kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Shannons formel

Shannons formel är en formel för att beräkna överföringskapacitet över en godtycklig kommunikationskanal. Den är framtagen av Claude Shannon som var en av de tidiga pionjärerna inom telekommunikation.

Formeln är:

Där
C = Överföringskapacitet (bit/s)
B = Kanalens bandbredd (Hz)
S/N = Signal-brusförhållande

Shannons formel anger således hur överföringsförmågan C bestäms av överföringens bandbredd B - OBS mäts i Hz och inte i bit/s - och (det dimensionslösa) signal-brusförhållandet S/N eller SNR som anger hur mycket signaleffekten är över brusgolvet. Observera att signal-brusförhållandet ofta anges som SNR(dB) uttryck i dB (decibel) som är log10(SNR).

Den godtyckliga kanalen med överföringskapacitet C (bit/s) är ofta en radio- eller teleförbindelse men shannons formel är generellt tillämpbar på alla former av signalteori: Osäkerheter och mätfel påverkar exempelvis noggrannheten i betydligt fler fall än de där det är fråga om elektrisk överföring av signaler. Shannons formel förklarar hur det är möjligt att med ett stort antal mätningar av begränsad noggrannhet uppnå en högre noggrannhet i slutresultatet.

Om formeln visar på hur stor överföringskapacitet som är möjlig vid en viss bandbredd och SNR går den således generellt att omformulera till frågan: Hur stor bandbredd behöver jag vid en önskad överföringskapacitet och känt SNR. Såväl inom radio- och teletekniken som vid analys av mätfel och inverkan av olika felkällor tänker man sig då goda SNR > 1, dvs små relativa fel eller att brussignalen är svagare än signalen, men enligt shannons formel är detta inget krav. Bara det över huvud taget finns en signal kan bruset (eller mätfelen) få vara hur stora som helst utan att signalens informationsinnehåll ens kan gå alldeles förlorat i absolut mening: Det går att via signalbehandling (statistisk analys) nyttiggöra även mätdata med dålig noggrannhet och ur radiosignaler av en typ som man med örat och de bästa mottagare och filter i världen skulle döma ut som helt utstörda går av samma skäl signalinformation att vaska fram med digital signalbehandling, i de fall överföringen utformats (modulationssätt mm) med hänsyn till förekommande störtyper kanske rent av så mycket att överföringen även kan sägas fungera i praktisk mening.

I mättekniken innebär stora mätfel att man kan tvingas upprepa samma mätning ett mycket stort antal gånger. Motsvarigheten inom radiotekniken finner man inom tekniken med bandspridning (spread spectrum) som tillämpas allt mer, bland annat i trådlös nätverkskommunikation och inom de mest skilda områden som astronomi, spektrometri, magnetkameraundersökning etc förklarar sambandet varför den signalbehandling som den moderna datortekniken medger fått så avgörande - ja, rent ut sagt revolutionerande betydelse.

Shannons formel har, märkligt nog, även börjat användas inom andra ämnen som samhällsvetenskap så som kommunikation mellan människor i samtal eller motsvarande.

Se även
Informationsteori
Entropi

Externa länkar
Claude Shannon (1916- ) and Communication Theory
Spread Spectrum Communication Tutorial, Daniel Longstreet

Telekommunikation
Lista över flygplatser i Sverige



Swedavias flygplatser 

Svenska flygplatser i statliga Swedavias ägo eller drift sorterade efter passagerarantal per år:

Regeringen beslutade november 2009 att sex flygplatser som då var statliga borde säljas till kommuner eller andra  . Under 2010 såldes Jönköping, Skellefteå samt Karlstad och 2011 såldes Örnsköldsvik och Ängelholm, och slutligen Sundsvall 2013. Syftet är att behålla ett nationellt basutbud på 10 viktiga flygplatser med rimliga restider via bil eller kollektivt från alla platser i Sverige, och som är lönsamma och kan drivas utan statliga bidrag.

