kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Shenouda III

Påven och patriarken Shenouda III av Alexandria, född Nazeer Gayed Roufail den 3 augusti 1923 i Asyut i Egypten, död 17 mars 2012 i Kairo, var från 1971 och till sin död påve och patriark av Alexandria och därmed ledare för den koptisk-ortodoxa kyrkan.

Påve Shenouda III hade en examen från universitetet i Kairo, och prästundervisning i den koptiska kyrkan. Den 18 juli 1954 tog han sig namnet fader Antonious el soryani och blev munk i El Souryan - "Den eviga Jungfrun Maria Theotokos kloster", vid vilket han senare prästvigdes. Under tiden som munk levde han som eremit. Efter en tid kallades fader Antonious till patriarkatet av Den helige påven Kyrillos VI av Alexandria, där påven den 30 september 1962 utsåg honom till biskop över den kristna undervisningen, och dekan över det koptiska ortodoxa teologiska universitetet, varvid Antonius antog namnet Shenouda.

Den 14 november 1971 kröntes han till påve och patriark av Alexandria, den 117:e i ordningen. I egenskap av påve och patriark lockade Shenouda III en världsomspännande tillströmning av medlemmar till den koptisk-ortodoxa kyrkan. Under denna tid utnämnde han de första biskoparna över Nordamerika, där det numera finns mer än hundra koptisk-ortodoxa kyrkor mot fyra år 1971, och likaså de första biskoparna över Australien, samt grundade de första koptiskt ortodoxa kyrkorna i Sydamerika.

Han gjorde sig känd för sin strävan att ena kyrkorna, och inbjöd 1970 till dialog mellan de olika kristna samfunden. År 1973 var påven och patriarken den förste ledaren för den koptisk-ortodoxa kyrkan som besökt Vatikanen på 1500 år. Han och påve Paulus VI författade en gemensam deklaration om kristologi under visiten.

Den 3 september 1981 tvingade Anwar Sadat honom att gå i exil i klostret Sankt Bishoi. Samtidigt fängslades åtta biskopar, tjugofyra präster och flera andra kristna. Sadat ersatte kyrkans hierarki med en kommitté med biskopar, och kallade Shenouda ”ex-påve”. Shenouda III friades den 2 januari 1985 av Hosni Mubarak, han kom tillbaka till Kairo den 7 januari, och kunde fira jul med kyrkan. Fler än tio tusen personer deltog i det årets julmässa.

I egenskap av påve var han även chefredaktör för El-Keraza Magazine, sedan 1962 den koptisk-ortodoxa kyrkans officiella tidning. Han författade 141 böcker och har översatts till flera av världsspråken.

Påve Shenouda III har under sin tid byggt koptiska kyrkor över hela världen, dessutom ordinerat biskopar i de flesta länder i världen.

Han erhöll Gaddafipriset för mänskliga rättigheter 2003.

Källor

Noter

Webbkällor
 The Official Site of His Holiness Pope Shenouda III – Officiell webbplats.
 Pope Shenouda III – OrthodoxWiki.
 Pope Shenouda III – Coptic Othodox Church Network.
 Mer information om påve Shenouda III – Saint Takla Haymanout the Ethiopian Church, Alexandria, Egypten.
 Common declaration of Pope Paul VI and of Pope Shenouda III of Alexandria, 1973.

Ortodoxa patriarker
Personligheter inom ortodox kristendom
Egyptiska författare
Mottagare av Gaddafipriset för mänskliga rättigheter
Egyptier
Personer från Asyut
Födda 1923
Avlidna 2012
Män
Elsa Åkerstedt

Elsa Eleonora Nordmark, känd under flicknamnet Elsa Åkerstedt, född den 3 maj 1893 i Göteborgs domkyrkoförsamling, död den 15 september 1977 i Säve församling i Göteborgs och Bohus län, var en svensk skådespelerska. 

Åkerstedt var aktiv vid bland annat Riksteatern och vid Atelierteatern i Göteborg. Hon medverkade även i Edvard Persson-filmen Livet på landet.

Hon var från 1946 gift med portvakten Nils Harald Nordmark (1891–1952). De är begravda på Kvibergs kyrkogård i Göteborg.

