kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Károly Beregfy

Károly Beregfy, född 12 februari 1888 i Cservenka, Ungern, död 12 mars 1946 i Budapest, var en ungersk politiker och militär (generalöverste).

Beregfy, som tillhörde Pilkorsrörelsen, var försvarsminister och generalstabschef 1944–1945. Efter andra världskriget ställdes han inför en ungersk folkdomstol och dömdes till döden för brott mot mänskligheten. Beregfy avrättades offentligt genom hängning tillsammans med Ferenc Szálasi, Gábor Vajna och József Gera.

Källor

Externa länkar 

Ungerska politiker
Ungerska generaler
Personer som blivit avrättade för brott mot mänskligheten
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Födda 1888
Avlidna 1946
Män
Personer som blivit avrättade genom hängning
Ungerska brottslingar
Politiker som blivit avrättade
Personer från Crvenka
Personer som blivit avrättade av Ungern
987

987 (CMLXXXVII) var ett normalår som började en lördag i den Julianska kalendern.

Händelser

Juli 
 3 juli – Den franske kungen Hugo Capet kröns efter att de västfrankiska Karolingerna har utslocknat och grundar den efter honom uppkallade capetingska ätten.

Födda 
Siddhidas Mahaju, en av de största newarispråkiga författarna.

Avlidna 
 21 maj – Ludvig lättingen, kung av Västfrankiska riket sedan 986

Externa länkar
970

970 (CMLXX) var ett normalår som började en lördag i den Julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Erik Segersäll blir svensk kung tillsammans med sin bror Olof.
 Harald Gråfäll dör och efterträds som kung av Norge av den danske kungen Harald Blåtand. Norge har stått under danskt inflytande sedan slaget vid Fitjar 961 och Harald utser Håkon Sigurdsson till ladejarl att styra över Norge i hans ställe.
 Den blivande franske kungen Hugo Capet gifter sig med Adelheid av Akvitanien.

Födda 
 Leif Eriksson, norsk viking, upptäckare av Vinland (född omkring detta år)
 Sven Håkonsson, jarl över Norge 1000–1015 under den danske kungen Sven Tveskägg
 Sitt al-Mulk, egyptisk prinsessa och regent.

Avlidna 
 Harald Gråfäll, kung av Norge sedan 961

Externa länkar
Mougins

Mougins är en stad i Provence i sydöstra Frankrike med knappt 20 000 invånare (2007). Krögaren Tore Wretman bodde i Mougins i många år och  Pablo Picasso dog i Mougins 1973.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Mougins

Vänorter 
 Aschheim, Tyskland 
 Lerici, Italien

Sport
Volleybollklubben MO Mougins VB kommer från staden.

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Alpes-Maritimes

Källor

Externa länkar 
 Mougins

Orter i Provence-Alpes-Côte d'Azur
Kommuner i Alpes-Maritimes
Kees van Dongen

Kees van Dongen, Cornelis Theodorus Maria van Dongen, född 26 januari 1877 i Delfshaven, död 28 maj 1968 i Monte Carlo, var en nederländsk-fransk konstnär.

Kees van Dongen verkade från 1897 i Paris. Han är jämte Henri Matisse en av de främsta representanterna för fauvisterna och var särskilt berömd för sin starka kolorit. I slutet av sin karriär blev van Dongen huvudsakligen porträttmålare.

Uppväxt
Kees van Dongen föddes den 26 januari 1877 som äldste son till Johannes (Jan) van Dongen och Helena Francisca Geurts. Föräldrarna ägde ett mälteri som låg precis i närheten av deras bostad i Delfshaven.

