kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lena

Lena eller Léna kan syfta på:

 Lena (namn) – ett kvinnonamn och personer med namnet
 Orkanen Lena –  en orkan i Sverige 1967
 Slaget vid Lena – ett slag år 1208 i Kungslena socken

Geografi

Norge 

 Lena, Norge, kommunhuvudort, Oppland fylke, Østre Toten,

Ryssland 

 Lena (flod),

Spanien 

 Lena (kommun i Spanien), Asturien, Province of Asturias, 
 Pola de Lena, ort, Asturien, Province of Asturias,

Sverige 

 Lena socken, Uppland – en socken i Uppland
 Lena landskommun, Uppland – en tidigare kommun i Uppsala län 1863–1951
Lena församling, Uppsala stift – en församling Uppsala kommun, 
 Lena kyrka, Uppland – en kyrkobyggnad i Lena i Uppland
 Lena distrikt – ett distrikt i Uppsala kommun och Uppsala län 2016–
 Lena socken, Västergötland – en socken i Västergötland
 Lena landskommun, Västergötland – en tidigare kommun i dåvarande Älvsborgs län 1863–1951
 Lena församling, Skara stift, – en församling Vårgårda kommun, 
 Lena kyrka, Västergötland – en kyrkobyggnad i Vårgårda kommun
 Lena, Vårgårda kommun – en by i Vårgårda kommun
 Lena-Bergstena distrikt – ett distrikt i Vårgårda kommun och Västra Götalands län

Robotskapade Spanienförgreningar
Volgograd

Volgograd () är en stad vid floden Volga i Ryssland med ungefär en miljon invånare. Den grundades 1589 under namnet Tsaritsyn och hette 1925–1961 Stalingrad. Från och med 2023 ändras stadens namn åter till Stalingrad sex dagar per år i ceremoniellt syfte. Staden är administrativ huvudort för Volgograd oblast.

Historia 
Tsaritsyn anlades på 1500-talet och befästes under 1600-talet med en stark vall jämte vallgrav, av vilken lämningar ännu är synliga.

Under tsarväldet tillhörde staden det ryska guvernementet Saratov. Staden hade omkring 100 000 (vid folkräkningen 1897
56 000, 1899 67 650) invånare. Distriktet Tsaritsyn, omfattande staden med närmast omkringliggande område, hade 1915 259 000 invånare, varav emellertid 138 700 bodde på landsbygden.

Tsaritsyn var ändpunkt för den i nordväst-sydost löpande järnvägslinje, som började vid Riga och som skar alla huvudlinjer, vilka utgick från Moskva söderut. Därifrån utgår också en järnväg till Tjirsk vid Don, där varor, som flodledes kom från Azovska sjön, omlastades och vidarebefordrades till Tsaritsyn. Vid Tsaritsyn fanns ett stort och givande oljebäcken. Staden drev livlig handel med trävaror, spannmål, senap, fisk och meloner, nafta, ull och salt; fisket på platsen var betydande. Tsaritsyn var särskilt känt för sin melonodling.

Under ryska inbördeskriget intogs staden av "de vita" under ledning av general Anton Denikins sydarmé.

Under andra världskriget stod där slaget vid Stalingrad mellan tyska och sovjetiska trupper, under vilket staden i stort sett helt förintades. Slaget blev vid sidan om slaget vid Kursk den så kallade geografiska vändpunkten under den tyska invasionen av Sovjetunionen.
Den "verkliga" vändpunkten skedde, enligt vissa uppfattningar, när Tyskland inte lyckades nå Moskva före vintern. Detta är dock mycket olika beroende på vilka källor man undersöker.

Namnhistoria 

Det finns planer på att hålla en folkomröstning bland stadens invånare för att ändra stadens namn från Volgograd till Stalingrad.

Den 30 januari 2013 beslutade Volgograds statsråd att man ska använda namnet "Hero City Stalingrad" åtta datum om året. På följande datum kan "Hero City Stalingrad" officiellt användas:
 2 februari (Slutet av slaget vid Stalingrad),
 23 februari (Fäderneslandsförsvararens dag),
 9 maj (Segerdagen 1945),
 22 juni (Operation Barbarossa inleddes),
 23 augusti (Början av slaget vid Stalingrad),
 2 september (För att fira segern över Japan),
 19 november (Operation Uranus inleddes),
 9 december (Dag för fäderneslandets hjältar)

Administrativt område

Stadsdistrikt 
Volgograd är indelat i åtta stadsdistrikt.

