kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Normalspår

Normalspår kallas den standardiserade spårvidden för järnvägar med avståndet  mellan innersidorna på rälerna.

När järnvägarna började byggas var en av de stora frågorna vilken spårvidd som skulle användas. Anledningen till det udda talet 1 435 är att Storbritannien ursprungligen, och mest av en slump, hade 4 fot och 8 tum (1 422 mm) som standardspårvidd. Med tiden visade det sig att lok och vagnar gick bättre om man flyttade isär rälerna ytterligare en halv tum så den nya standarden blev 4 fot och 8 1/2 tum. Detta motsvarar .

Utbredning 
För närvarande är  av alla järnvägsspår i världen normalspår. Kina, Nordamerika och största delen av Europa har normalspår. Järnvägarna i Europa är sammanbundna och Sveriges järnvägar är en del av detta sammanhängande system. Tack vare detta har Europa internationella förbindelser med tåg och har haft detta i många år.

Följande områden ingår i det sammanhängande europeiska järnvägssystemet: Sverige, Tyskland, Belgien, Nederländerna, Storbritannien, Nordmakedonien, Danmark, Ungern, Österrike, Norge, Rumänien, Luxemburg, Serbien, Montenegro, Schweiz, Slovenien, Monaco, Polen, Italien, Tjeckien, Slovakien, Bosnien och Hercegovina, Vatikanstaten, Liechtenstein, Kroatien, Grekland, Bulgarien, Frankrike och Turkiet.
Spaniens höghastighetsnät byggs idag ut med normalspåriga linjer, och den 7 januari 2013 kopplades det samman med det sammanhängande europeiska järnvägssystemet.

Sedan mars 2019 är det turkiska normalspårsnätet sammanhängande efter bygget av en järnvägstunnel under Bosporen (Marmaray) färdigställts. Av Turkiets grannländer finns fasta normalspårsförbindelser med Libanon, Syrien, Irak och via färja i Turkiet över Vansjön till Iran. Stora delar av detta system byggdes under tiden för det Osmanska riket, så även Israels normalspårssystem som idag dock är isolerat från sina grannländer och således även isolerar Egyptens normalspårsnät från det europeiska. Marocko, Algeriet och Tunisien har normalspår men saknar förbindelser till det Europeiska. 

Kina har ett stort normalspårssystem, som dock bara kan nås genom det rysk/kazakiska bredspårssystemet. Planer finns att bygga en linje till Pakistan. Pakistan som idag har indisk typ av bredspår skulle då kunna smala in eller dubbla sin spårvidd och därmed ytterst bilda en sammanhållen normalspårslänk mellan Europa och Kina. Planer finns också på en normalspårlinje från Kina via Laos, Thailand, Malaysia till Singapore.

Referenser

Spårvidder
Järnväg
Alfanumerisk

Alfanumerisk är en teckenuppsättning som innehåller både siffror 0–9 och bokstäver A–Z och eventuellt inkluderande skiljetecken och andra specialtecken.

Teckenuppsättning 
Alfanumerisk (ibland förkortat till alfamerisk) är ett samlingsnamn på bokstäverna i alfabetet A–Z och siffrorna 0–9.

Historiskt sett motsvaras varje alfanumeriskt tecken av en byte information (28), och kan representera sammanlagt 256 olika tecken (koden ASCII).

Eftersom varje bit är 0 eller 1 och antalet värden som kan lagras i sex bitar är 26=64, räcker det för att lagra de alfanumeriska tecknen. Det innebär också att i datorvärlden kan ett tecken lagrat i alfanumerisk kod potentiellt uppta mindre utrymme än vid lagring med tecken enligt 8-bitars ASCII, eftersom varje alfanumeriskt tecken bara kräver 6 bitar för kodning.

Det finns således vid 6 bitars kodning plats för ytterligare 28 tecken (vanligtvis snedstreck och andra skiljetecken), vilket gör alfanumeriska data lämpliga för att lagra text och webbplatsadresser.

