kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sara Sommerfeld

Sara Anita Sommerfeld Unger, född 28 oktober 1977 i Sollentuna, är en svensk skådespelare.

Biografi
Sara Sommerfelds föräldrar är läkare och hon har fyra systrar. Vid 10 års ålder började hon dansa balett på Kungliga Operans balettskola och året därpå fick hon och hennes syster Maja Sommerfeld roller i Marianne Ahrnes tv-serie Maskrosbarn (1989). Den följdes av roller i filmer som Kaninmannen (1990) och tv-serier som Ingmar Bergmans och Bille Augusts Den goda viljan (1992) och Vänner och fiender (1996), samt en roll i Peter Stormares uppsättning av Strindbergs Stora landsvägen på Dramaten (1989) och i musikalen Annie Get Your Gun på Chinateatern (1990). 

Efter teaterlinjen på Södra Latins gymnasium läste hon teatervetenskap på Stockholms universitet parallellt med roller på film och i fria teatergrupper, bland annat musikalen Spelman på taket och Stig Larssons VD. Hon studerade på Teaterhögskolan vid Göteborgs universitet 1998–2001 och spelade 2002 Julia i Shakespeares Romeo och Julia på Malmö Dramatiska Teater, har därefter arbetat bland annat på Göteborgs stadsteater, Stockholms stadsteater (däribland titelrollen i Selma Lagerlöfs Charlotte Löwensköld 2008), Doris i musikalen Grease (2010) på Göta Lejon, samt på Stora Teatern.

Huvudrollen som invandrarflickan Nazli i Reza Baghers långfilm Vingar av glas (2000) blev hennes genombrott med nominering till Guldbagge för "Bästa kvinnliga huvudroll" och Nordiska filmpriset för "Bästa kvinnliga skådespelare" vid Nordiska filmfestivalen i Haugesund. Hon har sedan bland annat spelat Tsatsikis mamma i Tsatsiki – vänner för alltid (2001), i serien Hem till Midgård (2003) och som Sara Bernard i filmerna som bygger på de populära böckerna om Lasse-Majas detektivbyrå (2013–2015).

År 2006 spelade hon rollen som affärsbiträdet Sofia i Icas reklamfilmer. Hon medverkar i Takidas video "Haven Stay" från 2011.

På Förintelsens minnesdag den 27 januari 2015 mottog Sommerfeld stipendium av Micael Bindefelds stiftelse till minne av Förintelsen för produktionen av dokumentärfilmen Min farmor och Förintelsen utifrån hennes egna polsk-judiska släkterfarenheter.

Övrigt

Sara Sommerfeld designade under 2012-2013 en kollektion med gravidkläder för företaget Mom2mom i samarbete med hjälporganisationen AMREF. 

Hon gifte sig 2018 med Jonas Unger, son till Johan Unger; de har två barn tillsammans.

Priser och utmärkelser
2001 – Nominering till Guldbaggen för "Bästa kvinnliga huvudroll"
2001 – Nordiska filmpriset för "Bästa kvinnliga skådespelare" vid Nordiska filmfestivalen i Haugesund
2015 – Micael Bindefelds stipendium till minnet av Förintelsen för dokumentärfilmen Min farmor och FörintelsenFilmografi (urval)

 (röst)

 (röst)

 (röst)
2004 – Hjärtslag'' (kortfilm)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser
Sara Sommerfelds webbplats, "Om Sara"

Noter

Externa länkar

Sara Sommerfelds webbplats

Svenska skådespelare
Svenska modeskapare
Kvinnor
Födda 1977
Levande personer
Guldbaggenominerade
Personer från Sollentuna
Karmøy kommun

Karmøy kommun () är en kommun i Rogaland fylke i sydvästra Norge. Den administrativa huvudorten är staden Kopervik.

Administrativ historik 
När Norges kommuner etablerades i form av så kallade formanskapsdistrikt år 1837 fanns inom området ett flertal sådana. Ingen av dess hette dock Karmøy. Den nuvarande kommunen kom i stället att bildas den 1 januari 1965 genom sammanläggning av sju kommuner.

