kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Tears

The Tears är en brittisk musikgrupp, bildad 2004 av de forna Suede-medlemmarna Brett Anderson och Bernard Butler.

Historia 
Under 1994 när Suede var det största nya bandet i Storbritannien, beslutade sig Bernard Butler för att lämna gruppen, på grund av musikalisk press och för höga krav från sångaren Brett Anderson. Anderson sa i en intervju med The Times att när Butler lämnade bandet så hatade de varandra så mycket som två personer kan hata varandra. När gruppen The Tears bildades hade inte Butler och Anderson pratat med varandra på nio år, men Anderson har sagt att det aldrig varit svårt att få tillbaka kontakten med Butler. 

Bandet tog sitt namn från en rad ur Philip Larkins dikt, Femmes Damnées, som slutar med raden: "The only sound heard is the sound of tears". 

Bandet spelade sin första konsert den 14 december 2004 på Oxford Zodiac. 

Gruppen släppte sin första singel Refugees den 25 april 2005 och debutalbumet Here Come The Tears släpptes 6 juni samma år. I april 2006 meddelade Anderson att bandet tagit en paus. Han meddelade även att hans första soloalbum var färdigt, och skulle släppas tidigt under 2007. 2007 meddelade Anderson i en intervju att bandet höll på att skriva deras andra album, men gått skilda vägar då ingen av medlemmarna tyckt att det varit roligt. Chanserna för att albumet skulle komma i framtiden var enligt Anderson goda. Då Butler meddelat att han slutat spela live under 2008 för att ägna sig åt att producera, ändrades framtiden markant för bandets planer.

Medlemmar 
 Brett Anderson – sång
 Bernard Butler – sologitarr, rytmgitarr, sång
 Nathan Fisher – basgitarr
 Makoto Sakamoto – trummor, percussion (död 2018)
 Will Foster – keyboard, piano

Diskografi 
Album
Here Come the Tears (6 juni 2005)

Singlar
 "Refugees" (25 april 2005)
 "Lovers"  (27 juni 2005)

Referenser

Noter

Externa länkar

 Officiell webbplats

Brittiska musikgrupper
Lennart Dunér

Lennart Åke Dunér, född 15 augusti 1951 i Stockholm, är en svensk filmproducent, ljudtekniker och ljudläggare.

Producent

 (exekutiv producent)

 (samproducent)

 (exekutiv producent)

Externa länkar

Svenska filmproducenter
Män
Födda 1951
Levande personer
Personer från Stockholm
Personer i Sverige under 1900-talet
Personer i Sverige under 2000-talet
Brett Anderson

Brett Anderson, född 29 september 1967 i Lindfield, nordost om Haywards Heath, Sussex, är en brittisk sångare och musiker. Han är känd som sångare i gruppen Suede.

Biografi
Under tonåren spelade Anderson gitarr i olika garageband, bland andra The Pigs och Geoff. En av medlemmarna i det sistnämnda bandet var Suedes blivande basist, Mat Osman. I slutet av 1980-talet bildade Anderson och Osman Suede tillsammans med Andersons dåvarande flickvän Justine Frischmann. Inom kort anslöt sig även gitarristen Bernard Butler och trummisen Simon Gilbert. Frischmann sparkades från gruppen efter att hon missat flera repetitioner och bedragit Anderson med Blurs sångare Damon Albarn.

I slutet av mars 1993 släpptes Suedes självbetitlade debutalbum Suede, som gick rakt in på den brittiska albumlistans förstaplats.

Anderson var sångare i gruppen Suede från dess grundande 1989 till dess splittring 2003. Även vid gruppens comeback 2010 fanns Anderson med vid mikrofonen. 

Från 2004 till 2006 var han sångare i The Tears. Fansen ville ofta höra låtar av Suede efter de stora framgångarna bandet haft. Anderson vägrade till en början att spela dessa, och ville istället spela de nya låtarna med The Tears. Anderson ändrade sig med tiden, då bandet senare spelade Suedelåten "The Living Dead" (som varit en B-sida) under ett extranummer under en konsert.

Anderson har även gett ut fyra soloalbum.

År 2018 publicerade Anderson sina memoarer – Coal Black Mornings.

