kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marcel Dupré

Marcel Dupré, född 3 maj 1886 i Rouen i Frankrike, död 30 maj 1971 i Paris i Frankrike, var en fransk organist och tonsättare.

Biografi
Marcel Dupré föddes i en organist- och musikersläkt i Rouen 1886. Som många andra fick han lektioner av sin far och från 1898 av Alexandre Guilmant, lärare vid Pariskonservatoriet. Han fick även lektioner av Vierne (orgel) och Widor (komposition). Dupré vann det prestigefyllda kompositionspriset Grand Prix de Rome år 1914.

Mellan 1916 och 1922 vikarierade Dupré för Vierne i Notre-Dame och fick på så sätt möjlighet till djupare studier av Bachs orgelmusik. Han spelade 1920 en konsertserie med alla Bachs orgelverk. En prestation i sig, men Dupré spelade samtliga verk utantill, d.v.s utan noter.

1926 utnämndes han till professor vid Pariskonservatoriet och 1933 efterträdde han Widor som organist i Saint-Sulpice.

Dupré var produktiv som tonsättare och en virtuos av stora mått. Han var också omtalad som mästerimprovisatör vid de många konserterna runt om i världen.

Verkförteckning
Tre preludier och fugor, op. 7 (1912)
 Symphonie-Passion, op.23 (1924)
 Le monde dans l'attente du Sauveur
 Nativité
 Crucifixion
 Résurrection
 Tre preludier och fugor, op.36 (1938)
 Evocation, op.37 (1941)

Franska organister
Franska kompositörer
Män
Födda 1886
Avlidna 1971
Euganeier

Euganeier (från latin euganei, euganeiorum; jämför grekiska εὐγενής (eugenos), 'välskapt' ), äldre fornitaliensk folkgrupp bosatta i området kring nuvarande Verona. Enligt Titus Livius i Roms historia besegrades euganeier av enetier och trojaner. De antas av somliga ha bott i området redan under neolitikum. Kvarlämningar man brukar tillskriva deras folk är bronsföremål, keramik och statyer.

Enligt traditionen tvingades euganeierna flytta till bergen där de länge utgjorde en distinkt grupp. Man har funnit belägg för att folket redan på 800-talet lät anlägga uppvärmda bad och använde olika kroppsinpackningar av medicinska syften. 

Namnet lever vidare i geografiska benämningar.

Externa länkar 
 Titus, The History of Rome
 Veneto history
 ITALIAN PENNINSULA   

Italiens historia
Äldre folkgrupper i Europa
Antikens folkslag
Folkslag i och kring romerska riket
Ferenc Göndör

Ferenc Göndör, född 18 april 1928 i Ungern, död 15 april 2010, var en svensk författare, ingenjör och folkbildare.

Biografi 
Göndör föddes i östra Ungern och var av judisk härkomst. Modern och systern dödades i koncentrationsläger under andra världskriget. Hans far drev en läkarklinik i Újfehértó men avled i cancer innan deportationen till förintelselägren hann äga rum. Som 16-åring hamnade Göndör själv i koncentrationslägret Auschwitz. 

Han återvände till Ungern efter kriget men flydde 1949 till Sverige och blev svensk medborgare 1959. Han arbetade under många år på Sveriges Radio som ljudtekniker. Göndör höll många föredrag på skolor runt om i Sverige, där han berättade om sina erfarenheter från Auschwitz. Han informerade om förintelsen och varnade för en upprepning av historien. Dessutom gav han ut två böcker om sina erfarenheter från den nationalsocialistiska tiden. 

Hans budskap var att om man ska kunna bekämpa morgondagens ondska måste man känna till gårdagens. Man ska respektera sin medmänniska såsom man själv vill bli respekterad. 

Han gav också ekonomiskt stöd till stiftelsen Expo. För sitt föreläsande och sina böcker, fick han 2005 ett stipendium på 50 000 kronor från stiftelsen Artister mot nazister.

Bibliografi 
Ferenc Göndör fick vid ankomsten till ett koncentrationsläger fångnumret A-6171 intatuerat på armen. Han har skrivit två böcker med detta nummer i titlarna:

 
I boken berättar han om sin barndom och uppväxt i Ujfehértó, om 1930- och 1940-talets fasor och om händelser efter kriget. Sin tidiga barndom beskriver han som lycklig. Men under skoltiden blev det värre. Liksom övriga judar särbehandlades han, fick regelbundet höra glåpord och blev misshandlad. Sommaren 1943, då familjens ekonomi var mycket knaper, fick han ett sommarjobb som innebar att han skulle göra en förteckning över alla judar i Ujfehértó. Föga anade han då att listan skulle användas för en systematisk deportation.

