kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Produktregeln

Produktregeln används inom matematisk analys för att finna derivatan av produkten av två eller flera funktioner. För två funktioner kan regeln formuleras som

eller med Leibniz notation

Med differentialnotation, kan detta skrivas som

Med Leibniz notation, är derivatian av tre funktioner

vilket kan generaliseras till k funktioner :

Exempel 
Tillämpa produktregeln för att derivera 

Med

 
ger produktregeln för två funktioner

Bevis 
Antag h(x)  =  f(x)g(x) och att f och g båda är differentierbara i x. Vi vill visa att h är differentierbar i x och att dess derivata ges av 

För att åstadkomma detta, adderas
 
(vilket är noll och således inte ändrar värde) till täljaren för att möjliggöra dess faktorisering och sedan tillämpas egenskaper hos gränsvärden.

* Det faktum att
 
kan härledas från satsen att differentierbara funktioner är kontinuerliga.

Se även
Kvotregeln
Partialintegration

Referenser

Noter

Matematisk analys
Folkhemmet (TV-program)

Den här artikeln handlar om TV-programmet "folkhemmet". Se även Folkhemmet.

Folkhemmet var ett samhällsgranskande TV-program i TV3 med Hasse Aro, Robert Aschberg och Linda Nyberg som programledare. Programmet gick mellan åren 1999 och 2002.

Referenser
.

Samhällsprogram i TV3
Ken Vedsegaard

Ken Vedsegaard, född 14 oktober 1972, är en dansk skådespelare.

Filomgrafi

TV-serier

2004-2005 Krönikan (TV-serie)
2009- Brottet II (TV-serie)

Vedsegaard har också haft gästroller i Mordkommissionen och Taxa.

Danska skådespelare under 2000-talet
Män
Födda 1972
Levande personer
Magnetiska nordpolen

Magnetiska nordpolen (egentligen nordpolens magnetiska pol, som är en sydpol) är den punkt på jordytan på norra halvklotet där inklinationen är 90°, så att den horisontella komposanten i jordens magnetfält är noll och en perfekt kompassnål därmed vill peka rakt nedåt. Denna magnetiska pol ligger inte vid den geografiska nordpolen, utan ungefär 190 mil söder om den geografiska nordpolen.

En kompass på jordytan långt från den magnetiska nordpolen inriktar sig efter magnetfältet på den plats den befinner sig och pekar mot den punkt där jordens magnetiska dipolaxel skär jordytan, vilken ibland kallas den geomagnetiska polen. Att dessa poler inte sammanfaller beror på ojämnheter i jordens magnetfält. Resultatet är att kompassens nordpol på de flesta ställen på jorden varken pekar mot den geografiska nordpolen eller mot den magnetiska polen i dennas närhet. 

Beteckningen "magnetiska nordpolen" är en praktisk konvention. Man har kommit att beteckna den pol som kompassnålens nordpil pekar mot som magnetiska nordpolen, även om den i fysikens mening är en magnetisk sydpol – motsatt polaritet attraherar, samma polaritet repellerar. På samma sätt är det som konventionellt kallas "magnetiska sydpolen" enligt fysiken en magnetisk nordpol.

Det som refereras till som den magnetiska nordpolen (jordens magnetiska sydpol) ligger för närvarande i norra Kanada, där den på kartan har rört sig i nordlig riktning. Från Sveriges horisont har den rört sig långsamt västerut - med ca 1/2 grad över en tioårsperiod. Jordens magnetfält har aldrig varit konstant utan har bytt riktning vid ett stort antal tillfällen i jordens historia.

Nordändan på magnetisk kompassnål pekar i verkligheten varken mot den magnetiska  eller den geografiska nordpolen. Riktningsavvikelsen till den geografiska nordpolen kallas missvisning. Ett avläst värde på en magnetkompass måste därför korrigeras på de flesta platser på jorden  för att vara användbart. I Sverige är missvisningen för närvarande (2008) relativt liten - från omkring 8 grader plus i Haparanda till någon grad plus vid västkusten - men i områden närmare jordens magnetiska poler kan  den vara avsevärd vilket gör det svårt eller omöjligt att använda magnetkompasser i sådana områden.

Se även 
 Jordens magnetfält

Noter

Externa länkar 
 Kompassens missvisning

Arktis
Geofysik
Magnetism

de:Nordpol#Der magnetische Südpol
pl:Biegun północny#Północny biegun magnetyczny
Margareta Högfors

Alice Margareta Högfors, född 20 juli 1905 i Tegelsmora, Uppland, död 17 april 1974 i Hindås, var en svensk operettsångare och skådespelare.

