kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Barkas

Barkas var ett folkägt företag och fordonstillverkare i Sachsen i DDR. Företaget var underställt IFA-Kombinat Personenkraftwagen.

Historia
Företaget i Frankenberg har sina rötter som leverantör till DKW-stålverket i Frankenberg i Sachsen. Det grundades av Jørgen Skafte Rasmussen som grundade DKW. Snart utökades produktionen till mindre transportfordon (till att börja med den i Zschopau utvecklade trehjulingen TV 300) med DKW-motorer. Företaget flyttade 1933 till Hainichen och bytte namn till FRAMO-Werke Hainichen.

1957 tillverkade man endast motorfordonen Framo V 901 och Barkas V 901 namn till VEB Barkas-Werke Hainichen

1958 bytte man företagssäte till Karl-Marx-Stadt och bytte därmed namn till VEB Barkas-Werke Karl-Marx-Stadt.

Barkas B1000 
1961 startade serietillverkning av den helt nyutvecklade Barkas B1000, en snabbgående minibuss. Den drevs av en trecylindrig tvåtaktsmotor från Wartburg, ursprungligen 900 cm³ med 39 hästkrafter. Senare, 1962 utökades den till 1000 cm³ med 42 hästkrafter och från 1970 utvecklade 1000 cm³-motorn 46 hästkrafter (DIN). Motorn satt centrerad mellan förar- och passagerarsätet där ett lock kunde tas av för åtkomst till motorn och en servicelucka. Minibussen tillverkades för olika användningsområden, såsom varubil, ambulans, polisbuss och minibuss. Maxhastigheten var 100 km/tim.

På hösten 1989 tillverkades den första Barkas B1000-1. (1989–1991) Även den hade en Wartburg-motor, nu på 1300 cm³ och med 58 hästkrafter, producerad i motorfabriken i Karl-Marx-Stadt av Barkas på licens från Volkswagen. Fram till att produktionen lades ner den 10 april 1991 tillverkades c:a 1 800 fordon. Fördelarna med denna version – lägre bensinförbrukning och bullernivå samt möjligheten att använda bensin utan att blanda i olja – gör att den är eftertraktad och har ett högt värde hos dess hängivare.

Utbyggnadsmöjligheterna såsom plats för bår, väskor, paket och möjlighet för användning som minibuss och bärgningsbil gjorde fordonet flexibelt och användbart. Därmed användes Barkas bl.a. både för persontransport och som polisbil, ambulans och militärfordon. När den introduceras 1961 blev den omtyckt för den för tiden ovanligt höga lastkapaciteten på ett ton och den låga lasthöjden.

På grund av sitt enkla utförande var den relativt tålig och pålitlig. Den hade redan från början framhjulsdrift. Det fanns endast en seriestandard, som kontinuerligt förbättrades. Till exempel kom en LED-mätare för tankinnehåll och kylvattentemperatur till år 1984 och några år senare byttes klappdörren till en skjutdörr.

Prototyper
Som med andra fordonsmärken i DDR utvecklades olika uppföljare till standardmodellen B1000, men de kom aldrig längre än till prototypstadiet eftersom politikerna inte ville avvika från standarden för serietillverkningen. Ett exempel är B1100 som står utställd på Fahrzeugmuseum Frankenberg. På grund av detta var modellutbudet av DDR-fordon föråldrat i slutet av 80-talet och inte längre konkurrenskraftigt.

Externa länkar
Barkas.de

Företag bildade 1961
Ej längre existerande tyska fordonstillverkare
Ej längre existerande östtyska företag
Östtyska biltillverkare
Företag upplösta 1991
Karin Pilsäter

Anna Karin Pilsäter, född 24 juni 1960 i Vantörs församling i Stockholm, är en svensk politiker (folkpartist).

Pilsäter har studerat vid Handelshögskolan i Stockholm. Hon blev 1991 ersättare och 1994 ordinarie ledamot av Sveriges riksdag. Hon var ledamot av Skatteutskottet 1997–1998 och Finansutskottet 1998–2006. Efter att våren 2006 uppvisat 0,3 promille alkohol i blodet vid en nykterhetskontroll av förare tog Pilsäter time-out från politiken och lämnade sitt styrelseuppdrag i Systembolaget. Hon återvände till politiken ett par veckor senare.

