kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mamenchisaurus

Mamenchisaurus (Mamenchiödla) var ett släkte dinosaurie tillhörande ordningen (sauropoder) och familjen diplodocider som levde i Kina under senare delen av Juraperioden cirka 155 till 145 miljoner år sedan.

Mamenchisaurus som var nära släkt med till exempel Diplodocus och Apatosaurus var som alla sauropoder fyrbenta växtätare. Som andra sauropoder hade den en massiv kropp och lång hals och svans. Bakbenen var längre än frambenen och Mamenchisaurus kunde som andra diplodocider ställa sig på bakbenen. En egenskap som både användes för att beta högt uppe i träden och (troligen) vid försvar mot rovdinosaurier. Som andra sauropoder var den ett flockdjur. Mamenchisaurus är den största sauropod som man hittills hittat i Kina.

Alla sauropoder hade långa halsar och Mamenchisaurus främsta karaktärsgrad var just en enormt lång hals. Denna dinosaurie hade troligen den längsta hals som naturvetenskapen känner till. När Mamenchisaurus upptäcktes beräknades den ha varit 22 meter lång, varav halsen utgjorde 11 meter, d.v.s. halva längden! 11 meter lång hals var rekord när dinosaurien beskrevs men under 1990-talet fram till nutid har man hittat gigantiska sauropoder med ännu längre halsar, t. ex Sauroposeidon och Argentinosaurus. Senare fynd av nya arter inom samma släkte tyder dock på att Mamenchisaurus kunde bli betydligt större än man först trodde, kanske kunde den bli 30 meter lång med ända upp till 15 meter långa halsar. I så fall skulle Mamenchisaurus "återta" rekordet i kategorin dinosaurie med längst hals.

Antagligen var släktets medlemmar växtätare.

Referenser 

Dinosaurier från Asien
Dinosaurier från kritaperioden
Diplodocider
Diplodocidae
WP:Projekt Kina
Grunnebo

Grunnebo är en småort i Vänersborgs kommun, belägen vid Riksväg 44, 10 km sydväst om Vänersborg och 10 km nordväst om Trollhättan. Här finns flera mindre industrier.

Samhället uppstod vid en nu nedlagd station på Uddevalla-Vänersborg-Herrljunga Järnväg, och hörde till Vassända-Naglums kommun fram till 1945, då området införlivades med Vänersborg.

Exercisplatsen Grunnebohed låg strax söder samhället fram till förra sekelskiftet.

Se även
Vassända-Naglums socken

Noter

Orter i Vänersborgs kommun
Småorter i Sverige
Leva och låta dö (roman)

Leva och låta dö, (eng. titel Live And Let Die) den andra i en serie romaner om agenten James Bond, skrivna av Ian Fleming. Boken kom ut på engelska första gången 1954, och tjänade som förlaga till filmen Leva och låta dö med Roger Moore från 1973.

Handling
James Bond sänds till New York för att utreda "Mr Big", en gangsterboss som säljer 1600-talsmynt för att finansiera ryska spionoperationer. Samtidigt kan Bond därmed få hämnd på SMERSH för tortyren i Casino Royale. Under uppdraget träffar han åter amerikanske agenten Felix Leiter, en guide vid namn Quarrel, och spåkvinnan Solitaire. Jakten tar Bond över stora delar av USA till Mr Bigs gömställe.

Karaktärer (i urval)
James Bond
Mr Big
Solitaire
Felix Leiter

Serieversion 
Mellan december 1958 och mars 1959 gavs Leva och låta dö ut som tecknad serie i tidningen Daily Express. Romanen adapterades av Henry Gammidge och ritades av John McLusky. Serien har senare återpublicerats i såväl album som den svenska tidningen James Bond Agent 007.

