kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Österviks kapell

Österviks kapell är en kyrkobyggnad i Östervik vid Varnumsviken omkring 6  kilometer från Kristinehamns centrum.

Kyrkobyggnaden

Kapellet ritades av ingenjören Julius Frosell i medeltidsinspirerad nygotisk stil på beställning av greveparet Ida och Rudolf Adlersparre, som fram till 1886 var bosatta på Gustavsviks herrgård i närheten. Det är uppfört i rött tegel och granit och stod färdigt 1872. Förutom kyrksal, med plats för 200 personer, idag begränsas antalet till 110 personer enligt brandskyddsbestämmelser, och en skolsal för 70 barn på övervåningen, finns präst- och lärarbostad som idag är renoverade och uthyrda, samt i källarplanet ett skolkök och landets första skolbarnsbespisning till barnen som fick sin utbildning här.

Till anläggningen hörde dessutom ladugård, mejeri, brygghus, vedbod och bastu, allt i särskilda byggnader. Mejeribyggnaden är ännu bevarad, dock brann byggnaden 1939 men är idag renoverad och innehåller ett museum över skulptören Erik Rafael-Rådbergs verk. Även ett ålderdomshem var planerat, men blev inte uppfört. Kapellet tillhörde Gustavsviks herrgård, men var upplåtet till Varnums socken för gudstjänst- och skoländamål. Från 1877 och flera år framåt bodde i kapellet den ende stationerade kapellpredikanten, Andreas Fernholm (1840–1892), då ännu präst, men senare känd från svensk frikyrkohistoria.

Mellan 1922 och 1963 ägdes kapellet och mejeriet i kapellparken av skulptören Eric Rafael-Rådberg (1881–1961), som använde mejeriet till ateljé och kapellet som bostad. Kristinehamnsbördige John Engvall (1902–1988), då komminister i Värmskog, bildade 1963 Österviks kapellstiftelse, som efter Rafael-Rådbergs dödsbo blev ägare till fastigheterna och som räddade dem från förfall. En riksomfattande insamlingsaktion ekonomiserade företaget. År 1969 återinvigdes kapellet för kyrkliga verksamheter och Engvall var därefter med sin maka bosatt i den gamla prästbostaden. Idag används kapellet till dop, bröllop och konserter och miljön är museum. År 1995 blev kapellet med kringliggande miljö byggnadsminne.

Litteratur
Hans-Olof Boström, Heliga rum. Kyrkor i Karlstads stift, 2009, s. 117-118.
Linus Brodin, "Österviks kapell", Det gamla Kristinehamn, 1950
John Engvall, "Österviks kapell - en märklig ödekyrka i Värmland". Värmland vår hembygd 5 (1962), s. 77-86
John Engvall, "Österviks kapell. En värmländsk ödekyrkas märkliga öden". Karlstads stifts julbok 1962, s. 119-124.
John Engvall, "Österviks kapell", Bygd och natur. Årsbok 1963, s. 104-110.
John Engvall, "Österviks kapell", Karlstads stiftsblad 1978, nr 6-7.
Daniel Toijer, Gustafsvik. Historien om ett Värmlandsgods och dess ägare. 1958

Källor
Länsstyrelsen Värmland: Österviks kapell (2007)

Noter

Externa länkar
 Österviks kapell

Kyrkobyggnader i Kristinehamns kommun
Kyrkobyggnader i Karlstads stift
Byggnadsminnen i Värmlands län
Kapell i Sverige
Kyrkobyggnader invigda 1872
1872 i Sverige
Raggeline

Raggeline var en svensk supporterklubb till Helsingborgs IF och OV Helsingborg. 

Raggeline bildades 1987 och tog sitt namn efter yttermittfältaren Mikael "Ragge" Ragvald, som spelade i HIF mellan 1989 och 1994. Supporterklubben arbetade för att skapa en positiv läktarkultur och tog avstånd från hat, våld och rasism. Detta gjorde föreningen bland annat genom att inför varje hemmamatch för Helsingborgs IF bjuda in motståndarlagets supportrar till stampuben Charles Dickens på Söder i Helsingborg. I september 2005 tilldelades Raggeline ett belopp på 5 000 svenska kronor från kampanjen Älska fotboll.

Referenser

Externa länkar 
 Supporterklubben Raggeline
 Helsingborgs IF

Supporterklubbar i Sverige
Helsingborgs IF
Supporterklubbar bildade 1987
Tomás Bobadilla

Don Tomás Bobadilla y Briones, född 1785, död 1871, president i den centrala regeringens junta på Dominikanska republiken, 1 mars-5 juni 1844, med Manuel Jimenes som vicepresident.