Sedan har behov uppstått av att använda många fler tecken, bokstäver med accent och andra olika diakritiska tecken, ideogram, och numera använder man mer än en byte av information för varje tecken.

Användning 
Förutom i webbplatsadresser brukar man använda alfanumeriska tecken för att definiera en kod eller teckenuppsättning eller för att precisera egenskaper och möjligheter på in- och utenheter.

Alfanumerisk sortering 
Ordet används till exempel i frasen "alfanumerisk sortering". Alfanumerisk sortering innebär sortering efter bokstäverna i alfabetet i följd och sedan efter siffrorna från låg till hög. Om det förekommer både bokstäver och siffror i ordet brukar man oftast sortera tecken för tecken och ignorera skiljetecken, stora bokstäver, och mellanslag, om inte annat uttryckligen nämns.

Se även 
 Alfabetisk
 Numerisk
 ASCII
 ANSI
 Unicode
 ISO 8859-1
 EBCDIC
 Tangentbord

Teckenkodningar
Utökad ASCII

Termen utökad ASCII syftar, något missvisande, på olika 8-bitars teckenkodningar där de första 127 koderna stämmer med ASCII-standarden.
Syftet är att kunna representera tecken från andra språk än engelska. Tidigare i datorhistorien används varianter av ASCII, ISO/IEC 646, det vill säga olika 7-bitskodningar där de olika språkens speciella tecken stoppades in på olika platser bland de 127 första koderna.
Båda dessa sätt att koda tecken är på väg att ersättas av system som använder mer än 8 bitar och som därmed har kapacitet att samtidigt representera alla språks tecken, nämligen Unicode och ISO/IEC 10646.

ISO har definierat ett antal ASCII-utvidgningar i form av ISO 8859-serien standarder för 8-bitarstecken. Till exempel ISO 8859-1, även känd som ISO Latin-1, som någotsånär klarar de flesta västeuropeiska språk. För östeuropeiska tecken finns ISO 8859-2 och för kyrilliska tecken ISO 8859-5. Även Microsoft (CP 1252, CP 949, ...) och Apple (MacRoman, MacCyrillic, MacJapanese, ...) har vardera definierat ett antal olika utvidgningar av ASCII.

Det finns även utvidgningar av ASCII som är "multi-byte", alltså mer än en byte, per tecken används för att representera många av de tecknen som kan representeras i en viss codepage. ASCII-tecknen representeras ändå med en byte, annars är det ingen utökad ASCII. Dessa utvidgningar används traditionellt mest för kinesiska, japanska och koreanska, men finns även för europeiska språk (ISO/IEC 6937). Kodningsformen UTF-8 av Unicode, som numera är vanligast på webben, är en multi-byte-utvidgning av ASCII.

Utökad ASCII som princip är viktig för dataspråk som C och HTML. Alla nyckelord och speciella tecken som har särskild betydelse i språken använder ren ASCII och tolkas likadant oberoende av vilken utökad ASCII det är. Det förenklar den programvara som tolkar sådana språk.

Teckenkodningar
Internationella standardiseringsorganisationen

Internationella standardiseringsorganisationen (ISO) (engelska; International Organization for Standardization, franska; Organisation internationale de normalisation), är ett internationellt standardiseringsorgan, representerat av nationella standardiseringsinstitutioner som arbetar med industriell och kommersiell standardisering. ISO startade verksamheten den 23 februari 1947.

Medan ISO definierar sig själva som en icke-statlig organisation är deras förmåga att sätta standarder mycket kraftfullare än övriga icke-statliga organ och i praktiken verkar de som ett konsortium med starka bindningar till ländernas regeringar. Medlemmarna är nationella standardiseringsorgan från varje land och även större bolag.

ISO-standarderna har blivit snabbt accepterade internationellt och använda av nästan alla länder. Landets storlek, utvecklingsnivå och geografi kommer inte att ha någon betydelse i sammanhanget, eftersom dessa standarder är till för alla och används på ett likartat sätt runt om i världen. 