Filmografi

Källor

Noter

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1893
Avlidna 1977
Gravsatta på Kvibergs kyrkogård
John Ulf Anderson

John Ulf Anderson, född 30 mars 1934 i Stockholm, död där 19 september 2013, var en svensk trubadur, vissångare och radioproducent.

Anderson blev anställd på Sveriges Radio 1958 och gjorde under 1960-talet bland annat flera radioreportage från Vispråmen Storken. 1966 debuterade han som skivartist med dubbel-LP:n Den okände Evert Taube. På sin följande skiva 1971 sjöng han egna tonsättningar av Tage Danielssons Samlade dikter 1967 - 1967. Därefter var han verksam som vissångare, tonsättare och producent av visprogram i radio och tv. 

Särskilt gärna sjöng han sånger av Evert Taube och Ulf Peder Olrog (LP:n Vi har varit på turné 1976) och samarbetade med vissångaren Björn Johansson, bland annat i ett tv-program om Birger Sjöbergs liv och verk, Artisten som sprängdes 1986. 

En mer vågad kulturgärning var LP-skivan Laterna Magica 1987, där han tillsammans med Lillemor Dahlqvist sjöng Johnny Bodes musik. Bode var då persona non grata i seriösa kretsar, och även Dahlqvist hade dåligt rykte på grund av sitt tidigare samarbete med honom. Men här rörde det sig om något så anständigt som Bodes tonsättningar av Nils Ferlins dikter.

Priser och utmärkelser
1991 – SKAP:s stipendiefond till Evert Taubes minne
2006 – Ejnar Westling-stipendiet

Svenska vissångare
Män
Födda 1934
Sommarvärdar 1970
Sommarvärdar 1975
Sommarvärdar 1978
Avlidna 2013
Musiker från Stockholm
Bongoville

Bongoville (tidigare Lewaï) är en stad i sydöstra Gabon, 31 km öster om Franceville och 541 km sydost om Libreville, i provinsen Haut-Ogooué. Väster om staden finns Batéképlatån. Stadens hade 2 633 invånare (2013).

Historia 
Bongoville fick sina första invånare år 1965 efter en statlig lansering av en politik för omgruppering av landets byar. Ambomo är namnet på den plats där Bongoville byggdes. Egentligen är Bongoville en samling mindre byar nära varandra. Platsens första bebyggelse påbörjades år 1964. 

Bongoville föddes genom en gruppering av byarna Léwaye, Obia 2, Assiami, Ékala samt byarna längs Lekeï-floderna (Lekeï 1, Lekeï 2 och Lekeï 3). Byns utveckling påskyndades av bygget av väg R16 mellan Franceville och Leconi. Enligt kvartersledarna var valet av den nuvarande platsen sammankopplat med myndigheternas vilja att se folk bosätta sig längs med den nya vägen. Det är därför som Bongoville är utsträckt längs med R16. Platsen Ambomo valdes på grund av förekomsten av en slätt (med namn Kabala k'Ambomo) samt förekomsten av flera vattendrag, bland annat Djouori, Agnili, Ekessi och Okila.

Under påtryckning av parlamentsledamoten Philibert Bongo Ayouma blev byn Obia, med Mbamba Casimir som ledare, den första att flytta till Ambobo. Den andra byn blev Lewaye med Antsiabi som ledare. Dessa två upptog den platta södra delen av platsen. Därpå kom kantonsledaren Agnogh’on och ledarna för Lekeï 1 och för Djouori, närmare bestämt Simon Ntsagui och Bernard Kassouagui. De sista som installerade sig var de från Lekeï 2 vars ledare var Jean Ntouka.

För att åstadkomma ett klimat av samförstånd och undvikande av konflikter invånarna emellan bestämdes det att byn skulle döpas om till "Ambobo". 1969 byttes emellertid namnet till Bongoville, vid president Albert-Bernard Bongos besök.

