kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Transvaal

Transvaal (med betydelsen "Landet bortom Vaal") är en före detta provins i nordöstra Sydafrika. När apartheid föll 1994 delades provinsen upp i Gauteng, Nordvästprovinsen, Limpopo och Mpumalanga. Transvaal var också, tillsammans med Oranjefristaten, en av de två självständiga republiker som boerna utropade på 1800-talet. Dessa republiker upphörde att existera 1902 i och med britternas seger i Boerkrigen. Här hittades även världens största diamant.

Historia 
Området koloniserades av boerna under Den stora trekken (afrikaans: Die Groot Trek, "den stora marschen") 1835–1836. Då Natal ockuperades av britterna 1845 kom en ny ström av kolonister. Transvaal förklarade sig självständigt, och 1852 erkände Storbritannien landet självständigt. Fristaten Transvaal fick sin författning år 1856.

Landet annekterades 1877 av Storbritannien, men missnöje med det brittiska styret ledde till ett uppror, och 1881 fick området självstyre under brittisk suveränitet. 1884 blev landet en självständig stat under namnet Sydafrikanska republiken.

När de rika guldförekomsterna vid Witwatersrand upptäcktes 1886 blev området av stort intresse för guldgrävare och brittiska guldbolag.

Under det andra boerkriget ockuperades Transvaal 1900. Fram till 1907 var området en brittisk kronkoloni. 1910 blev Transvaal en provins i Sydafrika, vilket det sedan var fram till förändringarna 1994. Sedan dess existerar inte längre Transvaal som politisk enhet, men används fortfarande som en geografisk benämning.

Se även 
715 Transvaalia

Källor 

Historiska länder och riken i Afrika
Sydafrikas provinser
Stater och territorier bildade 1910
Stater och territorier upplösta 1994
Sydafrika under 1900-talet
Afrika under 1900-talet (decennium)
Grå läge

Grå läge, även Gråläge, är en bebyggelse i Helsingborgs kommun, belägen vid kusten i Allerums socken norr om Domsten och nära gränsen till Höganäs kommun. Grå läge blev vid SCBs ortsavgränsning 2000 till 2010 klassat som en småort.

Historia
Samhället har en historia som ett gammalt fiskeläge som blomstrade upp under 1600-talet. Mellan 1710 och 1713 drabbades Sverige av en pestepidemi, som 1711 utplånade nästan hela fiskelägets befolkning, och enligt uppgift brändes hela orten efter detta ner. Efter ett tag återuppstod dock orten på samma läge men på 1800-talet minskade fisket och orten stagnerade. På 1930-talet uppfördes ett antal sommarhus. En del av dessa ombonades senare till åretruntbostäder, medan andra revs för att ge plats åt nya hus.

Samhället
Orten består numera av uteslutande villabebyggelse och omfattar ett 20-tal hushåll.

Se även
Domsten-Viken naturreservat

Referenser

Noter

Källor
Gråläge (2006). I Helsingborgs stadslexikon. Helsingborg: Helsingborgs lokalhistoriska förening. 

Orter i Helsingborgs kommun
Fiskelägen
Tidigare småorter i Sverige
Görarp

Görarp är en bebyggelse i Helsingborgs kommun i Bårslövs socken är belägen nära tätorten Helsingborgs yttre delar, på motsatt sida av E6:an. Bebyggelsen är koncentrerad längs med Görarpsvägen, som går i en oregelbunden båge med början och slut vid Rausvägen. Bebyggelsen består av ett antal villor från 60-talet i den södra änden och några nyare villor i norr, men annars domineras den av ett flertal växt- och drivhus inriktade på blomster- eller grönsaksodling.
Görarps yta sträcker sig från Råån i söder upp till nya brandstationen intill Välluv och i öster går gränsen cirka 500 meter efter avfarten från Rausvägen mot Bårslövs kyrka.
I samband med att bebyggelse uppfördes på 1970-talet klassades delar av Görarp om till att tillhöra Bårslöv. Bebyggelsen var mellan 1990 och 2020 klassad som en separat småort. Vid avgränsningen 2020 blev den klassad som en del av tätorten Bårslöv.

