kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johann Andreas Cramer

Johann Andreas Cramer, född den 27 januari 1723, död den 12 juni 1788, var en tysk teolog.

Cramer kallades 1754 av Andreas Peter Bernstorff till tysk hovpredikant i Köpenhamn. Han blev teologie professor där 1765, men avskedades av Johann Friedrich Struensee, och återvände då till Tyskland där han blev superintendent i Lübeck.

År 1774 utnämndes han till teologie professor vid universitetet i Kiel, där han sedermera blev universitetskansler. Cramer var en utpräglad rationalist och en produktiv författare. Han grundade 1785 veckotidskriften Der nordische Aufseher.

Cramer diktade mer än 400 andliga sånger och psalmer. Ännu idag sjungs i Tyskland den omarbetade aftonsången Das sollt ihr, Jesu Jünger, nie vergessen i den tyska psalmboken Evangelisches Gesangbuch (EG 221).

Psalmer
Förrän mänskostämmor hördes i 1819 års psalmbok som nr 34 under rubriken Änglavård, i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nr 358 samt i 1937 års psalmbok som nr 141 under rubriken Den helige Mikaels dag. Översatt av Johan Olof Wallin.
Dig prisa vi, o Herre i 1819 års psalmbok som nr 446 under rubriken Före och efter måltid. Översatt av Johan Olof Wallin.

Noter 

Födda 1723
Avlidna 1788
Män
Tyska teologer
Tyska psalmförfattare
Tyska fackboksförfattare
Universitetskanslerer
Danska hovpredikanter
Tilma

Tilma är ett kvinnonamn. I Sverige finns 31 bärare varav 26 bär det som sitt tilltalasnamn. Det finns även 11 med stavningen Thilma, av dem bär 10 namnet som sitt tilltalsnamn (2009).

Namnsdag saknas

Kvinnonamn
Hållbus Totte Mattsson

Totte Sven-Olof Mattsson, känd som Hållbus Totte Mattsson, född 19 juli 1955 i Helga Trefaldighets församling i Uppsala, är en svensk musikvetare och folkmusiker från Dalarna. 

Hållbus Totte Mattsson har en fil. mag. i musikvetenskap samt musikhögskoleexamen. Han är verksam vid Högskolan i Dalarna där han bland annat undervisar i ljud- och musikskapande till rörliga bilder.

1987 bildade han gruppen Hedningarna tillsammans med Anders Norudde och Björn Tollin. Tillsammans skrev och framförde de stor del av musiken till teaterprojektet Den stora vreden i Gävle som första gången framfördes 1988.

I gruppen Boot samarbetar Mattsson (lutor) med Ola Bäckström (viola d'amore, bouzouki) och Samuel Andersson (slagverk, 
fiol).

Mattsson spelade tidigare i Groupa tillsammans med Mats Edén, Leif Stinnerbom, Jonas Simonsson mm.

Tillsammans med Stefan Brisland-Ferner spelar han i gruppen Hurdy-Gurdy, där de utvecklar musiken runt sina vevliror.

Namnet Hållbus är ett gårdsnamn och används av vissa i släkten som efternamn.

Grupper 
Hedningarna
Boot
Hurdy-Gurdy

Diskografi 
Hedningarna, (1989)
Kaksi (med Hedningarna), (1991)
Trä (med Hedningarna), (1994)
Kruspolska: SASHA mixes,(1994)
Hippjokk (med Hedningarna), (1997)
Karelia Visa (med Hedningarna), (1999)
1989-2003 (med Hedningarna), (2003)
Virvla (med gruppen Boot), (1999)
Prototyp med Brisland-Ferner i gruppen Hurdy Gurdy (2005)

Spelade också med Groupa (flera skivor)

Referenser

Externa länkar
Totte Mattsson Högskolan Dalarnas webbplats
Hållbus Totte Mattsson Boots webbplats

Svenska folkmusiker
Män
Födda 1955
Levande personer
Musiker från Uppsala
Jane Crewdson

Jane Crewdson, född Fox 22 oktober1808 i Perranarworthal, död 14 september 1863 i Manchester. Författare i England. Gravt invalidiserad från födelsen.