Övrigt
Delar ur den här romanen har figurerat i tre Bond-filmer. Förutom skurken Mr Big i filmen Leva och låta dö, innehåller filmen Ur dödlig synvinkel den här bokens slutscen, och filmen Tid för hämnd hamnar Leiter i samma situation som i den här boken - och meddelandet som lämnas med Leiter är till och med detsamma, ord för ord. Det ställde till det en del när John Gardner skulle förvandla filmen Tid för hämnd till boken med samma namn. Lösningen är inte elegant.
Den här boken har fått utstå mycket kritik för dess behandling av svarta. Särskilt kapitel 5, som på engelska heter "Nigger Heaven" och på svenska det lite smakfullare "Svart himmel". Den himmel som det syftas på är en strippklubb.

James Bond-böckerna
Skönlitteratur 1954
USA i skönlitteratur
Ängebacken

Ängebacken är en by ett par kilometer öster om Uddevalla. Den var förr station för Uddevalla-Vänersborg-Herrljunga Järnväg. Här ligger Glimminge motorstadion som är årlig värd för en Motocross-VM deltävling och BMK Uddevallas hemmabana.

Ängebacken kallas även den innersta (västra) delen av Smögens hamn, längst in på Smögenbryggan.

Se även
Bäve socken

Orter i Uddevalla kommun
Seismosaurus

Seismosaurus är ett släkte dinosaurier i ordningen (sauropoder) och tillhörande familjen diplodocider. Seismosaurus upptäcktes i New Mexico, USA 1979 (det hittills enda fyndet) och är nära släkt med bland annat välkända Diplodocus och Apatosaurus. Det är en av de största dinosaurier som någonsin hittats. Då inget någorlunda komplett skelett hittats varierar bedömningarna av djurets längd och vikt. Experterna beräknar att Seismosaurus var minst 33 meter lång, kanske ända upp till 52 meter lång och vägde 50-80 ton, kanske ända uppemot 100 ton om den övre gränsen för uppskattningarna om längden är riktig. Den övre gränsen på längden skulle göra Seismosaurus till (bortsett från den mycket dåligt kända släktingen Amphicoelias) det längsta kända ryggradsdjuret.

Enligt engelska Wikipedia tyder nya rön emellertid på att Seismosaurus egentligen inte är ett eget släkte, utan en ny art inom släktet Diplodocus, kallad Diplodocus hallorum. Även de tidigare uppskattningarna av djurets kolossala storlek har enligt dessa rön reducerats. Enligt de nya rönen blev den 32-33 meter lång och vägde "bara" 25-30 ton. (Diplodocus var mycket lättare byggd än flertalet sauropoder). Andra forskare håller dock fast vid de tidigare beräkningarnaa. Nationalencyklopedin anger längden till ca 52 meter och vikten till upp till 100 ton.

Seismosaurus var som alla andra sauropoder en fyrbent växtätare med en lång hals, enorm kropp, pelarlika ben och en lång svans. Den långa svansen fungerade säkert utmärkt som försvarsvapen mot rovdinosaurier men användes kanske även för att kommunicera med artfränder. Som hos andra diplodocider var frambenen kortare än bakbenen. Liksom sina nära släktingar Diplodocus, Apatosaurus kunde den trots sin enorma storlek antagligen ställa sig på bakbenen. En förmåga som både användes för att beta högt upp i träden (alla diplodocider anses ha hållit halsen relativt lågt) och vid försvar mot rovdinosaurier. Som andra sauropoder var Seismosaurus ett utpräglat flockdjur.

Seismosaurus, alternativt Diplodocus hallorum levde under senare delen av jura 154-145 miljoner år sedan.

Se även
Sauropoder
Diplodocider

Referenser

Noter 

Dinosaurier från juraperioden
Dinosaurier från Nordamerika
Diplodocidae
Diplodocider

cs:Seismosaurus
en:Diplodocus#Valid species
es:Diplodocus#D. hallorum
Attentat (roman)

Attentat (engelsk titel Moonraker) är den tredje i en serie romaner om agenten James Bond, skrivna av Ian Fleming. Boken kom ut på engelska första gången 1955, och på svenska 1957 som pocket på Bonniers, som del av Zebraserien. Boken filmades som Moonraker med Roger Moore 1979.

