kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Amesbury

Amesbury () är en stad och civil parish i grevskapet Wiltshire i södra England. Staden ligger i enhetskommunen Wiltshire vid floden Avon, cirka 11,5 kilometer norr om Salisbury. Tätorten (built-up area) hade  invånare vid folkräkningen år . I närheten av staden ligger monumentet Stonehenge.

Den grundades år 979, även om det sedan tidigare fanns ett nunnekloster på platsen. Amesbury nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Amblesberie/Ambresberie. På kartor från 1600-talet hette platsen Ambersbury. Det har föreslagits att staden har namngetts efter Ambrosius Aurelianus, ledaren för det romersk-brittiska försvaret mot saxarnas invasion på 400-talet. Amesbury är också förknippat med legenden om Kung Arthur. Det nunnekloster till vilket Guinevere drog sig tillbaka sägs vara det i Amesbury.

Någon kilometer väster om staden ligger ett dolt fort, numera överväxt med skog. Lokalt är platsen känd som Vespasianus' lägerplats (efter den romerska generalen, senare kejsaren, vars fälttåg gick genom detta område). Den har ännu inte blivit utgrävd.

År 2002 upptäcktes i Amesbury den rikaste begravningsplatsen från bronsåldern som hittills hittats i Storbritannien. Den innehöll kvarlevorna av två män av aristokratisk rang tillsammans med över 100 föremål, bland annat pilspetsar, kopparknivar och det tidigaste bearbetade guldet i landet. Mannen i den rikaste graven har blivit känd som "Amesbury Archer".

Referenser

Externa länkar 

Orter i Wiltshire
Civil parishes i Wiltshire
Platser omnämnda i Domesday Book
Musikåret 1879



Händelser
1 januari – Johannes Brahms Violinkonsert i D-dur uruppförs i Leipzig med Joseph Joachim som solist och tonsättaren som dirigent.
29 mars – Tjajkovskijs opera  Eugen Onegin har urpremiär i Moskva.
31 december – Gilbert & Sullivan operakomedi The Pirates of Penzance har premiär i New York.
okänt datum – Engelbert Humperdinck erhåller det första Mendelssohnpriset.

Födda
27 januari – Sven Körling, svensk musikdirektör och kompositör av barnvisor och skolsånger.
9 februari – Natanael Berg, svensk tonsättare och musikadministratör.
11 februari – Jean Gilbert, tysk tonsättare.
26 februari – Frank Bridge, engelsk tonsättare.
6 juni – Adolf Wiklund, svensk tonsättare.
13 juni – Maria Gay, spansk operasångare (sopran).
28 juni – Sigurd von Koch, svensk, målare, diktare, kompositör och pianist.
5 juli – Philippe Gaubert, fransk flöjtist, dirigent och tonsättare.
9 juli – Ottorino Respighi, italiensk tonsättare.
22 juli – Gustaf Hjalmar Heintze, svensk organist och pianopedagog.
13 augusti – John Ireland, engelsk tonsättare.
31 augusti – Alma Mahler, österrikisk tonsättare och konstnär.
12 september – Gottfrid Salwén, svensk läkare, författare och tonsättare.
27 september – Cyril Scott, engelsk tonsättare.
7 oktober – Joe Hill, (eg. Joel Hägglund), svenskfödd diktare, sångare och fackföreningsman.
21 oktober – Joseph Canteloube, fransk kompositör, musikolog och författare.
29 november – Jacob Gade, dansk tonsättare
7 december – Rudolf Friml, amerikansk tonsättare
19 december – Otto Olsson, svensk organist och tonsättare.

Avlidna
9 april – Ernst Richter, 68, tysk musikteoretiker och musiker.
27 maj – Eduard Schön, 54, österrikisk tonsättarekänd under pseudonymen E.S. Engelsberg.
3 juni – Frances Ridley Havergal, 42, engelsk lärare, författare och psalmdiktare.
27 augusti – Henriette Nissen-Saloman, 60, svensk operasångare (mezzosopran) och sångpedagog.
12 september – Peter Heise, 49, dansk tonsättare.
14 oktober – Karl Anton Eckert, 58, tysk tonsättare och dirigent.
30 november – August Bournonville, 74, dansk balettdansör, koreograf och balettchef.
okänt datum – Gustave Satter, 47, österrikisk pianist och tonsättare.

