kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bröstmjölk

Bröstmjölk eller modersmjölk är mjölk som produceras i kvinnobröst under en graviditet och som spädbarn får från sin mor eller någon annan kvinna.

Bröstmjölk börjar bildas i körtelvävnaden från ungefär mitten av graviditeten och den mogna mjölken rinner till under de första dagarna efter förlossningen. Produktionen sker i bröstens körtelgångar under inverkan av hormonet prolaktin. Den allra första mjölken kallas för kolostrum eller råmjölk och är rik på antikroppar, proteiner, järn, natrium, kalium, fettlösliga vitaminer och mineralämnen. Dessa olika ämnen krävs för att barnet ska växa och utvecklas normalt. Speciella infektionsskyddande proteiner finns också med. Den är laxerande och sätter igång bebisens avföring så att barnbecket från fostertiden ersätts med en tunn och grynig avföring. Jämfört med den mogna mjölken innehåller kolostrum mindre fett, laktos och vattenlösliga vitaminer. Övergången från kolostrum till mogen mjölk sker gradvis under några veckor. 

Modersmjölk utgör all näring som spädbarnet behöver under sina första sex månader, med undantag för D-vitamin som behöver tillföras via droppar. Den innehåller 0,8 % till 0,9 % protein, 3 % till 5 % fett, 6,9 % till 7,2 % kolhydrater och 0,2 % aska (mineraler). Dessa näringsämnen är väldigt viktiga för barnet då det behöver dessa ämnen för att kunna växa. Efter 6 månader kan tilläggskost börja introduceras tillsammans med modersmjölken. Enligt världshälsoorganisationen WHO bör bröstmjölk vara en del av barnets kost fram till åtminstone 2 års ålder. Detta får fortsätta så länge mamman och barnet vill. Avvänjning från modersmjölken kallas ablaktering.

Barnets immunförsvar stärks också genom överförandet av oligosackarider som skyddar barnet mot infektioner. Vidare finns det även immunförsvarsceller såsom T-celler, makrofager och granulocyter i mjölken. Man har även från modersmjölk isolerat ett protein som kallas för HAMLET, vilket har visat sig kunna döda cancerceller.

Förvaring och föreskrifter 

Enligt Livsmedelsverkets föreskrifter är det viktigt att tvätta händerna innan man mjölkar ut mjölken i syfte att förhindra att eventuella bakterier eller virus hamnar i mjölken. Mjölken kan ställas direkt i kylskåp eller frys. I kylskåp är den hållbar i tre dagar och i frys i sex månader. Upptining ska ske i vattenbad eller i kylskåp. Mjölk som blir över efter att barnet har ätit ska slängas.

Folktro
Bröstmjölk räknades i svensk folktro som ett magiskt medel, bland annat för att förebygga eller släcka vådeld. Vid svedjebruk ska kvinnor ha kretsat kring svedjelandet och mjölkat sina bröst för att se till att elden inte spred sig till större område än avsett. Inom folkmedicin användes den för att bota ögon- och öronsjukdomar samt som smärtstillande medel. Om man tog urin från en sjuk person och blandade med modersmjölk och denna blandning löpte ihop blev den sjuke frisk, annars inte. En kvinna som tuggade på rötter från stensöta skulle enligt folktron få rikligt med bröstmjölk.

Se även 
 Häxmjölk

Referenser 

Kroppsvätskor
Amning
Best in Show

Best in Show är en amerikansk mockumentär från 2000. Filmen är skriven av Christopher Guest och Eugene Levy och regisserad av Christopher Guest.

Handling 
Det är dags för den årliga hundutställningen i Philadelphia. Ett antal mycket skruvade karaktärer reser från olika delar av USA för att delta med sina hundar. Det är buktalarfantasten och lantisen Harlan Pepper (Guest), det omaka, lätt trashiga, paret Fleck: Gerry (Levy) och Cookie (Catherine O'Hara), yuppieparet Meg och Hamilton Swan (Parker Posey och Michael Hitchcock), Scott (John Michael Higgins) och hans älskare Stefan (Michael McKean) och slutligen golddiggern Sheri Ann Ward Cabot (Jennifer Coolidge) och hennes hundtränare Christy (Jane Lynch).

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 2000
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska fiktiva dokumentärfilmer
Catherine O'Hara

Catherine O'Hara, född 4 mars 1954 i Toronto, är en kanadensisk-amerikansk skådespelare.

