Fornnordiska

Fornnordiska är en äldre term för det eller de germanska språk som talades i Norden runt vikingatiden (år 800–1200-talet). Av de vikingatida nordborna själva användes uttrycket dansk tunga, "danskt mål" eller bara danska för att beteckna det inhemska språket.

Varianter 
Fornnordiskan förekom i tre kända varianter. Dessa var fornöstnordiska i Sverige (där kallad runsvenska) och Danmark (rundanska), forngutniska på Gotland samt fornvästnordiska (även kallat "norrönt mål", som helt enkelt betydde "norska") i Norge, på Island och Färöarna.

Skillnaderna mellan de nordiska dialekterna var dock små under vikingatiden. Den bäst kända dialekten är fornvästnordiskan, eftersom Eddan, de isländska sagorna med mera skrevs på denna dialekt. Fornöstnordiskan hade dock flest talare och var mest utbredd. Den är främst känd genom runinskrifter. Forngutniskan var den minsta dialekten och finns bevarad genom runinskrifter men också genom Gutasagan och Gutalagen.

Historia

Bakgrund 
Fornnordiska utvecklades från urnordiska, som är känd från äldre runinskrifter, och gav upphov till dagens nordgermanska språk. På 700-talet hade urnordiskan som talades i Skandinavien genomgått några större förändringar och utvecklats till fornnordiska. Detta språk fortsatte att förändras under 800-talet, men förändringarna var inte likartade i hela språkområdet.

Utveckling och påverkan 
Senast under 900-talet hade det splittrats upp i tre olika dialekter de ovan nämnda fornvästnordiska, fornöstnordiska och forngutniska. Språkgränserna utgjordes av natur- och geografibarriärer där dialekterna så att säga "flöt över" i varandra eftersom inga klara gränser fanns. Av denna anledning utgör till exempel språket i östra Norge under denna tid ett slags mellanstadium mellan fornvästnordiska och fornöstnordiska. 

Fornnordiskan har påverkat ett flertal av de främmande språk som nordmännen kom i kontakt med. Särskilt tydligt är detta i engelskan. Många engelska dialekter, till exempel lågskotska, innehåller en hög andel fornnordiska lånord, och det utdöda fornvästnordiska språket norn talades tidigare av ättlingarna till nordiska bosättare på Orkneyöarna och Shetlandsöarna. Även andra språk som ryska och till och med franska har påverkats av fornnordiskan.

Fornöstnordiska benämns ofta rundanska i Danmark respektive runsvenska i Sverige, även om dessa var i princip identiska fram till 1100-talet. Dialekterna bär denna benämning på grund av att de skrevs med runalfabetet, den så kallade futharken. Till skillnad från urnordiskan, som skrevs med den äldre 24-typiga futharken, skrevs fornnordiska med den yngre futharken som endast hade 16 runor. På grund av det begränsade antalet tecken användes många runor för en rad olika fonem. Runan som betecknade vokalen u användes också för att skriva o, ø och y. Runan för i användes även för att skriva e.

Senare historia 
Dagens efterföljare till fornnordiska är de östnordiska språken svenska och danska, samt västnordiska språken norska, isländska och färöiska. Forngutniskan gick emellertid under som skriftspråk på 1500-talet, men överlevde som talspråk på den gotländska landsbygden fram till modern tid. Genom sin isolering på Island och Färöarna har de två språk som talas där genomgått mindre förändringar än språken på fastlandet, vilka dessutom utvecklats liknande i fråga om grammatik och vokabulär, och man talar därför ofta om en kontinental och en insulär gren (ögren) av de nordiska språken.

I artiklarna nordiska språk, östnordiska språk och västnordiska språk finns mer uppgifter om de östnordiska språkens särdrag gentemot varandra och mot andra germanska språk.

Se även 
 Nordiska språk
 Östnordiska språk
 Västnordiska språk
 Urnordiska
 Nordiska fornspråk
 Nordmän

Fornnordiska begrepp 
 Blåland – Afrika
 Blåman – mörkhyad
 Daner – skandinaver
 Hird – livgarde
 Huskarl – dräng
 Här – armé
 Miklagård – Konstantinopel
 Ruser – vikingar i österled
 Väringar – legoknektar i väringagardet

Referenser

Externa länkar 

 Norröna texter och kväden (på Heimskringla.no)
 J. Fritzners norröna (ordlista, samlad av Johan Fritzner)
 Professor Arne Torps webbplats (med talad rekonstruerad urnordiska och norrönt språk – bland annat Atlekvädet)
Scandinavian loans in Old and Middle English, and their legacy in the dialects of England and modern standard English

Vidare läsning 

 

Språk i Europa