Handling
M, James Bonds chef, frågar Bond om en personlig tjänst: att bevaka Sir Hugo Drax, som har vunnit massor av pengar på bridge på M:s herrklubb, Blades, och som M tror har fuskat. Varför en så känd multimiljonär skulle fuska i kortspel är en bra fråga. Bond ställer upp, lyckas lista ut hur Sir Hugo fuskar och vinner över honom genom att fuska ännu mer.

Bond får därefter i uppdrag att infiltrera Sir Hugos stora projekt, Moonraker-projektet ("moonraker" är en sorts segel), för att se om något är fel. Moonraker, Storbritanniens nya försvarsraket, får helt enkelt inte misslyckas. Bond upptäcker med hjälp av en kvinnlig spion, Gala Brand, att Sir Hugo egentligen tänker skicka raketen mot London.

Karaktärer (i urval)
James Bond
Sir Hugo Drax
Gala Brand
M

Serieversion 
Mellan mars och augusti 1959 gavs Attentat ut som tecknad serie i tidningen Daily Express. Romanen adapterades av Henry Gammidge och ritades av John McLusky. Serien har senare återpublicerats i såväl album som den svenska tidningen James Bond Agent 007.

Övrigt
"Moonraker", liksom Casino Royale, fick en ny titel i USA: "Too Hot to Handle". Den här gången var orsaken att en pjäs med namnet Moonraker var aktuell vid samma tid.
Bortsett från titeln och namnet på skurken finns inte mycket kvar i filmen Moonraker (1979). Däremot innehåller Bondfilmen Die Another Day (2002) flera element ur Moonraker: Blades, Miranda Frost hette från början Gala Brand, och Gustav Graves har likheter med Flemings Sir Hugo.

Referenser 

James Bond-böckerna
London i skönlitteratur
Skönlitteratur 1955
Ryr

Ryr kan syfta på:

 Ryrs naturreservat – i Melleruds kommun.
 Valbo Ryr – i Munkedals kommun.
 Lane-Ryrs socken – i Uddevalla kommun, innan 1885 Ryrs socken
 Lane-Ryrs landskommun – en tidigare kommun i dåvarande Göteborgs och Bohus län 1863–1971, innan 1885 Ryrs landskommun
 Lane-Ryrs församling – en församling i Uddevalla kontrakt i Göteborgs stift, innan 1885 Ryrs församling 
 Sundals Ryr – i Vänersborgs kommun.
 Väne Ryr – i Vänersborgs kommun.
Japans parlament

Japans parlament  består av två kammare: ett överhus och ett underhus. Ledamöterna väljs i direkta val. Parlamentet beslutar om alla lagar och utser premiärminister. Den nuvarande parlamentsformen stammar från 1947 års japanska författning.

Historia 
Det japanska parlamentet går tillbaka på den kejserliga riksdagen  som bildades 1889 som en del i Meijirestaurationen och sammanträdde första gången den 29 november  året därpå. Den kejserliga riksdagen hade bildats med västerländsk förebild och reglerades av den nyskrivna Meiji-konstitutionen.

Parlamentets makt var svagt i början, men stärktes något efter det första sino-japanska kriget. Under Taishō-demokratin började riksdagen partipolitiseras och mer likna ett modernt parlament, men militariseringen av landet, militärkuppen 1940 (15 maj-kuppen) och stilla havskriget satte stopp för den demokratiska utvecklingen.

Det nuvarande parlamentet utformades i 1946 års ockupationskonstitution, som delvis bygger på den gamla men också på den riksdag som fanns i Västtyskland efter andra världskriget.

Sammansättning 
Det japanska parlamentet består av ett överhus  med 242 ledamöter som väljs på sex år, och ett underhus  med 480 ledamöter som väljs på fyra år. 
Underhuset är den mäktigare av kamrarna och kan gå emot överhuset samt på eget bevåg avsätta premiärministern.

