kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vadarfåglar

Vadarfåglar (Charadriiformes) är en ordning i djurklassen fåglar. Ordningen omfattar cirka 350 arter som återfinns över alla delar av jorden. Merparten lever i närheten av vatten och lever av ryggradslösa djur och andra små djur, men en mindre del är pelagiska havsfåglar, några återfinns i ökenområden, och ett mycket litet antal lever i täta skogsområden.

Systematik 
Sibley-Ahlquists taxonomi slog samman Charadriiformes tillsammans med havsfåglar och rovfåglar i den utökade ordningen storkfåglar (Ciconiiformes). Detta har senare kritiserats och allt tyder på att Charadriiformes trots allt är en mycket distinkt och omfattande utvecklingslinje.

Inom ordningen delades vadarfåglarna tidigare ofta upp i följande tre underordningar: 
 Charadrii, vadare – merparten är "strandkantsfåglar" i havs- eller sötvattensbiotoper som födosöker genom att sticka ned näbben i leran eller plockar föda från ytan.
 Lari, måsfåglar och andra närbesläktade grupper – större arter där merparten lever av att ta fisk ur havet.
 Alcae, alkfåglar – kustlevande arter som häckar på klippor och dyker effektivt för att fånga fisk.

Genetiska studier visar att denna indelning är felaktig. Exempelvis är alkorna förhållandevis nära besläktade med måsfåglar och att deras "distinkta" morfologi istället beror på anatomiska anpassningar för dykning. Följande taxonomi baseras på sentida forskningsresultat:

Familjer i taxonomisk ordning 
 Underordning Scolopaci – beckasinliknande vadare
 Familj Snäppor (Scolopacidae)
 Underordning Thinocori – avvikande vadarfåglar
 Familj Rallbeckasiner (Rostratulidae)
 Familj Jaçanor (Jacanidae)
 Familj Frösnäppor (Thinocoridae)
 Familj Stäpplöpare (Pedionomidae)
 Underordning Lari – måsar och andra närbesläktade grupper
 Familj Måsfåglar (Laridae)
 Familj Alkor (Alcidae)
 Familj Labbar (Stercorariidae)
 Familj Vadarsvalor (Glareolidae)
 Underordning Turnici – springhöns
 Familj Springhöns (Turnicidae)
 Underordning Chionidi – tjockfotar och andra närbesläktade grupper
 Familj Tjockfotar (Burhinidae)
 Familj Slidnäbbar (Chionididae)
 Familj Magellanpipare (Pluvianellidae)
 Underordning Charadrii – piparliknande vadare
 Familj Ibisnäbbar (Ibidorhynchidae)
 Familj Skärfläckor (Recurvirostridae)
 Familj Strandskator (Haematopodidae)
 Familj Pipare (Charadriidae)

Oklar underordning 
 Familj Hägerpipare (Dromadidae)

Hägerpiparens placering inom vadarfåglarna har länge varit oklar och de har i olika omgångar placerats närmare Lari, Chionidi och Charadrii.

Springhönsens placering är oklar men har en ganska basal position i Lari-Scolopaci sensu lato-gruppen.

En mer konservativ taxonomi baserad på de senare forskningsrönen placerar Thinocori som en del av Scolopaci, och Chionidi tillsammans med Charadrii, eller också kan Glareolidae placeras i en helt egen underordning.

Referenser

Externa länkar 

 
Fågelordningar
Mohenjo-daro

Mohenjo-daro ("De dödas stad") är en arkeologisk fyndplats och var liksom Harappa en stad i Indusdalen under tiden för den forntida induskulturen. Mohenjo-daro är något bättre bevarad än Harappa, och har därför mer information om civilisationen bakom. Sannolikt byggdes staden för mellan 4 000 och 5 000 år sedan och övergavs omkring år 1 700 f.Kr., antagligen på grund av att floden ändrade läge. Staden återupptäcktes på 1920-talet av arkeologer.