Se mera om IATA-beteckn. och ICAO-kod under Flygplatskoder.

Övriga flygplatser med passagerartrafik 
De flygplatser som inte ägs av statliga Swedavia har oftast en regional ägare, till exempel en kommun eller ett landsting.
Undantagen är Ängelholms flygplats som togs över från byggföretaget PEAB av sju lokala kommuner i  augusti 2020. och Stockholm Skavsta som ägs av Airports Worldwide, ett multinationellt företag med verksamhet i USA, Sydamerika och Europa.
De flesta av dem går med underskott och behöver bidrag från sin ägare. Själva trafiken går i många fall också med underskott. Staten ger bidrag till trafiken dit från Stockholm om det inte finns något annat sätt via tåg eller en annan flygplats att ta sig från centrala Stockholm till kommunhuvudorter på högst fyra timmar. För att man ska klara denna restid bör varje kommunhuvudort ha högst 100-150 km vägavstånd från en flygplats med direktflyg från Stockholm eller 50-100 km om mellanlandning sker. Vissa flygplatser har trafik som kommunen men inte staten stödjer eftersom regeln inte uppfylls.
De icke statliga flygplatserna samarbetar till en viss del inom organisationen Sveriges Regionala Flygplatsers Förbund, SRFF )

Siffrorna nedan inkluderar taxiflyg och affärscharter men inte privatflyg och liknande.

Källa:Transportstyrelsen - Flygplatsstatistik

Övriga flygplatser 

Ett urval övriga svenska flygplatser.  De har inte reguljärt passagerarflyg, även om de som har IATA-kod har haft det.

Se även 
Lista över Nordens största flygplatser

Referenser 
 Flygkartan.se

Externa länkar 
Lista över statliga flygplatser från swedavia.se
Lista över flygplatser från flygtorget.se
Lista över alla flyglinjer från svenska flygplatser
Lista med tekniska data över cirka 160 svenska flygplatser
Lista med tekniska data över cirka 170 svenska flygplatser

 
Sverige
Flygplatser i Sverige
HP Deskjet

HP Deskjet, av företaget skrivet DeskJet, är en serie bläckstråleskrivare från Hewlett-Packard. Den första Deskjet-skrivaren lanserades 1988, kostade 995 amerikanska dollar och hade en genomsnittlig utskriftshastighet på två sidor i minuten.

Externa länkar 
Deskjet-skrivare på HP:s webbplats

Utenheter
Kālidāsa

Kālidāsa (devanāgarī: कालिदास, Kalis tjänare), var en ryktbar sanskritförfattare av hög rang, som sannolikt levde några århundraden e.Kr., förmodligen på 400-talet. Han anses ha samma plats i sanskrit som Shakespeare har i engelskan.

Av en indisk tradition nämns han visserligen som en av de nio ädelstenarna, det vill säga visa och lärde, som prydde Vikramas hov; och denne kung identifierade man förut vanligen med Vikramaditya, som härskade under århundradet närmast före Kristus. Men denna identifikation vilar på mycket svaga grunder, och i alla händelser torde icke Kālidāsas verk tillhöra en så tidig period.

Verk 
Endast sex verk kan med säkerhet tillskrivas honom: tre skådespel (mest känt är Sakuntala, de övriga är Mālavikāgnimitra och Vikramorvaçī), två epos (Raghuvamsá och Kumarasambhava) och en längre lyrisk dikt (Meghaduta). Det är i första hand på de dramatiska verken, som hans skalderykte grundar sig. Kālidāsas mest berömda drama är Shakuntala.

Liv 

Inget förutom hans verk är med säkerhet känt om Kālidāsas liv, såsom hans period eller var han bodde. Enligt legenden var han känd för sin skönhet, som gjorde att en prinsessa märkte honom och sedermera gifte sig med honom. Legenden säger dock, att han var lågutbildad från uppväxten, och att prinsessan skämdes över hans ignorans och grovhet.  