Den unge konstnären
När Kees van Dongen var omkring 18 år skrev han in sig på kvällskurs vid Rotterdams Konstakademi. Han var tidigt politiskt och socialt medveten och tog parti för en konst som skulle « tillhöra hela samhället ». År 1897 deltog van Dongen med illustrationer till tidskriften Vrije Kunst som var förespråkare för den brittiska Arts & Crafts rörelsen. Tillsammans med Jan Krulder illustrerade han samma år omslaget till den nederländska översättningen av Pjotr Kropotkins Anarkismens moral, utgiven året innan. Samma år tillbringade van Dongen några månader i Paris för att sedan återvända till Rotterdam 1898. Under denna period utvecklar han sin teknik och blir en skicklig tecknare. I hans verk från denna tid dominerar svart bläck med starkt dragna linjer och ett medvetet skissartat intryck med vissa färgförstärkningar. Ofta väljer han motiv från gatan eller kvällslivet kring Montmartre och senare Zandstraat i Rotterdam. Flera tidningar beställer hans illustrationer, däribland Rotterdamisch Nieuwsblad. Under hösten 1899 installerade sig van Dongen definitivt i Paris tillsammans med sin partner, Augusta Preitinger, kallad Guus, som han gifte sig med 1901.

Genombrottet
Det stora genombrottet för van Dongen blev hans utställning hos den berömde konsthandlaren Ambroise Vollard i Paris, november 1904. Här skulle han snart ta intryck av Henri Matisse och hans djärva kolorit, samtidigt som han arbetade i en mer dekorativ, mondän anda. Favoritmotivet blev eleganta kvinnor, inte sällan i cafémiljö.

En kort tid, endast 1908, var han medlem i den expressionistiska konstnärsgruppen Brücke, men utan att tillhöra dess inre krets.

Källor

Nationalencyklopedin

Noter

Externa länkar 
 

Franska konstnärer
Nederländska konstnärer
Brücke (konstnärsgrupp)
Riddare av Hederslegionen
Födda 1877
Avlidna 1968
Män
Julio González

Julio González, född 21 september 1876 i Barcelona, död 27 mars 1942 i Arcueil utanför Paris, var en spansk skulptör, målare, tecknare och grafiker bosatt i Paris från 1900.

Biografi
Julio Gonzáles arbetade som ung med sin äldre bror i faderns smidesverkstad. Bröderna tog kvällskurser i konst vid Escuela de Bellas Artes. I slutet av 1890-talet började Julio González besöka Els Quatre Gats, ett café i Barcelona, där han träffade Pablo Picasso.

Julio González började sin karriär som målare, men fortsatte som skulptör. I Paris förknippades han med den spanska kretsen av konstnärer vid Montmartre, i vilken bland andra ingick Pablo Gargallo, Juan Gris och Max Jacob. År 1918 utvecklade han ett intresse för de konstnärliga möjligheterna med svetsning, efter att ha lärt sig tekniken samtidigt som han arbetade i Renaults fabrik i Boulogne-Billancourt. Denna teknik blev därefter hans huvudsakliga bidrag till skulptur.

År 1920 förnyade Gonzáles sin bekantskap med Picasso, som han senare lämnade teknisk hjälp till vid utförande av skulpturer i stål, vilka ingick i Picassos utveckling av analytisk kubism. Han hade själv påverkats av kubismen och surrealismen, och strävade efter att skapa former med utgångspunkt i materialets naturliga begränsningar. Hans abstrakta och föreställande verk byggde alltid på en naturiakttagelse.

År 1937 bidrog han till den spanska paviljongen på världsutställningen i Paris, samt i utställningen Cubism and Abstract Art
 som visades på Museum of Modern Art i New York 1937. Från samma år till sin död bodde han i Arcueil, nära Paris.

Representerad
González är representerad vid bland annat Moderna museet, Statens Museum for Kunst, British Museum, Victoria and Albert Museum, Museum of Modern Art, Denver Art Museum, Cleveland Museum of Art, Art Institute of Chicago, Guggenheimmuseet, Philadelphia Museum of Art, San Francisco Museum of Modern Art, Museo Reina Sofía, Minneapolis Institute of Art, Tate Modern, Israel Museum, Yale University Art Gallery,

Källor

 Bra Böckers lexikon, 1975

Noter

Spanska skulptörer
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Museum of Modern Art
Representerade vid British Museum
Representerade vid Statens Museum for Kunst
Representerade vid Victoria and Albert Museum
Personer från Barcelona
Födda 1876
Avlidna 1942
Män
Tate Britain

Tate Britain är ett konstmuseum i London. Museet grundades 1889 genom en donation av Sir Henry Tate (1819–1899), och kunde slå upp sina dörrar för allmänheten 1897, då under namnet National Gallery of British Art, populärt kallat Tate Gallery.  År 2000 bytte museet namn till Tate Britain. 