Externa länkar
Succuba

Succuba (latin, latinsk plural succubæ) är enligt folktro ända från medeltiden en demon eller övernaturligt väsen av kvinnligt kön som kommer till män, ofta munkar, i sömnen och förför och har samlag med dem. Den manliga motsvarigheten är incubus. Succubi omtalas bland annat i Häxhammaren från 1400-talet, den mest inflytelserika instruktionsboken för häxjakt, och i legenderna om den helige Antonius frestelser. Den svenska tron på mara har ofta inslag av liknande art.

I modernare tider så behöver inte en succuba komma i drömmarna och avbildas ofta som en mycket attraktiv förförerska, medan i äldre tid så avbildades en succuba i allmänhet som skrämmande och demonisk. 

Enligt Häxhammaren så kunde en succubi samla säd från män som sedan en incubi kunde använda för att befrukta kvinnor, vilket förklarar hur demoner kunde avla barn. Dessa barn blev mer mottagliga för påverkan av demoner.

Källor

Demoner
Incubus

För det amerikanska rockbandet, se Incubus (musikgrupp)

Incubus (latin, av verbet incubo, incubare 'ligga eller sova hos eller på', 'uppehålla sig, bevaka' med mera; latinsk plural incubi) är i viss folktro en demon som i form av en man förför kvinnor, helst nunnor. Böcker om häxeri från 1500-talet nämner dessa oftare än den kvinnliga motsvarigheten succubor. Om man hade haft sex med ett skogsrå kunde det ha varit en succuba. Den behöll då mannens säd och förvandlade sig till en incubus. Sedan förförde den en kvinna och hade sex med henne. Barnet blev då missbildat.

Tron på succuba och incubus kan jämföras med den nordiska folktrons mara.

Hos de gamla romarna var incubus en folkbenämning på skogsguden Faunus (Silvanus), eftersom man trodde, att denne nattetid besökte kvinnor och även plågade dem med hemska drömmar. Enligt medeltidens folktro kunde djävlar stundom ha köttsligt umgänge med människorna och avla barn med dem. Sådana demoner spelade en viktig roll i häxeriprocesserna. De hette på teologernas språk incubi och succubi. De omnämns i bland annat påve Innocentius VIII:s bulla av 5 december 1484 ("Ad futuram rei memoriam"), och även Martin Luther talar om dem på flera ställen i sina "Tischreden".

Källor

Demoner
Lycko-Hans

Lycko-Hans är en saga hos Bröderna Grimm om en man som efter sju års tjänst som lön får en guldklimp lika stor som hans huvud. På vägen hem byter han bort den mot sämre och sämre ting, i tur och ordning mot en häst, en ko, en gris, en gås, en slipsten plus en vanlig sten. Vid varje byte tror han sig göra en god affär eftersom varje byte gör att han känner sig mer och mer lättad. Till sist tappar han ner de två stenarna i en brunn och utropar då att han inte tror att det finns någon lyckligare människan än han under solen. Med lätt hjärta och befriad från alla tyngder vandrar han hem till sin mor.

Bröderna Grimms sagor
Tyskspråkig litteratur
Lykurgos (Thrakien)

Lykurgos var i grekisk mytologi en kung över edonerna i Thrakien, som sedan han förgripit sig på guden Dionysos och hans följe slogs med blindhet av Zeus och kort därefter dödades. Enligt en annan saga hemsöktes hans land av missväxt, och Lykurgos själv förföll i vansinne. Detta drev honom att döda sin egen son, då han trodde sig hugga av en vinranka. Då missväxten fortfor förde edonerna honom till berget Pangaion, där han sönderslets av vilda hästar eller av pantrar.