Diskografi (solo)

Studioalbum
 Brett Anderson – 26 mars 2007
 Wilderness – 1 september 2008
 Slow Attack – 17 november 2009
 Black Rainbows – 26 september 2011

Livealbum
 Live in London – 9 maj 2007 (endast 1500 exemplar)
 Live at Union Chapel – 19 juli 2007 (endast 1500 exemplar)
 Live at Queen Elizabeth Hall – 20 oktober 2007 (endast 1500 exemplar)
 Live at Koko – 12 oktober 2011

Singlar
 "Love is Dead" – 19 mars 2007
 "Back to You" – 9 juli 2007
 "A Different Place" – 21 juli 2008
 "The Hunted" – 22 november 2009
 "Brittle Heart" – 15 augusti 2011
 "Crash About to Happen" – 27 november 2011

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats

Födda 1967
Män
Brittiska sångare
Brittiska pop- och rocksångare
Levande personer
Personer från Lindfield
Glamrockmusiker
Maria Essén

Maria Karolina Essén, född 16 mars 1968 i Glanshammar i Närke, är en svensk filmregissör och manusförfattare. 

Essén har studerat filmvetenskap vid Stockholms universitet och filmregi vid Columbia University i New York.

Filmografi
 (manus, produktion, regi)
 (manus, regi)
 (regi)
 (regi)
 (produktion)

Referenser

Externa länkar

Svenska filmregissörer
Svenska manusförfattare under 2000-talet
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Personer från Glanshammars socken
Födda 1968
Levande personer
Kvinnor
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Backspegel

Backspegel är ett hjälpmedel för att hålla uppsikt bakåt vid körning med fordon. Backspeglar monteras invändigt i fordonet, eller utvändigt som sidospeglar.

Backspegel är även ett bildligt uttryck för återblick, att titta i backspegeln.

Äldre bilar hade ofta bara en yttre backspegel (på förarsidan). Det var fram till 1960-talet vanligt att backspeglarna var monterade på framflyglarna, men på nyare bilar brukar de vara monterade på förardörrarna. Speglarna är justerbara, så att förare av olika längd och med olika inställning av förarstolen ska kunna få rätt siktfält. Den enklaste typen av ytterbackspegel justeras för hand, genom att föraren vrider på själva spegeln. På nyare bilar är ytterbackspeglarna justerbara med hjälp av inbyggda elmotorer som styrs med en liten styrspak från förarplatsen. Den inre backspegeln är ofta avbländningsbar, vilket innebär att bländande ljus från en bakomliggande bil med starka strålkastare eller solen kan dämpas genom att spegelns reflektion minskas. Detta åstadkoms genom att spegelglaset är något prismatiskt. I normalläget reflekteras ljuset mot spegelns silverskikt. Föraren bländar av spegeln genom att vippa den. Då reflekteras endast en mindre mängd ljus i glasets ytskikt.

I Sverige 
I "Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd om bilar och släpvagnar som dras av bilar" (TSFS 2013:63) står:
31 kap. 21 § Personbil och lätt lastbil skall ha backspeglar placerade och i sådant antal att vägen kan överblickas på en bredd av1. minst 10 m på vardera sidan om fordonets mittlinje på ett avstånd av 60 m från förarens ögonpunkter och bakåt, och
2. minst 2,5 m, räknat utåt från ett vertikalplan som är parallellt med fordonets mittlinje och som tangerar fordonetsvänstra sida, på ett avstånd av 10 m från förarens ögonpunkter och vidare bakåt.

Om det på grund av fordonets konstruktion endast delvis eller inte alls går att uppfylla kraven i 1. skall fordonet ha ytterligare backspeglar så att vägen även kan överblickas på en bredd av minst 2,5 m, räknat utåt från ett vertikalplan som är parallellt med fordonets mittlinje och som tangerar fordonets högra sida, på ett avstånd av 10 m från förarens ögonpunkter.'

Detta tolkas av SFRO att det från 1969 års model krävs två yttre och en inre backspegel. Inre backspegel kan saknas, ifall fordonets konstruktion inte medger sikt bakåt ifrån en inre backspegel (till exempel en skåpbil).
Saknas sidospeglar vid besiktning får fordonet en anmärkning och beläggs med körförbud med ombesiktning efter åtgärd.
(Källa: Svensk Bilprovning AB)

Ett fordon får alltså inte framföras på allmän väg utan sidospeglar, undantaget vid transport till verkstad.

Referenser 

Bildelar
Stefan Ahnhem

Stefan Percyval Ahnhem, född 24 november 1966 i Stockholm, är en svensk författare.