Nationalbiblioteket 

Till parlamentet hör Japans enda nationalbibliotek, , på engelska National Diet Library eller NDL. Biblioteket är främst ett forskarbibliotek. Det är ett pliktbibliotek, och förvarar alltså ett exemplar av varje trycksak som getts ut i Japan i modern tid.

Referenser

Externa länkar 

 Japanska parlamentetsblioteket NDL:s webbplats

Politik i Japan
Japans parlament
Asiens parlament
Lagstiftande församlingar efter land
WP:Projekt Japan
Oktala talsystemet

Det oktala talsystemet är ett positionssystem liksom det decimala talsystemet. Skillnaden är att i stället för tio används åtta som talbas.

Decimala talsystemet 
 
Antal siffror som används är 10: {0,1,...,9}.

Oktala talsystemet 
Samma decimala tal 253 blir:
 

Antal siffror som används är 8: {0,1,...,7}.

Oktalkomma 
Siffrorna till höger om oktalkommat är i negativ potens av 8.

Användning av det oktala talsystemet 
Yuki-språket i Kalifornien och Pame-språket i Mexiko använder oktala system, vilket kan förstås så att man ursprungligen räknat mellanrummet mellan fingrarna (åtta) istället för att räkna själva fingrarna (tio) - eller att man inte räknat tummen som finger. Vi talar ju om lillfingret, ringfingret, långfingret och pekfingret, men inte om "tumfingret" som har mothållets funktion. Det skulle kunna vara så att man använt tummen till att räkna fingrarna med.

En hjälp till att förstå nyttan med oktalt talsystem kan vara att halvera ett tal, t.ex. 1, upprepade gånger. I decimalt talsystem får man då snabbt många siffror att hålla reda på.

Swedenborgs system 

År 1716 vände sig Karl XII till Emanuel Swedenborg med en begäran om ett praktiskt användbart talsystem med basen 64. Swedenborg avrådde från en så stor bas, med motiveringen att den vore svår att använda för personer med ringare fattningsförmåga än kungens. Han föreslog istället basen 8. Han utvecklar denna idé i ett två år därefter skrivet men ej offentliggjort manuskript: "En ny rekenkonst som växlas wid 8 i stelle then vahnliga wid talet 10". Siffrorna 0–7 betecknades med bokstäverna o, l, s, n, m, t, f och u (v). De används i ett positionssystem med entalssiffran sist. Talet 8 skrivs då "lo", 16 blir "so", 24 blir "no" och så vidare. Det första trebokstaviga talet 64 är "loo". 

För att uttala dessa tal inskjutes en vokal mellan konsonanterna, ett a efter den första konsonanten, ett e efter den andra, sedan i, o, u och y. Det gör att man genom att bara lyssna på den sista stavelsen får grepp om talets storleksordning. 

I skriften demonstrerars hur man kan räkna addition, subtraktion, multiplikation och division med dessa talbeteckningar, hur man kan konvertera mellan oktal och decimal beteckning, och där ges räknestickor för napierska logaritmer. 

Swedenborgs system fick aldrig någon praktisk användning.

Datorsammanhang 
Det oktala talsystemet används med vanliga sifferbeteckningar 0–7 i vissa datorsammanhang. Då 8 är lika med 23 kan 3 bitar sammanfattas i en oktal siffra, vilket gör systemet mer praktiskt än det decimala talsystemet.

Systemet används till exempel i Unix och C, av historiska skäl, vid sidan av det hexadecimala talsystemet som allmänt används för att beskriva bitmönster.

Omvandlare 

Talbaser
Over-Nite Sensation

Over-Nite Sensation är ett musikalbum av Frank Zappa & the Mothers som släpptes september 1973. Albumet ses ofta som en vändpunkt i Frank Zappas karriär då låtarna var kortare och mer konventionellt framförda på detta album än hans tidigare. Texterna är mest parodier på sex eller samhällsfenomen. Den inledande låten "Camarillo Brillo" är en av Zappas mest kända låtar. Albumet blev också en kommersiell framgång.

Kuriosa 
2007 gjordes en dokumentär om inspelningen av albumet i serien Classic Albums.