Utmärkelser 
Torgny Segerstedt-stipendiet – 1986
Liberala Invandrarförbundets kulturpris – 1993
Tage Danielsson-priset – 1994
Illis Quorum medalj av åttonde storleken – 2004. Överlämnades i samband den internationella minnesdagen för Förintelsen den 27 januari 2005.

Se även 
Eli Göndör, hans son.
Förintelsen i Ungern
Märken för fångar i nazistiska koncentrationsläger

Referenser

Externa länkar 
Ferenc Göndör : A-6171, 19 minuter, fotograf, ljud och producent: Kjell Gustavsson, Cymbal film, 1997.
Förintelsen. Berättelser och nutida perspektiv ur radioarkivet (Radioprogram från SR Minnen)
Presentation hos Immigrant-institutet

Födda 1928
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 1900-talet
Ungerska författare
Män
Förintelseöverlevare
Avlidna 2010
Mottagare av Illis Quorum
Henrik Franzén

Henrik Franzén, född 21 april 1961, är en svensk sångare, poet och textförfattare.

Han medverkade i punkbandet Grisen Skriker under artistnamnet "Henrik Hemsk" och har därefter varit sångare i banden 22 för många, Pärlfiskarna, Dick Fontaine Group, Farsta samt Fria Progg.

Henrik Franzén har gett ut ett antal diktsamlingar och texthäften och har även översatt texter av Charles Bukowski.

Bibliografi 
Tjugo år försent, 10 minuter kvar (1981). Stockholm : LennArt Serigraphics.
Den unge konstnären in bakom världen (1982). Stockholm : Okänt förlag.
Tjejerna vi minns! - Pärlfiskarnas första texthäfte (1987). Stockholm : Pärlfiskarna.
Grabbarna vi inte glömmer! - Pärlfiskarnas andra texthäfte (1988). Stockholm : Pärlfiskarna.
Dick Fontaine Group - texter (okänt år). Stockholm : Okänt förlag.
Fria Progg - texter (2012). Stockholm : Fria Progg.

Källor 

Svensk punk
Svenska pop- och rocksångare
Svenska sångtextförfattare
Svenska poeter
Män
Födda 1961
Levande personer
Iapetos

För månen Iapetus, även stavad Japetus, se Iapetus.

Iapetos, (På latin Iapetus) titan inom grekisk mytologi. Son till Uranos och Gaia. Iapetos förenade sig med okeaniden Klymene som var dotter till Okeanos och Tethys. Tillsammans fick de Atlas, Menoitios, Prometheus och Epimetheus. Iapetushavet är uppkallat efter Iapetos.

Släktskap

Referenser 

Gudar i grekisk mytologi
Referat

Ett referat är en, vanligen förkortad, text eller muntlig redogörelse för ett händelseförlopp, ett anförande, ett verk eller liknande(jfr resumé). Att referera innebär att återge ett händelseförlopp eller att sammanfatta innehållet i någon annans text med egna ord. 

Till skillnad från recensioner, tolkningar, krönikor, eller analyser, får referat inte innehålla skribentens åsikter eller slutledningar, utan är enbart en sammanfattning av källans viktigaste innehåll.  Ej heller får referatet förvanska ursprungstextens eller händelsernas mening eller syfte genom medvetna val av värdeladdade ord. Skillnaden mellan referat och citat är att citat är ett stycke ordagrann redovisning av en annan text eller utsaga, medan referatet däremot återger den i en annan språkdräkt. Denna återgivning ska helst följa ursprungstextens kronologi för att inte förvanska den. 

Referat ska alltid redovisa källa enligt god sed för att inte bli plagiat. Det bör också innehålla referatmarkörer, det vill säga fraser som hänvisar till den som skrivit referatobjektet. Exempel på referatmarkörer är "författaren anser att...", "enligt författaren...", "författaren hänvisar till...". Ordet "författaren" kan bytas ut mot namnet på referatobjektets författare.

Se även 
 Sammanfattning 
 Recension 
 Referenssystem 
 Källkritik
 Plagiatkontroll

Noter

Litterära termer
Journalistik
Upphovsrätt
Månkarbo

Månkarbo är en tätort i Tierps kommun i Uppsala län. Orten ligger cirka 12 km söder om Tierp och 20 kilometer norr om Björklinge i Uppsala kommun.