Under sent åttiotal och tidigt nittiotal var han medlem i ambientgruppen Spacelab.

Manus i urval

 

2005 – Innan frosten
2005 – Mastermind
2006 - Luftslottet
2009 - Läckan

Böcker i urval

 2021 – Den sista spiken

Referenser

Noter

Externa länkar

Svenska manusförfattare under 2000-talet
Födda 1966
Män
Levande personer
Författare från Stockholm
W. Edwards Deming

William Edwards Deming, född 14 oktober 1900 i Sioux City, Iowa, död 20 december 1993 i  Washington, D.C., var en amerikansk statistiker och förgrundsgestalt inom kvalitetstekniken. Deming avlade doktorsexamen i fysik och arbetade sedan under 1930-talet tillsammans med bl.a. Walter Shewhart vid Western Electric. Deming är mest känd genom sina insatser för att höja medvetenheten om kvalitet inom japansk industri efter andra världskriget. Han gav i början av 1950-talet ett stort antal kurser i kvalitetstekniska och statistiska metoder för japanska industrimän och ingenjörer, och fick på så vis en avgörande betydelse för den ökande medvetenheten om kvalitet i japanska företag. Som ett erkännande för Demings insatser instiftades i Japan 1951 Demingpriset, ett prestigefyllt pris som ges till företag som lyckats väl med sitt kvalitetsarbete och personer som gjort framstående insatser inom kvalitetsområdet. Demings arbeten är centrala inom total quality management (TQM), på svenska ofta kallat kvalitetsstyrning.

Deming är upphovsman till förbättrings- eller Demingcykeln. Demings fjorton punkter är Edwards Demings egen sammanfattning av de av honom själv utarbetade principerna för ett kontinuerligt och långsiktigt arbete för förbättrad kvalitet och ökad produktivitet.

Här är punkterna kortfattat återgivna på svenska:

 Skapa ett klimat för långsiktiga beslut och ständig förbättring.
 Övergå till det nya kvalitetstänkandet.
 Sluta försöka kontrollera in kvalitet.
 Minska antalet leverantörer och värdera dem inte enbart efter pris.
 Förbättra ständigt varje process.
 Ge alla möjlighet att utvecklas i sitt arbete.
 Betona ledarskap.
 Fördriv rädslan.
 Riv ner barriärerna mellan avdelningarna.
 Sluta med slogans. Vidta åtgärder istället.
 Avskaffa ackord.
 Ta bort hindren för yrkesstolthet.
 Uppmuntra till utbildning och vidareutveckling.
 Vidta åtgärder för att få igång förändringsprocessen.

Noter

Amerikanska statistiker
Födda 1900
Avlidna 1993
Personer från Sioux City
Kvalitetsteknik
Män
Alumner från Yale University
Alumner från University of Wyoming
Alumner från University of Colorado Boulder
Greg Hildebrandt

Greg Hildebrandt, född 23 januari 1939 i Detroit, Michigan, USA, är en amerikansk illustratör och pinupkonstnär.

Externa länkar
 The Pin-Up Files: Greg Hildebrandt

Amerikanska illustratörer
Män
Födda 1939
Levande personer
Live After Death

Live After Death är det brittiska heavy metalbandet Iron Maiden första livealbum, släppt 1985. Innan dess hade bandet bara släppt en live-EP, Maiden Japan. Live After Death spelades in under World Slavery Tour 1984–1985. Många kritiker anser att detta är en av de bästa heavy metal–liveskivorna som spelats in.

De första 13 låtarna är inspelade på Long Beach Arena i Long Beach i Los Angeles mellan den 14 och 17 mars 1985. De fem sista är inspelade på Hammersmith Odeon (numera Hammersmith Apollo) i London den 8, 9, 10 och 12 oktober 1984.

Videon Live After Death spelades också in på Long Beach Arena, dock en annan dag.

Intro
Introt till skivan är ett tal av Winston Churchill, premiärminister i England under andra världskriget som han höll den 4 juni 1940.

"... We shall go on to the end, we shall fight in France, we shall fight on the seas and oceans, we shall fight with growing confidence and growing strength in the air, we shall defend our Island, whatever the cost may be, we shall fight on the beaches, we shall fight on the landing grounds, we shall fight in the fields and in the streets, we shall fight in the hills; we shall never surrender ..."

