kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maurice Baron

Maurice Baron, född 1 januari 1889 i Lille i Frankrike, död 5 september 1964 i Oyster Bay, New York, USA, var en fransk-amerikansk kompositör.

Filmmusik

Källor

Externa länkar

Amerikanska kompositörer
Franska kompositörer
Män
Födda 1889
Avlidna 1964
Alfred Neugebauer

Alfred Neugebauer, född 27 december 1888 i Wien, Österrike, död 14 september 1957 i Wien, var en österrikisk skådespelare.

Filmografi (urval)

Källor
 

Österrikiska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1888
Avlidna 1957
Skådespelare från Wien
Ivar Widner

Ivar Fredrik Widner, född 29 december 1891 i Kolsva bruk i Bro socken, Västmanland, död den 26 augusti 1973 i Farsta, var en svensk kompositör, dirigent och militärmusiker.

Widner var son till en valsmästare. Han blev trumslagare 1905 vid Västmanlands regemente under Otto Trobäck, trots att fadern ville att han skulle gå i dennes fotspår och bli smed. Fadern, som var amatörmusiker och ledde en bruksmusikkår, hade emellertid intresserat honom för musiken. Widners huvudinstrument blev trumpet, och han blev musikvolontär 1907, musikkorpral 1909, musikdistinktionskorpral 1911 och musiksergeant 1915. Han hade från 1909 studerat vid Musikkonservatorielt och avlade militär musikdirektörsexamen 1915.

Widner var musikdirektör vid Norrbottens regemente 1916–23, Hälsinge regemente 1923–32, Flottans musikkår i Stockholm 1932–47 och ledare för Par Bricoles sångkör 1933–64. Han invaldes i Kungliga Musikaliska Akademien 1971 (nr. 752) och var riddare av Kungl. Vasaorden. Han har tilldelats Pro Musica Militare, RSAO:s förtänstmedalj (numera Sveriges Orkesterförbund) och många fler utmärkelser.

Som kompositör komponerade han omkring 135 verk, förutom sånger för solo, kvartett och kör, kantater och danser ett drygt 30-tal marscher. (Obs att nämnda opusnummer icke är kompositörens.)

Vid sidan av sin militära tjänst och efter pensioneringen ledde han många civila orkestrar och körer, såsom Västmanlands läns sångarförbund, Bodens orkesterförening och sångarförbund (1918–23), Luleå musiksällskap (1920–22), Norrbottens sångarförbund (1918–23), Gävleborgs läns sångarförbund (1926–32), Orfeuskören (1935–49), Stockholms sångarförbund (1940–48, förste förbundsdirigent), Par Bricoles kör (1933–64, förste koralintendent), Skansens koralkör, Marthakören, Stockholms promenadorkester (1948) och Svenska Sångarförbundet (1955–58, andre förbundsdirigent).

Källor

Noter

Filmmusik
1956 - Blånande hav

Verk 
Vår Flotta, 1917 opus 11
Överste Åkerman, 1915, även Arosmarsch och Västerås Stads marsch sedan 1997
Signalmarsch nr 1, 1918
Signalmarsch nr 2, 1945 opus 97

Filmografi roller 
1934 - Simon i Backabo - militärmusikkårens ledare på Logårdstrappan

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska militärmusiker
Svenska dirigenter
Svenska kördirigenter
Riddare av Vasaorden
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Personer från Bro socken, Västmanland
Födda 1891
Avlidna 1973
Män
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Göran Wedsberg

Carl Göran Magnus Wedsberg, född 7 juni 1959 i Hässelby, död 30 juni 1996 i Bromma, var en svensk barnskådespelare.