Låtlista
Alla låtar skrivna av Frank Zappa.
Sida ett
"Camarillo Brillo" - 3:59
"I'm the Slime" - 3:34
"Dirty Love" - 2:58
"Fifty-Fifty" - 6:09
Sida två
"Zomby Woof" - 5:10
"Dinah-Moe Humm" - 6:01
"Montana" - 6:35

Medverkande musiker
Frank Zappa - gitarr, sång
George Duke - keyboards
Tom Fowler - bas
Bruce Fowler - trombon
Ruth Underwood - marimba, vibrafon, slaginstrument
Sal Marquez - trumpet, sång
Ian Underwood - flöjt, klarinett, alt- och tenorsax
Jean-Luc Ponty - fiol
Ralph Humphrey - trummor

Listplaceringar

Källor
Over-Nite Sensation på Allmusic
Fotnoter

Musikalbum 1973
Album av Frank Zappa
Hans Lindgren

För målaren och grafikern, se Hans Lindgren (konstnär)

Hans Olov Lindgren, född 6 januari 1932 i Österåkers församling, Stockholms län, död 2 november 2012 i Farsta i Stockholm, var en svensk skådespelare, manusförfattare, röstskådespelare och producent. För en bred allmänhet känd som berättarrösten till Tjuren Ferdinand på julaftnarna i SVT och som röst i många andra av Disneys tecknade långfilmer.

Biografi 
Lindgren filmdebuterade som 10-åring 1942 i Gunnar Skoglunds Vårat gäng och medverkade i drygt 40 film- och TV-produktioner, bland annat Rännstensungar 1944 (han medverkade även i nyinspelningen 1974), Barnen från Frostmofjället 1945 (där han spelade huvudrollen Ante), Svenska Floyd 1961, Bombi Bitt och jag 1968 och Veranda för en tenor 1998.

På teaterscenen spelade han det mesta, drama, komedi, fars, musikal och revy. Med Riksteatern turnerade han i olika omgångar sedan 1950-talet. Han var med i flera av Carl-Gustaf Lindstedts och Arne Källeruds produktioner på Nöjeskatten. Han medverkade i musikalen I hetaste laget på Cirkus i Stockholm, gjorde huvudrollen som senapsfabrikören i Spanska Flugan på Intiman 1997 och spelade betjänten i Charleys tant 1999 på samma scen. Hans sista roll var som nattklubbsägaren André Cassell i musikalen Victor/Victoria i Anders Aldgårds regi på Oscarsteatern i Stockholm 2003.

Lindgren har även lånat ut sin röst till tecknade filmer, bland annat ormen Kaa i Djungelboken, Sorken i Nalle Puh, Glader i Snövit och de sju dvärgarna, Bernard i Bernard och Bianca och Långben i Långbens galna gäng. I Kalle Anka och hans vänner önskar God Jul är han berättarröst i kortfilmen Tjuren Ferdinand.

Han var gift sedan 1960 med Harriet Engström (1939–2007), och paret fick en dotter 1962.

Filmografi i urval  

 
 

 (omdubb, röst som Hertigen)

 (julkalender)

 (röst)

 (omdubb, röst som Herr Stork)

 (röst som Majestix och Cylindric)

 (röst som Bernard)
 (röst)

 (röst som Sorken)
 (röst)
 (omdubb, röst som Bävern)
 (röst som Bernard)

 (omdubb, röst som Herr Smil/Mr. Smee)
 (svensk röst till Kapten Kurre)

 (gästroll)

 (berättaren)
 (omdubb, röst som Vita kaninen)
 (omdubb, röst som Fflewddur Fflam)

 (röst)

 (röst)
 (röst)

Teater

Roller (ej komplett)

Radioteater

Roller

Referenser

Externa länkar
 

Födda 1932
Avlidna 2012
Svenska filmproducenter
Svenska manusförfattare
Svenska skådespelare
Svenska röstskådespelare
Män
Personer från Österåkers socken, Uppland
Guldmasken för bästa manliga biroll
Kiss (musikalbum)

KISS är hårdrocksgruppen Kiss debutalbum, utgivet den 8 februari 1974.