Vid samhällets skapelse fick varje by behålla sitt tidigare system och kvarstod under samma ledare, men samtliga dessa ledare var under kantonsledaren Wanga Agnionghöns myndighet. Den centrala administrationen representerades av Gorra, distriktets underprefekt. Vid den här tiden var Bongo Ayouma departementets parlamentsledamot.

Den 25 april 1973 blev Bongoville en Poste de Contrôle Administratif (PCA). Den 18 december 1975 upphöjdes staden till underprefektur (sous-préfecture). År 1986 skapades departementet Djouori-Agnili och Bongoville blev dess huvudort.

År 1996 blev Bongoville en stadskommun (commune urbaine), vilket betyder en lokal myndighet som är juridisk person och har finansiellt självstyre.

Byarna som bildade Ambobo är numera förvandlade till kvarter. Dock har dessa byar bevarat en traditionell administration, där varje kvarter styrs av en kvartersledare. Denne ledare väljer i sin tur en av sina ättlingar som efterträdare.

Källor

Artikelursprung 

Orter i Haut-Ogooué
Gustaf Berg (censor)

Ej att förväxla med Gustaf Berg (fotograf).
Gustaf Leonard Berg, född 20 december 1877 i Naverstads socken i Bohuslän, död 25 oktober 1947, var en svensk filmcensor och manusförfattare. 
 
Berg blev filosofie kandidat i Lund 1900, och ägnade sig först åt journalistbanan som medarbetare i Göteborgs-Posten och Svenska Dagbladet. Han redigerade "Scouten" 1913–18 och var ordförande i Svenska journalistföreningen men verkade även från 1911 som filmcensor. Han var censurchef vid Biografbyrån 1914–1918, chef för SF:s skolfilmavdelning 1921–1942. Han var även litterär chef hos filmbolaget Skandia och utgav ett flertal arbeten om filmen som bildningsmedel. Gustaf Berg var gift med Aina Wistrand och far till bland andra matskribenten Märit Huldt (signaturen Hiram).

Filmmanus

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Personer från Naverstads socken
Födda 1877
Avlidna 1947
Män
Svensk uppslagsbok
Elna Nilsson-Rydman

Elna Nilsson-Rydman,  född 25 september 1875 i Everöd, Skåne, död 19 maj 1940 i Helsingborg, var en svensk kompositör. Nilsson-Rydmans musik har bland annat använts i Emil i Lönneberga-filmerna.

Källor

Svenska kompositörer under 1800-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Personer från Everöds socken
Gravsatta på Nya kyrkogården i Helsingborg
Kvinnor
Födda 1875
Avlidna 1940
Koptisk-ortodox påve och patriark av Alexandria

Koptisk-ortodoxa kyrkan är en av de orientaliskt ortodoxa kyrkorna. Den koptisk-ortodoxa kyrkan har en egen påve och patriark, vars fullständiga titel är "Hans helighet Påven av Alexandria och patriarken av hela Afrika på aposteln Sankt Markus heliga stol".

Listan nedan är den fullständiga längden sedan konciliet i Chalkedon. För patriarker av Alexandria dessförinnan, se Lista över patriarker av Alexandria. För patriarken av Ortodoxa kyrkan av Alexandria, se Grekisk-ortodox patriark av Alexandria.

Lista

Externa länkar
The Official website of the Coptic Orthodox Pope of Alexandria and of the See of Saint Markus the Apostle

Kristendom i Egypten
Orientaliskt ortodox kristendom
Ortodoxa patriarker
Alexandria
Hart Pease Danks

Hart Pease Danks född 6 april 1834 i New Haven i Connecticut, död 20 november 1903 i Philadelphia i Pennsylvania, amerikansk sångare och kompositör. Hans mest kända komposition är låten "Silver Threads 

Among the Gold" (svenska: "Varför skola mänskor strida").

Biografi
Hart Pease Danks föddes i New Haven, men flyttade med sin familj till Saratoga Springs, New York när han var åtta år. Han studerade musik med Dr. E. Whiting, och flyttade senare till Chicago, där han arbetade som snickare i sin fars byggnadsverksamhet innan han började med musik på heltid.