Tätorter 
 Kopervik
 Sandve
 Skudeneshamn
 Visnes
 Våre
 Åkrehamn/Vedavågen

Även en del av tätorten Haugesund ligger inom kommunen.

Fornminnen 
Gravfältet Blodheia (även kallat Reheia) ligger i Karmøy kommun.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kommuner i Rogaland fylke
Kvitsøy kommun

Kvitsøy kommun (norska: Kvitsøy kommune) är en kommun i Rogaland fylke i Norge. Kvitsøy är Norges minsta kommun endast 5,7 km² stor och invånarantalet är ungefär 525. Kommunen består av flera öar varav de fem största är bebodda vilka är sammanknutna med korta broar. Fiske, sjöfart och lotsverksamhet har långa traditioner men nu för tiden har fisket fått en allt mindre betydelse. Idag spelar krabb- och räkfiske samt jordbruk en större roll.

Mellanvågsändare 

Utanför Kvitsøy hade Norkring sedan 1982 en av världens starkaste mellanvågssändare, utomlands känd som "The Norweigan powerhouse" samt var en av två utsändningsplatser i Norge för kortvåg. Den andra kortvågsstationen fanns i Sveio. Numer har NRK upphört med sina kortvågssändningar och NRK Europakanalen upphörde med sina sändningar på den välkända frekvensen 1314 kHz 30 juni 2006 och i stationen användes under några år endast sporadiskt av olika utländska programbolag. 2011 beslutades att stationen skulle rivas i sin helhet, vilket också skedde 2012 då masterna fälldes genom sprängning.

Mellanvågsstationen bestod av 2st Telefunken S4006 på 600 kW vardera och matades ut till en rundstrålande antenn på en konstgjord ö vilket resulterade i en faktisk uteffekt av 2000 kW. Amerikanska "DX-are" fick ofta rekommendationen att lyssna efter Kvitsøy om de ville försöka få in Europa.

Referenser

 Svensk sida om Kvitsøy

Externa länkar

 
Kommuner i Rogaland fylke
Randabergs kommun

Randaberg är en kommun i Rogaland fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Randaberg.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kommuner i Rogaland fylke
Rennesøy kommun

Rennesøy kommun () var en kommun i Rogaland fylke i sydvästra Norge. Kommunen låg i Boknafjorden och bestod av öarna Rennesøy, Mosterøy, Fjøløy, Sokn, Bru, Vestre Åmøy, Klosterøy och Brimse. Kommunens administrativa centrum fanns i Vikevåg som också var kommunens största tätort.

Kommunen upphörde 31 december 2019 då den tillsammans med Finnøy kommun slogs ihop med  Stavangers kommun.

På Mosterøyn finns Utstein kloster, ursprungligen en kungsgård som upprättades på Harald Hårfagers tid och som under andra hälften av 1100-talet förvandlades till kloster av kung Magnus Erlingsson. Efter reformation förföll klostret men det är idag renoverat och ägs av en stiftelse.

Alla öar utom Brimse är sammanbundna av vägar över broar och genom tunnlar under vattnet.

Referenser

Tidigare kommuner i Rogaland fylke
Sandnes kommun

Ej att förväxla med tätorten Sandnes i Sør-Varangers kommun i Finnmark

Sandnes kommun () är en kommun i Rogaland fylke i sydvästra Norge. Staden Sandnes utgör kommunens centralort.

Sandnes kallas för cykelstaden (sykkelbyn) efter den nu nerlagda cykelfabriken DBS. Varumärket finns kvar men produktionen är numera flyttad till Asien. Sandnes hade i många år en relativt stor keramikindustri och stadsvapnet innehåller en lergök. Staden ligger vackert vid södra delen av Gandsfjorden. Under de senaste decennierna har Sandnes utvecklats kraftigt tack vare oljeindustrin vars underleverantörer och ingenjörskontor ligger i industriområdet Forus, mellan Sandnes och Stavanger. De senaste åren har Sandnes vuxit kraftigt och är idag Norges snabbast växande stad med cirka 2 % årligen.