Källor

Externa länkar 

Personer i grekisk mytologi
Musikåret 1877



Händelser
16 december – Anton Bruckners Symfoni nr 3 uruppförs i Wien.
24 december – Thomas Edison tar patent på fonografen. 
okänt datum – Thomas Edison uppfinner fonografen, den första möjligheten att bevara inspelad sång och instrumentalmusik till eftervärlden.

Födda
27 juli – Ernst von Dohnányi, ungersk tonsättare.
25 augusti – Svea Textorius, svensk skådespelare och sångare.

Avlidna
1 januari – Julie Berwald, 54, svensk operasångerska.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Musikåret 1878



Händelser 
19 februari – Thomas Edison beviljas amerikansk patent på fonografen. 
18 april – Thomas Edison demonstrerar cylinderfonografen i Washington, DC, USA.

Födda 
28 januari – Walter Kollo, tysk tonsättare.
16 februari – Selim Palmgren, finländsk tonsättare.
28 oktober – Conrado del Campo, spansk tonsättare.

Avlidna 
23 augusti – Adolf Fredrik Lindblad, 77, svensk tonsättare.
8 oktober – Caroline Ridderstolpe, 85, svensk tonsättare och sångare.

Klassisk musik 
Josef Rheinberger – Mässa i Ess-dur (Cantus Missæ) för dubbelkör, op. 109; Orgelsonat nr 5 i fiss-moll, op. 111; Trio för piano och stråkar nr 2 i A-dur, op. 112; Pianokvintett i C-dur, op. 114
Bernhard Scholz – Stråkkvintett, op. 47

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Musikåret 1875



Händelser

Mars
3 mars – Georges Bizets opera Carmen, med libretto och sångtexter av Henri Meilhac och Ludovic Halévy uruppförs i Paris, Frankrike.
25 oktober – Tjajkovskijs Pianokonsert nr 1 uruppförs i Boston, Massachusetts med Hans von Bülow som solist.

Födda
8 januari – Sara Cahier, amerikansk operasångare (alt).
11 januari – Reinhold Glière, rysk tonsättare.
2 februari – Fritz Kreisler, österrikisk violinist och tonsättare.
7 februari – Erkki Melartin, finländsk tonsättare.
8 februari – Georgette Leblanc, fransk skådespelare, sångare och författare.
11 februari – Sara Wennerberg-Reuter, svensk organist och tonsättare.
26 februari – Richard Wetz, tysk dirigent och tonsättare.
 28 februari – Viliam Figuš-Bystrý, slovakisk tonsättare.
7 mars – Maurice Ravel, fransk pianist och kompositör.
4 april – Pierre Monteux, fransk dirigent.
5 april – Mistinguett, fransk sångare och dansare.
4 augusti – Manolita de Anduaga, svensk konsertpianist och tonsättare.
9 augusti
Albert W. Ketèlbey, engelsk tonsättare.
Reynaldo Hahn, fransk tonsättare.
15 augusti – Samuel Coleridge-Taylor, engelsk tonsättare.
22 september – Mikalojus Konstantinas Čiurlionis (död 1911), litauisk konstnär och kompositör.
9 november – Helge Kihlberg, svensk dansare och skådespelare.

Avlidna
25 januari – Leopold Jansa, 79, böhmisk-österrikisk violinist och tonsättare.
1 februari – William Sterndale Bennett, 58, brittisk tonsättare.
8 februari – Per Ulrik Stenhammar, 45, svensk arkitekt och tonsättare.
23 februari – Louise Michaëli, 44, svensk operasångare.
15 mars – Christian Julius Hansen, 60, dansk musiker.
17 mars – Ferdinand Laub, 43, tjeckisk violinist.
19 mars – Jean-Baptiste Vuillaume, 76, fransk violinbyggare.
3 juni – Georges Bizet, 36, fransk tonsättare.
15 juni – Johan Peter Cronhamn, 72, svensk musiker och tonsättare.
15 september – Louise Farrenc, 71, fransk kompositör och pianist.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Musikåret 1876



Händelser
24 februari – Edvard Griegs musik för Henrik Ibsens drama Peer Gynt har urpremiär.
16 augusti – Richard Wagners opera Siegfried har urpremiär i Bayreuth.
14 oktober – Johan Svendsens andra symfoni uruppförs i Oslo.

