kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Inga Sarri

Alma Inga Kristina Sarri, född Jonsson den 7 augusti 1934 i Bollnäs, död 14 april 2021, var en svensk skådespelare.

Biografi 
Inga Jonsson var dotter till slaktaren Johan Jonsson och Vilma Gustava Katarina, född Frisk. Hon växte upp i Hällbo i Hälsingland. Modern dog i cancer 1947 och fadern avled 1950. Hon uppfostrades därefter av sina två äldre systrar. Hon hade tankar på att ägna sig åt sjukvård och sjukgymnastik och fick efter realexamen jobb som vårdbiträde. 1953 bestämde hon sig i stället för att satsa på teaterbanan och flyttade till Stockholm för att studera vid Willy Koblancks teaterskola. Hon var klar med studierna 1955 och varvade därefter skådespelandet med jobb på sjukhus. Hon sökte in till elevskolorna vid Dramaten och Malmö stadsteater, men sprack i tredje delprovet vid båda tillfällena. 

Efter samarbete med regissören Per Verner Carlsson vid Skolbarnsteatern, turnéer med Riksteatern och filmdebut i Alf Sjöbergs och Ingmar Bergmans Sista paret ut (1956) kom hon till Stockholms stadsteater, där hon sedan 1960 kom att stanna som fast anställd till att hon pensionerade sig på 90-talet.

Under flera år ingick hon i ensemblen Unga Klara och samarbetade med bland andra med Suzanne Osten på scen och i filmer som Bröderna Mozart (1986) och Livsfarlig film (1988). Hon har även samarbetat mycket med Staffan Westerberg i flera teater-/dockteaterproduktioner på scen och Sveriges Television och andra barn-TV-serier, såsom Vintergatan. I Hälsingland har hon också medverkat i bygdespelet Flottarliv.

Familj 
Under en turné med Riksteatern träffade hon skådespelaren Lasse Sarri som hon gifte sig med 1960. De fick två barn, Pelle Sarri och skådespelaren Olle Sarri.

Filmografi

 (TV)

 (TV)

 (TV)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar

  

Födda 1934
Avlidna 2021
Svenska skådespelare
Kvinnor
Personer från Bollnäs
Barbie (musikgrupp)

Barbie, eller Barbara Hitchcock, var det alias musikern och författaren Alexander Bard använde när han mellan åren 1985 och 1987 uppträdde på klubbar och diskotek som discotransvestitdrottning.

Karriär 
En LP och fem singlar blev det under de tre år som Barbie existerade, mest framgång fick singeln Prostitution Twist. Det var under sin karriär som dragqueen som Alexander Bard kom i kontakt med designern Camilla Thulin, fotomodellen Camilla Henemark och frisören Jean-Pierre Barda, den kvartett som på sommaren 1987 bildade housebandet Army of Lovers. 

Henemark och Barda var kända som Katanga och Farouk under den här tiden. Under en period ingick även Yazmina Chantal i konceptet Barbie.

Övrigt 
Barbie marknadsförde sig bland annat genom en rad PR-jippon och gav ut sin egen tidning kallad Barbieque. 

Barbie-låten Barbie Goes Around the World återinspelades senare av Army of Lovers som My Army of Lovers.

Diskografi

Album 
Barbie (1985)
Passion to the Groove
Bam Bam Boom
The Locomotion
The Girl from Ipanema
Sex is the Dynamite Drug
Prostitution Twist
Hot Stuff
Rock It Up
Yes Sir, I Can Boogie
Johnny Johnny (duett med Cia Berg)

Singlar 
 Prostitution Twist (1985) 
 Johnny Johnny (1985)
 Rock It Up (1986)
 Wham Bam (1986)
 Barbie Goes Around the World (1987)

Barbie
Amrit Kaur

Rajkumari Amrit Kaur, född 2 februari 1889, död 2 oktober 1964, var prinsessa av Kapurthala och indisk politiker (INC). Hon var 1947 - 1952 hälsovårdsminister och från 1952 kommunikationsminister i Indiens regering, fram till 1957 ledamot i Lok Sabha, därefter ledamot i Rajya Sabha.