Sandnes kommun bildar tillsammans med kommunerna Stavanger, Randaberg och Sola regionen  Nord-Jæren. Inom denna finns tätortsområdet Stavanger/Sandnes, med totalt 213 303 invånare (2016). Kommunen slogs ihop med huvuddelen av tidigare Forsands kommun 1 januari 2020 i samband med kommunreformen i Norge.

Tätorter
 Stavanger/Sandnes (huvudsakligen i Stavangers kommun)
 Hommersåk
 Ålgård/Figgjo (huvudsakligen i Gjesdals kommun)
 Høle
 Sviland

Referenser 

Kommuner i Rogaland fylke
Tidigare stadskommuner i Norge
Sauda kommun

Sauda kommun (norska: Sauda kommune) är en kommun i Rogaland fylke, Norge, vars huvudort är staden Sauda.

Näringsliv 
Franska Eramet driver det traditionsrika Sauda smelteverk, som står för en stor del av världens produktion av legeringen ferromangan (järn-mangan). Eramet Norway AS, som är smältverkets namn, är fortfarande en viktig del av näringslivet i Sauda. Det har 175 anställda och är kommunens näst största arbetsgivare, efter Sauda kommun.

Referenser 

 
Kommuner i Rogaland fylke
Daniel Bravo

Daniel Bravo, född 9 februari 1963 i Toulouse, Frankrike, är en före detta professionell fotbollsspelare.

Daniel Bravo var från början anfallare, men blev sedermera mittfältare. Han var bara 17 år när han gjorde ligadebut för OGC Nice den 24 juli 1980. Nice åkte ur franska förstadivisionen två år senare, men Bravo fick trots detta göra landslagsdebut mot Italien den 23 februari 1982. I andra halvlek fick han komma in istället för Didier Six, och i slutet av matchen gjorde han det avgörande 2–0-målet, vilket innebar Frankrikes första seger över Italien på 62 år. Bravo skulle dock inte bli bofast i landslaget. Han spelade 13 landskamper, varav sju som inhoppare, och målet mot Italien blev hans enda i landslaget. Bravo kom dock med i truppen till EM på hemmaplan 1984, och fick där göra ett inhopp i matchen mot Jugoslavien.

Säsongen 1982/83 gjorde Bravo elva mål i franska division 2, och värvades därefter av Monaco. Det blev fyra säsonger i Monaco och en seger i franska cupen 1985. Han kom tillbaka till Nice 1987, och spelade där i två säsonger innan han gick över till Paris Saint-Germain. Under åren i huvudstaden, 1989–96, vann Bravo flera titlar: franska ligan 1994, franska cupen 1993 och 1995, ligacupen 1995 och Cupvinnarcupen 1996. Inför säsongen 1996/97 värvades han av italienska Parma, där han bara kom att stanna en säsong. Bravo återvände till Frankrike och kom att spela i Olympique Lyonnais och Olympique de Marseille innan han år 2000 avslutade karriären där allting hade börjat, i Nice.

Franska landslagsspelare i fotboll
Män
Födda 1963
Spelare i OGC Nice
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i Paris Saint-Germain FC
Spelare i Parma FC
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1984
Levande personer
Sälgflöjt

Sälgflöjten är en flöjt som ursprungligen tillverkades av en gren av sälg under savningen. Flöjten är en så kallad övertonsflöjt eller flageolettflöjt. Flöjten är vanligtvis ett mellan 40 och 80 centimeter långt rör utan fingerhål. Luft blåses in i ett hål på sidan av flöjten som hålls som en tvärflöjt. Genom att utnyttja övertoner enligt de två naturtonsserier som skapas då man antingen täcker eller inte täcker änden på flöjten kan ett ganska stort antal toner spelas. Numera tillverkas sälgflöjter av allehanda material såsom exempelvis PVC-rör.