Externa länkar
Tomás Bobadilla

Dominikanska republikens presidenter
Män
Födda 1785
Avlidna 1871
Personer i Dominikanska republiken under 1800-talet
Sportbladet

Sportbladet är en svensk sporttidning som ingår i Aftonbladet. Den har sedan maj 2000 utkommit med den svenska dagstidningen Aftonbladet. Den tryckta variantens sportsidor hade tidigare ingått i själva tidningen. Sportbladet trycks på rosa papper, precis som förebilden La Gazzetta dello Sport i Italien. 2009 hade tidningen 867 000 läsare.

Några skribenter i Sportbladet
Simon Bank
Erik Niva
Jennifer Wegerup
Robert Laul
Lasse Anrell
Markus Eriksson
Mats Wennerholm
Marcus Leifby
Kalle Karlsson
Johanna Frändén
Tomas Ros

Källor

Externa länkar
Sportbladet 

Aftonbladet
Svenska idrottstidningar
Tidningar startade 2000
Älska fotboll

Älska fotboll är en kampanj i Sverige för en positiv fotbollskultur och mot huliganism. Kampanjen startade i samband med att Allsvenskan 2005 sparkade igång. De som startade kampanjen var Aftonbladets sportavdelning Sportbladet, Svenska Fotbollförbundet, Svensk Elitfotboll och Elitföreningen damfotboll. Bland annat såldes rosa gummiarmband med texten Älska fotboll.

Fotboll i Sverige
Sportkampanjer
Forum 18

Forum 18 är en norsk människorättsorganisation som anser sig vilja stadfästa religionsfrihet för alla, baserat på artikel 18 i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna.

Forum 18 News Service, grundat av Forum 18, är en initiativ som rapporterar om hot och aktioner mot religionsfrihet för alla människor, oavsett religiös tillhörighet. Nyhetsförmedlingen fokuserar primärt på länderna i före detta Sovjetunionen, inklusive Centralasien, och Östeuropa, men har också publicerat rapporter om Turkiet, Myanmar, Kina (inklusive Xinjiang), Laos, Mongoliet, Nordkorea och Vietnam.

Nyheter publiceras i två upplagor: en sammanfattning som publiceras veckovis varje fredag; samt en nästintill daglig upplaga på vardagar.

Externa länkar
 Forum 18:s webbplats

Ideella organisationer
Religiösa organisationer i Norge
Mänskliga rättigheter
José Núñez de Cáceres

José Núñez de Cáceres, född 14 mars 1772, Santo Domingo, död 12 september 1846 i Ciudad Victoria, Tamaulipas, Mexiko, var guvernör och statspresident på Dominikanska republiken, 1 december 1821-9 februari 1822.

Externa länkar
José Núñez de Cáceres
José Núñez de Cáceres

Personer i Dominikanska republiken under 1800-talet
Dominikanska republikens presidenter
Män
Födda 1772
Avlidna 1846
Personer från Santo Domingo
Leaf

Leaf var en tillverkare av sockerkonfektyr med varumärken som Läkerol, Malaco och Ahlgrens bilar. Företaget stod även bakom det sockerfria Dietorelle. Leaf ingick i Leaf International-koncernen. Koncernens produkter såldes i fler än 50 länder. Företaget ägdes av Nordic Capital och CVC partners.

Leaf Scandinavia eller tidigare Malaco Leaf hade sitt huvudkontor i Malmö. Företaget grundades i sin nuvarande form i mars 2005. År 1999 bildades Malaco Leaf efter en sammanslagning av Malaco och Leaf Sverige (f.d. Ahlgrens).

I december 2011 köpte Cloetta Leaf.

Externa länkar
 Leaf Sweden, företagets webbplats

Ej längre existerande svenska livsmedelsföretag
Företag bildade 2005
Företag upplösta 2011
Cloetta
Algot Andersson

Algot Andersson, född 29 maj 1904 i Nyköping, död 25 november 1992 i Lund, var en svensk skolledare och socialdemokratisk politiker.

Han föddes i Nyköping, men familjen flyttade till Oxelösund då han var endast 10 månader gammal. Han arbetade på järnverket i Oxelösund fram till 1937 där han även var aktiv i SSU och avdelningsordförande på Metall.

