kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Pogues

The Pogues, ett irländskt-brittiskt folkrockband med influenser av punkrock. Bandet, vars medlemmar har engelsk och irländsk bakgrund,  bildades i London 1982. Dess ursprungliga namn var Pogue Mahone, som är en engelsk variant av det iriska "póg mo thóin", vilket på svenska betyder "kyss mitt arsle". Bandet valde dock tidigt att byta namn till "The Pogues" då deras namn oundvikligt ledde till mindre speltid i brittisk radio.

The Pogues är bland annat kända för den folkrockmusikaliska julsången "Fairytale of New York" som släpptes i november 1987. Julsången är en duett mellan bandets sångare Shane MacGowan och den brittiska sångerskan Kirsty McColl och handlar om två ensamma personer som längtar efter varandra på julnatten och tänker tillbaka på hur de träffats och hur deras relation spruckit på grund av droger, sprit och olycka. 

Ett flertal av bandets medlemmar, inte minst deras karismatiska frontfigur och sångare Shane MacGowan, hade sitt ursprung i den engelska punkscenen vilket starkt färgade både deras musik och deras omtalade och kontroversiella attityd. Shane MacGowan fick efter bandets beslut lämna bandet 1991. Mycket på grund av hans okontrollerbara attityd och alkoholproblem. Efter MacGowans avsked tog Spider Stacy över rollen som frontfigur och sångare i bandet, medan MacGowan startade ett nytt folkrockband under namnet The Popes. The Pogues stapplade, under en rad olika uppsättningar, vidare i några år fram tills det slutgiltiga beslutet om att bandet skulle upplösas togs 1996.

Bandet har under 2000-talet återförenats vid en rad tillfällen och haft spelningar i bland annat Storbritannien, USA, Japan och Spanien. Banduppsättningen har då varit densamma som på deras storhetstid under 1980-talet.

Medlemmar 
Senaste medlemmar
Shane MacGowan – sång, gitarr, banjo, bodhrán (1982–1991, 2001–2014)
James Fearnley – dragspel, mandolin, piano, gitarr (1982–1993, 2001–2014)
Spider Stacy – sång, tin whistle (1982–1996, 2001–2014)
Jeremy 'Jem' Finer – banjo, mandola, saxofon, vevlira, gitarr, sång (1982–1996, 2001–2014)
Andrew Ranken – trummor, percussion, munspel, sång (1982–1996, 2001–2014)
Terry Woods – mandolin, cister, concertina, gitarr, sång (1986–1993, 2001–2014)
Darryl Hunt – basgitarr (1986–1996, 2001–2014)

Tidigare medlemmar
Phil Chevron – gitarr, sång (1985–1994, 2001–2013; avliden 2013)
Cait O'Riordan – basgitarr (1982–1986, 2004)
Joe Strummer – sång, gitarr (1991–1992; död 2002)
Jamie Clarke – sång, gitarr (1994–1996)
Dave Coulter – mandolin, violin, ukulele, percussion (1994–1996)
James McNally – dragspel, tin whistle, percussion (1993–1996)

Diskografi 
Studioalbum

Livealbum

Referenser

Externa länkar 

Den officiella Pogues-sidan
Den officiella Shane MacGowan-sidan
Sida med analyser av lyriken bakom The Pogues musik

Pogues, The
Musikgrupper bildade 1982
Folkrockgrupper
Harold Bloom

Harold Bloom, född 11 juli 1930 i Bronx i New York, död 14 oktober 2019 i New Haven i Connecticut, var en amerikansk litteraturvetare som ofta brukar anses som den mest populäre amerikanske litteraturvetaren. Bloom var känd för att han tog 1800-talets engelskspråkiga romantiska poesi i försvar när den inte stod högt i kurs. Bloom förespråkade en rent estetisk bedömning av litteratur i motsats till mer ideologiinriktade trender inom litteraturvetenskapen.