Wedsberg är begravd på Bromma kyrkogård.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska barnskådespelare
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1959
Avlidna 1996
Män
Rolf Demander

Rolf Tommie Demander, född 5 januari 1943 i Stockholm, död 30 november 2008 i Farsta, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Källor

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare
Män
Födda 1943
Avlidna 2008
Skådespelare från Stockholm
Birger Eek

Birger Eek, född Birger Ericson 31 december 1849 i Stockholm, död 1899 i USA, var en svensk konstnär (målare). Han var bror till operasångaren Selma Ek.

Eek studerade vid Konstakademien 1867–1871 och därefter vistades han i Paris för vidare studier. Kort efter återkomsten till Sverige emigrerade han till Philadelphia USA. Han deltog med en landskapsmålning från södra Barbizon på Konstföreningen för södra Sveriges utställning 1878. Han är representerad vid Göteborgs konstmuseum .

Källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 94 Allhems Förlag Malmö

  
Svenska målare under 1800-talet
Födda 1849 
Avlidna 1899 
Män
Konstnärer från Stockholm
Svenskamerikaner
Bengt Ellis

Bengt Ellis, tidigare Bengt Elisson Ellis, född 29 mars 1923 i Spånga, död 27 maj 2007 i Funäsdalen, var en svensk målare och tecknare. Han var son till Elis Ellis och bror till Hans Ellis samt gift med Gunilla Ellis.

Konstnärskap
Bengt Ellis studerade vid Edward Berggrens målarskola 1941 och vid Edvin Ollers målarskola 1942. Utbildningen avbröts i förtid 1943 då han blev tvångsinkallad. Men värnplikten gjorde också att han mötte Härjedalsfjällen och där blev han sedan kvar hela livet trots många och ibland långa utflykter till andra delar av världen. Bland annat genomförde han tillsammans med Albert Viksten en reportageresa till Yukonområdet i Alaska 1950–1951.

Han har som illustratör utfört teckningar till Sven Rosendahls roman Sommar i Svartböle samt illustrationer för tidningarna Folket i Bild och Vi. 

Bengt Ellis fascinerades av utsatta landskap. I Spanien stannade Ellis långa perioder. Där målade han och skrev. Han skrev och illustrerade själv boken Landet närmast solen om resor i Ecuador och boken Glödande öar i Karibien, båda utgivna av Norstedts förlag. För hans måleri var också en resa till polareskimåerna på nordvästra Grönland viktig. Senare skrev och illustrerade han också ett par böcker om Härjedalen. I ett antal målningar har han också skildrat människor och landskap som utsatts för krigets fasor, bland annat i Tjetjenien.

År 1950 hölls Ellis debututställning på Värmlands museum. Därefter visades hans bilder på flera olika platser i Sverige och på ett flertal separatutställningar i Stockholm på bland annat Galleri Heland i Kungsträdgården.

Bengt Ellis var gift med textilkonstnären Gunilla Ellis. Tillsammans bodde de i Funäsdalen i Härjedalen. Där övertog de Bror Marklunds sommarateljé och byggde upp sin egen konstateljé, Elliseum, som besökts av många turister och konstintresserade. Där höll Ellis också kurser i akvarellmåleri.

Bengt Ellis sista utställning blev den stora retrospektiva "Bengt Ellis – en berättande kolorist" på Jamtli i Östersund under tiden november 2006 till januari 2007 med målningar skapade under 40 år. Ellis är representerad vid bland annat Snus- och Tändsticksmuseum.

Bibliografi
 Bengt Ellis (Text och bild): Hemliga landskap i Härjedalen - 1992
 Bengt Ellis (Text och bild): Härjedalen i akvarell och prosa - 1983
 Bengt Ellis (Text och bild): Glödande öar i Karibien - 1972
 Bengt Ellis (Text och bild): Landet närmast solen - 1967
 Bengt Ellis (Bild), Karl Rune Nordkvist (Text): Spansk dagbok - 1961

Källor
 Nekrolog i Dagens Nyheter 
 Minnestext av Jonas Sima
 Egen webbplats

Noter

Personer från Spånga socken
Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1923
Avlidna 2007
Svenska tecknare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Gerrit Johannis Geysendorffer

Gerrit Johannis Geysendorffer (eller Geijsendorpher), född 1892 i Sliedrecht, död 26 januari 1947 på Kastrups flygplats, var en pilot på det nederländska flygbolaget KLM.