Åren 1937–1944 var han föreståndare för SSU:s nyinrättade förbundsskola Bommersvik. Därefter blev han assistent på Ljungaskogs ungdomsvårdsskola i Örkelljunga. Han var också konsulent på socialstyrelsen en tid. 1950 blev han rektor för Råby yrkesskola i Lund. Han har varit kommunalpolitiskt aktiv i Lund med uppdrag i kommunfullmäktige och som socialnämndens ordförande och ledamot i skolstyrelsen. Han gick i pension från sin rektorstjänst 1964 och från politiken 1974.

Källor
. Bok om hans liv byggd på skriftligt och muntligt källmaterial.

Noter

Födda 1904
Svenska socialdemokrater
Män
Avlidna 1992
Nålmakare

Nålmakare är ett äldre yrke och skråämbete med anor från 1600-talet. Nålmakare tillverkade sy- och knappnålar av metalltråd (oftast stål- eller järntråd). De tillverkade även hårnålar, strumpstickor och virknålar. Nålmakarens yrkeskunskaper kom också till användning vid tillverkning av trådställningar av metall, så kallade stommar, till lampskärmar som kläddes med textil fram till 1900-talets senare hälft. Nålmakare var därför anställda hos bland annat svenska lampfabriker.

Referenser

Noter 

Hantverksyrken
Historiska yrken
Stig Lundgren

Stig Harald Edvard Lundgren, född 24 juni 1915 i S:t Matteus församling i Stockholm, död 1 november 1993 i Skarpnäcks församling i Stockholm, var en svensk skolledare och socialdemokratisk politiker.

Stig Lundgrens familj flyttade 1922 till Hofors, där Lundgren senare var dräng på bruket fram till 1944. Under andra världskriget var han officer. Åren 1944–1949 var han föreståndare för SSU:s förbundsskola Bommersvik. Han blev senare kommunalpolitiker med uppdrag i skolstyrelsen. Lundgren började 1950 arbeta på den socialdemokratiska partiexpeditionen och på Arbetsmarknadsstyrelsen ett tag under 1963 innan han rekryterades till regeringskansliet för att bli expert på grundlagsfrågor fram till 1970. Därefter arbetade han på utbildningdepartementet med Ingvar Carlsson. Han blev chef för Regionmusiken 1973. Lundgren har också suttit i Sveriges Radios styrelse.

Han var från 1944 gift med Anna Ingegärd Lundgren (född 1920).

Referenser

Svenska direktörer
Svenska socialdemokrater
Män
Födda 1915
Avlidna 1993
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Sven Erik Rosander

Sven Erik Rosander, född 12 mars 1918 i Orrefors, död 17 december 2004 i Stockholm, var en svensk politiker (socialdemokrat).

Rosander har i sin yrkesgärning arbetat på glasbruket i Orrefors och fick heltidsanställning på Flygsfors glasbruk 1932-1947 fram till att han blev SSU-ombudsman 1947-1950. 1950-1955 var han föreståndare på Bommersvik. Efter det blev han ekonomichef på tidningen Nyheterna i Helsingborg. 1963 blev han ekonomichef på Ungdomsresebyrån i Stockholm och 1968 kamrer på IOGT-NTO. Han gick i pension 1987.

Födda 1918
Svenska socialdemokrater
Män
Avlidna 2004
Ramfis Trujillo

Rafael Leonidas "Ramfis" Trujillo Martinez, född 5 juni 1929, död 27 december 1969 i Madrid, Spanien, var en dominikansk militär, politiker och playboy, son till diktatorn Rafael Trujillo, och svåger med Porfirio Rubirosa. 27 maj 1961 utsågs han till högste chef för Dominikanska republikens militärförvaltning. Tidigt på morgonen 31 maj 1961 när han fick höra om mordet på sin far, tog han flyget från Paris till Ciudad Trujillo tillsammans med Rubirosa och sin bror Radhamés Trujillo. Han grep omedelbart makten och satte igång en klappjakt på misstänkta. Medan många av de dominikanska konspiratörerna mot Rafael Trujillo mördades, vågade inte Ramfis vidta åtgärder mot amerikanska medborgare. Han lämnade makten ifrån sig senare samma år. I exil fortsatte han med sitt playboyliv, som möjliggjordes av de pengar som han fick med sig från Dominikanska republiken. Han levde i Spanien under Francisco Francos beskydd och skadades svårt i en bilolycka i december 1969. Några dagar senare fick han lunginflammation och dog.