ISO-standarder är numrerade enligt formatet "ISO[/IEC] [/ASTM] [IS] nnnnn[-p]:[åååå] Titel" där "nnnnn" är standardiseringsnumret, "p" är ett eventuellt avsnitt, "åååå" är publiceringsåret och "titel" är rubriken. 

Tillägget "/IEC" står för en gemensam standard med Internationella elektrotekniska kommissionen  om standarden är ett resultat av gemensamt arbete av ISO/IEC JTC1 (the ISO/IEC Joint Technical Committee). Tillägget  "/ASTM" används för standarder framtagna i samarbete med ASTM International.

Exempelvis är ISO /IEC 9899:1999 en standard framtagen 1999 för programspråket C i framtagen tillsammans med Internationella elektrotekniska kommissionen.

Sveriges medlemskap i ISO representeras av Svenska institutet för standarder, SIS, som är fullvärdig medlem.

Kortformen av organisationens namn, ISO, är inte en akronym. Då organisationen har olika språkvarianter av sitt namn skulle också en förkortning bli olika på olika språk, till exempel ISO på svenska, IOS på engelska och OIN på franska. För att undvika detta har organisationen beslutat att använda ISO som en internationell kortform av namnet. ISO är härlett ur det grekiska ἴσος ’lika’.

Standarder inom miljöområdet 
ISO har tagit fram ca 340 olika standarder som är inriktade på miljöområdet och totalt sett finns det cirka 14 000 olika standarder. Det är ca 25 st av de miljöinriktade standarderna som ingår i den internationella ISO 14 000-serien och det är bland annat standarder som rör miljömärkning, miljörevisioner och miljöledningssystem.

Standard för elektrisk utrustning 
ISO samverkar nära Internationella elektrotekniska kommissionen (IEC) som ansvarar för standardisering av elektrisk utrustning.

Se även 
 Internationell standard
 Lista över ISO-standarder
 Sveriges Standardiseringsförbund
 SIS, Swedish Standards Institute
 Svenska Elektriska Kommissionen

Referenser

Externa länkar 
 ISO Online
 SIS om ISO

 
Standardiseringsorganisationer
Organisationer bildade 1947
EBCDIC

EBCDIC är en förkortning för Extended Binary Coded Decimal Interchange Code, ett antal olika teckenkodningar som introducerades av IBM 1964 i System/360 och som därefter blev standard teckenkodning i IBM:s AS/400 och stordatorsystem System/370, System/390 och zSeries 900.

EBCDIC använder 8 bitar vilket ger plats för 256 olika tecken. Det finns ett antal olika EBCDIC-versioner, anpassade efter olika länders speciella behov. Det finns även "multibyte" EBCDIC-kodningar för japanska, kinesiska och koreanska.

De flesta datortillverkarna, utom IBM, använder ASCII och dess varianter istället. Den internationella teckenstandarden numera heter Unicode. Det finns till och med en (dock icke-standard) kodningsform av Unicode som är kompatibel med EBCDIC (UTF-EBCDIC). Det finns också visst stöd för konvertering av en del EBCDIC-kodningar under Windows.

Lista över EBCDIC-versioner med Latin-1-teckenkodning 

1st column ( e.g.  500 ): EBCDIC-codepage with full Latin-1-charset
2nd column ( e.g. 1148 ): the same codepage, but currency ¤ replaced by Euro € (Valutatecken)

Se även
 codepage 500 "Internationell"
 codepage 278 Finland, Sverige

Externa länkar 
 https://web.archive.org/web/20190917221623/http://wzwz.de/prog/ebcdic/cc_sv.htm // EBCDIC-codepages with Latin-1-charset (JavaScript)

Teckenkodningar
IBM
Stig

Stig har flera betydelser:

 Stig (namn) – ett för- och mansnamn
 Gångstig  – smal gångväg, anlagd eller naturlig
 Sture Stig – pseudonym för Frans Oskar Wågman, 1849-1913, författare och präst.
 The Stig – den hemlige testföraren i motorprogrammet Top Gear
 Stig (kolmått) - volymmått och transportmedel för träkol
Kortedala museum

Kortedala museum är ett lägenhetsmuseum i stadsdelen Kortedala i Göteborg.

