kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Krok

Krok kan syfta på:

 Krok – ett efternamn, se Krook
 Krok (boxning) – ett slag i boxning
 Krok (pirater) – inom litteratur, en hand på pirater ersatt av en krok
 Krok, Marks kommun – en del av Kinna i Västra Götalands län, Sverige 
 Krok, Nagu – en by i Nagu kommun, Åboland, Finland
 Båtshake – ett redskap som används i båtar eller fartyg
 Dragkrok – en anordning på ett fordon
 Fiskekrok – ett fiskeredskap
 Greve Krok – far till anmodern Libuše
 Virkkrok – redskap som används vid virkning, se virknål
 Änterhake - redskap vid äntring
 3102 Krok – en asteroid

Se även
 Kroken
Fiskekrok

En fiskekrok är ett redskap som används vid fiske för att agnas med olika beten, varvid fisken fastnar på kroken när den försöker äta av betet. Kroken har vanligen en ögla där linan fästs och en hulling på spetsen som gör att kroken fastnar. Alternativa utformningar är hullinglösa och cirkelkrokar.

Det finns krokar utan ögla, som kallas för spade-end och används främst vid tävlingsmete, men annars är alla krokar utrustade med en ögla. Allt efter hur många krokar som är fästa vid samma ögla talar man om enkelkrok, dubbelkrok eller trekrok (eller trippelkrok). Enkelkrok används främst vid mete och vanligt flugfiske. Dubbelkrok används traditionellt bara vid utterfiske eller ibland vid laxflugfiske. Trippelkrok används vid flera vanliga fiskemetoder.

Kroken fästs ibland med hjälp av fjäderring i drag (fiske), spinnare och wobbler. En fjäderring är en ring som oftast är cirkelformad, men kan även vara elliptisk, och som används för att fästa en krok eller lekanden i drag, spinnare eller wobbler, oftast två eller tre varv runt.

Hullinglösa krokar används oftast när man inte vill behålla fisken man fångar utan släpper tillbaka den levande i vattnet, skadar fångad fisk mindre.

En cirkelkrok är en krok som består av en enkelkrok och används främst vid mete. Den anses vara skonsam mot fisken och är vanlig i situationer där fiskaren avser att återsätta fisken.

Man räknar krokar i olika storlekar från 1 till 24, där 1 är störst och 24 är minst. Ännu större krokar benämns 1/0, 2/0, 3/0 o.s.v.

Några kända tillverkare av fiskekrok:

Eagle Claw, USA
Mustad, Norge
Owner, USA, tillverkar även jigghuvuden.
VMC, Frankrike

Fiskeredskap
Sveriges Spelmäns riksförbund

Sveriges Spelmäns Riksförbund, SSR, är en rikstäckande svensk folkmusikorganisation med cirka 6000 medlemmar organiserade i 23 landskapsförbund. Sveriges Spelmäns Riksstyrelse bildades 1947 av bland andra Knis Karl Aronsson, en känd riksspelman från Dalarna, som blev den första ordföranden. Det nuvarande namnet antogs 1951.

Ordförande
1947–1950        Knis Karl Aronsson, Leksand

1951–1952        Jan-Martin Johansson, Stockholm

1953–1959        Henry Arnstad, Stockholm

1960–1977        Knis Karl Aronsson, Leksand

1977–1989        Erik Nilsson, Hudiksvall

1989–1994        Fred Hamberg, Sundsvall

1994–2000        Lars Jobs, Leksand

2000–2018        Margaretha Mattsson, Orsa

2018–                Hadrian Prett, Rättvik

Se även 
Spelmansförbund i Sverige

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar
Sveriges Spelmäns Riksförbund

Svensk folkmusik
Riksförbund i Sverige
Płaszów

Płaszów är en stadsdel i sydöstra delen av Kraków i Polen, där nazisterna i december 1941 uppförde ett beryktat koncentrationsläger. Kommendant var Amon Göth. Livet och döden i Płaszów skildras i filmen Schindler's List från 1993.