En välkänd studie av Bloom är The anxiety of influence, där han beskriver varje författares strävan att befria sig från föregångarnas inflytande som ett grundläggande drag i litteraturens utveckling. Denna strävan mot originalitet och självständighet från litterära förebilder sker genom något Bloom kallar "felläsningens" strategi; först när den potentiella förebilden radikalt har omtolkats av den senare författaren uppstår förutsättningar för nytt skapande. Bloom ser denna originalitetssträvan hos den senare författaren som en litterär motsvarighet till Oidipuskomplexet. Den västerländska kanon har kallats hans magnum opus.

Svenska översättningar 
 Den västerländska kanon: böcker och skola för eviga tider (The Western canon) (översättning Staffan Holmgren) (Symposion, 2000)
 Hur du ska läsa, och varför (How to read and why) (översättning Staffan Holmgren) (Wahlström & Widstrand, 2001)

Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1930
Amerikanska litteraturvetare
Personer från Bronx
Män
Personer verksamma vid Yale University
Personer verksamma vid New York University
Avlidna 2019
Alumner från Yale University
Alumner från Cornell University
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Melodislinga

En hook eller melodislinga är en strof som repriseras flera gånger, är mer framträdande än ett riff, och som ger karaktär till en låt. En hook är ofta instrumental, men också framföras i vokalis, till exempel i låten Land of a Thousand Dances.

Kända hookar finns i låtar som
 The Final Countdown (Europe)
 Centerfold (The J. Geils Band)
 Jump (Van Halen)
 Baba O'Riley (The Who)
 Dream On (Aerosmith)
 Money For Nothing (Dire Straits)

Musikalisk form
Pindaros

Pindaros, även kallad Pindar eller Pindarus, född 522 eller 518 f.Kr., död 446 eller 438 f.Kr., var en grekisk poet. Han räknas som en av de nio lyrikerna.

Asteroiden 5928 Pindarus är uppkallad efter honom.

Biografi 
Pindaros ansågs allmänt under antiken vara en av de allra största diktarna över huvud taget och beundrades av de romerska skalderna som exempelvis Horatius. Han var en vittberest man och kom ursprungligen från Kynoskefalai i Boiotien. Hans produktion var omfattande, och hans verk fanns under antiken samlade i 17 volymer. Han bemästrade olika genrer som bland annat hymner, paianer och dityramber. Av dessa har endast fyra böcker överlevt, och i dessa kan vi hitta hans epinikier dvs. hyllningssånger till idrottsliga segrar. Dessa 45 sånger, som även kallas oden, är av de hellenistiska filologerna i Alexandria klassificerade efter platsen där spelen utspelades. Det är de olympiska, pythiska, nemeiska och isthmiska odena.

Pindaros använder ofta uppbyggliga sentenser och gör moraliska reflektioner i sina sånger. Sångerna höll en något dämpad hyllningsnivå eftersom man inte ville förarga gudarna. Eftersom folket i antiken enbart innefattade de som var fria män, vände sig sångerna uteslutande till aristokratin. De var de enda som hade möjlighet att ägna sig åt andra sysslor än arbete som utbildning, sport, filosofi, politik, retorik, musik och krig.

Pindaros byggde upp komplexa meningsstrukturer, hade ett rikt språkbruk, och skapade ofta nya ord, så kallade neologismer. Inte för intet påminner Shakespeare om honom. Jämför "Endagsvarelser! Vad är vårt vara? Vårt icke vara? En skuggas dröm är människan" med Hamlets replik; "Att vara eller icke vara". Även Shakespeare nyskapade sitt språk och var mycket ordrik. Dessutom hänvisar Shakespeare till Pindaros som person i flera av sina texter. Pindaros behandlar även versen som den store virtuos han är. Enligt en anekdotisk uppgift ska han ha skrivit en hyllningssång som tog livet av segrarens fader på grund av den lycka denne lär ha känt.

Verk 
Pindaros' diktning samlades in och sorterades av alexandrinska vetenskapsmän, som av det då befintliga materialet sammanställde 17 böcker. 