Referenser 

Politiker i Punjab (Indien)
Indiska politiker under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1889
Avlidna 1964
Indiens ministrar
Alumner från Oxfords universitet
Trafikplats Kropp

Trafikplats Kropp, avfartsnummer , är en trafikplats nära Kropp ca 9 km nordost om centrala Helsingborg. Där möts motorvägarna E4 och E6/E20.  Trafikplatsen invigdes den 6 november 1978 och utmärker sig genom att vara byggd med vägbanor i tre plan.

Bilder

Externa länkar

Trafikkamera Kropp E4 V.
Trafikkamera Kropp E4 O.

Motorvägar i Sverige
Motorvägskorsningar
Kropp, Trafikplats
Transport i Helsingborgs kommun
Transportåret 1978
Chris Torch

Chris Torch, Christopher Carl Torch, född 26 februari 1952, är en amerikansk teaterman, bosatt i Sverige sedan 1970-talet. Han är producent och konstnärlig ledare av Intercult, ett produktions- och resurscenter som arbetar framförallt med interkulturell scenkonst. Intercult har sin bas i Stockholm och skapades 1996.

Chris Torch är uppvuxen i Cleveland, Ohio, USA och fick sitt universitetsdiplom vid Amherst College 1974. Han reste till Europa med The Living Theatre 1975 och arbetade som skådespelare, framförallt i Italien, under ledning av Julian Beck och Judith Malina. Han kom till Sverige 1977.

Tidigare formade han Shikasta (Riksteaterns mångkulturella ensemble) och var dess första konstnärliga ledare 1993-1995. Han var också en av initiativtagare till festivalen Re:Orient (1993) och var redan 1977 med och grundade teatergruppen Jordcirkus, som han tillhörde fram till 1991.

Torch har deltagit aktivt i en rad organisationer över hela Europa, inte minst på Balkan och i Baltikum. Intercult har fått ett väsentligt ekonomiskt stöd från EU för detta arbete under de senaste 10 åren. 

Han var under åren 2003-2006 konstnärlig ledare för plattformen SEAS, riktad till konstnärer aktiva kring Östersjön och Adriatiska Havet med samproduktioner och utbyte som resultat. 2007-2010 riktade SEAS blicken mot Svarta Havet och Nordsjön (Black/North SEAS).

2011 inleddes ett nytt initiativ, Corners, som Torch leder konstnärligt.

Chris Torch är sedan 2007 styrelsemedlem i den europeiska Platform for Intercultural Europe, som växte ur det Europeiska Year of Intercultural Dialogue 2008. Han var vice-president i Culture Action Europe 2005-2010, Europas främsta plattform som arbetar för att påverka europeisk kulturpolitik. Han var aktiv i styrgruppen för IETM (Informal European Theatre Meeting) som är Europas nätverk för scenkonst. Sedan 2010 är han styrelseledamot i European Museum Forum och River//Cities Platform.

Filmografi

Källor

Externa länkar
Culturebase - Chris Torch
Intercult
SEAS
CORNERS

Svenska skådespelare
Svenska teaterregissörer
Svenska filmproducenter
Svenska teaterproducenter
Födda 1952
Män
Sommarvärdar 2000
Levande personer
Alumner från Amherst College
Chow

Chow kan syfta på

 Chow – ett  transkriberat kinesiskt efternamn, se Zhou (namn)
 Chow – en term i spelet Mahjong
 Chow chow – en hundras av spetstyp med ursprung i Kina
 Chow mein –  en maträtt av kinesiskt ursprung
Landau in der Pfalz

Landau in der Pfalz är en kretsfri stad i den tyska delstaten Rheinland-Pfalz med en yta av  km² och en befolkning på omkring  invånare. Staden ligger i delstatens södra del omkring 20 kilometer från gränsen till Frankrike.