Hon var ordförande i Näringsutskottet 2006–2010. Från 1 februari 2010 var hon ledig från sitt uppdrag som riksdagsledamot och tjänstgjorde som statssekreterare hos Jan Björklund på Utbildningsdepartementet med ansvar för vuxenutbildning, yrkesutbildning, folkbildning och studiestödssystemet.

I valet 2010 kandiderade Karin Pilsäter inte till riksdagen, men till kommunfullmäktige i Botkyrka där hon stod på andra plats på kommunlistan men blev kryssad in som etta. Även i valet 2014 blev Pilsäter inkryssad i kommunfullmäktige, ett uppdrag som hon lämnade efter ett år.

Hon har även varit ledamot av Riksbanksfullmäktige 2002–2010 och Folkpartiets ekonomiska talesperson. 
Sedan 2011 verkar Pilsäter som omvärldsanalytiker på Tjänstemännens centralorganisation (TCO), där ekonomisk politik, skattepolitik och jämställdhetsfrågor är de viktigaste områdena. 

Den 8 augusti 2000 var Pilsäter värd för Sveriges Radios program Sommar i P1.

Pilsäter är bosatt i Tullinge i Botkyrka kommun i Stockholms län och är mor till tre barn.

Referenser

Externa länkar 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Sommarvärdar 2000
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Politiker från Stockholm
Födda 1960
Levande personer
Kvinnor
Minna Treutiger

Minna Sofia Martina Treutiger, född 27 februari 1971 i Sigtuna och bosatt i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Biografi
Treutiger utbildade sig vid Teaterhögskolan i Malmö 1992-1995 och var därefter verksam vid olika teatrar i Skåne. Treutiger har främst varit verksam vid olika teatrar men hon uppmärksammades för rollen som Cecilia i TV-serien Belinder auktioner.

Teater

Roller (ej komplett)

Diverse

Externa länkar
officiell webbplats
  

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1971
Levande personer
Hipp

Hipp kan syfta på:

 Hipp (barnmat) – en tysk barnmatstillverkare grundad av Joseph och Maria Hipp
 Hipp – kort för en cirkus- och teaterlokal i Malmö, se Hippodromen
 Hipp hipp – en vanlig fras som används som inledning
 Hipp Hipp! – en serie humorprogram i Sveriges Television
Socialdemokratiska studenter (kårparti, Stockholm)

Socialdemokratiska studenter (S-studenter), kårparti vid Stockholms universitet med anknytning till Socialdemokratiska Studentklubben i Stockholm och därmed till Socialdemokratiska studentförbundet. Partiet har, med något olika namn och med endast enstaka undantag, ställt upp i kårvalet varje år sedan 1968 och därmed varit representerat i Stockholms universitets studentkårs kårfullmäktige under flera decennier. Av alla kårpartier vid Stockholms universitet har S-studenter därmed varit verksamma under längst period.

Ordförande för kårpartiet Socialdemokratiska studenter vid Stockholms universitet har varit: 
 2003/2004 Niklas Smith
 2004/2005 Anna Ullström
 2005/2006 Linda B Larsson 
 2006/2007 Linda B Larsson
 2007/2008 Gardar Björnsson
 2008/2009 Gardar Björnsson
 2009/2010 Arsalan Karimi
 2010/2011 Erik Arroy
 2011/2012 Erik Arroy
 2012/2013 Ebba Ringborg
 2013/2014 André Beinö

Externa länkar
Officiell webbplats

Kårpartier vid Stockholms universitet
Chimaira

För albumet av Mayhem, se Chimera (musikalbum). För musikgruppen, se Chimaira (musikgrupp).

Chimaira (grekiska Χίμαιρα, latin Chimaera) var ett fruktat, trehövdat monster i den grekiska mytologin. Det terroriserade Lykiens folk tills det kom en räddande hjälte. Andra stavningar av namnet är Chimæra, Chimära, Chimera, Kimära, Kimaera och Kimera.

Beskrivning
Chimaira andades eld, hade ett lejons kropp och tre huvuden på olika delar av kroppen:
ett främre huvud, som från ett lejon
ett stort (vilt) vildgetshuvud på djurets rygg
en orm (enligt vissa en drake) med kluven tunga, där djurets svans borde suttit

Monstret var en avkomma till Tyfon och Echidna, ”moder till alla monster”. Det påstods hålla till i Lykien, i södra delen av dagens Turkiet för ungefär 2500 år sedan.