 1 bok med hymner 
 1 bok med paianer 
 2 böcker med dityramber 
 2 böcker med prosodier (preludier) 
 3 böcker med parthenia (jungfrusånger) 
 2 böcker med hyporchemata (danssånger) 
 1 bok med enkomia (lovsånger) 
 1 bok med threnoi (klagosånger) 
 1 böcker med epinikier (segersånger)

Forskningen har inte med säkerhet kunnat säga i hur hög grad denna indelning motsvarade genrerna i Pindaros' samtid. Av dessa böcker har endast epinikierna bevarats mer eller mindre intakta. Av övriga genrer återstår endast fragment.

Källor 
 Revard, Stella P., Politics, Poetics, and the Pindaric Ode 1450-1700, Turnhout, Brepols Publishers, 2010, 
 
 
 Sture Linnér: Den gyllene lyran - Archilochos, Sapfo, Pindaros, Norstedts 1989

Externa länkar

Referenser 

Antikens grekiska poeter
Grekiskspråkiga författare
Födda 522 f.Kr.
Födda 518 f.Kr.
Avlidna 446 f.Kr.
Avlidna 438 f.Kr.
Män
Shpella e Zezë

Shpella e Zezë (betyder "mörka grottan") är en grotta nära byn Pellumbas i Krrabas kommun i distriktet Tirana i Albanien. Den ligger 650 meter över havet vid Erzenifloden och är 360 meter djup. För att nå grottan måste man vandra en 2 km lång led. Grottan ligger vackert och besökaren kan vid öppningen njuta av utsikten över Erzenifloden.

Tunneln i grottan är ca. 70-80 meter och där finns värdefulla fossiler av grottbjörn (Ursus spelaeus) som anses ha levt för mellan 10 000 och 40 000 år sedan. Det finns endast sex grottor med liknande fynd i Europa.

Sevärdheter i Albanien
Grottor i Albanien
Världens navel

Uttrycket världens navel förekommer ibland i historien som namn på en plats eller land. Beteckningen användes t.ex. av Inkafolket, av folket på Påskön och en liknande beteckning även av kineserna: Mittens rike.

Historisk geografi
Procol Harum (musikalbum)

Procol Harum är musikgruppen Procol Harums självbetitlade debutalbum, utgivet 1967 på Deram Records. Albumet blev en större framgång i USA än i hemlandet. I Storbritannien ingick märkligt nog inte gruppens stora genombrottslåt från sommaren 1967 "A Whiter Shade of Pale" på albumet. Den var däremot med på de amerikanska utgåvorna som också hade en annan låtordning, och skivan sålde bättre där än i hemlandet. i Storbritannien gavs albumet endast ut i monoutgåva. De tyska utgåvorna av albumet hade med gruppens andra singel "Homburg" som första spår.

"Conquistador" blev en stor hit 1972 då gruppen gjorde en nyinspelning på den. Den släpptes då som singel från albumet Procol Harum Live In Concert with the Edmonton Symphony Orchestra.

Låtlista
(Låtarna är skrivna av Gary Brooker och Keith Reid där inget annat anges)

(Brittisk version)
"Conquistador" - 2:42
"She Wandered Through the Garden Fence" - 3:29
"Something Following Me" - 3:40
"Mabel" - 1:55
"Cerdes (Outside the Gates Of)" - 5:07
"A Christmas Camel" - 4:54
"Kaleidoscope" - 2:57
"Salad Days (Are Here Again)" - 3:44
"Good Captain Clack" - 1:32
"Repent Walpurgis" (Fisher) - 5:05

(USA-version)
"A Whiter Shade of Pale" (Brooker/Fisher/Reid)
"She Wandered Through the Garden Fence"
"Something Following Me"
"Mabel"
"Cerdes (Outside the Gates Of)"
"Christmas Camel"
"Conquistador"
"Kaleidoscope"
"Salad Days (Are Here Again)"
"Repent Walpurgis"  (Fisher)

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #47
VG-lista, Norge: #20 (under titeln A Whiter Shade of Pale)

Källor

Musikalbum 1967
Album av Procol Harum
Engelska debutalbum
A Salty Dog

A Salty Dog är bandet Procol Harums tredje album, släppt i mars 1969. Det här albumet var det sista som originaluppsättningen av gruppen spelade in tillsammans och Matthew Fisher var producent. 