Geysendorffer gjorde sig i slutet av 1920-talet känd för KLM:s pionjärlångflygningar mellan Nederländerna och Nederländska Indien (nutida Indonesien). Han var kapten på den DC-3 som vid flygolyckan på Kastrup den 26 januari 1947 orsakade samtliga 22 ombordvarande människors död, däribland Sveriges tronarvinge Gustaf Adolf.

Nederländska flygare
Personer från Sliedrecht
Män
Födda 1892
Avlidna 1947
Riddare av Oranien-Nassauorden
Personer som omkommit i flygincidenter
Yngve Ågren

Yngve Herbert Ågren, född 4 januari 1899 i Göteborg, död 1 september 1982 i Uppsala, var en svensk sångtextförfattare, skriftställare, målare och tecknare.

Ågren studerade vid Slöjdföreningens skola i Göteborg 1918–1921. Tillsammans med Ella Hägg-Bolin ställde han ut på Smålands nation i Uppsala och han medverkade i Uppsala konstförenings samlingsutställningar. Ågren var mångårig medarbetare i Grönköpings Veckoblad där han skapade pekoral under pseudonymen A:lfr-d V:stl-nd och gjorde Ludvig Hagwalds bästa transpiranto-översättningar. 

Han var utbildad vid Musikkonservatoriet i Stockholm. I Uppsala, där han bodde från 1943, var han pianolärare och musikrecensent och både skrev och tecknade i tidningen Upsala. Som exlibriskonstnär formgav han bland annat Bertil Lindblads exlibris och han utförde ett antal silhuetter till Lennart Brügges minnesskrift In memoriam  1917 men ägnade sig främst åt teckning och grafik med naturavbildningar som specialitet.

Han var son till musikdirektören Georg Ågren och Anna Charlotta Peterson samt från 1944 gift med affärsinnehavaren Märta Pinet. Makarna är begravda på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V sid 767, Allhems Förlag, Malmö. 
 Ågren, Yngve Herbert på SvenskaGravar.se

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska sångtextförfattare
Grönköping
Konstnärer från Göteborg
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1899
Avlidna 1982
Män
Sättsadverbial

Sättsadverbial svarar på frågorna: Hur? På vilket sätt? Det beskriver hur någonting utförs, hur kvinnan sjunger. Ej att förväxlas med attribut. Sättsadverbial är en av många typer av adverbial och brukar skrivas sättsadvl.

Exempel: Hon sjunger vackert. Vackert svarar på frågan, hur hon sjunger. Hon sjunger "vackert".

Referenser 

Syntax
Idina Elmqvist-Christiansen

Idina Elmqvist-Christiansen, folkbokförd Ida Christiansen, född 20 mars 1899 i Fiesole Italien, död 28 december 1986 i Spånga församling, Stockholm, var en svensk konstnär (målare, grafiker och konsthantverkare). 

Elmqvist-Christiansen studerade konsthantverk vid Kunstgewerbeschule i Zürich samt praktikstudier i Basel, München och Offenbach am Main. 1922 medarbetade hon vid Uffiziergalleriet i Florens. Hon utgav sillhuettsamlingen Djurgården och Bestioline 1924. Hon startade tidskriften Stickning och virkning  1931 men det utgavs bara ett nummer.

Hon var dotter till konstnärerna Hugo Elmqvist och Erna Wichmann samt syster till Orvar Elmqvist och Helga Elmqvist-Cau. Hon gifte sig 1924 med konsuln Harald Christiansen, men blev änka redan 1925. Hon är begravd på Bromma kyrkogård.