Den gamla E4:an (Länsväg C 600) går genom orten som är belägen ett par kilometer väster om den nuvarande E4 som är motorväg.

Ortnamnet 
Ortnamnet skrevs år 1496 i Mwnkarabodhe. Det betyder 'Mungakarlarnas bodar', d.v.s. utjordar åt de som bodde i Munga by, på annat håll i Tierps socken.

Historia 
Tierpsslätten, som omger Månkarbo, var under stenåldern en stor havsvik. Endast enstaka "öar" fanns av det nuvarande landskapet, ex. delar av den närliggande rullstensåsen. I samband med landhöjdningen började marken odlas upp och byar uppstod, av vilka flera fortfarande ligger på samma ställe. 

Månkarbo har inte, i likhet med många andra samhällen i norra Uppland, en bakgrund som järnbruk eller dylikt. Ursprungligen var orten en vanlig bondby, första gången omnämnd 1456.

Fortfarande under 1910- och 20-talen var befolkningen dominerad av jordbrukare. Först under 1950-talet, i samband med bilismens genombrott, kom samhället växa nämnvärt i omfattning. De största arbetsplatserna kom att finnas vid cementgjuteriet, byggnadsfirman, åkeriet, lådfabriken och hos bryggeridistrubitören. Under 50-talet var lådfabriken den största arbetsplatsen med 34 anställda. Tillverkningen var till största delen ämnad staten och då framförallt till försvaret. Det tillverkades även godsfix och ribbpapper som användes som emballage för ömtåliga varor. Cementgjuteriet hade på slutet bara ett fåtal anställda och lade ned sin produktion 1976–77.

Befolkningsutveckling

Samhället 
Här finns Månkarbokyrkan som tillhör Equmeniakyrkan. Kyrkan byggdes ursprungligen 1907 men har senare tillbyggts ett flertal gånger; 1920, 1960 och 1987.

Kommunikationer 

Den viktigaste busslinjen är UL:s busslinje 821 mot Tierp i norr och mot Björklinge och Uppsala i söder. Utöver skoltrafik finns i övrigt en busslinje med gles trafik västerut mot Östervåla i form av linje 513.

Näringsliv
Månkarbo saknar större arbetsgivare och pendling sker främst till Tierp och Uppsala.

Se även
Tierps socken

Noter 

Orter i Tierps kommun
Tätorter i Sverige
Larmar och gör sig till

Larmar och gör sig till är en pjäs för TV av Ingmar Bergman (1997). 

Pjäsen, som utspelar sig 1925–1926, handlar om ingenjör Carl Åkerblom som, efter en tids rehabilitering på Upsala Hospital på grund av en psykisk kollaps, tillsammans med swedenborgaren och professorn Osvald Vogler, iscensätter den första talade cinematograffilmen, ”Glädjeflickans glädje”, om Franz Schuberts sista tragiska tid i livet. Efter en tids turnerande med sin film hamnar sällskapet i Carls barndomsland, Grånäs i Dalarna. Men efter ett elektriskt haveri tvingas de att ställa in sin filmförevisning där, och de bestämmer sig för att själva spela upp stycket.

I pjäsen inflätade Bergman flera karaktärer från sitt privata liv, till exempel sin mamma Karin, men även gestalter från tidigare filmer, främst Nattvardsgästerna; bland dem lärarinnan Märta Lundberg. Bergman gjorde också själv en så kallad cameoroll – som intagen ”dåre” i Uppsala.

Titeln till pjäsen är hämtad från Shakespeares Macbeth (akt 5:5): En skugga blott, som går och går, är livet / en stackars skådespelare, som larmar / Och gör sig till, en timmes tid på scenen / Och sedan ej hörs av. Det är en saga, / berättad av en dåre; Låter stort, / betyder intet.

Pjäsen sändes av SVT den 1 november 1997.

Roller (urval)

Referenser 

1920-talet i svensk film
1925 på film
1926 på film
TV-teater i Sverige
Uppsala i fiktion
1997 i Sverige
TV-året 1997
Teateråret 1997
Sveriges Sändareamatörer

Sveriges Sändareamatörer, ofta förkortat SSA, är en ideell förening för svenska radioamatörer.

Föreningen, som bildades år 1925, har cirka  medlemmar av de totalt drygt  sändaramatörer som finns i Sverige.

