kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lucius II

Lucius II, född Gherardo Caccianemici dall'Orso  i Bologna, död 15 februari 1145 i Rom, var påve från den 9 mars 1144 till sin död, 15 februari 1145.

Biografi 
Gherardo Caccianemici dall'Orso föddes i Bologna, ovisst vilket datum. Innan han inträdde i kurian, var han verksam inom juridikens område i hemstaden. 1124 utnämnde Honorius II honom till kardinalpräst av Santa Croce in Gerusalemme. Från 1125 var han påvlig legat i Tyskland, där han tog del i valet av kung Lothar III (1125), var drivande i att utse Norbert till biskop av Magdeburg (juli 1126), och hjälpte till att bilägga en tvist om tillsättningen av biskopssätet Wurzburg efter att biskop Gebhard hade blivit avsatt av påven 1126. Under Innocentius II:s pontifikat var han tre gånger påvligt sändebud till Tyskland. Under alla dessa uppdrag verkade han lojalt för påvens intressen, och det bör tillskrivas honom äran att Lothar III gjorde två expeditioner till Italien för att försvara Innocentius mot motpåven Anacletus II. Mot slutet av Innocentius pontifikat utnämndes han till påvlig kansler och bibliotekarie. Han valdes den 9 och konsekrerades till påve den 12 mars 1144, efter Celestinus II:s korta regeringstid, och antog namnet Lucius II. 

En kort tid efter att han blivit påve, i juni 1144, höll han konferens med kung Roger II av Sicilien i Ceperano. Syftet var att klarlägga kungens plikter såsom vasall till Heliga stolen. Kung Rogers motkrav var dock så stora att Lucius tillbakavisade dem, varpå kungen tog till vapen och Lucius tvingades till en fred på kung Rogers villkor. Uppmuntrade av kung Rogers framgångar, utsåg republikanerna i Rom motpåvens bror till senator, och krävde att påven skulle överlämna all världslig makt i dennes händer; detta efter att Lucius upplöst senaten som Innocentius II upprättat. Efter att förgäves ha vädjat till kejsar Konrad III om bistånd, marscherade Lucius upp på Capitolium som befäl för en liten armé, men slogs ner. Ska man tro uppgifterna i Pantheon av Gottfrid från Viterbo, blev påven svårt skadad av stenar som kastades på honom vid detta tillfälle, och detta skall ha varit orsaken till att han några dagar senare avled.

Vid en synod i Rom i maj 1144 löste han en tvist mellan metropoliten av Tours och biskopen av Dol. Han bad abboten av Cluny att sända 13 av sina munkar till Rom, och vid deras ankomst gav han dem den 19 januari 1145 Sankt Sabas kloster. Han grundade några andra kloster i Italien och Tyskland, och var särskilt välvilligt inställd till premonstratensiansorden.

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia (1913)

Externa länkar 

Påvar
Heliga stolens diplomater
Avlidna 1145
Män
Personer i Kyrkostaten under 1100-talet
Födda okänt år
Vänern, Värmdö kommun

Vänern är en sjö på Skarp-Runmarö i Värmdö kommun i Uppland som ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet.

Ett par hundra meter nordost om Vänern ligger Vättern.

Se även 
 Lista över insjöar i Värmdö kommun

Källor

Externa länkar 
 
 

Insjöar i Norrström-Tyresåns kustområde
Insjöar i Uppland
Insjöar i Värmdö kommun
Vättern, Värmdö kommun

Vättern är en sjö på Skarp-Runmarö i Värmdö kommun i Uppland som ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet.

Ett par hundra meter sydväst om Vättern ligger Vänern.

Se även 
 Lista över insjöar i Värmdö kommun

Källor

Externa länkar 
 
 

Insjöar i Norrström-Tyresåns kustområde
Insjöar i Uppland
Insjöar i Värmdö kommun

bg:Ветерн (Вермдьо)
Kaffefilter

Kaffefilter är ett trattformat filter av papper som används för att skilja kaffevätskan och sump när man brygger kaffe. Kaffefiltret uppfanns 1908 i Dresden av Melitta Bentz, som genom sina barns skolböcker fick idén att använda det inlagda läskpapperet som filter för att slippa sump i sitt kaffe. Efter henne och hennes företag Melitta kommer synonymen Melittafilter. Kaffefilter förknippas främst med kaffebryggare men det förekommer även andra metoder för att filterbrygga kaffe.