Kommendanter (urval) 
 Amon Göth (1943–1944)
 Arnold Büscher (1944–1945)

Se även 
Arbetsläger
Koncentrationsläger
Lista över koncentrationsläger
Märken för fångar i nazistiska koncentrationsläger

 
Förintelsen i Polen
Kraków
Koncentrationsläger i Nazityskland
Generalguvernementet
Wilhelm Oxenius

Wilhelm Oxenius, född 9 september 1912 i Kassel, Tyskland, död 13 augusti 1979, var en tysk major inom Nazitysklands armé. 

Oxenius deltog tillsammans med generalöverste Alfred Jodl och generalamiral Hans-Georg von Friedeburg i den tyska delegationen när Jodl undertecknade Tysklands villkorslösa kapitulation den 7 maj 1945 i Reims.

Från den 10 maj 1945 till den 3 januari 1948 var Oxenius krigsfånge.

Källor

Externa länkar 

Födda 1912
Avlidna 1979
Personer från Kassel
Militärer i Nazityskland
Män
Pimp My Ride

Pimp My Ride är ett amerikanskt tv-program som spelades in och sändes på MTV från 2004 till 2007 med rapparen Xzibit som programledare. Varje avsnitt inleddes med att Xzibit åker hem till någon person och hämtar dennes gamla bil, som oftast är i väldigt dåligt skick. Bilen körs till ett företag som normalt bygger om dyra lyxbilar. Där får bilen en unik behandling allt efter ägarens personlighet och intressen. Vanliga inslag är omlackering, sätta på stora och dyra fälgar samt installation av en dyr anläggning för att lyssna på musik och titta på tv och dvd.

I säsong 1-4 av programmet byggdes bilarna om av West Coast Customs (WCC). Det företaget startades av Ryan Fredlinghause 1994 då han var 18 år. Sedan flyttade han verksamheten till en annan ort och skrev ett avtal med ett annat TV-bolag. Från säsong 5 anlitas istället Galpin Auto Sports (GAS) för ombyggnad av bilarna. Men programmet har behållit en person från tidigare säsonger, Mad Mike, som frilansar i bilombyggnadsbranschen.

Det producerades även en brittisk och en internationell version av programmet.

Externa länkar
Episod-guide för programmet
Galpin Auto Sports

Se även
Custom

Amerikanska TV-program
752

752 (DCCLII) var ett skottår som började en lördag i den Julianska kalendern.

Händelser

Mars 
 23 mars – Sedan Zacharias har avlidit den 15 mars väljs Stefan till påve och tar namnet Stefan II. Han avlider dock redan tre dagar senare, innan han hinner krönas. Därför räknas han numera inte som legitim påve och näste Stefanpåve antar därför också ordningsnumret II.
 26 mars – Den valde påven Stefan avlider och samma dag väljs Stefan II till ny påve. Från 1500-talet till 1961 räknas den valde Stefan som legitim påve med namnet Stefan II och därför benämns Stefan II under denna tid Stefan III.

Födda 
Irene, kejsarinna av Bysantinska riket.
Theofanes Confessor, bysantinsk historiker, munk och helgon.

Avlidna 
 15 mars – Zacharias, påve sedan 741.
 26 mars – Stefan, vald påve sedan 23 mars detta år.

Externa länkar
Margit Påhlsons pris

Margit Påhlsons pris är ett språkvetenskapligt pris som delas ut av Svenska Akademien till "personer som genom sin verksamhet har gjort särskilt viktiga insatser för svenska språket." Priset utgår ur en donation som överlämnades till Akademien 1981. Prissumman är på 200 000 kronor (2019).

