kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brain Salad Surgery

Brain Salad Surgery är det fjärde studioalbumet av den progressiva rockgruppen Emerson, Lake & Palmer, utgivet 19 november 1973. Texten på albumet är skriven av Greg Lake tillsammans med Peter Sinfield som även skrivit texter åt King Crimson. Albumet inleddes med "Jerusalem", en rocktolkning av William Blakes psalm med samma namn. Tolkningen bannlystes av BBC eftersom de ansåg den vara hädande. Albumet är dock centrerat kring det 30 minuter långa stycket "Karn Evil", uppdelad i 3 "faser", där framför allt Keith Emersons keyboardspel ges stort utrymme.

Skivomslaget är målat av konstnären H.R. Giger. Omslaget är kanske gruppens mest distinkta och uppseendeväckande. Det föreställer en maskin som difust sammanfogas med ett mänskligt kranium. Genom en glugg i mitten av omslaget kan man se ett kvinnligt ansikte. På de första LP-utgåvorna öppnades omslaget som två portar, och på inneromslaget framträdde hela bilden av den kvinnliga figuren som visar sig ha någon form av "utomjordiskt" hår. På senare vinylutgåvor återfinns denna bild på baksidan, då man antagligen av ekonomiska skäl slutat tillverka originalutförandet av omslaget.

Låtlista
"Jerusalem" (William Blake/Hubert Parry) - 2:44
"Toccata (An Adaptation of Alberto Ginastera's 1st Piano Concerto, 4th Movement)" (Emerson) - 7:23
"Still...You Turn Me On" (Lake) - 2:53
"Benny the Bouncer" (Emerson/Lake/Peter Sinfield) - 2:21
"Karn Evil 9"
"1st Impression - Part 1" (Emerson/Lake/Sinfield) - 8:44
"1st Impression - Part 2" (Emerson/Lake) - 4:47
"2nd Impression" (Emerson/Lake) - 7:07
"3rd Impression" (Emerson/Lake) - 9:03

Total speltid: 45:04

Medverkande
Keith Emerson - orgel, piano, cembalo, dragspel, Moog synthesizer, sång på "Karn Evil 9 - 1st Impression - Part 1"
Greg Lake - sång, elbas, elektrisk och akustisk gitarr
Carl Palmer - trummor, slagverk och slagverkssynthesizer

Listplaceringar

Källor

Album av Emerson, Lake & Palmer
Musikalbum 1973
Fotios I av Konstantinopel

Fotios (grekiska: Φώτιος, Fōtios), född cirka 815, död cirka 893, var patriark av Konstantinopel 858–867 och 877–886. Han skrev också verket Bibliotheke (grekiska: Βιβλιοθήκη = Bibliotek) eller Myriobiblos (grekiska: Μυριόβιβλος = "Tio tusen böcker") i vilket han sammanfattade och fällde omdömen om 279 verk av andra författare som han hade läst. Fotios ses som den mest inflytelserike patriarken i Konstantinopel efter Johannes Chrysostomos.

Fotios far hette Sergios och var spatharios – kejserlig livvakt. Enligt Symeon Magister var hans mor en förrymd nunna och Fotios kan därför möjligen ha varit av utomäktenskaplig börd. Redan som ung man började Fotios undervisa i grammatik, filosofi och teologi, samt skissa på sitt verk Bibliotheke eller Myrobiblos. 

På grund av att hans bror gifte sig med kejsarens moster, kunde Fotios snabbt avancera och blev kejserlig sekreterare och protospatharios – kapten för den kejserliga livvakten. År 838 sändes han som ambassadör till Bagdad, och på juldagen 857 utnämndes han till  patriark av Konstantinopel och kom därmed att bli delaktig i schismen mellan den katolska och ortodoxa kyrkan. 