Noter

Externa länkar
Ramfis Trujillo

Dominikanska militärer
Dominikanska politiker
Födda 1929
Avlidna 1969
Män
Nowshak

Nowshak (eller Noshaq) är det högsta berget i Afghanistan och det näst högsta fristående berget i Hindu Kush efter Tirich Mir (7 690 m ö.h.) med sina 7 492 m ö.h.. Nowshak ligger i det nordöstra hörnet av Afghanistan längs Durand-linjen, vilket visar gränsen mot Pakistan. Berget är det västligaste berget i världen på mer än 7 000 meter. Den norra och den västra sidan av Nowshak ligger i Afghanistan medan den södra och den östra sidan ligger i Pakistan.

Den första lyckade bestigningen av berget genomfördes 1960 av Toshiaki Sakai och Goro Iwatsubo vilka var medlemmar i en japansk expedition. De klättrade upp via den sydöstra bergskammen från Qadzi Deh-glaciären. Nuförtiden går den normala rutten via den västra sidan av berget.

Den första vinterbestigningen utfördes 1973 av Tadeusz Piotrowski och Andrzej Zawada vilka var medlemmar av en polsk expedition. Deras bestigning via den norra sidan av berget var den första vinterbestigningen av ett berg på över 7 000 meter.

Källor 
''Denna artikel är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia

Noter 

Hindukush
Berg i Badakhshan (provins)
Berg 7000 meter över havet eller högre
Berg i Pakistan
Kurt Ward

Kurt Ward, född 1925 i Norrköping, död 17 oktober 1984, var en svensk redaktör och politiker (socialdemokrat).

Biografi
Ward började som journalist på Smålands Folkblad och rekryterades till SSU:s förbundsexpedition för att bli redaktionssekreterare för tidningen Frihet. Efter det blev han föreståndare på SSU:s förbundsskola Bommersvik, en tjänst som han innehade 1956-1958.

Han var ordförande i SSU 1958-1961 och därefter började han arbeta för tidningen Nyheterna i Helsingborg fram till dess nedläggning. Efter det blev han landstingsråd i Malmöhus län. Han var ordförande i Landstingsförbundet 1981 samtidigt som han var ordförande i Skånes partidistrikt och medlem i socialdemokraternas verkställande utskott. I båda fallen efterträddes han vid sin död av Frans Nilsson. Dottern, Maria Ward, är vice ordförande i Helsingborgs kulturnämnd för Socialdemokraterna.

Källor

Födda 1925
Avlidna 1984
Svenska socialdemokrater
Svenska landstingsråd
Män
Journalister från Norrköping
Politiker från Norrköping
Porfirio Rubirosa

Porfirio Rubirosa Ariza, född 22 januari 1909 i San Francisco de Macorís i Dominikanska republiken, död 5 juli 1965 i Paris, var en dominikansk diplomat, idrottsman och playboy.

Biografi
Rubirosa var son till en general i dominikanska armén. Han växte upp i Paris, där hans far var chargé d'affaires vid det dominikanska konsulatet från 1920.

Som sjuttonåring återvände han till sitt hemland för att studera juridik, men tog istället värvning i landets armé. Han träffade och gifte sig med diktatorn Rafael Trujillos äldsta dotter Flor de Oro. Han var henne ständigt otrogen och det blev ganska snart skilsmässa, men i bröllopsgåva hade hans svärfar utnämnt honom till diplomat stationerad i Frankrike. Där fick han, på grund av sitt tjusiga utseende och oklanderliga sätt att föra sig, snabbt rykte om sig att vara en internationell playboy och kvinnotjusare. 

Rubirosa var dessutom en skicklig pilot, racerbilförare samt ägnade mycket tid åt "gentlemannasporten" polo. 

Han hade en speciell förmåga att förföra och gifta sig med rika och kända kvinnor. Han var gift med den franska skådespelaren Danielle Darrieux 1942-1947 och de rika arvtagerskorna Doris Duke och Barbara Hutton; det senare äktenskapet varade bara i 53 dagar och i skilsmässoförhandlingarna tvangs Hutton betala honom 3,5 miljoner dollar. Han var Hutton öppet otrogen redan innan bröllopet och använde sig av hennes pengar för att köpa presenter till sina älskarinnor. När Hutton gjorde så att säga "bokslut" över äktenskapet kom hon fram till att han kostat henne en miljon kronor om dagen att underhålla plus ett privatflygplan.