Pristagare 

1981: Ture Johannisson
1982: Karl-Hampus Dahlstedt
1983: Sven B.F. Jansson
1984: Gun Widmark
1985: Bertil Molde
1986: Sven Ekbo
1987: Gösta Holm
1988: Sigurd Fries
1989: Lennart Moberg
1990: Bengt Loman
1991: Lars Huldén
1992: Bengt Sigurd
1993: Claes-Christian Elert
1994: Ulf Teleman
1995: Gunnar Fant
1996: Bo Ralph
1997: Staffan Hellberg
1998: Sven Öhman
1999: Erik Andersson
2000: Sture Allén
2001: Thorsten Andersson
2002: Lennart Elmevik
2003: Bengt Nordberg
2004: Mirja Saari
2005: Christer Platzack
2006: Tor G. Hultman
2007: Mats Thelander
2008: Marketta Sundman
2009: Olle Josephson
2010: Jan Einarsson
2011: Sven-Göran Malmgren
2012: Barbro Söderberg
2013: Britt-Louise Gunnarsson
2014: Lars-Gunnar Andersson
2015: Kenneth Hyltenstam
2016: Sture Berg
2017: Jan Svensson
2018: Per Lindblad
2019: Stig Eliasson
2020: Olle Engstrand
2021: Lena Ekberg
2022: Lars Wollin

Referenser

Priser i Sverige
Språkpriser
Svenska Akademien
Bullan Weijden

Alfhild Elisabeth "Bullan" Weijden, född Vestling den 3 september 1901 i Falun, död 2 juni 1969 i Leksand, var en svensk skådespelare och sångare.
 
Hon scendebuterade 1918 i revysammanhang. 1919–1920 var hon engagerad av Ernst Rolf. Utöver revyer spelade hon även operett och medverkade i ett tiotal spelfilmer. Hon samarbetade med Edvard Persson i en föreställning som de turnerade med i folkparkerna, och de gjorde även ett antal skivinspelningar ihop.

Hon var gift första gången 1923–1931 med skådespelaren Tor Weijden och andra gången från 1933 med kapellmästaren Alvar Kraft till dennes död 1959.

Filmografi

Teater

Roller

Radioteater

Roller

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska revyartister
Svenska operettsångare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Falun
Födda 1901
Avlidna 1969
Kvinnor
John Degerberg

John Edvin Larsson Degerberg, född 27 mars 1892 i Lund, död 29 juli 1972 i Malmö, var en svensk skådespelare.

Biografi 
Degerberg började spela teater i Lund 1912 och verkade mest i turnerande teatersällskap. 1922 kom han till Hippodromen i Malmö och 1944 engagerades han vid Malmö stadsteater.

Han var gift med skådespelaren Alfhild Wahlberg-Degerberg. De är begravda på Norra kyrkogården i Lund.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor 
 Degerberg, John Edvin Larsson på SvenskaGravar.se

Fotnoter

Externa länkar 
 John Degerberg på Malmö stadsteater 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Lund
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1892
Avlidna 1972
Män
Habib

Habib är ett arabiskt namn. Förknippas med Habibi som betyder "älskling". Habib kan vara både (manligt) förnamn och efternamn.

Exempel på personer med namnet Habib 

Habib Bourguiba, tidigare president i Tunisien
Habib är huvudpersonen i en barnboksserie av Douglas Foley

Se även 
 Habib (TV-serie)

Arabiska efternamn
Mansnamn
Fraktalkonst

Fraktalkonst är en gren inom grafiken/datorkonsten där fraktaler är utgångsmaterialet (i vissa fall används även interferenskurvor, så kallade "plasmamönster"). Konstarten är relativt ung och uppstod i samband med att datorer blev tillgängliga för den stora allmänheten i mitten av 1970-talet.

Ordet fraktal skapades på 1970-talet av matematikern Benoît B. Mandelbrot och kommer av latinets fractus som betyder bruten/delad. Mandelbrot populariserade fraktalmatematiken, som med datorernas hjälp gjort fraktalkonsten möjlig. En tidigare pionjär inom fraktalmatematiken var Gaston Julia som fått ge sitt namn åt fraktalen Juliamängden.