Iobates, kung av Lykien, mottog en dag ett meddelande från sin svärson, kung Proitos av Tiryns. Proitos ville ha död på Bellerofon, som var på besök hos Iobates. Gudarna rynkade pannan inför att en värd skulle döda en gäst. Iobates bestämde sig därför att skicka prinsen mot sin död genom att be honom att döda monstret som terroriserade staden. För att undvika elden som monstret sprutade, fann Bellerofon Pegasos, en bevingad häst, och tämjde honom med gudarnas hjälp. Bellerofon flög med Pegasos och lyckades efter en hård strid döda Chimaira genom att först träffa lejonhuvudet med pilar från sin pilbåge. Sedan slungade han bly mot gethuvudet varvid blyet smälte av monstrets eldslågor och geten störtade livlös till marken. Till sist genomborrade han ormen med sitt spjut.

Chimär 
Ordet chimär betyder vanligen en ogrundad falsk föreställning, bedrägligt sken eller hjärnspöke.

Referenser

 Lexikon griechischen un römischen Mythologie, W.H. Röscher. band 1/ Chimaira

Noter 

Varelser i grekisk mytologi
Övernaturliga väsen
Freising

är en stad i Landkreis Freising i Regierungsbezirk Oberbayern i förbundslandet Bayern i Tyskland.  Folkmängden uppgår till cirka  invånare.

Staden ligger vid floden Isar, norr om München.

Den var under medeltiden (från 724) huvudstad i biskopsdömet Freising, som 1802 tillsammans med staden införlivades i staden Bayern. Sedan 1817 ingår Freisen i ett ärkebiskopsdöme München-Freisen, men dess residens är förlagt till München. Freisen har en evangelisk och flera katolska undervisningsanstalter. Det närbelägna forna benediktinklostret Weihenstephan som existerade 725-1803, blev senare lantbrukshögskola och bryggeri.

Freising är berömt för sin domkyrka, en femskeppig tegelbasilika i senromansk stil från 1100-talet slut. I domkyrkan finns en krypta med pelare smyckade å baser och kapitäl med fantastiska bilder, en av pelarna är helt täckt med figurer. Utöver domkyrkan har staden flera medeltidskyrkor, ett biskopspalats och andra medeltida byggnader.

Infrastruktur
Staden ligger nära Münchens flygplats. Motorvägen A92 går förbi staden.

Källor

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Freising
Envoys a.l.v.v.

Envoys a.l.v.v., eg. Envoys asså liksom vettu va, kårparti vid Stockholms universitet. Partiet grundades vid slutet av 1970-talet av medlemmar i Envoys. I kårvalet 2010 förlorade Envoys alla sina mandat i kårfullmäktige.

Kårpartier vid Stockholms universitet
E78

E78 eller Europaväg 78 är en 270 km lång europaväg som går mellan Grosseto och Fano i Italien.

Sträckning
Grosseto - Arezzo - Sansepolcro - Fano

Standard
E78 är landsväg hela sträckan, och bitvis ren bergsväg med serpentiner.

Anslutningar

Källor

Europavägar
E79

E79 eller Europaväg 79 är en 1 160 km lång europaväg som börjar i Miskolc i Ungern, passerar Rumänien och Bulgarien och slutar i Thessaloniki i Grekland.

Sträckning
Miskolc - Debrecen - Berettyóújfalú - (gräns Ungern-Rumänien) - Oradea - Beius - Deva - Petrosani - Tirgu Jiu - Craiova - Calafat - (gräns Rumänien-Bulgarien) - Vidin - Vratsa - Botevgrad - Sofia - Blagoevgrad - (gräns Bulgarien-Grekland) - Serrai - Thessaloniki

Ungern begärde 2007 att få ändra sträckning så att den går via Berettyóújfalú istället för som tidigare Püspökladány. Det påverkar en sträcka på 30-50 km och innebär en genväg på ett par mil och skulle beslutas av UNECE hösten 2007 för att börja gälla 2008.

Standard
E79 är mest landsväg, men det finns motorväg nära Miskolc (M3) och nära Sofia (A2).

Anslutningar

Historik
I det gamla europavägssystemet som användes till 1985 (i Sverige och Norge till 1992) gick E79 från Helsingfors via Vasa-Umeå till Mo i Rana. Detta är nu E12.