Biografi
Högfors utbildade sig vid Operaskolan och avlade dessutom musiklärarexamen vid Musikaliska akademien. Efter sångstudier i Stockholm, Milano och Berlin scendebuterade hon 1932 som Laura i Tiggarstudenten vid Stora Teatern, Göteborg och var sedan engagerad där 1932 och 1935–1936. Däremellan spelade hon säsongen 1933–1934 på Oscarsteatern i Stockholm. Hon gästspelade även i Sverige, Danmark, Finland och Tyskland.

Hon gifte sig först 1934 med Engelbert Bertel-Nordström och därefter 1941 med regissören Carl Cramér.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser
 Noter

 Tryckta källor

Svenska sångare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1905
Avlidna 1974
Flampunkt

Ett ämnes eller en brandfarlig varas flampunkt är den lägsta temperatur vid vilken en vätska (under standardiserade förhållanden) avger så mycket ånga att den kan bilda en antändbar ång-luftblandning.

När en vätskas temperatur överstiger flampunkten kan en "explosiv gasatmosfär" uppstå som kan antändas av till exempel en låga, gnista eller en het yta. Bensin och gasol har dessutom egenskapen att deras gasblandning är flera gånger tyngre än luft och därför kan följa marken och antändas av en tändkälla långt från utsläppsstället.

Om en vätskas temperatur understiger dess flampunkt måste den, för att kunna antändas, antingen värmas upp eller finfördelas på annat sätt i luft, till exempel genom att sprayas ut från ett munstycke. Detta gäller till exempel vid normala temperaturer för fotogen och eldningsolja. 

Den temperatur hos en uppvärmd yta som behövs för självantändning av den brännbara gasblandningen är vanligtvis betydligt högre och benämns ämnets tändtemperatur eller termiska tändpunkt.

Exempel på flampunkter  

Begreppen "flampunkt", "tändtemperatur" och "explosiv gasatmosfär" definieras i standarden SS-EN 60079-10-1 (svensk översättning ges i SEK handbok 426) samt i föreskrifter från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Internationell standard är IEC 60079-10-1. SEK Svensk Elstandard är svensk nationalkommitté av Comité Européen de Normalisation Électrotechnique (CENELEC) som bildades 1973 och International Electrotechnical Commission (IEC) som bildades 1906. SIS Swedish Standards Institute är på motsvarande sätt svensk nationalkommitté av Comité Européen de Normalisation (CEN) och Internationella standardiseringsorganisationen (ISO). De flesta standarder om explosiv atmosfär hanteras i Sverige av standardkommittén SEK SIS TK1, som för elstandard också benämns TK31 (internationellt TC31) och för mek.standard benämns SIS/TK 001 ATEX.

Se även 

Klassning av explosionsfarliga områden
Explosionsgrupp
Temperaturklass
Termisk tändpunkt / tändtemperatur
ATEX-direktiven
Brandfarlig vara

Referenser

Förbränning
Utrustning för användning i explosiv atmosfär
ATEX
Explosiv atmosfär
Gustaf Färingborg

Karl Gustaf Teodor Färingborg, född 16 november 1908 i Storkyrkoförsamlingen i Stockholm, död 25 december 1982 i Malmö, var en svensk skådespelare.

Biografi 
Färingborg började sin teaterbana på Casinoteatern i Stockholm och kom därefter till Svenska teatern i Åbo. Senare följde engagemang i Stockholm på Vasateatern och Oscarsteatern. Han arbetade även på Hippodromen i Malmö och knöts 1956 till Malmö stadsteater. Han var under några år ordensgeneral för Malmölogen av Teaterorden TSO. Färingborg är begravd på Forsviks kyrkogård.

Filmografi i urval 

 

 

 

 (TV-film)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
 Gustaf Färingborg på Malmö stadsteater

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Födda 1908
Avlidna 1982
Män
Aceton

Aceton (propanon, dimetylketon) med formeln CH3(CO)CH3 är den enklaste formen av en keton.

Egenskaper
Aceton är en färglös, flyktig (kokpunkt 56 °C) vätska med sötaktig doft. Aceton är mycket brandfarligt och ångorna kan vara irriterande för ögonen. Aceton är ett mycket bra lösningsmedel med förmåga att lösa många plaster, fetter, oljor samt organiska föreningar i allmänhet. Aceton är i alla proportioner blandbart med vatten.