Museet visar hur ett hem kunde se ut i arbetarstadsdelen Kortedala i nordöstra Göteborg på 1950-talet. Museet är inrymt i en vanlig lägenhet om två rum och kök på cirka 50 kvadratmeter i ett hyreshus. Vid renoveringen av huset har man gått varsamt fram och bevarat lägenheten i så ursprungligt skick som möjligt, samt kompletterat med originalutrustning från andra lägenheter. 

Kortedala Museiförening har samlat föremål som passar in i miljön.

Referenser

Externa länkar 
Kortedala museums webbplats

Museer i Göteborg
Arbetslivsmuseer i Sverige
Kortedala
Ricardo Bofill

Ricardo Bofill Leví (katalanska: /riˈkard buˈfiʎ ɫəˈβi/), född 5 december 1939 i Barcelona, död 14 januari 2022 i Barcelona, var en spansk (katalansk) arkitekt.

Bofill är en av representanterna för den postmodernistiska arkitekturen. Under 1970- och 1980-talen var han verksam i Frankrike, och han har även verkat med produktioner i Sverige.

Kända Bofill-byggnader
Antigone, i Montpellier, Frankrike 
Bofills båge, vid Medborgarplatsen i Stockholm.

Referenser

Noter

Spanska arkitekter under 1900-talet
Personer från Barcelona
Personer som avlidit av covid-19
Födda 1939
Avlidna 2022
Män
Alumner från Genèves universitet
Edsger Dijkstra

Edsger Wybe Dijkstra (, född 11 maj 1930, död 6 augusti 2002, var en nederländsk datavetare.

Dijkstra studerade teoretisk fysik vid Universitetet i Leiden och arbetade som programmerare vid Mathematisch Centrum i Amsterdam 1952-1962. Han var professor i matematik vid Eindhoven University of Technology mellan 1962 och 1984, och arbetade denna tid även som forskare vid Burroughs Corporation. Han innehade Schlumberger Centennial chair i datavetenskap vid University of Texas at Austin från 1984 fram till sin pensionering 1999. Han drog sig tillbaka 2000.

Bland hans bidrag till datorvetenskapen finner man kortaste vägen-algoritmen, även känd som Dijkstras algoritm. Han mottog Turingpriset 1972. Han fick stor betydelse för utvecklingen av begreppet strukturerad programmering genom sin kritiska uppsats mot användandet av GOTO-satsen, "Go To Statement Considered Harmful", som han skrev då han var professor vid Eindhovens universitet. Han är även en av upphovsmännen till den så kallade bankiralgoritmen (Banker's Algorithm) som behandlar problemet att fördela ändliga resurser och ätande filosofer.

Han dog 2002 i cancer.

Referenser

Externa länkar

 Dijkstras algoritm
 Publikationsförteckning
 Dijkstras berömda artikel "Go to statement considered harmful"

Nederländska matematiker
Nederländska datavetare
Teoretiska datavetare
Alumner från Leidens universitet
Födda 1930
Avlidna 2002
Män
Personer från Rotterdam
Adolf Loos

Adolf Franz Karl Viktor Maria Loos, född 10 december 1870 i Brünn, Österrike-Ungern (idag Brno, Tjeckien), död 23 augusti 1933 i Wien, var en österrikisk arkitekt och kulturkritiker, huvudsakligen verksam i Wien. Han verkade för en saklig arkitektur utan några slags ornament och förebådade därigenom funktionalismen.