Källor

Europavägar
Pseudokod

Pseudokod är i datorprogrammering ett för ett icke-programspråk specifikt sätt att beskriva algoritmer. Det finns ingen standard för pseudokod. Pseudokod används dels i äkta datorprogram, instoppade i kodkommentarer, för att ge en skiss till kod som ännu inte skrivits, dels används det i publicerade program enbart avsedda att läsas, då en äkta programimplementation bedöms vara mer svårläst. Pseudokod kan även vara ett verktyg för att beskriva en algoritm utan att behöva ta hänsyn till olika programspråks variation av implementeringen.

Ofta består pseudokod av en blandning av ett "riktigt" programspråk och ett mänskligt språk som svenska eller engelska. Det är också vanligt att matematiska symboler ingår.

Se även 
Flödesschema

Programmering
Borgerliga Studenter – Opposition '68

Borgerliga Studenter – Opposition '68 (BS-O'68) var ett politiskt borgerligt kårparti vid Stockholms universitets studentkår (SUS), som var aktivt från slutet av 1960-talet till början av 2010-talet.

Politik
Partiets främsta mål var ett avskaffande av kårobligatoriet, ett rikspolitiskt mål som nådde sitt förverkligande under regeringen Reinfeldt. När detta mål hade uppnåtts och SUS hade omvandlats till en organisation med frivilligt medlemskap, avvecklades partiet i början av 2010-talet.

Andra viktiga ståndpunkter var att kåravgiften skulle hållas så låg som möjligt och att kårens verksamhet skall vara till för alla studenter, inte bara för de kåraktiva. Trots att partiet hade en politiskt ideologisk värdegrund, eller kanske snarare på grund av den politiska ideologi som partiet företrädde, ansåg det att strävan skall vara att i största möjliga utsträckning avpolitisera kåren. Partiet såg sig som en motkraft mot de många vänstergrupperingar som genom åren har funnits i SUS kårfullmäktige.

Historik
Partiet grundades som reaktion på vänsterns kårhusockupation 1968 och hade under de första åren namnet Opposition '68. På 1970-talet hade partiet tidvis egen majoritet i kårfullmäktige. Därefter har partiet successivt blivit mindre, både på grund av att kårpolitiken inte är lika ideologiskt färgad längre (på 1970-talet var motståndarna till övervägande del olika kommunistiska partier) och för att antalet partier i kårpolitiken har ökat sedan dess.

Bland dem som var aktiva i partiet vid starten märks till exempel Ulf Adelsohn, Carl Bildt och Anders Wijkman. Fredrik Reinfeldt var ordförande för partiet 1988-89. Bland de kårordförande som tillhört partiet finns bland andra Dag Klackenberg, Mikael Söderlund, Torsten Svenonius och Anna Kinberg Batra. Partiet samarbetade ofta med studentföreningarna FMS-Stockholm och Högerjuristerna, men hade alltid företrädare och anhängare från alla borgerliga partier. 

Inför kårvalet 2015 grundades ett nytt kårparti, Borgerlig Opposition, som såg sig som BS-O'68:s ideologiska arvtagare och som fick 5 mandat i sitt första kårval.

Källor

Kårpartier vid Stockholms universitet
Politiska partier bildade 1968
Markberedning

Markberedning är en åtgärd som utförs på främst hyggen för att underlätta föryngringen. Syftet med markberedningen är att blottlägga mineraljorden, vilket tar bort konkurrerande vegetation för plantan eller fröet. Genom att föra bort eller blanda upp humusen så att fröet eller plantan får tillgång till vatten genom kontakt med mineraljorden som har en bättre vattenhållande förmåga än den rena humusen.

Historik

Den maskinella markberedningen kom igång efter krigsslutet 1945. Några av anledningarna var att man förutspåde arbetsbrist i glesbefolkade skogslänen och att det började komma traktorer i skogen på drivningssidan som även kunde arbeta som dragare år markberedningsaggregat. Därtill fanns det mycket billigt maskinellt överskottslager att köpa.

1965 plöjdes det första hyggets i Sverige runt Strömsund med hyggesplog och tekniken infördes av Bengt Johansson på SCA. Metoden var ur föryngringsperspektiv mycket god och gav god plantöverlevnad. Dock möttes metoden på kritik av samer och miljörörelsen, och under 1970-talet infördes samrådsplikt för hyggesplöjning och med den nya skogsvårdslagen 1994 förbjöds metoden.

Under första hälften av 1970-talet ökar markberedning ordentligt i arealmässig omfattning och ca 90-95 procent av den årliga hyggesarealen markberedes.

