kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Slovakiska

Slovakiska (, slovenčina) är ett västslaviskt språk som talas av cirka 5,5 miljoner människor, de flesta i Slovakien. 

Sedan 1 maj 2004 är slovakiskan officiellt språk i EU. De västliga och centrala dialekterna, vilka talas i upplandet kring Bratislava, är förståeliga även för personer som talar tjeckiska.

Slovakiska är nära besläktat med grannspråket tjeckiska, och förståelsegraden liknar den mellan danska och norska.

Utbredning 
Det slovakiska språket talas av mellan 5,2 och 7,2 miljoner människor (den sista siffran inkluderande andraspråkstalare). 4,7 miljoner av modersmålstalarna bor i Slovakien, 500 000 i Tjeckien, 100 000 i Ungern, 20 000 i Polen och 80 000 i Serbien.

I Nordamerika finns cirka 440 000 utvandrade slovaker (400 000 i USA och 40 000 i Kanada), och av dessa använder många slovakiska som hemspråk. Antal andraspråkstalare av slovakiska inom Europeiska unionen var 2012 cirka 345 000.

Varianter och historia 
Traditionellt brukar slovakiskan delas in i tre olika dialektgrupper. Dessa är västslovakiska (som är mycket snarlik mährisk tjeckiska), östslovakiska (påverkad av polska) och centralslovakiska.

Centralslovakiska utgjorde basen för det officiella slovakiska skriftspråk som Lūudovít Štúr introducerade 1843. Dessförinnan hade tjeckiska varit det skriftspråk som slovakerna använde sig av, även om försök bland annat vid Trnavas universitet under 1600- och 1700-talen försökte introducera slovakisk skrift i psalmböcker och liknande kyrkoböcker. Štúrs nyskapelse (som sattes på pränt genom Martin Hattalas slovakiska grammatik 1852) blev dock snabbt accepterad som norm för modern slovakiska.

Slovakiskan är ålderdomligare än tjeckiskan, sett fonologiskt och morfologiskt, och en del ljudförändringar motsvaras endast av liknande utvecklingar i sydslaviska språk. Grammatiskt sett är dock slovakiskan mycket lik tjeckiskan. Även ordförråden i de båda språken är i hög grad desamma; däremot har slovakiskan fått influenser från ungerskan som inte nått tjeckiskan.

Ortografi 
Språket skrivs med en variant av det latinska alfabetet. Det inkluderar tre digrafer dz, dž och ch som räknas som egna bokstäver och sorteras efter d respektive h i bokstavsordningen. Fyra olika diakritiska tecken används (ˇ, ´, ¨, ^).

 Hake (mäkčeň) markerar antingen palatalisering eller ändrar en alveolar frikativa till en postalveolar. I tryckta texter kan haken se ut på två olika sätt: (1) č, dž, š, ž, ň och (2) ľ, ď, ť (som mer liknar en apostrof), men det är bara en konvention. I handskrivna texter används alltid den första formen. För att underlätta utelämnas haken i ett antal vanliga bokstavskombinationer. 

 Akut accent (dĺžeň) markerar långa vokaler. Den kan förekomma ovanför alla vokaler utom ä. Den kan också förekomma ovanför l och r vilka då räknas som vokaler.

 Prickar (prehláska) används endast i kombination med a som då uttlas mer slutet ([æ] eller [ɛ]).

 Cirkumflex (vokáň) används endast i kombination med o som då blir till en diftong [u̯o].

Uttal

Referenser 

Slaviska språk
Europeiska unionens officiella språk
Språk i Slovakien
 
Subjekt–verb–objekt-språk
Hélène Goudin

Helene (Hélène) Claire Goudin, född 25 november 1956 i Belgien, var en svensk grundskollärare som mellan 2004 och 2009 var EU-parlamentariker för Junilistan. Hon betecknar sig också som socialdemokrat.

Goudin är engagerad i jaktfrågor. Hennes varning kort före EU-valet 2004 i tidningen Svensk Jakt om att EU vill införa hårdare jaktlagar i Sverige anses vara en orsak till Junilistans succé.