Staden omfattar numera områden som inte ingick 2002 (se tabell nedan).

Område som administreras av staden 
Volgograd administrerade tidigare även fyra orter samt viss del landsbygd utanför själva centralorten. 

De fyra orterna samt landsbygdsdelen är numera sammanslagna med centrala Volgograd (i huvudsak distriktet Sovetskij).

Källor

Noter

Externa länkar 

Slaget vid Stalingrad
Khazarer

För folkslaget i Afghanistan, se hazarer.

Khazarer var en folkgrupp som under första årtusendet e. Kr. bebodde landet norr om Kaukasus mot Volgas och Dons nedre lopp i nuvarande Ryssland. 

Khazarerna omtalas första gången i historien år 198, då de anföll armeniskt område, men tillbakaslogs. De slöt sig 363 till kejsar Julianus vid hans infall i Persien. Sedermera blev "Khazarien" en del av Attilas vidsträckta rike och bestämdes 448 till underhållsland åt hans äldste son. I början av 500-talet var Volgas deltaland deras kärnområde. Under det följande århundradet underkuvade de bulgarerna vid mellersta Volga och tog herraväldet över Krim och Azovska sjön. Riket sträckte sig längs hela östra kusten av Kaspiska havet ("Khazarernas hav").

Kazarernas stora rike omfattade folk av mycket olika härkomst och deras överhuvud och hövdingar hade härskartiteln khagan. Khazarerna var ett i religiöst avseende tolerant folk. Särskilt mottog de vänligt de från Konstantinopel fördrivna judarna, vilka bidrog till förbättrad handel och förmådde den ledande dynastin på 800-talet att antaga judendomen. Khazarriket blev en bufferstat mellan det kristna  Bysans och de expanderande muslimerna och spelade en betydande roll för handeln mellan Orienten och Europa. Även vikingarna kom i kontakt med khazarriket.

På 900-talet gick det emellertid tillbaka med khazarriket och Kievriket under Svjatoslav I tillfogade khazarerna ett allvarligt nederlag 965. En sista återstod av riket som fanns kvar på Krim tillintetgjordes 1016 av Kievriket och bysantiner i förening.

Några av khazar-judarna konverterade senare till islam, men andra förblev judar. År 1161 skrev Abraham ibn Daud, en sefardisk jude, att han hade träffat khazariska judar som studerade judendomen i Toledo i Spanien. Ett dokument från medeltida Konstantinopel intygar att det var flera khazariska judar som bodde i förorten som heter Pera. Genetiska bevis tyder på att khazar-judar med haplogrupperna N9a3a1b1 (mitokondrie-DNA, eller mtDNA), A-a1b3a (mtDNA), och G2a-FGC1093 (Y-DNA) flyttade västerut in i slaviska länder där de gifte sig med ashkenaziska judar.

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
 

Store norske leksikon/ khazarer 

Turkfolk
Judendom
Sovjetunionens historia 1985–1991

Sovjetunionens historia 1985–1991 är perioden med Michael Gorbatjov som landets ledare. Han kom också att bli Sovjetunionens sista statschef. Perioden inleddes under det kalla kriget, utvecklades via glasnost och perestrojka, påverkades av Berlinmurens fall och tog en ände efter den sovjetiska misslyckade statskuppen 1991. Därefter bröt de 15 sovjetrepublikerna sig ur den sammanfallande unionen och utropade sig till självständiga stater.

Historik

Glasnost och perestrojka
Michail Gorbatjov var endast 54 år när han tillträdde. Han lanserade begreppen glasnost och perestrojka. Genom att allmänheten skulle ges möjlighet att påpeka fel och brister i samhället var tanken att motståndet från den konservativa partibyråkratin skulle brytas. Gorbatjov startade också en kampanj mot det hejdlösa alkoholdrickandet.

Den nya öppenheten gjorde Gorbatjov väldigt populär i väst, men enbart diskussioner kunde inte räta upp den haltande sovjetiska ekonomin. Gorbatjov såg till att Sovjetunionen drog sig ur det besvärliga Afghanistankriget.