Psalmer
Giv mig den frid som du, o Jesus, giver, nr 316 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920. Översatt av Lina Sandell 
Jag har den sällhet funnit, nr 327 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920. Översatt till svenska av Jonas Stadling 1880 och ytterligare bearbetad av Gustaf Adolf Gustafsson 1919.

Brittiska psalmförfattare
Kvinnor
Födda 1808
Avlidna 1863
Karl Svensson

Karl Svensson, född 21 mars 1984 i Jönköping, är en svensk fotbollsspelare som spelar som mittback.

Karl Svensson kom till IFK Göteborg från Jönköpings Södra IF inför säsongen 2003. Karriären tog dock sin början i Egnahems BK i Huskvarna, där han tidigt visade prov på god placeringsförmåga och starkt huvudspel. Under sitt debutår i Allsvenskan spelade Svensson 13 matcher med blandat resultat. Säsongen därefter, 2004, ses allmänt som hans genombrott i Allsvenskan. Sedan IFK Göteborgs ordinarie mittback, Mikael Antonsson, blivit utlandsproffs i Austria Wien fick Svensson rikligt med speltid. 

En enig journalistkår ansåg att Svensson var en starkt bidragande orsak till att IFK Göteborg det året belönades med en silvermedalj. Många förväntade sig att Svensson i framtiden även skulle ta en ordinarie plats i landslaget. Under 2006 debuterade han i landslaget i en vänskapsmatch mot Jordanien. 

Nästa steg på landslagskarriären togs när han den 9 maj 2006 var en av de 23 spelare som förbundskapten Lars Lagerbäck tog ut i den svenska truppen till fotbolls-VM i Tyskland.

Strax därefter skrev Kalle Svensson på för Rangers FC. Efter ett år i klubben såldes han i juni 2007 till Caen på grund av bristande speltid.

Den 19 januari 2009 skrev Kalle Svensson ett 4-årskontrakt med IFK Göteborg. Knappt tre år senare, i januari 2012, var cirkeln sluten när Kalle Svensson presenterades som det nyförvärv Jönköpings Södra tänkt bygga sitt försvarsspel kring under de kommande säsongerna.

Referenser

Externa länkar

 

Födda 1984
Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Jönköpings Södra IF
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Rangers FC
Spelare i SM Caen
Män
Levande personer
Idrottare från Jönköping
Svenska landslagsspelare i fotboll
Månmeteorit

En månmeteorit är en meteorit som härstammar från månen.

Den första månmeteoriten, 'Yamato 791197', hittades i Antarktis 1979 men utan att man då förstod dess ursprung. Den första meteorit som identifierats som en månmeteorit är 'Allan Hills 81005' som hittades 1982. Sedan dess har ett åttiotal meteoriter identifierats som månmeteoriter (2015). Deras sammanlagda vikt uppgår till drygt 66 kilo.

Att en meteorit verkligen härstammar från månen kan man fastställa genom att jämföra dess mineralogi, kemiska sammansättning och isotopsammansättning med prover från Apolloprogrammet. Den första månmeteoriten som fick sitt ursprung fastställt var 'Sayh al Uhaymir (SaU) 169' som hittades i Oman den 16 januari 2002 och som tros härstamma från bildningen av Lalandekratern för omkring 340 000 år sedan.

Månmeteoriter kastas ut från månen vid stora meteoritnedslag. Innan SaU upptäckts och analyserats hade man inte lyckats koppla samman enskilda kratrar på månen med någon enskild månmeteorit. Mätningar av ädelgas har visat att det tar mellan 100 000 år och en miljon år för en månmeteorit att färdas från månen till jorden. Typiskt nog tillbringar månmeteoriterna lång tid i omloppsbanor kring månen och jorden.