Landau omtalas 1268, blev fri riksstad 1274. Landau blev fransk stad 1679 och befästes 1688 men tillföll 1816 Bayern. 1871 blev staden tysk.

Landau har gett namn åt vagnstyperna landå och landaulette.

Noter 

Orter i Rheinland-Pfalz
Maragatham Chandrasekhar

Maragatham Chandrasekhar, född 11 november 1917, död 26 oktober 2001, var en indisk politiker (INC). Hon var från 1952 biträdande minister i Indiens regering, först för hälsovård (1962-1953, 1967), sedan för inrikes ärenden (1962-1964) och slutligen för social- och kvinnofrågor (1985-1989).

Chandrasekhar var 1972 - 1977 och 1985 partisekreterare i Indira Gandhis fraktion av Kongresspartiet. 1985 var hon även ledare för Kongresspartiet i Tamil Nadu.

Källor

Noter  

Indiska politiker under 1900-talet
Alumner från King's College London
Kvinnor
Födda 1917
Avlidna 2001
Sushila Nayyar

Dr. Sushila Nayyar (Sushila Nayar), född 1914, död 2001, var Gandhis personliga läkare och efter självständigheten 1947 indisk politiker (INC). Hon var 1953 - 1955 respektive 1962 - 1967 hälsovårdsminister i Indiens regering.

Indiska politiker
Kvinnor
Födda 1914
Avlidna 2001
Metallhalogen

Metallhalogenljuskällor har medelmåttigt till mycket bra ljusvärde  beroende på typ) och finns med färgtemperaturer på   Ljusspektrumet är bredbandigt varför ljuskällan lämpar sig för växtodling.  För att lampan ska kunna lysa är armaturen försedd med ett tänddon. Ljuskällan är relativt dyr och armaturen blir lite klumpig och även den dyr. Det finns ljuskällor från  och 

Metallhalogenlampan är funktionsmässigt ganska lik kvicksilverlampan.  Ljuset kommer från ljusbåge i ett rör med en gasblandning, och de har ofta en beläggning av ett lysämne på insidan, för att förbättra färgåtergivningen.  Gasblandningen består av argon, kvicksilver och olika andra ämnen som ger lampan dess egenskaper. Lampan kan inte kopplas in direkt på elnätet, ett driftdon krävs. Först skapas en spänningspuls som startar ljusbågen, och sedan reglerar driftdonet strömmen genom lampan. Ljuskällan har bra verkningsgrad. Den ger typiskt  per watt, i jämförelse med kvicksilverlampan som ger  och glödlampan som ger ett tiotal.

Ljuskällor
Lasse Sarri

För fjällföraren Lasse Sarri, se Lasse Sarri (fjällförare)

Lars ("Lasse") Edvin Sarri, född 3 februari 1936 i Stockholm, död 18 januari 2018 i Enskede distrikt i Stockholm, var en svensk skådespelare, regissör, manusförfattare och TV-producent.

Biografi 
Sarri var son till målaren Edvin Sarri och presserskan Stina Sarri (född Hedlund). Han växte upp vid Hornstull på Södermalm började spela teater vid Lilla scenens barnteaterverksamhet och medverkade 1943 i en pjäs om Gustaf III på Radioteatern och från 1947 (Två skälmar i Paradiset) spelade han i flera scenproduktioner på bland annat Dramaten och Blancheteatern. På film blev han sedan debuten i Elof Ahrles Sextetten Karlsson (1945) känd som barn- och ungdomsskådespelare i en rad filmer, inte minst i samarbete med Ingmar Bergman och Gustaf Molander i exempelvis Kvinna utan ansikte (1947), Eva (1948) och Fängelse (1949), Alf Sjöbergs Iris och löjtnantshjärta och filmer med Alice Babs. Han uppmärksammades för rollen som missanpassad yngling i Vägen genom Skå (1957). Han avbröt gymnasiestudierna vid Södra Latin för att ägna sig helt åt skådespeleriet. Förutom Helsingborgs stadsteater turnerade han under 1950-talet med flera produktioner runt landet. Han började även ägna sig åt filmproduktion med filmbolaget Cosmosfilm och övergick på 1960-talet alltmer till att själv regissera och producera ungdomsfilmer för Sveriges Television. Sarri startade programmet Måndagsposten och bidrog med brevfilmerna i programmet Bullen. 