Källor 
Delvis från Svenskt konstnärslexikon del II sid 124-125 Allhems Förlag Malmö

Noter 

 

Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1899
Avlidna 1986
Kvinnor
Sensoriska minnet

Sensoriska minnet hör till minnet och är en del av varseblivningsprocessen. Sensoriska minnet tar emot information utan urval, och lagrar information i bara några sekunder. Främst lagras information i form av ljud och bilder och fungerar omedvetet och automatiskt.

Det sensoriska minnet sänder en del av informationen vidare till korttidsminnet för fortsatt bearbetning.

Källor 

Minne
Långtidsminne

Långtidsminnet är den del av minnet dit den långvariga lagringen av information blir överförd från korttidsminnet (arbetsminnet). Lagringen är beroende av hur viktigt stoffet är och hur mycket det bearbetas.

Långtidsminnet byggs upp av hierarkiska minnesrepresentationer, "minnesmodeller". För att återkalla minnesstoff från långtidsminnet krävs lämpliga ledtrådar. En del material går inte att återkalla, som till exempel händelser i den tidiga barndomen, eftersom detta har lagrats i det omedvetna.

Det explicita långtidsminnet består, i vissa teoretiseringar av fenomenet, av två delar; det semantiska minnet och episodminnet, den senare lagrar minnet av händelser vi minns klart och tydligt.

Det implicita långtidsminnet, procedurminnet, även icke-deklarativt minne, lagrar "know-how", det vill säga hur man gör när man cyklar eller går på två ben. Eller talar ett språk. Väl inövade/automatiserade procedurminnen blir permanenta och försvinner inte ens vid Alzheimers demens.

Se även
Deklarativt minne

Källor 
 Infoteket om funktionshinder - Långtidsminne och hjärnskada

Minne
Deklarativt minne

Till deklarativt minne hör de två delarna från långtidsminnet; det semantiska minnet och episodminnet.
Det deklarativa minnet innehåller material som kan bli använt av medvetandet, som faktakunskaper. Det är ett medvetet (explicit) minne (jämför med implicit minne). Kallas ibland för explicit minne. 

Det kallas deklarativt eftersom man kan deklarera dess innehåll verbalt, men även genom bild, skulptur, gester och ljud.

Se även
Minne

Källor 
 Psykologiguiden

Minne
Semantiska minnet

Det semantiska minnet lagrar informationens innebörd i långtidsminnet, som på olika sätt kan bli klassificerade i minnet. Det semantiska minnet är nära förknippat med inlärningen. Speciellt viktigt är i vilken form kunskapen finns lagrad i minnet. Det semantiska minnet hanterar generell kunskap som till exempel att Stockholm är Sveriges huvudstad. Här hanteras även relationer mellan begrepp som till exempel att varmt är motsats till kallt. Det semantiska minnet inkluderar även språklig kunskap. Denna del av minnet saknar hänvisning till tid och plats till skillnad mot det episodiska minnet som kräver en medveten erinring av en tidigare eller kommande episod eller händelse. Man kan även föreställa sig att det semantiska minnet är ett begreppsnätverk med en välutvecklad struktur.

Se även
Deklarativt minne
Minne

Minne
Andy Bell (basist)

Andy Bell, född 11 augusti 1970 i Cardiff, Wales, är en brittisk gitarrist i Beady Eye sedan 2009. Tidigare var han en av bandmedlemmarna i Oasis.

Karriär
Andy Bell var medlem i gruppen Ride under 1988–1996. Senare blev han gitarrist, låtskrivare och frontman i Hurricane #1, där han spelade under 1996–1999. Strax efter upplösningen blev Bell basist i engelska rockbandet Oasis, då han under 1999 ersatte Paul McGuigan, och var det fram tills bandets upplösning 2009. Strax efter att Oasis upphört att existera, i och med Noel Gallaghers avhopp, bildade de resterande bandmedlemmarna Beady Eye.