Mohenjo-daro är en remarkabel konstruktion, om man ser till dess ålder. Staden har ett välplanerat nät av gator, med hus byggda av bränd lera, soltorkat tegel och bränt trä. När staden var som störst hade den mellan 35 000 och 40 000 invånare. Den har ett avancerat dräneringssystem, en mängd olika byggnader, upp till två våningar höga, och ett badområde. Badområdet var genomtänkt och välbyggt och hade ett lager av naturlig tjära för att förhindra läckage. Staden låg i en jordbruksbygd och hade en stor brunn, spannmålsmagasin och en central marknadsplats. Kanske mest oväntat fanns här även en byggnad med ett underjordiskt värmesystem, hypokaust, vilket måhända var till för uppvärma bad.

Staden raserades och återuppbyggdes minst sju gånger. Varje gång uppfördes den nya staden direkt på resterna av den gamla. Indusflodens översvämningar tros vara orsaken till förstörelsen. Floden rann genom staden.

Mohenjo-daro ligger i vad som i dag är nordvästra Sind i Pakistan. År 1980 upptogs Mohenjo-daro på Unescos världsarvslista.

Referenser

Externa länkar 
 UNESCO World Heritage Centre – Archaeological Ruins at Moenjodaro
 UNESCO – International Campaign for the Safeguarding of Moenjodaro – Pakistan

Ruiner i Pakistan
Världsarv i Pakistan
Världsarv inskrivna 1980
Ruinstäder
Fergana

Fergana (även Ferghana; Farg'ona på uzbekiska) är en stad i Ferganadalen i östra Uzbekistan med 230 000 invånare (2002). Den är huvudort i provinsen Fergana (Farg'ona viloyati på uzbekiska). Fergana ligger cirka 420 kilometer öst om Uzbekistans huvudstad Tasjkent. 

Staden grundades som garnisonsort till Margilan av ryssarna på 1800-talet, namnet var Nya Margelan (Новый Маргелан, Novyj Margelan). Den bytte 1910 namn till Skobelev (Скобелев) efter den ryske generalen Michail Skobeljev. Fergana fick sitt nuvarande namn år 1924 i samband med införlivningen i Sovjetunionen. Fergana har under 1900-talet haft stora etniska konflikter.

Orter i Uzbekistan
Tokushima prefektur

Tokushima prefektur (徳島県 Tokushima-ken) är belägen på ön Shikoku, Japan. Residensstaden är Tokushima.

Administrativ indelning 
Prefekturen var år 2016 indelad i åtta städer (-shi) och 16 kommuner (-chō och -son).
Kommunerna grupperas i åtta distrikt (-gun). Distrikten har ingen administrativ funktion utan fungerar i huvudsak som postadressområden.

Städer:
 Anan, Awa, Komatsushima, Mima, Miyoshi, Naruto, Tokushima, Yoshinogawa
 
Distrikt och kommuner

Itano distrikt
Aizumi
Itano
Kamiita
Kitajima
Matsushige

Kaifu distrikt
Kaiyō
Minami
Mugi
Katsuura distrikt
Kamikatsu
Katsuura

Mima distrikt
Tsurugi
Miyoshi distrikt
Higashimiyoshi
Myōdō distrikt
Sanagōchi

Myōzai distrikt
Ishii
Kamiyama
Naka distrikt
Naka

Källor 

 
WP:Projekt Japan
Saltön

Saltön är en svensk tv-serie i dramakomisk form på SVT 2005–2017. Den har manus och regi av Carin Mannheimer och är baserad på Viveca Lärns romaner om folket på den fiktiva ön Saltön. De sex romanerna är uppdelade på fyra säsonger.

De första tre säsongerna sändes mellan 2005 och 2010 och den fjärde säsongen sändes sju år senare, 2017.

Handling
Serien utspelar sig på den idylliska ön Saltön i Bohuslän. Hit kommer den unga änkan Sara för att börja ett nytt liv. Hon lär snart känna öns färgstarka invånare, bland andra den mystiske biodlaren MacFie som hon inleder ett förhållande med. Här finns Johanna som lever ensam med sin son Magnus. Efter att Magnus förälskar sig i bibliotekarien Hans-Jörgen börjar även Johanna se sig om efter en ny kavaljer. 

Karl-Erik Månsson är Saltöns starke man, chef för konservfabriken. Han är gift med den unga Kristina som ångrar äktenskapet.