Lasse Sarri var till sin död gift med skådespelaren Inga Sarri. Han var far till skådespelaren Olle Sarri.

Filmografi (urval)

Regi 
1962 – Torpet
1965 – Verandan

1970 – Två man saknas

1985 – Rädda Joppe - död eller levande

Manus 

 (TV-film)

Teater

Roller

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 
 

Svenska TV-regissörer
Svenska TV-producenter
Svenska manusförfattare
Svenska barnskådespelare
Svenska skådespelare
Regissörer från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Födda 1936
Avlidna 2018
Män
Zinf

Zinf (akronym för Zinf Is Not FreeA*p!) är en mediaspelare för Windows och Linux. Zinf är ett fritt program under GPL-licensen. Är baserad på källkoden till det avslutade projektet Freeamp.

Externa länkar
 Zinfs officiella hemsida

Fria mediespelare
Ra (ljus)

Ra, ett index (även kallat Färgåtergivningstal) för hur en belysningskälla är balanserad i färgmässigt avseende, där 100 är närmast likt referensljuskällan, som för ljuskällor med färgtemperatur 5000 K (Kelvin) eller mer är dagsljus och för lägre färgtemperaturer är en upphettad svartkropp. På engelska kallas det även CRI, vilket står för Colour Rendering Index. Det bygger på mätmetoder som utarbetats av International Commission for Illumination, (CIE).

Då olika referenser används för ljuskällor med olika färgtemperatur kan Ra-värden för ljuskällor med färgtemperatur under 5000 K inte jämföras med värden för ljuskällor med högre färgtemperatur. Eftersom en glödlampa i princip är en svartkropp får den ett Ra-värde nära 100, men dess spektrum skiljer sig mycket från dagsljus, vilket är den andra referensen, och genom den höga andelen gult kan den inte återge färger på samma sätt som dagsljus. Glödlampor kan korrigeras med filter av neodymoxid för att ge bättre färgåtergivning. Vilket dock sänker Ra-värdet eftersom färgåtergivningen då avviker från referensen. Av detta följer att Ra inte anger hur bra färger återges, utan hur mycket färgåtergivningen liknar referensljuskällans. 

Lampor med ungefär samma Ra-värden sammanförs i grupper: Högtrycksnatrium har grupp 3 eller 4. Lågtrycksnatrium är inte ens klassat. Metallhalogen har grupp 1A eller 1B. 

Grupp 1A - Ra 90-100
Grupp 1B - Ra 80-89
Grupp 2A - Ra 70-79
Grupp 2B - Ra 60-69
Grupp 3 - Ra 40-59
Grupp 4 - Ra 20-39

Färgåtergivning med olika referensljuskällor 

Dagsljuset har olika spektralsammansättning vid olika tider på dagen och olika solhöjd, liksom vid varierande molntäckning. I regel innehåller dagsljus mindre andel av gult än strålningen från en svartkropp. Därför ser färger inte likadana ut i dagsljus som i ljus från en glödlampa. Glödlampsljus får främst violetta och vissa ljust blå toner att framträda annorlunda jämfört med dagsljus. Som referensljuskälla har dagsljus en standardiserad sammansättning med färgtemperatur på 6500 K. 