Kālidāsa, som var en hängiven tillbedjare av Kali (det vill säga, Sarasvati), sägs ha bett sin gudinna om hjälp när han var på väg att begå självmord i en damm när han förödmjukades av sin fru, och belönades med en plötslig och extraordinär vishetsgåva. Han ska därefter ha blivit den mest briljanta av de nio ädelstenarna vid Vikramadityas hov. Legenden säger även att han mördades av en kurtisan i Sri Lanka under Kumaradasas styre.

Bibliografi (översättningar till svenska) 
 Sakontala (öfversatt från sanscrit på engelska af W. Jones och, efter denna samt G. Forsters tyska tolkning, på svenska af Jacob Ekelund, 1821)

 Molnbudet (översättning August Zacharias Collin, 1866)
 Molnbudet (Meghadûta): ett indiskt skaldestycke (översättning Hjalmar Edgren, Gumpert, 1875)
 Schakuntalâ eller Den förlorade ringen: ett indiskt skådespel (översättning Hjalmar Edgren, Beijer, 1875)
 Mâlavikâ: ett indiskt skådespel (översättning Hjalmar Edgren, Gumpert, 1877)
 Sakuntala: ett indiskt drama i fem akter (fritt efter Marx Möllers tyska bearbetning af Frans Hedberg, Bonnier, 1905)
 Urvasî och hennes hjälte: ett skådespel (övers. av Hilding Andersson, Gleerup, 1906)

Referenser

Noter 

Författare från Indiska halvön
Män
Wikipedia:Basartiklar
Shakuntala

Shakuntala är en gudom i indisk mytologi. Hon är dotter till Vishvamitra (vedisk profet) och Menaka (vattennymf) och förekommer bland annat i Mahabharata och ett drama av Kalidasa.

Kalidasas drama Shakuntala

Stycket omfattar sju akter med ett kort förspel, som inleds med en bön till guden Shiva, samt flera korta mellanspel. Dess handling rör sig om kung Dushyantas och Shakuntalas kärlek och slutliga förening. På en jakt möter kungen i en botgörarlund den unga, sköna Shakuntala, vilken är dotter av en himmelsk nymf, men uppfostrats av den gamle eremiten Kashyapa. Båda intas av kärlek till varandra, och kungen lämnar, innan han återvänder till sitt hov, åt Shakuntala en ring till tecken av deras förbindelse. 

Men genom en försummelse i vördnad, vartill Shakuntala i sin längtan och sin sorg över skilsmässan ofrivilligt gör sig skyldig gentemot den mäktige och stränge botgöraren Durvasas, ådrar hon sig dennes tadel och straff. Därför glömmer kungen sitt löfte att hämta Shakuntala för att ge henne en erkänd plats bland sina gemåler; och då hon själv uppsöker honom, igenkänns hon icke av sin make och upptäcker tillika, att hon tappat ringen. Denna scen är gripande. Avvisad av kungen, bortförs Shakuntala av en himmelsk nymf genom luften. Men då snart därefter ringen återfinns av en fiskare, löses förbannelsen; kungens minne vaknar vid ringens åsyn, och därmed väcks hos honom sorg och förtvivlan. Av guden Indras egen körsven förs han genom luften till den botgörarlund där Shakuntala nu vistas, och omfamnar där med ångerfull glädje sin maka och sin unge son. 

Dialogen är omväxlande på vers och prosa, och lyriska partier av stor poetisk skönhet överflödar. De handlande personerna är, jämte Shakuntala och Dushyanta, å ena sidan den förras väninnor och anhöriga samt andra botgörare, å andra sidan kungens hovmän och tjänare. Bland dem är främst att märka kungens vän och förtrogne, Mathavya, vilken bildar styckets komiska element. Dessutom uppträder halvgudomliga väsen.