Den genomsnittliga sammansättningen hos månmeteoriterna motsvarar förmodligen bättre den genomsnittliga sammansättningen hos ytmaterial på månen än proverna från Apolloprogrammet. Detta beror på att dessa prover togs på en mycket begränsad del av månens framsida medan månmeteoriterna har sitt ursprung även från månens andra sida.

När den första meteoriten från månen upptäcktes 1982 uppstod genast spekulationer om att det borde finnas meteoriter även från Mars och den första Marsmeteoriten identifierades samma år. Man har också spekulerat i möjligheten att det finns jordmeteoriter på månen. Det skulle vara av stort geologiskt intresse eftersom man då skulle kunna analysera stenar från jorden som är mer än 3,9 miljarder år gamla som inte förstörts av de geomorfologiska processerna på jorden. Man har till och med föreslagit att nya resor till månen borde göras just för att hitta jordmeteoriter.

Referenser

Noter 

Meteoriter
Månen
Ada Cross

Ada Cross, född Cambridge, 21 november 1844, död 19 juli 1926, var en brittisk författare. Hon skrev drygt 25 romaner, tre poesisamlingar och två biografier. Många av hennes texter publicerades inte som böcker, utan som följetonger i tidningar.  

Ada gifte sig med prästen George Frederick Cross den 25 april 1870 och flyttade tillsammans med honom till Australien, där hon kom att bo och verka under många år.

Psalmer
Den kära vilodagen, nr 522 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920. Översatt av Erik Nyström.

Referenser

Brittiska psalmförfattare
Engelskspråkiga författare
Brittiska författare under 1800-talet
Födda 1844
Avlidna 1926
Kvinnor
United States Geological Survey

United States Geological Survey, (USGS) är den amerikanska motsvarigheten till svenska Lantmäteriet och Sveriges geologiska undersökning. Den grundads 1879. och håller till i Reston i Virginia.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 USGS:s webbplats

Geologiska undersökningar
Organisationer bildade 1879
Organisationer i Virginia
USA:s federala myndigheter
Fairfax County
Landsat 7

Landsat 7 är en satellit i Landsatprogrammet. Den sköts upp 15 april 1999 med uppgift att dokumentera Jorden genom att ta molnfria satellitbilder. NASA svarade för uppskjutningen, och det amerikanska lantmäteriverket USGS bearbetar de data som samlas in.

Datorprogrammet NASA World Wind använder fotografier tagna av Landsat 7.

Källor

Fotnoter

Jordresurssatelliter
Rymdfartsåret 1999
Microbee

Microbee är en dator som kommer från Australien, först som byggsats, men i senare utföranden som färdig dator. Till Sverige har företaget Bergsala importerat datorsystemet. Microbee 32IC har 32 kb RAM-minne och data sparas på kassettband, den har en Basic-interpreter (Microworld Basic), en ordbehandlare (Wordbee) och ett kommunikationsprogram (Telecom) på Eprom-minnen.

Microbee 32 har tillverkats i några varianter, bland annat S3 med fler inbyggda program (så som databas och kalkyl).

MicroBee 128 är en större version med dubbla minnesbankar om 64KB SRAM som även kan köra operativsystemet CP/M version 2.2, en föregångare till MS-DOS på PC-datorer.
Denna modell finns även med hårddisk, av vilka de första versionerna har en Seagate ST251 med 10MB lagringsutrymme.

Microbee 256 och 512 tillhör datorseriens mindre vanliga modeller, med 256 respektive 512 KB RAM och fullt adresserbar grafik.

Processorn i Microbee är Z80 från Zilog och operativsystemen CP/M-80 samt CP/M 2.2 från Digital Research.

Datorn har använts på flera skolor i undervisningssyfte men även bland företag och industrier.