I oktober 867 blev Fotios dock avsatt som patriark och efterträddes av Ignatius av Konstantinopel. Han förvisades till klostret Stenos vid Bosporen, där han tillbringade sju år. Men han lyckades ta sig tillbaka till Konstantinopel och, när Ignatius dog år 877, kunde Fotios återta sin tidigare position som patriark. År 886 hamnade Fotios emellertid åter i onåd då han anklagades för högförräderi, och han kom på nytt att förvisas. Han tillbringade sina sista år i livet i ett kloster – vilket är dock inte känt.

Fotios är måhända mest känd för att ha skrivit verket Bibliotheke eller Myrobiblos. Detta verk innehåller 279 epitomer av böcker han läst. Många av dessa är numera förlorade och Fotios beskrivningar är därför av visst värde.

Fotios skrev även ett lexikon, och ett stort antal teologiska verk, varav Amfilochia (grekiska: Αμφιλοχία) är det mest kända. Dessa verk är ofta kritiska mot påven. Även ett rätt stort antal av Fotios brev finns bevarade.

Källor

Noter

Externa länkar
Delar av Fotios Bibliotheke i engelsk översättning

Patriarker av Konstantinopel
Bysantinska filosofer
Armeniska helgon
Män
Personer i Bysantinska riket under 800-talet
Bellevue, Malmö

Bellevue (uttal  Bällvi) är ett bostadsområde i stadsdelen Limhamn-Bunkeflo i Malmö. Bellevue ligger mellan Limhamnsvägen och Linnégatan, norr om 
Geijersgatan. Namnet kommer från Bellevuegården, som marken tillhörde innan området började bebyggas.

Området innehåller stora villor som byggts under hela 1900-talet, och mitt i området ligger Villa Lindhaga Montessoriförskola.

På Malmö-Limhamns Järnväg fanns stationen Bellevue.

Noter 

Limhamn-Bunkeflo
Aage Samuelsen

Aage Kristian Samuelsen, född 1915 i Skien, Telemark, Norge och död samma ort 1987, var en norsk evangelist, predikant, sångare och kompositör. Han skrev över 300 sånger, varav flera av dem sålde så bra att han fick både guld- och silverskivor, och även en platina.

Som nyfrälst gick Aage Samuelsen 1944 med i pingstförsamlingen Tabernaklet i Skien. Han blev medlem av äldsterådet och gjorde sig snart känd som en personlig, direkt och humoristisk förkunnare, som ägnade sig åt mycken förbön för sjuka.

Samuelsens okonventionella stil ådrog honom kritik och då församlingsledningen försökte lägga band på honom så lämnade han församlingen 1957 och bildade den nya församlingen Maran Ata, som snabbt fick avläggare runt om i Norge.

Diskografi (urval) 
Album
1967 – Vi Møter Åge På Møte 
1974 – Åge Samuelsen 
1977 – På Møte Med "Broder Aage"
1979 – Det Er Vekkelsesluft Over Landet
1980 – Han Frelste Meg
1980 – Stem I En Sang
1981 – Jeg Synger Høyt Av Glede
1981 – Huset I Hallelujagaten
1981 – Ingen Er Som Deg Tahiti (med Exelcior) 
1982 – Hva Kan Vel Jeg For Det?
1982 – Herrens Stridsmann
1983 – Hva Er Verden Uten Ham?
1983 – Den Tiden Glemmer Jeg Aldri...
1984 – Det Er Betalt
1985 – Aage 70 År I Jubel (Jiws med kör)

Bibliografi 
1962 – Her skilles våre veier
1964 – Hvem er menighetens lege?
1964 – Sildigregn. Maran Ata vekkelsenes sangbok
1981 – Herrens glade trubadur. Broder Aage
1984 – Levende kristendom – død religion. 40 år som predikant
2001 – Aage Samuelsens sangbok (postumt)

Referenser

Externa länkar 
Aage Samuelsen

Födda 1915
Avlidna 1987
Musiker inom kristen musik
Personligheter inom pingströrelsen
Norska sångare
Norska kompositörer
Män
Personer från Skien
Ignatius

Ignatius kan syfta på:

 Ignatios av Antiochia (cirka 35/50–cirka 107), en martyr, räknas som den tredje biskopen av Antiochia
 Ignatius av Konstantinopel (–877), en patriark av Konstantinopel
 Ignatius av Loyola (1491–1565), jesuitordens grundare
 Ignatius J.Reilly (1937–1969), en amerikansk författare
 Hannes Ignatius (1871–1941), en finländsk militär
 Karl Ferdinand Ignatius (1837–1909), en finländsk historiker, statistiker, senator
Epitom

En epitom är en förkortad version av ett litterärt verk. Många antika skrifter, till exempel många av böckerna i Titus Livius  Ab Urbe Condita , finns idag bara kvar som epitomer.

Litterära termer
Värnhemstorget

Värnhemstorget är ett torg och sedan länge en viktig trafikknutpunkt i Malmö, där Lundavägen, Sallerupsvägen, Föreningsgatan och Östra Förstadsgatan möts. Där finns även en busstation (Skånetrafikens stads- och regionbussar) med trafik till bland annat Arlöv, Lund och Staffanstorp.

Malmö hade i äldre tider två ”värnar”, förstäder. Dessa var Södervärn utmed Södra Förstadsgatan samt Östervärn utmed Östra Förstadsgatan. Det östra värnet utanför Österport (beläget på nuvarande Drottningtorget) omtalas redan 1582. Namnet Värnhem gavs en större bondgård som låg på hörnet av nuvarande Lundavägen och Sallerupsvägen. Alma Falkman berättar i sina minnen från 1860/70-talen följande:

”Jeppa Andersson , som var mycket förmögen, ägde en lantegendom vid Sallerups- och Lundavägen. När han lämnade ”Skjutsstallsinrättningen” (dåtidens officiella vagnuthyrning i Malmö) flyttade han till det då nybyggda, i villastil uppförda boningshuset här som jämte nyanlagd trädgård låg på själva hörnet av de 2 nämnda vägarna. Då först fick egendomen av Andersson det nu så kända namnet ”Värnhem” och hans egen benämning ändrades nu till ”Jeppa Andersson på Värnhem”.”  

Utläggningen av Värnhemstorget skedde sent. På en karta från 1898 är utmärkt ett parkkvarter med korsande gångstigar omfattande den västra halvan av nuvarande Värnhemstorget. Året därefter arbetar man på att stadsplaneförändra gatorna Föreningsgatan och Kungsgatan. Den breda Kungsgatan ansluts nu till Östra Förstadsgatan. Själva torget i sitt nuvarande omfång verkar dock ha tillkommit först omkring 1923. Officiellt fastställande av namnet tycks saknas. 

År 1890 nådde hästspårvägen Värnhem, år 1906 den första elektriska spårvägslinjen, linje 3, och året därpå även linje 1. År 1924 tillkom även linje 6 på sträckan Värnhem - Hohög, vilken år 1937 förlängdes till Östra Kyrkogården. Den sista spårvägslinjen vid Värnhemstorget var linje 3 (Ringlinjen), vilken nedlades år 1964.

Med början på våren 1998 byggdes det tidigare hårt trafikerade busstorget om och blev ett renodlat torg.

Mellan hösten 2005 och maj 2015 serverade gruppen "Soppa för Värme" (på vinterhalvåret mellan augusti och maj) soppa, bröd, kaffe och kaka på Värnhemstorget lördagar kl. 12:00 - 14:00. De ville skapa en mötesplats för alla människor oavsett bakgrund. Verksamheten är nu avslutad.

Vid Värnhemstorget öppnades våren 2009 köpcentrumet Entré Malmö.

Se även
Malmö stads spårvägar

Källor

Noter 

Torg i Malmö
Transport i Malmö
Malmö Centrum
Al Hirschfeld

Albert "Al" Hirschfeld, född 21 juni 1903 i Saint Louis, Missouri, död 20 januari 2003 i New York City, New York, var en amerikansk skämttecknare. Han var känd som karikatyrtecknare i New York Times.