Låtlista

Bandsättning
Steve Harris – bas
Dave Murray – gitarr
Bruce Dickinson – sång
Nicko McBrain – trummor
Adrian Smith – gitarr

Livealbum 1985
Livealbum av Iron Maiden
Engelskspråkiga livealbum
Jason Jones

Jason Jones är en av grundarna av Bungie som bland annat är en av skaparna av Halo-serien.

Externa länkar

Födda 1971
Levande personer
Män
Programmerare
Gnop!

Gnop! var en enkel klon av det berömda datorspelet Pong för Macintosh och var det första spelet släppt av Bungie Studios, 1990. Namnet Gnop är Pong stavat baklänges. 

Spelet skapades av Alex Seropian 1990, nästan ett år innan Bungies officiella införlivande. Spelet blev populärt hos Mac-användare eftersom det var gratis, men flera användare köpte spelets källkod för 15 amerikanska dollar.

Externa länkar 
Bungie Studios’ History innehåller information om "Gnop!"

Datorspel 1990
Macintosh-spel
Fria datorspel
Kaka

Kaka är benämningen på flera olika typer av bakverk. Det kan antingen syfta på ett matbröd med flat och rund form. Alternativt, och i modernt språk vanligare, att det syftar på ett sött, ofta fettrikt bakverk. Exempelvis finns småkakor och mjuka kakor. Sådana kakor serveras ofta tillsammans med saft, kaffe eller te.

Varianter

Brödkaka 
En brödkaka är en formvariant av matbröd. Till skillnad från limpor är den flat och rund där dessa är avlånga och massiva. Ordet kaka kommer från det yngre fornsvenska ordet med samma stavning, och det har motsvarigheter i andra nordiska språk (norska: kake; danska: kage). Ordet är besläktat med kex (inlånat från engelskans cakes) och koka i betydelsen (jord)klump.

Småkakor 

Småkakor bakas oftast på en deg baserad på mjöl, fett, socker och smaksättare med en slutprodukt som ofta är platt, söt, spröd och torr.

Bondkaka
Milanopinne
Drömmar
Finska pinnar
Hallongrotta
Havrekaka
Pepparkaka
Snittkakor

Mjuka kakor 
Mjuka kakor som till exempel sockerkakan bakas på en smet som är så lös att den måste gräddas i en bakform med kant och oftast används bakpulver som jäsmedel och ägg eller annat bindemedel för att göra kakan hög och porös. Smaksättare ger olika sorters mjuka kakor. Mjuk kaka kan användas som botten till många sorters tårtor. Används liten form till att grädda smeten kallas kakan för muffins. Kladdkaka är en variant av mjuk kaka som är kompakt och har en kladdig konsistens. Kladdkakan är nära besläktad med brownien. Skillnaden mellan kladdkaka och andra sockerkakor är att bakpulver inte används. Därav kladdigheten, som beror på frånvaro av luftbubblor i smeten.

Sockerkaka
Tigerkaka
Muffins
Mjuk pepparkaka
Kladdkaka

Se även 
Sju sorters kakor
Kaffebröd
Konditori
Bakverk
Bakning
Bröd
Kakmonstret

Referenser

Externa länkar 

Kakans historia (på engelska)

Bakverk
Antonio Cabrini

{{Infobox fotbollsspelare
| födelsedatum            = 
| födelseort              =  Cremona
| bildfil                 = Cabrini sez.JPG
| bildstorlek             = 
| bildtext                = Cabrini, 2008.
| födelseland             = Italien
| smeknamn                = Il'Bell Antonio
| längd                   = 177 cm
| position                = Vänsterback
| seniorår                = 1973–19751975–19761976–19891989–1991Totalt
| seniorklubbar           =  Cremonese Atalanta Juventus Bologna
| antalseniormatcher(mål) = 29 (2)35 (1)297 (33)55 (2)416 (38)
| landslagsår             = 1978–1987
| landslag                = 
| antallandskamper(mål)   = 73 (9)
| tränarår                = 2000–200120012004–20052005–2006
| tränarklubbar           =  Arezzo Crotone Pisa Novara
| tränarlandslag          =  Italiens damlandslag
| tränarårlandslag        = 2012–2017
| fullständigtnamn        = Antonio Cabrini
| juniorklubbar           =  Cremonese
}}Antonio Cabrini''', född 8 oktober 1957 i Cremona, Italien, är en italiensk före detta fotbollsspelare och tränare.