Vid markberedning används skogsmaskiner som med hjälp av olika typer av redskap river undan humuslagret så att mineraljorden blottläggs. Numera är det vanligast med harvning eller fläckupptagning, tidigare förekom även metoden hyggesplöjning, men förbjöds med 1993 år skogsvårdslag. Vid hyggesplöjning tas små diken upp över hygget, vilket förbättrar dräneringen på fuktigare marker. Tidigare var hyggesbränning en vanlig markberedningsmetod.

Markberedning underlättar själva planterings- och såningsarbetet och ger de nyplanterade plantorna eller fröna bättre överlevnad då konkurrens från omgivande vegetation minskar, mineraliseringenhastigheten av humus ökar, och ger ett ökat skydd mot snytbagge. Vid naturlig föryngring av tall rekommenderas det att man markbereder under särskilt gynnsamma fröår.

Miljöpåverkan

Slutavverkning, markberedning och skyddsdikning påverkar vattendraget genom att öka mängden partiklar som transporteras ut i vattendrag. Partiklarna slammar igen uppväxtbottnar för flodpärlmussla och lekbottnar för öring. Igenslamningen gör att de unga musslorna och rommen kvävs. Det är därför viktigt att beväxta skyddszoner finns mot vattendraget och att diken har översilningsområden där partiklar kan fastna.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Skogsbruk
E80

E80 eller Europaväg 80 är en europaväg som börjar i Lissabon i Portugal, går genom Spanien, Frankrike, Italien, Kroatien, Montenegro, Kosovo,  Serbien, Bulgarien och slutar i Turkiet vid gränsen mot Iran nära Gürbulak.

Det är en av de allra längsta europavägarna, cirka 5 620 km, varav Lissabon-Pescara 2 810 km, Dubrovnik-Edirne 1 040 km och Edirne-Irans gräns 1 770 km. Längden inom Europa är 4 110 km.

Europavägar finns i hela Turkiet men inte i Iran, som inte ligger i Europa.

Sträckning 
Lissabon - Santarem - Coimbra - Aveiro (Albergaria) - Viseu - Guarda - (gräns Portugal-Spanien) - Salamanca - Valladolid - Burgos - San Sebastián - (gräns Spanien-Frankrike) - Bayonne - Pau - Toulouse - Narbonne - Nîmes - Aix-en-Provence - Nice - (gräns Frankrike-Italien) - Ventimiglia - Genua - Livorno - Grosseto - Rom - Pescara - (havsavbrott Italien-Kroatien) - Dubrovnik - (gräns Kroatien-Montenegro) - Petrovac na Moru - Podgorica - (gräns Montenegro-Serbien) - Ribarice - (gräns Serbien-Kosovo) Pristina - (gräns Kosovo-Serbien) - Niš - Dimitrovgrad - (gräns Serbien-Bulgarien) - Sofia - Plovdiv - Svilengrad - (gräns Bulgarien-Turkiet) - Edirne - Istanbul - İzmit - Gerede - Merzifon - Amasya - Refahiye - Erzincan - Askale - Erzurum - Gürbulak - (slutar vid gränsen Turkiet-Iran)

Motorvägar 
E80 är motorväg i Frankrike samt delvis i Portugal, Italien och Serbien. I övrigt är E80 landsväg.
Följande motorvägar utnyttjas:

Färjor 
E80 har en lucka över havet mellan Pescara i Italien och Dubrovnik i Kroatien. Det finns såvitt känt inte någon färja mellan dessa städer, utan man får utnyttja andra färjeförbindelser.

Anslutande europavägar

Källor

Externa länkar

Europavägar
Föryngring

Föryngring avser antingen de åtgärder som vidtas för att återbeskoga skogsmark efter slutavverkning eller resultatet av dessa åtgärder. Det finns i huvudsak tre alternativ, som ibland även kombineras:
Plantering av antingen barrotsplantor eller täckrotsplantor.
Sådd är mindre vanligt, men förekommer. 
Naturlig föryngring innebär att man vid avverkningen lämnar frötallar som får stå kvar och beså marken. Ett numera mycket ovanligt alternativ är självsådd med skogsbrukssättet blädning.

Skogsodling utförs med plantering eller sådd. Ofta används frö som framställts i fröplantager.