1858 giftade Danks sig med Hattie R. Colahan. 1864 flyttade han till New York City. 1873 publicerade han sin mest kända sång, "Silver Threads Among the Gold" (text av Eben E. Rexford), som sålde över tre miljoner exemplar. Efter att ha sålt rätten till låten, dog Danks fattig i ett pensionat i Philadelphia. Hans sista skriftliga ord var: "Det är svårt att dö ensam". Hans änka dog 1924. Danks är begravd vid Kensico Cemetery, i Valhalla, New York.

Hart Pease Danks invaldes i Songwriters Hall of Fame 1970. Han skrev över 1000 låtar. Hans verk omfattar också flera operetter, inklusive Zanie (publicerad 1887, med en libretto av Fanny Crosby) och Pauline, or the Belle of Saratoga (ca 1887).

Referenser

Externa länkar

International Music Score Library Project (IMSLP): Hart Pease Danks

Amerikanska kompositörer
Amerikanska sångare
Män
Födda 1834
Avlidna 1903
Isis (opera)

Isis är en opera (tragédie en musique) i en prolog och fem akter med musik av Jean-Baptiste Lully och libretto av Philippe Quinault från 1677.

Historia
Isis uruppfördes den 5 januari 1677 på slottet i Saint-Germain-en-Laye utanför Paris inför kung Ludvig XIV och hans hov. En scen i operan, där guden Jupiter uppvaktar nymfen Io och utsätts för gudinnan Junos svartsjuka, uppfattades av samtiden som en allegori där kungen hade övergivit sin mätress madame de Montespan för den yngre Isabelle de Ludres. Efter premiären förvisades Quinault från hovet och han kunde inte samarbeta med Lully på tre år.

Personer

Fama (sopran)
Apollo (haute-contre)
Kalliope (sopran)
Thalia (sopran)
Melpomene (sopran)
Clio (sopran)
Urania (sopran)
Neptune (bas)
Förste triton (haute-contre)
Andre triton (haute-contre)
Jupiter (baryton)
Io / Isis (sopran)
Hierax (baryton)
Juno (sopran)
Iris (sopran)
Hebe (sopran)
Mycene (sopran)
Pan (bas)
Argus (bas)
Mercure (haute-contre)
En furie (haute-contre)
Första ödesgudinnan (sopran)
Andra ödesgudinnan (haute-contre)
Tredje ödesgudinnan (haute-contre)

Handling
Hierax betvivlar troheten hos nymfen Io. Men hon bedyrar sin oskuld trots Jupiters framstötar. Jupiter gömmer Io och sig själv i ett moln för att komma undan sin svartsjuka hustru Junos blickar. Mercure meddelar att Juno sänt efter Iris för att förfölja paret. Iris tror inte på Mercure när han säger att Jupiter har kommit till jorden för att göra goda saker, men hon säger ändå till Juno att hon inte kan finna Io. Den stackars Io flyr och ber Jupiter att utplåna den smärta hans kärlek till henne har åstadkommit. Jupiter ber Juno att låta Io dö men hon vägrar. Först när Jupiter lovar att sköta sig låter Juno föra upp Io till Olympen och hon får sitt nya namn Isis.

Källor

Operor av Jean-Baptiste Lully
Franskspråkiga operor
1677 i Frankrike
Verk 1677
Ovidius-bearbetningar
Lista över patriarker av Alexandria

Detta är en lista över patriarker av Alexandria före schismen 451. För de senare, se Koptisk-ortodox påve och patriark av Alexandria för Koptisk-ortodoxa kyrkans överhuvud, och Grekisk-ortodox patriark av Alexandria för den östligt ortodoxa patriarken. För de katolska patriarkerna av Alexandria, se Koptisk-katolsk patriark av Alexandria.