SSA har till syfte att stödja radioamatörer i deras hobby, till exempel genom att:

ge ut den månatliga tidningen QTC (sedan 1927)
erbjuda radioanknuten litteratur till försäljning
hantera QSL-kort, som skickas mellan radioamatörer i hela världen som bekräftelse på en radioförbindelse
erbjuda den utbildning och provtagning som behövs för att erhålla amatörradiocertifikat, med anropssignal, som krävs för att få sända på de av Post- och telestyrelsen tilldelade amatörradiofrekvenserna
SSA företräder svenska radioamatörer inom IARU (International Amateur Radio Union). SSA är också en av flera föreningar som företräder svenska radioamatörer gentemot PTS (Post- och Telestyrelsen).

Tävlingar 
SSA arrangerar årligen flera tävlingar (engelska: 'contests' – försvenskat: "tester"). På kortvågsbanden kan man som radioamatör bland annat delta i SSA Månadstest och SSA Portabeltest. På VHF och högre frekvensband kan man delta i NAC (National Activity Contest).

Referenser

Externa länkar
 SSA:s webbplats
 Film om amatörradio framtagen i samarbete med brittiska RSGB

Amatörradio
Svenska ideella organisationer
Organisationer bildade 1925
User

User, också känt som User of a Common Name, var en musikgrupp från Örebro. Gruppen tog 2007 time-out på obestämd tid efter en del strul med olika skivbolag. Singlarna "You Belong" och "Do You" nådde plats 20 respektive 10 på den svenska singellistan 2003.

Diskografi
Album
User (2003, Sverige)
Freeway (2006, Japan)
Wishes (2006, Japan)

Singlar
You Belong (2003)
Do You (2003)
To Feel (2003)
Miss Wanted (2005)

Bandmedlemmar
Linda Karlstedt - Sång 
Sanny Janjic - Trummor
Clas Olofsson - Gitarr
Fredrik Landh - Bas och Keyboards

Referenser 

Upplösta svenska musikgrupper
QRP

QRP är en så kallad Q-förkortning som används vid amatörradiotrafik.

Den betyder "Minska sändningseffekten". Om den efterföljes av frågetecken: QRP? betyder det "Ska jag minska sändningseffekten?"

Bland radioamatörer används ofta QRP som begrepp för att beskriva en intressegren inom amatörradion som går ut på att med särskilt små, ofta egenbyggda, utrustningar kommunicera med radiovågor, dessa bör ha en uteffekt på max 5 watt vid telegrafi och 10 watt vid telefoni om de skall uppfylla QRP begreppet.

Egenbygge och experiment har alltid varit en viktig del inom amatörradiohobbyn. Radioamatörer får konstruera, bygga och använda egen utrustning. Så även om det går att köpa färdigbyggd utrustning finns det en hel del som inte bara bygger konstruktioner utifrån egna experiment, så byggs en hel del byggsatser.

Ett svenskt egenbyggeprojekt är QROlle, en radio för sändning och mottagning på sex amatörband. Den internationellt sett mest omtalade tillverkaren av amatörradiobyggsatser just nu är förmodligen Elecraft.

Externa länkar
Föreningen Sveriges Sändareamatörer SSA
Bland annat egenbygge-artiklar skrivna för SSA:s föreningstidning QTC
Föreningen Experimenterande Radioamatörer ESR
Projekt för egenbyggeradiostation

Referenser 

Radioteknik
Amatörradio
Chanukka

Chanukka (hebreiska: חֲנֻכָּה, tiberianska: Ḥănukāh, vanligtvis stavat חנוכה och uttalat  på modern hebreiska) eller hanukka, också känd som ljusets fest eller invigningsfesten, är en judisk högtid. Den varar i åtta kvällar från 25 kislev till 3 eller 4 tevet – det vill säga vid nymåne i november eller december – och firas till minne av Judas Mackabeus återinvigning av Jerusalems tempel år 164 f.Kr. sedan det under mackabéerupproret befriats från de seleukidiska härskarna.

Bakgrund och sed
Enligt Talmud förklaras helgen med en legend om ett mirakel. Det fanns olja till templets lampor för en enda dag, men Gud såg till att oljan räckte i de åtta dagar som behövdes för att få fram ny tempelolja. Chanukka varar därför i åtta dagar, och varje kväll tänds ljus till minne av detta under – ett ljus den första dagen, två den andra, och så vidare. De åtta dagarna är enligt Talmud även en koppling till sukkot, som också firas i åtta dagar. Dessa åtta dagar är dock inte helgdagar så till vida att sabbatsbuden gäller, utan snarare en utdragen fest.

