kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Måne och sol

Måne och sol är en lovpsalm av Britt G. Hallqvist från 1974, där Gud Fader, Son och Ande beskrivs utifrån sina gärningar. Den används ofta istället för Allena Gud i himmelrik och Vi prisar dig och liknande psalmer i gudstjänster med inriktning på barn och ungdomar samt vid dop.

Melodin är av Egil Hovland 1974 (C-dur, 3/8), och är komponerad till just denna text. I Herren Lever 1977 har psalmen en diskantstämma. Egil Hovland har uppgivit att han fick melodin genom en uppenbarelse. Han stod i sin studio, där det hängde bilder av de kappklädda barnkörerna i Glemmen kyrka på väggarna. Plötsligt "lossnade" de unga sångarna från bildramarna och svävade ut i rummet som små änglar.

Publicerad i 
Herren Lever 1977 som nummer 810 under rubriken "Fader, Son och Ande - Gud, vår Skapare och Fader".
Cantarellen 1984 som nummer 65.
Levande sång som nummer 614 under rubriken "Fader och son".
Den svenska psalmboken 1986 som nummer 21 under rubriken "Treenigheten".
Kyrksång 2001 som nummer 4.
Finlandssvenska psalmboken 1986 som nummer 153.
Hela familjens psalmbok 2013 som nummer 189 under rubriken "Vi tackar dig".
Cecilia 2013 som nummer 33 under rubriken "Treenigheten".

Inspelningar
Sången spelades in av Carola Häggkvist på albumet Störst av allt 2005.

Källor

Fotnoter

Svenska psalmer
Lovpsalmer
Sånger om solen
Lova Herren, sol och måne

Lova Herren, sol och måne är en lovpsalm av Anders Frostenson från 1958, med utgångspunkt från Psaltaren 148. Allt skapat, himlakroppar, hav och berg, växter och djur och sist människor uppmanas att lova Herren. Melodi av Lennart Wenström-Lekare från 1958 (C-dur, 2/4).

I Kyrkovisor för barn har den fjärde versen en mer ursprunglig version: "barn i alla länder tackar Gud för allt han skapat har", som också finns i den finlandssvenska psalmboken.

Texten är upphovsrättsligt skyddad till år 2077.

Publicerad i 
Kyrkovisor för barn som nummer 701 under rubriken "Guds lov".
Herren Lever 1977 som nummer 800 under rubriken "Lovsånger".
Levande sång 1984 som nummer 606 under rubriken "Lovsång och tillbedjan".
Den svenska psalmboken 1986 som nummer 7 under rubriken "Lovsång och tillbedjan".
Finlandssvenska psalmboken 1986 som nummer 312 under rubriken "Glädje och tacksamhet".
Kyrksång 2001 som nummer 16.
Cecilia 2013 som nummer 14 under rubriken "Lovsång och tillbedjan".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
SyncML

SyncML är en öppen standard för fjärrsynkronisering. SyncML-initiativet skapar ett gemensamt språk för synkronisering av alla enheter och program över vilket nät som helst. SyncML ger global interoperabilitet och stöds av fler än 600 program- och maskinvaruutvecklare. Fördelarna för slutanvändaren är att SyncML kan användas i stort sett var som helst och i en mängd olika enheter, oavsett program eller operativsystem. SyncML använder ett standardspråk, XML, för att specificera de meddelanden som synkroniserar enheter och program. SyncML har därför kallats den enda framtidssäkra plattformen för tillförlitlig och omedelbar datauppdatering.

Se även: Bluetooth

Externa länkar 

SyncML-specificationerna (från Open Mobile Alliance)

Everdroid SyncML not open for all countries

Basota.com erbjuder backup för mobiltelefon med hjälp av SyncML-tjänst

StoreGate.se tillhandahåller en SyncML-tjänst med namnen "Backup Mobil" och "Min mobil"

Funambol SyncML plugin for Mozilla Thunderbird/Sunbird/Lightning

ECSync.com erbjuder gratis kalendersynkronisering mellan mobiltelefoner och Google

Datorkommunikation
Georg II av Storbritannien

Georg II, engelska George II, döpt till Georg August, född 9 november (enl. n.s; 30 oktober enl. g.s.) 1683 på Schloss Herrenhausen i Hannover, död 25 oktober 1760 på Kensington Palace i London, var kung av Storbritannien och Irland samt kurfurste av Hannover från 11 juni 1727 till sin död.