A Salty Dog har hav och sjömän som tema, och brukar ofta räknas som gruppens bästa album. Musikstilarna och tonen på låtarna varierar också mycket, från det tragiska titelspåret genom ballader som "Too Much Between Us", och hårdare rockande låtar som "The Devil Came from Kansas". Albumet släpptes på nytt 1997, och då inkluderades även singel-b-sidan "Long Gone Geek".

Låtlista

Listplaceringar

Källor
A Salty Dog på Allmusic
Fotnoter

Musikalbum 1969
Album av Procol Harum
Album utgivna på A&M Records
Rolling Stones No. 2

Rolling Stones No. 2 är ett musikalbum av det brittiska rockbandet The Rolling Stones, utgivet i januari 1965 som gruppens andra LP för den brittiska marknaden. Gruppen hade märkligt nog givit ut sitt andra album i USA, 12X5, före det album som släpptes i hemlandet. 

Av de tolv låtarna på albumet var tre stycken, "What a Shame", "Grown Up Wrong" och "Off the Hook" skrivna av Stones (Keith Richards och Mick Jagger) själva, men deras styrka låg här fortfarande i deras coverversioner på R&B-hits. Deras cover på Solomon Burkes "Everybody Needs Somebody to Love" är här lite över 5 minuter lång och därmed en av de längsta låtarna inom populärmusiken från den tiden.

Albumet blev en stor hit i Storbritannien där det låg på förstaplatsen på försäljningslistan i tio veckor.

Låtlista

Sida 1 

"Everybody Needs Somebody to Love" (Solomon Burke, Jerry Wexler, Bert Russell) - 5:03
"Down Home Girl" (Jerry Leiber, Arthur Butler) - 4:11
"You Can't Catch Me" (Chuck Berry) - 3:38
"Time Is on My Side" (Norman Meade) - 2:58
"What a Shame" (Mick Jagger, Keith Richards) - 3:03
"Grown Up Wrong" (Mick Jagger, Keith Richards) - 1:50

Sida 2 

"Down the Road Apiece" (Don Raye) - 2:55
"Under the Boardwalk" (Arthur Resnick, Kenny Young) - 2:46
"I Can't Be Satisfied" (McKinley Morganfield) - 3:26
"Pain in My Heart" (Naomi Neville) - 2:11
"Off the Hook" (Mick Jagger, Keith Richards) - 2:33
"Suzie Q" (Eleanor Broadwater, Dale Hawkins, Stan Lewis) - 1:50

Album av The Rolling Stones
Brittiska musikalbum
Musikalbum 1965
Engelskspråkiga musikalbum
Georg Hermann Quincke

Georg Hermann Quincke, född den 19 november 1834 i Frankfurt an der Oder, död den 13 januari 1924 i Heidelberg, var en tysk fysiker, bror till Heinrich Quincke. 

Quincke promoverades 1859 till filosofie doktor vid Berlins universitet efter studier i Berlin, Königsberg och Heidelberg. Han utnämndes till extra ordinarie professor i fysik i Berlin 1865, till ordinarie professor i samma ämne i Würzburg 1872 och i Heidelberg 1875. Quincke utförde ett stort antal värdefulla undersökningar, vilka huvudsakligen avhandlade kapillärfenomenen, ljusets böjning, interferens och reflexion samt elektriska företeelser. Quincke konstruerade Quinckes rör som kan användas för att ta reda på ljudets hastighet genom att våginterferens uppstår.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 
 

Tyska professorer i fysik
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från universitetet i Königsberg
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid Würzburgs universitet
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Födda 1834
Avlidna 1924
Män
Ugglan
Personer från Frankfurt an der Oder
Alumner från universitetet i Königsberg
Oberammergau

Oberammergau är en kommun och vintersportort i delstaten Bayern i södra Tyskland, cirka två mil norr om Garmisch-Partenkirchen. Folkmängden uppgår tillcirka  invånare, på en yta av  kvadratkilometer.