Hirschfeld studerade konst i Paris i början av 1920-talet. 1925 fick han en karikatyr publicerad i The New York Herald Tribune. Hans karikatyrer blev populära och publicerades i ett flertal New York-tidningar. 1929 kom han överens med New York Times där hans karikatyrer publicerades ända fram till hans död drygt 70 år senare. Hans karikatyrer ansågs intelligenta, men inte illvilliga, och det ansågs ärofyllt att bli avritad av honom.

När Hirschfelds dotter Nina föddes började han gömma hennes namn i sina teckningar. Det blev ett tidsfördriv för tidningsläsarna att hitta alla "Nina", som Hirschfeld smugit in, samt räkna dem.

Referenser

Amerikanska serieskapare
Amerikanska satirtecknare
Personer från Saint Louis
Födda 1903
Avlidna 2003
Män
Keinovuopio

Keinovuopio är en by i Karesuando socken i Kiruna kommun.

Keinovuopio var den nordligaste byn i Sverige som hade en bofast befolkning. Sedan den 24 augusti 2022 har Kummavuopio, som ligger norr om Keinovuopio, återtagit titeln som Sveriges nordligaste bebodda bosättning. I juni 2020 fanns det enligt Ratsit fyra personer över 16 år registrerade med Keinovuopio som adress. Byn ligger nära Könkämäälven, 90 km nordväst om Karesuando. Byn saknar tillfartsväg i Sverige och kan därför endast nås via en hänggångbro över älven, alternativt över isen på vintern, från den finländska sidan av svensk-finländska gränsen. E8 som går öster om älven är förbindelseväg till Karesuando. I byn finns det två stugor för uthyrning och tidigare fanns det ett renslakteri. Landets allra nordligaste by, Kummavuopio, ligger några kilometer nordväst om Keinovuopio. Den närmaste byn i Finland är Kilpisjärvi, som ligger 23 kilometer norrut längs E8. Den norska orten Skibotn ligger ytterligare 43 kilometer norrut från Keinovuopio.

Referenser

Noter

Externa länkar
Martin är Sveriges nordligaste invånare i Land 2010:24
"Byn där snö och stjärnor ersätter solen", Dagens Nyheter. Publicerad 2004-12-20. Läst 2014-12-07.
"Solen lyser allra mest i Keinovuopio", Dagens Nyheter. Publicerad 2005-06-20. Läst 2014-12-07.

Orter i Kiruna kommun
Carlos Bernard

Carlos Bernard Papierski, född 12 oktober 1962 i Evanston, Illinois, är en amerikansk skådespelare. 

Bernard är mest känd för sin roll i 24 som CTU-agenten Tony Almeida.

Filmografi (urval) 
1997 - Sunset Beach - Intern
1999 - Babylon 5: A Call to Arms
2001 - Walker, Texas Ranger - Without a Sound - Raoul "Skull" Hidalgo
2001 - 2007 - 24 - Tony Almeida
2001 - Dallas

Externa länkar 
 Holy Carlos Barnard - Fan Site
 
 

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Personer från Evanston
Födda 1962
Levande personer
Män
Sachalin

Sachalin (; japanska: 樺太, Karafuto) är en 76 400 km² stor, avlång ö i Ochotska havet utanför Sibiriens östkust. Den tillhör Ryssland och utgör huvudparten av Sachalin oblast. Den ligger norr om den japanska ön Hokkaido och är skild från det ryska fastlandet av Tatarsundet. Ön hade 492 099 invånare i början av 2010, och dess huvudort är Juzjno-Sachalinsk.

Olika förbindelser mellan Sachalin och den japanska ön Hokkaido har diskuterats, senast (2018) en järnvägsbro.

Historia 
Sachalins ursprungsbefolkning består bland annat av ainu i södra halvan, oroker centralt och nivcher i den norra delen. Kinesiska källor anger tidig kolonisation av stammarna Xianbei och Xiazhe, vilkas liv kretsade kring fiske. Det finns gamla kinesiska källor som visar att man tidigt kände till Sachalin och år 1616 under Ming-dynastin skickade man en militär styrka på 400 man för att ta kontroll över området. Dessa drogs dock snart bort då man kom fram till att det inte fanns något på ön som hotade Kinas intressen.