Goudin är änka och har tre söner (Louis Goudin, Jacques Goudin och Pierre Goudin). Hon bor i Piteå. Hon talar franska, spanska och engelska.

Källor

Externa länkar
 Junilistan - Hélène Goudin

Kvinnor
Födda 1956
Svenska socialdemokrater
Ledamöter av Europaparlamentet från Sverige för Junilistan
Ledamöter av Europaparlamentet 2004–2009
Levande personer
Personer från Bryssel
Hjärup

Hjärup är en tätort i de västra delarna av Staffanstorps kommun, mellan Lund och Malmö.

Historia
Det äldsta belägget för ortnamnet Hjärup härrör från 1164 då byn omnämns som Hyathorp. Förleden kan möjligen härledas till ett mansnamn; efterleden torp antas allmänt syfta på ”nybygge”. Bebyggelsen består i huvudsak av villor, som började byggas på 1960-talet vid det dåvarande torpet Hjärup.

Befolkningsutveckling

Samhället
I Hjärup byggs sedan 1990-talet bostadsområdet Jakriborg. Det är uppmärksammat för att husen är byggda i hansastil, en sorts efterlikning i modern tid (pastisch) av den medeltida bebyggelsen i äldre hansastäder. I Jakriborg hålls varje år en Irländsk festival samt en julmarknad två helger före jul.

I Hjärup står även en vikingatida runsten, Uppåkrastenen.

I Hjärup finns den kommunala högstadieskolan Hjärupslundsskolan som tar emot elever från åk 7-9. Här finns även bibliotek. Hjärups skola är en kommunal F-6 skola belägen i centrala byn. I närliggande lokaler finns Montessoriskola för åk F-6. Kulturskolan ligger väster om Jakriborg med plats för elever från förskola till åk 9. Den nybyggda kommunala Uppåkraskolan invigs vid skolstarten 2016. Utöver detta finns även ett flertal förskolor, såväl privata som kommunala.

Föreningslivet i Hjärup innefattar Uppåkra IF med aktiviteter så som tennis, basket och i synnerhet fotboll. Den nya fotbollsanläggningen Uppåkravallen i nordöstra Hjärup invigdes hösten 2014.

Busstrafik 
Skånetrafikens regionbusslinjer trafikerar Hjärup.

Tåg
Pågatågen har en station i Hjärup.

Jakriborg
Huvudartikel: Jakriborg
Bebyggelsen i Hjärup låg till början av 2000-talet på den östra sidan av järnvägen. I början av 2000-talet byggdes flerfamiljshusområdet Jakriborg omedelbart väster om järnvägsstationen. Området har en tät bebyggelse av medeltidskaraktär och ungefär 800 invånare.

Hjärups station
Hjärups station anlades som Uppåkra station vid Södra stambanan på ett område på den skånska slätten utan tätortsbebyggelse. Stationshus och stinshus byggdes 1910. Bebyggelsen i stationens närhet var fortfarande obetydlig i början av 1900-talet. I början av 1950-talet fanns i samhället ett trettiotal hus. En ny station för pendeltåg (Pågatågen) har senare byggts omedelbart söder om den numera nedlagda äldre stationen. Arbete pågick för en utbyggnad av södra Stambanan där sträckan mellan Klostergården och Malmö skall byggas ut med ytterligare två spår. För mellanliggande stationer, inklusive Hjärup. innebarr detta en ombyggnation av stationsområdet. Däremot finns planer på att utöka antalet tågavgångar när ny tidtabell släpps 10 december 2023.

Personer från orten
Från Hjärup kommer bland andra musikern, skådespelaren och estradpoeten Emil Jensen och innebandyspelaren Niklas Jihde samt serietecknaren, komikern och rapparen Simon Gärdenfors. Även poeten Anna Axfors är bosatt i Hjärup.