Vissa reservdelar och programvaror finns fortfarande att få tag från företaget 1999it AB i den svenska staden Kungsbacka.

Hemdatorer
John Curwen

John Curwen, född 1816 och död 1880, var en brittisk präst och sångpedagog.

Curven var grundare av Tonic sol-fametoden. Curwen utgav bland annat Grammar of vocal music (1843), grundade 1853 Tonic sol-fa association och 1879 Tonic sol-fa College. Curwen utgav åtskilliga klassiska verk såsom  oratorier och annat i Tonic sol-fa notation. Tillsammans med sin son John Spencer Curwen, som utgav Memorials of John Curwen (1882) grundade Curwen 1863 musikförlaget J. Curwen & sons, ltd..

Psalmer
Vad har min Jesus gjort för mig?, nr 466 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920. I en bearbetad version av Betty Ehrenborgs översättning.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Brittiska psalmförfattare
Män
Födda 1816
Avlidna 1880
Christoph Reusner den yngste

Christoph Reusner, död omkring 18 mars 1698, var en bokförläggare och bokbindare verksam i Stockholm. 

Christoph Reusner var son till Christoph Reusner den yngre. Han inskrevs 1654 i bokbindarämbetet men frigavs 1657. Han arbetade därefter troligen i moderns boktryckeri. Han genomgick 1668 provår och blev 1674 bokbindarmästare i Stockholm. Reusner har sett som den karolinska tidens främsta bokbindare och anlitades ofta av boksamlarna. Bindningarna utmärks av rik gulddekor, bland annat bårder, sammansatta av småstämplar. För Hedvig Eleonora band han bland annat böcker i svart sammet med silverbeslag, och för Magnus Gabriel De la Gardie utförde han på 1670- och 1680-talen band uteslutande i röd marokäng med en diskret gulddentelle. Reusner arbetade även för Erik Dahlbergh. Många av hans arbeten är bevarade i privata och offentliga samlingar, hans förgyllningar är vanligen väl bibehållna och känns vanligen igen på de skarpskurna titelstämplarna och de originella ryggstämplarna. Vid sin död var Reusner även Riksbankens bokbindare. 1679–1685 utgav han på eget förlag religiösa skrifter, som han sålde i en egen bokhandel.

Han gav ut boken "Gottselige Haus- und Kirchen-Andacht" 1675, för Tyska församlingen. Troligen bidrog han till texter eller bearbetningar av vissa psalmer som senare kom att översättas till svenska. Han finns inte namngiven som upphovsman i någon av de svenska psalmböckerna, men antas vara författare till en psalm.

Psalmer
Är jag allen en främling här på jorden "Bin ich allein ein Fremdling auf der Erden" (1695 nr 258, 1937 nr 276)

Källor 

Tyska psalmförfattare
Bokbindare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Är jag allen en främling här på jorden

Är jag allen en främling här på jorden ("Bin ich allein ein Fremdling auf der Erden") är en tysk botpsalm i femton verser som Jakob Arrhenius översatte till svenska och lät publicera i sin "Psalme-profwer" 1691.   

Enligt Högmarck (1736) är det tyska originalet Bin ich allein ein Fremdling författat av Johannes Rist.   Utan angivande av vem som bearbetat den svenska texten publicerades den med nio verser 1819. 1937 framgår av psalmboken att någon okänd tysk skrev originaltexten 1675 (möjligen Christoph Reusner) och att någon okänd upphovsman bearbetat texten 1816. Det är känt att psalmen först publicerades i Reusners utgåva "Gottselige Haus- und Kirchen-Andacht" från 1675, som var en skrift för den Tyska församlingen i Stockholm. Där anges signaturen R vara upphovsman och man antar att det kan vara Reusner själv, men R:et kan lika väl stå för poeten Rist, som levde 1607-1667, vilket Högmarck inte alls diskuterar vidare. 

Psalmen inleds 1695 med orden:
Är jagh alleen en främling här på jorden?
Är ingen meer så eländ som jagh worden?