Biografi 
Kung Georg II var den andre brittiske monarken av huset Hannover och son till Georg I av Storbritannien och Sofia Dorotea av Celle. Han är den senaste brittiske monarken som varit född utanför Storbritannien.

Hans seger i slaget vid Dettingen 27 juni 1743 under det österrikiska tronföljdskriget var det senaste slag som personligen letts på slagfältet av en brittisk kung.  

Georg II utövade liten makt över politiken under början av sin regeringstid. Regeringen styrdes i stället av Storbritanniens förste (inofficielle) "premiärminister", sir Robert Walpole. Under det sista årtiondet av sitt liv visade Georg II litet intresse för politik. Landets deltagande i Sjuårskriget leddes av William Pitt den äldre. Den här perioden såg också ett ökat brittisk inflytande i Indien och Kanada med de framgångar som Robert Clive och James Wolfe gjorde var för sig.

Georg II var känd för sina många konflikter med sin far och senare med sin son, Fredrik Ludvig. Han hade ett bättre förhållande till sin hustru, Caroline av Ansbach, som han gifte sig med 1705 och var mycket fäst vid, trots att han var notoriskt otrogen.

Georg II efterträddes i primogenitur av sonsonen Georg III, eftersom äldste sonen Fredrik Ludvig redan hade avlidit 1751. 

Georg II är den senaste monark som blivit begravd i Westminster Abbey.

Barn 
 Fredrik Ludvig, prins av Wales (1707-1751), gift med Augusta av Sachsen-Gotha, far till kung Georg III av Storbritannien
 Anna (1709-1759), gift med Vilhelm IV av Oranien
 Amalia Sophia (1711-1786)
 Caroline Elizabeth (1713-1757)
 George William (1717-1718)
 Vilhelm August, hertig av Cumberland (1721-1765)
 Maria (1723-1772), gift med Fredrik II av Hessen-Kassel
 Louise (1724-1751), gift med Fredrik V av Danmark

Anfäder

Referenser

Noter

Externa länkar 

Storbritanniens regenter
Huset Hannover
Riddare av Strumpebandsorden
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Födda 1683
Avlidna 1760
Män
Gravsatta i Westminster Abbey
Pretendenter till Frankrikes tron
1711

1711 (MDCCXI) var ett normalår som började en torsdag i den gregorianska kalendern och ett normalår som började en måndag i den julianska kalendern samt ett normalår som började en söndag i den svenska kalendern.

Händelser

Januari 
 Januari – Karl XII beslutar att Sverige från 1712 ska avskaffa den svenska kalendern och återgå till julianska, genom att lägga till en extra skottdag i almanackan.
 1 januari – Det svenska Collegium curiosorum (De vetgirigas gille) grundas av bland andra Christopher Polhem.

April 
 17 april – Den tysk-romerske kejsaren Josef I avlider. Hans bror Karl ärver honom.

Juli 
 9 juli – Tsar Peter den store innesluts av en överlägsen turkisk här vid floden Prut.
 22 juli – Tsaren räddas genom att den turkiske befälhavaren mutas och ryssarna får fritt avtåg.

Oktober 
 Senhösten – Svenska trupper skickas sjövägen till Pommern, men är för få för att kunna bistå den avsatte Stanislaw I Leszczynski.
 18 oktober – En palatsbrand härjar i Norrköping.

Okänt datum 
 Karl XII:s vägran att godkänna 1710 års neutralitetsakt gör att de tyska provinserna anfalls av sachsare och danskar.
 Böldpesten härjar Blekinge, varvid bortåt 5 000 av svenska flottans manskap i Karlskrona stryker med.
 En vetenskaplig schism utbryter mellan läkaren Magnus Gabriel von Block och Collegium medicum om farsoters spridningssätt.