Museet är känt för sin stora landskapsmålerisamling, bland annat av William Turner.

Tate Britain är ett av fyra i Tate-nätverket av konstmuseer i Storbritannien. De andra tre har tillkommit under modern tid: 
 Tate Modern, London (grundat 2000), inriktat på modern och samtida konst).
 Tate Liverpool, Liverpool (grundat 1988).
 Tate St Ives, St Ives, Cornwall (grundat 1993).

Tatetriennalen 
Sedan 2000 har Tate Britain anordnat den internationella konsttriennalen Tatetriennalen. 

2006 var tyskan Beatrix Ruf (född 1960) från Kunsthalle Zürich som kurator. Utställningen visade verk av 36 konstnärer inom film, fotografi, skulptur, installationskonst och performancekonst.

Utställningen 2009 hade fransmannen Nicolas Bourriaud (född 1965) som kurator.

År 2012 hölls ingen triennal med hänvisning till att museilokalerna vid Millbank renoverades. Arrangerandet av en triennal 2015 är ovisst.

Källor
Tate Triennial Cancelled In 2012 på www.analyst.com 24 november 2011, läst 2014-10-08

Källnoter

Externa länkar

Konstmuseer och konsthallar i London
Museer i Westminster
Hemmingsmark

Hemmingsmark är en tätort i södra Norrbotten, i Piteå kommun. Hemmingsmark ligger cirka 15 km sydväst om Piteå och strax nordväst om sjön Hemträsket i Jävreåns (här kallad Hemmingsmarkån) flodområde. Under 2017 lade Skanova ner det kopparbaserade telenätet på orten.

Historia 
Byns namn var "Hemmigzmark" redan i den första landskapshandlingen för Västerbotten år 1539. Byn hade sju gårdar med åtta registrerade manliga personer. Självklart fanns kvinnor och barn i byn, men på den tiden registrerades endast hemmansägarna, inte kvinnor och barn. Kvinnor nämndes endast i landskapshandlingarna om de blivit änkor och övertagit hemmanet efter en avliden make eller om de var ogifta döttrar - benämnd pigor - som blivit kvar på gården efter föräldrarna dött.

När topograf och genealog Abraham Abrahamsson Hülphers vid mitten av 1700-talet gjorde sin resa genom hela Norrland, Norrbotten inkluderad, besökte han även Piteå socken. Vid visiten fick han höra den lokala historien om hur Hemmingsmark fått sitt namn. I socknen fanns fyra bröder: Henning, Sjul, Sven och Erik. Henning gav namn till byn Hemmingsmark, Sjul till byn Sjulnäs och Sven till Svensbyn, medan Erik flyttade till Luleå socken och gav namn till byn Ersnäs.

Befolkningsutveckling

Se även
Hortlax socken

Noter 

Orter i Piteå kommun
Tätorter i Sverige
Fastnet Race

Fastnet Race är en havskappsegling från Cowes till Fastnet Rock och tillbaka till Plymouth, men arrangörerna har beslutat att kappseglingarna 2021 och 2023 kommer att avslutas i Cherbourg. Kappseglingen är den äldsta och längsta återkommande europeiska kappseglingen, då den har arrangerats udda år sedan 1933, med undantag för krigsåren 1941-1945. Sedan 1957 är den med i Admiral's Cup som sista deltävling. 1979 drabbades tävlingen av en svår olycka då ett av 1900-talets största oväder drog in över området och 15 personer omkom.

Referenser

Kappseglingar
Stormar
Vogoner

Vogoner är ett slags rymdvarelser i Douglas Adams romaner om Liftarens guide till galaxen. De beskrivs som vidriga gröna varelser 
vars tal låter som en man som försöker gurgla samtidigt som han slåss med en flock vargar. Vogonerna kommer från planeten Vogosphere men har kommit att bli hela galaxens byråkrater. 