Användning 
Sedan kaffefiltret har placerats i kaffebryggaren fylls det med malda kaffebönor. När det heta vattnet rinner igenom, hindrar filtret de finmalda bönorna att passera till uppsamlingskärlet. Efteråt kallas de återstående malda bönorna för sump och kan slängas tillsammans med filtret i komposten.

Andra slags trattar 
Det finns runda kaffefilter för kaffebryggare och trattformade filter i olika storlek för att passa lösa bryggtrattar i olika storlekar. Storlekarna är dimensionerade efter mängden kaffe som ska bryggas per tillfälle. Filter för större kaffebryggare som förekommer i offentliga miljöer eller kontorsmiljö kan ha olika utseende beroende på vilken funktion de behöver ha.

Filterstorlekar 
Filter med beteckningarna 1×2, 1×4 och 1×6 har samma vinkel men olika höjd – cirka 100, 125 respektive 150 mm. Filter med beteckningarna 101 och 102 har en mindre vinkel och höjder på cirka 95 respektive 115 mm.

Hälsa 
Filtrerat kaffe heter bryggkaffe och anses vara mer hälsosamt än kokat kaffe från vilket sumpen avlägsnas på annat sätt.

Se även
 Ulaxfilter

Referenser 

Nyttoföremål
Kaffe
Filtrering
Tyska uppfinningar
Produkter lanserade 1908
Celestinus II

Celestinus II, född Guido del Castello i Toscana, död 8 mars 1144 i Rom, var påve från den 26 september 1143 till sin död drygt fem månader senare, 8 mars 1144.

Biografi 
Guido del Castello studerade för Pierre Abaelard, och blev berömd som inte bara en lärd man utan också en allvarsam och rakryggad präst. Han utsågs 1127 till kardinaldiakon med Santa Maria in Via Lata som diakonia, och 1140 sändes han som legat till Frankrike där han ådrog sig Bernhard av Clairvaux missnöje för att han beskyddade Arnold av Brescia.

Den 25 september 1143 efterträdde Guido Innocentius II, och han antog som påve namnet Celestinus II. Det första han åtog sig var att lyfta företrädarens interdikt över Frankrike vilket hade utfärdats som svar på att Ludvig VII lagt sig i valet till biskop av Bourges. I upptakten till vad som såg ut att eskalera till en allvarlig konflikt med Roger av Sicilien avled Celestinus. Hans pontifikat varade drygt fem månader.

Referenser 
 Artikeln bygger på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume III (1908)

Externa länkar 

Påvar
Heliga stolens diplomater
Avlidna 1144
Män
Födda okänt år
Personer i Kyrkostaten under 1100-talet
Personer från Città di Castello
Personer från Toscana
Gravsatta i San Giovanni in Laterano
Innocentius II

Innocentius II, född Gregorio Papareschi i Trastevere i Rom, död 24 september 1143 i Rom, var påve från den 14 februari 1130 till sin död den 24 september 1143.

Biografi 
Gregorio Papareschi upphöjdes till kardinal (kardinaldiakon) år 1088. År 1116 blev han kardinaldiakon av Sant'Angelo in Pescheria. Han anlitades i viktiga uppdrag, bland annat vid förhandlingarna före konkordatet i Worms 1122. Han valdes den 14 februari 1130 av en minoritet bland kardinalerna till påve, under det att majoriteten valde Pietro Pierleoni till motpåve, som antog namnet Anacletus II. 

Innocentius måste fly undan sin motståndare till Frankrike och erkändes där samt i England och Tyskland. Lothar III återförde Innocentius till Rom 1133, men efter den tyske konungens avtåg måste han fly till Pisa, där han på en synod bannlyste sin motståndare. År 1137 företog Lothar ett nytt tåg till Italien och fördrev Anacletus. Sedan denne 1138 avlidit och hans efterträdare, Viktor IV, abdikerat, blev Innocentius allmänt erkänd som påve. Vid Andra Laterankonciliet år 1139 bannlyste han Anacletus och lät fördriva dennes anhängare från Italien.