Födda 
 4 mars – Anders Berch, svensk nationalekonom, Nordens första professor i nationalekonomi, skrev Sveriges första lärobok i ekonomi.
 5 mars – Carl Gustaf Pilo, svensk konstnär och målare.
 26 april – David Hume, skotsk filosof.
 18 maj – Ruder Josip Boskovic, filosof och matematiker.
 31 oktober – Laura Bassi, italiensk fysiker
 25 september – Qianlong, den fjärde Qing-kejsaren av Kina.
 4 december – Barbara av Portugal, spansk drottning.
 5 november - Catherine Clive, brittisk skådespelare.

Avlidna 
 13 mars – Nicolas Boileau, fransk poet och estet.
 17 april – Josef I, tysk-romersk kejsare.
 3 september – Élisabeth Sophie Chéron, fransk konstnär.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Marie av Hessen-Kassel

Maria Sofia Fredrika av Hessen-Kassel, född 28 oktober 1767 i Hanau, död 22 mars 1852 på Frederiksbergs slott i Köpenhamn, var en drottning av Danmark 1808-1839 och även av Norge 1808-1814, genom sitt äktenskap med kung Fredrik VI av Danmark. Hon var dessutom tillförordnad regent under makens frånvaro 1814-1815. Maria Sofia Fredrika var dotter till lantgreve Karl II av Hessen-Kassel och dennes maka Louise av Danmark.

Biografi

Äktenskap 
Maria Sofia Fredrika gifte sig 31 juli 1790 på Gottorps slott med sin kusin, den blivande Fredrik VI av Danmark. Tillsammans fick de åtta barn, varav endast två döttrar uppnådde vuxen ålder. Makens val av henne skedde mot hovets önskan, som gärna hade sett ett bättre politiskt parti: han var dock inte förälskad utan valde sin hustru mest för att demonstrera att han var självständig och gjorde sina egna val. Trots att hon hade fått en helt tysk uppfostran och inte lärde sig danska förrän vid bröllopet, uppfattades hon som helt och hållet dansk, och folk blev entusiastiska över bröllopet just därför. 

Vid hovet stod hon i skuggan av makens syster, den hyllade skönheten Lovisa Augusta, samt led av makens växande otrohet och av pressen att föda en son: vid sista födseln 1808 fick hon en underlivskada som tvingade henne att leva i celibat. Enligt traditionen accepterade hon då makens otrohet med Frederikke Dannemand.

Regent 
Under Fredrik VI:s frånvaro 1814-1815, då han lämnade landet för att delta i Wienkongressen i Österrike, skötte Maria Sofia Fredrika regentskapet mycket väl. Hon skrev Exposé de la situation politique du Danemarc 1807-1814, en analys av Danmarks politiska tillstånd, som hon läste högt för rådet när hon tillträdde som regent.

Regentgemål 
Efter sitt regentskap levde hon ett stilla liv som regentgemål och deltog endast i sällskapslivet när det blev nödvändigt för att fullfölja sina plikter. En av anledningarna till att hon drog sig undan var skadan från hennes sista förlossning, som krävde att hon rörde sig med försiktighet. 

Maria Sofia Fredrika intresserade sig för politik, genealogi, historia och välgörenhet. Hon utgav 1822-1824 genealogin Supplement-Tafeln zu Joh, som fick maken att uppta den blivande Kristian IX i familjen 1832. Hon var även beskyddare för Det Kvindelige Velgørende Selskab från 1815 och utövade välgörenhet anonymt.  

Som änka 1839 drog hon sig helt tillbaka från offentligheten.

Barn 
 Christian (22 september 1791-23 september 1791)
 Marie Louise (1792-1793)
 Caroline av Danmark (1793-1881), gift med arvprins Ferdinand av Danmark
 Louise (21 augusti 1795-7 december 1795)
 Christian (1 september 1797-5 september 1797)
 Juliana Louise (12 februari 1802-23 februari 1802)
 Frederikke Marie (3 juni 1805-14 juli 1805)
 Vilhelmina av Danmark (1808-1891), gift första gången med kung Fredrik VII av Danmark och andra gången med hertig Karl av Glücksburg.