Bells debut som låtskrivare i Oasis var på bandets femte album Heathen Chemistry, från 2002. Där hette hans instrumentala nummer "A Quick Peep". På skivan Don't Believe The Truth bidrog Bell med låtarna "Turn Up The Sun" och "Keep The Dream Alive".

Privatliv
Andy Bell var tidigare gift med den svenska artisten Idha Övelius. Paret har två barn; dottern Leia och sonen Leon. Bell är nu gift med Shiarra som han har två barn med.

Referenser

Externa länkar

 

Födda 1970
Walesiska musiker
Män
Levande personer
Medlemmar i Oasis
Personer från Cardiff
GrimE

GrimE är en spelmotor avsedd för äventyrsspel som skapades av LucasArts i och med spelet Grim Fandango. Tidigare hade LucasArts använt och vidareutvecklat spelmotorn SCUMM i hela tio år. Med GrimE kunde spelen för första gången ta steget ut i den tredje dimensionen om än bara delvis. Spelmotorn hanterar tredimensionella objekt på en tvådimensionell bakgrund.

Efter Grim Fandango användes GrimE bara i ytterligare ett spel, Escape from Monkey Island. Detta beror lika mycket på begränsade utvecklingsmöjligheter i själva spelmotorn som att LucasArts inte längre producerar äventyrsspel.

Se även
LucasArts
SCUMM
ScummVM

Spelmotorer
Ekskogen, Vallentuna kommun

Ekskogen är sedan 2015 en tätort i Kårsta socken i Vallentuna kommun. 

Orten har en station, Ekskogens station, på Roslagsbanan.

Ekskogen omges av ett lapptäcke av skogar och odlad åkermark. Genom Ekskogen rinner Lillån.

Historia 
Historiskt fanns i Ekskogen ett tegelbruk. Många barn från Ekskogen går i skola i det närbelägna Kårsta.

Befolkningsutveckling

På grund av förändrat dataunderlag hos Statistiska centralbyrån så är småortsavgränsningarna 1990 och 1995 inte jämförbara. Befolkningen den 31 december 1990 var 181 invånare inom det område som småorten omfattade 1995.

Samhället
I Ekskogen finns en bygdegård, och Ekskogen har egen hållplats på Roslagsbanans linje Kårsta station - Stockholms östra.

Ekskogen på film
Stationsområdet har använts vid flera filminspelningar, bland annat vid inspelningen av filmen Tänk, om jag gifter mig med prästen, mest känd genom Viveca Lindfors i rollen som lärarinna på landsbygden.

Kända personer från orten
Diktaren Bruno K Öijer bodde i Ekskogen mellan åren 1976 och 1980.

Se även
Ekskogen och Älgeby, en annan småort i Vallentuna kommun

Källor

Externa länkar 
Ekskogen.nu (lokal webbplats)

Orter i Vallentuna kommun
Tidigare småorter i Sverige
Tätorter i Sverige
Alan White (trumslagare i Oasis)

Alan White, född 26 maj 1972 i Eltham, södra London, Storbritannien. Han är lillebror till Steve White, tidigare trumslagare i bandet The Style Council.

Tiden i Oasis (1995-2004) 
1995 ersattes Tony McCarroll av Alan White som trumslagare i det brittiska rockbandet Oasis. Efter detta medverkade White på fyra album med Oasis: (What's The Story) Morning Glory? (1995), Be Here Now (1997), Standing On The Shoulder Of Giants (2000) samt Heathen Chemistry (2002). 

Han fick sparken från Oasis i början av 2004 när det blivit känt att han hade gett en bränd version av Oasis femte album Heathen Chemistry till en journalist. Journalisten lade snabbt ut den på internet, vilket ledde till att albumet sålde dåligt. När resten av bandet fick reda på allt detta sparkades White omedelbart och ersattes tillfälligt av Zak Starkey.