Påve Innocentius II är begravd i basilikan Santa Maria in Trastevere i Rom.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 

Påvar
Avlidna 1143
Män
Personer i Kyrkostaten under 1100-talet
Födda okänt år
Ugglan
Påvar från Rom
Gravsatta i Santa Maria in Trastevere
Storstad

Storstad eller metropol är en tätort (med omgivande förorter och eventuella närliggande sammanvuxna tätorter) med många invånare och oftast med närliggande förorter eller tätorter som med tätorten utgör ett storstadsområde. En storstad är per 1887 års definition av Internationella statistikkonferensen, fortfarande tillämpad i Tyskland, en tätort med minst hundratusen invånare, som i Tyskland kallas för Kleinere Großstadt ("Mindre storstad") om den har mindre än en halv miljon invånare och Große Großstadt ("Större storstad") om den har minst en halv miljon.

Storstad (storby på danska och norska) är per norsk och dansk definition en tätort med minst en halv miljon invånare, medan storstad i Sverige enligt SKR definieras som en kommun med minst tvåhundratusen invånare och minst tvåhundratusen i den största tätorten, som i Sverige är kommunerna Stockholm (med omgivande storstadsområdet Storstockholm), Göteborg (med omgivande storstadsområdet Storgöteborg) och Malmö (med omgivande storstadsområdet Stormalmö) men inte Uppsala (som har mer än 200 000 invånare men enbart omkring 166 000 i tätorten Uppsala).

En tätort med flera miljoner invånare, oftast minst tio miljoner, benämns oftast mångmiljonstad eller megastad, som vanligtvis är känd för problem som vattenbrist, vattenförorening, bostadsbrist, utglesning, energiförsörjning och kollektivtrafik. Den första storstaden som växte till tio miljoner invånare var år 1950 New York, som omkring ett kvartssekel tidigare växte om London som i sin tur år 1900 var den första staden som uppnådde fem miljoner invånare. Sedan millenniumskiftet 2000 har Tokyo varit världens folkrikaste stad. Enligt beräkningar av Demographia har 44 städer i världen minst tio miljoner invånare.

Lista över världens 50 folkrikaste städer
Observera att beräkningarna är gjorda enligt definitionen av tätort/tätbebyggt område och inte av storstadsområde eller kommun.
Städer markerade i fetstil är huvudstäder.

Nordens fem största städer enligt beräkningar av Demographia (som skiljer sig från beräkningarna enligt nordisk definition av tätort):

Se även 
Småstad

Noter

Referenser 

Stad

da:Storby
 
eo:Grandurbo
no:Storby
Honorius II

För motpåven, se Honorius II (motpåve)

Honorius II, född Lamberto Scannabecchi i Fagnano nära Imola, var påve från 21 december 1124 till sin död, 13 februari 1130.

Biografi 
Lamberto Scannabecchi av Fagnano hade varit diakon när han för sin stora lärdoms skull kallades till Rom av påve Paschalis II. Han utsågs till kardinalpräst av Santa Prassede, och år 1117 till kardinalbiskop av Ostia. Han var en av de kardinaler som följde Gelasius II i exil. 1119 sändes han som påvlig legat till kejsar Henrik V, för att förpassa investiturstriden till historien. Han närvarade vid synoden i Reims samma år när kejsaren exkommunicerades. De följande tre åren tillbringade han i Tyskland för att medla mellan påven och kejsaren, och en frukt av hans ansträngningar var konkordatet i Worms den 23 september 1123.

Den 15 eller 16 december 1124 valdes han till påve efter Calixtus II, efter svåra splittringar mellan olika partier. Teobaldo Boccadipecora hade redan utsetts till påve och konsekreringen påbörjats, när Roberto Frangipani förklarade valet ogiltigt och Lamberto Scannabecchi vara påve i stället. För att undvika schism avsade sig Teobaldo Boccadipecora anspråken, och Lamberto Scannabecchi kröntes till påve med namnet Honorius. 

Strax efter att Honorius blivit påve avled Henrik V. Honorius förmådde då de tyska furstarna att välja Lothar av Supplingenburg till kejsare av Heliga romerska riket av tysk nation, vilken i utbyte måste förbinda sig att lämna de kyrkliga valen i full frihet.

Referenser 
 
 Artikeln bygger på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume VII (1910)

Externa länkar 

Män
Avlidna 1130
Påvar
Heliga stolens diplomater
Födda 1000-talet
Personer i Kyrkostaten under 1100-talet
Ugglan
Personer från Emilia-Romagna
Kardinalbiskopar av Ostia
Gelasius II

Gelasius II, född Giovanni Coniulo i Gaeta mellan 1060 och 1064, död 29 januari 1119 i Cluny, var påve från den 24 januari 1118 till sin död, 29 januari 1119.

