kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aktivism

Aktivism är individers och gruppers praktiska och medvetna aktiviteter för att påverka, eller göra motstånd mot, förändring i samhället.

Individer och grupper som utövar aktivism tar till praktisk handling, särskilt i form av kampanjande, för att skapa politisk eller social förändring. Ofta handlar det om aktiviteter som föregår eller föregriper ett politiskt beslut. Aktivism är då en samlande benämning på alla former av medveten politisk aktivitet för att förändra upplevda missförhållanden i samhället eller påverka exempelvis politiska beslut eller ett företags agerande. Aktivism kan exempelvis syfta till att stödja en företeelse, protestera mot något, åstadkomma en förändring i fattade eller föreslagna beslut eller visa på konkreta alternativ.

Tidigare betydelse 
Tidigare hade aktivismen en delvis annan betydelse inom det politiska livet. Under vissa historiska perioder har de som förespråkat handling eller velat starta krig kallats aktivister, till skillnad från de mer passiva motståndarna till sådana förslag. Då handlade det om aktiviteter (så som ett krig) som följde efter det politiska beslutet. Under första världskriget kallades de som förespråkade Sveriges inträde i kriget på centralmakternas (Tysklands) sida för aktivister. Den passiva neutralitetslinjen gick dock segrande ur striden. Även i Polen och Finland användes termerna aktivism och aktivister på liknande sätt.

Uttrycksformer 
Uttrycksformerna för aktivism varierar kraftigt: vissa former av aktivism är grundlagsskyddade medan andra är odemokratiska eller olagliga genom att t.ex. utföra sabotage, mordbrand, hot samt olaga intrång. Aktivismen kan genomföras inom  ett politiskt system eller som utomparlamentariska åtgärder. Ofta är aktivism förknippat med starka eller kontroversiella åsikter och kan i en extrem form utgöras av olika typer av hot och väpnad kamp.

Inom den kristna religionen har aktivism förknippats med termen "praktisk kristendom" (se även diakoni), alltså utåtriktat välgörenhetsarbete och föredömligt handlande (Frälsningsarmén, Stadsmissionen), till skillnad från högkyrkligt hävdande av teologiska dogmer.

Exempel på former av aktivism 
 affischering
 brevkampanjer
 civil olydnad
 demonstrationer, torgmöten
 dörrknackning
 ekonomisk aktivism (ex. bojkott, insamlingar, stödköp)
 konfliktåtgärder i arbetsmarknadskonflikt (ex. blockad, lockout, strejk)
 mediala utspel (ex. blogginlägg, debattartiklar, insändare, presskonferenser)
 namninsamlingar, protestlistor
 politiska kampanjer i sakfrågor eller för kandidater i val
 våldshandlingar (gerillakrigföring, hot, sabotage, terrorism)

De flesta av dessa former skrivs digitalt i dagens samhälle.

Se även 
Direkt aktion
Folkrörelse
Lobbying
Propaganda
Utomparlamentarism
Domstolsaktivism
Svenska aktivismen
 Djurrätt
 Djurvälfärd
 Djurskydd
 Djurstudier
 Djurrättsaktivism
 Djurrättsalliansen
 Ekoterrorism
 Ekosabotage
 Djurens befrielsefront
 Earth Liberation Front
 Animal Liberation Front
 Sea Shepherd
 Grön Anarkism
 Anarko-primitivism
 Ekofascism

Källor
Norsjöfönster

Norsjöfönster (numera Inwido Produktion) är ett företag i Bjurträsk i Norsjö kommun, som producerar fönster i trä. Företaget startades som Erikssons Träindustrier (senare Etri) 1908 av brödraparet Josef och David Eriksson och är idag en del av Sveriges största fönsterkoncern, Inwido, med produktion och försäljning av fönster och dörrar i åtta länder. Koncernen har drygt 3600 anställda och omsätter cirka fem miljarder kronor, varav cirka tre i Sverige.

Produktionen i Bjurträsk lades ner 2015 och sedan 2019 tillverkar husföretaget Grönbo AB bl.a. flerbostadshus, hallar, kontor och hotell i lokalerna.

Referenser

Svenska tillverkare av byggnadsdetaljer
Norsjö kommun
Företag bildade 1908
Drömtrappor

Drömtrappor AB  är Nordens största producent av trappor tillverkade i trä. Grundat i Böle, Norsjö kommun 1923 under namnet Böle Snickerifabrik, numer med säte i Norsjö. Redan under 1930-talet började tillverkningen av trappor. Företaget hette tidigare Trätrappor Norsjö AB. Namnbytet skedde under verksamhetsåret 1 maj 2016-30 april 2017.