Galleri

Externa länkar 

Fraktaler
Datorgrafik
Datorkonst
Kan du vissla Johanna? (film)

Kan du vissla Johanna? är en svensk novellfilm som ursprungligen visades i SVT den 24 december 1994 och bygger på en bok med samma namn som skrevs parallellt av Ulf Stark 1992. Filmen är regisserad av Rumle Hammerich och i huvudrollerna ses Tobias Swärd, Jimmy Sandin och Per Oscarsson. Den premiärvisades på julafton 1994 i SVT och har därefter visats i SVT varje julafton.

Handling 
Filmen utspelas under slutet av 1950-talet. Berra önskar sig en morfar - en som man kan älska, som bjuder på kaffe och som kan lära en att vissla. Som tur är vet hans vän Ulf var man kan få tag i en - på ålderdomshemmet. Där träffar Berra Nils, som blir hans "låtsasmorfar".

Om filmen 
Ulf Starks bok Kan du vissla Johanna kom ut 1992. Ulf Stark hade precis påbörjat boken när han fick en förfrågan från Hannes Holm, som var biträdande dramachef på SVT, om att skriva något till film. Därefter slutförde Stark boken samtidigt som han skrev filmmanuset. Titeln var ett förslag från Holm som Stark valde att behålla. Ursprungligen kommer titeln från visan Kan du vissla Johanna? som förekommer i berättelsen.

Rollista 
 Tobias Swärd - Bertil "Berra" 
 Jimmy Sandin - Ulf 
 Per Oscarsson - Nils, Berras låtsasmorfar
 Helena Kallenbäck - Tora 
 Thomas Roos - Herr Gustavsson 
 Gunilla Abrahamsson - Fröken 
 Gustav Levin - Prästen 
 Mats Bergman - Tobakshandlare

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 

1950-talet i svensk film
TV-filmer 1994
Svenska familjefilmer
Svenska TV-filmer
Jul i Sverige
Svenskspråkiga filmer
Ulf Stark-filmatiseringar
Filmer i regi av Rumle Hammerich
Jul i TV
Svenska filmer 1994
Troponin

Troponiner är en grupp proteiner som förekommer i kroppens tvärstrimmiga muskulatur, där det sitter fast på tropomyosin, där de har till uppgift att reglera musklernas kontraktilitet (sammandragningsförmåga). Troponinerna förekommer i tre varianter C, T och I. I hjärtat förekommer dessutom isoformer (varianter) unika för hjärtmuskulaturen, vilket utnyttjas vid laboratoriediagnostik av hjärtmuskelskador där dessa proteiner läckt ut till blodbanan.

Hjärtinfarkt 
Ischemisk skada på hjärtmuskelceller, exempelvis på grund av förträngda kranskärl, innebär att det uppstår en syrebrist i delar av hjärt-muskulaturen med påföljande hjärtinfarkt eller instabil kärlkramp. Vid en hjärtinfarkt skadas muskelcellerna, och delar av dess innehåll kommer att läcka ut i kringliggande vävnad och spridas med blodcirkulationen, däribland de hjärtmuskelspecifika troponinerna.

Troponinerna påvisas tidigast efter 3-5 timmar, där högsta nivåerna ses efter 10-14 timmar. Framför allt mäter man troponin-I och troponin-T. Vid en större hjärtinfarkt kan förhöjda nivåer av TnT mätas upp till två veckor (TnI upp till 9-10 dagar). Vid misstänkt hjärtinfarkt skall en serie om minst två prover med ett intervall om 5-6 timmar analyseras. Med detta förfarande riskerar man inte att missa en förhöjning, och dessutom är det för att kunna styra behandlingen mycket värdefullt att kunna följa en trend där värdena ökar eller minskar.

Analys av TnT eller TnI är idag förstahandsval vid biokemisk hjärtinfarktdiagnostik.

Klinisk kemi
Proteiner
Báthory

Släkten Báthory (polska: Batory) var en ungersk adelssläkt stammande ur klanen Gutkeled, många medlemmar var medeltida dignitärer, transylvaniska furster, prinser och en polsk kung. Släkten fick namnet Báthory och vapenskölden år 1325. Under senmedeltiden och renässansen nådde släkten höjden av sitt inflytande.