Sydväst om orten har man funnit en del fornlämningar i form av gravhögar från bronsåldern och öster om orten har man funnit spår efter en stenåldersboplats.

Noter

Orter i Helsingborgs kommun
Tidigare småorter i Sverige
Hjortshög

Hjortshög är en småort i Helsingborgs kommun i Kropps socken är belägen någon kilometer öster om Helsingborg.

Historik
Orten har sitt ursprung i en numera försvunnen bondby i Kropps socken. Ortnamnet förekommer för första gången 1133 i två olika skrifter. Den ena skriver namnet Giortzhoy, medan den andra skriver det Gyrthisheog. Dock kommer båda källorna från avskriver från 1425 respektive 1494. Den första originalskriften med namnet skriver det Gurdeshog. Namnet är en sammansättning av det danska mansnamnet "Gyrth" eller "Giurth", som härstammar från fornnordiskans "Gyrðr". Efterledet "-hög" härstammar troligen från järnåldern och kan avse både en höjd/kulle eller en gravhög. På Skånska rekognosceringskartan från början av 1800-talet ses en mindre höjd vid orten. Samtidigt syftar efterledet oftast på en gravhög när det förekommer tillsammans med mansnamn. Några belägg för en gravhög kan dock inte hittas i området. Mest sannolikt är att namnet kan tolkas "höjden där Gyrth bor". 

Med tiden har ortnamnet förvanskats och skrivs 1656 Jorshög. Efter att Skåne blivit svenskt fortsatte förvanskningen av namnet, mestadels på grund av osäkerhet hur uttalet skulle tolkas. Namnet skrivs växelvis Jordshög och Hiorthög under 1700-talet. Att namnet slutligen tolkades som Hjortshög kan ha att göra med att trakten kring orten är mycket rik på rådjur och vilt.

Samhället
Bebyggelsen i Hjortshög är till största delen placerad längs Hjortshögsvägen och Kroppsvägen, med viss koncentration vid korsningen mellan de två vägarna. Den består nästan uteslutande av villa- och gårdsbebyggelse. Orten omges uteslutande av fullåkersbygd och från de två vägarna strålar på flera ställen mindre landsvägar som leder till gårdar utanför samhället. I ett flertal av gårdarna drivs plantskolor och växthus. En bit väster om orten går E6:an som nås via Trafikplats Hjortshög. Söder om orten ligger Vasatorps golfklubb.

Referenser

Noter

Källor
Nilsson, Annika (2009). Språkförändring i ortnamn. C-uppsats. Lunds universitet, Språk- och Litteraturcentrum.
Sahlgren, Jöran (1925). "Helsingborgstraktens ortnamn". I Helsingborgs historia I. Forntiden och den äldre medeltiden. Helsingborg: Killbergs bokhandel.

Orter i Helsingborgs kommun
Småorter i Sverige
461



Händelser

Augusti 
2 augusti – Majorianus avgår som västromersk kejsare; kort därefter utropas Libius Severus till kejsare av Ricimer.

November 
19 november – Sedan Leo I har avlidit den 10 november väljs Hilarius till påve.

Födda 
Romulus Augustulus, kejsare av Västrom.

Avlidna 
17 mars – S:t Patrick, Irlands skyddshelgon (död omkring detta år)
7 augusti – Majorianus, kejsare av det västromerska riket.
10 november – Leo I, helgon, påve sedan 440.
Palladius, irländsk biskop.

Källor

Externa länkar
Rocco Buttiglione

Rocco Buttiglione, född 6 juni 1948 i Gallipoli, Puglia, är en italiensk politiker (Unionen av krist- och centrumdemokrater, UDC) och professor i statsvetenskap.

