kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fire-tumme

Fire-tumme (även kallat Nintendo-tumme) är svullnad eller blåsa på tummen, på grund av flitigt TV- eller datorspelande. Ordet syftar på den så kallade 'fire-knappen', den enda knappen på äldre handkontroller och styrspakar. Lite slarvigt används uttrycket för att beteckna alla fingrars spelrelaterade skador. I massmedia har Nintendo-tumme jämförts med SMS-tumme.

Fire-tumme orsakades ofta av spel med element av snabbt knapptryckande. Det kanske värsta exemplet är vissa sportspel där spelkaraktären presterade bättre ju snabbare man tryckte. Viljan att slå sina vänners rekord kunde för många överväga den fysiska smärtan och fingerskadorna upplevdes av många spelare som idrottsskador. Shoot 'em up-spel som inte tillämpade auto-fire skördade även de sina tummoffer. Något som bidrog till problematiken var att de tidiga handkontrollerna inte var speciellt ergonomiska, handkontrollen till NES var exempelvis helt fyrkantig. En annan styrspak med mycket stumma knappar, som var direkt skadliga för tummen var TAC-2.

Sedan mitten av 1990-talet har spelen tenderat till att bli mer avancerade och använda sig av fler knappar vilket lett till att problemen med fire-tumme minskat. Det officiella OS-spelet Athens 2004 visade dock att det är snabb knapptryckning som är det naturligaste sättet att efterlikna snabb muskelprestation.

Alternativa skador
 För att kunna trycka ännu snabbare än man kan med tummen gnuggade vissa spelare sina knogar (eller ett föremål, till exempel en penna) över knappen på kontrollen. Detta medförde självklart en liknande skada men på en annan del av fingret.
 Nintendos bärbara konsol Nintendo DS innehåller en pekskärm, vilket i vissa spel används för analogliknande styrning med tummen. Detta kan i längden leda till en ny typ av firetumme, som snarare bygger på långvarig spänning i stället för snabbt tryckande.

Se även
 Musarm
 Belastningsskada

Referenser 

Datorspelstermer
Handen
Orakel

Orakel (av latin orare, tala, således egentligen en plats där det talas, det vill säga där gudomen låter göra sin röst hörd) är i grekisk och romersk mytologi vissa tempel och heliga platser, där man av en viss gudomlighet kunde erhålla råd och upplysningar. Mest berömt var Apollons orakel i Delfi. Orakel betecknade även gudomens svårtolkade, ofta dunkla och mångtydiga svar. 

I äldre tider hade oraklen högt anseende, rådfrågades vid viktiga tillfällen och hade stort inflytande på både stater och enskilda individers liv. Det är sannolikt att de, under ledning av kvalificerade präster i samarbete med andra framstående och visa män, ofta bidrog med välgjorda råd. 

Gudasvaren förmedlades vanligtvis genom orakeltemplens anställda präster, men metoderna hur man fick svar varierade. I många fall skedde detta genom sakkunnig tydning av yttre tecken, till exempel i Dodona där man iakttog trädens susande i den heliga lunden. Gudarnas vilja kunde också tolkas genom undersökning av offerdjurens inälvor eller andra tecken som framträdde under offerceremonier, vilket tillämpades vid Zeusoraklet i Olympia.

I vissa fall var orakelsvar resultatet av direkt inspiration hos en mänsklig individ. Detta berodde antagligen oftast på lokala förhållanden, där vattnet från vissa källor eller ångor som steg upp ur marken kunde framkalla extatiska tillstånd. Detta fenomen var särskilt känt vid oraklet i Delfi, men förekom även vid flera andra orakel.

Det fanns även "döds"- och "drömorakel" där offer och besvärjelser användes för att kalla på de avlidnas själar och få önskade upplysningar, ofta i form av drömmar. Ett exempel var "Trofonios håla" vid Lebadeia i Beotien. Dessa orakel var oftast helgade till någon av forntidens visa siare.