Stefan V Báthory (1430–1493) besegrade turkarna i slaget vid Kenyérmező 1479. Stefan VII Báthory (1477–1530) var palatin av Ungern och spelade en avgörande roll vid Ferdinand av Habsburgs val till ungersk kung. Mest känd i släkten var Stefan Batory (1533–1586), som från 1571 var furste över Erdély (Transsylvanien) och var kung över Polen från 1575 till sin död 1586. I Transsylvanien efterträddes Stefan av sin bror Kristofer Báthory som dock redan 1581 efterträddes av sin minderårige son Sigismund Báthory. Med Gabriel Báthory (1589–1613) utslocknade släkten på manssidan, men genom hans syster Sofia Báthory gift med Georg I Rákóczy kom dock ättlingarna till släkten Báthory att sitta kvar på Erdélys tron.

Noter 

Ungerska adelsätter
Polska adelsätter
Benedictus V

Benedictus V, född i Rom, död 4 juli 965 i Hamburg, var påve från den 22 maj 964 tills han avsattes av kejsaren, den 23 juni 964.

Biografi 

Benedictus var kardinaldiakon, och var så berömd för sin lärdom att han kallades Grammaticus, när han utsågs till påve. Omständigheterna vid tillsättningen av påve var kaotiska och kritiska. Kejsar Otto I hade störtat påve Johannes XII, och utsett en egen kandidat till påve, Leo VIII. Men så fort romarna fick chansen förvisade de Leo från staden, och när Johannes XII avled den 14 maj 964, valde de kardinal Benedictus i stället.

Kejsar Otto blev rasande över utnämningen, tågade till Rom, belägrade Benedictus, och avsatte honom den 23 juni 964. Vid synoden där han avsattes, bröts påvestaven över hans huvud av Leo VIII, vilket är det första omnämnandet av den. Det är mer sannolikt att Benedictus störtades än att han avgick frivilligt och erkände sig vara olagligt tillsatt. 

Efter att Leo återsattes på Heliga stolen, lämnade kejsar Otto Rom och tog med sig Benedictus till Tyskland. Benedictus sattes under uppsikt av ärkebiskop Adaldag av Hamburg-Bremen, som visade honom stor förståelse och till och med förklarade honom som påve inför några av Tysklands präster.

Benedictus kvarlevor fick först sin vila i Hamburgs katedral, men fördes senare tillbaka till Rom.

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume II (1907)

Externa länkar 

Påvar
Avlidna 965
Män
Födda okänt år
Personer i Kyrkostaten under 900-talet
Masterplan (musikalbum)

Masterplan är ett musikalbum av det tyska power metal-bandet Masterplan som släpptes den 20 januari 2003. Den kom till efter att kompisarna Uli Kusch och Roland Grapow lämnat Helloween och startat den nya gruppen Masterplan.

Låtlista
"Spirit Never Die" - 5:26
"Enlighten Me" - 4:38
"Kind Hearted Light" - 4:25
"Crystal Night" - 5:18
"Soulburn" - 6:16
"Heroes" - 3:34
"Sail On" - 4:40
"Into the Light" - 4:10
"Crawling From Hell" - 4:14
"Bleeding Eyes" - 5:43
"When Love Comes Close" - 4:09
"Through Thick and Thin" - 4:04 (bonusspår)
"The Kid Rocks On" - 3:36 (bonusspår)

Musikalbum 2003
Album av Masterplan
Album producerade av Andy Sneap
Peer Gregaard

Peer Gregaard född 3 maj 1913 i Köpenhamn, Danmark död 18 juli 1998, var en dansk teaterchef. 

Han anställdes 1939 som kamrer på Det Ny Teater i Köpenhamn, när tjänsten som konstnärlig ledare utlystes 1944 ansökte han om tjänsten. Han tillträdde tjänsten och under sina 22 år på teatern lyckades han markera Det Ny Teater till en av landets främsta skådespelarscener. Under Peer Gregaards ledning var Det Ny Teater den enda privatteater som inte erhöll några statliga bidrag eftersom den var självfinansierad. Han tilldelades 1953 utmärkelen Teaterpokalen för sin gärning inom teatervärlden. 1966 blev Gregaard chef för Det Kongelige Teater i Köpenhamn. Gift med skådespelaren Ulla Hodell.