Se även
Uppåkra socken

Källor

Noter

Externa länkar 

Hjärups byalags webbplats

Orter i Öresundsregionen
Orter i Staffanstorps kommun
Tätorter i Sverige
Ritz

Ritz kan syfta på:

Ritz (musikgrupp) – en svensk musikgrupp under 1980-talet 
Musikmagasinet Ritz –  en rocktidskrift som utgavs i Göteborg 1984-85
Ritz (hotell i Paris) – ett hotell i Paris
Ritz (hotell i London) – ett hotell i London
Ritz (Arvika) – ett kulturhus i Arvika
Ritz (rockklubb) – en rockklubb i Stockholm på 1980-talet
Ritz, Åbo - tidigare biograf i Åbo
Karl Nordström

Karl Fredrik Nordström, född 11 juli 1855 på Hoga, Stenkyrka socken, Tjörn, död 16 augusti 1923, var en svensk målare känd för sitt landskapsmåleri och skildringar av fiskarfamiljer i Bohuslän. Han var ordförande för Konstnärsförbundet 1896–1920 och tillhörde på 1890-talet den så kallade Varbergsskolan.

Biografi 
Karl Nordström växte upp på Tjörn och kom som 20-åring till Stockholm för att studera vid Konstakademien där han bland annat handleddes av Edvard Perséus. Åren 1880–1882 bedrev han egna studier på olika orter i Frankrike, där han studerade impressionisternas måleri och återvände därefter till Sverige 1884–1886. 

År 1886 gifte han sig med konstnären Tekla Lindeström (1856–1937). Paret verkade med bland andra Carl Larsson i den svenska konstnärskolonin i Grez-sur-Loing. Parets dotter Elsa blev sedermera även hon konstnär, flyttade till Frankrike och gifte sig där. Åren 1886–1888 var paret bosatt på Tjörn och 1888–1892 mestadels på Skansen på Djurgården. Efter detta återvände han till Tjörn och tillbringade somrarna 1893–1895 i byn Appelvik söder om Varberg tillsammans med Nils Kreuger och Richard Bergh vilka kommit att kallas för den så kallade Varbergsskolan. Från denna tid märks verk som Varbergs fäste, Skymningsmotiv från Varberg, Natt, Granngårdarna i Appelvik, Solglitter på havet och Borreberg på Tjörn.

Karl Nordström var en av grundarna och en av de ledande i Konstnärsförbundet och dess ordförande 1896–1920. Han var även lärare på Konstnärsförbundets målarskola i början av 1900-talet där han bland annat hade konstnären Tor Bjurström som elev. Karl Nordström var även nära vän till August Strindberg.

Efter 1910 började Nordström influeras av de expressionistiska strömningarna inom måleriet. Färganslaget blev lättare och mer växlande. 

År 1920 företog makarna Nordström en resa till Frankrike där de kom att stanna i två år. En längre tid tillbringade de i Villefranche-sur-mer vid Rivieran. Därtill uppehöll man sig i Ardèche, bland annat i Le Cheylard, Paris och Provins. 

I hans franska studier från de senare åren blandas känslig valörrikedom och uttrycksfullt allvar. Lika personliga som hans målningar var hans teckningar, oftast kolteckningar, ibland med antydan till färg. Med starka förenklingar av motiven lyckades han åstadkomma en stor uttrycksrikedom. 

Nordström är begravd på Norra begravningsplatsen.

Hans verk finns i dag att beskåda på bland annat Nationalmuseum, Prins Eugens Waldemarsudde, Thielska galleriet, Norrköpings konstmuseum, Göteborgs konstmuseum och Billströmska folkhögskolan.

Karl Nordströms väg i Södra Ängby, Stockholm och Karl Nordströms väg i Varberg är uppkallade efter Karl Nordström.

Bilder

Källor

Externa länkar 

 

Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1855
Avlidna 1923
Män
Hedersledamöter vid Göteborgs nation i Uppsala
Personer från Stenkyrka socken, Bohuslän
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Representerade vid Thielska galleriet
Representerade vid Prins Eugens Waldemarsudde
Ingela Forsman

Ingela Birgitta "Pling" Forsman, född 26 augusti 1950 i Essinge församling, Stockholm, är en svensk musiker. Hon har tidigare varit verksam som sångerska, musikproducent och sångarrangör, men är numera mest känd som sångtextförfattare inom populärmusiken.