Enligt 1697 års koralbok användes en melodi som användes till flera psalmer: Pris vare Gud, som min hand lärer strida (nr 105), Lova Gud i himmelshöjd (nr 112), O Store Gudh, min Fader och min HErre (nr 300), Lof, prijs och tack ske tigh (nr 302) och O Gud, som ej de spädas röst föraktar (nr 330).

Publicerad i
1695 års psalmbok som nr 258 under rubriken "Boot-Psalmer".
1819 års psalmbok som nr 178 under rubriken "Nådens ordning: Omvändelsen: Behovet av Guds nåd vid känslan av bättringens ofullkomlighet och syndens bedrövliga välde".
1937 års psalmbok som nr 276 under rubriken "Bättring och omvändelse".

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1695 i "Den gamla psalmboken" i PDF.

Källor

Tyska psalmer
Botpsalmer
William Orcutt Cushing

William Orcutt Cushing, född 31 december 1823 i Hingham, Massachusetts, död 1903. Amerikansk söndagsskolärare och pastor, först i Christian Church senare i Wesleyanska Metodistkyrkan. På äldre dar förlorade han talförmågan och ägnade sig då på heltid åt skriftställande. Han har författat omkring 300 sånger.

Psalmer
Följa, följa, jag vill följa Jesus, nr 825 i Frälsningsarméns sångbok 1990
När han kommer, när han kommer, nr 735 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920. 
O Herre, min klippa, min salighets borg, nr 328 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920. Översatt av Erik Nyström
Ring i himlens klockor, nr 222 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920. Översatt av Erik Nyström 

Amerikanska psalmförfattare
Personer från Hingham, Massachusetts
Födda 1823
Avlidna 1903
Män
Landsatprogrammet

Landsatprogrammet är det till dags dato längsta aktiva projektet för inhämtande av satellitbilder av Jorden. Miljontals fotografier har tagits under årens lopp och används till bland annat forskning inom ekologi, jordbruk, geologi och skogsbruk.

Historia 
Projektet påbörjades 1966 under namnet Earth Resources Observation Satellites Program (ERTSs), men fick sitt nuvarande namn 1975 och har under åren skötts av både NASA och NOAA. Hittills har nio satelliter skjutits upp, den första så tidigt som 1972 och den senaste 2021.

Avsikten med projektet var från början att testa om det var möjligt att samla in jordresursdata från en obemannad satellit. Datan som samlades in var tillgänglig för alla och alla världens länder hade möjlighet att lämna in synpunkter på datan. Resultatet var överraskande bra och Landsatprojektet är fortfarande aktivt. Även om sensorerna har bytts ut och satelliternas omloppsbanor har ändrats utgör Landsats dataserie idag den längsta kontinuerliga dataserie av satellitbilder som finns tillgänglig och är därför ett ovärderligt forskningsmaterial.

Sensorerna som använts i Landsat-projektet 
 RBV - Return Beam Vidicon - användes enbart i Landsat 1-3
 MSS - Multispectral Scanner - användes i Landsat 1-5 och var den första sensor som kunde producera digital multispektral data. MSS scannade i fyra våglängder, två i synligt ljus, rött och grönt, och två infraröda våglängder.
 TM - Thematic Mapper - användes på Landsat 4-5 och ersatte i princip MSS även om MSS fanns kvar för att säkra kontinuiteten i datan. TM scannade på sju våglängder, blått, grönt, rött, nära infrarött, mellaninfrarött, termal infrarött och mellaninfrarött alla med olika tillämpningsområden.
 ETM - Enhanced Thematic Mapper - skulle ha använts på Landsat 6 som aldrig togs i bruk på grund av en misslyckad uppskjutning.
 ETM+ - Enhanced Thematic Mapper + - används i Landsat -7 och scannar på samma våglängdsband som TM sensorn fast har en bättre upplösning på den termala sensorn och har dessutom en pancromatisk sensor med en spatiell upplösning på 15 m.