Biografi
Adolf Loos växte upp i Brünn (Brno) där fadern Adolf Loos var bildhuggare. Han studerade vid Stiftsgymnasium i Melk men förvägrades vidare studier där efter dåliga betyg i teckning. 1889 avlade han maturaexamen efter studier 1885–1889 vid k.k. deutsche Staatsgewerbeschule i Brünn. Han studerade sedan vid Technische Hochschule i Dresden och även för en kort vid Akademie für angewandte Kunst i Wien. Han blev efter Österrike-Ungerns fall 1918 genom sin hemort Brünn tjeckoslovakisk medborgare. 

Han var sedan under några år i USA där han slog sig fram inom olika yrken innan han började med formgivning. 1896 slog han sig slutligen ned i Wien och arbetade som journalist och arkitekt. Han blev en motståndare till Otto Wagners jugendstil. Loos tillhörde i Wien samma radikala kulturkrets som Karl Kraus, Oskar Kokoschka och Arnold Schönberg. Från 1897 och framåt kämpade han för en enkel, osmyckad och saklig arkitektur utan alla slags ornament med den polemiska skriften Ornament und Verbrechen (1908). Han förebådade därigenom funktionalismen.

Hans idéer mötte föga förståelse och hans verk är få. Under 1920-talet bodde han främst i Paris. Han ritade bland annat ett hus åt Joséphine Baker, vilket dock aldrig uppfördes. 

Adolf Loos är begravd på Zentralfriedhof Wien.

Byggnadsverk i urval
Café Museum, Wien, 1899
American Bar (Kärntner Bar), Wien, 1907
Haus Steiner, Wien, 1910
Goldman & Salatsch (Loos-Haus), Wien, 1911
Haus Rufer, Wien, 1922
Maison Tzara, Paris, 1925 (åt poeten Tristan Tzara)
Khuner Villa, Österrike, 1930
 Hus i Werkbundsiedlung i Wien

Bilder

Se även
Arkitektur
Raumplan

Referenser

Externa länkar 

Personer från Brno
Födda 1870
Avlidna 1933
Österrikiska arkitekter under 1900-talet
Män
Myran

Myran är en lätt, stapelbar stol, som formgivits av den danske designern och arkitekten Arne Jacobsen. Den har tillverkats av Fritz Hansen sedan 1952 och var ursprungligen avsedd för matsalen vid läkemedelsföretaget Novo (det nuvarande Novo Nordisk) i Köpenhamn. Det i ett stycke formpressade sitsen och ryggstödet är i plywood och benen gjorda av rör i rostfritt stål. Den ursprungliga Myran hade endast tre ben, men efter Arne Jacobsens död introducerades en stabilare modell med fyra ben.

Se även
Ägget
Svanen
Sjuan

Källor
Stora faktaboken, Norstedts förlag, Stockholm 1991, sidan 141

Arne Jacobsen
Formgivna sittmöbler
Dansk formgivning
Ägget (fåtölj)

Ägget, danska Ægget lænestol, är en fåtölj formgiven 1958, av den danske designern och arkitekten Arne Jacobsen, till SAS Radisson Hotel i Köpenhamn. Ägget produceras fortfarande och saluförs av den danske möbeltillverkaren Fritz Hansen.

Se även
Myran
Svanen
Sjuan

Arne Jacobsen
Formgivna sittmöbler
Dansk formgivning
Svanen

Svanen kan syfta på:

 Svanen (stjärnbild) – en stjärnbild
 Svanen (miljömärkning) – en nordisk miljömärkning
 Apoteket Svanen (Lund) - ett apotek i centrala Lund
 Apoteket Svanen (Stockholm) – ett före detta apotek i Gamla stan. 
 Svanen (möbel) – en fåtölj
 Svanen (film) – en amerikansk film från 1956
 Svanen (film, 2023) – amerikansk komedifilm
 Bomärket Svanen – en symbol för det nordiska samarbetet
 Lokomotivångaren Svanen – en kombination av ånglok och ångslup
 Svanen (pontonkran) - en flytande lyftkran

Se även
 Svanar
Nora kommun

Nora kommun är en kommun i Örebro län i landskapet Västmanland. Centralort är Nora.