Senare kinesiska dynastier hävdade överhöghet över området men då man inte hade några trupper där gjordes försök från både ryskt och japanskt håll att kolonisera ön. Trots att ett avtal från 1686 slog fast att området var kinesiskt territorium, så fortsatte Ryssland att ockupera ön från 1700-talet och framåt, främst genom en armé som utgjordes av straffångar.

Under 1800-talet befäste Japan och Ryssland sina positioner i området medan Kina fick avsäga sig sina anspråk efter opiumkriget. Sachalin delades 1855 mellan Japan och Ryssland men Japan bytte sin del 1875 mot Kurilerna. En rysk straffkoloni etablerades på ön tillsammans med kolgruvor och bosättningar. De medlemmar av Xiazhe-folket som inte dödades tvingades att flytta till det asiatiska fastlandet. Ön användes som straffkoloni mellan 1868 och 1907. Efter rysk-japanska kriget 1905 återfick Japan den södra delen upp till den 50° nordlig bredd och behöll denna till andra världskrigets slut 1945. Efter ryska revolutionen besatte man även den ryska delen 1920-1925 och vid återlämnandet till Ryssland gjorde man fördelaktiga avtal om utvinning av naturtillgångar.

I augusti 1945 tog Sovjetunionen kontroll över hela Sachalin som en följd av Japans kapitulation i andra världskriget. Japanska källor hävdar att 20 000 civila dödades under invasionen. Dock kvarlämnades tiotusentals koreaner som under kriget rekryterats eller tvingats att arbeta i Sachalin. Den lokala administrationen behövde deras arbetskraft för att hålla igång industrin och infrastrukturen på ön, och lobbade för att skjuta upp repatrieringen. De lyckades, och när Koreakriget bröt ut blev det helt otänkbart för Sovjetunionen att låta dem flytta, eftersom de flesta kom från Sydkorea. De flesta Sachalinkoreaner bor kvar på ön än idag.

Den 2 januari 1947 definierades Sachalin oblast i sin nuvarande form.

En folkräkning 2002 i oblasten visade att 333 personer fortfarande ser sig själva som japaner. Hur många ainu som lever i området är oklart, de kan ha räknats in i kategorin "övriga" eller ha identifierat sig som japaner vid räkningen.

Källor 
Svensk uppslagsbok (1935)

Noter 

Sachalin
WP:Projekt Japan
WP:Projekt Kina
Bolos från Mendes

Bolos från Mendes (grekiska: Βῶλος) var en grekisk filosof, skriftställare och tidig alkemist verksam i Egypten under 200-talet f.Kr. 

Bolos från Mendes var en pytagoréisk filosof av Demokritos skola. Hans verk är endast kända genom senare citat och referenser. Man vet dock att dessa behandlade främst farmakologi och magi, och han räknas som den tidigaste författaren inom hellenistisk alkemi. Han skrev även ett historiskt verk, och samlingsverket Thaumasia om allsköns märkligheter blev förebild för många liknande skrifter av senare författare. Bolos identitet är något oklar då Suda hävdar att det var två olika personer, den ena en pytagoréisk filosof i Mendes och den andra en följare av Demokritos som skrev medicinska verk, medan Columella anser att det rör sig om en individ. Dessutom har ett av hans verk, Om sympatier och antipatier, senare tillskrivits Demokritos. Eftersom han refererar till Theofrastos verk om växter vet man att han levde efter denne.

Bolos tros vara mannen bakom Pseudo-Demokritos skrift Physica et Mystica. Detta verk behandlar rödfärgning, chrysopoeia och konsten att göra silver. Förutom ett par mystiska böner innehåller boken i första hand recept på olika metoder för att färga metaller genom till exempel förgyllning eller blekning. Ett sådant recept kan se ut så här:

"Man utsläcker kvicksilver genom att kombinera det med en annan metall, eller genom att förena det med svavel eller arseniksulfid, eller genom att sammanföra det med vissa jordaktiga fasta ämnen. Man utbreder denna smet på koppar för att bleka det.  Genom att tillägga elektrum eller guld i pulverform, får man en metall som är guldfärgad. Alternativt bleker man koppar med arseniksammansättningar eller sönderdelad cinnober."