Lista
 Markus (43—63)
 Anianus (61—82)
 Avilius (83—95)
 Kedron (96—106)
 Primus (106—118)
 Justinus (118—129)
 Eumenes (131—141)
 Markianos av Alexandria (142—152)
 Celadion (152—166)
 Agrippinus (167—178)
 Julianus (178—189)
 Demetrius (189—232)
 Heraclas (232—248)
 Dionysius (248—264)
 Maximus (265—282)
 Theonas (282—300)
 Petrus I (300—311)
 Achillas (312—313)
 Alexander I (313—326)
 vakant (326--328)
 Athanasius I (328—339)
 Gregorius av Kappadokien (339—346) (de flesta inom Koptiska kyrkan förnekar hans legitimitet och menar att Athanasius var den sanne patriarken)
 Athanasius I (återinstallerad) (346—373)
 Petrus II (373—380)
 Timotheus I (380—385)
 Theophilus I (385—412)
 Kyrillos I (412—444)
 Dioscorus I (444—451)

Orientaliskt ortodox kristendom
Patriarker
Kristendom i Egypten
Patriarker av Alexandria
Alexandria
Alexandria
Listor med anknytning till Egypten
Köp en tulpan

Köp en tulpan är en svensk revyvisa, skriven av Ulf Peder Olrog.

"Köp en tulpan annars får du en snyting ...
Lär dej din dönick att nu är det vår"

Sången framfördes av Lars Ekborg och Sven Holmberg i Kar de Mumma-revyn 1960, där två lodisar sökte kränga halvvissna blommor till förbipasserande. Polisen körde inte bort dem eftersom de utgjorde "ett pittoreskt inslag i gatubilden". Ulf Peder Olrog skrev visan på förslag av Kar de Mumma, som berättade att han själv ofta blev antastad av sådana gubbar utanför Folkan-teatern på Östermalm.

Olrogs vän Alf Prøysen översatte den och sjöng den på norska som "Kjøp en fiol (ellers fårru en blåveis)". Påpekas bör att viol heter "fiol" på norska.

Sånger 1960
Svenska sånger
Så den ädla säden

Så den ädla säden är en sång med text skriven före 1878 av Knowles Shaw. Musiken är skriven av George A. Minor. Texten översattes till svenska 1888 av O L Bodin. Den bygger på Psaltaren 126:5-6.

Publicerad i
Hjärtesånger 1895 som nr 173 under rubriken "Missionssånger".
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1907 som nr 198.
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 399 under rubriken "Strid och verksamhet - Maning till kamp".
Svensk söndagsskolsångbok 1929 som nr 187 under rubriken "Missionssånger".
Segertoner 1930 som nr 170.
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1945 som nr 469.
Segertoner 1960 som nr 170.
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 496 under rubriken "Kamp och seger".
Segertoner 1988 som nr 436 under rubriken ""Den kristna gemenskapen - Vittnesbörd - tjänst - mission".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 649 under rubriken "Strid och kallelse till tjänst".

Referenser

Noter 

Amerikanska psalmer
ICS Vortex

ICS Vortex (född Simen Hestnæs 4 mars 1974), mest känd som basist och sångare i det norska black metal-bandet Dimmu Borgir, där han spelade mellan 2000 och 2009.

Biografi 
1995 turnerade Hestnæs med avant garde-metal bandet Ved Buens Ende, där han stod för bakgrundssång.

1997 gjorde Hestnæs ett gästframträdande på Arcturus album La Masquerade Infernale där han sjöng tre sånger: "Master of Disguise", "The Chaos Path" och "Painting My Horror"

1997 var folk/progressive/black metal-bandet Borknagar i behov av en sångare, efter att deras tidigare sångare Garm lämnat bandet. Hastnæs var kvar som sångare till 2000, och spelade även bas på Borknagars fjärde album Quintessence. 

I augusti år 2000 valde Hestnæs att lämna Borknagar för att kunna fokusera på att spela in Spiritual Black Dimensions med Dimmu Borgir snarare än att turnera med Borknagar. Hestnæs bidrag till detta album var att komplettera Shagrats growlande med rensång. När Nagash lämnade Dimmu Borgir för The Kovenant tog Hestnæs över rollen som basist tills han lämnade bandet 2009.
 
2005 blev Hestnæs ny sångare i Arcturus, sedan både Garm och Spiral Architects Øyvind Hægeland lämnat bandet. Detta blev andra gången som Simen Hestnæs tog över som sångare efter Garm. I september 2005 släppte Arcturus sitt fjärde album, Sideshow Symphonies, denna gång med Hestnæs som sångare. 2005 placerade sig Simen Hestnæs på Terrorizer Magazines lista över tio bästa sångare, Arcturus kom på listan över tio bästa liveakter och även albumet Sideshow Symphonies rankades som ett av tio bästa album under året.