Han spelade som offensiv vänsterback i Juventus och italienska landslaget under 1980-talet. Den professionalla karriären inleddes i Cremonese säsongen 1973/74, fortsatte i Atalanta två år senare, innan han 1976 värvades av Juventus. Cabrini kom att tillbringa 13 säsonger i Juventus, och hann med att bli italiensk mästare sex gånger. 1989 lämnade han Juventus för att avsluta karriären med två säsonger i Bologna.

Cabrini hade inlett sin klubblagskarriär i Serie C och sedan jobbat sig upp till Serie A. I landslaget däremot, fick han hoppa in i hetluften direkt. Cabrini gjorde nämligen landslagsdebut i VM-matchen mot Frankrike 1978. Från den stunden var han given i landslaget fram till dess att en skada hindrade honom från fortsatt landslagsspel 1987.

Meriter 
 Italiensk mästare 1977, 1978, 1981, 1982, 1984, 1986
 Italienska cupen 1979, 1983
 Europacupen 1985
 Cupvinnarcupen 1984.
 Uefacupen 1977
 Uefa Super Cup 1984
 Interkontinentala cupen 1985
 73 landskamper/9 mål
 VM 1978, 1982, 1986
 VM-guld 1982

Externa länkar 

Födda 1957
Italienska fotbollstränare
Italienska fotbollsspelare
Italienska landslagsspelare i fotboll
Italienska mästare i fotboll
Spelare i US Cremonese
Spelare i Atalanta BC
Spelare i Juventus FC
Spelare i Bologna FC
Spelare i Serie A
Spelare i Mundialito 1980
Spelare i VM i fotboll 1978
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1986
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1980
Världsmästare i fotboll
Män
Levande personer
Tränare i Pisa Calcio
Tränare i Novara Calcio
Tränare i FC Crotone
Tränare i AC Arezzo
Personer från Cremona
Italienska idrottare under 1900-talet
Myth

Myth: The Fallen Lords, Myth II: Soulblighter och Myth III: The Wolf Age är tre RTS-spel och är en mix av 3D-grafik och möjligheten till att spela online.

Datorrollspel
Datorspel 1997
Linuxspel
Macintosh-spel

it:Myth: The Fallen Lords
Bruno Conti

Bruno Conti, född 13 mars 1955 i Rom, Italien, fotbollsspelare.

Snabb och teknisk ytter med precisa passningar i Roma och italienska landslaget under 1980-talet. Conti var en av nyckelspelarna när Italien blev världsmästare 1982. Totalt spelade han 47 landskamper och gjorde fem mål mellan 1980 och 1986. Sina sista landskamper spelade han under VM-slutspelet i Mexiko 1986. Han inledde den professionella karriären i Roma säsongen 1973/74, och spelade där fram till säsongen 1990/91, med undantag för säsongerna 1975/76 och 1978/79, då han spelade i Genoa.

Meriter
Italiensk mästare 1983
Finalist i Europacupen 1984
47 landskamper/5 mål
VM 1982, 1986
VM-guld 1982

Födda 1955
Italienska fotbollsspelare
Italienska landslagsspelare i fotboll
Spelare i AS Roma
Spelare i Genoa CFC
Spelare i Serie A
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1986
Spelare i Mundialito 1980
Män
Levande personer
Världsmästare i fotboll
Personer från Nettuno
Järnjungfru

En järnjungfru är ett fiktivt tortyr- och avrättningsredskap. Det är en kroppsformad kista full av järnspetsar, som offret skulle spärras in i. Järnjungfrur har aldrig använts, utan tillverkas som ett samlarobjekt. De exemplar som finns på museer har tillverkats på 1800-talet som utställningsföremål.  Det första belägget för järnjungfruns förekomst daterar från sena 1700-talet och handlar om en påstådd avrättning av en myntförfalskare i Nürnberg i Tyskland. Avrättningen ska ha inträffat år 1515. Berättelsens trovärdighet är dock ifrågasatt.

Uday Hussein uppges ha ägt en järnjungfru.

Det brittiska hårdrockbandet Iron Maidens namn kommer från ordet järnjungfru (engelska: Iron maiden).

Källor 

Tortyrredskap
Avrättningsmetoder
Minotaur: The Labyrinths of Crete

Minotaur: The Labyrinths of Crete är ett datorrollspel för Macintosh som kom ut 1992. Det liknar de flesta andra datorrollspelen som släpptes vid samma tid, men skilde sig åt genom att spelarna endast kunde spela i nätverk.