Framställning
Aceton upptäcktes omkring år 1600 av alkemister som torrdestillerade kalciumacetat eller blyacetat. Idag tillverkas aceton industriellt genom oxidation av isopropylbensen (kumen) med peroxider. Samtidigt fås fenol fram. Eftersom det är svårt att balansera behovet av fenol och aceton så tillverkas även aceton genom dehydrogenering av isopropanol, men inte i lika stor omfattning.

Användning
Aceton bildar vid reaktion med fenol en förening kallad bisfenol A vilken i sin tur används vid framställning av polykarbonat, polyuretan och epoxiplaster. Stora mängder aceton används som lösningsmedel för acetylen i gasbehållare. Aceton brukas även som lösningsmedel i färger, lacker, limmer, färgborttagningsmedel och i borttagningsmedel för nagellack.

I kroppen
Människan bildar naturligt små mängder aceton genom nedbrytning av fett. Vid svält och diabetes, (även i fall med strikt LCHF-kost), då kolhydratnivåerna kraftigt sjunker, kan acetonproduktionen öka till den grad så att vederbörande kan förnimma smaken i munnen och känna det i lukten av sin egen svett. Även andra ketoner som acetoacetat och beta-hydroxibutyrat bildas, vilka orsakar ketoacidos vilket är ett tillstånd av för surt blod. Aceton i sig är inte protolyserbar i vattenlösning och påverkar därför inte blodets pH.  Aceton är ett så pass flyktigt ämne att det kan utsöndras via utandningsluften.

Liknande effekt drabbar andra svältande ryggradsdjur, exempelvis nötkreatrur som får för lite foder.  Behandling sker via sockerlösning direkt i blodet, eller genom att ge ett energirikt foder.

Avfallshantering

Från myndighetshåll anses aceton vara ett önskvärt substitut för många andra organiska lösningsmedel, eftersom det är tämligen ogiftigt och snabbt nedbrytbart i miljön. Likväl ska det inte kastas i soptunnan eller i avloppet. Aceton ska lämnas som farligt avfall till kommunens insamling av farligt avfall, exempelvis till en bemannad återvinningscentral.

Se även
 Isopropanol
 Akrolein

Källor

Externa länkar

Lösningsmedel
Ketoner
Magnetisk deklination

Magnetisk deklination eller missvisning är det viktigaste skälet till att en magnetkompass inte pekar exakt mot nordpolen. Den magnetiska deklinationen är vinkeln mellan den verkliga och den magnetiska nordriktningen. Inte ens en perfekt ostörd magnetkompass visar alltså exakt mot norr, annat än där riktningarna råkar sammanfalla.

Den magnetiska nordriktningen bestäms av jordens magnetfält. Den skiljer sig från geografisk nord dels för att den magnetiska nordpolen inte ligger vid den geografiska nordpolen, dels på grund av oregelbundenheter i magnetfältet.

Den magnetiska deklinationens storlek är olika på olika ställen på jorden, och förändras också långsamt med tiden eftersom jordens magnetfält ändras. Den magnetiska deklinationen och förändringen går att utläsa ur kartor och sjökort men den kan också beräknas med det internationella geomagnetiska referensfältet (IGRF) modell. 

Den magnetiska deklinationen kan också variera kraftigt lokalt på grund av malmförekomster. Områden med sådana magnetiska störningar märks ut på sjökorten.

Vid användning av magnetkompass för navigation måste man vid sidan av magnetisk deklinationen också beakta magnetisk deviation, som beror på magnetiskt material i fordonet. Också elektrisk apparatur och metallföremål placerade nära kompassen förorsakar fel.

Se även 
 Deklinatorium
 Magnetisk deviation
 Kompass
 Magnetiska nordpolen
 Navigation
 Inklination

Källor

Externa länkar 
 Geomagnetisk dokumentation. Sveriges geologiska undersökning med en karta över kompassens missvisning

Navigation
Geofysik
Vinkel
Åsa-Nisse i raketform

Åsa-Nisse i raketform är en svensk komedifilm från 1966 i regi av Ragnar Frisk.

Filmen hade premiär 26 augusti 1966 i Eksjö och Vetlanda.

Handling 
Året är 1966 och rymdfarkoster var något nytt och spännande. Här får man följa Åsa-Nisse och Klabbarparn när de bygger sin egen rymdraket.

