Hambo

Hambo (eller hambopolska), som dansas till musik i ¾ takt, tillhör de svenska gammaldanserna. Det finns många olika hambodanser från stora delar av landet och de är en familj inom dansformen polska. Hambon har tydlig betoning på den första taktdelen. Tempot varierar mycket mellan olika hambodanser, från snabbt i stöthambo till långsamt i djup nighambo. Musiken är indelad i repriser (grupper) om åtta takter. De dansande börjar normalt dansa i första takten av en repris. När hambo dansas som vanlig gammaldans upprepar man de fyra motiven dalsteg (två takter), tre steg eller ett tresteg framåt (en takt), omdansning (fyra varv på fyra takter) samt utgång med tre steg framåt (en takt). I folkliga varianter kan det skilja sig mycket, t.ex. genom att även sista takten dansas ut (t.ex. i Hambopolska från Södra Dalarna) och/eller genom att man inte dansar dalsteg utan t.ex. tre steg från och emot varandra eller försteg (t.ex. i Erikssons Hambo från Oviken) eller att bara dalsteg och två varv omdans görs så det blir två hamboomgångar på en repris (t.ex. i Hambo från Bullaren).  

Hälsingehambon är ett årligt världsmästerskap i hambo där dansen sker i relativt lågt tempo och med djup nigning.  

Vid uppdans för Polskmärke väljer den som dansar upp några (tre eller sex beroende på märkesvalör) bland närmare hundratalet olika polskor. Bland valbara polskor ingår följande hambovarianter: Hambopolska från Södra Dalarna, Erikssons hambo från Oviken, Svedåkers hambo från Oviken och Hambo från Lillhärdal.

Historia 
Hambon skapades av dansläraren Elias Lindell 1883, under namnet hambopolska. Lindell skapade den som ett alternativ till den då i Stockholm mycket populära polka-mazurkan. Han skapade den genom att anpassa dalpolskan till den moderna musiken. Under 1890-talet slog den igenom på danssalongerna i Stockholm, och trängde helt undan polka-mazurkan. Omkring 1893 tillfogades en andra tur till dansen. Namnet hambo förekommer första gången 1893. Från 1890-talet komponerades särskilda hambomelodier.

Namnet hambopolska har förekommit sedan 1840-talet om svenska melodier påverkade av mazurkan.

I tidigare forskning, bland annat presenterad i Svensk etymologisk ordbok, menas att hambo – eller hambopolska – skulle varit känd sedan 1840-talet och att namnet bildades efter Hanebo socken i Hälsingland. Hambon ska enligt samma källa tidigare ha kallats Horgadansen efter Hårga by i Hälsingland. Denna härledning är numera ifrågasatt.

Dansen 
Kavaljer och dam dansar ofta nästan samma steg under omdansningen, men med en taktdels förskjutning, och med den skillnaden att kavaljerens vänstersteg är längre.

Varianter 

Hambon skilde sig enligt Nordisk Familjebok från andra polskor genom att kavaljeren synes lyfta damen på tredje taktslaget under omsvängningen, vilket också kan kallas för nighambo och karaktäriseras av en böljande rörelse upp och ner där damen i hambostegets första taktslag niger lätt. Men varianter utan damens nigning och hopp (eller lyft) är regeln i stora delar av Sverige.

Hambopolka är en variant som främst förekommer i Mälardalen. Den kallas även tvåstegshambo och kännetecknas av att den dansas snabbt och jämnt.

Dessutom finns norsk polka (se film) som är inspirerad av hambo och dansas till polkamusik i tvåtakt.

Kuriosa 

Ulf Peder Olrog komponerade schlagern Nig och kuta runt, insjungen av Anders Börje  1949.

Källhänvisningar

Folkdanser
Pardanser
Folklig dans
Polska (dans och musik)