De viktigaste romerska och italiska oraklen var Sibyllaoraklen i Cumae och Tibur samt lottningsoraklen (sortes) i Cære och Praeneste, där gudomliga svar erhölls genom lottdragning med små stavar vilka hade inskurna tecken. Det var särskilda prästkollegier som ombesörjde teckentydningarna.

Antika orakel fanns även i Egypten, särskilt det berömda Zeus-Ammons-oraklet beläget i den libyska öknen.

Orakelsvaren var ofta svårtolkade med dunkla och mångtydiga svar, delvis på grund av det osäkra utfallet. Oraklen var starkt kopplade till den gamla gudatron. Efter dess förfall förlorade oraklen i anseende vilket även påverkades av prästernas egenintresse och mottaglighet för mutor. Genom ett påbud av kejsar Theodosius den store (död 395) upphävdes de hedniska orakeltemplen. 

Inrättningar med liknande funktioner som de ovan beskrivna oraklen, har funnits i de flesta forntida kulturer.

Ett ännu idag ofta anlitat orakel är det tibetanska statsoraklet (nu i Dharamsala i Nordindien), som försätter sig i trans innan han framför sina budskap. Han spelar bland annat en viktig roll vid sökandet efter en ny Dalai Lama.

Källor 
 

Personer inom religion
Ugglan
Vindöga

Vindögat är den punkt på horisonten rätt i lovart, varifrån vinden tycks blåsa. Det kan också avse ett skepps riktning rakt mot vinden ("ligga i vindögat", på engelska in irons).

Då en farkost med segel närmar sig vindögat börjar seglen fladdra, för att sedan fyllas för back. Stag- och snedsegel med lösa skot och snedsegel med skotpunkt rakt akter om seglets främre kant (det vanliga) fladdrar också i vindögat.

Ju plattare och hårdare skotade seglen är, desto närmare vindögat kan man gå med fyllda segel. En lägre kurs och större buk (mindre platt segel) ger dock högre fart.

Ett annat ord besläktat med vindögda är när mannens ögon skelar utåt. Detta tillstånd kommer ursprungligen från att männen förr i tiden gick upp på vinden för att ta sig en smygsup. Detta relaterade ofta till att mannen blev berusad och skelade med ögonen varpå frun i huset kommenterade att han nu återigen var vindögd.

Se även 
 Kryss (segling)
 Ligga bi
 Lovart
 Vindöga (hus)

Källor 

 
 

Segling
Sjötermer
Halv vind

Halv vind eller halvvind är den bog på vilken ett segelfartyg eller en segelbåt går, då vinden kommer in ungefär tvärs (från båtens sida).

Halvvindsbogen är i allmänhet den som ger en båt dess högsta fart, eftersom seglen kan skotas ut så långt, eller brassas så, att vindens aerodynamiska kraft på seglen får nästan samma riktning, som den i vilken båten färdas. Härmed är den på båten krängande kraften mindre än vid bidevind och därmed också vattenmotståndet mot båtens skrov. Vid öppen vind (slör och läns) kommer den skenbara vinden att minska, vilket har stor betydelse för snabba båtar. Dessutom är bermuda- och stagseglen på moderna segelbåtar inte särskilt effektiva på läns.

Källor 
 Sailing Theory and Practice, C.A. Marchaj, Adlard Coles Limited, Granada Publishing 1964.

Segling
Skanova

Skanova är ett svenskt telebolag som är helägt av delvis statliga bolaget Telia Company. Skanova äger och driver fiber- och kopparnät som täcker hela Sverige, och säljer nätkapacitet till Telia Sverige såväl som andra Internetleverantörer och teleoperatörer i Sverige. Dessa företag tillhandahåller i sin tur teletjänster, exempelvis fast telefoni, bredbandsaccess, mobiltelefoni, kabel-tv och innehållstjänster, till slutkunder såsom företag och privatpersoner. Skanova bygger även fibernät åt byalag.   

Skanova har funnits som varumärke sedan år 2000, och ägdes då av Telia Sonera Network Sales AB. Skanova ombildades januari 2008 till ett separat infrastrukturbolag inom Telia Company-koncernen, dåvarande Telia Sonera. Skanovas nät började emellertid byggas redan av dåvarande Kongl. Elecktriska Telegraf-Werket (bildat år 1870), som senare blev Televerket. Delar av det tidiga kopparnätet är fortfarande i drift. 