Födda
12 januari – Ermanno Wolf-Ferrari, italiensk tonsättare.
29 januari – Emile Stiebel, svensk operasångare och skådespelare.
28 februari – John Alden Carpenter, amerikansk tonsättare.
6 maj – Astri Andersen, svensk pianist.
2 juni – Hakon Børresen, dansk tonsättare.
14 november – Hermann Ludwig Blankenburg, tysk kompositör av marschmusik.
23 november – Manuel de Falla, spansk tonsättare.

Avlidna
10 februari – August Söderman, 43, svensk tonsättare.

Externa länkar
Musikåret 1873



Händelser
18 januari – Kungliga Operan firar hundraårsjubileum med ett uppförande av Johann Gottlieb Naumanns opera Gustav Vasa.
 26 oktober – Anton Bruckners Symfoni nr 2'' uruppförs i Wien.

Födda
2 februari – Leo Fall, österrikisk tonsättare.
13 februari – Fjodor Sjaljapin, rysk operasångare (bas).
25 februari – Enrico Caruso, italiensk operasångare (tenor).
19 mars – Max Reger, tysk tonsättare.
1 april – Sergej Rachmaninov, rysk tonsättare.
5 april – Gerda Fleetwood, svensk sångare, sångpedagog och tonsättare.
1 juni – Carl Barcklind, svensk skådespelare, manusförfattare, operettsångare och regissör.
18 augusti – Otto Harbach, amerikansk journalist, sångtextförfattare och manusförfattare.
28 augusti – Svante Sjöberg, svensk dirigent och tonsättare.
21 september – Papa Jack Laine, amerikansk musiker och orkesterledare.
23 oktober – Ricardo Villa, spansk musiker och tonsättare.
16 november – W.C. Handy, amerikansk blueskompositör.
14 december – Joseph Jongen, belgisk tonsättare och organist.

Avlidna
28 januari – Henry Hugo Pierson, 57, engelsk-tysk tonsättare.
14 februari – Charles Samuel Bovy-Lysberg, 51, schweizisk tonsättare och pianist..
17 april – Eduard d’Aubert, 59, tysk-svensk violinist.
18 april – Carl Fredrik Ullman, 63, svensk tonsättare.
29 april – Oscar de Wahl, 40, svensk kompositör och arrangör.
19 juli – Ferdinand David, 63, tysk violinist och violinlärare.
6 oktober – Friedrich Wieck, 88, tysk pianist.
11 november – Carl Arnold, 79, norsk pianist, organist, dirigent och tonsättare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Musikåret 1872



Händelser
8 februari – Giuseppe Verdis opera Aida har Italienpremiär

Födda
6 januari – Aleksandr Skrjabin, rysk tonsättare.
11 januari – Paul Graener, tysk tonsättare.
6 mars – Paul Juon, rysk ronsättare.
19 mars – Sergej Djagilev, rysk balettchef och impressario.
28 april – Otto Hultner, svensk tonsättare, violinist och trumpetare.
29 april – Eyvind Alnæs, norsk tonsättare.
1 maj – Hugo Alfvén, svensk tonsättare.
11 juli – Nils Malmberg, svensk militärmusiker och tonsättare.
18 juli – Julius Fučík, tjeckisk tonsättare.
20 juli – Déodat de Séverac, fransk tonsättare.
21 september – Albert Löfgren, svensk klarinettist, kompositör och arrangör.
12 oktober – Ralph Vaughan Williams, engelsk tonsättare.
4 november – Wilhelm Lundgren, svensk musikpedagog, violinist, tonsättare och kördirigent.
29 november – Anna von Mildenburg, tysk sopran.
8 december – Josef Eriksson, svensk tonsättare.
20 december – Lorenzo Perosi, italiensk tonsättare.
27 december – Georg Høeberg, dansk tonsättare.