I april 1986 inträffade en allvarlig olycka vid ett kärnkraftverk utanför Kiev – Tjernobylolyckan. Olyckan ledde till en förtroendekris gentemot statsapparaten, när folk inte informerades om det allvarliga skeendet. Förtroendekrisen drev på glasnost och dess påbud om öppen informationsspridning

Berlinmuren, nationell yra, kuppförsök
Det blev så småningom klart att Gorbatjov inte tänkte tillämpa Brezjnevdoktrinen gentemot länderna i Östeuropa, och 1989 bröt folkliga uppror ut i land efter land.

Genom Sovjetunionen drog också en våg av nationalistisk yra i de olika sovjetrepublikerna, och 1990 var det klart att Gorbatjov höll på att tappa greppet.

Under 1991 var Gorbatjov fullt sysselsatt med att skriva ett nytt unionsavtal med sovjetrepublikerna som skulle göra Sovjetunionen till en federation med Gorbatjov som president. Men efter ett kuppförsök i augusti 1991 minskade intresset successivt.

Upplösningen
Den 8 december 1991 skrevs ett trepartsavtal i Vitryssland mellan Ukrainas, Vitrysslands och Rysslands presidenter som förklarade länderna som oberoende. Dessa tre länder skrev också på ett avtal om att bilda en union mellan de tre slaviska staterna känt som Oberoende staters samvälde (OSS), till vilken tolv av de 15 före detta sovjetrepublikerna så småningom kom att ansluta sig (alla utom Estland, Lettland och Litauen).

När republik efter republik utropade autonomi eller självständighet drog Gorbatjov den enda rimliga slutsatsen av skeendet och avgick den 25 december 1991. 31 december upplöstes Sovjetunionen officiellt.

Referenser

Sovjetunionens historia
Sovjetunionen
Etymologi

Etymologi är läran om ords språkhistoriska ursprung, släktskap och utveckling.

Etymologin som vetenskap gjorde först på 1800-talet mer påtagliga framsteg i och med uppblomstringen av den jämförande språkforskningen.

Etymologi 

Ordet etymologi kommer från  (ἐτυμολογία), en feminin abstrakt omformning av substantivet etymologos (ἐτῠμόλογος), vilket i sig är en grekisk nybildning av begreppen etymon (ἔτυμον), ’ett ords rätta betydelse enligt sitt ursprung’ (neutralt substantiv av adjektivet etymos (ἔτυμος), ’sann’), och -logia (-λογία), ’lära, vetenskap’ (avledning av -logos (-λογος), ’ord, tal, förhållande, förståelse’).

Exempel: bäver 
Nedan visas ett etymologiskt schema för de svenska orden bjur och bäver. Som synes är det första ett arvord från urnordiska, det andra ett lånord från medellågtyska – båda härrör dock från samma urgermanska ord. De former som föregår ett visst ord i trädet är etymoner till det ordet, de ord som ligger på andra grenar är endast kognater till det. När ett ord inte finns belagt i någon känd skrift eller uppteckning, men kan rekonstrueras utifrån systematiska ljudförändringar ("ljudlagar"), är det standard att skriva en asterisk före ordet.

Se även 
Folketymologi

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Svensk etymologisk ordbok
 Svenska Akademiens ordbok
 Wiktionary
 Online Etymology Dictionary

Historisk lingvistik
1543

1543 (MDXLIII) var ett normalår som började en måndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 Januari – På ett herremöte i Örebro skaffar Gustav Vasa stöd för ett nytt krigståg mot den upprorshär, som leds av Nils Dacke.

Mars 
 25 mars – Dackehären och Gustav Vasas här drabbar samman vid sjön Hjorten vid Virserum, varvid Dackehären besegras och Nils Dacke såras svårt.

Sommaren 
 Sommaren - Dacke reser åter smålänningarna, men med ringa framgång. Han spåras upp och dödas i Rödeby skog i norra Blekinge.

Augusti 
 Augusti
 Dackeupproret nedslås. De övriga ledarna avrättas och stora delar av Småland kollektivbestraffas med böter.
 Conrad von Pyhy faller i onåd, anklagad för att ha förskingrat kronans pengar under utlandsresor. Han kastas i fängelse.
 Kronprins Erik (XIV) får en ny lärare i fransmannen Dionysius Beurraeus, som bland annat väcker Eriks intresse för astrologi.