Ögat kan kompensera för skillnader i färgtemperatur, men inte för skillnaden i spektralfördelning mellan de olika referenserna. Detsamma gäller för fotografi efter att bilden är tagen. Det beror på att färgsystemet i ögat bygger på de tre additiva grundfärgerna (se additiv färgblandning), där gult är en blandfärg. Om man i ett fotografi taget i glödlampsljus försöker filtrera bort gult i den färdiga bilden förändras också rött och grönt, så att såväl purpur som cyan drar mot blått. Om man i stället filtrerar i den gula delen av spektrum när bilden tas återges framför allt purpur mera naturtroget. Av detta följer också att man inte kan göra den korrektionen vare sig med mjukvara i datorn eller med digitalkamerans vitbalans. Korrektionen kan göras med fotografiska filter antingen på ljuskällan eller framför kamerans objektiv.

Referenser

Belysning
Tur & retur

Tur & retur är en svensk komedifilm från 2003 i regi av Ella Lemhagen.

Handling
Det är fredag eftermiddag och alla barn med frånskilda föräldrar packar sina saker och gör sig redo för helgen.
Julia och Martin är dödströtta på att jämt behöva flänga fram och tillbaka mellan sina respektive föräldrar.
Slumpen för dem samman på flygplatsen och de upptäcker att de är väldigt lika.
Då bestämmer de sig för att byta plats, och beger sig var för sig ut på en resa som kommer förändra deras liv för alltid. Till slut inser My, efter att ha sett Martin kissa stående i skogen, att Martin inte är Julia, varpå hon frågar honom var den riktiga Julia är och får svaret "norska gränsen".

Rollista
Amanda Davin - Julia / Martin
Helena af Sandeberg - Kicki, Julias mamma
Jørgen Langhelle - Torkel, Martins pappa
Torkel Petersson - Peter, Kickis nya kille
Julia Ragnarsson - My, Peters dotter
Inga Landgré - Greta
Ia Langhammer - Marianne
Leonard Goldberg - Joakim 
Henny Moan - farmor 
Bjørn Floberg - farbror Sverker 
Mattias Silvell - Anders
Ville Bergman - Jonatan
Sarah Lindh - Faster Bodil
Robert Wells - Sig Själv
Mia Poppe - Linda
Alexandra Zetterberg - Rose
Åsa Johannisson - Flygvärdinna
Annika Kofoed - Blomförsäljerska

Musik i filmen  
Burden, kompositör Kaada, framförs av Kaada
Love So True, kompositör Kaada, framförs av Kaada
Convictions, kompositör Kaada, framförs av Kaada
Sommardröm, kompositör Robert Wells, framförs av Robert Wells 
Nutrocker  ("Nötknäpparsviten"), kompositör Pjotr Tjajkovskij, musikarrangör Robert Wells, framförs av Robert Wells 
Rhapsody in Rock 1', kompositör Robert Wells, framförs av Robert WellsKantat, BWV 147, "Herz und Mund und Tat und Leben". Jesus bleibet meine Freude'', kompositör Johann Sebastian Bach, instrumental.

Externa länkar

Filmer 2003
Svenska komedifilmer
Filmer i regi av Ella Lemhagen
Rockin' at the Hops

Rockin' at the Hops är ett musikalbum av Chuck Berry utgivet 1960 på skivbolaget Chess.

Albumets hits var "Bye Bye Johnny" (uppföljaren till "Johnny B. Goode") och "Let It Rock". Om man bortser från de två rock'n'roll-hitsen har Berry på detta album tolkat många äldre blues-låtar, något han inte blev, och för den delen inte är känd för.