Bibliografi (urval) 
I aften udsolgt

Danska teaterchefer
Födda 1913
Avlidna 1998
Män
Leo VIII

Leo VIII, född i Rom, död 1 mars 965, var påve från juli 964 till sin död, 1 mars 965.

Biografi 
Leo var romare och son till en Johannes. Hans släkt var välkänd i Clivus Argentarii (nu Via di Marforio), och han har själv givit namn till flera gator i barndomshemmets grannskap. När han utsågs till påve var han lekman, och stadens protoscriniarius ("chefsnotarie"); samtida källor benämner honom "Leo, den vördnadsvärde protonotarien". 

Sedan han blivit utnämnd den 4 december 963, fick han hastigt prästvigas och biskopsvigas, innan han kunde krönas till påve den 6 december, allt av biskop Sico av Ostia. Han efterträdde då Johannes XII som avsatts av kejsar Otto den store, och kejsaren hade blandat sig i valet av Leo på ett otillbörligt sätt, utan att låta romarna deltaga i processen.

Romarna blev ilskna över att inte i vederbörlig ordning ha tillfrågats om valet av påve, och gjorde ett fåfängt försök att störta Leo några veckor efter kröningen. I februari 964, då kejsaren givit sig av från Rom, såg Leo det som säkrast att fly. Han avsattes av en synod, ledd av Johannes XII som återvänt till Rom, som fördömde Leo. 

Vid Johannes plötsliga död valdes Benedictus V av folket till hans efterträdare, men Otto den store återkom till Leos undsättning, avsatte Benedictus och degraderade honom till diakon. Leo skall i egen hög person ha ryckt palliet från Benedictus i juli 964. Efter dess verkar det inte ha funnits några protester mot Leos utnämning.

Det finns inga historiska källor bevarade från Leos pontifikat. Det finns vittnesmål om att Leo skulle ha givit Otto rätten att utse påvar och biskopar, och att ha återlämnat mark som hans företrädare tagit från Tysk-romerska riket. De källor som lägger fram dessa uppgifter är troligen förfalskningar från investiturstriden.

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume IX (1910)

Externa länkar 

Män
Avlidna 965
Påvar
Födda okänt år
Personer i Kyrkostaten under 900-talet
Singhasari

Singhasari var ett hinduiskt kungarike på östra delen av Java mellan åren 1222 och 1292. Det dominerade Java efter Kediririket (1045-1222), var avlöste en kort tid Shrivijayariket som Sydostasiens stormakt, och avlöstes sedan av Majapahitriket (1293-1498).

Uppkomst
Singhasari grundades av Ken Arok, ursprungligen en tjänare till en lokal potentat. År 1222 erövrade det kungariket Kediri, vars härskare tvingades abdikera till förmån för Ken Arok, som grundade Rajasadynastin. Aroks omedelbare efterträdare var hans egen svärson Anusapati, som uppsteg på tronen efter att ha mördat svärfadern. Anuspati mördades i sin tur av Aroks son, Panji Tohjaya.

Storhetstid
Mellan 1275 och 1292 förde rikets femte monark, Kertanegara, framgångsrika tåg mot Sumatra och Malackahalvön, som krossade Shrivijayariket och gjorde regonens lokala potentater till sina tributstater, och riket kontrollerade därmed handelsrutterna mellan Indien och Kina och blev Shrivijayas efterträdare som Sydostasiens stormakt. 1284 blev även Bali en lydstat. Singhasari drev helt ut Shrivijayariket från Java.