Skanovas nät består av ett stamnät eller transportnät, nätet mellan telestationer, och accessnät som är anslutningen mellan telestation och exempelvis en bostad, en mobilmast eller ett flerfamiljshus. Skanovas stamnät och fiberaccessnät är konkurrensutsatta, medan Skanovas kopparaccessnät kan beskrivas som ett naturligt monopol, på liknande sätt som annan infrastruktur ofta är. Bolaget jämförs i debatten med Banverket (numera Trafikverket), som emellertid på ett tydligare sätt är fristående från sina största kund, statliga bolaget SJ.

Telia Sonera Skanova Access AB
Skanova AB är ett av Telia Company helägt dotterbolag och ingår organisatoriskt i Telia Companys affärsområde Broadband Services. Bolaget bildades januari 2007, och dess nuvarande verksamhet startade den 1 januari 2008. Den 2 januari 2008 överlät dåvarande Telia Sonera genom en verksamhetsavyttring sina koppar- och fibernät samt kanalisation till dotterbolaget Skanova, till marknadsmässig ersättning. 

Orsaken till bildandet var att Post- och telestyrelsen ville att Telia Sonera skulle föra över accessnätet i ett eget bolag, skiljt från moderbolaget, för att andra teleoperatörer skulle garanteras lika tillgång till nätet. För att garantera att alla operatörer behandlas lika skapades en grupp kallad Equality Access Board (Kommittén för likaberättigande) som bevakar verksamheten utifrån likabehandlingsperspektiv. 

Skanova har 500 anställda vid 7 orter i Sverige. Huvudkontoret finns i Solna. Omsättningen är 7,5 miljarder kronor (2011). Vd är Henrik Norrbom.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Företag bildade 2008
Telia Company
Teleoperatör

Teleoperatör, företag som hanterar och driver egna nätverk för telekommunikation och transmission, eller säljer kapacitet i telenätverk. Telenät brukar delas upp i fasta nät och mobilnät, där de senare ägs eller säljs av mobiloperatörer. Till teleoperatörer räknas även internetleverantörer, till exempel bredbandsleverantörer. Dessutom innefattar begreppet leverantörer av teletjänster i bred bemärkelse, inklusive mervärdestjänster och innehållstjänster, till exempel IP-telefoni och IP-TV.

Teleoperatörer i Sverige

Teleoperatörer med eget nät (urval)

Com Hem (kabelnät)
Glocalnet (Telenor)
Hi3G Access
IP-Only (fibernät)
Spring Mobil (Tele2)
Telenor Sverige
TDC (Tele2)
Tele2
Telia Sverige

Virtuella teleoperatörer (urval)
Alltele, operatör i Telias nät.
Fibio, operatör i Telenors nät.
Fonia, mobiloperatör i 3:s nät.

Uppköpta eller ej längre aktiva operatörer (urval) 
Universal Telecom, uppköpt av Alltele under 2013.

Se även 
 Mobiloperatörer

Källor 

Telekommunikation
Normalprofil (byggteknik)

Balkar för stålbyggnad finns i många former. Genom tiderna har man prövat många olika profiler (form på balkens genomskärning), som alla har sina fördelar och nackdelar. Standardiseringsarbete har resulterat i så kallade normalprofiler , som är noggrant specificerade. I Tyskland infördes normalprofilen 1881 i och med publiceringen av professorerna Friedrich Heinzerling och Otto Intzes verk «Deutsches Normalprofil-Buch für Walzeisen». Europeiska normalprofilerna återfinns i Euronormer, tex Euronorm 53 och Euronorm 19. 
Euronormer omvandlas efter hand till Europastandarder, varför vissa normalprofiler nu finns i tex EN 10055 och EN 10056. Profiler som inte är normalprofiler är specialprofiler.