Oberammergau är känt som vintersportort och som ett centrum för träsnide, men främst för ett var tionde år framfört passionsspel där Jesu liv och död skildras, Passionsspelen i Oberammergau. Det arrangeras också ett klassiskt och stort skidlopp i Oberammergau som heter König-Ludwig-Lauf, som ingår i Ski Classics.

På orten finns sedan 1953 en Natoskola, vilken 1984 utsattes för ett attentat av Röda armé-fraktionen.

Vänorter
Oberammergaus vänort i Sverige är Mora.

Källor

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Garmisch-Partenkirchen
Vintersportorter i Tyskland
Politikåret 1937



Händelser

Mars
1 mars - Kyösti Kallio efterträder Pehr Evind Svinhufvud som Finlands president.
3 mars - Sveriges riksdag utfärdar förbud för svenskar att ta värvning i spanska inbördeskriget.

Maj
28 maj - Neville Chamberlain efterträder Stanley Baldwin som Storbritanniens premiärminister.

Val och folkomröstningar
15–16 januari – Presidentval i Finland.
29 juni – Alltingsval på Island.

Organisationshändelser
18 september – Stronnictwo Demokratyczne bildas i Polen.

Födda
2 mars – Abdelaziz Bouteflika, Algeriets president sedan 1999.
5 april – Guido Vildoso, Bolivias president 21 juli–10 oktober 1982.
19 april – Joseph Estrada, Filippinernas president 1998–2001.
28 april – Saddam Hussein, Iraks president 1979–2003.
23 juni – Martti Ahtisaari, Finlands president 1994–2000.
15 september – Fernando de la Rúa, Argentinas president 1999–2001.
1 december – Vaira Vīķe-Freiberga, Lettlands president 1999–2007.
12 december – Prosper Avril, Haitis president 1988–1990.
29 december – Maumoon Abdul Gayoom, Maldivernas president 1978–2008.

Avlidna
10 juni – Robert Borden, Kanadas premiärminister 1911–1920.
18 juni – Gaston Doumergue, Frankrikes president 1924–1931.
14 september – Tomáš Garrigue Masaryk, Tjeckoslovakiens förste president 1918–1935.
9 november – Ramsay MacDonald, Storbritanniens premiärminister 22 januari–4 november 1924 och 1929–1935.
27 november – Felix Hamrin, Sveriges statsminister 6 augusti–24 september 1932.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Léon Foucault

Jean Bernard Léon Foucault, född 18 september 1819 i Paris, död 11 februari 1868 i Paris, var en fransk fysiker. Han är främst känd för att ha konstruerat Foucaults pendel som på ett tydligt sätt visar att jorden snurrar runt sin egen axel.

Nedslagskratern Foucault på månen och asteroiden 5668 Foucault är uppkallade efter honom.

Biografi 
Focault var son till en parisisk förläggare. Han studerade i början medicin men övergick snart till de fysikaliska vetenskaperna. Efter avslutade studier tjänstgjorde han till en början som assistent vid föreläsningar i mikroskopi och histologi. Han ägnade sig också åt att förbättra Louis Daguerres fotografiska processer. 

Tillsammans med Hippolyte Fizeau undersökte han sedan olika egenskaper hos solljus, och gjorde 1849 tillsammans med denne mätningar av ljusets hastighet med hjälp av en konstruktion med ett snabbt roterande kugghjul (Fizeau–Foucaults apparat). Deras mätningar visade bland annat att hastigheten är lägre i vatten än i luft och bidrog till forskningen och teorierna om ljusets natur.