I boken namnges endast en vogon, befälhavaren för vogonernas konstruktionflotta Prostetnic Vogon Jeltz, som är förtjust i att skapa vogonpoesi.
Enligt Liftarens guide till galaxen är vogonpoesi den tredje värsta sortens poesi någon i universum kan råka ut för. (Den näst värsta sägs tillhöra azgoterna på Kria, och den allra värsta skrivs av Paula Nancy Millstone Jennings i Greenbridge, Essex, England, men utplånades i samma stund som Jorden).

I boken Liftarens guide till galaxen, och i filmen med samma namn, läser Prostetnic Vogon Jeltz följande dikt för huvudpersonerna Ford Prefect och Arthur Dent när de ertappats ombord på vogonernas rymdskepp:

I den svenska radioteaterversionen från 1987 spelas vogonkaptenen Prostetnic Vogon Jeltz av Helge Skoog.

Källor 

Liftarens guide till galaxen
Fiktiva figurer introducerade 1979
Slottsskogen, Håbo kommun

Slottsskogen är en tätort i Skoklosters socken i Håbo kommun, i Skoklosters socken i Uppsala län.

1990 bildades en småort med beteckningen Håbo:4 och småortskod S1117 i det som idag är västra delen av Slottsskogen. 1995 hade detta område växt samman med tätorten. Småorten hade 194 invånare över 34 hektar.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Håbo kommun
Tätorter i Sverige
Söderskogen

Ej att förväxla med Söderskogens naturreservat, Laholms kommun.
Söderskogen är en tätort i Håbo kommun, Uppsala län, belägen på Skohalvön strax söder om Skoklosters slott.

Befolkningsutveckling

Se även
Skoklosters socken
Häggeby socken

Noter 

Orter i Håbo kommun
Tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Ernst Kirchsteiger

Ernst Kristian Johann Kirchsteiger, född 3 november 1957 i Kroppa församling  i Värmlands län (Värmland), är en svensk inredare. Han har varit programledare för tv-programmen Sommartorpet, Nya rum, Jul med Ernst, Ernst i Toscana och Sommar med Ernst. Han arbetade för SVT mellan år 2000 och 2007 och arbetar för TV4 från 2007.

Biografi 
Kirchsteigers far Ernst var från Österrike, och hans mor Edeltraud var från Polen. Han växte upp i Degerfors, dit hans föräldrar kom 1955. De arbetade båda på järnverket där.

Kirchsteiger arbetade som inredningsarkitekt på Ikea fram till början av TV-karriären, samt var SVT:s julvärd på julaftonskvällen 2004. Han har även arbetat 16 år som kock. Han blev utsedd till Filipstads ambassadör 2005. 2006 utkom boken Ernstologi (skriven av Björn Höglund och William Oudhuis) som är en citatbok med samlade citat från Ernst Kirchsteiger.

Åren 2000 till 2007 ledde han tv-programmet Sommartorpet. Hösten samma år gick Kirchsteiger över till TV4 där han först ledde auktionsprogrammet Första, andra, tredje år 2007 och 2008, men han har även lett egna inredningsprogram som Sommar med Ernst och Jul med Ernst. 

Den 26 september 2023 har inredningsprogrammet Hemma med Ernst premiär på TV4. En tidning med samma namn gavs ut mellan 2012 och 2015.

Kirchsteiger bor i Axberg utanför Örebro. Han är gift och har två barn.

Bibliografi 

 2014 - Swedish Christmas Traditions
 2016 - I det enkla bor det goda
 2016 - Lyckan i det lilla (med Carina Nunstedt)
 2019 - Ärliga material: mina tankar om järn, trä, sten, glas och ull (med Åsa Ottosson)

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 

 

Svenska TV-programledare
Svenska inredningsarkitekter
Filipstads ambassadörer
Personer från Kroppa socken
Män
Födda 1957
Levande personer
Julvärdar i SVT
Vinnie Jones

Vincent Peter "Vinnie" Jones, född 5 januari 1965 i Watford, Hertfordshire, är en brittisk skådespelare, producent, sångare och före detta elitfotbollsspelare.

Fotbollskarriären 
Jones började karriären i amatörklubben Wealdstone innan han blev professionell i Wimbledon 1986. På inrådan av dåvarande tränaren Dave Bassett tillbringade han sin första säsong i svenska IFK Holmsund, som det året vann sin div. 2-serie och avancerade till kvartsfinal i Svenska Cupen. Jones hann sedan med tre säsonger i Wimbledon och en seger i FA-cupen 1988. 

