägare kan dock säga upp en lägenhetsinnehavare som lämnat felaktiga uppgifter till hyresvärden i samband med ett lägenhetsbyte.

Se även 
 Fastighetsmäklare

Illegala yrken
Fastighetsmäklare
Gunilla Söderström

Gunilla Söderström, född 7 mars 1943 i Stockholm, död 15 september 2004, var en svensk operasångerska (mezzosopran), dotter till operasångaren Conny Söderström, syster till operaregissören Leif Söderström.

Gunilla Söderström utbildades vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm hos bland andra Kerstin Thorborg. Hon debuterade i Joseph Haydns opera Il mondo della luna (Livet på månen) vid Drottningholms slottsteater 1969.  Efter ett engagemang vid Malmö stadsteater, där hon bl.a. gjorde en tolkning av Faraos dotter Amneris i Verdis Aida , anställdes hon 1973 vid Kungliga Operan i Stockholm. Bland hennes roller märks titelrollen i Bizets Carmen, Eboli i Verdis Don Carlos, Orfeus i Glucks Orfeus och Eurydike och Madame i Peter Bengtsons Jungfrurna.

Filmografi
1995 - Rucklarens väg
1986 - Bröderna Mozart

Externa länkar
Gunilla Söderströms arkiv, Musik- och teaterbiblioteket (Musikverket)

Kvinnor

Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska mezzosopraner
Födda 1943
Avlidna 2004
Musiker från Stockholm
Collegerock

Collegerock, av engelska college rock, är en musikgenre som uppstod på 1980-talet. Namnet uppkom för att musiken främst spelades av radiostationer knutna till den amerikanska universitetsvärlden.

Exempel på grupper som brukar betraktas som collegerock är R.E.M., The Replacements etc. Senare på 90-talet kom också en genre som blev kallad collegepunk med band som Green Day och Good Charlotte m.fl.

Collegepunken kallas som oftast idag för Punk Rock eller ibland felaktigt för Skate-Punk, även ifall de två musikgenrerna låter förhållandevis lika.

Alternativ rock
Musikgenrer
Eva Engström

Herta Eva Viktoria Engström, född Engström Falk 24 december 1933 i Härnösand, är en svensk skådespelare, regissör, manusförfattare och författare.

Engström studerade vid Dramatens elevskola 1956-1959 samt Dramatiska Institutets filmkurs. Hon filmdebuterade 1959.

Filmografi 
 Roller

 (som nunna, Syster Hanna)

 Regi

 Manus

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
 

Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska filmregissörer
Svenska skådespelare
Svenskspråkiga författare
Födda 1933
Kvinnor
Levande personer
Personer från Härnösand
Degelstål

Degelstål eller degelgjutstål är gjutstål framställt genom smältning i degel.

Degelstålsmetoden
Degelstålmetoden var, före götstålsprocessernas intåg under 1800-talets andra hälft, ett vanligt sätt att tillverka stål. Tillverkning av stål genom att smälta brännstål i deglar uppfanns i Sheffield, England år 1740. Metoden, som var både dyr och omständlig, gav med rätt råvaror ett stål av yppersta kvalitet lämpat för eggverktyg och fjädrar. För att man skulle få fram ett hårt stål var kolhalten i det mjuka stångjärnet tvungen att höjas. Kol och stångjärn hettades därför tillsammans upp i en ugn. Järnet man fick fram där smiddes sedan ut till brännstål. Kvaliteten på stålet höjdes därefter ytterligare i degelstålugnen. Brännstålet smältes då ned i deglar, och på så vis blev kolhalten absolut jämn.

Degelstålsmetoden i Sverige
Sverige importerade under 1800-talet degelstål från England trots att själva råvaran, stångjärnet, producerades vid de svenska vallonbruken. Det ansågs nämligen att endast det svenska vallonjärnet kunde hålla måttet som råvara vid ståltillverkningen. År 1870 bildades emellertid Dannemora gjutstålsbolag vid Österbybruk i ett försök att ersätta den engelska importen med inhemsk produktion. Degelstål var svårt att tillverka, och det kom att dröja innan produktionen kom igång på allvar.

CRU-stål
Från 1859 införde Vikmanshyttans bruk en förbättrad variant av degelstålmetoden som kom att kallas CRU-stål efter den dåvarande bruksdisponenten Carl Reinhold Ulff. Kolhalten i det färdiga stålet kunde styras genom att man ändrade på mängden järn, malm och kol som tillsattes i degeln. Syret i järnmalmen (järnmalm består huvudsak av olika former av järnoxid) reagerade med kolet. En förutsättning för ett bra slutresultat var att man hade tillgång till en malm som hade en mycket låg halt av oönskade grundämnen. I Vikmanshyttan använde man järnmalm från Bispbergs gruva som levererade malm med en sällsynt hög halt av järn. Under slutet av 1800-talet började man tillverka  legerat stål, dvs stål som var legerat med andra metaller än järn. Produktionen av degelstål minskade senare under 1900-talet, och har nu upphört.

Källor

Metallurgi