Biografi
Forsman debuterade som fyraåring i Sven Jerrings radioprogram "Barnens brevlåda". Hon var i tonåren medlem i tjejtrion Bambis, med vilken hon 1968 spelade in singeln Kärlek är det enda jag kan ge/Du och jag (Sonet Records). Gruppen turnerade i folkparkerna och spelade även i Öst- och Västtyskland. Hon försökte därefter inleda en solokarriär, vilket 1972 resulterade i tre singlar i eget namn, utgivna på skivbolaget Decca. Under 1970-talet var hon främst verksam som producent och arrangör, bland annat åt den då framgångsrika visgruppen Small Town Singers.
 
I mitten av 1970-talet hade Forsman även börjat skriva sångtexter. Den första var texten var till Lasse Holms låt Minns dej som du var, vilken bland annat blev en framgång framförd av Mats Rådberg. Mellan 1981 och 2021 har 40 av hennes texter tävlat i den svenska Melodifestivalen, varav tre (Bra vibrationer (1985), Se på mig (1995) och Kärleken är (1998)) har vunnit. Hon har även skrivit texten till en psalm, Blomningstid (nr 943 i "Psalmer i 2000-talet"), samt två barnböcker. 

Bland dem som hon samarbetat med melodifestivalsbidragen kan nämnas Lasse Holm, Bobby Ljunggren, Nanne Grönvall, Michael Saxell och Agnetha Fältskog. 

Forsman har även skrivit svenskspråkiga sångtexter till flera av Disneys filmer från senare år. Sedan premiären av Sjuan är hon en av två hallåröster i kanalen, hon arbetade en tid på 1990-talet som hallåa på TV4.


Melodifestivalbidrag

Se även 
:Kategori:Låtar av Ingela Forsman

Källor

Externa länkar 
 
 Porträttet - Ingela "Pling" Forsman på STIM:s hemsida.

 
Svenska popsångare
Svenska musikproducenter
Svenska psalmförfattare
Svenska sångtextförfattare
Sommarvärdar 2003
Brommabor
Deltagare i Melodifestivalen
Födda 1950
Levande personer
Kvinnor
Musiker från Stockholm
Låtskrivare som deltagit i Eurovision Song Contest
Svenska musiker under 1900-talet
Svenska musiker under 2000-talet
Gråmanstorp

Gråmanstorp är en småort i Klippans kommun och kyrkby i Gråmanstorps socken i Skåne. Här ligger Gråmanstorps kyrka.

Gråmanstorp har tidigare hetat gormanstorp. Enligt sägner fanns det en vikingahövding boende där som hette just Gorm.

Noter

Orter i Klippans kommun
Småorter i Sverige
Vesir

Vesir (ibland även visir, med flera andra stavningar; ordet kommer av medelpersiskans vichir från avestiska vicira, till europeiska språk via osmanska vezir) är, främst historiskt, en titel för en i flera riken i Mellanöstern högt uppsatt politisk rådgivare åt en härskare, såsom en kejsare (shah), kalif, emir, eller sultan.

Titeln uppkom troligen i det antika Persien (på persiska وزیر, wazīr)  såsom kungens rådgivare under sasaniderna. Det främste av alla sasanidiska vesirer var Bozorgmehr Bokhtagan (medelpersiska: Wuzurgmihr ī Bōkhtagān), som är omtalad i persiska och arabiska historieverk.

Titeln vesir förknippas även med muslimska riken, även om titeln stundom tillskrives ett flertal liknande, utomeuropeiska rådgivare, trots att dessa aldrig hade något egentligt samröre med titeln. Regeringen i det Osmanska riket, kallad Divanen, bestod av ett råd av vesirer under ledning av en storvesir som ansvarade inför sultanen och agerade en sorts premiärminister.

Idag används titeln vesir för ministrar i Pakistan. 