Anfäder

Referenser

Källor 
 
 http://www.kvinfo.dk/side/597/bio/1408/origin/170/

Externa länkar 

Danmarks drottningar
Norges drottningar
Huset Hessen-Kassel
Kvinnliga regenter under 1800-talet
Födda 1767
Avlidna 1852
Kvinnor
Vilhelmine Karoline av Danmark

Vilhelmine Karoline av Danmark, född den 10 juli 1747, död den 14 januari 1820, var en dansk prinsessa som genom giftermål var lantgrevinna och kurfurstinna av Hessen-Kassel.

Biografi
Prinsessan Vilhelmine Karoline av Danmark föddes 10 juli 1747 på Christiansborgs slott, danska kungahusets nybyggda huvudresidens på ön Slotsholmen i centrala Köpenhamn. Hon var det tredje barnet och andra dottern till kung Fredrik V av Danmark och hans första hustru Louise av Storbritannien.

Prinsessan Vilhelmine Karoline gifte sig i Köpenhamn 1 september 1764 med Wilhelm I av Hessen-Kassel (kurfurste 1803, tidigare Wilhelm IX av Hessen-Kassel). Makarna hade vuxit upp tillsammans då Wilhelm levt vid det danska hovet sedan sin barndom, och det hade då bestämts att de skulle gifta sig då de blivit vuxna. Gustav III och prins Fredrik besökte Hessen 1770 efter sitt besök i Danmark och fick då ett mycket gott intryck av Karoline: enligt Karl av Hessen jämförde de henne med Sofia Magdalena till den senares nackdel och bad paret att besöka Sverige för att förbättra Gustavs äktenskap. Kammarherre Gustaf Johan Ehrensvärd skrev: 
"Hon är syster till vår kronprinsessa, men så snart hon öppnar munnen, blir orden helt annorlunda. Hon är charmant, livlig, tillbedd av sitt hov...När de båda makarna är tillsammans, leka de som barn, och under leken skaffar de varje år ett barn till världen ... jag tror att det är mannens fel, när en kvinna, som inte har dålig karaktär, försummar honom..."

Deras relation blev snart olycklig och Wilhelm hade flera mätresser, främst grevinnan Karoline von Schlotheim. Karoline beskrivs som vacker, snäll, distanserad och sympatisk. En dansk besökare har beskrivit att hon år 1804 fortfarande talade danska utan accent och kände stark hemhörighet med sitt födelseland. Då Hessen ockuperades av Napoleon 1806 flydde hennes man och son till Karl av Hessen i Schleswig men hon stannade kvar, fram till att en fransk guvernör hade utsetts. Hon reste sedan till sin dotter Amalie i Sachsen-Gotha. Hon tillbringade resten av sin exil i bland annat Schleswig och Prag, men återvände med maken till Hessen efter att den franska ockupationen upphört år 1813 och dog i Kassel 1820.

Barn   
 Marie Fredrika (1768-1839), gift med Alexis von Anhalt-Bernburg
 Karoline Amalie (1771-1848), gift med August av Sachsen-Gotha
 Fredrik (1772-1784)
 Vilhelm II av Hessen-Kassel (1777-1847)

Referenser 
Louis Bobé:

Noter

Externa länkar 

Danska prinsessor
Tyska grevinnor
Huset Oldenburg
Födda 1747
Avlidna 1820
Kvinnor
Maria av Storbritannien

Maria av Storbritannien (Mary), född 5 mars 1723, död 14 januari 1772 i Hanau, var en brittisk prinsessa, och som gift med Fredrik II av Hessen-Kassel, även lantgrevinna av Hessen-Kassel. 

Hon var dotter till kung Georg II av Storbritannien och Irland, kurfurste av Braunschweig-Lüneburg (Hannover) och hans gemål Caroline av Ansbach. Hon blev 1743 mor till Wilhelm I av Hessen-Kassel, som 1785 efterträdde sin far som regerande lantgreve. 

Maria blev gift med Fredrik II först i hans frånvaro i London 1740 och sedan i Tyskland i hans närvaro. År 1754 separerade paret, och Mary flyttade med barnen till det danska hovet i Köpenhamn, där hennes avlidna syster Louise strax dessförinnan varit drottninggemål till kung Fredrik V av Danmark, och Marias två äldsta söner blev gifta med kusiner i den danska kungafamiljen. 