Kommunen ligger i Bergslagen och samarbetar med intilliggande kommuner i KNÖL-gruppen (Kommuner i Norra Örebro län): Lindesberg, Ljusnarsberg och Hällefors. Därigenom har man etablerat ett tekniskt samarbete om gator, vägar, sophantering och fritidssektorn.

Administrativ historik 
Kommunens område motsvarar socknarna Järnboås, Nora och Viker (från 1878). I dessa socknar bildades vid kommunreformen 1862 landskommuner med motsvarande namn, dock bildades Vikers landskommun först 1878 genom en utbrytning ur Nora landskommun. I området fanns även Nora stad som 1863 bildade en stadskommun.

Vid kommunreformen 1952 bildades "storkommunen" Noraskog genom sammanläggning av de tidigare kommunerna Hjulsjö, Järnboås Nora och Viker medan Nora stad kvarstod oförändrad.

Noraskogs landskommun införlivades 1965 i Nora stad, varur Hjulsjö församling, som ingått i landskommunen, utbröts 1967 och införlivades i Hällefors köping. Nora kommun bildades vid kommunreformen 1971 genom en ombildning av Nora stad. 

Kommunen ingick från bildandet till 14 februari 2005 i Lindesbergs domsaga och ingår sen dess i Örebro domsaga.

Kommunvapnet 
Blasonering: I silver en stam med fem därifrån uppväxande granar, varannan hög, varannan låg. 

Vapnet fick kunglig fastställelse 1947 och bygger på sigill från stadens grundande 1643. Efter kommunbildningen uppstod viss oenighet om hur det nya kommunvapnet skulle utformas och förslag fanns att tillföra komponenter från Noraskogs vapen. Frågan fick därför vila i ett antal år och först 1980 registrerades åter det gamla vapnet för den nya kommunen i PRV.

Befolkningsutveckling

Indelningar
Fram till 2016 var kommunen för befolkningsrapportering sedan 2010 indelad i en enda församling Nora bergslagsförsamling.

Från 2016 indelas kommunen i följande distrikt, vilka motsvarar socknarna:
Järnboås
Nora
Viker

Tätorter 
Det finns fyra tätorter i Nora kommun:

Centralorten är i fet stil

Politik 
Efter kommunalvalet 2002 inledde socialdemokraterna, vänsterpartiet och miljöpartiet ett samarbete. Trots att miljöpartiet hoppade av detta samarbete kunde socialdemokraterna och vänsterpartiet styra kommunen tack vare ett enda mandats övervikt i kommunfullmäktige.

Sedan kommunalvalet 2010 samarbetar de sex partierna Moderaterna, Folkpartiet, Kristdemokraterna, Centerpartiet, Miljöpartiet och Norapartiet i ett majoritetsstyre.

Kommunfullmäktige

Kommunstyrelsen

Politiska majoriteter

Mandatfördelning i Nora kommun, valen 1970–2022

Se även 
 Nora (namn)
Lista över insjöar i Nora kommun
Naturreservat i Nora kommun
Lista över fornlämningar i Nora kommun
Personer med anknytning till Nora kommun

Källor

Externa länkar 
 Nora kommun

Sveriges kommuner
Abraham Grill den äldre

Abraham Grill, född 1674 i Stockholm, död 20 mars 1725, var en svensk köpman av släkten Grill.

Abraham Grill var sonson till Anthony Grill och ärvde en ansenlig förmögenhet, som han ytterligare ökade genom kloka handelsspekulationer. 

Under Karl XII:s krig försträckte han ofta staten stora summor samt sålde vid en då härskande hungersnöd med uppoffring av 390 000 d. k:mt till nedsatt pris spannmål åt de nödlidande. 

Grill var även upphov till stiftandet av Borgerskapets enkehus i Stockholm den 14 juli 1724, efter mönster av ett sådant, "Grills hoffje", stiftat i Amsterdam av hans bror Anthony Grill. 