Det är inte ovanligt att problem med viltskador (särskilt älgbetning i tallplanteringar), snytbaggeangrepp, frost, torka eller dylikt leder till så hög avgång bland de nyetablerade plantorna att en hjälpplantering måste företagas.

Externa länkar 
Råd och kunskap om föryngring i Skogskunskap
Fördjupad kunskap om plantering av barrträd i Skogsskötselserien
Fördjupad kunskap om naturlig föryngring av tall och gran i Skogsskötselserien
Fördjupad kunskap om skogssådd i Skogsskötselserien
Fördjupad kunskap om produktion av frö och plantor i Skogsskötselserien

Skogsbruk
E90

E90 eller Europaväg 90 är en europaväg som börjar i Lissabon i Portugal, går via Spanien, Italien, Grekland och slutar i Turkiet vid gränsen mot Irak. Europavägar finns i Turkiet men inte i Irak. Längd 4 770 kilometer, varav 1 250 kilometer i Portugal och Spanien, 920 kilometer inom Italien, 720 kilometer inom Grekland och 1 880 kilometer inom Turkiet.

Sträckning 
Lissabon (Portugal) - Montijo - Évora - (gräns Portugal-Spanien) - Badajoz - Madrid - Zaragoza - Barcelona - (havsavbrott Spanien-Italien) - Mazara del Vallo (Sicilien) - Alcamo - Palermo - Buonfornello - Messina - (färja) - Reggio di Calabria - Catanzaro - Crotone - Sibari - Metaponto - Taranto - Brindisi - (färja Italien-Grekland) - Igoumenitsa - Ioánnina - Kozani - Thessaloníki - Alexandroupolis - (gräns Grekland-Turkiet) - Ipsala - Keşan - Gelibolu - (färja) - Laspeki - Bursa - Sivrihisar - Ankara - Adana - Toprakkale - Gaziantep - Şanlıurfa - Nusaybin - Habur - (till gränsen Turkiet-Irak)

Färjor 
Det finns ingen färja mellan Barcelona och Mazara del Vallo (omkring 1 000 kilometer sjövägen), och ingen bra alternativ färja heller. Minst dåliga alternativet verkar vara bil Barcelona-Marseille (600 km) och färja Marseille-Ajaccio (330 km) och bil till Cagliari (450 km) samt färja därifrån till Palermo (400 km, summa 1 800 km). Ett annat alternativ är att köra hela vägen via Rom (2 500 km).

Övriga färjesträckor, över Messinasundet, mellan Italien-Grekland och i Turkiet har färjeförbindelser. Det planeras en bro över Messinasundet, som skulle börjat byggas 2006, men bygget har skjutits upp på obestämd tid.

Standard 
E90 har blandad standard med landsväg, fyrfältsväg och motorväg i Portugal och Spanien. I Italien är vägen motorväg (A20) på Sicilien och landsväg på fastlandet. Den följer inte motorväg A3. I Grekland följer E90 en lång nybyggd motorväg, kallad A2. Den är inte helt klar men ska sträcka sig hela den grekiska sträckan av E90. I Turkiet är vägen landsväg nästan hela vägen, dock motorväg Adana-Gaziantep (200 km).

Källor

Externa länkar

Europavägar
Naturlig föryngring

Naturlig föryngring är en föryngringsmetod som bygger på att en hög skärm av fröträd lämnas vid slutavverkningen. Vid särskilda kottår då fröträden sätter ett stort antal kottar passar man på att markbereda. Om fröna tar sig, kan man sedan avverka fröskärmen.

Naturlig föryngring används i huvudsak då man vill anlägga tallbestånd. Fröträd av gran blåser för lätt omkull då de har ett grunt rotsystem. Tallen han en pålrot, som en morot, som bättre förankrar trädet. Naturlig föryngring bör inte heller användas på alltför bördiga marker ity gräs och örter där riskerar att bli en alltför svår konkurrent till de självsådda plantorna.

Att ställa fröträd upplevs ofta som en mer estetiskt tilltalande föryngringsmetod än traditionella kalhyggen. Naturligt föryngring är också en relativt billig metod då inga dyra plantor behöver införskaffas och planteras. Metoden är dock riskfylld och kan, om den misslyckas, medföra behov av dyrbar kompletterande plantering.

Externa länkar 
Råd och kunskap om naturlig föryngring i Kunskap Direkt
Fördjupad kunskap om naturlig föryngring i Skogsskötselserien

Skogsbruk