Källor 
 

Indiens språk och litteratur
Ugglan
Kali (spel)

Kali är sanskrit för den tärning eller den tärningssida, som var betecknad med ett öga och utgjorde det sämsta kastet. Begreppet användes även personifierat om speldemonen, som tänktes bo i trädet Kali som tärningen ofta var tillverkad av.

Källor

Spel
Nikkala

Nikkala är en tätort i Nedertorneå socken i Haparanda kommun, Norrbottens län.

Om Nikkala 
I Nikkala finns det två båthamnar.

Nikkala Folkets hus 
I Nikkala fanns det ett Folkets hus mellan åren 1919-1981.

Befolkningsutveckling

Noter 

Orter i Haparanda kommun
Tätorter i Sverige
Kali (träd)

Kali är det indiska namnet på trädet Terminalia bellirica från sydöstra Asien. Där växer det på torra slätter och låga kullar. Ur frukterna får garvämnen som används i läderindustrin. Tidigare har frukterna används till att tillverka tärningar. Det används ibland som park- och alléträd i stadsmiljö. 

Bildar ett stort lövfällande träd, till 50 m högt och med en diameter i brösthöjd på 2–3 meter. Barken är blåaktig eller askgrå, men många längsgående gula sprickor. Blad spiralställda eller kransställda i skottens spetsar, de brett elliptiska till smal äggrunda, 4–20 cm långa och 2–11 cm breda. Blommorna sitter i 3–15 cm långa ax som kommer från bladvecken och blir 6–7 mm i diameter. De är gulaktiga, kronblad saknas. Fruken är ett femkantigt bär.

Synonymer
Myrobalanus bellirica Gaertn.
Terminalia bellirica var. laurinoides (Teijsm. & Binnend. ex Miq.) Clarke
Terminalia laurinoides Teijsm. & Binnend. ex Miq.
Terminalia punctata Roth

Tropikmandelväxter
Ka Växtindex
Träd
Kaliyuga

Kaliyuga (Devanāgarī: कलियुग) är enligt hinduiska skrifter den tidsperiod, i vilken vi nu befinner oss och vilken gäller som den sämsta bland de fyra växlande världsåldrarna. Den började den 18 februari 3102 f. Kr.  De övriga tidsåldrarna kallas Dwapara Yuga, Treta Yuga och Satya Yuga.

Kaliyuga har stor betydelse för astrologer.

Denna Kali ska inte förväxlas med den svarta dödsgudinnan Kali, vars namn har långa vokaler.

Källor

Externa länkar
https://www.google.com/search?q=kali+yuga&newwindow=1&rlz=1C2AVSA_enSE444SE456&tbm=isch&tbo=u&source=univ&sa=X&ei=gAebUsmzLIHnygOQ1YH4Cw&ved=0CEQQsAQ&biw=742&bih=562

Indisk mytologi
Tideräkning
Karungi

Karungi är även en bygd i Torneå stad, se Karunki.

Karungi (finska: Karunki) är en tätort i Haparanda kommun i Norrbottens län som ligger norr om Kukkola längs med Torne älv. Före 1967 var Karungi centralort i Karl Gustavs kommun. På den andra sidan av Torne älv, den finska sidan, är den något större orten Karunki belägen. Den svenska f.d. landsbygdsministern Sven-Erik Bucht, samt musikerna Thorbjörn Englund och Pär Hulkoff härstammar från orten.

Karrungi varav SCB klassad som en tätort fram till 2018 och från 2020. Karungi var 2018 klassad som småort men SCB har inget data för den kortlivade småorten. Bebyggelsen på Kyrkholmen ingick i tätorten till 2015 men inte därefter. 2020 klassades den delen som en separat småort Kyrkholmen, Haparanda kommun.

Om orten 
Det finns en brandstation och förskola i byn. 2019 gick det 21 barn på förskolan.

Historia 
Området där byn Karungi nu ligger steg upp ur Bottenviken (landhöjning) för omkring 2000 år sedan.