År 1851 gjorde han sig känd hos den breda allmänheten genom sätta upp en pendel i Panthéon i Paris och därmed demonstrera att jorden roterar ett varv runt sin axel på ett dygn. Han konstruerade sedan, och gav namn åt, gyroskopet som han också använde i experiment med att påvisa jordrotationen.

År 1855 anställdes han som fysiker vid observatoriet i Paris och kom där att ta fram förbättrade metoder för att konstruera och optiskt mäta kvaliteten på speglar till teleskop. Samma år tilldelades han också en medalj av brittiska Royal Society för sina vetenskapliga bedrifter. År 1864 kom han att väljas in som medlem i detta sällskap. Först 1865 blev han invald i den Franska vetenskapsakademin.

År 1862 gjorde han med hjälp av en anordning med roterande speglar, konstruerad av Charles Wheatstone, nya mätningar av ljusets hastighet och kom fram till ett värde som avviker med mindre än en procent från det nutida värdet.  

Ett annat område som Focault gett vetenskapliga bidrag till är inom magnetism och elektricitet där han 1855 upptäckte att en kopparplatta som roterar i ett magnetiskt fält bromsas och hettas upp genom att elektriska virvelströmmar uppstår i plattan. Han gjorde också förbättringar av regulatorer för att reglera hastigheten på ångmaskiner och vid generering av elektriskt ljus.

Han dog troligtvis av multipel skleros och är begravd på Montmartrekyrkogården i Paris. Hans namn tillhör de 72 som är ingraverade på Eiffeltornet.

Källor

Noter

Litteratur

Externa länkar 

  

Franska fysiker under 1800-talet
Forskare från Paris
Mottagare av Copleymedaljen
Officerare av Hederslegionen
Franska eponymer
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Ledamöter av Preussiska vetenskapsakademien
Ledamöter av Royal Society
Ledamöter av Rysslands Vetenskapsakademi
Namn på Eiffeltornet
Gravsatta på Montmartrekyrkogården
Födda 1819
Avlidna 1868
Män
Politikåret 1955



Händelser

Januari
22 januari - Einar Gerhardsen efterträder Oscar Torp som Norges statsminister.
29 januari - Tillförordnade H.C. Hansen efterträder avlidne Hans Hedtoft som Danmarks statsminister.

Februari
8 februari – Sovjetunionens regeringschef Georgij Malenkov störtas och ersätts av Nikolaj Bulganin.
19 februari – Tillförordnade H.C. Hansen tillträder som Danmarks ordinarie statsminister.
28 februari – Stridigheter uppstår mellan Egypten och Israel i Gazaremsan.

Mars
18 mars – Imre Nagy avlägsnas från sitt uppdrag som premiärminister i Ungern.

April
April – Kommittén för högertrafikfolket bildas i Sverige.
6 april – Winston Churchill avgår av hälsoskäl som Storbritanniens premiärminister och efterträds av Anthony Eden.

Maj
5 maj – Västtyskland utropas till självständig stat.

Juli
27 juli – Österrike blir återigen fullt självständigt, efter 10 års allierad ockupation.

Oktober
26 oktober – Österrike förklarar sig för all framtid neutralt.

Val och folkomröstningar
16 oktober - Sverige folkomröstar om högertrafik, 82,9 procent röstar nej, 15,5 procent röstar ja.

Organisationshändelser
19 mars – Republikanska Klubben bildas i Sverige.
14 maj – Warszawapakten bildas.
Okänt datum – Storbritannien, Hugh Gaitskell efterträder Clement Attlee som partiledare för Labour.

Födda
28 januari – Nicolas Sarkozy, Frankrikes president sedan 2007.
22 mars – Valdis Zatlers, Lettlands president 2007–2011.

Avlidna
29 januari – Hans Hedtoft, Danmarks statsminister 1947–1950 och 1953–1955.
9 juli – Adolfo de la Huerta, Mexikos president 1 juni–30 november 1920.
13 oktober – Manuel Ávila Camacho, Mexikos president 1940–1946.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Lennart Daléus

Carl Erik Lennart Daléus, född 25 juni 1946 i Bromma församling i Stockholms stad, är en svensk politiker (före detta centerpartist), som var riksdagsledamot 1991–2002, partiledare för Centerpartiet 1998–2001 och generalsekreterare och VD för Greenpeace Norden 2002–2008.