Han har varit Europaminister i Silvio Berlusconis regering från 2001. Han nominerades 2004 av Berlusconi till att bli italiensk medlem av EU-kommissionen. Av den blivande kommissionsordföranden José Manuel Durão Barroso föreslogs han som kommissionär med ansvar för rättsliga frågor och medborgerliga rättigheter. Efter att han under Europaparlamentets utfrågning och i andra sammanhang gjort kontroversiella uttalanden om homosexualitet, kvinnors ställning inom äktenskapet och om mottagandet av flyktingar såg det ut som om Europaparlamentets majoritet skulle vägra godkänna honom som kommissionär med detta ansvarsområde och därför förkasta hela den nya kommissionen. Omröstningen om kommissionen, som skulle ha hållits 27 oktober 2004, sköts därför upp. Den 30 oktober 2004 meddelade Buttiglione att han avstod från sin plats i kommissionen. Italiensk medlem av EU-kommissionen blev istället Franco Frattini.

Källor 

Italiens europaministrar
Alumner från Universitetet La Sapienza
Födda 1948
Män
Levande personer
Personer från Apulien
Ekinus

Ekinus (lat. echinus, av grek. echinos, eg. "sjöborre") är den runda kuddliknande platta som tillhör ett doriskt kapitäl och är placerad mellan abakus och kolonnskaftet.

Klassisk grekisk arkitektur
Begrepp inom arkitektur
Kvistofta

Kvistofta är en småort i Helsingborgs kommun, belägen ovanför Rååns södra sluttning. SCB har före 2015 delat upp bebyggelsen i två småorter: "Kvistofta", beläget kring korsningen mellan Södra Kvistoftavägen och Aspavägen, och "Kvistofta kyrka", kyrkby i Kvistofta socken. Anledningen till detta är att samhället som SCB kallar Kvistofta kyrka inte uppnådde kriterierna för småort förrän 2005. Den södra bebyggelsen kallad Kvistofta sammanväxte 2015 med tätorten Vallåkra.

Historia
Orten har sitt ursprung i kyrkbyn och är belägen i ett område med rika förekomster av fornlämningar. Bland annat finns här ett antal gravhögar från bronsåldern. Byn kan möjligen härstamma från 1000-talet; ortnamnsefterledet "-toft" i betydelsen 'tomt, hustomt', härstammar troligen från vikingatiden. Förledet "kvist" är mer osäkert, men kan möjligen syfta på en åsrygg. Namnet skrevs 1351 Quistofthæ i samband med att kyrkan nämndes. Den nuvarande kyrkan är i romansk stil och uppförd under 1100-talet. 

Ett skifte genomfördes i orten från och med år 1806, vilket innebar att större delen av de större gårdarna successivt flyttades ut. Innan dess hade bebyggelsen bestått av ett 15-tal bostadshus belägna längs Ryavägen. Då järnvägen mellan Helsingborg och Billeberga anlades 1865 drog man spåret längs Rååns dalgång, men stationen förlades i grannorten Vallåkra, trots att Kvistofta var större. År 1952 uppgick dåvarande Kvistofta kommun i Vallåkra landskommun, som 1971 inkorporerades i Helsingborgs kommun.

Befolkningsutveckling

Samhället
Orten omges till största delen av fullåkersbygd, förutom i norr, där Råån flyter fram. Området längs Råån har stora kulturhistoriska värden och en värdefull natur. Hela Kvistofta by omfattas av Rååns riksintresse för både kulturmiljövården och naturvården. 

Bebyggelsen består idag av ett antal gårdar, samt gatehus från 1800-talet. Kyrkan med tillhörande kyrkogård dominerar i byggnadsmiljön. Vid kyrkan ligger även prästgården, som byggdes om 1848 efter ritningar av Carl Georg Brunius. Bebyggelsen i byn är klassad som kulturhistoriskt värdefull enligt plan- och bygglagen och får inte förvanskas.

Personer från orten
Konstnären Peter Adolf Persson föddes i Kvistofta 1862.
Stålfarfar ligger begravd på Kvistofta kyrkogård.

