Metro de Santiago

Metro de Santiago är tunnelbanesystemet i Chiles huvudstad Santiago. Tunnelbanenätet består av fem linjer, 108 stationer med en sträckning på 103 kilometer. Tunnelbanan invigdes 1975 och anses vara en av de modernaste i Latinamerika och den andra största i utsträckning efter Mexico Citys tunnelbana. Tunnelbanan drivs och ägs av det statsägda företaget Metro S.A. Dagligen åker 2,5 miljoner passagerare tunnelbanan i Santiago. Rekordsiffran för antalet uppmätta passagerare per dag var 2 780 666 den 31 oktober 2012.  
Utöver de nuvarande fem linjerna är ytterligare två, linje 3 och linje 6 under konstruktion och beräknas vara färdiga någon gång mellan 2017 och 2018. Linje 6 kommer att vara 15,3 km lång, trafikera kommunerna Cerillos och Providencia och ha 12 stationer. Linje 3 kommer att gå mellan kommunerna Quilicura och La Reina och kommer att bestå av 22 nya stationer på totalt 21,7 kilometer.
Även linje 2 kommer att förlängas till kommunerna El Bosque och San Bernardo med 8,8 km och 7 nya stationer till 2020.
Planer på en ny linje, linje 7 har påbörjats för att avlasta linje 1.
Tunnelbanan är del av Santiagos kollektivtrafiksystem Transantiago.

Historia 
Idén att bygga en tunnelbana föddes år 1944 som ett försök att lösa de stora trafikproblemen i staden som resultat av den stora befolkningsökningen på 1930-talet.. 1968 presenterades ett förslag med fem tunnelbanelinjer på totalt 60 kilometer spår, som skulle stå klart till 1990. Bygget av tunnelbanan påbörjades den 29 maj 1969. 

Tunnelbanan invigdes den 15 september 1975. Den första linjen, linje 1 följde huvudgatan i Santiago, Avenida Libertador General Bernardo O'Higgins (vanligtvis kallat Alameda) och gick från stationerna San Pablo till La Moneda. Linje 1 förlängdes de kommande åren till stationerna El Salvador och senare till Escuela Militar 1980.

I mars 1978 invigdes linje 2 som gick från stationen Los Héroes söderut till Franklin, samma år utvidgades linjen längre söderut till Lo Ovalle.

1982 drabbades landet av en allvarlig ekonomisk kris och 1985 orsakade en kraftig jordbävning stor förödelse i stora delar av landet. Dessa händelser bromsade byggandet av tunnelbanan då pengar avsedda för tunnelbaneutbyggnaden användes till återuppbyggnad av landet. De kommande åren förlängdes linje 2 norrut, från Los Héroes till stationen Mapocho (som senare bytte namn till Puente Cal y Canto). 

Under 1980-talet ökade befolkningen kraftigt i Santiagos södra kommuner La Florida och Puente Alto vilket ledde till att planerna på en tredje linje ändrades. 1991 beslutades det att en ny linje skulle börja byggas. Den 5 april 1997 invigdes den nya linjen (linje 5) och innebar en ökning på 10,3 kilometer och gick från Baquedano till Bellavista de La Florida. Några år senare, 2000, invigdes en förlängning av linje 5 norrut, från Baquedano till Santa Ana.

Chiles goda ekonomiska tillväxt ledde till att utbyggnaden av tunnelbanenätet tog fart i början av 2000-talet. Utbyggnaden av linje 2 och 5 presenterades och dessutom presenterades planer på två nya linjer, linje 4 och linje 4A. Först invigdes sträckan Santa Ana till Quinta Normal på linje 5 och senare även från Bellavista de La Florida till Vicente Valdés. Linje 2 invigdes både norrut och söderut: norrut från Puente Cal y Canto till Einstein (i två etapper, den första till Cerro Blanco, söderut från Lo Ovalle till La Cisterna. Alla nämnda utbyggnader invigdes mellan 2004 och 2005.

Linje 4 och 4A invigdes i etapper från november 2005 till augusti 2006. Först invigdes sträckan Vicente Valdés till Plaza de Puente Alto i söder, därefter sträckan Tobalaba till Grecia längre norrut. De kopplades senare ihop i och med att sträckan Grecia-Vicente Valdés invigdes. Därefter invigdes linje 4A i sin helhet, med invigningen av de sex stationerna mellan La Cisterna och Vicuña Mackenna. I slutet av 2006 invigdes även linje 2 norrut, från Einstein till Vespucio Norte.

I början av 2010 förlängdes linje 5 genom invigningen av fem nya stationer från Quinta Normal till Pudahuel, som senare år 2011 förlängdes ytterligare genom att gå till Plaza de Maipú. Även linje 1 förlängdes i början av 2010, då den förlängdes från Escuela Militar till Los Dominicos.

Invigningshistorik

Stationer 
Santiagos tunnelbana består av fem linjer (1,2, 4, 4A, 5 och 6), men ytterligare två (3 och 7) är under uppbyggnad. De fetstilade är stationer med möjligt byte till andra linjer. De kursiva är under uppbyggnad eller planering.
{| class="wikitable"
|- align=center
|valign=top width=20%|Linje 1Väst till öst
|valign=top width=20%|Linje 2Norr till syd
|valign=top width=20%|Linje 3Från nord till nordost
|valign=top width=20%|Linje 4Norr till syd
|valign=top width=20%|Linje 4AVäst till öst
|valign=top width=20%|Linje 5Väst till sydöst
|valign=top width=20%|Linje 6Väst till öst
|-
|valign=top|
 San Pablo 
 Neptuno
 Pajaritos
 Las Rejas
 Ecuador
 San Alberto Hurtado
 Universidad de Santiago
 Estación Central
 Unión Latinoamericana
 República
 Los Héroes 
 La Moneda
 Universidad de Chile 
 Santa Lucía
 Universidad Católica
 Baquedano 
 Salvador
 Manuel Montt
 Pedro de Valdivia
 Los Leones 
 Tobalaba 
 El Golf
 Alcántara
 Escuela Militar
 Manquehue
 Hernando de Magallanes
 Los Domínicos
|valign=top|
 Vespucio Norte
 Zapadores
 Dorsal
 Einstein
 Cementerios
 Cerro Blanco
 Patronato
 Puente Cal y Canto 
 Santa Ana 
 Los Héroes 
 Toesca
 Parque O'Higgins
 Rondizzoni
 Franklin 
 El Llano
 San Miguel
 Lo Vial
 Departamental
 Ciudad del Niño
 Lo Ovalle
 El Parrón
 La Cisterna 
|valign=top|
 Los Libertadores
 Cardenal Caro
 Vivaceta
 Conchalí
 Plaza Chacabuco
 Hospitales
 Puente Cal y Canto 
 Plaza de Armas 
 Universidad de Chile 
 Parque Almagro
 Matta
 Irarrázaval 
 Monseñor Eyzaguirre
 Ñuñoa 
 Chile España
 Villa Frei
 Plaza Egaña  
 Fernando Castillo Velasco
|valign=top|
 Tobalaba 
 Cristóbal Colón
 Francisco Bilbao
 Príncipe de Gales
 Simón Bolívar
 Plaza Egaña 
 Los Orientales
 Grecia
 Los Presidentes
 Quilín
 Las Torres
 Macul
 Vicuña Mackenna 
 Vicente Valdés 
 Rojas Magallanes
 Trinidad
 San José de la Estrella
 Los Quillayes
 Elisa Correa
 Hospital Sótero del Río
 Protectora de la Infancia
 Las Mercedes
 Plaza de Puente Alto
|valign=top|
 La Cisterna 
 San Ramón
 Santa Rosa
 La Granja
 Santa Julia
 Vicuña Mackenna 
|valign=top|
 Plaza de Maipú
 Santiago Bueras
 El Sol
 Monte Tabor
 Las Parcelas
 Laguna Sur
 Barrancas
 Pudahuel
 San Pablo  
 Lo Prado
 Blanqueado
 Gruta de Lourdes
 Quinta Normal
 Cumming
 Santa Ana 
 Plaza de Armas 
 Bellas Artes
 Baquedano 
 Parque Bustamante
 Santa Isabel
 Irarrázaval 
 Ñuble 
 Rodrigo de Araya
 Carlos Valdovinos
 Camino Agrícola
 San Joaquín
 Pedrero
 Mirador
 Bellavista de La Florida
 Vicente Valdés 
|valign=top|
 Cerrillos
 Lo Valledor
 Presidente Pedro Aguirre Cerda
 Franklin 
 Bío-Bio
 Ñuble 
 Estadio Nacional 
 Ñuñoa 
 Inés de Suarez
 Los Leones 
|}

 Vagnar 

 Bildgalleri 

 Se även 
 Metro de Valparaíso (Merval), 
 Biotrén i Concepcion

 Referenser 
 Noter 

 Källor 
 Artikeln är helt eller delvis en översättning av spanskspråkiga Wikipedias version om Metro de Santiago Artikeln är helt eller delvis en översättning av engelskspråkiga Wikipedias version om Santiago Metro''

Externa länkar 
 Metro de Santiago 
 Urbanrail.net 

Tunnelbanesystem i Chile
Santiago de Chile