Omloppsbana 
De första tre Landsat satelliterna hade en omloppshöjd på ca 900 km, den sänktes sedan till 705 km i och med Landsat 4. Alla satelliterna har haft en solsynkroniserad omloppsbana och en svepbredd på 185 km. Däremot har de haft olika banor och därmed också olika tidscykler. Landsat 1-3 hade en cykel som gjorde det möjligt att scanna hela jordytan var 18:de dag medan Landsat-4 och framåt har utfört samma operation på 16 dagar.

Satelliter 
Landsat 1 - uppskjuten 1972, avslutad 1978
Landsat 2 - uppskjuten 1975, avslutad 1981
Landsat 3 - uppskjuten 1978, avslutad 1983
Landsat 4 - uppskjuten 1982, avslutad 1993
Landsat 5 - uppskjuten 1984, fortfarande i funktion
Landsat 6 - uppskjuten 1993, misslyckades nå omloppsbanan
Landsat 7 - uppskjuten 1999, fortfarande i funktion
Landsat 8 - uppskjuten 2013, fortfarande i funktion
Landsat 9 - uppskjuten 2021

Satelliter
Sahaba

Sahaba (pluralform, arabiska: الصحابة, ledsagarna) var den islamiske profeten Muhammeds samtida följeslagare/följare, som hade "sett eller träffat profeten under hans livstid eller som fysiskt befann sig i hans närhet".
 
Några av de mest kända är de fyra första kaliferna som enligt sunnimuslimer ingick i den grupp om tio som Muhammed lovade att komma in i paradiset. Även de som följde profeten från Mecka till Medina och de som kämpade i slaget vid Badr räknas till följeslagarna. 

Muhammeds följeslagare är de viktigaste källorna till de så kallade haditherna vilka återberättar vad Muhammed sade och gjorde.

Shiitiska åsikter om vissa följeslagare  
Shiamuslimer är kritiska gentemot vissa av följeslagarna, då de anser att vissa av dem är ansvariga för att Ali ibn Abi Talib och hans efterkommande inte blev kalifer. 

Shiamuslimer anser inte att det är en speciell dygd att endast vara följeslagare. De anser att människors dygder beror på deras intentioner, övertygelser och handlingar under och efter Muhammeds livstid. Därmed anser de att flera följeslagare inte agerade enligt islams befallningar efter hans bortgång. Shiamuslimer anser att Ali ibn Abi Talib skulle styra efter Muhammed, eftersom Muhammed hade utsett Ali till sin efterträdare och ställföreträdare i Ghadir Khumm. De anser att vissa av de som allierade sig med Ali ibn Abi Talib under Ghadir Khumm-dagen bröt förbundet och attackerade Muhammeds Ahl al-Bayt efter hans bortgång och usurperade kalifatet. Kapitlet Hycklarna i Koranen lär oss att vi inte endast ska bedöma människor efter deras yttre och uttalanden, utan snarare efter deras uppriktighet i handlingar. En återberättelse i Sahih Muslim säger att det fanns tolv hycklare bland följeslagarna. I boken Sahih al-Bukhari står det att en grupp följeslagare kommer att komma till profeten på domedagen, men kommer därefter att föras ifrån honom. Svaret som ges är att de hittade på saker efter profeten och blev apostater.

Källor 
Encyclopædia Britannica

Referenser

Externa länkar 

Personer i Muhammeds liv
Islamiska termer
Muhammeds liv
Väringagardet

Väringagardet, eller som det kallades i Norden – Väringalidet (grekiska Τάγμα των Βαραγγών, Tágma ton Varangón) var namnet på den värvade utländska trupp soldater som den bysantinska kejsaren använde som livvakt i Konstantinopel. Senare användes styrkan även som reguljära trupper. Gardet bestod ursprungligen, och under större delen av sin existens, av nordmän, huvudsakligen från Sveariket. Namnet väring härstammar från fornnordiskan, men dess etymologi är omdiskuterad. Det kan ha samband med ett fornnordiskt ord vár, trohet, möjligen för att man svurit en trohetsed. Det grekiska ordet för dem var Várangos.