Han hade även omtalade förhållanden med kända kvinnor såsom Zsa Zsa Gabor, hennes syster Eva Gabor och Kim Novak. Vid 47 års ålder ingick han sitt sista äktenskap med en blott 19-årig fransk skådespelerska vid namn Odile Rodin. 

Rubirosa avled tidigt på morgonen 5 juli 1965 efter att med sin Ferrari ha kört in i ett träd i Bois de Boulogne i Paris sextonde arrondissement.

Referenser

Noter

Externa länkar
Porfirio Rubirosa Ariza

Dominikanska diplomater
Dominikanska politiker
Födda 1909
Avlidna 1965
Män
Francisco del Rosario Sánchez

Francisco del Rosario Sánchez född 9 mars 1817, död 4 juli 1861 genom avrättning, president för den provisoriska regeringens junta på Dominikanska republiken, 27 februari-1 mars 1844.

Externa länkar
Francisco del Rosario Sánchez

Personer i Dominikanska republiken under 1800-talet
Dominikanska republikens presidenter
Män
Födda 1817
Avlidna 1861
Dominikanska militärer
Hammarö kyrka

Hammarö kyrka är en spånklädd timmerkyrka som tillhör Hammarö församling i Karlstads stift och ligger i Hammarö kommun i Värmland. Kyrkan ligger strax väster om Lövnäs och söder om Hammars udde vid Hammaröns norra strand. Det är omkring tre kilometer öster om centrala Skoghall.

Kyrkobyggnaden
Kyrkans fick sitt utseende 1748 då den byggdes om till korskyrka, men de äldsta delarna koret och sakristian är uppförda i början av 1300-talet. Men man har funnit rester av en ännu äldre kyrka som troligen uppfördes i mitten av 1200-talet. I kyrkans sakristia är målningar bevarade från mitten av 1400-talet, de anses ha Mäster Amund som upphovsman. I sakristian finns ett medeltida sakramentskåp. Under 1933-1934 renoverades kyrkan och fick då sin nuvarande spånbeklädnad.

Bildgalleri

Vidare läsning

Externa länkar

 Kyrkor i Karlstads stift Del I, Utgiven av Värmlands Museum och Karlstads stift, 2008, 

Kyrkobyggnader i Karlstads stift
Medeltida träkyrkobyggnader i Sverige
Kyrkobyggnader i Hammarö kommun
Kyrkobyggnader invigda under 1300-talet
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
José María Caminero

José María Caminero, född 1782, död 1852, var president i den centrala regeringens junta på Dominikanska republiken, 5 juni-9 juni 1844.

Personer i Dominikanska republiken under 1800-talet
Dominikanska republikens presidenter
Män
Födda 1782
Avlidna 1852
Juneporten

Juneporten är ett numera inbyggt torg i centrala Jönköping, i nära anslutning till Jönköpings centralstation. Tidigare hette platsen Djurläkartorget. Det nya namnet antogs efter en tävling. Juneporten var fleras förslag.

Trots kommunens delambition att med det nya namnet revidera den negativa bilden som många jönköpingsbor hade av platsen – som ett känt tillhåll för missbrukare  – är Juneporten och dess omedelbara omgivning fortfarande en plats i centrala Jönköping som många kommuninvånare associerar med socialt utslagna personer.

Juneporten är en central plats där en stor del av Jönköpings stadsbussar passerar.

Källor

Noter

Torg i Jönköping
Väster, Jönköping
Pedro Santana

Pedro Santana Familias, född 1801, död 1864, var president i Dominikanska republiken, 16 juli 1844-4 augusti 1848, 30 maj - 23 september 1849, 15 februari 1853 - 26 maj 1856, 28 juli 1858 - 18 mars 1861, då han blev general-guvernör fram till 20 juli 1862, då landet åter införlivades med Spanien i fyra år.

Externa länkar
Pedro Santana Familias

Personer i Dominikanska republiken under 1800-talet
Dominikanska republikens presidenter
Män
Födda 1801
Avlidna 1864
Dominikanska militärer
Manuel Jimenes

Manuel Jimenes, född 1808, död 1854, var president i Dominikanska republiken, 8 september 1848-29 maj 1849, efter att först ha varit vicepresident under Tomás Bobadilla, en kort tid 1844 och sedan ha suttit i statssekreterarnas råd 4 augusti-8 september 1848.