Historik
Böle snickerifabrik startades 1923 av Per Edvard Persson och hans far Nils Stefan Persson. Från början tillverkades fasta inredningar och möbler men sedan började man med att göra lastbilshytter. Genom att använda en tom sockerlåda som säte kunde man köra nya chassin från Skellefteå, och sedan byggdes hytterna vid fabriken i Böle. Man tillverkade även trätrappor, ledstänger och spaljéer, ett tag tillverkades även gengasved. 

Snickeriet byggdes och drevs direkt från en vattenkraftstation med hjälp av remmar. Under vårfloden drevs även en cirkelsåg där råmaterial från skogen sågades till virke. Virket inköptes av Thorgrens trä AB, Kvarnåsen och Edströms & Co Träförädling, Gumboda.

Fabriken byggdes om i etapper och 1956 byggdes en helt ny fabrik, som byggdes om sex gånger fram till 1974. År 1972 hade man 35 anställda varav 8 kvinnor. Redan på 1930-talet började man tillverka trappor i Böle, en av de första fabrikerna i länet som tillverkade trappor. På den tiden fanns det sex snickerifabriker i kommunen.

Snickeriföretagen i norra länsdelen startade 1959 Skellefteå snickericentral (SSC) för sin marknadsföring, och fabriken i Böle beslöt att specialisera sig på trappor.

1970 ombildades Böle snickerifabrik till aktiebolag och bytte då namn till Trätrappor AB. Företaget utvecklades och till slut var lokalerna för trånga. Nya lokaler byggdes i Norsjö, och kring 1980 flyttade Trätrappor in till Norsjö. Hösten 2011 lämnade man Skellefteå snickericentral, (SSC) och lanserade varumärket Drömtrappor.

Drömtrappor idag
Drömtrappor är idag Nordens ledande tillverkare av trätrappor. Nära hälften av de 150 trappor man levererar per vecka går på export till länder som Danmark, Norge, England, Tyskland och Japan. 

Cirka 140 anställda (2007) arbetar i Drömtrappors fabrik i Norsjö med en produktionsyta på 11 000 m², och med en omsättning på 135 mkr. Med början sommaren 2008 investerar man 37 miljoner kronor i ny maskinutrustning och i att bygga ut lokalerna med 3 000 m². Trätrappor kontrollerar hela tillverkningskedjan från planka till färdig trappa, via virkeshantering, torkning, limfogstillverkning, produktutveckling, böjlimning. 

De anställda äger genom en personalstiftelse 49 procent av Drömtrappor. Övriga delar ägdes av VD och släkten Persson. Våren 2012 sålde familjen sina aktier (dryga 35 procent) till Hultdins från Malå, med ägarna Carl-Erik och Johan Ridderstråle.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Norsjö kommun
Svenska tillverkare av byggnadsdetaljer
Företag bildade 1923
Norsjöbuss

Norsjöbuss var ett bussbolag i Norsjö kommun. Den 1 januari 2006 övergick Norsjöbuss från att ha varit privatägt i 45 år till att tillhöra kommunalägda Skelleftebuss AB.

Historia 
Familjeföretaget Norsjöbuss startade sin verksamhet 1958, dock inte med busstrafik, utan med en personbil och en släpvagn. Sträckan som trafikerades var Lidträsk–Norsjö. År 1960 köptes den första bussen in. År 1999 tog Norsjö buss över körningar för Sambulansen i Västerbotten efter att ha vunnit upphandlingen. 

År 2005 meddelade Norsjö buss VD Lars-Åke Holmgren att Skellefteå buss hade gett ett bud på verksamheten. Företaget hade då 25 bussar och ett 40-tal anställda.

Referenser

Externa länkar 
Norsjöbuss webbplats

Norsjö kommun
Svenska bussbolag
Företag bildade 1958
Svenska företag med kommunalt ägande
Androcentrism

Androcentrism (av grekiska aner, genitiv andros "man") är ett system, medvetet eller inte, där mannen eller den maskulina synvinkeln läggs i centrum för synen på världen och dess kultur och historia. Motsatsen, att sätta kvinnan i centrum, kallas gynocentrism.