Paret levde skilda resten av sina liv. Maria blev dock formellt sett lantgrevinna vid makens tronbestigning 1760.

Barn

 Wilhelm I av Hessen-Kassel, född 1743, död 1821, gift med Vilhelmine Karoline av Danmark
 Karl av Hessen-Kassel, 1744-1836, gift med Louise av Danmark
 Fredrik III av Hessen-Kassel, född 1747, död 1837

Källor 

Kvinnor
Brittiska prinsessor
Tyska grevinnor
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Huset Hannover
Födda 1723
Avlidna 1772
Vilhelm I av Hessen

Denna artikel handlar om kurfursten. För den medeltida lantgreven med samma namn och nummer, se Vilhelm I, lantgreve av Hessen.

Vilhelm I (fram till 1803 Vilhelm IX av Hessen-Kassel och från detta år Vilhelm I av Hessen), född den 3 juni 1743 i Kassel, död där den 27 februari 1821, var en tysk furste, som var son till Fredrik II av Hessen-Kassel och Maria av Storbritannien. 

Han var lantgreve av Hessen-Kassel från 1785. År 1803 avskaffades denna titel och ersattes med kurfurste av Hessen, som Vilhelm alltså blev den förste innehavaren av.

Biografi
Efter att föräldrarna separerade växte Vilhelm upp i Danmark där han också fann sin fru 1764. För att sköta om sin ansenliga förmögenhet hade han 1769 som tronföljare anställt Mayer Amschel Rothschild (grundaren av bankirdynastin Rothschild) som sin hovjude. 

Vilhelm deltog 1778 som preussisk generalmajor i det Bayerska tronföljdskriget. 1785 flyttade Vilhelm med familjen till Kassel för att överta sin bortgångne fars lantgrevskap. I franska revolutionskrigen ställde han sig på Preussens sida, återtog 1792 Frankfurt am Main och lät 1793 sin 12 000 man starka armé, i brittisk tjänst strida i Flandern mot fransmännen. För det mindre område på vänstra Rhenstranden, som han förlorade i freden i Basel 1795, fick han 1803 ersättning genom flera mainzska amt och riksstaden Gelnhausen, genom vilken han därigenom erhöll värdigheten som kurfurste. 

Efter slaget vid Jena 1806 annekterades kurfurstendömet 1807 av det franska lydriket Westfalen och Vilhelm I gick då i exil i Danmark. Han återkom till kurfurstendömet 1813 efter att Napoleon tryckts tillbaka med förlusten i Slaget vid Leipzig. Vilhelm I försökte vid Vienkongressen 1815 bli erkänd, likt flera andra kurfurstar i det forna tysk-romerska riket, som "kung av Chatti". Det försöket  att övertyga stormakterna misslyckades dock. Tre år senare i kongressen i Aix-la-Chapelle erkändes han däremot med predikatet kunglig höghet.

Kurfurste Vilhelm I avled 1821 i Kassel och efterträddes av sonen Vilhelm (II).

Familj
Han gifte sig 1764 med Karoline av Danmark på Christiansborgs slott i Köpenhamn och fick med henne två söner och två döttrar. Bland barnen inom äktenskapet märks sonen Vilhelm II av Hessen (1777–1847), som också blev hans efterträdare som kurfurste. 

Med sin mätress Rosa Dorothea Ritter hade han sönerna Carl och Julius von Haynau.

Antavla

Referenser

Externa länkar

Kurfurstar av Hessen
Riddare av Strumpebandsorden
Huset Hessen-Kassel
Födda 1743
Avlidna 1821
Män
Fredrik, prins av Wales

Prins Fredrik, prins av Wales (Fredrik Ludvig; ; ), född 1 februari 1707 i Hannover, död 31 mars 1751 i London, var en brittisk tronföljare. Han var son till kung Georg II och Caroline av Ansbach. 

Då prins Fredrik avled före sin far gick tronen efter faderns död till Fredriks äldste son som av eftervärlden är känd som kung Georg III.

Biografi
Prins Fredrik uppfostrades i Hannover likt sin far och farfar. Han fick 1717 titeln hertig av Gloucester och 1727 hertig av Edinburgh. Han kom till Storbritannien 1728, strax efter faderns trontillträde, och fick samtidigt som tronföljare titeln prins av Wales. I England mottogs han kyligt av sin far, som han blivit oense med på grund av giftermålsangelägenheter. Han samlade omkring sig en oppositionell krets och intrigerade mot den ledande ministern Walpole. 