Vidare läsning
Ling, Jan et al (1980), Folkmusikboken, Arlöv: Berlings. Se även Folkmusikboken online

Träblåsinstrument
Svenska folkmusikinstrument
Sokndals kommun

Sokndals kommun är en kommun i Dalane i Rogaland fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Hauge i Dalane.

På gården Årstad i kommunen påträffades 1855 runstenen Årstadstenen, som nu återfinns på Kulturhistorisk museum i Oslo.

Museum 
I Sogndalsstrand ligger Fiskeri- og sjøfartsmuseet Sognvaldstrand, en del av Dalane Folkemuseum

I Sokndal planerar Dalane Folkemuseum ytterligare ett museum, vetenskapsmuseet Jøssingfjord Vitenmuseum i Helleren, om vilket en arkitekttävling hölls våren 2010. Vinnare blev förslaget Varde, på omkring 700 kvadratmeter, av de svenska arkitekterna Gustav Hultman och Erik Magnusson. Museet skall ligga med anknytning till Nedre Helleren Kraftstasjon och visa områdets hundraåriga gruvhistoria. Uppförandet pågår (2021).

Se även
Sogndalstrand
Ruggesteinen i Sokndal

Källor

Noter

Kommuner i Rogaland fylke
Jesus Syraks vishet

Jesus Syraks vishet (även Ecclesiasticus) är en skrift som ingår i Tillägg till Gamla Testamentet. Boken är en av två vishetsböcker i Tillägg till Gamla Testamentet, den andra är Salomos vishet. Boken skrevs på hebreiska på 200-talet f.Kr. av Shimon (Simon), son av Yeshua (Jesus/Josua), son av Eleasar, son av Sira.

Publika citat 
Citat på hus vid Stortorget i Stockholm:

Citat ovanför dubbelporten till Petersénska huset i Stockholm:
{{Dubbel bild|center|Petersenska huset dubbelport 2010a.jpg|350|Petersenska huset dubbelport 2010b.jpg|350|<center>Vänster: Halt Tigh Wänliga Medh Hwar Man, Men Betro Nepliga Enom Ibland Tusende, citat hämtade ur Syraks bok, kapitel 6 om vänskap, Syrak 6:6, 13).Höger: Skil Thig Ifrån Tigh Tina Owänner Och Tagh Tigh Likwäl Och Så Tilwara För Tina Wänner</center>}}

Referenser

Se ävenVier ernste Gesänge''

Externa länkar 

Tillägg till Gamla testamentet
Gamla testamentet
Mayfair

Mayfair () är en stadsdel (district) i London, Storbritannien. Stadsdelen ligger i centrala London i West End. Mayfair ligger öster om Hyde Park i kommunen (borough) City of Westminster, mellan Oxford Street, Regent Street, Piccadilly och Park Lane.

Stadsdelen räknas som en av de mest exklusiva i London. Området Mayfair härstammar från 1700-talet. Flera utländska ambassader, bland annat den amerikanska, ligger också där samt flera hotell. Stora delar av bebyggelsen har även numera gjorts om till kontor.

Referenser

Externa länkar 

Stadsdelar i London
Giuseppe Sacconi

Giuseppe Sacconi, född den 5 juli 1854, död den 23 september 1905, var en italiensk arkitekt och politiker. 

Sacconi är mest känd för att ha ritat Viktor Emanuel-monumentet i Rom.

Externa länkar 
 

Italienska arkitekter under 1800-talet
Födda 1854
Avlidna 1905
Män
Italienska politiker under 1800-talet
Körförbund

Ett körförbund organiserar körer, korister och/eller körledare. I Sverige finns nio körförbund i Körsam – samarbetsrådet för Sveriges körer.