Biografi 
Giovanni Coniulo föddes i Gaeta där hans släkt tillhörde adeln. I unga år blev han munk i Monte Cassino, där han uppövade stor skicklighet i latin, blev diakon och kansler hos påven Urban II och senare kardinal. På synoden i Rom 1116 stödde han Paschalis II:s mera försonliga politik i investiturstriden mot andra i kyrkan som var mer oförsonliga till att låta kejsarna få rätt till investitur. Han hade också tillhört den minoritet som stått bakom undertecknandet av Privilegium.

Omedelbart sedan han efter Paschalis’ död 1118 valts till påve, tillfångatogs han av Cencius Frangipani för att han utnämnts utan kejsarens tillåtelse, men blev snart frigiven. Vid underrättelsen om Gelasius utnämning ryckte kejsar Henrik V, missnöjd över att valet företagits utan hans medverkan, i ilfart mot Rom. Gelasius hann uppstiga på Heliga stolen innan han flydde till Gaeta, där han prästvigdes och biskopsvigdes. 

Sedan kejsaren förgäves sökt förlika sig med Gelasius i investiturfrågan, uppsatte han Mauritius Burdinus, ärkebiskop av Braga, till motpåve under namnet Gregorius VIII. Sedan Gelasius bannlyst kejsaren, återvände han till Rom sedan kejsaren lämnat staden, men måste snart åter fly, denna gång till Frankrike, där han 1119 höll en synod i Vienne; på vägen stannade han till i Pisa och konsekrerade katedralen där. Från Vienne begav han sig till Cluny, där han 18 januari samma år avled.

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume VI (1909)

Källor

Externa länkar 

Påvar
Benediktiner
Födda 1060-talet
Avlidna 1119
Män
Personer i Kyrkostaten under 1100-talet
Ugglan
Personer från Lazio
Vince Cable

John Vincent "Vince" Cable, född 9 maj 1943 i York i Yorkshire, är en brittisk politiker (Liberaldemokraterna). Han var näringsminister 2010–2015 och partiledare mellan 2017 och 2019. Cable var ledamot av underhuset för Twickenham mellan 1997 och 2015 samt mellan 2017 och 2019.

Han har tidigare arbetat som chefsekonom på Shell och varit partiets talesman i finanspolitik 2003–2010.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Alumner från Universitetet i Cambridge
Tidigare brittiska underhusledamöter
Partiledare för Liberaldemokraterna
Alumner från University of Glasgow
Födda 1943
Män
Levande personer
Personer från York
Richard Caborn

Richard Caborn, född 6 oktober 1943 är en brittisk Labourpolitiker. Han var parlamentsledamot för valkretsen Sheffield Central 1983-2010.

Han var miljö-, transport- och regionminister mellan 1997 och 1999. Därefter var han mellan 1999 och 2001 handels- och industriminister och från 2001 till 2007 sportminister. Han anses vara nära allierad med John Prescott. Han avgick som sportminister den 28 juni 2007 för att utses till Gordon Browns ambassadör för en möjlig ansökan om att arrangera Världsmästerskapet i fotboll 2018 i England.

Noter

Brittiska parlamentsledamöter
Födda 1943
Män
Levande personer
Slaget vid Tulpiacum

Slaget vid Tulpiacum utkämpades mellan alemanner och den frankiske kungen Klodvig I år 496. Tulpiacum (franska: Tolbiac) kan troligtvis lokaliseras till dagens Zülpich i Nordrhein-Westfalen i Tyskland omkring 60 km från den tysk-belgiska gränsen.

Klodvig tillkallades av den ripuariske kungen Sigibert sedan han anfallits av alemanner. Dessa underkastade sig Klodvig i slaget efter en länge vacklande strid i vilken den alemanniske kungen stupade. Under stridens hetta ska den frankiske kungen ha anropat den kristna guden och svurit att mot en seger lova anta den katolska tron. Juldagen samma år lät han döpa sig i Reims tillsammans med två systrar och över 3 000 man. 

För den katolska kyrkan blev denna händelse en mycket betydande framgång bland de i allmänhet arianska germanerna och biskoparna som aktivt kom att understödja Klodvig i den frankiska maktkampen genom propaganda som glorifierade honom och beskrev hans fälttåg som omgärdade av mirakler:
 Sålunda förde Gud dag efter dag hans fiender inför honom, så att de underkastade sig honom och utökade hans rike, därför att han vandrade framför honom med upplyft hjärta och gjorde vad som behagade honom.