Bolos av Mendes skrifter representerar, tillsammans med den s.k. Leyden-papyrusen, den allra tidigaste alkemin, som var helt och hållet praktiskt inriktad. Först med Zosimos av Panopolis får alkemin en verkligt mystisk inriktning. Skrifter av Bolos av Mendes finns utgivna i Marcellin Berthelots Collection des Anciens Alchimistes Grecs.

Källor 

Antikens grekiska författare
Grekiskspråkig litteratur
Personer i Egypten under 200-talet f.Kr.
Antikens grekiska filosofer
Alkemister
Män
Özcan Eralp

Özcan Eralp, född 27 november 1935 i Turkiet, död 12 januari 2019. Aktiv som illustratör och animatör sedan 1960. Kom till Sverige 1967 för att hälsa på sin bror, och kom sedan att stanna under lång tid. Fick arbete som ateljétecknare på Semic Press och började assistera Torsten Bjarre som tuschare på "Lilla Fridolf". När Bjarre var sjuk fick Eralp även spökteckna några avsnitt.

Hans stora dröm var dock att få teckna sin barndomsfavorit "Fantomen". Denna dröm gick i uppfyllelse 1968, då den svenska redaktionen började publicera Fantomenavsnitt från det italienska förlaget Fratelli Spada. Dessa avsnitt var gjorda för ett pocketformat och blev delvis omtecknade eller kompletterade med nya teckningar för att dryga ut längden och "förbättra" berättelserna. Eralp arbetade med detta under två år, innan han fick chansen att teckna ett helt äventyr på egen hand 1970. 

Under tidigt 70-tal var många av hans äventyr moderniserade varianter av gamla amerikanska 30- och 40-talsäventyr ursprungligen gjorda av Lee Falk, Ray Moore och Wilson McCoy. Han skrev även en del egna äventyr innan den svenska Fantomenproduktionen kom igång på allvar. Vid det laget hade Eralp redan flyttat hem till Turkiet igen.

1976–79 och 1986–88 samarbetade Eralp oftast med den svenske veteranen Bertil Wilhelmsson i ett team där Wilhelmsson skissade och Eralp tuschade. Eralps sista Fantomenäventyr publicerades 1991.

Han tecknade även humorserier och skämtteckningar, som bland annat publicerats i Super Fun.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Biografi på Deep Woods

Svenska serieskapare
Turkiska serieskapare
Män
Födda 1935
Avlidna 2019
Øyvind Sagåsen

Øyvind Sagåsen, född 12 december 1969 i Odda, är en norsk serieskapare. Han är upphovsman till strippserien Radio Gaga.

Referenser

Externa länkar
 Radio Gagas officiella webbplats

Födda 1969
Män
Norska serieskapare
Levande personer
Personer från Odda kommun
Wilhelm Wien

Wilhelm (Willy) Carl Werner Otto Fritz Franz Wien, född 13 januari 1864 i Fischhausen (numera Primorsk), Ostpreussen, död 30 augusti 1928 i München, var en tysk fysiker. 1893 utvecklade han Wiens lag, som behandlar svartkroppsstrålning. Han belönades 1911 med Nobelpriset i fysik. Han var kusin till Max Wien.

Biografi 
Wien blev 1882 student i Königsberg, studerade sedan i Göttingen och Berlin, där han arbetade 1883–1885 i Hermann von Helmholtz laboratorium, och blev filosofie doktor där 1886 och privatdocent 1896. Han var 1892 till 1896 assistent vid Physikalisch-Technische Reichsanstalt i Berlin-Charlottenburg, 1896 till 1899 extra ordinarie professor i fysik vid Polytechnikum i Aachen (dagens RWTH Aachen), 1899–1900 ordinarie professor i fysik i Gießen och sedan 1900 i Würzburg.