Låtlista
"Bye Bye Johnny" (Chuck Berry) - 2:02
"Worried Life Blues" (Big Maceo Merriweather) - 2:07
"Down the Road a Piece" (Don Raye) - 2:10
"Confessin' the Blues" (Walter Brown/Jay McShann) - 2:06
"Too Pooped to Pop" (Chuck Berry) - 2:31
"Mad Lad" (B.B. Davis) - 2:06
"I Got to Find My Baby" (Chuck Berry) - 2:12
"Betty Jean" (Chuck Berry) - 2:25
"Childhood Sweetheart" (Chuck Berry) - 2:40
"Broken Arrow" (E. Anderson) - 2:19
"Driftin' Blues" (Charles Brown/Johnny Moore/Eddie Williams) - 2:16
"Let It Rock" (Chuck Berry) - 1:42

Musikalbum 1960
Album av Chuck Berry
M.A. Numminen

Mauri Antero Numminen, född 12 mars 1940 i Somero, är en finländsk artist, sångare, kompositör och författare. Hans sångröst och -stil är mycket karakteristisk och har blivit något av ett varumärke.

Karriär
M. A. Numminen började sin karriär som kompositör 1966 genom att skriva musik till texter från böcker som andra hade skrivit. Senare skrev han själv prosa som han också tonsatte. Numminens tidiga produktion är avantgardistisk och ofta ganska provocerande.

Den första skivan på svenska, M. A. Numminen på svenska, utgavs 1972. Han är inte finlandssvensk, utan skriver texterna på finska och översätter sedan texterna till andra språk, bland annat engelska, tyska, ryska och esperanto.

I Sverige är Numminen känd bland annat genom covern på "Gummiboll" och sin så kallade Tractatus-svit, en tonsättning till Wittgensteins filosofiska text Tractatus logico-philosophicus.

Förutom musik och sångtexter har Numminen skrivit radiopjäser och ett flertal böcker. En stor del av hans produktion består av barnsånger som har blivit mycket populära i Finland.

Numminen promoverades 2011 till hedersdoktor vid socialvetenskapliga institutionen vid Åbo Akademi.

Musikern Pedro Hietanen samarbetar och spelar sedan länge tillsammans med Numminen, bland annat på dragspel.

Svensk diskografi

1972 – Äkta finsk negerjazz på svenska / M. A. Numminen på svenska (CD 2006)
1973 – Haren satt i gropen i Finland
1974 – Jag har sett fröken Ellen i badet (CD 2006)
1977 – Som en gummiboll kommer jag tillbaks till dej (CD 2006)
1978 – Fårskallevisor (tillsammans med Turid Lundqvist)
1979 – Itsy bitsy och andra konstupplevelser 
1980 – Månen mannen kokosnöten
1983 – Helena est libertas
1985 – Den flygande mannen
1990 – Den eviga årgången – M. A. Numminens bästa
1994 – Elisabeths tår och lår (CD-EP)
1995 – M. A. Numminen goes tech-no
2006 – M. A. Numminen singt Heinrich Heine
2008 – M. A. Numminen gör ont i Sverige

Bibliografi (urval)
 1978 – Diskreta hejdlösheter
 1981 – Sagor och osagor
 1999 – Tango är min passion
 2011 – Till Helsingfors

Filmmanus
1973 – Herra Huu jestapa jepulis penikat sipuliks

Filmografi
1986 – Bröderna Mozart
1980 – Det frusna Atlantis 
1973 – Herra Huu jestapa jepulis penikat sipuliks (i huvudrollen som Herr Hu)

Referenser

Externa länkar

 
 
Officiell webbplats (på svenska).
M. A. Numminen på svenska i YLE:s arkiv.
 Mauri Antero Numminen. 375 humanister. Helsingfors universitet.

Finskspråkiga författare
Finländska kompositörer
Finländska sångare
Sångare inom populärmusik
Födda 1940
Män
Levande personer
Hedersdoktorer vid Åbo Akademi
Personer från Somero
Outsider-musik
Sommarpratare 2016
Inomhusfotboll

Inomhusfotboll är fotboll som spelas inomhus.