Referenser

Noter

Källor
Sahlgren, Jöran (1925). Helsingborgstraktens ortnamn. I Helsingborgs historia I. Forntiden och den äldre medeltiden. Helsingborg: Killbergs bokhandel.
Kvistofta (2006). I Helsingborgs stadslexikon (s. 232–233). Helsingborg: Helsingborgs lokalhistoriska förening. 
Stadsbyggnadskontoret, Helsingborgs stad (2002). Översiktsplan för Helsingborgs stad, ÖP 2002 (s. 91). Helsingborg: Helsingborgs stad.
Stadsbyggnadskontoret, Helsingborgs stad (2005). Arkitekturguide för Helsingborg. Helsingborg: Helsingborgs stad. 

Orter i Helsingborgs kommun
Småorter i Sverige
Magnihill-Lydestad

Magnihill-Lydestad är en småort i Kropps socken i Helsingborgs kommun, belägen nordväst om Mörarp. Den av SCB avgränsade och namnsatts småorten omfattar bebyggelse i byn Lydestad och kring byn och gården Magnihill.

Historia
Förledet till Lydestads namn är troligen genitiv av det fornskånska namnet Lydhe, som är en kortform av namn av typen Lydhfast, Lydholf eller det forndanska Lydger. Ortnamnsefterledet "-stad" har här sitt ursprung i efterledet -stadha, med betydelsen bostad, och härstammar från järnåldern. Byhn har därför troligen funnits sedan denna tid. Namnet Lydestad skrevs 1569 års landebok Lydisted och på en karta från 1684 av Gustav Buhrman syns Lydestad skrivet som Lÿdesta.

Gården hette fram tills 1940-talets inledning för Benarp 2:2. Det var häradsdomare Hjalmar Andersson som föreslog att egendomen borde heta något annat och det var han själv som hittade på namnet Magnihill. Ordet Magni härrör från den dåvarande gårdsägaren Hjalmar Nilssons (1881-1956) far Magnus (1846-1928). Eftersom gården ligger på en liten kulle tyckte han att hill var en passande beskribning. Den fick namnet Magnushill, vilket sedermera blev Magnihill.

Samhället
Bebyggelsen är till största delen belägen längs Benarpsvägen vid korsningen till vägen mot Magnihills gård. Gården är belägen i söder och består idag av livsmedelsindustri för frusna ekologiska bär och grönsaker under namnet Magnihill AB. Genom samhället flyter en mindre bäck som tillhör Vegeåns avrinningsområde. Där bäcken korsar Benarpsvägen gör vägen två mindre krökar, vid vilka en del äldre gårdsbebyggelse kan ses. Vid denna plats ligger på vägens södra sida en mindre damm, omgiven av en mindre träddunge. Det är även längs bäcken som man finner den mer täta växtlighet som finns i området. Särskilt tät blir denna strax söder om Magnihills gård, där man kan finna en mindre skog som löper söderut ner mot Rosenlunds herrgård väster om Mörarp. I övrigt omges orten av fullåkersbygd. Norr om samhället ligger Marielunds herrgård, som numera är en mindre konferens- och hotellanläggning.

Idrott
Fotbollsklubben Kropps GIF har sedan 1946 spelat sina hemmamatcher på Kroppavallen (Kropps IP) som är belägen intill Lydestads skola, utmed Benarpsvägen.

Referenser

Noter

Källor
Sahlgren, Jöran (1925). "Helsingborgstraktens ortnamn". I Helsingborgs historia I. Forntiden och den äldre medeltiden. Helsingborg: Killbergs bokhandel.