Osmanska riket
Titlar i statsförvaltning
Politiska titlar
Visir

Visir är ett ansiktsskydd, som oftast är monterat på hjälmar, både på medeltida rustningar och på moderna skyddshjälmar. Visir kan vara uppfällbara, fasta, eller – som visir för sjukvårdsbruk – direkt burna på huvudet. 

Nutida hälsning med honnör symboliserar öppnandet av ett visir.

Bildgalleri – äldre visir

Bildgalleri – moderna visir

Källor

Noter

Se även
Bogvisir - som finns framtill på en del Ro-Ro-färjor.
Skyddsutrustning

Skyddsutrustning
Militär utrustning
Hjälmar
Ljungbyhed

Ljungbyhed är en tätort i Klippans kommun i Skåne län.

Ljungbyhed har länge präglats av sin karaktär som militär övningsplats. På senare år har dock den militära närvaron minskats.

Historia
Ljungbyhed var först övningsplats för Norra skånska infanteriregementet fram till 1923 och för de skånska kavalleriregementena. Från 1925 blev Ljungbyhed förläggningsplats för 5:e flygskolekåren.

Armén försvann från Ljungbyhed 1952 och Krigsflygskolan vid flygvapnet flyttade till Ängelholm 1998. 

Ljungbyhed var och är beläget i Riseberga socken och ingick efter kommunreformen 1862 i Riseberga landskommun. I denna inrättades 21 december 1934 Ljungbyheds municipalsamhälle som sedan upplöstes 31 december 1962.

Befolkningsutveckling

Näringsliv
Det finns verksamhet på Ljungbyheds flygplats. Bland annat driver Trafikflyghögskolan, GreyBird Pilot Academy, trafikflygarutbildning för civil luftfart i Lunds universitets regi. Det finns även en flygklubb, och i Klippans gymnasiums regi drivs flygteknikerutbildning på gymnasienivå.
Delar av flygplatsen drivs i dag av ett företag som heter Ljungbyhed Park, som använder området för olika sorters event.

Sevärdheter
En liten bit norr om Ljungbyhed ligger Herrevadskloster. Klostret uppfördes i mitten av 1100-talet av Cistercienserorden. Tycho Brahe har studerat i klostret. I Ljungbyheds östra del, vid Rönne å, ligger Spångens gästgiveri, känt från filmen Kalle på Spången.

Personer från Ljungbyhed 
 Enoch Thulin, ingenjör och flygpionjär.

Bildgalleri från Ljungbyheds förläggningsplats

Se även
Riseberga socken

Noter

Externa länkar 
Ljungbyhed.net
F5 Ljungbyhed

Ljungbyhed
Tätorter i Sverige
Kalifat

Kalifat (, khilāfa) kallades de muslimska riken som styrdes av en kalif, det vill säga en ledare som gjorde anspråk på religiös såväl som politisk överhöghet som "ställföreträdare", den titel Abu Bakr tog när han efterträdde den islamiske profeten Muhammed som muslimernas andliga och världsliga ledare år 632.

Teoretiskt skulle kalifatet organiseras som konstitutionell teokrati där statsöverhuvudet, kalifen, skulle regera i enlighet med Medinakonstitutionen som utfärdades av Muhammed cirka år 622. 

Enligt traditionell sunnitisk islam skulle folkvalda kalifer regera medan man inom shiaislam menar att ättlingar till Muhammed, ärftliga och av Gud utvalda imamer, skulle spela den rollen. Shiamuslimer anser att Gud och profeten valde ut Ali ibn Abi Talib som vali, och att han blev den förste efterträdaren i händelsen i Ghadir Khumm.

Historik 
Det ursprungliga kalifatet var en stat som existerade i Mellanöstern och Nordafrika från 632 till 1258 då mongolerna invaderade Mellanöstern och förintade abbasidkalifatet. Några år därefter återupprättades i Egypten ett kalifat som styrdes från Kairo och den islamiska makten försköts under de två följande århundradena från Bagdad till Egypten och Syrien. Området erövrades 1517 av Ottomanska riket vars sultan då utnämnde sig till kalif. Detta ottomanska kalifat varade till 1924 då Turkiets president Kemal Atatürk avskaffade kalifatinstitutionen. 