Externa länkar

Datorspel 1992
Datorrollspel
Macintosh-spel
Jens Hultén

Jens Charley Hultén, född 6 december 1963 i Matteus församling, Stockholm, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Hultén växte upp i Vasastan i Stockholm i en medelklassfamilj. Fadern var jazzmusiker och modern varvade arbete med att ta hand om Hultén och en syster. 1983 började han träna kampsport för Thabo Motsieloa och som 25-åring startade han en kampsportsklubb. Han arbetade även som dörrvakt, vilken enligt honom själv lade grunden till ett alkoholmissbruk. I början av 1990-talet började han intressera sig för skådespeleri och sökte till scenskolan åtta gånger, utan att komma in. Sista gången kom han närmast, men när han dök upp onykter till en repetition så gick företaget i stöpet.

Filmdebuten skedde 1997 som knarkare i Daniel Fridells Under ytan. Engagemang fortsatte i TV-serier som Emma åklagare och Skilda världar (båda 1997), S:t Mikael (1998) och Ett litet rött paket och Insider (båda 1999). 1999 lades han på behandlingshem för sitt alkoholmissbruk.

Under 2000-talet fortsatte han i en mängd mindre roller i filmer och TV-serier, däribland Nya tider (2001), Norrmalmstorg (2003) och Graven (2004–2005). 2006 spelade han rollen som Frank Boder i Beck – Gamen och 2007 rollen som Johan Ek i TV-serien Höök. 2009 gjorde han rollen som den hämndlystne militären Lindström i Wallander – Hämnden. Samma år medverkade Hultén i de tre första av en serie filmer om polisen Johan Falk, i vilka han spelar rollen som gängledaren Seth Rydell. Rollen har kommit att bli hans mest kända och bygger enligt honom själv på hans erfarenheter från kampsportsvärlden och från arbetet som dörrvakt. 2009 spelade han även i bland annat TV-serien Morden och 2010 i Kommissarie Winter. Ytterligare serier och filmer följde under 2011 innan han 2012 medverkade i ytterligare sex Johan Falk-filmer. 2012 spelade han även torped i James Bond-filmen Skyfall.

Under 2013 spelade han i bland annat Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann och Fjällbackamorden: Strandridaren. 2015 gjorde han rollen som Krantz i Jönssonligan – Den perfekta stöten och som Janik Vinter i Mission: Impossible – Rogue Nation.

Hultén spelade år 2017 rollen som Curt "Curre" Lindström i finska filmen 95.

Privatliv 
Hultén är förlovad med musikalartisten Gunilla Backman. Han har en son från ett tidigare förhållande.

Filmografi

Filmer

TV

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar 

Svenska skådespelare
Födda 1963
Män
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
John Garang

John Garang de Mabior, född 23 juni 1945 nära Bor, Jonglei, död 30 juli 2005 i New Site, Sydsudan, var från 9 juli 2005 och fram till sin död vicepresident i Sudan. Tidigare var han ledare för den sydsudanesiska rebellarmén Sudan People's Liberation Army (SPLA). Han tillhörde den etniska gruppen dinka och föddes i en fattig familj i en by nära Bor i södra Sudan.

Garang studerade ekonomi i USA och anslöt sig under 1970-talet till Sudans armé. När han 1983 skickades att slå ner ett uppror i Bor bildade han istället upprorsrörelsen SPLA, som motsatte sig militärdiktaturen och islams dominerande roll i Sudan. Garang ledde SPLA under omkring 20 års inbördeskrig innan ett fredsavtal slöts mellan regeringen och SPLA i januari 2005. Enligt avtalet blev Garang vicepresident och skulle samtidigt vara ledare för södra Sudan under de sex år då regionen skulle få självstyre innan en folkomröstning skulle avgöra om det ska bli en självständig stat. Garang var den förste kristne och den förste sydsudanesen som innehade en så hög post i Sudans regering.

Han omkom i en helikopterkrasch den 30 juli 2005.

Källor 

Sudanesiska politiker
Män
Födda 1945
Avlidna 2005
Grover

Grover är en figur i barnprogrammet Sesam. Grover vill gärna hjälpa andra, men klantar alltid till det.

Grover spelades ursprungligen av Frank Oz, men sedan 1998 spelas han främst av Eric Jacobson.

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 

 Grover på Muppet Wiki
 Troubled Waiter – Grover waits tables on Sesame Street
 

Rollfigurer i TV-serier
Fiktiva figurer introducerade 1967