I-balkar

 HE-profil
 HEAA
 HEA
 HEB
 HEM
 IPE
 IPN

U-balk (E-järn)
 UPN
 UPE

Vinkeljärn (L-järn)
 Vinkeljärn

Z-Järn
 Z-järn

T-Järn
 T-järn

Konstruktionsrör
 VKR
 KKR
 CFCHS
 HFCHS

Se även

Svetsad balk
Konstruktionsstål
Stålbyggnad
Kohlswabalk

Källor
 Lexikon der gesamten Technik; Normalprofile für Walzeisen
 Deutsches Normalprofil-Buch für Walzeisen zu Bau- und Schiffbau-zwecken
Structural sections in accordance with European specifications
Maryland Metrics: Technical Data Chart List of national European Steel Standards corresponding to EURONORM

Externa länkar 
 Balktabeller - Standardprofiler
 Profilbiliotek

Järn
Industrihistoria
Stålbyggnad
Stål

de:Stahlprofil
en:I-beam
pl:Dwuteownik
ru:Двутавр
Gyllenhielm

Namnet Gyllenhielm (Gyldenhielm) gavs till utomäktenskapliga barn till Gustav Vasas ättlingar. De var åtta frillobarn som erkändes som naturliga barn med namnet Gyllenhielm. Att erkänna barn som var födda utanför äktenskapet av en frilla var inte ovanligt vare sig bland kungliga personer eller allmogen i det medeltida Sverige, Magnus Erikssons landslag från 1350 reglerade hur frillobarn skulle uppfostras och gav dem viss arvsrätt.

Familjerna Gyllenhielms ursprung

Johan III:s barn med Karin Hansdotter
Karin Hansdotter förde i sitt vapen en sparre åtföljd av tre stjärnor. Karin Hansdotter var dotter till Hans Klasson, präst i Stockholm och möjligen identisk med munken Hans Kökemäster.

 Sofia Johansdotter (Gyllenhielm), (1556 (1559)–1583). Hon fick rätten att bära samma vapen som brodern. Gift 1580 med friherren Pontus De la Gardie och blev anmoder till flera svenska högadliga ätter.
 Julius Gyllenhielm, (1560— nyår 1580–81). 1580 utnämnd till befälhavare på Åbo slott. Ogift, men uppges ha blivit trolovad med greve Per Brahe d.ä:s dotter Karin.
 Lucretia Johansdotter (Gyllenhielm), (1561—1585). Ogift. Var trolovad med friherre Carl Gustafsson Stenbock. Hon fick rätten att bära samma vapen som brodern.

Hertig Magnus
Magnus Gustafsson Vasa (1542–1595)

frilla: Valborg Eriksdotter 
 Virginia (1560 – ca. 1572).
 Lucretia Magnusdotter Gyllenhielm (1562–1624), gift med Christoffer von Wernstedt.
frilla: Anna von Haubitz 
 Helena Magnusdotter Gyllenhielm (1572–1630), gifte sig med Wollmar Yxkull och blev anmoder åt Ätten Meijendorff von Yxkull nr 74.

Hertig Karls (Karl IX:s) barn med Karin Nilsdotter
Karin Nilsdotter var dotter till kyrkoherden Nicolaus Andreae från Husaby i Östergötland.

 Carl Carlsson Gyllenhielm (1574–1650), gift 1615 med Kristina Ribbing (1593–1656)

Hertig Karl Filips barn med Elisabet Ribbing
Karl Filip (1601–1622), var son till Karl IX och Kristina av Holstein-Gottorp. Karl Filip var förenad i ett hemligt äktenskap med Elisabet Ribbing (som var syster till Carl Carlsson Gyllenhielms fru Kristina).

 Elisabet Carlsdotter (Gyllenhielm) (1622–1685), gift med 1) Axel Turesson (Natt och Dag), son: Karl Axelsson (Natt och Dag) 2) Balthasar Marschalck. Begravda i Strängnäs domkyrka.