Den gren av umayyaderna, som från 755 regerade i Spanien, och andra furstar som antog titeln kalif, anses av de flesta sunniter idag endast som så kallade "motkalifer", vilka inte innehade kalifatets andliga och egentligen konstituerande del, imamatet.

Terrororganisationen Isis (Islamiska staten i Irak och Syrien) utropade år 2014 ett lokalt kalifat, som existerade till 2019, men som aldrig erkändes av större delen av världens muslimer.

Kronologi 632-1924 
Muhammed 570-632

Se även 

 Efterträdandet av Muhammed

Källor 
 
 Eduard K. M. von Zambaur, Manuel de généalogie et de chronologie pour l'histoire de l'Islam, Hannover 1927
 Clifford E. Bosworth, The Islamic dynasties, a chronological and genealogical handbook, Edinburgh 1980

 
Islamiska termer
Volvo Powertrain


Volvo Powertrain Aktiebolag är ett svenskt dotterbolag inom AB Volvo-koncernen som utvecklar och levererar drivlinekomponenter till alla företagen inom AB Volvo (Volvo Lastvagnar, Renault Trucks, UD Trucks (före detta Nissan Diesel), Mack Trucks, Volvo Construction Equipment och Volvo Penta).

Med drivlinekomponenter menas motorer, växellådor och drivaxlar.

Bolaget tillhörde förut Volvo Lastvagnar men bröts sedan ut för att bli en underleverantör till bolagen inom AB Volvo. Tillverkning sker i bland annat Skövde och Köping och utveckling i Göteborg och Lyon, Frankrike.

Galleri

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Powertrain
Företag bildade 1897
Företag i Skövde kommun
Företag i Göteborg
Stidsvig

Stidsvig är en tidigare tätort i norra delen av Klippans kommun i Skåne län. Vid 2015 års tätortsavgränsning hade bebyggelsen vuxit samman med Östra Ljungbys tätort.

Motorvägen på E4:an går förbi Stidsvig.

Stidsvig var före 1684 tingsplats för Norra Åsbo härad.

Befolkningsutveckling

Näringsliv
I Stidsvig finns bland annat världens största gelatinfabrik, Gelita Sweden (före detta Extraco – fram till 1968 Stidsvigs limfabrik) som tillverkar gelatin av grissvål
och inte slakteriavfall.

Se även
Östra Ljungby socken

Noter 

Orter i Klippans kommun
Tidigare tätorter i Sverige
Östra Ljungby

Östra Ljungby är en tätort i norra delen av Klippans kommun och kyrkby i Östra Ljungby socken i Skåne, belägen vid motorvägen på E4:an mellan Åstorp och Örkelljunga.

Befolkningsutveckling

Samhället
Här ligger bland annat Östra Ljungby kyrka, en naturbruksgymnasieskola, ett industriområde, en grundskola, en busstation, en fd Gulfmack som numera är gatukök och pizzeria samt ett friluftsbad.

Personer från orten
Sångerskan Marie Fredriksson flyttade till Östra Ljungby som fyraåring. Hennes föräldrar har även ägt en inspelningsstudio i byn.

Källor

Fotnoter

Östra Ljungby
Tätorter i Sverige
VCC

VCC har flera betydelser:

 Video Compact Cassete (VCC).
 Volvo Car Corporation (VCC).
 Venture Capital Corporation VCC Oy (VCC).
Prince of Wales Trophy

Prince of Wales Trophy är ett årligt pris som sedan säsongen 1993/1994 ges till Eastern Conference-mästarna i National Hockey League, det vill säga det lag som når Stanley Cup-finalen. 

Trofén donerades av Hans Kunglig Höghet Prinsen av Wales (senare Edvard VIII av England) 1924.  

Den introducerades som en trofé till vinnaren av grundserien i den amerikanska divisionen i NHL, men förändrades till att ges till vinnaren av grundserien när NHL säsongen 1938/1939 blev en enda division. 