Orter i Helsingborgs kommun
Småorter i Sverige
Allhelgonadagen

Allhelgonadagen (i äldre tider även skrivet all helgona dag),  är en svensk högtid som alltid infaller i november. Den hette fram till 1953 Alla helgons dag. Den kyrkliga helgdagen Alla helgons dag hade från 1772 firats i Sverige på söndagen i anslutning till månadsskiftet oktober-november. 1952 fattades beslut i riksdagen om att flytta Alla helgons dag från en söndag till den lördag som infaller mellan 31 oktober och 6 november och som samtidigt blev allmän helgdag. Den 1 november fick i den svenska almanackan då namnet "Allhelgonadagen". Innan dess användes både "Alla helgons dag" och "Allhelgonadagen" utbytbart som namn för båda dagarna.

Källor

Fotnoter

Litteratur 

Döden
Allhelgonatid
Temadagar i november
Utvälinge

Utvälinge är en tätort i Helsingborgs kommun i Skåne län. Orten är belägen vid Vegeåns utlopp i Skälderviken och utgör Helsingborgs kommuns nordligaste bebyggelse.

Historia 
Ortnamnet syftar på den närliggande orten Välinge (från vædhil, "vadställe"), alltså att detta är bebyggelsen som ligger längre "ut" från Välinge. 1491 skrevs namnet Wtwelynge. 

En del fornlämningar från stenåldern fram till vikingatiden har hittats i området och platsen har troligen varit bebodd sedan förhistorisk tid. En medeltida kapellruin, belägen i samhällets östra utkant, visar spår från ortens äldre historia. 

Utvälinge är tillsammans med Välinge, Tånga och Rögle en av de så kallade "Tegelbyarna" i norra Helsingborgs kommun. Vegeå tegelbruk grundades i orten 1870 strax väster om åns mynning. Av verksamheten finns den överbyggda ringugnen, torkladan och några lergravar bevarade.
Vegeå tegelbruk hette från första början (29 april 1892) Kappeleds Tegelbruks Aktiebolag. Namnet Vegeå tillkom i början på 1900-talet.

Befolkningsutveckling

Samhället
Det nuvarande samhällets bebyggelse härstammar till stor del från 1900-talets början och består uteslutande av enfamiljshus. Husen är ofta enkla och småskaliga. Mot Skälderviken finns ett sommarstugeområde som började bebyggas från 1950-talet och framåt.

Natur 
Ortens omges av ett rikt naturliv och angränsar till naturreservatet vid Vegeåns utlopp. Naturreservatet sträcker sig från kustlinjen över de två utanför liggande öarna Sandön och Skälrönnen (skäl=säl) med omkringliggande vatten inkluderat. Det grunda vattenområdet med betydande vattennivåskillnader, tillsammans med åmynningens sandstränder, dybankar och vassområden gör platsen gynnsam för fågelliv och är en av de mest variationsrika fågellokalerna i nordvästra Skåne. Sandön utnyttjas som badholme, men hänsyn måste tas till fågellivet och under största delen av året, med undantag för sommaren, är bryggan ut till ön avstängd.

Se även
Välinge socken

Referenser

Noter

Källor 
 Helsingborgs stad (2002), Översiktsplan för Helsingborgs stad, ÖP 2002. Helsingborg.
 Helsingborgs lokalhistoriska förening (2006), Helsingborgs stadslexikon. Helsingborg: Helsingborgs lokalhistoriska förening. 

Orter i Helsingborgs kommun
Tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Åryd, Karlshamns kommun

Åryd är en tätort i Karlshamns kommun, kyrkby i Åryds socken i Blekinge län, belägen mellan Karlshamn och Ronneby.

Befolkningsutveckling

Noter 

Orter i Karlshamns kommun
Tätorter i Sverige
Väla by

Väla by är en bebyggelse i Helsingborgs kommun, som före 2015 av SCB räknades som en småort för att därefter klassas som en del av tätorten Helsingborg. Bebyggelsen består av ett 40-tal småhus och ett mindre antal verksamheter. Verksamheterna är till största delen inriktade på trädgårdsnäring. Genom byn går rester av den gamla gatstensbelagda Riksväg 1.