Dominikanska republikens presidenter
Personer i Dominikanska republiken under 1800-talet
Män
Födda 1808
Avlidna 1854
Wakame

är en ätlig brunalg med det vetenskapliga namnet Undaria pinnatifida. Den har en ganska mild smak och används framförallt i ostasiatisk matlagning. I japansk matlagning används wakame bland annat i misosoppa och sallader. I Korea kallas den för miyeok och i Kina för qundaicai. Den är mycket näringsrik på vitaminer och mineraler.

I Korea får alla mödrar som just fött barn Miyeok guk, en tångsoppa gjord på miyeok och köttbuljong just på grund av dess näringsvärde. På alla födelsedagar äter man också denna soppa. 

Brunalger
Grönsaker
Mat och dryck i Japan
WP:Projekt Japan
Japanska ord och uttryck
Buenaventura Báez

Buenaventura Báez Méndez, född 14 juli 1812 i Cabral, Barahona, Dominikanska republiken, död 14 mars 1884 i Hormigueros, Mayagüez, Puerto Rico, var femfaldig president i Dominikanska republiken. Han var president under mandatperioderna:
 24 september 1849–15 februari 1853
 8 oktober 1856–13 juni 1858
 8 december 1865–29 maj 1866
 2 maj 1868–2 januari 1874
 26 december 1876–2 mars 1878

Báez inledde sin politiska karriär genom att delta i revolten 1843, då landet frigjorde sig från Haiti. Báez ansåg då att Dominikanska republiken enbart kunde bibehålla sitt oberoende genom att bli ett franskt protektorat. När Báez 1846 besökte Frankrike för att utverka detta, visade sig dock den franska regeringen ointresserad.

Under sin första period som president försökte han 1850, utan framgång, att få sitt land annekterat av USA. Hans andra presidentperiod 1856–1858 slutade med en statskupp orsakad av hans inblandning i finansiella transaktioner av korrupt slag. Han inbjöd då Spanien att ockupera Dominikanska republiken och kunde i utbyte leva i exil i Europa på Spaniens bekostnad. När Spanien lämnade Dominikanska republiken 1865 blev han åter president, men i maj 1866 avsattes han åter av en kupp. När han blev president 1868 försökte han åter åstadkomma annektering av USA. Han lyckades få USA:s regering att skicka örlogsfartyg med det påstådda syftet att skydda Dominikanska republiken från Haiti, även om det bakomliggande syftet från Báez sida var att skydda sina egna affärsintressen. USA:s senat vägrade dock att ratificera annekteringsfördraget och 1874 fick han åter lämna presidentposten. Efter sin sista presidentperiod 1876–1878 skickades han i permanent exil till Puerto Rico.

Referenser

Externa länkar
Buenaventura Báez

Dominikanska republikens presidenter
Män
Födda 1812
Avlidna 1884
Dominikanska militärer
Personer i Dominikanska republiken under 1800-talet
Natto

Nattō (なっとう eller 納豆) är ett traditionellt japanskt livsmedel som tillverkas av sojabönor som jäses med Bacillus subtilis var. natto.

Nattō äter man vanligtvis tillsammans med ris, japansk vårlök och karashi-senap. Den säregna, starka lukten och slemmiga konsistensen gör det till ett livsmedel som kan kräva en viss tillvänjningsperiod. I Japan är nattō särskilt populärt i regionerna Kanto, Tohoku och Hokkaido i östra och norra Japan.

Utseende och smak
Nattō har en säregen stark lukt som påminner om en blandning av skarp ost, ammoniak och gamla strumpor. Under fermenteringsprocessen får sojabönorna en hal, slemmig och trådig konsistens som förstärks när man rör om i nattōn.

Näringsinnehåll
100 g nattō innehåller 55,02 g vatten, 19,4 g protein, 11 g fett, 5,4 g kostfiber och 4,89 g socker.

Nattō är även rikt på flera vitaminer och mineraler såsom K-vitamin, C-vitamin, mangan och järn.

Källor

Externa länkar 
Svenskt recept på nattō
Mat och dryck i Japan
Japanska ord och uttryck
WP:Projekt Japan
Fernando Arturo de Meriño

Fernando Arturo de Meriño y Ramírez född 1833, död 1906, ärkebiskop av  Santo Domingo, och president i Dominikanska republiken 1 september 1880-1 september 1882.

Källor

Externa länkar
Meriño, Fernando Arturo de
Porträtt

Personer i Dominikanska republiken under 1800-talet
Dominikanska republikens presidenter
Födda 1833
Män
Avlidna 1906