O'Hara är kanske mest känd som mamman i de första Ensam hemma-filmerna. Hon har även medverkat i ett flertal av Christopher Guests filmer. Hon gör även rösten till Sally i The Nightmare Before Christmas.

Filmografi i urval 

 (röst)

 (röst)
 (röst)
 (röst)
 (röst)
 (röst)

 (röst)

Källor

Externa länkar 
 

Kvinnor
Kanadensiska skådespelare
Födda 1954
Levande personer
Personer från Toronto
Stenbrotorp

Stenbrotorp, torpställe från 1700-talet i Kungslena-Hömbs församling, Tidaholms kommun, Västergötland. Dess tidigare namn var Rämintorpet. Stället beboddes under mitten av 1700-talet av Löjtnant Carl von Beus.

Byggnader och anläggningar i Tidaholms kommun
Clas Eriksson

Clas Magnus Eriksson, född 20 februari 1973 i Karlstad, Värmland, är en svensk före detta ishockeyspelare och ishockeytränare. Clas Eriksson spelade i Färjestads BK mellan åren 1990 och 2004 då emellertid en ryggskada satte stopp på karriären. Han var med och vann SM-guld för Färjestad BK 1997, 1998 samt 2002 och han har även representerat Tre Kronor vid fem tillfällen. Han är far till ishockeyspelarna Joel och Olle Eriksson Ek.

Eriksson började spela ishockey i Färjestad BK vid sex års ålder och debuterade säsongen 1990/1991 i dåvarande Elitserien. Påföljande säsong, 1991/1992, spelade han i Grums IK i dåvarande andraserien division 1 och noterades för 44 poäng på 33 spelade matcher. Han fick sitt genombrott under SM-slutspelet 1997 med Färjestad BK, då han producerade 9 poäng (varav 8 mål) på 14 spelade matcher. Säsongen 1997/1998 utnämndes han till lagkapten i Färjestad BK. I februari 2002 skrev han på ett treårskontrakt med Färjestad BK. Säsongen 2003/2004 spelade han endast 28 matcher och tvingades att avsluta sin aktiva spelarkarriär med anledning av en ryggskada, vilket offentliggjordes i februari 2004. 

2006 var han tillbaka i Färjestads BK, då som assisterande tränare. Eriksson skrev på ett kontrakt för Timrå IK som assisterande coach inför säsongen 2010/2011 men fick lämna laget i december 2011 tillsammans med huvudtränaren Per-Erik Johnsson efter svaga resultat. 2013 var han återigen tillbaka i Färjestads organisation som assisterande tränare efter att Andreas Johansson fått sparken. Han var även anställd som fystränare i Färjestad BK. Efter säsongen 2017/2018 avslutade han sin anställning på Färjestad BK.

Han arbetar som skiftledare på Stora Enso i Skoghall.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1973
Svenska ishockeyspelare
Svenska ishockeytränare
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Män
Levande personer
Spelare i Grums IK
Idrottare från Karlstad
Taylor Dooley

Taylor Marie Dooley är en amerikansk skådespelerska som föddes 26 februari 1993 i Grosse Pointe i Michigan.

Filmografi 
 2005 - På äventyr med Sharkboy och Lavagirl
 2006 - Whitepaddy
 2006 - Apology
 2006 - Monster Night

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Amerikanska skådespelare
Födda 1993
Levande personer
Amerikanska barnskådespelare
Kvinnor
Olallo Morales

Olallo Juan Magnus Morales, född 15 oktober 1874 i Almería, död 29 april 1957 i Leksand, var en svensk tonsättare, dirigent och musikskriftställare av spansk härkomst. Från 1902 var han gift med Clary Morales och far till Christer Morales och Mona Morales-Schildt. Han var bror till grosshandlaren Juan Magnus Morales.

Biografi 
Morales kom som 7-årig till Sverige och studerade vid Stockholms Musikkonservatorium från 1891. Han avlade organist-, kantors- och musiklärarexamen 1899 och studerade sedan vidare för Wilhelm Stenhammar, Heinrich Urban, Teresa Carreño och Hans Pfitzner. Han verkade 1901–1909 i Göteborg dels som musikkritiker, dels som 2:e kapellmästare vid Orkesterföreningen (1905–1909). Från 1909 var Morales bosatt i Stockholm.

Han var kapellmästare vid Göteborgs symfoniorkester 1911–1918, musikkritiker i Svenska Dagbladet 1911–1918 och lärare vid Musikkonservatoriet i Stockholm 1917–1939. Han blev ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien 1910, professor 1921 och belönades med Litteris et Artibus 1940. Han var Kungliga Musikaliska Akademiens sekreterare 1918–1940.

1918 blev Morales inspektör för landets statsunderstödda orkestrar och från 1932 för Musikhistoriska museet, från 1933 Musikaliska konstföreningens ordförande. 1912–33 var han dess sekreterare. Som tonsättare komponerade Morales i en blandning av nordisk och spansk stil, med drag av fransk impressionism. Han utgav 1921 tillsammans med Tobias Norlind Musikaliska akademin 1771–1921 och 1932 Musikaliska akademin 1921–31.

Han undervisade bland andra Lars-Erik Larsson.

Verk
Baletten Camachos bröllop, 1944
Symfoni i g-moll, 1901
Violinkonsert i d-moll, 1943
Sommarmusik, 1948
Pianokompositioner, körverk och sånger

Källor

Uppslagsverk
Sohlmans musiklexikon

Noter 

Svenska dirigenter
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska innehavare av professors namn
Mottagare av Litteris et Artibus
Svenska kompositörer under 1800-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Födda 1874
Avlidna 1957
Män
Personer från Almería
Torquay

Torquay  är en stad (town) i distriktet Torbay på Englands sydkust. Staden ligger i det ceremoniella grevskapet Devon (men tillhör inte Devon administrativt, eftersom Torbay utgör en fristående enhet) och har vuxit samman med grannstaden Paignton. Torbay, inklusive Torquay, är känt som Engelska rivieran (the English Riviera), ett smeknamn som anspelar på Franska rivieran. Runt Torquay finns långa sandstränder. Klimatet hör till Storbritanniens mildaste.

Invånarantal 
Torquay har 65 245 invånare (2011).

Sport 
Staden har en fotbollsklubb, Torquay United.

Staden har även en rugbyklubb, Torquay Athletic RFC.

Vattensporterna i olympiska sommarspelen 1948 hölls i Torquay. I Torquay hade Storbritannien sitt läger för sin trupp i vattensporter i olympiska sommarspelen 2012. Tävlingarna 2012 hölls i Weymouth.

Torquay var värd för World Snooker European Open 2003 och har också varit värd för kvalet till VM i snooker.

Turism 
Torquay är ett populärt resmål för språkresor, inte minst bland svenska ungdomar.

Nationalparken Dartmoor är ett populärt utflyktsmål, känt för att boken Baskervilles hund utspelades där.

Kultur 

Agatha Christie föddes i Torquay och är den person från staden som är mest känd.

TV-serien Pang i bygget utspelar sig i Torquay, men ingen av scenerna spelades in där.

Referenser

Externa länkar

Orter i Devon
Turism i Storbritannien
Unparished areas i Devon
Tidigare civil parishes i Devon
Kukasjärvi, Övertorneå kommun

Kukasjärvi, tidigare Kukkasjärvi, är en by i Hietaniemi socken i sydvästra utkanten av Övertorneå kommun, nära gränsen till Kalix kommun. Byn är belägen vid sjön Kukasjärvis nedre ände. Grannbyar är Grubbnäsudden och Bodträsk.

Kompositören Stefan Nilsson är född och uppvuxen i Kukasjärvi.

Etymologi
Egennamnet kommer från finskans ord för blomma, "kukka", och "insjö", järvi. På svenska skulle ortnamnet kunna översättas till Blomsjön.

Referenser 

Orter i Övertorneå kommun
Anders Jahre

Anders Jahre, född 28 maj 1891 i Sandeherred, död 26 februari 1982, var en norsk skeppsredare som drev valfångst, tankerverksamhet, passagerartrafik och industriverksamhet.

Karriär och företagsamhet
Jahre tog jur.kand. 1914, och var advokat i Sandefjord 1916–1928. Han började 1918 bli intresserad av valfångst, och gick i spetsen för dess utveckling och han var den första som byggde stora kokerier med rationaliserad drift. År 1928 grundade han rederiet Anders Jahre, och 1929–1930 skapade han 6 valfångstbolag med ett aktiekapital på 24,5 miljoner norska kronor. 

Anders Jahre var också en företagsman när det gällde fördelning av val- och valravsolja. Under 1930-talet startade han oljeraffinaderiet Sandar fabriker och Jahres kemiska fabriker.

Vetenskapliga insatser och hedersutmärkelser
Han instiftade 1953 Anders Jahres Fond till Vetenskapens främjande, och 1966 Anders Jahres Humanitära Stiftelse. Jahre promoverades 1961 som förste norrman till hedersdoktor vid Universitetet i Oslo, till erkännande av hans insatser för det vetenskapliga arbetet vid lärosätet. Jahre var även hedersdoktor vid Lunds universitet (1963) och hedersmedlem i bland annat Det Norske Videnskaps-Akademi och Det Norske Medisinske Selskap.

Andra utmärkelser och erkännanden
Han var kommendör, och senare kommendör med kraschan, av Sankt Olavs Orden. Han erhöll även en lång rad internationella erkännanden, bland annat genom utmärkelser och titlar hos danska Dannebrogsorden, svenska Vasaorden, finska Vita Rosen och Finlands Lejons orden, isländska falkorden, tyska republikens förtjänstorden, Brittiska Imperieorden och franska Hederslegionen.

Anders Jahre ägde Osbyholms slott i Skåne mellan åren 1939 och 1984.

Källor

Se även
A/S Kosmos

Personer inom Norges näringsliv under 1900-talet
Mottagare av Sankt Olavs orden
Hedersdoktorer vid universitetet i Oslo
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Personer från Sandefjords kommun
Födda 1891
Avlidna 1982
Män
Michael Bay

Michael Benjamin Bay, född 17 februari 1965 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk filmregissör och producent.

Efter att ha gjort reklamfilmer och musikvideor åt bland andra Meat Loaf, Lionel Richie och Tina Turner gjorde sig Bay sig känd genom att uteslutande göra långfilmer med stor budget och mycket specialeffekter, framförallt explosioner och snabb klippning, så kallade högkonceptsfilmer (High Concept Movies).

Genombrottet som regissör kom efter att han som skådespelare varit med i Michael Manns TV-serie Miami Vice. År 1995 fick Michael Bay genomföra filmprojektet Bad Boys (1995) vars framgång ökade de båda skådespelarna Will Smith och Martin Lawrences status och hans egen. Sedan dess har Bay regisserat flera spektakulära och framgångsrika Hollywood-filmer som gjorts, i tur och ordning: The Rock (1996), Armageddon (1998), Pearl Harbor (2001), Bad Boys II (2003), The Island (2005), Transformers (2007), Transformers: De besegrades hämnd (2009) och Transformers: Dark of the Moon (2011).

Hans filmbolag Platinum Dunes har också gjort ett flertal nyinspelningar, däribland The Amityville Horror (2005), The Hitcher (2007), Friday the 13th (2009) och A Nightmare on Elm Street (2010).

Bays sju långfilmer har enbart i USA spelat in en totalsumma om nästan 1,1 miljarder dollar, en summa som växer till 2,6 miljarder dollar sett till intäkter i hela världen. Det är belopp som gör Bay till en av Hollywoods mest inkomstbringande filmskapare genom alla tider (som en jämförelse kan nämnas att Bays regissörskollega Steven Spielberg under samma tid spelade in nio filmer med intäkter på totalt 3 miljarder dollar och Peter Jackson under motsvarande period gjort sex filmer som spelat in totalt 3,5 miljarder dollar).

Paramount Pictures skrev 2009 på ett avtal med Platinum Dunes. Som en del av detta anlitade Paramount Pictures och Nickelodeon producenterna Platinum Dunes för att producera en ny Turtlesfilm, och göra det till en reboot av filmserien som New Line Cinema startade 1990. Bay, Brad Fuller och Andrew Form skulle då samproducera med Galen Walker, Scott Mednick och Marina Norman.

Kritik 
Michael Bays filmer har varit framgångsrika publikmässigt, men ofta fått dålig kritik av recensenterna. Bland annat har han kritiserats för att lägga mer tid, pengar och engagemang på specialeffekter än manus, skådespelare och struktur. Transformers: De besegrades hämnd beskylldes även för rasistiska karaktärer.

Filmografi (i urval)

Regissör

Producent

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Födda 1965
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska filmregissörer
Män
Levande personer
Personer från Los Angeles
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Leevi and the Leavings

Leevi and the Leavings var ett finländskt rockband bildat 1978. Sångare och huvudsaklig både musik-och textförfattare i bandet var Gösta Sundqvist. Bandet gav ut flera hundra låtar men uppträdde bara en enda gång, under de finska eurovisionsuttagningarna 1981. Sista skivan gavs ut den 13 juni 2003. Den 15 augusti samma år avled Sundqvist i en hjärtattack. Han var då 46 år. De övriga tre bandmedlemmarna (Risto Paananen, Juha Karastie och Niklas Nylund) beslutade då att lägga ner bandet.

Leevi and the Leavings texter var ofta av tragikomisk natur och avhandlar bland annat ämnen som sexualitet, alkoholism, ensamhet och psykisk ohälsa.

Populära låtar är bland annat Mitä kuuluu, Marja-Leena?, Raparperitaivas, Unelmia ja toimistohommia, Poika nimeltä Päivi, Pohjois-Karjala, Teuvo, maanteiden kuningas, Vasara ja nauloja och Itkisitkö onnesta?.

Album 
 Suuteleminen kielletty (1980)
 Mies joka toi rock ’n’ rollin Suomeen (1981)
 Kadonnut laakso (1982)
 Raha ja rakkaus (1985)
 Perjantai 14. päivä (1986)
 Häntä koipien välissä (1988)
 Musiikkiluokka (1989)
 Varasteleva joulupukki (1990)
 Raparperitaivas (1991)
 Turkmenialainen tyttöystävä (1993)
 Rakkauden planeetta (1995)
 Käärmenäyttely (1996)
 Kerran elämässä (1998)
 Bulebule (2000)
 Onnen avaimet (2002)
 Hopeahääpäivä (2003)

Externa länkar 
 
 

Finländska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1978
Musikgrupper upplösta 2003
VFU

VFU är en förkortning för verksamhetsförlagd utbildning, och utgör en del av bland annat lärarutbildningarna vid högskolor och universitet. VFU innebär att studenten genomför handledd praktik på en tänkbar framtida arbetsplats. Omfattningen av verksamhetsförlagda kurser inom utbildningar som leder till förskollärar-, grundlärar-, ämneslärar- eller yrkeslärarexamen anges i Högskoleförordningens examensordning (30 hp). VFU ingår även i utbildningen till socionom på bland annat Linköpings, Uppsala och Stockholms universitet. VFU ingår även i utbildningen till läkare och sjuksköterska. I utbildningar som inte leder till lärarexamen specificeras omfattningen av VFU i respektive lärosätes utbildningsplan för det aktuella programmet. VFU är en del av VIL, verksamhetsintegrerat lärande som är ett begrepp inom vårdutbildningar. I utredningen "Polis i framtiden - polisutbildningen som högskoleutbildning" föreslås polisstuderandes aspiranttjänstgöring i framtiden ersättas med VFU. I Läkarutbildningsutredningen föreslår VFU ersättas av VIL. Inom vården finns även LIA, lärande i arbete för den som studerar på yrkeshögskola, samt APL, arbetsplatsförlagt lärande för den som studerar på gymnasiet eller vuxenutbildning.

Högskolan Kristianstad har utvecklat "Kristianstadsmodellen" som innebär att varje utbildning som Högskolan Kristianstad ger på grundnivå, oavsett ämnesområde, innehåller VFU.

Källor

Academica
Marija Zubova

Marija Vojnovna Zubova (Мария Воиновна Зубова), född 1749 (?), död 1799 i Sankt Petersburg, var en rysk tonsättare och konsertsångare. Hon var känd i sin samtid för sina folkvisor. 

Hon var dotter till viceamiral V. Ja Rimskij-Korsakov och gift med A. Zubov, som var guvernör i Kursk. Zubov skrev poem och är särskilt känd för sin sång "Exp" Novikova. Många av hennes verk publicerades i den andra delen av en sångsamling av Novikov-Tjulkov (1770). Hon var känd som en skicklig sångare och framförde folksång vid privata konserter och soirer. MN Makarova beskrev henne som "Den bästa sångerskan i början av Katarina II:s regeringstid". En sång som tillskrevs henne 1791 var dock möjligen en gammal folksång utan egentlig författare. Hon översatte också sång från franska till ryska, men de kvarstod opublicerade. I ett brev från FV Rostoptjin till SR Vorontsov 9 October 1799, strax efter hennes död, beskrevs hon som "en intelligent och behaglig kvinna i stil med Merteuil" från romanen Les Liaisons Dangereuses av Choderlos de Laclos.

Källor 
 Denna artikel är helt eller delvis baserad på dess motsvarighet i rysk-språkiga wikipedia

Ryska kompositörer
Födda 1749
Avlidna 1799
Kvinnor
Ryska sångare under 1700-talet
Ryska musiker under 1700-talet
Maria Narysjkina

Maria Antonovna Narysjkina (, ), född 1779, död 1854, var en polsk adelsdam, mätress åt tsar Alexander I av Ryssland från 1799 till 1818.

Dotter till den polske fursten Antoni Stanisław Czetwertyński-Światopełk och 1795 gift med den ryske hovmästaren Dmitrij Lvovitj Narysjkin. Från 1799 hade hon en kärleksrelation med storfurst Alexander, som blev tsar 1801. Förhållandet utspelades med makens godkännande och hon var även omtyckt av Alexanders familj, förutom av Alexanders fru. 

Narysjkina beskrivs som fascinerande och mycket tilldragande och charmfull, med en förmåga att fånga människors uppmärksamhet, och kallades "Nordens Aspasia". År 1803 gjorde hon ett försök att få Alexander att skilja sig och gifta sig med henne, men misslyckades. Hon följde med honom till Wienkongressen 1814. Förhållandet gav då tsaren dålig publicitet. Vid samma tid hade Alexander även en relation med Varvara Turkestanova. År 1818 gick Alexander I med på att avsluta relationen med Narysjkina av religiösa skäl, trots att han fortsatte relationen med Varvara Turkestanova. Han fortsatte dock att omnämna henne som sin verkliga familj.         

Hon hade tre barn : 
 Zenaida Narysjkina (18 maj 1810).
 Sophia Narysjkina (1808 - 18 juni 1824).
 Emanuel Narysjkin (30 juni 1813 - 31 december 1901).
Sophia var hennes barn med Alexander, vilket möjligen även Emanuel, som inte erkändes av maken, var.

Källor 
 Artikeln är helt eller delvis byggd på dess motsvarighet på tyskspråkiga Wikipedia

Noter 

Mätresser
Personer i Ryssland under 1700-talet
Personer i Ryssland under 1800-talet
Kvinnor
Födda 1779
Avlidna 1854
Marie von Stedingk

Maria "Marie" Fredrica von Stedingk, född 31 oktober 1799 i Sankt Petersburg, död 15 juni 1868 i Stockholm, var en svensk tonsättare och hovfunktionär.

Biografi
Marie Stedingk var dotter till fältmarskalken greve Curt von Stedingk och Ulrika Fredrika Ekström. Hennes mor var hushållerska hos hennes far, och föräldrarna gifte sig först fem år efter hennes födelse, vilket gjorde Maria Fredrica illegitim, något som var en ovanlig situation inom adeln. 

Liksom sina syskon fick hon en hög bildning, eftersom hennes föräldrar ansåg utbildning viktig för alla sina barn oavsett kön, och undervisades av privatlärare.   

Hon var hovfröken hos drottning Desideria 1823–1860.  Hon dog ogift, men ska enligt ryktet ha haft älskare. Fritz von Dardel nämner henne i samband med en sällskapslek år 1840, där han blivit utmanad att kyssa handen på den mest koketta kvinnan i rummet och då valde henne: 
"Jag kände henne helt litet och visste blott, att hon ansågs tämligen älskogslysten, fast hon redan öfverskridit den ålder, då man gör eröfringar. 'Jag har vändt mig till eder, min fröken', förklarade jag, 'emedan jag hört er kvickhet prisas och därför antog, att ni bättre än någon annan skulle upptaga skämtet'".

Till von Stedingks kompositioner hör Nocturne för melodiinstrument (upptecknad av Mathilda Berwald). Mathilda d'Orozco tillägnade henne Sex Sånger för Piano (1842).

Verk
Nocturne för melodiinstrument

Referenser

Noter

Övriga källor 
Maria Fredrica von Stedingk på Levande musikarv

 Curt von Stedingk i Svenskt biografiskt lexikon (Band 33, 2007-2011) (art av Göran Norrby) 
 Wilhelm Swalin: Bidrag till kongl. maj:ts hofs personalhistoria under det senaste ..., Volym 1

Svenska grevinnor
Svenska klassiska kompositörer under 1800-talet
Födda 1799
Kvinnor
Svenska hovfröknar
Avlidna 1868
Svenska musiker under 1800-talet
Karl XIV Johans hov
Desiderias hovstat
Ätten von Stedingk