Han spelade sedermera i Leeds United, Sheffield United och Chelsea innan han 1992 återvände till Wimbledon. Jones spelade i Wimbledon fram till 1998, då han blev spelande tränare i Queens Park Rangers under en kort period. Under de två sejourerna i Wimbledon spelade Jones totalt 254 ligamatcher. Han spelade även nio landskamper för Wales, trots att han var född och uppvuxen i England. Detta kunde han göra efter att det framkommit att han hade walesiskt påbrå. 

Som fotbollsspelare var Jones känd som en av de mest hårdföra mittfältarna i engelska ligan. Under karriären blev han utvisad tolv gånger och en gång blev han varnad efter endast tre sekunders spel. En uppmärksammad incident var då han distraherade Paul Gascoigne genom att greppa dennes testiklar. Han var också presentatör i en omtalad video från 1992 titulerad Soccer's Hard Men. I den visades arkivmaterial av Vinnie Jones själv och flera andra "hårdföra" spelare och det ges även tips på hur "hårda män" kan bli "hårdare". The Football Association ansåg att videon misskrediterade själva spelet fotboll och tvingade Jones att betala 20 000 pund i böter.

Filmkarriär 
Jones drog sig tillbaka från fotbollen 1999 och inledde en framgångsrik skådespelarkarriär med medverkan i filmer som Lock, Stock and Two Smoking Barrels, Snatch, Gone in 60 Seconds, Mean Machine, Swordfish, Eurotrip och den japanska filmen Survive Style 5+. Han har också rollen som Juggernaut i filmen X-Men 3.

Filmer (urval)

TV-serier (urval) 
 Arrow, 2015-2018, 9 episoder som Danny "Brick" Brickwell

Referenser 

Walesiska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i IFK Holmsund
Spelare i Wimbledon FC
Spelare i Leeds United FC
Spelare i Sheffield United FC
Spelare i Chelsea FC
Spelare i Queens Park Rangers FC
Spelare i English Football League
Spelare i Premier League
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Brittiska idrottare under 1900-talet
Skådespelare från London
Idrottare från London
Födda 1965
Levande personer
Män
Personer från Watford
Ekelöfpriset

Ekelöfpriset är ett pris som delas ut vartannat år sedan 2001 av Gunnar Ekelöf-sällskapet till någon som verkar i Ekelöfs anda. Prissumman är på 20 000 kronor.

Pristagare
2001 – Jesper Svenbro
2003 – Eva Runefelt
2005 – Bengt Emil Johnson
2007 – Katarina Frostenson
2009 – Gunnar D. Hansson
2011 – Magnus William-Olsson
2013 – Göran Sonnevi
2016 – Birgitta Lillpers
2021 – Leif Holmstrand

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Ekelöf-sällskapet

Svenska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 2001
Gunnar Ekelöf
Planetside

Planetside är ett datorspel (MMOFPS) tillverkat av Verant Interactive.
Verant blev sedermera uppköpt av Sony Online Entertainment (SOE), som publicerade spelet 6 maj 2003.

Planetside påminner till viss del om spelet Tribes; det finns fordon, och hantering av vapen sker ungefär på samma sätt som i vanliga "shooters".

Den vanlige FPS-spelaren som söker efter en utmaning i snabba reflexer och hög adrenalinnivå kommer nog att bli lite besviken på detta spel, eftersom det inte riktigt har den känsla som krävs för att nå upp till sina konkurrenter bland vanliga (icke-massiva) spel. Det kan nog funka för den som vill ha ett lite långsammare och mer strategiskt actionspel. Vad gäller antalet användare så offentliggör SOE ingen information, och den initiala "hypen" har tonats ner betydligt till förmån för rollspel såsom EverQuest. (En tänkbar slutsats av detta är att PlanetSide inte är speciellt 'massivt'.)