Svenska körförbund
Föreningen Sveriges Körledare (FSK)
Körsam
Sveriges Kyrkosångsförbund
Sveriges Körförbund
Ungikör

Internationella körförbund
Europa Cantat
International Federation for Choral Music (IFCM)

Körsång
Stigbergs-Lasse

Stigbergs-Lasse, eller Sjömannen, är en staty i brons utförd av Eino Hanski, placerad längst upp på Pölgatan i Gathenhielmska kulturreservatet i Majorna, Göteborg. Den avtäcktes den 1 september 1996.

Initiativtagare till konstverket var Kulturminnesföreningen Gatenhielm och det bekostades av Charles Felix Lindbergs donationsfond. Det föreställer en sjöman med en säck på axeln, nyss hemkommen från en seglats. Stigbergs-Lasse, titelfiguren i  Stigbergs-Lasses visor av Anders Wällhed, gav konstnären Eino Hanski inspiration till statyn. Han bodde själv under flera år vid Pölgatan.

Källor

Skulpturer i Göteborgs kommun
Skulpturer av svenska skulptörer
Skulpturer 1996
Ung man (staty)

Ung man är en staty i brons skapad 1948 av Astrid Noack. Statyn placerades på Ståthållaregatan/Fågelfängaregatan i Kungsladugård i Göteborg 1968.

Skulpturer i Göteborgs kommun
Kungsladugård
Skulpturer av danska skulptörer
Skulpturer 1948
Volvo 264TE

Volvo 264TE (Top Executive) är en lyxbil i limousinutförande som tillverkades av Volvo mellan 1975 och 1982. Modellen baserades på den vanliga Volvo 264-modellen och byggdes hos den italienska karossbyggaren Bertone i Turin och hos Yngve Nilssons Karosseri AB i Laholm som även byggde en landauletteversion av modellen.

Det fanns även en herrgårdsvagnsvariant som kallades Transfer, som tillverkades för Östtysklands räkning fram till 1984.

Marknader

Östtyskland 
Volvo 264TE var speciellt populär i Östtyskland, dit hälften av tillverkningen såldes. Volvomodeller köptes in av Östtysklands regering för att användas som statsbilar åt ledande partimedlemmar och andra i landets toppskikt, där en av de mest kända ägarna var Östtysklands ledare Erich Honecker. På grund av alla Volvobilar hos partitoppen i Östtyskland fick Waldsiedlung utanför Wandlitz (ett exklusivt bostadsområde för medlemmar i Östtysklands partikretsar) öknamnet Volvograd.

Se även 
Volvo 244 DLS

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

264TE
Bakhjulsdrivna fordon
Lanseringar 1975
Carl Reinhold Tersmeden

Carl Reinhold Jacob Nils Tersmeden, född den 17 februari 1929 i Stockholm, död den 28 september 1991 i Bryssel. Svensk jur.kand. och direktör. Son till häradshövding Jacob Tersmeden (1889–1982) och Ebba Tham (1893–1981).

Tersmeden skrivs in vid Uppsala universitet höstterminen 1948. Under sin studietid var han bland annat kårmarskalk h.t. 1949, kårövermarskalk 1950 samt ordförande för Föreningen Heimdal 1952. Efter juridikstudierna och tingsmeritering 1953-55 anställdes Tersmeden av SAF. Han var 1969-72 socialattaché vid svenska delegationen i Bryssel samt vid ambassaderna i Bonn, Paris och Haag. 

1974 blev Tersmeden chef för SAF:s och Sveriges Industriförbunds gemensamma kontor vid dåvarande EG med uppgift att bevaka svenska intressen, och då särskilt näringslivets, inom denna gemenskap. Han uppehöll denna post i 17 år, fram tills sin bortgång.  

Dåvarande chefen för den svenska EG-delegationen, ambassadör Stig Brattström skrev i en minnesruna att Ingen var kunnigare än Carl Reinhold Tersmeden […] i den Europeiska Gemenskapens historia och inre liv. Ingen kunde mera entusiastiskt och övertygande presentera europatanken för de talrika svenska besökarna.