Abraham Grill var far till Claes Grill och Abraham Grill den yngre.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet
Personer under stormaktstiden
Personer under frihetstiden
Födda 1674
Avlidna 1725
Män
Personer inom Sveriges näringsliv under 1600-talet
Näringslivspersoner från Stockholm

Abraham
Johan Abraham Grill

Johan Abraham Grill, född 1719 i Stockholm, död där 16 mars 1799, var en svensk köpman och brukspatron.

Biografi
Johan Abraham Grill var son till köpmannen Abraham Grill den äldre av släkten Grill och Katarina Rozelius, halvbror till Claes Grill och farbror till Jean Abraham Grill. 

Han upptogs 1747 som bolagsman i den Grillska firman. Han blev 1763 fullmäktig i Jernkontoret, 1767 ledamot av Sjöförsäkringsöverrätten, 1770 direktör i Ostindiska kompaniet, 1773 direktör vid Generaldiskontkompaniet, 1776 ledamot av Tullarrende-societeten, 1787 direktör vid Generaldiskontkontoret och 1795 bankrevisor. 

Inom Stockholms grosshandelssocietet framträdde Grill som hattanhängare. Han hjälpte till att finansiera hovets och hattarnas verksamhet vid riksdagen 1771-72, särskilt i samband med Gustav III:s statskupp.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Födda 1719
Avlidna 1799
Män
Näringslivspersoner från Stockholm
Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet

Johan Abraham
Adolf Ulric Grill


Adolf Ulric Grill, född den 19 mars 1752 i Stockholm, död den 1 oktober 1797 på Söderfors, var en svensk bruksägare och vetenskaplig samlare.

Biografi
Han var son till Claes Grill av släkten Grill och bekostade stora dyrbara utbyggnader av Söderfors bruk i Uppland, exempelvis en engelsk park och en ny kyrka av sten. Under egna resor och genom ombud samlade Grill det på sin tid namnkunniga Grillska naturaliekabinettet på Söderfors, som vid hans död innehöll 100 däggdjur, 600 fåglar, 30 fiskar och 700 snäckor, förutom en mängd koraller och petrifikat. Samlingarna skänktes 1828 av hans arvingar till Vetenskapsakademien och ingår till en del i Naturhistoriska Riksmuseet. Till erinran om Grill uppkallades efter honom en sällsynt fiskart, Gymnetrus Grillii. Grill var (sedan 1793) ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien och under ett kvartal 1795 dess preses.

Grill var även amatörtonsättare och anordnade soaréer i sitt stockholmshem. Han invaldes som ledamot nr 45 av Kungliga Musikaliska Akademien den 16 juni 1772.

Musikverk
Av Grill finns bevarat ett Andande med variationer i F-dur för piano.

Familj 
Adolf Ulric Grill var son till Claes Grill och Anna Johanna Grill. Han var gift med Anna Johanna Grill (III) (1753–1809).

Se även
 Släkten Grill

Källor

Noter

Vidare läsning

 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1752
Avlidna 1797
Män
Svenska musiker under 1700-talet
Musiker från Stockholm
Svenska klassiska kompositörer under 1700-talet

Adolf Ulric
Eddie Axberg

Jan Eddie Axberg, född 9 juli 1947 i Stockholm, är en svensk skådespelare och ljudtekniker.                                                                                     

Eddie Axbergs mest betydande roll är förmodligen den som Karl-Oskars yngre bror Robert (i filmerna Utvandrarna och Nybyggarna) som utvandrar till Amerika för att söka lyckan.

Axberg har även gjort stora insatser som ljudtekniker och medverkat i ett stort antal produktioner.

Filmografi (som skådespelare)

 (röst)

 (röst)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1947
Levande personer
Guldbaggen för bästa manliga huvudroll
Guldbaggen för bästa prestation
Skådespelare från Stockholm
Svenska ljudtekniker