På Saltön finns även den dystra tobakshandlaren Blomgren och hans överviktiga fru Emily som gör uppror och lämnar sin man för att starta ett nytt liv.

Produktion och mottagande

Serien är inspelad på olika platser i Lysekils kommun. Exteriörbilderna samt utomhus- och inomhusscenerna är inspelade i Grundsund. Blomgrens Tobak som idag är Hotell Villa Lönndal var en av huvudplatserna vid inspelningen som bostad till Johanna samt tobaksaffären Blomgrens. En del filmscener har spelats in i Rågårdsvik och Fiskebäckskil.

De första fem avsnitten av Saltön sändes i februari–mars 2005 och blev en stor publikframgång. Kritiken var dock lite blandad, ”Saltkråkan för vuxna” skrev någon recensent. Ytterligare fyra avsnitt började sändas i januari 2007. Säsong tre började sändas i mars 2010. I augusti 2017 hade den fjärde säsongen premiär.

Andra Saltö och Saltön
Nordväst om Lysekil, nära Stora Kornö, ligger Saltö. En ö med samma namn finns även i Strömstads kommun, väster om Tjärnö. En annan svensk TV-serie i skärgårdsmiljö är Skärgårdsdoktorn; dess fiktiva Saltö ska dock ligga i Stockholms skärgård.

Saltö är även en ö i Karlskrona skärgård.

Rollista (urval)

Källhänvisningar 

Svenska TV-serier från 2000-talet
Bohuslän i fiktion
Fiktiva öar
TV-seriestarter 2005
TV-serieavslutningar 2010
Svenskspråkiga TV-serier
Svenska TV-serier från 2010-talet
Svenska TV-serier baserade på böcker
TV-serier som utspelar sig i Sverige
Wakayama prefektur

Wakayama prefektur (和歌山県; Wakayama-ken) är en del av Kiihalvön i Kansai-regionen på ön Honshū, Japan. Residensstaden är Wakayama.

Administrativ indelning 

Prefekturen var år 2016 indelad i nio städer (-shi) och 21 kommuner (-chō eller -mura).
Kommunerna grupperas i sex distrikt (-gun). Distrikten har ingen administrativ funktion utan fungerar i huvudsak som postadressområden.

Städer:
 Arida, Gobō, Hashimoto, Iwade, Kainan, Kinokawa, Shingū, Tanabe, Wakayama 

Distrikt och kommuner:

Arida distrikt
Aridagawa
Hirogawa
Yuasa
Hidaka distrikt
Hidaka
Inami
Hidakagawa
Mihama
Minabe
Yura

Higashimuro distrikt
Kitayama
Kozagawa
Kushimoto
Nachikatsuura
Taiji
Ito distrikt
Katsuragi
Kōya
Kudoyama

Kaisō distrikt
Kimino
Nishimuro distrikt
Kamitonda
Shirahama
Susami

Galleri

Källor 

 
WP:Projekt Japan
Miyagi prefektur

Miyagi prefektur (宮城県; Miyagi-ken) är belägen i Tohoku-området på ön Honshu i Japan. Residensstaden är Sendai.

Prefektursymboler
Miyagis emblem antogs den 15 juli 1966, medelst notis nummer 499. Emblemet visar dels en stiliserad miyagibuskklöver (som är prefekturblomman), dels ett stiliserat hiragana‐tecken み (”Mi” som i ”Miyagi”). Buskklöverns tre blad står för enhet, folkets vänskap och Miyagis framsteg.

I flaggan uppträder prefekturemblemet i vitt mot grön bakgrund. Den antogs ursprungligen samtidigt som emblemet, och hade då proportionerna 7:10. Flaggan som fastställdes i notis nummer 499 ersattes sedermera den 16 november 1999, medelst notis nummer 1294 – den nya flaggan är dock i praktiken identisk med den ursprungliga, fast med proportionerna 2:3.

Administrativ indelning 

Prefekturen var per 10 okt 2016 indelad i 14 städer (-shi) och 21 kommuner (-chō, -machi eller -mura). 
Kommunerna grupperas i tio distrikt (-gun). Distrikten har ingen administrativ funktion utan fungerar i huvudsak som postadressområden.