I orten restes på 1700-talet en kyrka och orten kom sedan att bli kyrkby i Karl Gustavs socken.

Befolkningsutveckling

Järnvägen Boden-Karungi-Haparanda 
År 1913 öppnades järnvägen från södra Sverige till Karungi, sträckan Boden - Haparanda kallad Haparandabanan. Under första världskriget var Karungi järnvägsstation en knutpunkt i transporten av gods mellan öst och väst. Orten utgjorde på den tiden världens största postkontor, där bland annat 13 000 kg brev omlastades till hästvagnar för vidare transport till Haparanda.Karungi var länge en knutpunkt varifrån sidobanan Karungi - Övertorneå utgick. Järnvägens persontrafik lades ned 1992 men återuppstod en kort period sommaren 2000. Banan genom Karungi lades helt ned 2012 till förmån för en ny sträcka till Haparanda via Kalix. Spåret ligger tills vidare kvar, men anslutningarna i Morjärv och Haparanda är borttagna.

En restaurering har påbörjats år 2020 av Karungis f.d järnvägsstation och planeras pågå under en tid.

Karhuvaara station 
Områdena Tossa och Karhuvaara räknas till Karungis postort. När Haparandabanan kom till på 1910-talet hade det området en egen järnvägsstation, byggd 1919 och som först hette Tossa. År 1940 brann stationshuset upp, och sedan 1941 kallades stationen för Karhuvaara istället. Persontrafiken upphörde här 1986.

Språk 
Jämte svenska talas det meänkieli i detta område.

Se även
Karl Gustavs socken

Referenser

Externa länkar 
Karungi/Karl Gustav

Orter i Haparanda kommun
tätorter i Sverige
Gränsorter i Europa
Kukkola, Sverige

Kukkola är en by och en tidigare småort i Karl Gustavs socken i Haparanda kommun, invid Torne älv, dryga milen norrut längs med riksväg 99 från Haparanda. Kukkola ligger mellan grannbyarna Vojakkala (nedströms) och Karungi (uppströms). Tvärsöver älven finns den finska syskonbyn som har samma namn.

Vid 2015 års småortsavgränsning hade folkmängden i området minskat till under 50 personer och småorten upplöstes.

Befolkningsutveckling

Näringar

Förutom jordbruk och skogsbruk var en viktig näring för byborna har varit fisket efter sik och lax. Tillgången på lax minskade dock och gjorde att sikfisket blev den dominerande sysslan. Starka strömmar och relativt grund stening botten i Kukkolaforsen gjorde platsen lämplig för fångstmedoden håvning. Skiften vid håvarna fördelades mellan byamännen. En samling fiskebodar, iskällare och kontor byggdes upp. Bland bodarna finns ett tornur för att fiskarna skulle se när deras skift var slut. 

Vid forsen byggdes två vattendrivna kvarnar (på 1840- respektive 1850-talet) som betjänade stora delar av södra Tornedalen. I ena kvarnen installerades även en likströmsgenerator som gjorde Kukkola till den första elektrifierade byn i trakten. Även ett mindre sågverk drevs av forsens kraft.

Vid Kukkolaforsen finns ett kvarn- och fiskemuseum och en välkänd restaurang med lokalfångad sik som specialitet.

Sikfesten

Sikfesten i Kukkola har anor sedan medeltiden. Den infaller enligt tradition helgen efter Jakobdagen (oftast sista helgen i juli), vid Kukkolaforsens strand. Det är då siken börjar sin vandring från havet upp längs Torneälv. Man röker och halstrar siken och bjuder på sikbuffé. Under 1980-talet uppträdde bland annat Lill Lindfors och Tommy Körberg under sikfesten.

Kommunikationer 
Länstrafiken Norrbotten har bussturer som stannar i Kukkola.

Järnväg 
I Övre Kukkola fanns det en rälsbusshållplats med samma namn mellan åren 1951-1963.