Okänt datum 
 Nicolaus Copernicus publicerar en bok där han påstår att Solen och inte Jorden är Solsystemets medelpunkt.
 Ett dubbelanfall riktas mot Öster- och Västergötland av kronan.
 Conrad von Pyhy anfaller Mecklenburg för att förhindra dess anslutning till upprorsmännens sida.
 Gustav Vasa förseglar brevskåpen i Vadstena kloster och låter föra bort otaliga böcker.
 Den första boken på finska, Mikael Agricolas ABC-bok Abckiria, trycks i Stockholm.

Födda 
 Sir Francis Drake, engelsk sjömilitär och pirat.
 Claude Catherine de Clermont, guvernant till Frankrikes barn.

Avlidna 
 15 februari – Johannes Eck, tysk romersk-katolsk teolog.
 24 maj – Nicolaus Copernicus, polsk astronom.
 Augusti – Nils Dacke, bonde och upprorsledare (avrättad).
 Cecilia Venier,  regerande dam av herredömet Paros.
 Madeleine Lartessuti, fransk bankir och redare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1567

1567 (MDLXVII) var ett normalår som började en onsdag i den Julianska kalendern.

Händelser

Februari 
 3 februari – Svenskarna besegras av polackerna i slaget vid Runafer.

Maj 
 24 maj – Erik XIV:s sinnessjukdom brister ut i full skala, då han utför Sturemorden. Han sticker ner Nils Svantesson Sture i fängelset på Uppsala slott, varefter hans drabanter även mördar Svante Sture den yngre och Erik Sture tillsammans med Abraham Gustafsson Stenbock och Ivar Ivarsson (Liljeörn). Då kungen sedan flyr från slottet sticker han också ner Dionysius Beurraeus, som var hans gamle lärare.
 Maj – Svenskarna går in i Norge och besätter Østlandet till Skiensfjorden. De bränner och plundrar men tvingas ge upp belägringen av Akershus utanför Oslo.

Juli 
 13 juli – Erik XIV gifter sig i hemlighet med Karin Månsdotter.
 24 juli – Maria I abdikerar som regerande drottning av Skottland, eftersom hon anser att det är omöjligt att styra landet, när den skotska adeln är alltför självständig och den dominerande religionen är kalvinism, medan hon själv är katolik. Hon flyr till England, där hon blir fängslad och sedermera avrättad för förräderi mot den engelska drottningen Elisabet I. Hon efterträds som kung av Skottland av sin 1-årige son Jakob VI, som vid Elisabets död 1603 även blir kung av England och Irland med namnet Jakob I.

Oktober 
 Oktober
 Hertig Johan (III) med familj släpps ur fängelset av riksrådet, som regerar i den sinnessjuke kung Eriks ställe.
 Daniel Rantzau leder ett härjningståg genom Halland, via Västergötland till Östergötland. Han låter plundra och bränna Jönköping, Vadstena och Alvastra samt går i vinterkvarter i Skänninge.
 31 oktober – Slaget vid Getaryggen i nordvästra Småland

November 
 November – Hertig Johan (III) får tillåtelse att vistas på Arboga kungsgård.
 20 november – Svenskarna sätter eld på Linköping under kriget mot danskarna, och domkyrkan brinner.

December 
 December – Söderköpingsborna sätter eld på sin egen stad, som därefter plundras av Daniel Rantzau.
 3 december – Norrköping bränns.
 28 december – Erik XIV:s och Karin Månsdotter giftermål proklameras officiellt.

Okänt datum 
 Mingdynastin häver det nästan tvåhundra år gamla förbudet att handla med omvärlden, vilket lade grunden för en omfattande handel mellan Kina och Sydostasien.

Födda 
 21 augusti – Frans av Sales, fransk teolog och kyrkolärare, helgon (1665).
 Svante Turesson Bielke, svensk friherre och riksråd samt rikskansler 1602–1609.
 Isabel Barreto, spansk sjöamiral, en av världens första kvinnliga amiraler.
 Milou Rossi, fransk kemist.
 Yodo-dono, inflytelserik japansk adelskvinna.

Avlidna 
 10 februari – Henry Stuart, skotsk prinsgemål sedan 1565 (gift med Maria I) (mördad)
 24 maj – Svante Sture d.y., svensk greve och friherre, riksmarsk från 1560 eller 1561 till 1564 (mördad av Erik XIV i Sturemorden).
 Jakob de Dacia, son till kung Hans.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1473

1473 (MCDLXXIII) var ett normalår som började en fredag i den Julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Under perioden 1473–1477 hålls ett otal möten där svenskarna förhalar frågan om Kalmarunionens återupptagande. Detta år hålls ett sådant möte i Kalmar.
 Axelssönerna skickar en krigsexpedition till Livland, med avsikt att återinsätta den avsatte Johann Wolthus von Herse som livländsk landmästare.
 Lödöse vid Göta älv flyttas och får namnet Götaholm (senare Nya Lödöse).
 Kyrkomålaren Albertus Pictor övertar Johan Målares verkstad i Stockholm.
 Genom en riksförordning får Stockholms guldsmeder överuppsikt över alla andra guldsmeder i Mellansverige.
 Sixtinska kapellet uppförs av Sixtus IV.

Födda 
 19 februari – Nicolaus Copernicus, polsk astronom.
 17 mars – Jakob IV, kung av Skottland 1488–1513.
 14 augusti – Margaret Pole, grevinna av Salisbury, saligförklarad.
 17 augusti – Rikard av Shrewsbury, hertig av York.
 Thomas Howard, 3:e hertig av Norfolk.
 Okänt datum – Benvenida Abrabanel, sefardisk-italiensk bankir.

Avlidna 
 24 december – Johannes av Kęty, polskt helgon.
 Katarina Petersdotter, svensk abbedissa.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1725

1725 (MDCCXXV) var ett normalår som började en måndag i den gregorianska kalendern och ett normalår som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari
 25 januari – får den spanska kaparen Amaro Pargo titeln Hidalgo (adelsman).

April
 30 april – ett avtal mellan Karl VI tysk-romersk kejsare och Filip V av Spanien.

September 
3 september – Storbritannien, Frankrike och Preussen ingår Hannoverska alliansen.

Okänt datum 
Det holsteinska partiets tronkandidat, Karl XII:s systerson Karl Fredrik, gifter sig med Anna av Ryssland.
I Sverige införs förbud mot offentliga badhus på grund av syfilisspridningen på badhusen.
Christina Piper tar över Andrarums alunbruk och gård. Alunbruket blir Skånes största industri.
Nya eller Lilla bollhuset i Stockholm omvandlas till finsk kyrka.

Födda 
5 februari – Anna Maria Rückerschöld, svensk författare. 
24 mars – Samuel Ashe, amerikansk politiker, guvernör i North Carolina 1795–1798.
23 april – Gerardo Maiella, italienskt helgon.
24 juli – John Newton, brittisk sjökapten, slavskeppare, präst och sångförfattare.
2 september – Ewald Friedrich von Hertzberg, tysk greve och statsman.
25 oktober – Hans Gädda, svensk magister, kyrkoherde och prost.
11 december – George Mason, amerikansk statsman.
Maria Teresa Cybo-Malaspina, Hertiginna av Massa, monark i Massa i Italien 1744–1780.
 Benigna de Watteville, amerikansk skolpionjär.

Avlidna 
8 februari – Peter den store, rysk tsar från 1682.
 20 april – Sophia von Kielmansegg, brittisk grevinna.
24 oktober – Alessandro Scarlatti, italiensk tonsättare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Poltava

Poltava ( , , ) är en stad i Poltava oblast i centrala Ukraina. Staden är belägen vid floden Vorskla, cirka 303 kilometer sydost om Kiev. Poltava beräknades ha 279 593 invånare i januari 2022. Utöver ukrainska talas även ryska i staden.

Historik 
Vid staden finns lämningar från paleolitikum, samt från skyterna. Även den bulgariske khanen (Asparuchs far) Kubrats grav har återfunnits i området. Staden omnämns första gången år 1174 under namnet Ltava. Området tillhörde Litauen från 1300-talet; den kom under polsk administration inom Polen-Litauen år 1569. Poltava erövrades 1648 av den rutensk-polske magnaten Jeremi Wiśniowiecki (1612–1651). Poltava var bas för ett framstående kossackregemente. År 1667 överfördes staden till det ryska riket. År 1709, den 28 juni, stod vid staden slaget vid Poltava, en av de mest betydelsefulla drabbningarna i det stora nordiska kriget.

Sport 
 FK Vorskla Poltava

Referenser

Externa länkar 

 
Städer i Ukraina
Orter i Poltava oblast
Slaget vid Poltava
1544

1544 (MDXLIV) var ett skottår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 13 januari – Västerås arvförening inför arvkungadömet i Sverige. Kronan skall nu ärvas av kungens äldste son. Prins Erik blir kronarvinge, medan de övriga kungliga sönerna tilldelas ärftliga hertigdömen. Sverige förklaras nu också officiellt vara ett evangeliskt (protestantiskt) rike. Själamässor, helgondyrkan och vallfärder förbjuds. Krucifixen tas ner från kyrkväggarna och motståndare till nyordningen anklagas för kätteri.

Maj 
 25 maj – Fransmännen under hertigen av Enghien besegrar den tysk-romerske kejsaren Karl V:s trupper i slaget vid Ceresole.

Okänt datum 
 Mongolerna bränner Pekings förorter.
 Det svenska krigsväsendet förändras från att ha vilat på tyska legosoldater till att bestå av inhemska soldater. Fästningarna skall moderniseras.
 Den landsflyktige Olaus Magnus utnämns till Sveriges katolske ärkebiskop i Rom.

Födda 
 19 januari – Frans II, skotsk prinsgemål 1558–1560 (gift med Maria I) och kung av Frankrike 1559–1560
 11 mars – Torquato Tasso, italiensk diktare.
 Maddalena Casulana, italiensk kompositör.
 Giovanni Botero, italiensk präst, diplomat och författare.

Avlidna 
 22 mars – Johannes Magnus, svensk ärkebiskop 1523–1526 och sedan titulärärkebiskop i exil i Rom till sin död.
 Lucia av Narni, italiensk saligförklarade mystiker, nunna av dominikanorden. 
 Ursula van Beckum, holländsk anabaptist.
 Margaret Roper, engelsk författare och översättare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Löpare (schack)

Löparen är en av de sex schackpjäserna. Tillsammans med springaren räknas löparen till brädets lätta pjäser, att jämföra med de tunga pjäserna dam och torn. I svensk schacknotation betecknas löparen med bokstaven L. I böcker och tidskrifter används ofta i stället ett piktogram: ♗

Vid ett schackpartis början har de båda spelarna två löpare vardera. Varje spelare har en löpare placerad på ett ljust fält, en så kallad vitfältslöpare, och en löpare placerad på ett mörkt fält, en så kallad svartfältslöpare. De två löparna tillsammans kallas för löparparet.

Placering och rörelsemönster 
De vita löparna börjar på ruta c1 respektive ruta f1, medan de svarta löparna börjar på ruta c8 respektive f8.

Löparen kan i ett drag röra sig diagonalt, minst ett steg, och som mest så långt som det går utan att hoppa över någon av sina medpjäser, och inte längre än att den slår ut en motståndarpjäs.

Löparens relativa värde 

Löparen brukar ges ett relativt värde på 3. Löpare och springare är ungefär likvärdiga men löparen är normalt något starkare, speciellt i öppna ställningar där den har en större aktionsradie.

En löpare rör sig på antingen ljusa eller mörka fält och kan därför bara täcka hälften av fälten på brädet. Tillsammans kan de två löparna (löparparet) täcka alla fält på brädet.
Även om det beror på bondestrukturen är löparparet ofta starkare än löpare och springare som i sin tur ofta är starkare än två springare. Torn och löpare samspelar också i regel bättre än torn och springare. Däremot är dam och springare ofta en mer dynamisk duo än dam och löpare.

Man brukar också prata om dåliga och bra löpare. En dålig löpare är begränsad av sina egna bönder medan en bra kan röra sig fritt. 

Slutspel med olikfärgade löpare (där den ena sidan har en vit- och den andra en svartfältslöpare) brukar vara remibetonade eftersom det kan vara svårt att forcera ner en bonde. I mittspelet däremot, kan olikfärgade löpare (tillsammans med andra pjäser) gynna den angripande parten.

Unicode 
Unicode har två tecken för löpare.

Se även 
 Schackpjäser
 Schackregler
 Fianchetto
 Löparslutspel

Källor 

Schackpjäser