Externa länkar
SOE:s officiella webbplats

Datorspel 2003
MMOFPS
Windows-spel
Gunnar Ekelöf-sällskapet

Gunnar Ekelöf-sällskapet bildades i mars 1989 med målsättningen att främja intresset för Gunnar Ekelöfs diktning. Sällskapet har bland annat publicerat tidigare outgivet material av Ekelöf, framför allt i form av inspelade intervjuer och uppläsningar på CD samt två volymer litteraturkritik "Kritiker i BLM" och "Kritiker i Socialdemokraten, Vi och Dagens nyheter". Den senaste utgåvan är en bok med Ekelöfs intervjuer och enkätsvar. Ordförande för sällskapet under 2016 är Anna Säflund-Orstadius och Astrid Bäckström.

Sedan 2001 delar man ut Ekelöfpriset.

Externa länkar
Ekelöf-sällskapet

Gunnar Ekelöf
Svenska litterära sällskap tillägnade enskilda författarskap
Jesús Alcalá

Jesús Alcalá, Jesús Alcalá y Morillas, född 15 oktober 1951 i Madrid, är en svensk journalist, författare och debattör, son till Eduardo Alcalá och Concepcion Morillas. 

Alcalá har varit ledar- och kulturskribent på Dagens Nyheter och Sydsvenskan och skrivit uppmärksammade artiklar i dessa tidningar samt har även utgett några böcker.

Han var ordförande för svenska Amnesty under åren 1998–2000, och var 1996 införd i Statskalendern som expert hos Barnombudsmannen.

Under år 2000, när han var ordförande för svenska Amnesty, anklagades Alcalá för bedrägeri i samband med ett biståndsprojekt i Paraguay. Polisen gjorde husrannsakan men Alcalá menade att det var tomma anklagelser från en svensk medarbetare i Paraguay. Han fälldes i tingsrätten och våren 2002 fastställde en enig Svea hovrätt domen och påföljden fängelse i 18 månader. Domstolen slog fast att Alcalá, som var Internationella Juristkommissionens svenska avdelnings representant, hade missbrukat sin ställning i ett Sida-finansierat projekt i Paraguay och tillskansat sig biståndsmedel genom bedrägligt beteende. Han hade bland annat påstått att han lånat ut 935 000 kronor, som i själva verket kom från SIDA och att han skickat 250 000 kronor för privat inköp av en bil, men även de pengarna kom i själva verket från SIDA och skulle användas i projektet.

Alcaláaffären
Under förundersökningen av Alcalás bedräger uppstod en kulturdebatt i svensk press, där i huvudsak nyhetsjournalisters rapportering ifrågasattes av kulturjournalisterna. Kulturjournalisterna försvarade Alcalá och menade att nyhetsjournalisterna, med Dagens Nyheters nyhetsjournalist Thomas Michélsen gick åklagarens ärenden. Nyhetsjournalisterna menade att kulturjournalisterna tog Alcalás parti helt utan källkritik för att de hade vänskapsband.

Alcalá påstod att åklagare, den kvinnliga jurist som anmälde honom och Dagens Nyheter samarbetade för att sätta dit honom eftersom han tidigare kritiserat Bonniers, som ger ut Dagens Nyheter. Han pekade också på att Thomas Michélsen tidigare skrivit kritik mot Jesus Alcalá. På tidningarnas kultursidor försvarades Jesus Alcalá och den kvinnliga jurist som arbetat i Paraguay och anmält oegentligheterna anklagades för att vilja hämnas. Även Dagens Nyheters egen kulturcḧef, gick i polemik med tidningens nyhetsjournalister och anklagade dessa för att undanhålla information som försvarade Alcalá.

Den 10 september 2001 höll Publicistklubben ett möte då representanter för debattens bägge sidor var representerade på podiet. Moderator var dåvarande ordförande för Publicistklubben, Jan Guillou. Representant för "nyhetsjournalisterna" var Thomas Michélsen från DN och för "kulturjournalisterna" hade ett urval av tre, av 25 undertecknare av en stödlista för Alcalá, ställt upp: författaren Anita Goldman, journalisten Göran Rosenberg och Leif Ericsson, chefredaktör för Ordfront Magasin.

Bibliografi

Anmärkningar

Referenser

Litteratur
 
 

Födda 1951
Svenska jurister
Svenska kultur- och samhällsdebattörer
Män
Levande personer
Personer från Madrid