Brännkyrkagatan

Brännkyrkagatan är en gata mellan Pustegränd och Kristinehovsgatan på Södermalm i Stockholm. Brännkyrkagatan delas av Torkel Knutssonsgatan i ett östra och ett västra avsnitt. Hornstullsgatan utgjorde fram till sekelskiftet 1900 den västra delen av Brännkyrkagatan som då slutade vid tullhusen på Hornstull. På Brännkyrkagatans östra avsnitt ("Besvärsbacken") finns stockholmsgatornas brantaste lutning med 22%.

Historik

Gatan fick sitt nuvarande namn vid namnrevisionen 1885, samtidigt med Sveavägen vars tidigare namn var Stora Badstugatan och kunde förväxlas med Brännkyrkagatan som också hette Stora Bastugatan. Andra namn för Brännkyrkagatan var bland annat Besvärsgatan. 

På 1600-talet förekom även beteckningen Gamble Badestugegatathun och Stora badstwege gattan. På 1700-talets början kallas gatan Besvärsbacken. Fram till 1959 började gatan vid Södermalmstorg, då Centralbron öppnades. Fram till 1964 fortsatte gatan efter Kristinehovsgatan via nuvarande Hornsbruksgatan och Bergsunds strand ända fram till flottbron vid Liljeholmsviken, den var således mycket lång.

Den branta backen vid Pustegränd kallades tidigare ofta för Besvärsbacken. Backen är Stockholms brantaste gata med en lutning av 22%. Den användes i början på 1900-talet som en plats för testkörning av bilar och för att utföra bromsprov för Kompetensbevis för bilkörning (dagens körkort). Här visade 1907 en av Sveriges första kvinnliga bilister, Alexandra Gjestvang, ett bromsprov för sitt kompetensbevis. Bredvid henne satt fadern, generalkonsul E.C. Gjestvang som var Sveriges första bilhandlare. Runtomkring stod en nyfiken folkmassa.

Besvärsbacken då och nu

Lilla Puckeln
Liksom Hornsgatan har även Brännkyrkagatan en "puckel", en så kallad apparell som är en rest av 1700-talets gatunivå. Den kallas även Lilla Puckeln med anspelning på Stora Puckeln som avser Hornsgatspuckeln. Lilla Puckeln är resultatet av en gatujustering som utfördes 1885 i samband med bygget av Mariahissen då nivåerna på Brännkyrkagatan jämnades ut för att underlätta transporterna till och från hissen. Ingångarna till fastigheterna där gatan sänktes hamnade långt upp på fasaden och fick byggas om eller angöras via en gångbrygga som man kan se på äldre fotografier.

Vid "puckelns" norra sida ligger kvarteret Ugglan med flera kulturhistorisk intressanta byggnader som representerar den borgerliga bebyggelsen i Stockholm under sent 1700-tal. De är blåklassade av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär att bebyggelsen har "synnerligen höga kulturhistoriska värden" motsvarande fordringarna för byggnadsminnen.

Bilder

Byggnader i urval

 Nr 11, Alfvingska huset, uppfört 1791, påbyggt 1882 och 1915
 Nr 13, Petter Gödeckes sockerbruk, uppfört 1737 utvidgat 1837
 Nr 15, Brinck, Hafström & Co, tobaksfabrik, huset uppfört 1762 utvidgad 1785
 Nr 18, Wahlbergska huset, uppfört på 1770-talet
 Nr 20, Johan Petter Bloms hus, uppfört 1767 
 Nr 21, Kjellbeckska huset, uppfört 1759
 Nr 22, Rönnerbergska huset, uppfört 1759
 Nr 24, Kamreraren Bergs hus, uppfört 1761
 Nr 23, Hasselqvistska huset, uppfört 1765
 Nr 25, Felleniuska huset, uppfört 1897
 Nr 26, Wilhelm Elies hus, uppfört 1768 och tillbyggt 1786
 Nr 31, Söderhöjdskyrkan, uppfört 1886
 Nr 66–68, Wicanders korkfabrik (numera riven)
 Nr 71, Måleriyrkets museum, uppfört 1781
 Nr 100–110, Wirwachs malmgård, uppfört 1770-tal
 Nr 112–114 (dåvarande Hornstullsgatan 8-10), A.W. Friestedts Tekno-Kemiska Fabrik, 1856–1894 (numera riven)

Intressanta kvarter och fastigheter vid gatan

Från öst till väst.
 Kvarteret Överkikaren
 Kvarteret Stenbocken
 Kvarteret Fotangeln
 Kvarteret Svalgången
 Kvarteret Ormen mindre
 Kvarteret Ugglan
 Kattfoten större 30
 Kattfoten mindre 10
 Tapeten 9

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Gator och torg på Södermalm