Vid Reichsanstalt undersökte han liksom Ludwig Holborn metoder för mätning av höga temperaturer genom Henry Louis Le Chateliers termoelement, och samtidigt utförde han teoretiska arbeten i hydrodynamik, särskild om havsvågors och cykloners former, samt angående lagarna för värmestrålning, vilka 1893 ledde till hans bekanta lag om ändringen av strålningens våglängd med temperaturen, den så kallade Wienska förskjutningen.

1894 offentliggjorde Wien avhandlingen Über Temperatur und Entropie der Strahlung, och 1896 angav han en formel för sammansättningen av en svart kropps strålning. Dessa arbeten var så förtjänstfulla, att de förskaffade Wien 1911 års Nobelpris i fysik.

I Aachen ägnade Wien sig åt studiet av elektricitetens gång genom gaser, vilket han sedan fortsatte (Elektrische Entladungen in verdünnten Gasen, i "Annalen der Physik", 1898, 1901 och 1902). Han visade att, medan den negativa elektriciteten framfördes av elektroner med en massa uppgående endast till omkring en tvåtusendel av en väteatoms, så är den positiva elektricitetens bärare av omkring samma massa som den, vilken den genomströmmade gasens atomer innehar. Wien har sedan också utfört värdefulla undersökningar om röntgenstrålar, vilkas våglängd han sökte bestämma (1905).

Han blev ledamot av svenska Vetenskapsakademien (1918) och av Vetenskapssocieteten i Uppsala (samma år). En krater på Mars är uppkallad efter honom.

Källor

Externa länkar

 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysik 1911
 Nobelprize.org, Wilhelm Wien - biografi

Nobelpristagare i fysik
Tyska professorer i fysik
Personer verksamma vid universitetet i Gießen
Personer verksamma vid Würzburgs universitet
Personer i Tyskland under 1900-talet
Personer från Ostpreussen
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1864
Avlidna 1928
Män
Ugglan
Tyska eponymer
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Münchens universitet
PC bang

PC bang, (PC방) från koreanska bang, "rum", alltså PC-rum, rum med PC, koreanskt internetkafé som företrädesvis erbjuder onlinespel. Koreas särpräglade datorkultur tar sitt mest åtskiljande uttryck i de många små kaféer som erbjuder internettillgång och spel. Dessa bangs är ofta platsen där ungdomar håller till många timmar om dagen, i vissa fall ska spelare mer eller mindre ha bosatt sig på kaféet.

I sydkoreanska städer finns åtminstone 20 000 PC bangs, men antalet minskar nu stadigt mest beroende på genombrottet för bredbandsuppkoppling i hemmen.

Se även 
 Lineage: Bloodpledge

Externa länkar 

Kaféer
Kultur i Sydkorea
WP:Projekt Korea
Over the Hedge

Over the Hedge är en amerikansk humorserie för dagspress, skapad av T. Lewis och Michael Fry 1995. Serien har bland annat gått i svenska gratistidningen Metro under namnet "Livet i Häcken" och i Serie-Paraden, kallad "Över Gränsen". Idag publiceras den vanligtvis under originalnamnet, bl.a. i Pondus. En animerad långfilm baserad på serien fick premiär till 2006 - då med den svenska titeln På andra sidan häcken.

Filmen

En animerad långfilm från DreamWorks baserad på serien släpptes 2006. Röstskådespelare inkluderar Bruce Willis, Garry Shandling, Steve Carell, Tommy Wimmer, Jenna Jameson, Tom Hanks, Nick Nolte, Catherine O'Hara, Eugene Levy, Wanda Sykes, William Shatner, Avril Lavigne, Allison Janney och Thomas Haden Church.

Externa länkar
Over the Hedge (officiell webbplats)

Amerikanska serier
Amerikanska dagspresserier
Fabeldjursserier
Tecknade serier som blivit film