Rollista
John Elfström – Åsa-Nisse
Artur Rolén – Klabbarparn
Brita Öberg – Eulalia
Mona Geijer-Falkner – Kristin
Gustaf Lövås – Sjökvist
Gösta Krantz – landsfiskalen
Julia Cæsar – Plåt-Jullan, pressfotograf
Essy Persson – journalisten, Lapp-Lisan
Bengt Bedrup – tv-mannen
Gus Dahlström –  Jönsson 
Stikkan Johansson – Knohultarn 
Eric Gustafsson – doktor Johnson 
Sven-Axel "Akke" Carlsson – busschauffören 
Lars Lennartsson

Musik i filmen 
Gulli-Gullan, kompositör och text Jokkmokks-Jokke, sång Jokkmokks-Jokke
Vid Roines strand, text: Zacharias Topelius till melodin  'Tis the Last Rose of Summer (irländsk folkmelodi med engelsk text av  Thomas Moore), bearbetning: Björn Ulvaeus, sång: Hootenanny Singers

Källor 

Svenska filmer 1966
Åsa-Nissefilmer
1966 på film
Rymdäventyrsfilmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Ragnar Frisk
Svenska 1960-talsfilmer
Svenska uppföljarfilmer
Sickativ

Sickativ är ett slags torkmedel för oljefärger och oljefernissa (se linolja), som katalyserar torkningsreaktioner i de oljehaltiga bindemedlen genom att påskynda linoljans oxidation och/eller polymerisering. Endast mindre tillsatser av sickativ (3-5 %) kan göras; i annat fall försämras färgens kvalitet. Sickativ åldras och färger bör därför inte lagras mer än några år; för färg som lagrats längre tid förlängs torkningstiden.

Sickativ utgörs av metallsalter av organiska syror lösta i organiska lösningsmedel. Salter med mangan och kobolt påskyndar torkning av ytan, medan salter av kalcium, zink och zirkonium påskyndar torkning av hela skiktet. Även barium och bly används i sickativ, men bör undvikas av miljöskäl. Kobolt kan också ifrågasättas av miljöskäl. Även oxider såsom järnoxid eller mangandioxid uppges kunna användas som sickativ beroende på bindemedel.

Eftersom i stort sett alla alkyd- och oljefärger innehåller sickativ bör försiktighet iakttagas vid slipning av gammal målarfärg eftersom dammet kan innehålla nämnda tungmetaller.

Kemikalier
Målningsfärger
Pascals triangel

Inom matematiken är Pascals triangel en geometrisk framställning av binomialkoefficienterna i form av en triangel. Den namnges ofta efter matematikern och fysikern Blaise Pascal, men var känd utanför Europa långt före Pascals levnad.

Något förenklat är varje rad ett element längre än föregående rad och varje elements värde är summan av elementen ovanför till vänster och höger (om dessa existerar). På så sätt har varje rad en etta i början och slutet. Rad- och kolumnräkningen börjar båda på noll.

Varje elements värde i triangeln är summan av elementen ovanför.
Således, det fjärde elementet på rad fem beräknas genom att det tredje och fjärde elementet på föregående rad adderas.

Triangeln kan ses som en tillämpning av Pascals identitet

där  och  med initialvärdet 

Således motsvarar första elementet i triangeln binomialkoefficienten  och kan alltså refereras till som rad .

Talen i mittkolumnen kallas centrala binomialkoefficienter.

Bevis

Tillämpningar av Pascals triangel 
Den n:te potensen av ett binom, , kan utvecklas med hjälp av binomialsatsen och Pascals triangel enligt följande:
{| class="wikitable"
|Rad 0
| colspan="3" rowspan="6" |
|
|
|
|
|1
|
|
|
|
| colspan="2" rowspan="6" |
|(x - y)0 = 1
|-
|Rad 1
|
|
|
|1
|
|1
|
|
|
|(x - y)1 = x - y
|-
|Rad 2
|
|
|1
|
|2
|
|1
|
|
|(x - y)2 = x2 - 2xy + y2
|-
|Rad 3
|
|1
|
|3
|
|3
|
|1
|
|(x - y)3 = x3 - 3x2y + 3xy2 - y3
|-
|Rad 4
|1
|
|4
|
|6
|
|4
|
|1
|(x - y)4 = x4 - 4x3y + 6x2y2 - 4xy3 + y4
|-
|Osv.
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|}

Se även 
 binomialsatsen

Kombinatorik
Trottoar

En trottoar, av franska trottoir, är en gångbana vid en gata. 