Androcentrism förekommer ofta i språket, till exempel då kvinnliga varelser omnämns som just kvinnliga (kvinnlig astronaut, tjejpunkband, älgko) i situationer där manliga varelser benämns utan könsbeteckning (astronaut, punkband, älg). Även en fras som "en ciklidfisk och dess partner" (där ciklidfisken är hanfisk och partnern är honfisk), som hämtats ur  Edward O Wilsons bok "Sociobiology – The New Synthesis" (1975), visar på s.k. androcentrisk semantik.

Referenser

Sociologiska termer
Antiintellektualism

Antiintellektualism är en misstro gentemot intellektuella individers förmåga till att med förståndets begripa teoretiska och praktiska fenomen ur ett universellt objektivt perspektiv genom vetenskap och beprövad erfarenhet. Istället menar antiintellektuella att världen blir begriplig med endast viljan och känslan, det vill säga genom subjektiva upplevelser. Oftast tolkas de upplevelserna inom ramarna för klass, etnicitet, drifter, instinkter och i vissa fall religion. 

Antiintellektualism var ett framträdande drag inom bland annat primitivism, populism, leninism, stalinism, maoism, nazism och fascism.

Se även 
 Intellektualism
 Fördumning
 Knownothings
 Populism
 Dunning–Kruger-effekten

Referenser 

Termer inom idéhistoria
Filosofiska teorier
Populism
Ideologier
Academica
Johan Axelsson (Bielke)

Johan Axelsson (Bielke), död 22 april 1576 i Skönberga församling, Östergötlands län, var en svensk riddare och riksråd, ståthållare över Östergötland.

Biografi
Axelsson var son till Axel Eriksson (Bielke) och hans första hustru Anna Eriksdotter (Leijonhufvud). Han var riddare och blev 2 augusti 1569 riksråd. Axelsson blev 30 april 1574 ståthållare på Vadstena slottslän och över Östergötlands län, fullmakt 24 juli samma år. Han avled 1576 på Liljestad i Skönberga församling och begravdes i Skönberga kyrka.

Axelsson ägde gårdarna Häradssäter i Värna socken, Rävelsta i Altuna socken och Liljestad i Skönberga socken.

Familj
Axelsson var gift med Margareta Posse (1548–1575). Hon var dotter till riksrådet Axel Posse (1477–1553) och Anna Axelsdotter Vinstorpaätten. De fick tillsammans barnen lagmannen Axel Bielke i Östergötland, Gunilla Johansdotter (Bielke af Åkerö) som var gift med kung Johan III, Elsa Johansdotter (1569–1622) som var gift med riksrådet Claes Nilsson (Bielke), Brita Johansdotter (1570–1599) som var gift med greven Sten Gustafsson (Tre rosor), Erik Johansson, Nils Johansson och Ebba Johansdotter.

Se även
 Bielkeätten

Referenser

Noter 

Ätten Bielke
Svenska riddare
Svenska riksråd under 1500-talet
Svenska ståthållare
Födda okänt år
Avlidna 1576
Män
Ståthållare i Vadstena
Personer under äldre vasatiden
Antimodernisteden

Antimodernisteden infördes 1910 av påven Pius X och innebar en med ed bekräftad förpliktelse till trohet mot den romersk-katolska kyrkans lära.

Präster och lärare i teologi avkrävdes denna ed, som var särskilt riktad mot modernismen, en lära som påven hade fördömt tre år tidigare. Man behövde inte lära sig eden utantill, och den svors bara en gång. Antimodernisteden avskaffades 1967 av påve Paulus VI och ersattes med en ny trohetsed mot kyrkans lära, vilken inte fördömer någon direkt lära (såsom modernismen) och som skiljer sig något åt lokalt.

Referenser

Externa länkar 

Katolska kyrkans historia
Krika

Krika är en ort i Klippans kommun i Skåne län.

Orten har under 2000-talet haft omkring 200 invånare, och då SCB gräns för klassning av orter som småort eller tätort går vid just 200 så har dess status varierat över tiden. År 2000, 2005 och 2015 var den klassad som tätort, före år 2000, år 2010 samt från 2018 som småort.

Befolkningsutveckling

Se även
Västra Sönnarslövs socken

Noter 

Orter i Klippans kommun
Tidigare småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Skåne län
Cestiuspyramiden

Cestiuspyramiden är ett välbevarat gravmonument i form av en pyramid i Rom, belägen i närheten av den antika stadsporten Porta San Paolo och protestantiska kyrkogården. I närheten ligger också tunnelbanestationen Piramide, som uppkallats efter Cestiuspyramiden.