Flera av albumets låtar skrevs av Paul Stanley och Gene Simmons när de spelade i Wicked Lester. Låten "Let Me Know" hette då "Sunday Driver". Då albumet till en början sålde dåligt, utgav man en andra utgåva i juli 1974 som innehöll den nya låten "Kissin' Time". Skivbolagschefen Neil Bogart ansåg att den skulle lyfta albumet och att försäljningen skulle öka. Låten "Cold Gin" är Ace Frehleys första bidrag som låtskrivare i Kiss. Han kände sig dock inte säker på sin sångförmåga och överlät mikrofonen åt Simmons. Trummisen Peter Criss gör en stark sånginsats på avslutande "Black Diamond".

Låtförteckning

Medverkande 
 Gene Simmons – elbas/sång/bakgrundssång
 Paul Stanley – kompgitarr/sång
 Ace Frehley – sologitarr/bakgrundssång
 Peter Criss – trummor/slagverk/sång

 Bruce Foster – piano på "Nothin to Lose"

Källor 
 Kiss | Kissmonster

Album av Kiss
Amerikanska debutalbum
Musikalbum 1974
Album utgivna på Casablanca Records
Unmasked

Unmasked är ett musikalbum av hårdrocksgruppen Kiss, utgivet den 20 maj 1980. Det är gruppens tolfte studioalbum.

Trots att trummisen Peter Criss figurerar på omslaget, har han ingen del i detta album. Trummor spelas istället av Anton Fig. Ace Frehley sjunger på tre låtar: "Talk to Me", "Two Sides of the Coin" och "Torpedo Girl".

Låtförteckning

Medverkande 
Gene Simmons – elbas, sång, kompgitarr på "You're All That I Want"
Paul Stanley – kompgitarr, sång, sologitarr på "Is That You?", "What Makes the World Go 'Round", "Easy as It Seems" och "You're All That I Want", elbas på "Tomorrow" och "Easy as It Seems"
Ace Frehley – sologitarr, sång, elbas på "Talk to Me", "Two Sides of the Coin" och "Torpedo Girl"
Anton Fig – trummor
Vini Poncia – keyboard, bakgrundssång
Tom Harper – elbas ("Shandi")
Holly Knight – keyboard ("Shandi")

Källor
 
 
 

Album av Kiss
Musikalbum 1980
Album utgivna på Casablanca Records
Engelskspråkiga musikalbum
Hemisfär

En hemisfär, som betyder ett halvklot eller en halvsfär, kan syfta på:
en halvsfär
himlakroppars halvor, såsom jordens halvklot:
 norra halvklotet
 södra halvklotet
 västra halvklotet
 östra halvklotet
himmelssfärens halvor:
norra stjärnhimlen
södra stjärnhimlen
hjärnans högra respektive vänstra hjärnhalva, se hjärnhalva

Externa länkar
Tina Acketoft

Tina Marianne Acketoft, född 19 mars 1966 i Karleby, Finland, är en svensk politiker (liberal). Hon är invald som riksdagsledamot för Liberalerna sedan 2002 och är invald från Skåne läns västra valkrets. I valen 2006, 2010, 2014 och 2018 har Acketoft valts som riksdagsersättare men blivit ordinarie ledamot strax efter valet efter att en annan ledamot avgått. I samtliga dessa val var det Torkild Strandberg som valdes, men som därefter valde att fortsätta som kommunstyrelsens ordförande i Landskrona.

Acketoft växte upp i Småland och Skåne. Hon arbetade tidigare som projektledare inom reklam, PR och marknadsföring med internationell inriktning.

Acketoft gick med i Folkpartiet 1996 och blev ledamot av kommunfullmäktige i Höganäs 1998.