Källor
 Adelsvapen-Wiki. Kungliga ätten Vasa. 2007-07-12

Noter

Se även
Frillobarn
Gustaf Gustafsson af Vasaborg,

Svenska adelsätter
Svenska friherrliga ätter
Svenska kungligheters utomäktenskapliga barn
Robotik

Robotik är läran om robotar och om mekaniska automatiserade anordningar. Inom robotiken ingår många andra vetenskaper, som fysik, datavetenskap, ellära och matematik.

Ordet "robot" blev känt genom Karel Čapeks pjäs R.U.R. (1920). Ordet "robotik" användes först av Isaac Asimov i science fiction-novellen "Liar!" (1941).

Historia

Referenser
Fjäderbensstag

Fjäderbensstag används för att få en styvare bilkaross och därmed erhålla bättre väghållning. Mängder av övriga detal]er för att förbättra väghållningen finns. Fjäderbensstag monteras mellan fjädertornen.

Bildelar
Danviks dårhus

Danviks dårhus är ett tidigare sinnessjukhus (dårhus) beläget vid Henriksborg i Nacka i Stockholms län. Sjukhuset, som var en filial till Danvikens hospital, existerade 1788–1861. Henriksborg var ett av de områden som Danvikens hospital redan från början förlänades.

Historik

Saltsjuderi 

År 1684 bestämde man sig emellertid för att arrendera ut det till holländaren Abraham Vichenhaan som uppförde ett saltsjuderi med saltmagasin där. Idén var att framställa salt ur Saltsjöns vatten vid sjuderiet, detta fungerade dock inte speciellt bra. Väster om saltsjuderiet ritade kartografen Jonas Brolin på sin karta av Henriksborg in en rysskyrkogård som nämns i en uppmätning: ”Fordom blifwit nyttjad till begrafningsställe och hwarpå ännu synes sänkningar och upphöjningar efter grafwar”. Idag finns där bara gräsmattor på terrasser.

Sinnessjukhus 
År 1788 lät nämligen Danvikens Hospital bygga om saltsjuderiet för att kunna flytta över vården av sinnessjuka och veneriskt smittade dit. De veneriskt smittade flyttades därifrån redan 1813, men '"dårarna'" kom att vara kvar där i ytterligare 50 år. I slutet av 1700-talet fick Danvikens dårhus besök av frihetshjälten och äventyraren Francisco de Miranda som kämpade för Ecuadors, Venezuelas och Colombias självständighet. ”Därefter besåg vi huset, som är byggt bekvämt och med omtanke för att kunna ta hand om denna olyckliga del av mänskligheten”, skrev han i sin dagbok.

Med tiden började man dock reformera vården av sinnessjuka, och dårhuset förvandlades snart från att ha varit en förvaringsplats för dårar till en plats med ambitioner att bota sinnessjuka. År 1820 hade sjukhuset 86 intagna fördelade på 41 rum. Således drabbades anläggningen snart av överbeläggning, men också av nya vårdideal som på 1850-talet dömde ut den. År 1861 stängdes slutligen Danviks dårhus och de intagna flyttades över till det nybyggda Konradsbergs sjukhus.

Bostadshus för fabriksarbetare 
Den gamla sjukhusbyggnaden kom sedan att fungera som arbetarbostäder för oljeslageriet AB Sommelii fabriker, som flyttade sin tillverkning till Henriksborg 1887. Därefter förvärvade KF området och uppförde ett charklaboratorium (det så kallade Gomanhuset) bredvid byggnaden.

Idag innehåller huset vanliga bostäder inom bostadsrättsföreningen Henriksborg. Här bor bland andra konstnären Lars Kleen som har sin ateljé i tegelhuset intill, och författaren Anna-Karin Palm. En trappa leder från Finnbodavägen förbi Danviks dårhus ner till Danvikstrand. I gällande detaljplan från år 2001 har fastigheten en q-märkning vilket innebär att den är kulturhistoriskt värdefull och att exteriören ej får förvanskas.