Sendai har speciell status som signifikant stad (seirei shitei toshi).

Städer:
 Higashimatsushima, Ishinomaki, Iwanuma, Kakuda, Kesennuma, Kurihara, Natori, Ōsaki, Sendai, Shiogama, Shiroishi, Tagajō, Tome, Tomiya

Distrikt och kommuner:

Igu distrikt 
Marumori
Kami distrikt 
Kami
Shikama
Katta distrikt 
Shichikashuku
Zaō

Kurokawa distrikt 
Ōhira
Ōsato
Taiwa
Miyagi distrikt 
Matsushima
Rifu
Shichigahama

Motoyoshi distrikt 
Minamisanriku
Oshika distrikt 
Onagawa
Shibata distrikt 
Kawasaki
Murata
Ōgawara
Shibata

Tōda distrikt 
Misato
Wakuya
Watari distrikt 
Watari
Yamamoto

Geografi 
Mitt i Sendai-bukten ligger Matsushima, ”Tallöarna”,  en ögrupp med 260 små öar täckta av talldungar.  Den anses vara en av Japans tre vyer tillsammans med sandbanken Amanohashidate och portalen (torii) i vattnet utanför templet vid Itsukushima.

Naturkatastrofer 
Den 11 mars 2011 inträffade en jordbävning med magnituden 9,0 på havsbottnen utanför, som ledde till att en tsunami träffade Miyagiprefekturens kust och förorsakade mycket omfattande skador i området. Tsunamin var en av de värsta och dess höjd uppskattas här ha varit ungefär 10 meter. Kesennuma och Minamisanriku är ett par av de värst drabbade kustorterna.

Källor

Externa länkar 

 
WP:Projekt Japan
Europamästerskapet i fotboll för damer 1989

Europamästerskapet i fotboll för damer 1989, formellt European Competition for Women's Football, var en fotbollsturnering för damlandslag som hölls i Västtyskland mellan 28 juni och 2 juli 1989. Turneringen vanns av Västtyskland som besegrade Norge i finalen med 4–1.

Kval

I kvalet deltog 17 nationer uppdelade på 4 grupper, en grupp med 5 lag (Grupp 4), övriga med 4 lag. Gruppettan och grupptvån från varje grupp gick vidare till en andra kvalomgång där gruppvinnarna fick möta tvåorna i direkt avgörande dubbelmöten.

Kvalificerade lag

Slutspel

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Källor
För matchrapporter, se respektive match.
Uefas matchrapporter är inte alltid kompletta, och har därför kompletterats med rapporter från vissa nationella förbund. När så har skett framgår detta av rapportbeskrivningen ovan.
Resultat samtliga matcher samt samtliga grupper, inklusive kvalspel: 

Uefas startsida med matchresultat och länkar till matchrapporter: 

1989 i Västtyskland
Fotboll i Västtyskland
1989
Fotbollsåret 1989
Internationella sportevenemang i Västtyskland
Osnabrück
Gunnar Odelryd

Gunnar Axel Odelryd, född Olsson den 4 juni 1903 i Maria Magdalena församling i Stockholm, död den 14 februari 1972 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk rekvisitör, filmarkitekt och inspicient. 

Odelryd är begravd på Sandsborgskyrkogården i Stockholm.

Inspicient i urval

1941 – Livet går vidare
1943 – Örlogsmän

1945 – Fram för lilla Märta

Källor 
 
 Odelryd, Gunnar Axel på SvenskaGravar.se

Svenska inspicienter
Personer från Stockholm
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Födda 1903
Avlidna 1972
Män
Hiroshima prefektur

Hiroshima prefektur (広島県 Hiroshima-ken) är belägen i Chūgoku-regionen på ön Honshū i Japan. Residensstaden är Hiroshima.
Prefekturen ligger på norra sidan av Japanska innanhavet.

Administrativ indelning 

Prefekturen var år 2016 indelad i fjorton städer (-shi) och nio landskommuner (-chō).
Landskommunerna grupperas i fem distrikt (-gun). Distrikten har ingen administrativ funktion utan fungerar i huvudsak som postadressområden.