Avlidna
19 mars – Johan van Boom, 65, svensk-nederländsk musiker och tonsättare.
22 mars – Carolina Bock, 79, svensk balettdansös, skådespelare och sångare.
3 april – Henriette Widerberg, 75, svensk operasångare (sopran).
15 maj – Thomas Hastings, 87, amerikansk kyrkomusiker, musikpedagog, tonsättare och psalmförfattare.
26 juli – Michele Carafa de Colobrano, 84, italiensk kompositör. 
4 augusti – Wilhelm Wieprecht, 69, tysk tonsättare och musiker.
11 augusti – Lowell Mason, 80, amerikansk tonsättare.
21 november – Torgeir Augundsson (”Myllarguten”), 71, norsk spelman.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Musikåret 1871



Händelser
24 december – Giuseppe Verdis opera Aida har premiär i Kairo, Egypten, uppskjuten från januari på grund av fransk-preussiska kriget

Födda
7 februari – Wilhelm Stenhammar, svensk tonsättare.
11 mars – Patrik Gyllenhammar, svensk tonsättare.
21 mars – Ivar Widéen, svensk kyrkomusiker och tonsättare.
21 april – Leo Blech, tysk tonsättare och dirigent.
5 maj – Alberto Cametti, italiensk tonsättare, organist och musikhistoriker.
23 maj – Sigurd Lie, norsk tonsättare.
22 juni – Karin Lönegren, svensk pianist, musikpedagog och tonsättare.
16 augusti – Zakaria Paliashvili, georgisk kompositör.
30 september – Ruben Liljefors, svensk tonsättare och dirigent.
20 december – Henry Kimball Hadley, amerikansk tonsättare.
29 december – Hilda Sundhammar, svensk tonsättare.

Avlidna
24 januari – Fredrik Eimele, 66, finlandssvensk filolog, musikforskare och tonsättare.
1 februari – Aleksandr Serov, 51, rysk tonsättare.
11 februari – Filippo Taglioni, 93, italiensk dansare och koreograf.
12 mars – Conrad Rudolf af Uhr, 51, svensk musiker.
26 mars – François-Joseph Fétis, 87, belgisk tonsättare och musikvetare.
27 april – Sigismund Thalberg, 59, österrikisk pianist, pianopedagog och tonsättare.
13 maj – Daniel Francois Esprit Auber, 89, fransk tonsättare.
26 maj – Aimé Maillart, 54, fransk operakompositör.
17 juli – Carl Tausig, 29, polsk-tysk pianist.
20 juli – François Delsarte, 59, fransk sångare och sångpedagog.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Musikåret 1870



Händelser
6 januari – Musikverein öppnar i Wien.
16 mars – Pjotr Tjajkovskijs verk Romeo och Julia har urpremiär i Moskva.
26 juni – Richard Wagners opera Valkyrian har urpremiär i München.
4 september – Symfoni nr 2 i f-moll, op. 36 av Max Bruch uruppförs

Opera
Antonín Dvořák – Alfred med libretto av Karl Theodor Körner (urpremiär först 1938 i Olomouc)

Födda
20 januari – Guillaume Lekeu, belgisk tonsättare.
22 januari – Charles Tournemire, fransk tonsättare och organist.
30 januari – Rudolf Louis, tysk musikskriftställare och musikkritiker.
13 februari – Leopold Godowsky, polsk-amerikansk pianist och tonsättare.
6 mars – Oscar Straus, österrikisk tonsättare.
30 april – Franz Lehár, österrikisk tonsättare.
28 september – Florent Schmitt, fransk tonsättare.
8 oktober – Louis Vierne, fransk tonsättare och organist.
19 november – Ruth Almén, svensk tonsättare, pianist, barnboksförfattare och poet.
30 november – Cecil Forsyth, engelsk tonsättare och musikvetare.
1 december – Oscar Sandberg, svensk tonsättare och organist.
5 december – Vítězslav Novák, tjeckisk tonsättare

Avlidna
7 januari (?) – Carl Schwencke, 72, tysk pianist och tonsättare.
26 januari – Cesare Pugni, 67, italiensk tonsättare.
10 mars – Ignaz Moscheles, 75, tjeckisk tonsättare och pianist.
16 mars – Theodor Oesten, 56, tysk tonsättare.
8 april – Charles-Auguste de Bériot, 68, belgisk violinist.
9 juni – Erik Drake, 82, svensk musikteoretiker, musikpedagog och tonsättare.
22 juli – Josef Strauss, 42, österrikisk tonsättare.
16 augusti – Edmond Passy, 80, svensk pianist och tonsättare.
20 oktober – Michael William Balfe, 63, brittisk operakompositör.
23 november  – Giuseppina Bozzachi, 17, italiensk ballerina.
17 december  – Saverio Mercadante, 75, italiensk tonsättare.
28 december – Aleksej Lvov, 72, rysk tonsättare och violinist.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Ireen von Wachenfeldt

Gunhild Birgitta Irene (Ireen) von Wachenfeldt, född Byfeldt den 6 december 1950 i Degerfors, är en svensk feminist, politiker och tidigare ordförande i Riksorganisationen för kvinnojourer och tjejjourer i Sverige (ROKS). Hon har även varit ordförande i Vänsterpartiet i Karlskoga kommun, ledamot i kommunfullmäktige, ledamot i barn- och ungdomsnämnden 1991–2001, ersättare i samma nämnd 2001–2002, samt ersättare i kommunstyrelsen 1999–2002.

Hon blev rikskänd för första gången på 1990-talet som "den nakna lärarinnan vid Kristinehamns folkhögskola", då hon under en lektion klädde av sig naken, vilket ledde till att folkhögskolan avskedade henne. Avskedandet ledde till en process i Arbetsdomstolen som Wachenfeldt vann men hon fick inte tillbaka sin projektanställning. Efter avskedandet medverkade hon i Renée Nybergs TV-program där hon förklarade sin undervisningsmetod. 

Ireen von Wachenfeldt kritiserades hårt efter en rad kontroversiella uttalanden i TV-reportaget Könskriget som sändes i SVT:s Dokument inifrån våren 2005, framför allt för att hon citerade SCUM-manifestet av Valerie Solanas som liknade män vid djur.  Ireen von Wachenfeldt har senare tagit avstånd från denna liknelse. Ursäkten tog hon dock tillbaka senare: "Jag skulle ha sagt att män är värre än djur. En del våldsamma män kan till och med njuta av kvinnors lidande. Det gör inte djuren". 

Den 6 juli 2005 tillkännagav von Wachenfeldt sin avgång från ordförandeposten i ROKS.

Hon har fem barn och är gift med kyrkoherde Kenneth von Wachenfeldt, 
som tillhör en icke-adlig gren av släkten von Wachenfeldt.

Bibliografi
Den Goda, den Onda... i media,  (2007

Se även
von Wachenfeldt

Referenser

Noter

Födda 1950
Svenska feminister
Svenska vänsterpartister
Personer från Degerfors
Kvinnor
Levande personer
Dokument inifrån

Dokument inifrån är ett svenskt TV-program i SVT, som visar granskande dokumentärprogram med fokus på inrikesfrågor. Programmet hade premiär den 9 september 1998.

Uppmärksammade reportage i urval

Se även 
 Uppdrag granskning
 Dokument utifrån

Referenser

Noter

Externa länkar
 Officiell webbsida på SVT:s webbplats

Samhällsprogram i Sveriges Television
Kristallenvinnare 2012
Kristallenvinnare 2014
Kristallenvinnare 2016
Kristallenvinnare 2017
Kristallenvinnare 2020
Staggered grips-metoden

Staggered grips-metoden är en träningsmetod som går att använda i många övningar och tillsammans med andra metoder. Metoden går ut på att använda olika grepp i ett och samma set. Syftet med denna metod är att belasta muskeln från olika vinklar och på det viset påverka djupet av dess olika infästningar. Om man skärskådar exempelvis pectoralis major kan man konstatera att denna muskel påbörjar sin infästning strax innanför axeln, men slutar i centrum av bröstkorgen. Det anses att dess olika infästningar tar hand om de olika vinklarna, även om hela dess infästning fungerar som mer eller mindre en synergist. Att isolera en del av infästning är i stort sett omöjligt, om man inte använder lokalbedövning, och är inte meningen med denna metod. Samma resultat kan åstadkommas genom en kombination av olika övningar, men det är svårt om man inte har exklusiv tillgång till alla redskapen.