Upplösning
Singhasaririket drog till sig Kublai khans uppmärksamhet, som krävde dess underkastelse under mongolerna. Khanen sände 1280, 1281 och 1289 förgäves sändebud med kravet att Singhasari skulle betala tribut som mongolernas undersåtar. Kertanegara vägrade och Kublai khan sände 1292 en invasionsarmé till Java, som nådde fram året därpå. 
Samtidigt utbröt uppror mot Kertanegara på Java under ledning av hertig Jayakatwang av vasallhertigdömet Kediri (fd. kungariket Kediri) och Arya Viraraja. 1292 erövrade Jayakatwang huvudstaden Kutaraja och mördade Kertanegara. Den mördade kungens svärson, Raden Wijaya, försökte utan framgång försvara riket, som upplöstes. Han fick tillstånd att slå sig ned på en avlägsen plats på landet, som han kallade Majapahit.
I mars 1293 nådde mongolstyrkan fram till ön för att straffa Singhasaririket, utan att veta att det inte längre fanns. Raden Wijaya allierade sig med mongolerna för att anfall Jayakatwang, som mongolerna misstog för att vara kung av Singhasari. Tillsammans med mongolerna anföll Raden Wijaya Jayakatwang och avrättade honom: därefter besegrade han och drev bort mongolerna från Java, och blev därefter Majapahitrikets grundare.

Monarker
 1222-1227 : Ken Arok 
 1227-1248 : Anusapati 
 1248-1248 : Panji Tohjaya 
 1248-1268 : Vishnuvardhana-Narasimhamurti 
 1268-1292 : Kertanegara

Källor 
 

Indonesiens historia
Historiska indiska stater
Johannes XII

Johannes XII, född Octavianus omkring år 937 i Rom, död där 14 maj 964, var påve från den 16 december 955 till sin död den 14 maj 964.

Biografi 
Ottaviano var brorson till påve Johannes XI, samt son till Alberik II, som han som sextonåring efterträdde som patricier av Rom, och Alda av Vienne. Fadern Alberik var efter att han störtat sin mor Marozia 932 Roms absoluta härskare, och före sin död 954 såg han till att den romerska adeln avlagt en ed i Peterskyrkan att hans son Ottaviano skulle bli vald till påve vid nästa vakans. När påve Agapetus II avled var Ottaviano bara 18 år, och valdes till att bekläda den Heliga stolen den 16 december 955, varvid han antog namnet Johannes XII. Detta är andra gången i påvelängden som någon antar ett påvenamn; den förste var Johannes II.

I Johannes samlades för första gången den adliga och den världsliga makten i en person. När han råkade i strid med kung Berengar II bad han den tyske kejsaren Otto I om hjälp. Den 2 februari 962 kröntes Otto till tysk-romersk kejsare, och tio dagar senare blev Otto garant för Kyrkostatens självständighet genom Diploma Ottonianum. 

När kejsaren lämnat Rom och återerövrat territoriet från Berengar, blev Johannes orolig över den tyske kejsarens makt och tog kontakt med magyarerna och Bysans för att förena sig mot Otto; men i november 963 återvände Otto till Rom. 

Samtida biskopar påstod att det påvliga palatset under Johannes XII:s tid blev en plats för rummel och dryckeslag, simoni samt orgier. Han anklagades öppet för detta av en synod om 50 biskopar den 6 november 963, anklagad därtill för mord, incest och äktenskapsbrott. När han vägrade förklara sig, utan istället exkommunicerade deltagarna i synoden, utnämnde biskoparna lekmannen Leo VIII till ny påve. När Otto sedan lämnade Rom, utbröt inbördeskrig mellan Johannes XII:s och Leo VIII:s anhängare. Innan Otto kunde återvända till Rom ännu en gång avled Johannes XII, år 964; på vilket sätt är inte helt klart. Enligt ryktet avled han åtta dagar efter ett paralytiskt anfall han fått under akten vid ett äktenskapsbrott.

Se även 
 Saeculum obscurum

Källor 
  Encyclopædia Britannica, elfte upplagan 
 Catholic Encyclopedia, Volume VIII (1910)

Externa länkar 

Påvar
Födda 937
Avlidna 964
Män
Personer i Kyrkostaten under 900-talet
Påvar från Rom