I riksdagen har hon varit ledamot i arbetsmarknadsutskottet (2002–2006), utbildningsutskottet (2010–2014), konstitutionsutskottet (2016–2018 och 2019–), miljö- och jordbruksutskottet (2018–2019) och EU-nämnden (2014–2021). Sedan valet 2014 är hon vice gruppledare för Liberalerna (fram till 2015 Folkpartiet liberalerna) samt ledamot med ansvar för konstitutionsutskottet och EU-nämnden, samt ersättare i utrikesutskottet.

Mellan 2007 och 2014 var hon suppleant i Europarådets parlamentariska församling (PACE) där hon bland annat var rapportör för frågor rörande migration, Ryssland och Georgien samt ordförande i utskottet för jämställdhet och minoriteters rättigheter.

Hon kandiderade i Europaparlamentsvalet i Sverige 2014 på fjärde plats på Folkpartiets lista.

2021 meddelade Acketoft att hon inte tänker ställa upp i riksdagsvalet 2022 för Liberalerna, på grund av att partiet närmat sig Sverigedemokraterna.

Referenser

Externa länkar 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Sverigefinlandssvenskar
Personer från Karleby
Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Samhällets olycksbarn

Samhällets olycksbarn (fransk originaltitel: Les Misérables) är en roman av Victor Hugo, utgiven 1862, 20 år efter att den började skrivas. Romanen, som kan sägas höra hemma någonstans mellan romantiken och realismen, är framför allt ett humanitärt verk som uppmanar till mänsklig medkänsla och hopp även då man ställs inför motstånd och orättvisa. Samhällets olycksbarn är också en historisk roman, som detaljerat skildrar samhälle och politik i Frankrike under det tidiga 1800-talet, i efterdyningarna av franska revolutionen och Napoleonkrigen.

Handling 
Den fattige skogsarbetaren Jean Valjean döms till fem års straffarbete för stöld av bröd. Efter upprepade rymningsförsök utökas hans straff till 19 år. När Valjean till slut blir frigiven är han hård och bitter på grund av all förnedring han fått uthärda, men han lyckas åter bli en god människa. Han kommer upp sig i samhället, och blir en framgångsrik industriman och borgmästare. Men från hans förflutna kommer Javert, en före detta fångvaktare som avancerat till polis, och som drivs av en fanatisk övertygelse att brottslingar är och förblir brottslingar som aldrig kan sona sina felsteg. Javert ser det som sin plikt att föra Valjean tillbaka till bagnon. Valjean tvingas fly till Paris med sin skyddsling Cosette.

Adaptioner

Musikal 

Romanen har gjorts till en mycket framgångsrik musikal av Alain Boublil och Claude-Michel Schönberg. Musikalen, som även finns översatt till svenska, har fått behålla sin originaltitel Les Misérables. Det har även gjorts en avfilmad konsertant och en dessvärre ofullständig föreställning från Londons Royal Albert Hall, Les Misérables - The Dream Cast in Concert.

Svenska uppsättningar har uppförts på Cirkus i Stockholm 1990, Värmlandsoperan 1996, GöteborgsOperan 2000, Malmö Musikteater/Malmö Opera 2001 samt 2011, en svenskspråkig finländsk uppsättning på Åbos Svenska Teatern från september 2010 och Wermland Opera 2016.

Källor 

Skönlitteratur 1862
Franskspråkig litteratur
Franska romaner
Frankrike i skönlitteratur
Verk av Victor Hugo
Axiologi

Axiologi (av grekiska axia αξια, värde) är läran om, eller studiet av, värde eller kvalitet. Axiologi är identiskt endera med värdefilosofi eller värdeteori och inbegriper såväl etik som estetik. 

Delområden inom värdeteori
Lars Seligman

Lars Gunnar Seligman, född 25 maj 1910 i Stockholm, död där 25 februari 1994, var en svensk skådespelare. 

Seligman filmdebuterade 1937 i Ivar Johanssons Mamma gifter sig och har medverkat i sex filmproduktioner. 

Han ligger begravd i minneslunden på Norra begravningsplatsen.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar
 
 Lars Seligman på Malmö stadsteater

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1910
Avlidna 1994
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm