kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nämforsen

Nämforsen är en plats i Näsåker i Sollefteå kommun i Ångermanland, känd för sina hällristningar och den årliga musikfestivalen Urkult.

Hällristningarna
Hällristningsområdet är ett av norra Europas största, på öarna i forsen finns minst 2500 figurer inhuggna i klipporna. Vanligast är älg, men lax, fågel, hund, människor, skepp, solhjul, fotsulor och skålgropar förekommer också. Motiven bekräftar att ett fångst- och jägarfolk levt här. På södra älvstranden har arkeologerna hittat en av Norrlands fyndrikaste boplatser, med fynd som pilspetsar, knivar av järn och skrapor av skiffer och kvarts. Hällristningarna är daterade till yngre stenålder och äldre bronsålder. Fynden visar att boplatsen använts under en lång tid, från stenålder till järnålder.

Kraftverk
Nämforsen är även ett av Vattenfall AB helägt vattenkraftverk i Ångermanälven. Det stod färdigt 1947. Det är känt internationellt som det "kultiverade kraftverket". Under exploateringen räddades den unika hällristningsmiljön från kraftig förstörelse av dåvarande riksantikvarie Sigurd Curman. Under sommarmånaderna spills 125 kubikmeter vatten per sekund förbi turbinerna dagtid; det så kallade "turistvattnet", för att ge turister en chans att få uppleva hur forsen såg ut före exploateringen. 2006 provade Vattenfall om det fanns acceptans hos de lokalt boende och myndigheter för en minskning av spillet till förmån för en större elproduktion. Förslaget väckte stora protester och även länsstyrelsen i Västernorrlands län ansåg att detta skulle påverka kulturmiljön runt hällristningsområdet negativt. Vattenfall AB har inte gått vidare med förslaget.
Kraftverket har en effekt på 113 MW och har 3 aggregat med Kaplanturbiner. Fallhöjden är 22 meter.

Bildgalleri

Källor
Vattenfall.se
Vattenkraften i Sverige
, Riksantikvarieämbetet.
Med arkeologen Sverige runt, Bokförlaget Forum, 1987,

Noter

Se även
Nämforsens dämningsområde om vattenmagasinet som sjö

Externa länkar
Om Nämforsens hällristningar: Mikroorganismer, konservering och förmedling av Nämforsens hällristningar, Riksantikvarieämbetet
Nämforsen webbplats

Sollefteå kommun
Fornminnen i Ångermanland
Hällristningar i Sverige
Fornminnen från stenåldern i Sverige
Förhistoriska boplatser i Sverige
Fornminnen i Västernorrlands län
Kristusbild

Kristusbild är en konstnärlig framställning av Kristus.

Framställningen av Kristus är ett huvudtema inom den kristna konsten. I den äldsta kristna konsten avbildades han vanligen ung och skägglös, men fr.o.m. 500-talet slog en specifik Kristusgestalt igenom inom alla konstarter, skäggig och allvarlig.

Under århundradena omkring år 1000 avbildades Jesus med krona, eftersom Kristus Konungen var det drag i kristusbilden man betonade mest.

Från senmedeltiden och framåt har Kristusbilderna alltmer betonat Kristi mänskliga drag, det själsliga uttrycket har stegrats, emellanåt till det dramatiska som under barocken, och den tematiska mångfalden har ökat. Det utseende som Jesus har idag i konsten tillkom under 1800 eller 1900-talet. Det visar en finhyllt man med långt rödbrunt hår och skägg. En typisk landsman till Jesus av idag torde nog trots allt ge en uppfattning om Kristus egentliga gestalt/utseende och även om hur han skulle ha sett ut som äldre, fråntaget att hans blick aldrig går att rekonstruera bildligt.

I början såg han således ut som en ung välklädd romare ur överklassen. Därefter blev han lite skäggigt bohemisk för att så småningom bli "vite krist", konungen med svärdet i handen. Så anlände han hit till Norden. Numera framställs han i bildkonsten som en lidande döende man med anorektiska drag.

Kristen konst
Lundakonservatism

Lundakonservatism utvecklades i Lunds Nationella Studentklubb under mellankrigstiden, och lanserades nationellt genom Elmo Lindholm under hans tid som ordförande för Sveriges Nationella Ungdomsförbund.

Skolan inspirerades främst av Charles Maurras, och hans Action française, samt av katolsk sociallära. Lundakonservatismen var starkt antiliberal och fientlig mot representativ demokrati. Istället önskade den omforma samhället enligt korporativa principer.

Rörelsens idéorgan var till viss mån tidskriften Det nya Sverige, startad av Adrian Molin. 

Politiska åskådningar
Konservatism i Sverige
Per Bauhn

Per Roald Bauhn, född 23 juli 1960 i Markaryd, Kronobergs län, är en svensk filosof och debattör. Han disputerade i praktisk filosofi vid Lunds universitet 1989, blev docent i samma ämne och vid samma universitet 1996, samt blev 2004 professor i praktisk filosofi vid Högskolan i Kalmar, från 2010 Linnéuniversitetet. 

Bauhn förespråkar Chicagofilosofen Alan Gewirths teori om rättigheter. Enligt denna måste alla aktörer, just som aktörer, göra anspråk på rättigheter till frihet och välbefinnande, såsom de generellt nödvändiga villkoren för framgångsrikt handlande. Bauhns eget filosofiska författarskap har omfattat såväl moralfilosofi som politisk filosofi och estetik.   

Han har också medverkat med kultursides- och debattartiklar i Sydsvenska Dagbladet, Svenska Dagbladet, Expressen och Barometern. Bauhn har dessutom återkommande deltagit i Filosofiska rummet i Sveriges Radio.

Bauhn har i en rapport publicerad av Timbro argumenterat för att jämlikhet i rättigheter är att föredra framför jämlikhet i utfall.

I Normative Identity (2017) utvecklar Bauhn en teori om normativ identitet som i sig förenar "är" och "bör" och svarar mot ett mänskligt behov av mening. I Leva fritt och leva väl: En studie i moral, mening och mänskliga rättigheter (2020) utvecklar och försvarar Bauhn en teori om frihet och välbefinnande som grundkomponenter såväl för mänskliga rättigheter som för ett gott liv.

Per Bauhn är gift (sedan 2013) med den turkiska sociologen och kvinnoforskaren Fatma Fulya Tepe.

Bibliografi

Animal Suffering, Human Rights, and the Virtue of Justice (New York, NY: Palgrave Pivot, 2023) 
Leva fritt och leva väl: En studie i moral, mening och mänskliga rättigheter (Stockholm: Fri Tanke Förlag, 2020) 
Normative Identity (London och New York: Rowman & Littlefield, 2017) 
Gewirthian Perspectives on Human Rights (red.) (Mew York och London: Routledge, 2016) 
Till frihetens försvar: En kritik av den normativa mångkulturalismen (med Dilsa Demirbag-Sten, Stockholm: Norstedts, 2010) 
Mänskliga rättigheter och filosofi (Malmö: Liber AB, 2006) 
The Value of Courage (Lund: Nordic Academic Press, 2003) 
Multiculturalism and Nationhood in Canada: The Cases of First Nations and Quebec (med Christer Lindberg och Svante Lundberg, Lund: Lund Univ. Press, 1995) 
Nationalism and Morality (Lund: Lund Univ. Press, 1995) 
Världens terrorism (Stockholm: Utrikespolitiska institutet, 1990) 
Ethical Aspects of Political Terrorism: The Sacrificing of the Innocent (Lund: Lund Univ. Press, 1989)

Utmärkelser, ledamotskap och priser
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL, 2004)

Noter

Externa länkar

Personer från Markaryd
Födda 1960
Levande personer
Svenska filosofer under 2000-talet
Svenska professorer i praktisk filosofi
Svenskspråkiga författare
Alumner från Lunds universitet
Män
Personer verksamma vid Linnéuniversitetet
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Kritiosynglingen

Kritiosynglingen är en antik grekisk marmorskulptur föreställande en naken yngling.

Skulpturen, som vanligen dateras till cirka 480 f.Kr., påträffades vid arkeologiska utgrävningar på Akropolis i Aten på 1860-talet. Den har fått sitt namn genom sina likheter med statyer utförda av Kritios, den atenske 400-talsskulptör, vars arbeten olyckligtvis endast är kända genom senare kopior.

Kritiosynglingen är det första kända exemplet på contrapposto-användning i fristående skulptur. Det högra benet är lätt böjt i knäet, ynglingens kroppstyngd förs huvudsakligen över på det vänstra benet medan hans huvud är vridet lätt åt höger.

Se även
 Kouros

Externa länkar

Antika grekiska skulpturer
Marmorskulpturer
Skulpturer från 400-talet f.Kr.
Skulpturer i Grekland
Videokonst

Videokonst är konst där slutresultatet är rörliga bilder skapad med digital eller analog inspelningsutrustning. Det kan vara spelfilm, animering, dokumentation eller annat. Speltiden kan variera från mycket kort till lång och oändligt upprepad. Videokonst kan visas upp i form av en installation, projektion, genom en tv, eller via webben.

Videokonstinstitutioner i Sverige 
 Filmform
 Fylkingen
 Tensta konsthall
 Contemporary Småland plattform för konst
VideoGUD

Exempel på konstnärer inom videokonst 
 Vito Acconci 
 Johanna Billing
 Joseph Beuys
 Annika Larsson
Petra Lindholm
 Joanna Lombard
 Bruce Nauman
 Magnus Wassborg
 Shirin Neshat
 Andy Warhol
 Tony Oursler
 Nam June Paik 
 Pipilotti Rist
Tania Ruiz Gutiérrez
 Jonas Lundh
 Joanna Rytel 
Ann-Sofi Sidén
 Bill Viola
 Wolf Vostell
 Magnus Wallin
 Anders Weberg
 Adolf Winkelmann

Se även
Konstfilm

Källor

Noter 

 
Konst
178

178 (CLXXVIII) var ett normalår som började en onsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Commodus och Marcus Aurelius reser till Donau för att kriga mot markomannerna.
 Det första fördömandet av montanismens "kätteri" utfärdas.
 Den östkinesiska Handynastins Xiping-era efterträds av Guanghe-eran.
 I Indien påbörjas Kushanrikets nergång, varvid sassaniderna tar över Centralasien.

Födda 
 Balbinus, romersk kejsare 238

Avlidna 
 S:ta Caecilia, kristen martyr i Rom
 Song, kinesisk kejsarinna.

Externa länkar
Santa Cecilia in Trastevere

Santa Cecilia in Trastevere är en basilika i Rom, helgad åt den heliga Cecilia. Kyrkan, som är en basilica minor, är belägen i Rione Trastevere och tillhör församlingen San Crisogono.

Kyrkan ligger ovanpå ett romerskt privathus med badanläggning, som enligt legenden tillhört den heliga Cecilia. I kyrkan vördas hennes reliker. Där vördas också reliker efter påven Lucius I. I kyrkan finns också målningen Yttersta domen av Pietro Cavallini från omkring 1295.

Den första kyrkan på platsen uppfördes sannolikt på 200-talet. År 820-talet, under Paschalis I:s pontifikat, uppfördes en ny kyrka på platsen. Den renoverades på 1720-talet under Ferdinando Fugas ledning och då tillkom bland annat barockfasaden.

Källor

Noter

Externa länkar

 Churches of Rome Wiki: Santa Cecilia in Trastevere

Platser med del av helgons kropp
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Trastevere)
Kyrkobyggnader i Trastevere
Rione Trastevere
Basilica minor
Titelkyrkor i Rom
Kyrkobyggnader helgade åt den heliga Cecilia
Kyrkobyggnader invigda under 800-talet
Bessels ellipsoid

Bessels ellipsoid ("Bessel 1841") är en ofta använd referensellipsoid för Europa. Den räknades ut av Friedrich Wilhelm Bessel 1841, utifrån en mängd data insamlade över hela Europa, Ryssland och Indien, under 1831-32.

Anpassning till jordens ellipsoid 
Ellipsoiden blev snabbt gängse standard inom geodesin, eftersom den är väl anpassad till jordens ellipsoids riktiga deformation. Idag kan man med satelliter visa att Bessels deformation endast skiljer sig 700 meter längs polerna mot jorden.

 Besselellipsoiden 1841 (definierad av log A och f):
 A = 6 377 397 m
 f = 1/299,15
 b = 6 356 078 m

 Jordellipsoiden WGS 84 (definierad av A och f):
 A = 6 378 137 m
 f = 1/298,26
 b = 6 356 752 m

Geodesi
Skjåks kommun

Skjåks kommun (norska: Skjåk kommune) är en kommun i Innlandet fylke i Norge. Den ligger i landskapet Gudbrandsdalen och huvudort är Bismo. Kommunen Skjåk skapades när Loms kommun delades 1866.

Etymologi
Kommunen är döpt efter en äldre gård vid namn Skjåk (från fornnordiska Skeiðakr), då den första kyrkan byggdes där. Namnet består av skeið som betyder "hästkapplöpningsbana" och akr som betyder "odlingsfält" (jämför engelska ordet "acre").

Innan 1889 skrevs kommunnamnet "Skiaker", mellan 1889 och 1910 "Skiaaker", mellan 1911 och 1920 "Skjaak" och sedan 1921 har det stavats som idag, "Skjåk".

Historia
Skjåks historia sträcker sig bak till vikingatiden och området har ett rikt kulturarv. En gammal resväg som sträckte sig från öst till väst gick från Skjåk upp längs Raudalen och ner längs Sundalen till Stryn.

Administrativ historik 

Kommunen bildades 1866 genom en delning av Loms kommun.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats
«Skjåk» på Lokalhistoriewiki

Kommuner i Innlandet fylke
Ringebu kommun

Ringebu kommun (norska: Ringebu kommune) är en kommun i Innlandet fylke i södra Norge. Den administrativa huvudorten är Vålebru.

Administrativ historik 

Kommunen bildades på 1830-talet, samtidigt med flertalet andra norska kommuner.
1864 delas kommunen i Ringebu och Sollia kommun. 1899 överförs ett obebott område till Sollia kommun.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kommuner i Innlandet fylke
Lunds kommun, Norge

Lunds kommun (norska: Lund kommune) är en kommun i Rogaland fylke i Norge. Administrativt centrum är Moi. Socknen Lunde etablerades som kommun den 1 januari 1838 och 1 januari 1965 slogs Heskestad ihop med kommunen.

Etymologi 
Socknen är uppkallad efter en gammal bondgård vid namn Lundr på fornnordiska, då första kyrkan byggdes där. Namnet är identiskt med ordet lundr som betyder just "lund" eller "skogsdunge".

Kommunen ligger i södra delen av Rogaland fylke, mellan Kristiansand och Stavanger, och gränsar till Sirdal, Flekkefjord, Sokndal och Eigersunds kommuner. Kommunen är känd som industrikommun där andelen industrisysselsatta är bland de högsta i landet.

Se även 
 Dalane, norskt landskap där Lunds kommun ingår
 Hovsvatnet, insjö i kommunen
 Teksevatnet, insjö i Lunds och Eigersunds kommun

Källor

Externa länkar 

Kommunfakta från Norges statistiska centralbyrå

Kommuner i Rogaland fylke
Rökelsevägen

Rökelsevägen, även Olibanumvägen, är en antik handelsväg mellan nordöstra Afrika, sydligaste delen av Arabiska halvön och Medelhavet. Längs leden transporterades bland annat råvaror för dofter till rökelse och smörjelse som olibanum och myrra. Det är en av de äldsta handelsvägarna i världen.

Delar av denna karavanled, Rökelsevägen i Negev, är upptagen i Unescos lista över världsarv i Israel. De fyra nabateiska städerna Haluza, Mamshit, Avdad och Shivta tillsammans med tillhörande befästningar och jordbruksområden i Negevöknen är utspridda längs rökelsevägen genom Israel. Tillsammans reflekterar de den mycket lönsamma handeln med varor från Sydarabien till Medelhavsområdet som blomstrade från 200-talet f.Kr. till 100-talet e.Kr. Med spåren av deras sofistikerade konstbevattningssystem, tätortsbebyggelse, fort och karavaner vittnar de om sättet på vilket öknen befolkades med handel och jordbruk.

Utefter den rökelsevägen transporterades rökelse och myrra lastat på kameler från sitt ursprungsområde i sydligaste Arabiska halvön norrut utefter den västligaste kanten av halvöns stora öknar genom Marib, Asir och Hedjas. Vid den nabateiska klippstaden Petra i dagens Jordanien norr om Akabaviken delade sig rökelsevägen i två grenar som ledde till Palestina och hamnstaden Gaza vid Medelhavet respektive Damaskus i Syrien. Viktiga handelsstationer utefter karavanleden var Sana, Mecka och Petra. Karavanerna medförde dessutom kryddor, guld och andra lyxvaror som skeppats från Indien och Sydostasien till hamnarna vid Arabiska halvöns kust utmed Arabiska havet. Enligt berättelser från antiken tog det 100 dagsmarscher för en karavan att färdas den 3.400 km långa vägen från kusten vid Arabiska havet till Gaza. 

Med portugisernas upptäckt av sjövägen till Indien på 1500-talet förlorade rökelsevägen i betydelse för världshandeln.

Världsarv i Israel
Asiens historia
Handelsvägar
Scatsång

Scatsång, ett sätt att sjunga som mest förekommer inom jazz. Den som scatsjunger improviserar en melodislinga på samma sätt som instrumentalsolister gör inom stilen. Genom scatsång kan sångaren växelspela med instrumenten på samma villkor som dessa. Graham Collier definierar scatsång som ”improviserad sång i instrumental stil på meningslösa stavelser”. Alternativa uttryck för scatssång är riffsång eller bopsång.

Enligt en flitigt spridd myt skulle scatsången ha "uppfunnits" av Louis Armstrong då denne vid inspelningen av Heebie Jeebies (28 februari 1926) tappade texten till sången och i stället för att avbryta improviserade  stavelser utan verbal betydelse. Även om Armstrongs sång denna gång kom spontant, sade han själv att han hade "scatat" sedan han var barn, och det brukar anses för avfärdat att scatsången skulle ha uppstått som en olyckshändelse. Att detta inte var den första gången någon sjöng scat bevisas av ett flertal äldre skivinspelningar. Den svarte musikern Don Redman "scattade" till exempel på en inspelning med Fletcher Henderson 1924 och den vite sångaren och ukelelespelaren Cliff Edwards ("Ukelele Ike") använde sig på många av sina inspelningar från tidigt 1920-tal av ett slags instrumenthärmande nonsenssång som han kallade "effin".

Den allra tidigaste belagda inspelningen av scat gjordes dock redan 1911 av den vite ragtimesångaren Gene Greene på dennes inspelning av King Of The Bungaloos. Man tror vidare att Greene i sin tur fått idén från pianisten och sångaren Ben Harney, vilken var aktiv redan på 1890-talet.

Även om Armstrong alltså inte uppfann scat var han en viktig spridare och popularisator av scatsången från 1920-talet och framåt. Senare blev även Ella Fitzgerald en framstående scatsångare, liksom  Cab Calloway och Dizzy Gillespie. Bland nutida musiker som ägnar sig åt scatsång finns Al Jarreau. Scatman John hade listframgångar med sin mera popinriktade scatsång i mitten av 1990-talet då hans album sålde över 2,5 miljoner exemplar.

Referenser 

Jazz
Sång
Lamar Alexander

Andrew Lamar Alexander, Jr. är en republikansk senator.

Lamar Alexander föddes i Maryville, Tennessee 1940 och tog examen ifrån Vanderbilt University 1962. Efter studier i juridik vid New York University Law School arbetade han en tid som notarie åt John Minor Wisdom vid New Orleans appellationsdomstol, innan han tog steget in i politiken och började arbeta åt senator Howard Baker. 

Alexander var Tennessees guvernör 1979 till 1987 och USA:s utbildningsminister i George H. W. Bush regering 1991-1993. 

Redan 1974 hade Lamar Alexander försökt bli Tennesses guvernör, men förlorade mot demokraten Ray Blanton. Inför valet 1978 bytte han helt stil och blev känd i hela USA för sin kampanj som byggde på att han bokstavligen gick över hundra mil i en nu berömd röd och svart skogsarbetarskjorta.

Två gånger har Lamar Alexander försökt att bli republikanernas presidentkandidat, 1996 och 2000, men drog båda gångerna tidigt sig ur primärvalen. 

År 1969, gifte sig Alexander med Honey Buhler. Paret har fyra barn.

USA:s senat 
År 2002 valdes han in i senaten.

Enligt National Journal 2009 röstnings bedömning, rankades Alexander som den 32:e mest konservativa medlemmen i senaten.

Den 17 december 2018, meddelade Alexander att han inte kommer att söka omval för en fjärde mandatperiod i senaten år 2020.

Referenser

Externa länkar

Biografi på National Governors Associations webbplats
biografi på den amerikanska kongressens webbplats, Biographical Directory of the United States Congress

Guvernörer i Tennessee
Ledamöter av USA:s senat från Tennessee
Amerikanska presidentkandidater
Amerikanska republikaner
USA:s utbildningsministrar
Amerikanska politiker under 1900-talet
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från Maryville, Tennessee
Födda 1940
Levande personer
Män
Strands kommun

Strands kommun (norska: Strand kommune) är en kommun i Ryfylke, Rogaland fylke och gränsar till Hjelmelands kommun och Forsands kommun. Över fjorden ligger Sandnes kommun, Stavangers kommun, Rennesøy kommun och Finnøy kommun. Centralort och administrativt centrum är Jørpeland. Därutöver finns tätorten Tau.

Den 1 januari 2020 utökades kommunen med delar av Sognesand och Forsand samt Kolbygda från tidigare Forsands kommun.

Referenser

Externa länkar

Kommuner i Rogaland fylke
Strands kommun
Ølen

Ølen eller Ølensjøen är en tätort belägen på halvön Haugalandet längst norrut i Rogaland fylke. Den utgör sedan 2006 centralort för Vindafjord kommun. Före 2006 var den centralort i Ølens kommun.

Ortnamnet var Aalund (Ålund) respektive Aalundssøen fram till slutet av 1800-talet. Nerheimstunet är ett bygdemuseum utanför samhället, år 1326 skrivet Niarðhæim efter guden Njord i fornnordisk mytologi. En kyrka var belägen där fram till 1874, då den ersattes av nya kyrkan nere vid sjön.

Orten har yrkesgymnasium (videregående skole), idrottshall och simhall. Industrier finns främst i grannsamhället Ølensvåg, som har hamn för underhåll av oljeplattformar.

Externa länkar 
Vindafjord kommun

Orter i Rogaland fylke
Vindafjords kommun
Vindafjords kommun

Vindafjords kommun (norska: Vindafjord kommune) är en kommun i Rogaland fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Vikedal. Från och med 1 januari 2006 är tidigare Ølens kommun sammanslagen med Vindafjord.

Referenser

Kommuner i Rogaland fylke
Brasiliens Grand Prix 1998

Brasiliens Grand Prix 1998 var det andra av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1998.

Rapport
McLaren-förarna Mika Häkkinen och David Coulthard imponerade och dominerade tävlingen i Brasilien. Innan tävlingen utbröt strid om deras bromssystem, vilket tvingade dem att ändra det men trots det blev det en dubbelseger. Michael Schumacher i Ferrari kom trea i loppet, en dryg minut efter.

Resultat
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes , 10 poäng 
 David Coulthard, McLaren-Mercedes, 6
 Michael Schumacher, Ferrari, 4
 Alexander Wurz, Benetton-Playlife, 3
 Heinz-Harald Frentzen, Williams-Mecachrome, 2
 Giancarlo Fisichella, Benetton-Playlife, 1
 Jacques Villeneuve, Williams-Mecachrome 
 Eddie Irvine, Ferrari 
 Jean Alesi, Sauber-Petronas
 Jan Magnussen, Stewart-Ford 
 Johnny Herbert, Sauber-Petronas (varv 67, kroppsligt)

Förare som bröt loppet
 Olivier Panis, Prost-Peugeot (varv 63, motor)
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford (56, växellåda)
 Ricardo Rosset, Tyrrell-Ford (52, växellåda)
 Esteban Tuero, Minardi-Ford (44, gasspjäll)
 Pedro Diniz, Arrows (26, växellåda)
 Toranosuke Takagi, Tyrrell-Ford (19, motor)
 Mika Salo, Arrows (18, motor)
 Jarno Trulli, Prost-Peugeot (17, bränslepump)
 Shinji Nakano, Minardi-Ford (3, snurrade av)
 Ralf Schumacher, Jordan-Mugen Honda (0, snurrade av)

Förare som diskvalificerades 
 Damon Hill, Jordan-Mugen Honda (varv 70, undervikt)

VM-ställning

Källor 

 

1998 i Brasilien
Brasiliens Grand Prix
Bjerkreims kommun

Bjerkreims kommun (norska: Bjerkreim kommune) är en kommun i Rogaland fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Vikeså. 

Kommunen ligger i landskapet Dalane.

Referenser

Kommuner i Rogaland fylke
Time kommun

Time kommun (norska: Time kommune) är en kommun i Rogaland fylke i Norge. Kommunens (ursprungligen socknens) namn kommer av en äldre gård vid namn "Time" (fornnordiska: Þímin eller Þímvin), då den första kyrkan byggdes där. Förledets betydelse är okänt, men "vin" betyder äng eller betesmark.

Tätorter
 Bryne (centralort)
 Frøyland
 Kvernaland
 Lyefjell
 Undheim

Referenser

Externa länkar

Kommuner i Rogaland fylke
Time kommun
M/S SNAV Adriatico

M/S SNAV Adriatico är en kombifärja som gått på flera linjer för Stena Line och gick senast i trafik för på linjen Karlskrona - Gdynia som M/S Stena Baltica mellan 2002 och 2011.

Adriatico byggdes år 1986 som M/S Koningin Beatrix och sattes in på linjen Hoek van Holland - Harwich för det nederländska rederiet SMZ. 1989 övertogs linjen och fartyget av Stena Line. En omfattande renovering och ombyggnad genomfördes år 2005. Passagerarutrymmerna reducerades till förmån för bildäck. På de kvarvarande passagerardäcken byggdes bland annat nya hytter, nattklubb, restauranger, och ombordbutik.

Fartyget låg mellan augusti 2011 och februari 2013 upplagd i Lysekil, bekvämlighetsflaggat i Bahamas med hemmahamn i Nassau. Den sjunde februari 2013 klockan 01:00 avgick Stena Baltica mot Italien för att sättas i trafik av rederiet SNAV mellan Italien och Kroatien. Hon seglar på linjen mellan Ancona-Split.  Fartyget gavs namnet SNAV Adriatico och seglade till en början under cypriotisk flagg, men fick senare italiensk flagg. Sedan 2014 är hon insatt i centralamerika.

Faciliteter ombord
 Shopping
 Bar / Kafé
 Restaurang
 Underhållning / Aktiviteter
 Lekrum
 Spelautomater
 Storbilds tv
 Konferens
 Bankomat
 Växlingskontor

Se även

Referenser
 faktaomfartyg.se  (läst 2009-04-26)

Passagerarfartyg
Fartyg sjösatta 1985
Fartyg byggda i Nederländerna