Hiroshima har speciell status som signifikant stad (seirei shitei toshi).

Städer:
 Akitakata, Etajima, Fuchū, Fukuyama, Hatsukaichi, Higashihiroshima, Hiroshima, Kure, Mihara, Miyoshi, Onomichi, Ōtake, Shōbara, Takehara 

Distrikt och kommuner:

Galleri

Källor 

 
WP:Projekt Japan
Meta Roos

Wiveca Margareta "Meta" Roos, född 23 februari 1954 i Boda i Dalarna, är en svensk jazzsångare och revyartist.

Meta Roos är född och uppvuxen i Boda Kyrkby i men bor sedan 2002 i Bålsta i Uppsala län.
Hon debuterade som sextonåring när hon började sjunga med olika dansband i Dalarna; störst framgångar nådde hon med Nippe Sylwéns Band. 
Sedan 1984 har hon försörjt sig som artist på heltid. Under 1980-talet sjöng hon i dansorkestern Rose Band som blev populär i hela Europa. Roos spelade nyårsrevy i Borlänge och kom några år senare till Peter Flack i Örebro där hon medverkade i fyra revyer.

Meta Roos har medverkat som sångerska i flera filmer, debuten skedde i  1939 . Hon sjöng ledmotivet En värld full av liv i Walt Disney-filmen Lejonkungen och gjorde mamma Vesslas röst i De vilda djurens flykt.
Hon har sjungit med flera kända storband i Sverige och turnerat med en egen show Mitt liv som sångerska.
Meta Roos är också välkänd från radioprogrammet Telespånarna. Sedan 2005 spelar hon huvudrollen som Brus-Britta i Skinnarspelet som ges i Malung vid midsommartid.

Priser och utmärkelser
1988 – Ulla Billquist-stipendiet
2008 – Anita O'Day-priset
2009 – Monica Zetterlund-stipendiet
2018 - Jan Johansson-stipendiet

Diskografi (urval)
1978 – Meta Roos & Nippe Sylwéns Band
1980 – Hello Dolly med Sandvik Big Band och Hayati Kafe
1987 – Meta & Rose Band
1994 – Enjoy the Rhythm
2003 – Soft Winds
2007 – Meta Sings Ella
2019 – Folk & Jazz med Trio X of Sweden

Filmografi (urval)
1993–1995 – De vilda djurens flykt (röst som Vessla)
1994 – Lejonkungen (sjöng En värld full av liv)
1997 – Oliver & Gänget (röst, samt sång, som Georgette i omdubb)

Referenser 

Svenska jazzsångare
Svenska revyartister
Personer från Boda socken, Dalarna
Födda 1954
Levande personer
Kvinnor
Monoftong

En monoftong är ett enkelt vokalljud i en stavelse. Det kan betraktas i kontrast med en diftong som är när två vokalljud uttalas bredvid varandra i samma stavelse (exempelvis ordet augusti där a-ljudet glider över till ett u-ljud).

I det svenska språket består nästan alla ord av monoftonger. Undantag för detta finns framförallt hos lånord. Det är vanligare att det uppstår fonetisk hiatus, när vokaler bredvid varandra uttalas med flera stavelser (ord som exempelvis janu-ari och speci-ell).

Andra språk 

I ukrainska, liksom i polska, uttalas 'Ukraina' inte som i svenskan, det vill säga [Ukrajna], utan som [Ukra-i-na]. I det grekiska språket markeras detta ibland med att använda bokstaven ï, ett i med trema. Således ger stavningen Ukraïna istället för 'Ukraina' det för de språken korrekta uttalen.

Se även 
 Diftong
 Triftong

Fonetik
Alkor

Inte att förväxla med alfågel.

Alkor (Alcidae) är den enda fågelfamiljen inom underordningen alkfåglar i ordningen vadarfåglar.

Utseende och anatomi 
Alkor påminner på ett ytligt plan om pingviner genom sin svartvita fjäderdräkt, sin upprättstående hållning och vissa liknande vanor. De är dock inte alls släkt med pingviner, men utvecklats på detta sätt genom så kallad konvergent evolution.