Lämpliga övningar
Bänkpress
Militärpress
Kabelrodd
Marklyft

Träningsmetoder
Giant set-metoden

Giant set-metoden är en träningsmetod som även finns i varianterna superset- och triset-metoderna. Då giant set-metoden används så skall fyra eller fler övningar väljas från samma muskelgrupp, men i olika vinklar, eller från helt olika muskelgrupper. Att välja ut muskelgrupper med dess antagonister fungerar utmärkt i denna metod. Denna metods hela princip bygger på att inte vila mellan varje set utan gå över på nästa övning omedelbart. Giant set och triset är mycket krävande metoder.  Triset-metoden är ganska lika men då handlar det om bara tre övningar.

Superset
Om man till exempel väljer de två överarmsövningarna, exempelvis skivstångscurl och liggande tricepspress, och använder dem i superset-metoden så blir upplägget följande: man utför så många reps skivstångscurl som är möjligt och byter sedan till liggande tricepspress utan att alls vila. Detta upprepas tre till fem gånger, först därefter följt av vila. Om just dessa övningar används så blir detta ett superset i kombination med antagonistmetoden, men används andra så förblir det endast ett superset.

Träningsmetoder
Styrketräningsövning

Övning inom styrketräning betyder att en muskelgrupp har genomfört ett rörelsemönster enligt en viss träningsmetod med ett förutbestämt antal set. Oavsett om en viss variation utförs gällande vinklar anses det vara en annan övning, även om samma muskelgrupp tränas. När det gäller staggered grips-metoden är vinklarna, så att säga, i muskelns längdriktning och räknas då inte som övningar. Det finns både rena styrkeövningar som utförs långsamt och pulsövningar som bör utföras snabbt. I styrkeövningar är det viktigt att träna muskelns fulla längd.

Övningar kan delas in i ett antal grundgrupper gällande utrustning, och i detta fallet görs indelning på följande sätt: 
Hantel
Skivstång
Träningsmaskin

Övningar
Dessa övningar används med fördel i olika träningsprogram, som finns i ett antal varianter, eller var och en för sig.

 
Styrketräning
Trapezius

Trapezius, (latin Musculus trapezius), är en muskel som sitter i ryggens övre del, eller i den övre delen av bröstryggen. Den brukar även kallas kappmuskeln då den så att säga håller upp kappan. Den här muskeln är en förhållandevis stark muskel och tar hand om axelns positionering uppåt, bakåt och även snett ner bakåt. Ett par antagonister till denna muskel är Serratus anterior och Pectoralis major.

Styrketräning 
Normalt sett brukar denna muskel fungera som en synergist till andra muskler då övningar utförs. Det finns ett fåtal isolerande övningar för just denna muskel, men då den är så relativt stark är det väldigt få som vill isolera denna muskel vid träning. En benämning på överdriven utveckling av denna muskel brukar kallas tjurnacke, men extra träning av denna muskel kan vara av intresse för exempelvis brottare.

Isolerande övningar 
Axelrullning
Kabelrodd med raka armar
Shrugs
Rack Pulls

Synergistövningar 
Marklyft
Kabelrodd
Hantellyft åt sidan

Styrketräning
Skelettmuskler
Ryggen
Axeln
Viksmon

Viksmon är en by i Graninge distrikt (Graninge socken) i Sollefteå kommun i Västernorrlands län (Ångermanland). SCB avgränsade och namnsatta en småort mellan 1990 och 2020 med namnet Viksmon och Märraviken som omfattar bebyggelse både i Viksmon och i den angränsande byn Märraviken.

Noter

Orter i Sollefteå kommun
Tidigare småorter i Sverige