Historia
Formellt etablerades väringagardet av Basileios II (kejsare 976–1025) i ett avtal med Vladimir I av Kiev, men skandinaver tjänstgjorde redan i det Bysantinska riket från 870-talet. I Njáls saga berättas om en islänning Kolskägg som hade befäl över väringagardet. Som ung var Harald Hårdråde ledare för väringagardet. De skandinaviska krigarna lärde sig troligen inte mycket grekiska: Alexios I Komnenos går i isländska sagor under namnet Kirjalax, en förvrängning av det grekiska för 'herre Alexios'. De var dock mer eller mindre skrivkunniga, och lämnade graffiti på Pireuslejonet och på Hagia Sofias balustrader.

Enligt Konstantin VIIs hoveceremoniel De cerimoniis aulae Byzantinae skall väringagardet vid vissa tillfällen utfört en så kallad gotisk dans, då de dansat djuriskt och haft på sig pälsar av olika stora rovdjur såsom björnar och ulvar och skrikit och slagit med svärden mot sköldarna.

Ursprungligen bestod väringagardet av värvade krigare från Sveariket och andra nordiska områden. Av dem hade det sitt namn, och varangoi, var bysantinernas namn för de norröna folken. Efter att vikingatiden övergått till medeltid tog emellertid även andra utlänningar tjänst i väringagardet, fast de inte kom från Varangia (Norden). Bysantinerna skrev därför ibland om enklinovarangoi, engelska väringar. Dessa väringar omnämns i samband med strider under Mikael VIII Palaiologos.

Referenser

Källor

Fotnoter

Se även 
Nordmän
Norrön
Vikingar
Väringar
Varjager

Externa länkar

 "Kejsarens livvakter" i tidskriften Världens Historia 10 januari 2011

Väpnade styrkor
Bysantinska riket
Vikingatiden
Valdemar Christensen

Herman Valdemar Christensen, född 8 september 1898 i Köpenhamn, död 2 juli 1971, var en dansk filmfotograf och klippare.

Filmfoto i urval

Källor 
 Valdemar Christensen på IMDb
 

Danska filmfotografer
Danska filmklippare
Personer från Köpenhamn
Födda 1898
Avlidna 1971
Män
Ho satans boning tänker på

Ho satans boning tänker på är en ursprungligen tysk psalm, Wer dencket an der Höllen-Gluth i fem verser av  Georg Philipp Harsdörffer (1607–1658) i översättning av Jakob Arrhenius. Högmarck uppger att den tyska texten är författad av superintedenten i Hessen-Darmstadt Johannes Angelus (1542–1608)  

Inledningsorden i 1695 års psalmbok är:
Ho Satans boning täncker på,
thess grymma eld och låga

Publicerad som
Nr 408 i 1695 års psalmbok under rubriken "Om then osaliga Ewigheten".
Nr 464 i 1819 års psalmbok under rubriken "Med avseende på de yttersta tingen: En varnande åtanke på den osaliga evigheten".

Källor

Tyska psalmer
Ska-P (musikalbum)

Ska-P är det spanska ska-punkbandet Ska-Ps första album, utgivet 1994 av Radio Corporation of America.

Låtlista
 "El hombre resaka baila ska" - 3:04
 "Abolición" - 3:17
 "Chupones" - 3:11
 "0,7" - 3:40
 "Alí, el magrebí" - 3:43
 "Sargento Bolilla" - 3:18
 "Reality Show '' - 3:42
 "Bla, bla, bla..." - 3:14
 "Como un rayo" - 2:34

Musikalbum 1994
Spanska debutalbum