Lomkärr station 
Haparandabanan byggdes i början på 1910-talet och i Kukkola öppnades järnvägsstationen för allmänheten år 1918 under namnet Lomkärr station. Byarna i Haparanda hade namn på finska men stationerna fick försvenskade namn. Lomkärr var länge en poststation så det blev ett naturligt ställe för byborna att mötas på och hämta sin post. Den 30 maj 1976 stängdes stationen. Huset finns kvar på 2020-talet och är privatbostad.

Noter

Orter i Haparanda kommun
Svenska folkfester
Gränsorter i Europa
Tidigare småorter i Sverige
Purra

Purra är en tidigare småort i Nedertorneå socken i Haparanda kommun, Norrbottens län. Purra ligger mindre än 500 meter från gränsen till Finland och drygt en kilometer nordost om Marielund. Från 2015 inkluderas bebyggelsen i tätorten Haparanda.

Befolkningsutveckling

Noter

Orter i Haparanda kommun
Gränsorter i Europa
Tidigare småorter i Sverige
Salmis, Haparanda kommun

Salmis (finska: Salmi) är en by i Nedertorneå socken i Haparanda kommun, Norrbottens län. I byn avgränsar SCB två småorter, på västra och östra sidan av Salmisviken. Under 2017 lade Skanova ner det kopparbaserade telenätet på orten.

Befolkningsutveckling

Noter

Orter i Haparanda kommun
Småorter i Sverige
Claude Shannon

Claude Elwood Shannon, född 30 april 1916 i Petoskey i Michigan, död 24 februari 2001 i Medford i Massachusetts, var en amerikansk ingenjör som grundlade den moderna kommunikations- och informationsteorin.

Biografi 
Shannon arbetade som forskningsingenjör på Bell Laboratories i New Jersey mellan 1941 och 1971 under vilken tid han publicerade sina viktigaste upptäckter. Som 21-åring erhöll han en 'master' hos Massachusetts Institute of Technology (MIT) med en avhandling om boolesk algebra i elektroniska kretsar, som visade att alla typer av variabler logiskt kan konstrueras. Han bidrog till kryptoanalysen. Ett exempel på det är hans omformulering av Kerckhoffs princip.

Under sin levnad erhöll han ett antal priser för sin verksamhet, Stuart Ballantines Medalj (1955), IEEE hedersmedalj (1966), Nationella vetenskapsmedaljen  (1966), Harvey Priset (1972), Claude E. Shannon Award (1972, instiftat till hans ära), Harold Pender priset (1978), John Fritz Medaljen (1983), Kyoto priset (1985), National Inventors Hall of Fame (2004, postumt). Till detta skall föras ett flertal hedersdoktorat.

Han designade lekdatorn Minivac 601, som släpptes 1961, som en del av sin hobby.

Publikationer 
A Symbolic Analysis of Relay and Switching Circuits (1940) – Masters thesis
Mathematical Theory of the Differential Analyzer (1941)
A Mathematical Theory of Communication (1948) – Shannons viktigaste och mest kända verk. I detta utvecklades en teori kring begreppen information, entropi och redundans. Ordet 'bit' användes här för första gången
Communication Theory of Secrecy Systems (1949) – kryptografi diskuteras utifrån informationsteorin
Programming a Computer for Playing Chess (1950)

Se även 
Shannons formel
Nyquist-Shannons samplingsteorem
Entropi
Engångskrypto
Datakompression
Schackdator

Noter

Externa länkar 
Claude Elwood Shannon
Claude Shannon
Claude Shannon (1916–2001)
Claude Elwood Shannon

Amerikanska ingenjörer
Personer från Emmet County, Michigan
Födda 1916
Avlidna 2001
Män
Informationsteoretiker
Kyotopristagare
Alumner från University of Michigan
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Personer verksamma vid Institute for Advanced Study
Säivis

Säivis (finska: Säivi) är en småort i Nedertorneå socken i Haparanda kommun.