Historia
Cestiuspyramiden uppfördes åt Gaius Cestius Epulonius (död 43 f.Kr.), medlem av Septemviri Epulonum, en sammanslutning av romerska präster. Pyramiden byggdes någon gång mellan år 18 till 12 f.Kr.

På 200-talet e.Kr. byggdes pyramiden in i Aurelianusmuren.

Beskrivning
Monumentet är 36,4 meter högt, av cement och täckt med vit marmor. Kammaren är 5,95 meter lång, 4,10 bred och 4,80 meter hög.

Se även
Järfälla kyrka och Adlerbergska gravkoret, ett gravmonument inspirerat av Cestiuspyramiden.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Gravmonument
Pyramider
Rione Testaccio
Minnesmärken i Rom
Lista över USA:s delstater efter befolkningstäthet

Det här är en lista över USA:s delstater, sorterade efter befolkningstäthet. Siffrorna kommer från folkräkningen år 2000, utförd av United States Census Bureau.

Se även 
 Lista över USA:s delstater efter folkmängd
 Lista över USA:s delstater efter storlek

Externa länkar 
 Delstater efter folkmängd. United States Census Bureau.
 GCT-PH1-R. Befolkning, hushåll, yta och befolkningstäthet (sorterat efter folkmängd): 2000. United States Census Bureau.

USA:s delstater efter befolkningstäthet
Delstater, befolkningstäthet
Allarp, Klippans kommun

Allarp är en småort i Riseberga socken i Klippans kommun, nära ravinen Skäralid och småorten Skäralid vid Söderåsen där vandrarhem, i tidigare stationsbyggnad, samt campingplats finns. Där ligger även Pensionat Söderåsen i det gamla vårdhemmet.

Noter 

Orter i Klippans kommun
Småorter i Sverige
Forsby, Klippans kommun

Forsby är en tidigare småort i Västra Sönnarslövs socken i Klippans kommun. I Forsby fanns det 53 personer vid avstämningen år 2010. 2015 hade folkmängden i området minskat och småorten upplöstes.

Källor 

Orter i Klippans kommun
Tidigare småorter i Sverige
Dirk Bouts

Dirk Bouts, född cirka 1415 i Haarlem, Nederländerna, död 1475 i Leuven, var en nederländsk målare. Han var far till konstnären Albrecht Bouts.

Bouts förenade i sina verk influenser från bröderna van Eyck och Rogier van der Weyden, som förmodligen var hans lärare. Bouts var en mycket objektiv målare och iakttog verkligheten med ett kritiskt avståndstagande och hade ett intellektuellt sätt att närma sig frågor om rummet, perspektivet och bilduppbyggnaden. Detta framgår tydligt i Eukaristitriptyken där en samtida festscen medelst en sträng geometrisk komposition blir en gripande, allvarlig Nattvarden, (c:a 1465; se bild), är en av kompositionerna i triptyken. Målningen utfördes för Peterskyrkan i Leuven, och var färdigställd 1467. Flygeldörrarna till altaret hamnade på omvägar i Berlin och München, men återlämnades till Belgien som krigsskadestånd efter freden i Versailles.  

Målningen Hades i hans triptyk Yttersta domen ger uttryck för en mer ömsint, lyrisk känsla och innehåller en mer nyanserad framställning av känslor av resignation och nåd. Andra viktiga verk är ett mansporträtt i halvfigur framför ett fönster, daterad 1462, som finns på British museum. Målningen är Bouts tidigaste daterade målning. För rådhuset i Leuven målade Bouts 1468 två historiska framställningar av rättvisans förhärligande. Ytterligare ett viktigt verk är hans Sankt Hippolyts martyrium i Salvatorskyrkan i Brygge.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar

 

Födda 1415
Avlidna 1475
Nederländska målare
Män
Personer från Haarlem
Målare under 1400-talet
Gustaf Henrik von Müllern

Gustaf Henrik von Müllern, född 1664, död 9 april 1719 i Stockholm, var en svensk friherre och ämbetsman som var hovkansler 1710-1714.

von Müllern tillhörde en adlig släkt i Estland. Han blev 1688 guvernör för Karl XI:s kusiner, pfalzgrevarna Adolf Johan av Pfalz-Zweibrücken och Gustaf Samuel av Pfalz-Zweibrücken samt senare svensk kommissionssekreterare i Haag. 1698-1700 bevakade han som e.o. envoyé Sveriges intressen hos de furstliga hoven vid mellersta Rhen. Han tillhörde senare den kanslipersonal, som var med Karl XII i fält, befordrades 1708 till kansliråd och statssekreterare vid utrikes ärendena samt skötte efter slaget vid Poltava (1709) den kungliga brevväxlingen i den fångne Carl Pipers ställe. 1710 utnämndes han till hovkansler och friherre.