När NHL utökades säsongen 1967/1968 och delades upp i Western Division och East Division, gavs Wales Trophy till vinnaren efter grundserien av East Division. 

Säsongerna 1974/1975-1980/1981 gick trofén till vinnaren efter grundserien av den conference som bar troféns namn.

Säsongerna 1981/1982-1992/1993 tilldelades trofén Stanley Cup-finalisten från Wales Conference.

Vinnare av Wales Trophy 

NHL:s troféer och priser
Priser och utmärkelser instiftade 1924
Färingtofta

Färingtofta är en småort i Klippans kommun och kyrkby i Färingtofta socken i Skåne belägen cirka 2 mil sydost om Klippan. I Färingtofta ligger annat Färingtofta kyrka.

Färingtofta Skola lades ner sommaren 2014.

Färingtofta har en idrottsförening som heter Färingtofta idrottsklubb (FIK).

Idrottsplatsen heter Snälleröds IP och anlades 1949. På platsen låg tidigare ett säteri som bland annat tillverkade stångtackor. En sådan finns bevarad som minne på idrottsplatsen.

Noter

Externa länkar
Faringtofta.nu (lokal webbplats)

Orter i Klippans kommun
Småorter i Sverige
Bonnarp

Bonnarp är en småort i Riseberga socken i Klippans kommun, 3 kilometer väster om Ljungbyhed. Utmärkande för byn är att man aldrig genomförde skifte i byn, varför byns kärna är välbevarad. Tidigare stavning var Bonarp. Norr om byn ligger Bonnarps hed, känt som övnings- och lägerplats för det värvade Kronprinsens husarregemente 1772–1913. Strax väster om byn ligger Bonnarpssjön.

Noter

Orter i Klippans kommun
Småorter i Sverige
Igelösa

Igelösa är kyrkby i Igelösa socken och småort i Lunds kommun nära gränsen till Eslövs kommun. 

Igelösa kyrka ligger kvar.

Historia
Byn grundades på 1100-talet. En föregångare till Svenstorps slott låg troligen tidigare vid kyrkan. Den danska armén passerade Igelösa innan slaget vid Lund.

1924 hittade kyrkvaktmästare ett stort fynd av silvermynt när han skulle gräva en grav. De flesta av de över 2000 mynten har anglosaxiskt ursprung och är från vikingatiden.

Källor

Noter

Orter i Lunds kommun
Småorter i Sverige
Heckler & Koch

Heckler & Koch AG (H&K) är en tysk vapenfabrikant som tillverkar handeldvapen, automatkarbiner, kulsprutepistoler och granattillsatser. Företaget är i huvudsak förlagt i Oberndorf am Neckar i Baden-Württemberg, men har avdelningar i Storbritannien, Frankrike och USA.

Heckler & Koch fick 1956 uppdraget att producera tyska Bundeswehrs dåvarande standard-infanterivapen, G3. Detta vapen motsvarar AK4. Andra kända vapen från H&K är kulsprutepistolen MP5, MP7, pistolen P8 samt efterföljaren till G3, nya G36.

Historia 
Företaget grundades i december 1949 av ingenjörerna Edmund Heckler, Theodor Koch och Alex Seidel som tidigare arbetat vid Mauser. Man började med att tillverka delar för symaskiner, verktyg och maskiner. 1955 följde utveckling och tillverkning av vapen.

År 1956 fick Heckler & Koch uppdraget att producera tyska Bundeswehrs standard-infanterivapen, kallad G3, motsvarande Ak4.

Under 1960-talet kallade sig Heckler & Koch för Heko.

År 1991 togs Heckler & Koch över av British Aerospace.

Heckler & Koch har bedrivit mycket forskning gällande hylslös ammunition och detta resulterade i ett vapen som kallades G11. Forskningen är idag nedlagd.

Heckler & Koch tillverkar även några av världens bästa prickskyttegevär och även jaktgevär, bland annat halvautomatiska sådana.

Källor

Noter

Externa länkar 

Officiell webbplats 

Tyska vapentillverkare
Företag bildade 1949
Företag i Baden-Württemberg
Militärindustri
Efternamnspar