Nutida bilder, "Gula huset"

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Södermalm i tid och rum – Danviken

Byggnader och anläggningar i Nacka kommun
Sjukhus i Stockholms län
Sicklaön
Psykiatriska vårdinrättningar i Sverige
Louis Charles d'Estrées

Louis Charles César de Tellier, Hertig av Estrées, chevalier de Louvois, född 1695, död 1771, var en fransk hertig och militär. Han var systerson till Victor Marie d'Estrées, Hertig av Estrées, "Maréchal d'Estrées".

Estrées utmärkte sig under fälttåget i Böhmen (1742) och i slaget vid Fontenoy 1745 och slaget vid Rocoux 1746 samt anförde i sjuåriga kriget (1756-63) den franska armén i Hannover, som han erövrade efter segern i slaget vid Hastenbeck 1757 över hertigen av Cumberland. Samma år blev han marskalk, men föll i onåd vid hovet och återkallades. Efter Charles de Rohans snöpliga krigföring återfick d'Estrées befälet vid sidan av denne (1762), men kom för sent för att kunna reparera nederlagen. Han blev hertig 1763. År 1722 hade han varit nära att äkta Marie Leszczynska, sedermera Ludvig XV:s gemål. Han var den siste bäraren av namnet d'Estrées

Källor
 

Franska fältmarskalkar
Franska hertigar
Franska militärer under 1700-talet
Födda 1695
Avlidna 1771
Män
Ugglan
Balboa (valuta)

Balboa (B - Balboa) är den valuta som används i Panama i Latinamerika. Valutakoden är PAB. 1 Balboa = 100 centésimos.

Valutan infördes under år 1904 och ersatte den colombianska peson och har fått sitt namn efter den spanske upptäckresanden Vasco Núñez de Balboa. 1941 gavs Balboan ut i sedlar vilka dock drogs in redan efter 7 dagar. Balboan finns idag endast i småmynt och US Dollarsedlar är den legala valutan i landet. 

Valutan har en fast växelkurs sedan 1904 till kursen 1 US dollar (USD $), det vill säga 1 PAB = 1 USD.

Användning 
Mynten ges ut av Banco Nacional de Panamá - BNP som grundades 1904 och har huvudkontoret i Panama City.

Valörer 
mynt: US Dollar, enstaka upplagor av 1 Balboa
underenhet: 1 centésimo, 5, 10, 25 och 50 centésimos
sedlar: US Dollar

Externa länkar 
 Centralbanken BNP
 PAB sedlar

Panamas ekonomi
Nordamerikanska valutor
Pelle Lindbergh

Göran Per-Eric "Pelle" Lindbergh, född 24 maj 1959 i Stockholm, död 11 november 1985 i Somerdale, New Jersey, var en svensk professionell ishockeymålvakt som är den förste europé och svensk som vunnit Vezina Trophy, priset som NHL:s bästa målvakt. Han erhöll utmärkelsen under sin sista hela säsong i Philadelphia Flyers. 

10 november 1985 skadades Pelle Lindbergh svårt i en bilolycka då han, med hög hastighet, körde rakt in i en betongmur utanför en skola i Somerdale, New Jersey, USA. Han förklarades hjärndöd ett dygn senare. Tre dagar senare transplanterades hans organ till sex personer, något Philadelphias dåvarande tränare Mike Keenan beskrev som "Pelle's final - and greatest - save". Pelle Lindberghs nummer 31 har inte officiellt pensionerats i Philadelphia Flyers, men det har inte använts av någon annan spelare i klubben sedan hans död.

Pelle Lindbergh ligger begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

År 2006 gavs boken Pelle Lindbergh - bakom den vita masken ut, skriven av journalisten Thomas Tynander. Boken gavs ut i en nyutgåva i maj 2017. Den gavs även ut i USA och Kanada under 2009.