Tersmeden var sedan 1953 gift med grevinnan Margaretha Thorsdotter Bonde af Björnö (1931–2016), dotter till Thord Carlsson Bonde af Björnö (1900–1969) och Anna Greta Sjöberg. Paret fick tre barn av vilka dottern Louise tidigare var gift med den förre fransk-belgiske kulturministern Richard Miller.

Bibliografi
 Delägarskap för de anställda (Stockholm 1965)
 Medborgare i Europa : vad betyder Gemensamma marknaden för den enskilda människan - nu och i framtiden? (Stockholm 1973; med illustrationer av Staffan Lindén)

Referenser

Externa länkar
 

Födda 1929
Avlidna 1991
Svenska jurister
Svenska diplomater under 1900-talet
Carl Reinhold
Män
Alumner från Uppsala universitet
Jurister från Stockholm
Diplomater från Stockholm
Thomas Hedengran

Ulf Thomas Hedengran, född 11 februari 1965 i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Hedengran växte upp i Sveg och fick sitt skådespelarintresse väckt när TV-serien Katitzi spelades in på orten i slutet av 1970-talet. Han sökte till konstskola, men kom inte in, och arbetade under flera år med diverse yrken som vid långvården, på en bilskrot, fjällhotell med mera. Sin skådespelarutbildning fick han först vid Calle Flygare Teaterskola 1988–1990, vilket följdes av privata studier, bland annat vid Studio Lederman, och Kulturamas skådespelarlinje. Därefter var han verksam vid olika scener, till exempel 1989 i Blodsbröllop på Söderteatern, 1991 i Simson och Delila på Folkoperan och vid Spegelteatern. Han medverkade i musikalen Lorden från gränden på Intiman och spelade 265 föreställningar av revyn Alla ska bada med Galenskaparna och After Shave, en roll han fick sedan en av gruppens medlemmar, Peter Rangmar, oväntat avled strax före premiären. Han har även medverkat i mindre roller i ett par andra av gruppens film- och TV-produktioner så som Åke från Åstol och Den enskilde medborgaren. Han spelade även farsen Stulen kärlek på Lisebergsteatern i Göteborg, senare på Intiman i Stockholm och slutligen på turné i södra Sverige. På scen har han ofta samarbetat med Ulf Larsson bland andra i Söderkåkar på Tantolundens friluftsteater och militärfarsen Kärlek är bästa försvar på Armémuseum i Stockholm.

Han gjorde sitt första filmframträdande 1988 i den för Vägverket producerade dramadokumentären Dead Line. Han blev känd för en större publik med sin medverkan i TV-serien Solo (1994), där han spelade en av de två rivaliserande bröderna. Hans roller kännetecknas inte sällan av ett slags allvarlig, dramatisk och torrolig norrländsk humor, till exempel rollen i Galenskaparna och After Shaves TV-version av föreställningen Alla ska bada och relationskomedin Mitt i livet (båda 1999). Han har även ofta gestaltat trygga pappor och myndighetspersoner, till exempel som brandsoldat i kortfilmen Victor (1998) och TV-serien Pip-Larssons (1998). I kontrast till detta kan nämnas hans medverkan i Kjell Sundvalls Jägarna (1996), där han spelade en mordisk tjuvjägare. Han har också medverkat i julkalendrarna Julens hjältar (1999) och Tjuvarnas jul (2011).

Filmografi 

 (röst)

2009 – Virus i bataljonen (folklustspel)

2010 – En mor till salu (folklustspel)

 (julkalender)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 
 Thomas Hedengrans officiella webbplats
 
 

Svenska skådespelare
Män
Födda 1965
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Högsbo församling

Högsbo församling är en församling i Göteborgs södra kontrakt i Göteborgs stift. Församlingen ligger i Göteborgs kommun i Västra Götalands län och ingår i Carl Johans pastorat.

Administrativ historik
Församlingen bildades den 1 januari 1963 genom en utbrytning ur Västra Frölunda församling. Församlingen utgjorde till 2018 ett eget pastorat för att därefter ingå i Carl Johans pastorat.