Diskografi

Med Lamented Souls 
 Soulstorm (1992) (demo)
 Demo '95 (1995) (demo)
 Essence of Wounds – (Duplicate Records, 2003)
 The Origins of Misery – (Duplicate Records, 2004) (samlingsalbum)

Med Ved Buens Ende 
 ...Coiled in Obscurity – (Benighted Mirror Records, 2002) (bootleg)

Med Borknagar 
 The Archaic Course – (Century Media Records, 1998) 
 Quintessence – (Century Media Records, 2000)
 Urd – (Century Media Records, 2012)
 Winter Thrice – (Century Media Records, 2016)
 True North – (Century Media Records, 2019)

Med Dimmu Borgir 
 Spiritual Black Dimensions – (Nuclear Blast, 1999, återutgiven 2004)
 Puritanical Euphoric Misanthropia – (Nuclear Blast, 2001)
 Alive in Torment – (Nuclear Blast, 2001) (EP)
 World Misanthropy EP – (Nuclear Blast, 2002) (EP, live)
 World Misanthropy – (Nuclear Blast, 2002) (video, DVD/VHS)
 Death Cult Armageddon promo – (Nuclear Blast, 2003) (EP)
 Death Cult Armageddon – (Nuclear Blast, 2003)
 Progenies of the Great Apocalypse – (Nuclear Blast, 2003) (DVD)
 "Vredesbyrd" – (Nuclear Blast, 2004) (singel)
 In Sorte Diaboli – (Nuclear Blast, 2007)

Med Arcturus 
 La Masquerade Infernale – (Music For Nations, 1997)
 Sideshow Symphonies – (Season of Mist, 2005)
 Shipwrecked in Oslo – (Season of Mist, 2006) (video, DVD)
Arcturian - (Prophecy Productions, 2015)

Med Dagoba (som gästmusiker) 
 What Hell Is About – (Season Of Mist, 2006)

Källor

Externa länkar 

 I.C.S. Vortex officiella MySpace

Födda 1974
Norska metalmusiker
Norska basister
Norska sångare
Pseudonymer
Män
Levande personer
Black metal-musiker
Progressiv rock-sångare
Musiker från Oslo
Kungariket Israel

Kungariket Israel kan syfta på:

 Kungariket Israel (förenad monarki) – det i Gamla Testamentet beskrivna kung Davids och Salomos rike, ca 1050–930 f.Kr. 
 Kungariket Israel (Samarien) – ett antikt kungadöme i Samarien, i Bibeln som uppföljaren till Kungariket Israel 930/800-talet–720 f.Kr.

Se även
 Juda rike – utvecklats separat från det nordliga Kungariket Israel, i Bibeln som den södra delen av det förenade Kungariket Israel, 9:e-8:e århundradet–586 f.Kr.
 Hasmoneiska dynastin – styrde Judeen och kringliggande områden mellan år 140–37 f.Kr, självständiga 164–37 f.Kr
 Mackabéerupproret – ett uppror 167–164 f.Kr.
 Herodianska dynastin – en härskarsläkt i Palestina som fick sitt namn efter dess mest kände medlem Herodes den store
Mustis

Mustis, pseudonym för Øyvind Johan Mustaparta, är en norsk keyboardist, tidigare medlem i Dimmu Borgir. Han är inspirerad av skräckmusik och spelar symfoniskt på Korg-keyboards. Han spelade live för första gången vid festivalen Dynamo Open Air 1998.