Namnet härstammar från den äldre bondbyn Väla inom Kropps socken, som var belägen strax väst om den nuvarande orten. Wähla by finns utmärkt på kartor i Lantmäteristyrelsens arkiv från 1746. Bondbyn bestod då av 8 gårdar. Inom samma område har en bytomt på cirka 510×90 meter hittats vid Arkeologiska undersökningar och schaktsgrävning 1989. En bostadslänga som daterats till 1300-talet har undersöks och dess rökstuga var byggd i korsvirke.

Den ursprungliga bondbyn är på grund av Helsingborgs expansion åt nordost i kombination med motorvägsbyggen nu helt utraderad. Av den gamla bebyggelsen återstår endast ett antal gårdar, Väla gård, belägen mellan Ängelholmsleden och Kanongatan samt tre av de åtta boställena väster om byn. Ortnamnet "Väla" härleds från vædhil, som betecknar ett vadställe. 

I samband med laga skifte 1902–1905 bildades strukturen för den nuvarande Väla by.

Referenser

Noter

Källor
Helsingborgs lokalhistoriska förening (2006), Helsingborgs stadslexikon. Helsingborg: Helsingborgs lokalhistoriska förening. 
Historiska kartor, https://historiskakartor.lantmateriet.se/
Historiska kartor, https://historiskakartor.lantmateriet.se/
Riksantikvarieämbetets Fornsök, https://app.raa.se/

Orter i Helsingborgs kommun
Tidigare småorter i Sverige
…And Justice for All

För filmen, se …And Justice for All (film).

…And Justice for All är Metallicas fjärde studioalbum, utgivet den 25 augusti 1988. Albumet innehåller powerballaden "One" som kom att bli Metallicas första musikvideo och som också innehåller ett välkänt gitarriff. Albumets namn betyder "och rättvisa för alla" och syftar på den sista raden i den amerikanska trohetseden.

Albumet kan ses som en hyllning till den forne basisten Cliff Burton som omkom i en bussolycka i Sverige i september 1986. Låten "To Live is to Die" innehåller till exempel en kort dikt av Burton.

…And Justice for All räknas till ett av Metallicas tekniskt sett mest avancerade album. Skivan fick en Grammy-nominering 1988 för bästa Hardrock/Metal Performance vocal or Instrument, men förlorade mot Jethro Tulls Crest of a Knave, vilket ledde till en av Grammys största skandaler någonsin och till stort missnöje bland Grammy-publiken. Entertainment Weekly utsåg 2007 händelsen till nummer ett på sin lista "Grammy's 10 Biggest Upsets".

Jason Newsted var missnöjd med albumet, då hans basgångar knappt hörs.

Låtlista 
 "Blackened" (James Hetfield/Jason Newsted/Lars Ulrich) – 6:42 
 "…And Justice for All" (Kirk Hammett/James Hetfield/Lars Ulrich) – 9:45 
 "Eye of the Beholder" (Kirk Hammett/James Hetfield/Lars Ulrich) – 6:25
 "One" (James Hetfield/Lars Ulrich) – 7:24
 "The Shortest Straw" (James Hetfield/Lars Ulrich) – 6:35
 "Harvester of Sorrow" (James Hetfield/Lars Ulrich) – 5:45 
 "The Frayed Ends of Sanity" (Kirk Hammett/James Hetfield/Lars Ulrich) – 7:43
 "To Live Is To Die" (Cliff Burton/James Hetfield/Lars Ulrich) – 9:48
 "Dyers Eve" (Kirk Hammett/James Hetfield/Lars Ulrich) – 5:13

Medverkande 
 James Hetfield – sång, kompgitarr
 Kirk Hammett – sologitarr
 Jason Newsted – bas
 Lars Ulrich – trummor

Referenser

Externa länkar
 

Album av Metallica
Musikalbum 1988
Engelskspråkiga musikalbum
Album utgivna på Elektra Records
Album producerade av Flemming Rasmussen
Välinge

Välinge är en småort i Helsingborgs kommun och kyrkby i Välinge socken. Här finns Välinge kyrka som troligen härstammar från 1200-talet. 