En gata har många gånger en eller oftast två trottoarer som finns på sidorna längs med gatan. Denna är ej upplåten för fordon utan är normalt enbart avsedd för gående. Trottoaren är oftast något upphöjd i förhållande till gatan. Detta gör att de gående kan känna sig lite tryggare från trafiken då den så kallade trottoarkanten utgör ett hinder för fordon att köra upp på denna även om det ändå kan vara tekniskt möjligt. Trottoarer är normalt ca 1 decimeter högre än gatans nivå. Vid mer trafikerade gator kan det ibland finnas mer upphöjda och extra breda trottoarer. På denna sorts trottoarer brukar det ibland vara tillåtet att cykla. Om så är fallet är cykelbanan utmärkt med skylt för antingen cykelbana eller kombinerad gång- och cykelbana.

Se även 
 Kantsten
 Rännsten

Externa länkar 

Trafik
Vägar
Akita prefektur

Akita (秋田県; Akita-ken) är en prefektur belägen i Tohoku-regionen på den norra delen av den japanska ön Honshu. Dess residensstad är Akita.

Historia 
Den berömda Heianperiodens wakapoet, Ono no Komachi, sägs ha varit född här (men den verkliga platsen är okänd).

Prefektursymboler
Akitas emblem och flagga antogs den 3 november 1959, medelst notis nummer 380. Emblemet utgörs av en stilisering av katakana‐tecknet ア (”A” som i ”Akita”), och symboliserar Akitas snabba framsteg.

I flaggan uppträder prefekturemblemet i vitt mot rödbrun bakgrund. Den har proportionerna 7:10 (för att samstämma med nationalflaggan, vars proportioner dock sedermera har fastsatts till 2:3). En tämligen ovanlig bestämmelse kring flaggan är att det är dess högra sida som bör vara fäst vid flaggstången, när den ses framifrån.

Administrativ indelning 

Prefekturen var år 2016 indelad i tretton städer (-shi) och tolv  kommuner (-chō, -machi eller -mura).
Kommunerna grupperas i sex distrikt (-gun). Distrikten har ingen administrativ funktion utan fungerar i huvudsak som postadressområden.

Städer:
 Akita, Daisen, Katagami, Kazuno, Kitaakita, Nikaho, Noshiro, Oga, Odate, Semboku, Yokote, Yurihonjō, Yuzawa 

Distrikt och kommuner:

 Kazuno distrikt 
 Kosaka
 Kitaakita distrikt 
 Kamikoani

 Minamiakita distrikt 
 Gojōme
 Hachirōgata
 Ikawa
 Ōgata

 Ogachi distrikt 
 Higashinaruse
 Ugo
 Semboku distrikt 
 Misato

 Yamamoto distrikt 
 Fujisato
 Happō
 Mitane

Turism 
Nära sjön Tazawa finns ett antal varma källor (onsen), dessa är populära turistmål över hela Japan. Dessutom hålls här ett antal säsongsbundna festivaler (matsuri) vilka ger en glimt av det industriella eller traditionella Japan.

Kakunodate är en särskilt charmig gammal stad, full med bevarade samuraihus. Huset Aoyagi är det Odano Naotakes gamla residens, mannen som illustrerade Japans första moderna guide till människans anatomi. Huset är idag museum och galleri med medeltida illustrationer och traditionellt hantverk.

Galleri

Externa länkar 
 Links.net Akita - Travel Reporting

Källor 

 
WP:Projekt Japan
Jurmo-klass

Jurmo-klass (eller Uisko-600-klassen) är en fartygsklass bestående av transportbåtar som används av den finska marinen. Båten går även under namnet Marine Alutechs design "Watercat M12".

Jurmon var resultatet av moderniseringen av den finska marinen i slutet av 1990-talet. Båten konstruerades för att ersätta de existerande Uisko-klassens landstigningsbåtar. Dess huvudsakliga användningsområde är landsättning och transportoperationer för de finska kustjägarna i alla väderförhållanden. Båten är extremt manövrerbar och kan komma till fullt stopp från topphastigheten på enbart en båtlängd. Ett lågt djupgående gör den även idealisk för landstigningsoperationer i grunda vatten.

Fartygsnummer 
Båtarna har även kallats Uisko-600 -klassen och deras fartygsnummer är U 6XX.