Tulpiacum
Tulpiacum
496
Tulpiacum
Tim Yeo

Tim Yeo, född 20 mars 1945, är en brittisk parlamentsledamot för Conservative. Han representerar valkretsen Suffolk South sedan 1983 och är skuggminister för transport- och miljöfrågor.

Han är direktör för Univent PLC och Genus PLC och brukar skriva artiklar i magasinen Golf Weekly och Country Life.

Han blev miljö- och landsbygdsminister 1993 men tvingades avgå efter en skandal. Efter valförlusten 1997 utsåg den nye partiledaren, William Hague honom till talesman i transport-, och miljö- och regionalfrågor, under Iain Duncan Smith byttes dessa ut mot handel och industri. Under Michael Howard skedde åter ett byte, denna gång till skola och sjukvård innan han fick sin nuvarande post.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Brittiska parlamentsledamöter
Män
Födda 1945
Levande personer
Duett

Duett är ett musikstycke avsett att sjungas av två personer eller att spelas av två instrument. Duetter förekommer i de flesta musikgenrer.

Se även
 Duo
 Terzett
 Volvo Duett

Musiktermer
Suffolk

Suffolk är ett grevskap i landsdelen East Anglia i östra England i Storbritannien. Suffolk har en yta på 3 801 km² och har cirka 670 000 invånare.

Staden Ipswich är administrativ huvudort i Suffolk, och det närbelägna Felixstowe är en av Englands större containerhamnar.

Källor
Thales

Thales från Miletos (grekiska Θαλής ὁ Μιλήσιος), född cirka 625 f.Kr. i Miletos, död cirka 545 f.Kr., var en grekisk försokratisk filosof, allmänt benämnd som den förste filosofen men känd också för insatser inom astronomi och matematik. Han levde och verkade i Miletos. Han var en av Greklands sju vise.

Asteroiden 6001 Thales är uppkallad efter honom.

Biografi 
Thales är den förste filosof som Diogenes Laertios nämner i sin omfattande biografi över antikens filosofer. Diogenes skriver att Thales var son till Examyes och Cleobulina och delvis var av feniciskt ursprung. Han var den förste som blev utnämnd till "vis man", men ägnade sig till en början åt naturvetenskap, i synnerhet astronomi.

Han är känd bland annat genom historieskrivaren Herodotos, vilken berättar att Thales var en berest man som varit i Egypten och andra länder, att han hade kunskap i geometri. Aristoteles utnämnde honom till grundare av den filosofi vilken frågar sig vad allt vara uppstår ifrån. Aristoteles säger att Thales svarade vatten på den frågan. Han menade att "allt är vatten".

Thales ställde frågan om vad det är som är oföränderligt i det föränderliga; vad som är enheten i mångfalden. Han sökte ett slags byggsten, ett urämne, arche. Observationer av vattnets funktion ledde honom till ett svar; ur vatten kommer liv; vatten kan anta olika form: fast, flytande, ånga. Poängen i Thales påstående, och anledningen till att han och inte någon föregångare utnämns till västerlandets förste filosof, är att om nu allt består av vatten måste också allt som händer kunna förklaras om man lär känna vattnets lagar och funktioner; allt kan förklaras om vi kan förklara vatten. Det är det första kända försöket att ställa upp en generell teori baserad på observationer av verkligheten.

Genom sin filosofi har Thales kommit att betraktas som en förgrundsgestalt i grundandet av den västerländska vetenskapen i och med att han menade att allt kunde förklaras med hjälp av det mänskliga förnuftet utan åberopande av gudarna. Thales menade att allt är förståeligt för den mänskliga tanken.

Diogenes berättar att Thales var den förste som hävdade att människans själ är odödlig, fastän han medger att Aristoteles och Hippias menade att han sagt att även livlösa ting har själ. Enligt Diogenes beräknade Thales solens storlek till 720 gånger större än månen, bestämde att månaden har trettio dagar och beräknade årets dagar till 365.

Thales dog under en gymnastisk övning som han beskådade, utmattad av hetta, ålder och törst, berättar Diogenes.