Den nuvarande bebyggelsen är till största delen koncentrerad kring Välingevägen och består till största delen av villor och gårdsbebyggelse. Kyrkan ligger i samhällets sydöstra hörn tillsammans med prästgård och klockareboställe. Längre norrut, längs Välingevägen, finns ett antal mindre industrier.

Historia
Orten Välinge, ibland även kallad Kyrkvälinge har kvar mycket av sin medeltida karaktär där präst- och klockaregården är belägna i kyrkans omedelbara närhet. Det ursprungliga landskapet dominerades förr nästan helt av skog, med består numera av fullåkersbygd med endast mindre inslag av skogsdungar vid slätten i närheten av Vege å.

Bland de förhistoriska lämningar man funnit i området finns ett antal järnåldershögar och några stenåldersboplatser. De äldsta lämningarna har funnits längre norrut, vid kustområdet kring Utvälinge. Ortnamnet är bildat av förledet vædhil, som betecknar ett vadställe, troligen över Hasslarpsån, ett biflöde till Vege å. Efterledet "-inge" är en inbyggarbeteckning och härstammar från järnåldern och folkvandringstiden.

Referenser

Noter

Källor
Helsingborgs lokalhistoriska förening (2006). Helsingborgs stadslexikon. Helsingborg: Helsingborgs lokalhistoriska förening. 
"Goda livsmiljöer, Landsbygden" (2002). I Översiktsplan för Helsingborgs stad, ÖP 2002 (s. 92). Helsingborg: Helsingborgs stad.

Orter i Helsingborgs kommun
Småorter i Sverige
Östra Ramlösa

Östra Ramlösa är en småort i Helsingborgs kommun. Orten ligger ungefär en halv kilometer öster om centralorten Helsingborgs bebyggelsegräns, på motsatt sida Österleden. En bit nordväst om orten ligger Långeberga industriområde i anknytning till E6:an. Helsingborgs stad planerade under 00-talet en stor utbyggnad av området kring orten från och med 2010. Totalt skulle ett 200 hektar stort område successivt bebyggas med mellan 1500 och 2000 bostäder. Detta skulle innebära en inkorporering av Östra Ramlösa i Helsingborgs tätort. Ännu år 2015 hade dock ingen utbyggnad genomförts.

Uttal, etymologi och historia

Den historiska byn Östra Ramlösa låg öster om den nuvarande småorten, omkring Gamla Gustavslundsvägen i södra delen av nuvarande Långeberga industriområde. Ett fåtal bostadshus finns fortfarande på den gamla byns plats.

Utbyggnadsplaner
Planer på att bygga ut området öster om Österleden, främst för fribyggartomter, i anknytning till Östra Ramlösa har funnits länge. Redan i början av 2000-talet var en planprocess innefattande 400 bostäder, en golfbana och pågatågsstation igång för området, men denna rann ut i sanden. Det stora behovet för fribyggartomter i Helsingborg har dock gjort att försöken att bygga ut området fortsatt och ännu en planprocess sattes 2008 igång av Helsingborgs stadsbyggnadsförvaltning. Området har i den nya planen växt och omfattar ett 200 hektar stort område öster om Österleden mellan Skånebanan i söder, Fältarpsvägen i norr och Långebergavägen i öster. Golfbanan är inte längre aktuell och man talar nu om mer än 1500 bostäder fördelat på både radhus, kedjehus, friliggande villor och vissa flerbostadshus. Tre inbjudna arkitektkontor har arbetat med ett övergripande program för området. En eventuell järnvägsstation vid Skånebanan diskuteras fortfarande.

2020 framkom det att Östra Ramlösa utgör plats för ett alternativ till att lösa stadens segdragna problem kring sjukhuset.

Referenser

Noter

Källor
Bevaringsplanskommittén, Helsingborgs stad: Bevarandeprogram för Ramlösa (2001) Helsingborg.

Orter i Helsingborgs kommun
Småorter i Sverige