Diskografi

Med Dimmu Borgir 
Studioalbum
Spiritual Black Dimensions (1999)
Puritanical Euphoric Misanthropia (2001)
Death Cult Armageddon (2003)
Stormblåst MMV (2005) 
In Sorte Diaboli (2007)

EP
Godless Savage Garden (1998) 
Alive in Torment (2001)
World Misanthropy (2002)

Singlar
"Vredesbyrd" (2004)
"The Serpentine Offering" (2007)

Video
The Invaluable Darkness (2008)

Med Susperia 
Demo
Illusions of Evil (2000)

Singlar
"Nothing Remains" (2010)

Externa länkar

Metal-archives: Mustis

Norska keyboardister
Personer från Bærums kommun
Födda 1979
Levande personer
Män
Livet försvinner i hast som en dröm

Livet försvinner i hast som en dröm är en sång med text från 1874 av Carl August Stenholm, musiken är troligen en svensk folkmelodi. 

I Det glada budskapet 1890, anges melodin av August Andersson vara densamma som till Så tag osz, Jesus, nu sjelf alternativt Hwarföre sörja? Wi ha ju en wän. En möjlighet finns att texten ursprungligen är av Lina Sandell-Berg, då Emil Gustafson i sin psalmbok Hjärtesånger 1895 anger att den text han bearbetat är producerad av författaren + som kan vara en pseudonym för Lina Sandell-Berg.

Vers 1
Livet försvinner i hast som en dröm,
år efter år ilar bort.
Livet förrinner likt brusande ström,
skyndsamt det ilar så fort.
Livet förrinner likt brusande ström,
skyndsamt det ilar så fort.

Publicerad i
Det glada budskapet 1890 , som nr 103 med titeln Lifwets korthet.
Frälsningsarméns sångbok 1929, som nr 44 under rubriken "Frälsning"
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1945 som nr 59. (Här anges J B Stoltzenberg som textförfattare)
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 67 under rubriken "Frälsning"
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 355 under rubriken "Frälsning".

Svenska psalmer
Tjodalv

Ian Kenneth Åkesson, också känd som Tjodalv är en norsk trummis. Tjodalv var tidigare medlem i black metal-banden Dimmu Borgir och Old Man's Child. Tjodalv är medlem av thrash metal-bandet Susperia och industrial-/ gothic-/ thrash metal-bandet Black Comedy och extrem metal-bandet Gromth.

Diskografi

Med Dimmu Borgir 
Studioalbum
For All Tid (1994)
Stormblåst (1996)
Enthrone Darkness Triumphant (1997)
Spiritual Black Dimensions (1999)

EP
Devil's Path (1996)
Godless Savage Garden (1998)

Annat
 Sons of Satan Gather for Attack (1999) (delad album: Dimmu Borgir / Old Man's Child)
 True Kings of Norway (2000) (delad album: Emperor / Dimmu Borgir / Immortal / Arcturus / Ancient)

Med Old Man's Child 
Demo
In the Shades of Life (1994)

Studioalbum
Born of the Flickering (1996)
Revelation 666: The Curse of Damnation (2000)

Med Susperia 
Demo
Illusions of Evil (2000)

Studioalbum
Predominance (2001)
Vindication (2002)
Unlimited (2004)
Cut from Stone (2007)
Attitude (2009)

EP
Devil May Care (2005)

Singlar
"Nothing Remains" (2011)

Med Black Comedy 
Studioalbum
Crawl to Exceed (2001)
Instigator (2008)

EP
Synthesis (2002)

Med Gromth 
Studioalbum
The Immortal (2011)

Singlar
"Alone" (2013)

Externa länkar
Metal-archives: Tjodalv

Födda 1976
Norska trummisar
Norska metalmusiker
Män
Levande personer
Stian Aarstad

Stian Aarstad var keyboardist i det norska black metal-bandet Dimmu Borgir under 1990-talet. Aarstad spelar bland annat på det klassiska Stormblåst-albumet från 1996. Från 1997 till 2002 spelade Aarstad i bandet Enthral.

Diskografi

Med Dimmu Borgir
Studioalbum
1995 – For all tid
1996 – Stormblåst

EP
1994 – Inn i evighetens mørke

Med Enthral
Studioalbum
1998 – The Mirror's Opposite End

Med Karatkorn
Studioalbum
2005 – Electronics

Referenser

Externa länkar 
Stian Aarstad på Encyclopaedia Metallum

Norska metalmusiker
Norska keyboardister
Norska pianister
Norska låtskrivare
Män
Levande personer
Rockpianister