Se även 
 De joniska naturfilosoferna
 Jonien

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Diogenes Laertios – "Life of Thales" (Webbåtkomst 2014-10-02)

Tryckta källor 
 Högnäs, Sten, Idéernas historia: en översikt. Lund: Historiska Media 2003. 
 Skirbekk, Gunnar & Gilje, Nils, Filosofins historia. Göteborg: Daidalos 1995. 
 Turnbull, H.W., De stora matematikerna ur antologin SIGMA: en matematikens kulturhistoria (sex band) band I, s. 29–30. Forum 1965 2:a uppl. Redaktör: Tord Hall (original The World of Mathematics Simon & Schuster 1956)

Försokratiska filosofer
Antikens matematiker
Födda 625 f.Kr.
Avlidna 545 f.Kr.
Män
Ontologer
491

Denna artikel handlar om året 491. För heltalet 491 med samma namn, se 491 (tal). För Lars Görlings bok med samma namn, se 491 (bok). För Vilgot Sjömans film, se 491 (film).

Händelser

April 
 11 april – Anastasius I blir bysantinsk kejsare.

Okänt datum 
 Klodvig I besegrar styrkor från Thüringen.
 Aelle av Sussex erövrar den befästa staden Anderida efter en belägring.

Födda 
Johannes Malalas, grekisk krönikör.

Avlidna 
 9 april – Zeno Isauriern, kejsare i Bysantinska riket.
 Petrus av Iberia, georgisk munk.

Externa länkar
Hälsning

Flera uppslagsord leder hit. Se Hej, Skellefteå kommun för byn, Välkomma för bägaren och Hallå? för musikalbumet.

En hälsning är ett budskap som framförs av människor som möts eller skiljs åt i syfte att markera vänskap eller social status. Hälsningar kan framföras med ord eller gester. Ett exempel på en hälsning, vanlig i västvärlden, är handskakningen. Även kindpussar är vanliga som hälsningar i delar av världen. Under Covid-19-pandemin blev dessa dock delvis ersatta av bugningar och en typ av armbågshälsning, eftersom detta ansågs minska risken att smitta andra människor.

 I svenskan 
När man hälsar på en person kan man på svenska till exempel säga "hej" eller "god dag" och när man lämnar personen "hejdå" eller "adjö". God dag är dock mer formellt i svenskan, men vanligare i finlandssvenskan. Ordet "hallå" som hälsning är inte så vanligt i finlandssvenskan.

Uttrycket "tjänare", även stavat "tjenare", är vad som blivit kvar av hälsningsfrasen "Er ödmjuke tjänare".

Tjänare var ett vanligt hälsningsord under 1700-talet. Utifrån det har det bildats olika informella kortformer och ombildningar som "tjaba", tjäna/tjena, tja, tjänis/tjenis och tjänix(en)/tjenix(en). Tjänare/tjenare kan även användas ironiskt. Förr kunde "tjänare, tack" vara ett ironiskt "nej, tack". Ett ironiskt uttryck som fortfarande förekommer är "jo, tjänare".

 Hej 
Det nu vanliga hälsningsordet "hej" var tidigare bara en interjektion. Ordet började först användas som hälsning av medlemmarna i Götiska förbundet under tidigt 1800-tal, som ansåg att ordet var vikingalikt, och menade att vikingarna faktiskt kunde sagt så. Efter detta togs "hej" upp i studentkretsar i Uppsala på 1870-talet, för att bli allmänt spritt först på 1930-talet.
Det togs även upp av ungsocialisterna i 1900-talets början. Anton Nilson skrev 1980: "Per Albin Hansson blev redaktör för det nya förbundets tidning Fram''. Ofta sammanträffade vi, hälsade vårt 'Hej'. (Det var ungsocialisterna som tog upp det lilla nätta ordet 'hej' efter Götiska förbundet, som låtit det falla i glömska, och genom ungsocialisterna och ungdemokraterna bredde det lilla ordet ut sig över hela landet och blev omsider ett allmänt hälsningsord."

Referenser

Externa länkar

wikihow.com

Etikett
Hälsningsord och fraser
Derek Wyatt

Derek Murray Wyatt, född 4 december 1949, är en brittisk Labourpolitiker. Han var parlamentsledamot för valkretsen Sittingbourne and Sheppey från valet 1997 till 2010.

Externa länkar
Officiell webbplats

Brittiska parlamentsledamöter
Födda 1949
Män
Levande personer
Status

Status kan avse:

 Social status – sociologiskt begrepp tillämpningsbart på enskilda eller grupperingar av människor och ibland djur
 Medicinsk status status praesens - det tillstånd som en patient för närvarande befinner sig i