Arterna inom familjen har smala, korta och spetsiga vingar och alla nu levande arter kan flyga, och gör det med mycket snabba vingslag. De är skickliga på att simma och dyka och använder då sina vingar för att styra under vattnet.

Näbben är av medellängd, hoptryckt och på tvären fårad. Övre näbbhalvan är i spetsen krökt ut över den undre näbbhalvan. Näsborrarna är smala och täckta av fjädrar. Benen är korta och de tre framåtriktade tårna är simhudsförsedda.

Ekologi 
Arterna inom familjen lever företrädesvis vid de norra haven ute på öppet hav och befinner sig bara på land för att häcka. De häckar kolonivis på branta klippor. De simmar och dyker förträffligt, men går illa. Deras föda består av fisk, kräft- och blötdjur.

Systematik 
Familj Alcidae
 Ej klarlagd underfamilj
 Hydrotherikornis (fossil, omdiskuterad)
 Underfamilj Petralcinae (fossil, omdiskuterad)
 Petralca
 Underfamilj Mancallinae (fossil)
 Alcodes
 Praemancalla
 Mancalla
 Underfamilj Alcinae
 Ej klarlagd tribus
 Miocepphus (fossil)
 Tribus Alcini 
 Uria
 Sillgrissla (Uria aalge)
 Spetsbergsgrissla (Uria lomvia)
 Alle
 Alkekung (Alle alle)
 Pinguinus, utdöd ca. 1844
 Garfågel (Pinguinus impennis)
 Alca Tordmule (Alca torda)
 Tribus Synthliboramphini
 Synthliboramphus Guadalupealka (Synthliboramphus hypoleucus)
 Kalifornienalka (Synthliboramphus scrippsi) 
 Mexikansk alka (Synthliboramphus craveri)
 Kragalka (Synthliboramphus antiquus)
 Japansk alka (Synthliboramphus wumizusume)
 Tribus Cepphini
 Cepphus Tobisgrissla (Cepphus grylle)
 Beringtejst (Cepphus columba)
 Cepphus columba snowi (Ibland kategoriserad som egen art)
 Glasögontejst (Cepphus carbo)
 Tribus Brachyramphini
 Brachyramphus Marmoralka (Brachyramphus marmoratus)
 Långnäbbad marmoralka (Brachyramphus perdix)
 Brunalka (Brachyramphus brevirostris)
 Tribus Aethiini
 Ptychoramphus Sotalka (Ptychoramphus aleuticus)
 Aethia Papegojalka (Aethia psittacula)
 Tofsalka (Aethia cristatella)
 Plymalka (Aethia pygmaea)
 Dvärgalka (Aethia pusilla)
 Tribus Fraterculini
 Cerorhinca Hornalka (Cerorhinca monocerata)
 Lunnesläktet Fratercula Lunnefågel (Fratercula arctica)
 Hornlunne (Fratercula corniculata)
 Tofslunne (Fratercula cirrhata'')

Se även 
 Lista över vanligt förekommande alkor i Sverige.

 
Fågelfamiljer
Klinten

Klinten är ett naturreservat i Hults socken i Eksjö kommun i Småland (Jönköpings län).

Reservatet är skyddat sedan 2005 och omfattar 81 hektar. Det består av äldre barrskog med närhet till sjön Försjön. Området förvaltas av Eksjö kommun.

Vid reservatet finns även en läger- och aktivitetsgård som består av en huvudbyggnad, som tidigare var boningshus, samt en ombyggd lada.

Externa länkar
Klintens lägergård
Klinten, Länsstyrelsen i Jönköpings län

Naturreservat i Eksjö kommun
Naturskyddsområden bildade 2005
Katinon

Katinon, (S)-2-amino-1-fenylpropan-1-on (fenylalkamin), är en amfetaminalkaloid som tillsammans med katin är aktiv substans i kat. Katinon är den starkare substansen och har en verkan och skadebild som i all väsentlighet överensstämmer med amfetamin.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning P I i 1971 års psykotropkonvention, samt i förteckning I i Sverige, vilket innebär "narkotika som normalt inte har medicinsk användning".