Under Karl XII:s vistelse i Turkiet var von Müllerns verksamhet av stor betydelse, genom at han hade hand om de utrikespolitiska expeditionerna och framstod som det främsta organet för konungens vilja i detta avseende. Det framträder dock ej sällan hos von Müllerns en viss mot denna vilja fronderande hållning. Han rådde tidigt Karl XII att återvända från Turkiet, men ofta visade sig hos von Müllern en märklig brist på rätt uppfattning av den politiska situationens verkliga innebörd.(Jämför Karolinska krigares dagböcker, del IV, v. Kochens dagbok.) Vid kalabaliken i Bender (1713) blev han tillfångatagen, men var den förste, som löstes ut, och var i Demotika en av de få som Karl XII omgav sig med.

Vid kansliets ombildning 1714 blev han ombudsråd i Första utrikes expeditionen. Han lämnade Turkiet samtidigt som kungen (oktober 1714), men kom först i början av 1715 till Stralsund. Där var han en av dem, som genom sina föreställningar förmådde konungen att genomföra hemfärden till Sverige, medan ännu möjlighet fanns. Från denna tid gav dock Karl XII alltmer sitt förtroende till Georg Heinrich von Goertz, och von Müllern hade snart inte ens till formen samma betydelsefulla ställning hos Karl XII som förut. von Müllern hade personligen dock ett gott förhållande till Goertz. Vid fredsförhandlingarna 1718 visade sig von Müllern mera böjd att sluta fred med kung Georg av Storbritannien, medan Goertz föredrog fred med Ryssland. Goertz ansåg till och med att det var von Müllern, som bar den främsta skulden till kungens nekande svar angående freden med Ryssland, som Goertz dock ej ansåg definitivt.

Källor

Hovkanslerer
Svenska statssekreterare
Födda 1664
Avlidna 1719
Män
Deltagare i kalabaliken i Bender
Karl XI:s hov
Karl XII:s hov
Hyllstofta

Hyllstofta är en småort som huvudsakligen ligger i Klippans kommun, en mindre del ligger i Perstorps kommun.

Hyllstofta är känt för sin skytteförening och var tidigare också känt för sitt fotbollslag HIF (Hyllstofta Idrottsförening).
Hyllstofta består mest av gamla hus. Det äldsta är gamla affären, vars tidigaste ritningar och beskrivningar är från 1890-talet; dock förmodas byggnaden vara äldre.

Se även
Vedby socken

Källor

Orter i Klippans kommun
Orter i Perstorps kommun
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Skåne län
Christoffer Bogislaus Zibet

Christoffer Bogislaus Zibet, född 25 december 1740 i Kvidinge socken (Kristianstads län), död 16 maj 1809 i Stockholm, var en svensk friherre och ämbetsman.

Biografi

Zibet, som var son till prosten Alexander Ziebeth, studerade vid Lunds universitet, blev 1761 ordinarie kanslist vid inrikes civilexpeditionen och 1762 kronprins Gustavs handsekreterare med hovsekreterares fullmakt samt erhöll 1766 kunglig sekreterares namn och värdighet. Under åren 1773–1786 var Zibet andre direktör vid Kungliga Teatern. Han adlades år 1777 och blev regeringsråd i Pommern, men stannade kvar i Stockholm. Han upphöjdes till friherre 1805. Den friherrliga ätten slöts 1809 vid hans död och den adliga ätten av hans yngsta bror 1817.

År 1792 utnämndes han till statssekreterare vid utrikesexpeditionen och ledamot av Rikets ärendens allmänna beredning, men i samband med utrensningen av gustavianerna efter mordet på Gustav III fick han order om att bege sig till Pommern för att ordna finansväsendet där. Då han vägrade avsattes han från sina ämbeten och förvisades till Skåne under två år. 

