Samväldesrike

Samväldesrike () är var och en av de fjorton självständiga stater, bortsett från Storbritannien, vilka var för sig erkänner den person som är den brittiska monarken som sitt eget lands statschef. 

Det innebär att kung Charles III innehar samtliga dessa befattningar då han, förutom att vara Storbritanniens kung, är monark för varje enskilt samväldesrike: exempelvis är han Nya Zeelands kung, men representeras lokalt av Nya Zeelands generalguvernör som utses på inrådan av Nya Zeelands premiärminister. 

Samtliga samväldesriken är medlemmar av Samväldet (), en mellanstatlig organisation som är sammanslutning bestående av 53 självständiga stater, varav de flesta en gång i tiden utgjorde delar av det brittiska imperiet. Flertalet samväldesstater är numera republiker eller har en helt inhemsk monarki.

Bakgrund
Med start från kanadensiska konfederationen 1867 blev fler av de brittiska kolonierna, främst de med brittiska nybyggare, internt självstyrande som dominier. Efter första världskriget och under mellankrigstiden så utfärdades Balfourdeklarationen 1926 och Westminsterstatuten 1931 som formaliserade självständigheten men behöll lojaliteten till moderlandet genom en personalunion för statschefen.

Samväldesrikenas regeringar kom i december 1952 överens om att varje land eller dominion själv får lagstifta om de kungliga titlarna, och den sista lagen som reglerade monarkens titlar i hela imperiet var Titulärakten från 1927.

Utanför Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland utnämner monarken, efter förslag av varje samväldesrikes regeringschef, en generalguvernör som sin personliga representant. Samväldesrikenas generalguvernörer är inte statschefer i egen rätt, men kan använda sig av i stort sett alla de befogenheter som tillkommer kungen i egenskap av vicekunglig representant, men i de flesta sammanhang fyller dessa endast en ceremoniell och upphöjd roll över dagspolitiken. 

I samväldesriken som också är förbundsstater, Australien och Kanada, finns också en guvernör eller viceguvernör i varje delstat respektive provins som på lägre nivå fullföljer motsvarande plikter som i generalguvernörer i enhetsstater. Sedan Balfourdeklarationen 1926 får en generalguvernör inte längre agera på uppdrag av Förenade kungarikets regering utan skall representera monarken personligen eller respektive lands regering.

Nuvarande samväldesriken

Tidigare samväldesriken 
Tidigare har ytterligare nitton stater, förutom de femton befintliga, under någon period varit samväldesriken. Efter att de har avskaffat monarkin och infört ett republikanskt eller annat styrelseskick, har de dock med några få undantag kvarstått som medlemmar i Samväldet. Som medlemmar erkänner de fortsatt den brittiska kungen som överhuvud för den mellanstatliga organisationen Samväldet.

  (1966-2021), tillägg till konstitutionen
  (1948-1972), ny konstitution
  (1970-1987), militärkupp
  (1965-1970), folkomröstning
  (1957-1960), folkomröstning
  (1966-1970), tillägg till konstitutionen
  (1947-1950), ny konstitution
  (1931-1949), lagstiftning
  (1963-1964), ny konstitution
  (1964-1966), ny konstitution
  (1964-1974), tillägg till konstitutionen
  (1968-1992), tillägg till konstitutionen
  (1960-1963), tillägg till konstitutionen
  (1947-1956), ny konstitution
  (1961-1971), ny konstitution
  (1931-1961), folkomröstning om republik 1960
  (1961-1962), ny konstitution
  (1962-1976), ny konstitution
  (1962-1963), tillägg till konstitutionen

Tidslinje

Kronbesittningar
Jersey, Guernsey samt Isle of Man är brittiska öar och kronbesittningar under kung Charles III. De ingår inte i Förenade kungariket och de är inte heller samväldesriken då de inte är medlemmar i Samväldet.

Se även 
 Titulärakten (1927)
 Titulärakten (1953)
 High Commissioner
 Storbritanniens utomeuropeiska territorier

Referenser

Noter

Externa länkar

 
Brittiska imperiet