Daléus gjorde värnplikten som kustjägare 1965–1966 vid KA1 Vaxholm. Han var ordförande för Sverige-avdelningen av Jordens Vänner 1971–1976 samt ledamot av styrelsen för Svenska friluftsföreningen på 1970-talet och har betecknat sig som naturist.

Daléus var ledare för Linje 3 inför folkomröstningen om kärnkraft 1980. Senare blev han centerpartist och valdes 1991 in i riksdagen för Stockholms läns valkrets. I riksdagen var han ordförande för jordbruksutskottet 1994–1998, ledamot i EU-nämnden 2001–2002 och Nordiska rådets svenska delegation 1998–2002 samt suppleant i näringsutskottet och utrikesnämnden. Han lämnade riksdagen i samband med valet 2002.

Daléus var en av de drivande personerna bakom energiuppgörelsen med Socialdemokraterna och Vänsterpartiet innan han i juni 1998 blev partiledare. Eftersom det var val samma år och partiet därmed hade bråttom att profilera sin nye partiledare genomfördes den omtalade reklamkampanjen "Det här är Lennart". Centern förlorade nio mandat i riksdagen vid det valet. 

Daléus lämnade Centerpartiet när han blev VD för Greenpeace Norden hösten 2002. Han anser att partiet har utvecklats åt fel håll i miljöfrågor och i kärnkraftsfrågan.

Referenser

Externa länkar 

1Miljö- och jordbruksutskottet hette fram till 1998 jordbruksutskottet.

Ledamöter av Sveriges riksdag för Centerpartiet
Centerpartiets partiledare
Tidigare svenska centerpartister
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Stockholm
Födda 1946
Levande personer
Män
Politikåret 1963



Händelser

Januari
1 januari – Malawi blir självständigt.

Mars
8 mars – Sveriges regering lägger fram en proposition om att införa högertrafik.

April
22 april - Lester B. Pearson efterträder John Diefenbaker som Kanadas premiärminister.

Maj
3 maj – Sveriges riksdag antar en lag om fyraveckorssemester.
10 maj – Sveriges riksdag beslutar med stor majoritet att från och med 1967 införa högertrafik i Sverige.
26 maj – 30 afrikanska stater bildar Organisationen för afrikansk enhet.

Augusti
28 augusti - John Lyng efterträder Einar Gerhardsen som Norges statsminister.

September
25 september - Einar Gerhardsen efterträder John Lyng som Norges statsminister.

Oktober
1 oktober – Nnamdi Azikiwe blir Nigerias första president.
19 oktober - Alec Douglas-Home efterträder Harold Macmillan som Storbritanniens premiärminister.

November
22 november – Lyndon Johnson efterträder mördade John F. Kennedy som USA:s president.

December
1 december – Nagaland blir Indiens sextonde delstat.
11 december – Kenya blir självständigt.

Val och folkomröstningar
9 juni – Alltingsval på Island.

Organisationshändelser
Okänt datum – Anders Björck blir ordförande i Konservativ skolungdom.
Okänt datum – Ummapartiet bildas på Zanzibar.
Okänt datum – Zanu-PF bildas i Zimbabwe.

Födda
6 april – Rafael Correa, Ecuadors president sedan 2007. 
18 juli – Martín Torrijos, Panamas president 2004–2009.

Avlidna
23 april – Yitzhak Ben-Zvi, Israels president 1952–1963.
28 februari – Rajendra Prasad, Indiens president 1950–1962.
4 november – Pascual Ortiz Rubio,Mexikos president 1930–1932.
22 november – John F. Kennedy, USA:s president 1961–1963 (mördad).

Referenser

Fotnoter

Externa länkar