År 1799 återfick han sina ämbeten och utsågs 1801 till hovkansler. Under Gustav IV Adolfs regering fick han i uppgift att övervaka och undertrycka tryckfriheten. Han upphöjdes i friherrligt stånd 1805 och var under åren 1805-1807 ledamot av regeringen. Efter revolutionen 1809 avskedades han från sina ämbeten, men fick behålla hovkanslerslönen. Hans kort därefter inträffade dödsfall påstods vara påskyndat av harm över sättet för revolutionens utförande.

Zibet invaldes i Akademien  13 november 1790 på stol 10 efter Anders af Botin och tog sitt inträde 10 december samma år. I sitt testamente instiftade han Zibetska priset. Den 21 maj 1805 blev Zibet hedersledamot av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien.

Bibliografi (i urval)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

Hovkanslerer
Svenska friherrar
Ledamöter av Svenska Akademien
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Gustav IV Adolfs hov
Svenskt adlade
Personer från Kvidinge socken
Födda 1740
Avlidna 1809
Män
Ugglan
Birger Wedberg

Carl Otto Birger Wedberg, född 28 september 1870 i Stockholm, död 2 oktober 1945, var en svensk jurist, justitieråd och ledamot av Svenska akademien.

Biografi
Wedberg blev efter universitetsstudier i Uppsala samt domartjänstgöring i och under Svea hovrätt assessor där 1907. Han blev ledamot av Lagberedningen och hovrättsråd 1909. Wedberg var justitieråd 1913–1939 och ledamot av Svenska Akademien från 1931 till sin bortgång. Wedberg invaldes i Akademien på stol 1 efter Carl Bildt.

Wedberg uppförde den nuvarande herrgårdsliknande byggnaden Bodals gård genom en om- och tillbyggnad 1935 av ett tidigare 1,5-plans hus som hade uppförts omkring sekelskiftet 1900 och som 2008–2009 sammanbyggdes med Carl Malmstensskolan. Han bodde i huset fram till sin bortgång 1945. Tidigare bodde han under somrarna på Lidingsberg som hade kommit i släkten Wedbergs ägo genom arv efter kontrollören vid rikets tullar Petter Eriksson-Svedberg (1725–1803). Wedberg var en känd skildrare av Lidingö och gav bl.a. ut "Lidingöliv i gamla dagar" och "Lidingöbro för hundra år sedan".

Wedberg blev 1929 ledamot av Vitterhetsakademien och var under åren 1935–1945 dess preses.

Wedberg var under många år ordförande i Stockholms juristförening. Han var också 1920–1940 ordförande i redaktionen för Svensk Juristtidning.

Birger Wedberg är begravd på Lidingö kyrkogård.

Utmärkelser
  Riddare av Nordstjärneorden, 1907.
  Kommendör med Stora korset av Nordstjärneorden, 1922.
Kommendör av första klassen av Sankt Olavsorden.
Hedersdoktor vid Juridiska fakulteten, Uppsala universitet, 1927.
Hedersledamot av Vitterhets-, historie- och antikvitetsakademien, 1929.
Hedersledamot i Lidingö hembygdsförening, 1932.

Familj 
Wedberg var son till justitierådet Johan Otto Wedberg och hans hustru Carolina Charlotta (Lotten) Enblom.

Birger Wedberg var gift med Eva Dahlgren, dotter till riksbibliotekarien Erik Wilhelm Dahlgren och Leontine Cabré.

Wedberg är far till professor Anders Wedberg.

Bibliografi (i urval)
Konungens högsta domstol 1789-1844 (1–2, 1922–1940)

Om nåd och lejd under konungens högsta domstols Gustavianska skede (1922)
Juridik och erotik (1925)
Lidingöbron för hundra år sen. Juridik och teknik (1925)

Justitiekanslern och högsta domstolen 1809–1840, i Statsvetenskaplig tidskrift 1931 s. 362
Jan Eric Palmsvärd (1931)
Minnesteckning över Gabriel Poppius, Norstedts förlag 1934

Lidingöliv i gamla dar, författad på Lidingsberg 1924 (Faksimilutgåva 1984).

Källor 
 
 
Alexandersson, Nils i SvJT 1945 s. 833–838.
Ahnlund, Nils i Personhistorisk Tidskrift 1946 s. 67–70.
Willers, Uno i Personhistorisk Tidskrift 1946 s. 71–79.
 fd justitieråd Carl Otto Birger Wedberg på Gravar.se

Noter

Externa länkar 
 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Ledamöter av Svenska Akademien
Svenska rättshistoriker
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Personer i Lidingös historia
Personer från Stockholm
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Födda 1870
Avlidna 1945
Män
Ugglan