Tvisterna med fadern fortsatte även sedan Fredrik Ludvig gift sig med Augusta av Sachsen-Gotha, och 1737 fördrevs han formligen från hovet. Prinsen var föga begåvad, utsvävande och opålitlig, men åtnjöt likväl en viss popularitet, mest på grund av att hans far och hans bror, hertigen av Cumberland, var så impopulära.

Familj
 
Han ingick äktenskap 1736 med Augusta av Sachsen-Gotha (1719–1772).

De hade följande barn:
 Augusta Fredrika, Princess Royal (1737–1813), gift med furst Karl Vilhelm Ferdinand av Braunschweig-Wolfenbüttel.
 Kung Georg III (1738–1820), kung av Storbritannien samt kung av Hannover från 1760. Gift med Charlotte av Mecklenburg-Strelitz.
 Prins Edward Augustus, hertig av York och Albany (1739–1767), ogift.
 Prinsessan Elisabeth Caroline (1741–1759), ogift och sjuklig.
 Prins Vilhelm Henrik, hertig av Gloucester och Edinburgh (1743–1805), gift i hemlighet 1766 med Maria Walpole.
 Prins Henrik Fredrik, hertig av Cumberland och Strathearn, (1745–1790), gift 1771 med Anne Luttrell.
 Prinsessan Louisa Anne (1749–1768), ogift och dog i tuberkulos.
 Prins Fredrik Vilhelm (1750–1765), ogift och sjuklig.
 Caroline Mathilde (1751–1775), gift med kung Kristian VII av Danmark.

Referenser

Noter

Externa länkar

Riddare av Strumpebandsorden
Tronföljare som aldrig tillträdde
Brittiska prinsar
Huset Hannover
Personer från Hannover
Födda 1707
Avlidna 1751
Män
Ugglan
Prins Edvard, hertig av Kent och Strathearn

Prins Edward, hertig av Kent och Strathearn, född 2 november 1767 på Buckingham Palace i London, död 23 januari 1820 i Sidmouth i Devon, var en brittisk prins som är mest känd som far till regerande drottningen Viktoria.

Biografi
Edvard utnämndes till hertig av Kent och earl av Dublin den 23 april år 1799, var guvernör i Gibraltar 1802, och 1805 till fältmarskalk. 1816 lämnade han plötsligt England och bosatte sig i Bryssel där han levde ett liv i tillbakadragenhet. Edvard hade blivit mycket impopulär i armén genom sitt råa sätt och pedanteri, och i regeringen var han inte heller uppskattad, genom sina närmanden till den liberala oppositionen.

Edward föddes som fjärde son till kung Georg III. Trots många älskarinnor förblev han länge ogift. Prins Edvard hade mellan 1794 och 1818 ett förhållande med kurtisanen Thérèse-Bernardine de Saint-Laurent. 

Tronföljare var hans äldre bror Georg, från 1811 prinsregent och från 1820 kung Georg IV, och då dennes enda barn prinsessa Charlotte Augusta avled i barnsäng 1817 blev tronföljden osäker. Ingen av kung Georg III:s söner hade nämligen några överlevande legitima barn, och de som var ogifta gifte sig därför snabbt.

Familj
Edward av Kent äktade år 1818 änkefurstinnan av Leiningen, Viktoria av Sachsen-Coburg-Saalfeld, och dottern Viktoria föddes följande år. Hertigen avled dock redan 23 januari 1820 i lunginflammation och begravdes i St. George's Chapel på Windsor Castle, men kvarlevorna flyttades senare. Han dog sex dagar före fadern, Georg III.

Barn:
 Viktoria av Storbritannien (1819–1901)

Eftermäle
Den kanadensiska ön och provinsen Prince Edward Island är uppkallad efter honom.

Noter

Externa länkar 

Brittiska prinsar
Brittiska fältmarskalkar
Huset Hannover
Riddare av Strumpebandsorden
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1767
Avlidna 1820
Män