När församlingen bildades hade den 22 615 invånare och omfattade en areal av 3,90 km².

Kyrkor 
 Högsbo kyrka
Kaverös kyrka

Series pastorum
Evert Nordlund (1963-1968)
Arne Claesson (1968-1989)
Gunnar Bäckström (1989-2007)
Anders Fogelqvist (2007-2009) 
Hans-Ove Arvidsson, tillförordnad (2009-2010) 
Britta Broman, tillförordnad (2010- )

Areal
Högsbo församling omfattade den 1 januari 1976 en areal av 3,9 kvadratkilometer, varav 3,9 kvadratkilometer land.

Se även 
 Högsbo

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Göteborgs stift
Församlingar och pastorat i Göteborgs kommun
Kasper Lindström

Kasper Lindström, numera Kasper Moss född 28 september 1987, är en svensk skådespelare.

Filmografi

Referenser

Externa länkar

Svenska skådespelare
Födda 1987
Män
Levande personer
Sam Kessel

Sam Einar Lippy Kessel, född den 24 maj 1989 i Uppsala, är en svensk skådespelare. Han är son till Paul Kessel.

Som barn hade Sam Kessel betydande roller i ett antal filmer. Debuten kom 1999 med den Guldbaggebelönade barnfilmen Tsatsiki, morsan och polisen, där han spelade Tsatsikis klasskompis Per Hammar. Han återkom i filmens uppföljare Tsatsiki - vänner för alltid, år 2001. Året innan hade han även haft en av huvudrollerna i Lukas Moodyssons film Tillsammans. Efter det har Kessel mest haft små roller i lång- och kortfilmer samt i TV-serien Livet enligt Rosa, där han medverkade i några avsnitt.

Våren 2007 gjorde han sin debut på teaterscenen då Teater C satte upp pjäsen Vinterkärlek av David Hare på  Reginateatern i Uppsala. Våren 2008 satte Teater C upp sin andra produktion, Avslutningen, en monolog levererad av Kessel. Avslutningen var regisserad och skriven av Dag Thelander.

Kessel har även ägnat sig åt estradpoesi. Den 2 mars 2008 vann han delfinalen i Poetry Slam i Uppsala. I maj 2009 vann han tillsammans med Li Molnar Kronlid och Linn Bleckert SM-guld i grenen Triathlon vid Poetry Slam-SM i Norrköping. År 2010 var han med och arrangerade SM i samma tävling som gick av stapeln i Uppsala på Reginateatern.

Filmografi 

 (kortfilm)

 (kortfilm)
 (kortfilm)

Källor

Externa länkar 

Födda 1989
Män
Svenska skådespelare
Levande personer
Skådespelare från Uppsala
Hårik

Hårik (Erik) var en dansk kung (cirka 814–854) som bland annat finns omnämnd i Vita Anskarii. Han var son till Godfred och efterträddes av sin son Hårik II.

Hårik fördrevs från riket efter faderns död år 812, men fick hjälp i Sverige och kom tillbaka 814. Han erhöll först en del av riket, men jagade till slut Harald Klak ur landet. Därigenom kom han i konflikt med frankiska riket, genomförde stora vikingatåg mot Friesland och drog år 845 mot Hamburg, där han ödelade biskopssätet. Kort därefter tillät han Ansgar att bygga en kyrka – den första danska – i Hedeby i Schleswig. På Ansgars andra missionsresa omkring år 853 sände han med honom en skrivelse till Olof, där han anhöll om att Ansgar skulle tillåtas att predika. Under Ansgars frånvaro stupade Hårik i en strid med sin fördrivne brorson Gutorm.

Källor

Avlidna 854
Personer i Danmark under 800-talet
Danmarks regenter
Män
Födda okänt år
Hårik II

Hårik Håriksson var dansk kung från omkring 852 och en tid framöver. Han omnämns i Vita Anskarii tillsammans med sin fader Hårik.

Personer i Danmark under 800-talet
Danmarks regenter
Män