Till chanukka hör, synnerligen bland ashkenaziska judar, en traditionell leksak i form av en snurra, på jiddisch dreidel (hebreiska sevivon), och maträtter friterade i olja (såsom sufganiot och latkes), man äter ibland också karp, en tradition som förekommer även i Östeuropa till julen. Under chanukka tänder man ett ljus varje kväll i chanukka-staken (hebr. חַנֻכִּיָּה, Hanukiah), en åttaarmad ljusstake med plats för ett nionde ljus, som kallas tjänaren (shamash), och som används för att tända de övriga.

Chanukka upplevs ofta av den icke-judiska världen som ett alternativ till den kristna julen. Detta främst beroende på att chanukka ofta inträffar vid jultid, beroende på hur den judiska kalendern står i förhållande till den kristna, och många barn i judiska familjer får även gåvor under chanukka. En annan likhet är tändandet av chanukka-ljusen med ett nytt ljus för var och en av de åtta dagarna. Möjligen inspirerade denna sed till adventsljusen inom vissa grenar av kristendomen.

Datum för chanukka 
Chanukka börjar alltid den 25 kislev och slutar den 2 eller 3 tevet, beroende på om kislev har 30 eller 29 dagar. Eftersom det judiska året är ett vandringsår med ett komplicerat skottdags- och -månadssystem, blir tidpunkten olika för olika år i den gregorianska kalendern. Då dygnet i judisk helgberäkning anses vara från skymning (definierat som någon gång mellan solnedgång och att tre stjärnor kan ses) till skymning, avser nedanstående datum den första kvällen för chanukka. Huvuddelen av den första dagen faller på nästa dags datum.

Referenser

Noter

Webbkällor
 Chabad of Stockholm – Chanuka
 Chabad.org – Chanukah

Externa länkar

Judendom
Högtider inom judendom
November
December
St. John's (Newfoundland och Labrador)

St. John's är huvudstaden och den största staden i Newfoundland and Labrador i Kanada. Den är belägen på Avalonhalvöns östra kust på ön Newfoundland. St. John's täcker en yta på 446 kvadratkilometer och är Nordamerikas mest östligt belägna stad, om man exkluderar Grönland.

Namnet har attribuerats till Johannes Döparens födelse, när John Cabot tros ha seglat till hamnen 1497 och till en baskisk fiskestad med samma namn. Staden, som existerat på kartor så tidigt som 1519, är en av de äldsta europeiska bosättningarna i Nordamerika. Den inkorporerades officiellt som stad 1888. Med en storstadsbefolkning på approximativt 219 207 (1 juli 2017) är St. John's storstadsområde Kanadas tjugonde största, och den näst största Census Metropolitan Area (CMA) i Atlantprovinserna, efter Halifax.

Staden har en rik historia, och har spelat viktiga roller under bland annat fransk-indianska kriget, amerikanska frihetskriget, och 1812 års krig. Den italienske uppfinnaren Guglielmo Marconi fick den första transatlantiska trådlösa signalen i St. John's. Dess historia och kultur har gjort staden till en viktig turistdestination.

Kultur
Railway Coastal Museum ligger i den k-märkta tidigare järnvägsstationen för Newfoundland Railway.

Sport
Toronto Maple Leafs farmarlag St. John's Maple Leafs kom härifrån, men flyttade senare och bytte namn till Toronto Marlies.

Källor

Noter

Externa länkar
Alexander Moissi

Alexander Moissi, född den 2 april 1879 i Trieste i dåvarande Österrike-Ungern, död den 23 mars 1935 i Lugano i Schweiz, var en österrikisk skådespelare.

Moissi, som tillhörde en albansk köpmansfamilj, lärde sig tyska först som yngling. Han började 1901 utbilda sig till operasångare, men förmåddes av Schlenther vid Wiens Burgteater att ägna sig åt talscenen. År 1903-05 var han anställd i Prag och tillhörde sedan Reinhardts teater. Han erhöll snart stora roller och har spelat bland annat Hamlet, Romeo, Faust, Franz Moor i Schillers Rövarna, Posa i Don Carlos, Fiesco, Golo i Hebbels Genoveva, Osvald i Ibsens Gengangere, Dubedad i Shaws Doktorns dilemma och titelrollen i Sofokles Konung Oidipus (som gavs i Stockholm 1911 av Reinhardt). Moissis lidelsefulla temperament och underbart härliga och välbehandlade stämma gjorde hans framställning mycket verkningsfull. Han gästspelade 1922 i Stockholm.