Statistik
M = Matcher, V = Vinster, F = Förluster, O = Oavgjorda, MIN = Spelade minuter, IM = Insläppta Mål, N = Hållit nollan, GIM = Genomsnitt insläppta mål per match, R% = Räddningsprocent

Klubbkarriär

Grundserie

Slutspel

Internationellt

Meriter 
 TV-Pucken 1975
 JEM-guld 1977
 JVM-silver 1978
 JVM-brons 1979
 VM-brons 1979
 OS-brons 1980
 Årets nykomling i AHL 1981
 AHL:s bäste målvakt 1981
 AHL:s bäste spelare 1981
 AHL-mästare 1981
 Årets nykomling i Philadelphia Flyers 1983
 Bäste spelare i Philadelphia Flyers 1983 och 1985
 Bobby Clarke Trophy 1985
 NHL All-Star Team 1985
 Elitserien i ishockeys All star-lag 1979, 1980 och 1983
 Vezina Trophy 1985
Invald som nummer 85 i Svensk ishockeys Hall of Fame.

Filmografi

Referenser

Noter

Externa länkar 
Pelle Lindbergh - Officiell webbplats
Pelle Lindbergh NHL Statistics - Hockey-Reference.com
 Pelle Lindbergh - nhl.com
 Pelle Lindbergh - Legends of Hockey

Se även 
 Pelle Lindbergh Memorial

Födda 1959
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Sverige
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Personer som omkommit i trafikolyckor
Svenska ishockeymålvakter
Spelare i Hammarby Hockey
Målvakter i AIK Ishockey
Spelare i Philadelphia Flyers
Män
Avlidna 1985
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1980
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Svensk ishockeys Hockey Hall of Fame
Vinnare av Vézina Trophy
Vinnare av Viking Award
Idrottare från Stockholm
Spelare valda i NHL Entry Draft 1979
Spelare valda av Philadelphia Flyers i NHL Entry Draft
Spelare i Maine Mariners (1977–1992)
Spelare i Springfield Indians
Svenska idrottare under 1900-talet
Gabrielle d'Estrées

Gabrielle d'Estrées, född 1571, död 10 april 1599, var en fransk adelsdam, mätress till kung Henrik IV av Frankrike mellan 1589 och 1599.

Biografi
Hon var sondotter till Jean I d'Estrées och dotter till Françoise Babou de La Bourdaisière.

Den då sjuttonåriga Gabrielle d'Estrées träffade Henrik IV första gången 1590 vid ett tillfälligt besök av Henrik IV på hennes fars slott Cæuvres. Han blev genast förälskad i henne och hon besvarade hans kärlek. Fadern, som ogillade hennes förbindelse, bortgifte henne med en änkling, Nicolas d'Anerval, men äktenskapet blev olyckligt och upplöstes snart. 

Henrik själv väntade bara på påvens bifall till skilsmässa från sin gemål Margareta av Valois för att kunna gifta sig med d'Estrées. Hon överhopades med ynnestbevis, blev bl.a. hertiginna de Beaufort, men motarbetades ständigt av Maximilien de Béthune de Sully, fastän hon aldrig missbrukade sitt obegränsade inflytande på kungen. Påskaftonen 1599, då förberedelserna till Henriks skilsmässa var nästan avslutade, avled hon plötsligt i Paris. Det ryktades om giftmord, men dödsorsaken var troligtvis eklampsi. 

Av hennes tre barn med Henrik blev César stamfader för huset Vendôme och Henriette Catherine gift med hertigen av Elboeuf. De under hennes namn utgivna Mémoires (1829) härrör troligen inte från henne.

Porträtterad i konst 

Gabrielle d'Estrées är den förmodade huvudpersonen i målningen Gabrielle d'Estrées och en av hennes systrar av en okänd konstnär (målad cirka 1594). Gabrielle sitter i ett bad, och håller (förmodligen) Henriks kröningsring, medan hennes syster sitter intill henne och nyper hennes högra bröstvårta. Henrik gav Gabrielle ringen som ett tecken på sin kärlek strax innan hon dog. Målningen finns på Louvren i Paris

J. M. W. Turner målade en akvarell av "The Palace of the Fair Gabrielle" at Bougival (privat samling, USA.).

Bildgalleri

Se även
Allée Gabrielle-d'Estrées i Paris

Referenser

Noter

Källor 
 

Franska mätresser
Personer i Frankrike under 1500-talet
Födda 1571
Avlidna 1599
Kvinnor
Franska hertiginnor
Ugglan