Namnet
Namnet Säivis har ursprung från det samiska ordet "sävva" som betyder "hav, stor sjö". Sedan har ordet förfinskats och delvis också anpassats till svenskan, som står för det sista s:et i namnet. En annan förekommande stavning är Säjvis som t.ex. används på Googles kartor och det var även SCB:s namn på orten 1990.

Historia
Under Finska kriget (1808-1809) drabbades byn svårt av ryska strövkårer som tog vad de ville och förde med sig vad de kunde. Den 25 mars 1809 ingick den svenska generalmajor Hans Henrik Gripenberg kapitulation till den norra ryska armén, ledd av generaladjutanten greve Schuvaloff, i Säivis efter generalmajor Gripenberg fått falsk information om att en annan rysk armé hade marscherat över isen och intagit Umeå. En minnessten dedikerad till Gripenbergs kapitulation finns placerad utanför Säivis bygdegård.

Den 1 mars 1906 inträffade ett stort rånmord mot postdiligensen på landsvägen utanför Säivis. Två transportörer; en postiljon och en gästgivares 17-årige son, hade begett sig från Haparanda till Kalix på kvällen med 74 000 SEK i penningförsändelser (motsvarar ca 4 100 000 SEK år 2015), men när hästen dagen därpå red in i byn Harrioja fann de mötande postiljonen livlös på den annars tomma diligensen, senare fann man även pojken liggande livlös längs landsvägen. En närmare undersökning visade att båda hade blivit skjuten i tinningen med postiljonens revolver samt tilldelats åtskilliga hugg och slag mot huvudena från en yxa. Dagen därpå erkände brevbäraren Karl Emil Åberg, 25 år, till brotten under polisförhör och alla pengar förutom 25 SEK återhämtades. Åberg dömdes först till döden men benådades av högsta domstolen efter utlåtande från läkarundersökningen, han dömdes då istället till straffarbete med sluten vård på sinnessjukhuset Sankt Sigfrids Sjukhus i Växjö. En minnessten uppfördes på brottsplatsen vid den gamla kustvägen, samt omnämns händelsen i skillingtrycket "Postrånet i Säivis" från samma år.

Under 2017 lade Skanova ner det kopparbaserade telenätet på orten.

Befolkningsutveckling

Noter

Externa länkar
 Säivis webbplats

Orter i Haparanda kommun
Småorter i Sverige
Finska kriget
Kalix geografi
Vojakkala

Vojakkala är en by i Nedertorneå socken i Haparanda kommun. Byn är belägen ca 1 mil norr om Haparanda uppströms Torne älv och söder om Kukkola. Den är delad i två delar, Övre och Nedre Vojakkala och har motsvarande systerbyar på finska sidan av älven – Yli- och Ala-Vojakkala. Byns hållplats på gamla Haparandabanan hette Bäverbäck station. Bebyggelsen blev från 1990 till 2020 av SCB klassad som småort. Vid avgränsningen innebar dock avstånden mellan bostadshus att kraven för småort inte längre uppfylldes och den avregistrerades.

Under 2017 lade Skanova ner det kopparbaserade telenätet på orten.

Befolkningsutveckling

Personer från Vojakkala
Hjördis Piuva Andersson

Se även
Grannfejden i Tornedalen

Noter

Orter i Haparanda kommun
Tidigare småorter i Sverige
Gränsorter i Europa
Vuono

Vuono är en by i Nedertorneå socken i Haparanda kommun. SCB avgränsar här två stycken småorter.

Namnet
Ortnamnet är av samiskt ursprung och anses gå tillbaka på ordet wuodna, alt. vuona ('stor havs- eller insjövik'). Det är även påverkat av finska vuono som betyder havsvik. Med ledning av landhöjningens hastighet går det att sluta sig till att platsen fått sitt samiska namn kring år 1000.

Befolkningsutveckling

Noter

Orter i Haparanda kommun
Småorter i Sverige