Källor

Brittiska musiker
Födda 1972
Män
Levande personer
Medlemmar i Oasis
Noll att förlora (roman)

Noll att förlora (originaltitel: Less Than Zero) är Bret Easton Ellis första utgivna roman. Han skrev och fick den utgiven som mycket ung, när han ännu var i tjugoårsåldern.

Boken handlar främst om tre ungdomar i åttiotalets Los Angeles. Ett par av huvudpersonerna får drogproblem och utsätts för andra hemskheter. Denna roman är relativt mild för att vara skriven av Bret Easton Ellis.

Romanen publicerades 1985 och en filmatisering (Noll att förlora) gjordes 1987 med bland annat Robert Downey Jr och James Spader i rollerna.

Referenser 

Skönlitteratur 1985

pt:Less Than Zero
Paul Arthurs

Paul "Bonehead" Arthurs, född 23 juni 1965 i Manchester, England, är en brittisk musiker. Han bildade 1991 tillsammans med Liam Gallagher, Paul McGuigan och Tony McCarroll bandet The Rain, som senare bytte namn till Oasis när Gallaghers äldre bror Noel Gallagher blev medlem året därpå. 

Paul Arthurs var kompgitarrist i Oasis och medverkade på tre album, Definitely Maybe (1994), (What's the Story) Morning Glory? (1995) och Be Here Now (1997). 

Arthurs lämnade Oasis under inspelningen av bandets fjärde album Standing on the Shoulder of Giants år 2000. Samtidigt lämnade även basisten Paul McGuigan bandet. Allt Arthurs och McGuigan spelat in till skivan raderades och spelades senare in av Paul Stacey och Mark Coyle.

Diskografi (urval)
Album
Oasis – Definitely Maybe (1994)
Oasis – (What's the Story) Morning Glory? (1995)
Oasis – Be Here Now (1997)
Oasis – Live By The Sea (2001)
Vinny Peculiar – Goodbye My Angry Friend (2008)
Vinny Peculiar – Other People Like Me (2011)
Parlour Flames – Parlour Flames (2013)

Externa länkar

Diskografi på Discogs

Brittiska rockgitarrister
Födda 1965
Män
Levande personer
Medlemmar i Oasis
Noll att förlora

Noll att förlora (originaltitel: Less Than Zero) är en amerikansk film från 1987 i regi av Marek Kanievska. Manuset är baserat på romanen med samma namn av Bret Easton Ellis.

Medverkande (i urval) 
 Andrew McCarthy - Clay Easton
 Jami Gertz - Blair
 Robert Downey, Jr. - Julian Wells
 James Spader - Rip
 Nicholas Pryor - Benjamin Wells
 Tony Bill - Bradford Easton
 Donna Mitchell - Elaine Easton
 Michael Bowen - Hop
 Sarah Buxton - Markie
 Jayne Modean - Cindy
 Lisanne Falk - Patti
 Michael Greene - Robert Wells
 Brad Pitt - (okrediterad) 
 Christopher Maleki - (okrediterad) 
 Jackie Swanson - (okrediterad)

Referenser

Externa länkar  
 

Filmer 1987
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Engelskspråkiga filmer
Lustans lagar (roman)

Lustans lagar (engelsk titel The Rules of Attraction) är Bret Easton Ellis andra roman. Den skildrar tre collegeungdomars liv i fiktiva Camden College, som ligger utanför New York. Romanen publicerades 1987 och filmatiserades 2002.

Referenser

Skönlitteratur 1987
Paul McGuigan

Paul Francis McGuigan, född 9 maj 1971 i Manchester, Lancashire, är en brittisk musiker. McGuigan var basist i engelska rockbandet Oasis mellan 1991 och 1999 och var med och bildade bandet tillsammans med Liam Gallagher, Paul Arthurs och Tony McCarroll. 

McGuigan lämnade Oasis först 1995, under en turné i USA. McGuigan ersattes då av Scott McCloud, men McGuigan beslöt sig för att återvända kort därefter. Han medverkade på tre album med Oasis, Definitely Maybe (1994), (What's the Story) Morning Glory? (1995) samt Be Here Now (1997).