Regler som brukar gälla i de flesta former av inomhusfotboll:

Matchen spelas på ett rektangulärt område inomhus på någon form av matta. Planen omges av något slag av vägg eller mur och är mindre än en fotbollsplan utomhus. Även målen är mindre än motsvarigheten utomhus.
I varje lag ingår fem spelare samt målvakten.
Matchen fortsätter även om bollen studsar mot väggen men om bollen sparkas över den omgivande väggen stoppas spelet och det lag som inte hade bollen senast får göra en inspark.
Vid närkontakt mellan spelare intar många domare en mer avslappnad attityd och spelet ses av många som hårdare än fotboll utomhus.
Ingen offside-regel.
Spelarbyte under pågående spel är tillåtet.
Förutom ett gult och ett rött kort kan domaren även utfärda ett blått kort eller någon form av mild varning innan det gula kortet tas fram.
Eftersom spelplanen är relativt liten är det oftast inte tillåtet att skjuta mot mål från ett längre avstånd. Det förekommer å andra sidan också att mål som görs från längre avstånd ges mer än en poäng.
Bollen är vanligtvis mjukare och studsar lättare.

Ibland används begreppet futsal, från portugisiskans futebol de salão, som betyder fotboll för stora rum. Internationella fotbollsförbundet (FIFA), anordnar världsmästerskap i inomhusfotboll med femmannalag vart fjärde år.

Fotboll
Santiago Bernabéu-stadion

Santiago Bernabéu-stadion (spanska: Estadio Santiago Bernabéu) är sedan 1955 namnet på fotbollsklubben Real Madrids hemmaarena. Den ligger i distriktet Chamartín norr om centrala Madrid och rymmer 81 044 åskådare. Den är uppkallad efter klubblegendaren Santiago Bernabéu.

Arenan blev framröstad till världens finaste arena i Rom 2003.

Större evenemang 
Arenan har varit värd för flera stora fotbollsmatcher:
 Finalen av Europacupen 1956/57
 Finalen av Fotbolls-EM 1964
 Finalen av Europacupen 1968/69
 Finalen av Europacupen 1979/80
 Finalen av Fotbolls-VM 1982
 Finalen av Champions League 2009/10

Kapacitet 
Arenans kapacitet har ändrats flera gånger. Efter en ombyggnad 1953 kunde arenan ta emot 120 000 besökare. Sedan dess har det skett flera ombyggnader bla 1978 då kapaciteten sänktes till 90 000 besökare per match. som har lett till en minskning, bland annat försvann ståplatsläktaren 1998/99 eftersom Uefa inte tillåter ståplatser vid matcher på Uefa-nivå. Den senaste ombyggnaden 2011 innebar en ökning av antalet platser till 81 044.

Referenser

Externa länkar 

 

Fotbollsanläggningar i Spanien
Sportanläggningar invigda 1947
Real Madrid
Sport i Madrid
Finalarenor i Europacupen i fotboll
Finalarenor i Uefa Champions League
Melanie Safka

Melanie Anne Safka-Schekeryk, även känd som endast Melanie, född 3 februari 1947 i Queens, New York, är en amerikansk sångerska och låtskrivare.

Hon förknippas ofta med folkrock och flower power. I slutet av 1960-talet hade hon stora hits i några europeiska länder, i USA slog hon igenom efter sitt uppträdande på Woodstockfestivalen. Hennes största hits i USA blev "Lay Down (Candles in the Rain)" och "Brand New Key". Hon är också ihågkommen för låten "What Have They Done to My Song, Ma", som även gruppen The New Seekers hade framgång med.

Diskografi

 (även känd som Affectionately Melanie)

 (även känd som Live At Carnegie Hall)
 (soundtrack)

 (soundtrack)

Crazy Love (2002)

 (utökad återutgåva av Photograph, nu som 2-CD)

Se även
Scrumpy and Western

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
A Guide to the Recordings of Melanie

Födda 1947
Amerikanska folkmusiker
Amerikanska sångare
Kvinnor
Levande personer
Musiker från New York
Personer från Queens
Amerikanska låtskrivare
Amerikanska folkrockmusiker
Melanie