Källor 

 
Amfetaminalkaloider
Dopaminagonister
Narkotika
Barbro Nordin

Barbro Nordin,  egentligen Barbro Margareta Nordin-Lund, född 13 april 1923 i Uppsala, död 19 maj 1999 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk skådespelare. 

Nordin gifte sig 1948 med Tobias Lund. Hon är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården.

Filmografi i urval 
 (ej identifierad roll)
 (Marit)
 (Mitzi)
 (syster Aina, sjuksköterska)
 (Margareta)
 (servitrisen Solveig Moen)
 (kallskänksbiträdet Pyret) 
 (Greta)
 (Ingrid, Olles fru)
 (Inga, Folkes fästmö)
 (Fru Lundgren)
 (Jörel, Leos syster)
 (begravningsgäst)
 (hyresvärdinna på Smögen)
 (röst; Madame Adelaide Bonfamille)

Källor

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska röstskådespelare
Skådespelare från Uppsala
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1923
Avlidna 1999
Kvinnor
Anne Bancroft

Anne Bancroft, ursprungligen Anna Maria Louisa Italiano, född 17 september 1931 i Bronx i New York, död 6 juni 2005 i New York, var en amerikansk skådespelare.

Efter en del roller i TV gjorde hon filmdebut 1952 i Drama på hotell mot Marilyn Monroe och Richard Widmark. Hon medverkade i en del B-filmer och for sedan till New York och spelade på Broadway. Hon vann en Tony två år i rad: för Två på gungbrädet (1958) mot Henry Fonda och för Miraklet (1959) i rollen som den dövstumma och blinda Helen Kellers lärarinna Anne Sullivan.

Bancroft upprepade sin succéroll i Miraklet på filmduken och erhöll 1963 en Oscar som bästa skådespelerska. Hon nominerades ytterligare fyra gånger för en Oscar: för Fjärde gången gillt (1963), Mandomsprovet (1967) – hennes mest kända film, där hon i rollen som Mrs. Robinson förförde sin dotters pojkvän, spelad av Dustin Hoffman – samt Vändpunkten (1977) och Agnes av Gud (1985).

Åren 1953–1957 var hon gift med Martin A. May. Från 5 augusti 1964 och fram till sin död var hon gift med regissören och komediskådespelaren Mel Brooks; paret har en son, författaren Max Brooks.

Anne Bancroft dog i livmodercancer 2005. Hon är begravd på Kensico Cemetery i Valhalla, New York.

Filmografi i urval 

 (TV-miniserie)

 (röst)

Externa länkar 

 
 The Golden Years – Anne Bancroft
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Skådespelare från New York
Personer från Bronx
Mel Brooks
Alumner från University of California, Los Angeles
Födda 1931
Avlidna 2005
Kvinnor
Anstalten Beateberg

Beateberg är en kriminalvårdsanstalt av säkerhetsklass 2 på Kassettvägen 1 mellan Skogås och Trångsund, Huddinge kommun. Anläggningen uppfördes omkring 1980. Beateberg har 56 slutna platser och 6 öppna platser. Anstalten är bland annat känd från TV-serien FC Z där de intagnas fotbollslag spelade en match mot FC Z.

Kända fångar
Carl Thunberg
Mattias Flink
John Ausonius

Referenser

Externa länkar
Anstalten Beateberg – Kriminalvården
Häktet Beateberg – Kriminalvården

Beateberg
Byggnader och anläggningar i Huddinge kommun
Skogås (kommundel)
Beateberg

Beateberg kan syfta på:

 Beateberg, Norrtälje kommun – en gård i Rö, Norrtälje kommun
 Beatebergs bruk – ett tidigare bruk
 Anstalten Beateberg – en anstalt i Huddinge kommun
 Beateberg, Töreboda kommun – en by vid sjön Viken i Västergötland
 Beatebergs socken – en socken i Vadsbo härad, Västra Götalands län
 Beatebergs landskommun – en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län 1863–1951
 Beatebergs församling –  en tidigare församling i Skara stift
 Beatebergs kyrka – en kyrkobyggnad som tillhör Fägre församling i Skara stift
 Beatebergs distrikt – ett distrikt i Töreboda kommun och Västra Götalands län 2016–

Se även 
 Beatenberg, kommun i Schweiz