Referenser 
Finnish Defence Forces Finlands försvarsmakt
Marine Alutech Marine Alutech

Externa länkar

Fartyg i den finländska marinen
Kurdo Baksi

Necip Kurdo Sirka Baksi, född 5 juni 1965 i Batman i Turkiet, är en svensk samhällsdebattör och författare. Baksi är av kurdisk härkomst och bror till Nalin Pekgul samt brorson till Mahmut Baksi. Han kom till Sverige 1980 tillsammans med sina föräldrar och fyra syskon.

Baksi grundade år 1987 den antirasistiska tidskriften Svartvitt. Under fem års tid, från 1998 till 2003, hjälpte Svartvitt den antirasistiska tidskriften Expo att överleva genom ett samarbete  och blev då känd som Svartvitt med Expo. Svartvitt lades ner efter årsskiftet 2002/2003 . År 1992 organiserade han en stor antirasistisk manifestation i Sverige under parollen "Utan invandrare stannar Sverige" där syftet var att markera invandrarnas betydelse i samhället. Baksi är en aktiv debattör och föreläsare i frågor rörande invandring, främlingsfientlighet och opinionsbildning för skapandet av ett stor-Kurdistan.

Kurdo Baksi erhöll Dagens Nyheters Jörgen Eriksson-pris 1995, Industrifackets kulturpris mot rasism i november 1999 och Olof Palmepriset i januari 2000. Han var Sommarvärd i Sveriges Radios P1 den 20 juni 2000 . Kurdo Baksi kandiderade för en plats på Miljöpartiets EU-parlamentslista 2014 men kom inte in.

Baksi är en van kommentator och skrivit flera texter som handlar om ämnen som Turkiet, Grå vargarna, Armeniska folkmordet och väpnade konflikten om Nagorno-Karabach.

Priser och utmärkelser
Olof Palmepriset 1999

Referenser

Noter

Externa länkar

 

Födda 1965
Svenska författare under 2000-talet
Kurdiska journalister
Svenska journalister under 2000-talet
Kurder i Sverige
Sommarvärdar 2000
Män
Levande personer
Mottagare av Olof Palme-priset
Uisko-klass

Uisko-klass är en fartygsklass bestående av transportbåtar som används av den finska marinen. Båten är även känd som Marine Alutechs design Watercat M11. Uiskon/Watercat 11 är föregångaren till Watercat M12, Jurmo-klassens landstigningsbåt. Uiskon är den första vattenjetdrivna farkosten i den finska marinen. Båten har extrem manövrerbarhet och ett lågt djupgående vilket gör den mycket lämplig för grunda vatten. Fartyget kan användas för amfibieoperationer och transport av kustjägare.

Fartygsnummer 
Uisko-klassens båtar är numrerade från U 210-211, U 301-317 och U 400 och uppåt.

Referenser 
Finnish Defence Forces Finlands försvarsmakt
Marine Alutech Marine Alutech

Fartyg i den finländska marinen
Fartyg byggda i Finland
Gungstolsfötter

Gungstolsfötter är en missbildning som består i att fotsulorna är konvexa, det vill säga buktar åt fel håll, oftast förenat med onormalt utskjutande hälar. Det är vanligt vid vissa kromosomrubbningssyndrom i form Pataus syndrom (trisomi 13), Edwards syndrom (trisomi 18), trisomi 9, samt vid mutation i genen HOXD10.

Källor

Foten
Missbildningar
G-klass

G-klass eller Klass G kan avse:

 Klass G – en spektralklass för stjärnor, se spektraltyp
 Klass G (förstärkare) – en klass av förstärkare
 Mercedes-Benz G-klass – en bilmodell

Lokomotiv
 NZR G-klass (1928) – en typ av ånglok som använts i Nya Zeeland
 V/Line G-klass – en klass av dieselelektriska lokomotiv
 G-klass (diesellokomotiv) – två typer av diesellokomotiv (G601-klass och G611-klass) som tillsammans kallas G-klass

Fartyg
 G- och H-klass (jagare) – en brittisk fartygsklass i Royal Navy bestående av 24 jagare.
 G-klass (fregatt) – en turkisk fartygsklass bestående av åtta fregatter.
 G-klass (jagare) – en föreslagen fartygsklass bestående av jagare i Royal Navy.
 G-klass (amerikansk ubåtsklass) – en amerikansk fartygsklass bestående av fyra ubåtar byggda 1909–1913
 G-klass (brittisk ubåtsklass) – en brittisk fartygsklass bestående av 14 ubåtar sjösatta 1914 och 1917
 G-klass – finska marinens namn på deras version av en av svenska marinens minsta båtar, se G-båt