McGuigan lämnade Oasis av familjeskäl samtidigt som gitarristen Paul Arthurs under inspelningen av bandets fjärde album Standing on the Shoulder of Giants år 2000. Alla spår som Arthurs och McGuigan spelat in till skivan raderades och spelades senare in av Paul Stacey och Mark Coyle.

Vad Paul McGuigan gjort sedan 1999 är oklart och han sägs inte engagera sig musikaliskt.

Externa länkar

Diskografi på Discogs

Brittiska musiker
Födda 1971
Män
Levande personer
Medlemmar i Oasis
Tony McCarroll

Tony McCarroll, född 27 juni 1972 i Manchester, England, är en brittisk musiker. Han var med och grundade The Rain, som senare skulle bli Oasis, tillsammans med Liam Gallagher, Paul Arthurs och Paul McGuigan och spelade trummor i bandet. 

McCarroll spelade på Oasis första skiva Definitely Maybe (1994) och medverkade på ett spår på bandets andra skiva (What's The Story) Morning Glory? (1995). Fick under inspelningen av det andra albumet sparken eftersom han ansågs inte hålla måttet. Ett exempel på det är låten "Supersonic" som har en väldigt lätt trumtakt som nästan går exakt likadant hela låten. Detta tyder på att han inte var så bra på "drum-fillouts", trumsolon osv. I övrigt är låten dock rätt bra Owen Morris.

Han blev några dagar senare ersatt av Alan White, bror till Steve White. 

Tony McCarroll stämde Oasis 1998 för "obetalda royalties". McCarroll hävdade att han inte fått betalt för reklamkontrakt med Oasis-låtar från skivan Definitely Maybe. Dessutom krävde McCarroll royalties eftersom han medverkade på en låt, "Some Might Say" från bandets andra skiva (What's The Story) Morning Glory?. McCarroll anlitade den berömde advokaten Jens Hill, advokaten som representerade Pete Best som stämde The Beatles. McCarroll krävde en femtedel av alla intäkter som Oasis gjort sedan han fick sparken 1995, uppskattningsvis ungefär 18 miljoner pund. I februari 1999 gjorde parterna upp i godo, och McCarroll tvingades acceptera en förlikning värd "futtiga" 550.000 pund. Hälften av den summan tvingades han betala i rättegångskostnader. Han tvingades dessutom skatta på resten. 

2002 betalade ett bilföretag fem miljoner pund till Oasis för att få använda låten "Live Forever" från Definitely Maybe i en reklamfilm. McCarroll hade - om han inte gått med på förlikningen - haft rätt till 20% av den summan. Nu har han inte rätt till ett öre.

Avslutningsvis gick till och med de gamla bandmedlemmarna ut och sa att de tyckte synd om McCarroll.

Referenser

Externa länkar
Diskografi på Discogs

Brittiska trummisar
Män
Födda 1972
Levande personer
Pablo Francisco

Pablo Ridson Francisco, född 5 januari 1974 i Tucson, Arizona, är en amerikansk ståuppkomiker.

Pablo Francisco är bosatt i Los Angeles, hans föräldrar är från Chile. Han är välkänd för sina imitationer och skicklighet på att göra ljudeffekter.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska komiker
Skådespelare i MADtv
Män
Födda 1974
Levande personer
Personer från Tucson
Summa (Karelen)

Summa är en ort på Karelska näset i Leningrad oblast i Ryssland. Den tillhörde Finland fram till fredsslutet 1944. Orten är framför allt känd för att den ingick i den så kallade Mannerheimlinjen samt att det var här som sovjetiska styrkor bröt igenom den finska försvarslinjen 11 februari 1940 under finska vinterkriget varefter finska armen tvingades retirera.

Se även 
Slaget vid Summa

Orter i Leningrad oblast
Karelen
Orter i Finlands historia