Moissis ättling Gedeon Burkhard är också skådespelare.

Teater

Roller

Regi

Referenser

Noter

Källor 

 
 

Österrikiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1879
Avlidna 1935
Män
Ugglan
Personer från Trieste
St. John's

St. John's eller Saint John's kan syfta på:

Personer 
 Adela Rogers St. Johns (1894–1988), amerikansk författare

Geografi

Antigua och Barbuda 

 Saint John's, Antigua och Barbuda, huvudstaden, Parish of Saint John,

Kanada 

 St. John's, Newfoundland och Labrador, provinshuvudstad, 
 Saint John, New Brunswick – en stad i New Brunswick

Storbritannien 

 St. John's, Isle of Man
 St. John's Wood, London

USA 

 St. Johns, Arizona
 St. Johns, Michigan

Se även
 St. Johns County

Se även 
 Saint John

Robotskapade Antigua och Barbudaförgreningar
Robotskapade Kanadaförgreningar
Lappget

Lappget är en akut utrotningshotad getras som sparas som en levande genbank i Föreningen Allmogegetens regi. Den 31 december 2013 fanns det 198 djur (41 bockar och 157 getter) i 47 besättningar. Tendensen är svagt ökande.

Man upptäckte rasen i Fatmomakke, Vilhelmina kommun, år 2001 då ett antal getter skulle slaktas. År 2004 hittade man ytterligare två getter i byn Lövåsen, Vilhelmina. Getterna togs omhand; dessa och deras ättlingar är de enda nu levande lappgetterna. Lappgetterna härstammar från och är anpassade till renbetesmark. Lappgeten är en normalstor till liten lantrasget. En del av lappgetterna är lite satta medan andra har mer normal kroppshöjd. De har ett något bredare huvud än övriga allmogegetter. Något fler än hälften av djuren är helt vita. Svarta, svartbrokiga, delvis svarta eller grå djur och även ljusbruna förekommer sporadiskt. Hittills har alla lappgetter burit horn, en del av dem har också "klockor" (under halsen eller hakan nedhängande, avlånga utväxter) eller "skillingar" (utväxt eller hårtofs under halsen). 

Termen "lappget" kommer från de getter som ägdes av samer (ursprungligen av  ett flertal raser) som någon av den fastboende befolkningen i Lappland var fodervärd för under vinterhalvåret. Detta förfarande kallades "att ha lappgetter" och var i bruk till ungefär 1940-talet. Under tidsspannet från tidigt 1800-tal till ca 1940-talet utvecklades den typ av getter som numer kallas "lappgetter" i och med att samerna valde ut och behöll de getter som klarade raiderna från kalfjäll till skogsland och som producerade mycket mjölk under dessa förhållanden.

Se även
Göingeget
Jämtget

Källor

Noter

Svenska lantraser
Getter
Samisk kultur
Edla (frilla)

Edla, född på 900-talet, död efter år 1000, var en troligen vendisk vikingatida kvinna. Hon var frilla till Olof Skötkonung och mor till kung Emund den gamle av Sverige, den norska drottningen Astrid Olofsdotter av Sverige och Holmfrid, och möjligen mormor till Danmarks drottning Gunhild. 

Edla anses ha kommit från Venden, det slaviska området i nuvarande Mecklenburg i Tyskland, och antas ha kommit till Sverige som krigsfånge med kung Olof samtidigt som eller strax före Estrid av obotriterna omkring år 1000, möjligen något före. Hon ska ha varit hövdingadotter. Estrid blev Olofs drottning, medan Edla var hans älskarinna. Hennes son Emund blev 1050 kung i Sverige. Hennes levnadsår är okända. Enligt Snorre Sturlasson blev hennes barn omhändertagna av fosterföräldrar eller "mödernefränder" för att drottning Estrid behandlade dem illa. Detta kan möjligen tolkas som att Edla dog då hennes barn var små.

Barn 
 Emund den gamle, kung av Sverige
 Astrid Olofsdotter av Sverige, gm. Olav den helige av Norge
 Holmfrid, gift med Sven Håkonsson

Referenser 
 Åke Ohlmarks Alla Sveriges drottningar
 Lars O. Lagerqvist (1982) (in Swedish). "Sverige och dess regenter under 1.000 år",.. Albert Bonniers Förlag AB. .

Svenska mätresser
Personer i Sverige under 900-talet
Personer i Sverige under 1000-talet
Födda 900-talet
Avlidna 1000-talet
Kvinnor