kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Makropod

Makropoden (Macropodus opercularis), eller paradisfisken som den först kallades, tillhör gruppen makropoder i familjen guramier inom underordningen labyrintfiskar. Makropoden var den första tropiska akvariefisk som importerades till Europa, men den förekommer i naturen även i subtropiska områden. 

Omkring 100 makropoder skickades från Kina år 1869. med hjälp av marinofficeren Gérault, på förfrågan av franske konsuln Eugène Simon (1868-1869), boende i Ningbo, Zhejiang Province, i sydöstra Kina. 

Pierre Carbonnier fick 12 hanar och 5 honor av de 22 som levande nådde Paris, och han skrev senare en avhandling om deras lek och förmering.  (fr. Rapport et Observations sur l'accouplement d'une espèce de poisson de Chine; 1869) och nya observationer av den kinesiska fisken som tillhör släktet makropoder. (fr. Nouvelle Note sur un poisson de Chine appartenant au genre macropode; 1870) Två år senare, 1871, hade han från dessa djur odlat fram cirka 600 makropder. 
Under 1998 återimporterades ett antal vildfångade makropoder från Asien, vilka under en tid hölls i Leipzig Zoo. De och deras avkomma spreds sedan vidare, bland annat till Tierpark Berlin.

På sommaren kan makropoden hållas i mindre utomhusdammar i Sverige. När temperaturen går ner till 4 °C övergår den troligtvis till att helt andas med gälar istället för med labyrintorganet. Det är därför rimligen bättre för fiskarna om man fångar in dem på hösten och håller dem i uppvärmda akvarier under vintern.

Vilda exemplar når en maxlängd om 6,7 centimeter, men akvarielevande individer kan uppnå 10 centimeters längd.

Källor 

Akvariefiskar
Guramier
MUD

För filmen från 2012, se Mud.

MUD står för Multi User Dungeons eller Multi User Dimension och är en typ av textbaserat rollspel i realtid på Internet. 

Deltagarna spelar sin roll i en definierad värld. Upplägget kan handla om att rollpersonen utför stordåd i den fiktiva värld som MUD:en utgör, samlar saker och besegrar motståndare. Upplägget i berättelserna påminner inte sällan om bordsrollspelet Dungeons & Dragons och att delta är för det mesta gratis.

Det finns också MUD som efterliknar verkliga världar där personer möts och diskuterar under digitala förklädnader som inte nödvändigtvis överensstämmer med personernas verkliga identiteter.

Mudconnect och TopMud Sites är databaser för olika MUD där administratörer kan lägga till information om sitt MUD och spelare kan diskutera.

Exempel på olika MUD är Cantr II och Discworld MUD. Det svenska MUD-spelet SvenskMud lanserades 1991 genom datorföreningen Lysator vid Linköpings universitet.

Bakgrund
Runt 1980 började internet bli en arena för spelare. I samband med att University of Essex kopplades ihop sitt nätverk med ARPANET nådde MUD (även kallat MUD1 eller Essex MUD) ut globalt. En MUD-våg drog över internet och fler spel lanserades i snabbt takt.

Under den senare delen av 1980-talet utvecklades spelen och många får grafik. Man kan se MUD-spelen som en föregångare till multiplayerspel som World of Warcraft, EverQuest och Ultima Online, liksom virtual reality-baserade Second Life.

MOO 
MOO (MUD object oriented) är en variant av MUD. Termen används i två distinkta men relaterade sammanhang. I det första avses de program som har sitt ursprung i den första MOO-servern och det andra till alla de MUD som använder sig av objektorienterad programmeringsteknik för att organisera sin objektdatabas.

Den ursprungliga MOO-servern skrevs av Stephen White och senare av administratörer från LambdaMOO och Pavel Curtis, en före detta anställd på Xerox Palo Alto Research Center (PARC).

Se även 
 MMORPG

Källor

Externa länkar 
 The Mud Connector
 Top MUD Sites
 Textrollspel via Disboard

MUD
Akronymer
Datorspelsgenrer
Motorfordon

Motorfordon är ett motordrivet fordon avsett för person- eller godsbefordran på väg. Enligt Lag (2001:559) om vägtrafikdefinitioner finns det tre typer av motorfordon, vilka är bil, motorcykel och moped. Fordonslagen (2002:574) undantar dock fordon som ägs av staten och som används för särskilda militära ändamål. 

Motorfordon skiljer sig från övriga typer av motordrivna fordon, som är traktor, motorredskap och terrängmotorfordon.

Olika sorters motorfordon:

Bil
Buss
Husbil
Motorcykel
Moped
Mopedbil
Lastbil

<center><center>

Fordon
Monad

Monad (uttalas med kort å-ljud och långt a-ljud, det vill säga inte alls som ordet "månad") kan syfta på:

 Monad (filosofi) – hos pythagoréerna en odelbar enhet inspirerad av atomisterna, som utgör någots innersta väsen. Ur monaden skapas dyaden, som i sin tur ger upphov till siffror, siffror ger upphov till punkter, som ger upphov till linjer, som ger upphov till tvådimensionella figurer, som ger upphov till tredimensionella figurer, som ger upphov till kroppar, som ger upphov till elementen jord, vatten, eld och luft, ur vilka resten av världen är uppbyggd. Monaden var alltså roten till pythagoréernas kosmologi. (Källa: Diogenes Laertius bok Om kända filosofers liv och tankar.)
 Monad (gnosticism) – inom gnosticismen identisk med kristendomens högsta, andliga, egentliga Gud, som emanerat så kallade Eoner, par av lägre gudar, varav de två mest kända är Sophia och Jesus. Gnostikern Valentinus räknar hela 30 sådana eoner (par).
 Monad (icke-standardanalys) – ett element r i en icke-standardutvidgning
 Monad (funktionell programmering) – i funktionella programspråk en abstrakt datatyp som representerar olika typer av beräkningar. I/O-hantering kan vara implementerat som en monad för att på så sätt hindra att sidoeffekterna av interaktion med omgivningen sprider sig ut i den rent funktionella koden.
Monadologi – ett koncept utvecklat av Gottfried Leibniz

Se även
 Monoteism – dyrkan av en personlig gud med förnekande av andra gudars tillvaro
 Monoid – inom abstrakt algebra ett par
Maranatarörelsen

Maranatarörelsen är en kristen pentekostal friförsamlingsrörelse. Ordet Marana'ta! är arameiska och betyder ungefär "Du vår herre, kom!". Det användes av de första kristna, särskilt i samband med nattvarden, som en bön om Jesu snara återkomst.

År 1959 besökte pingstpastorn Donald Bergagård norska Maran Atas möten i Oslo. Han blev gripen av Maranataväckelsen och bestämde sig för att sprida den vidare i Sverige. År 1960 var han med om att bilda den första svenska maranataförsamlingen i Örebro. Flera spektakulära väckelsemöten runt om i Sverige samlade ett stort antal människor. Den omtalade sångarpredikanten Målle Lindberg landade till exempel i Örnsköldsvik hängande från en helikopter.

Från början var rörelsen löst organiserad och 1967 splittrades den i olika riktningar. Donald Bergagård och Erik Gunnar Eriksson bröt med Stockholmsförsamlingen ledd av Arne Imsen. År 1968 fanns 15 maranataförsamlingar i Sverige, det största antalet under rörelsens historia. Året därpå hade det halverats till sju stycken.

År 1981 fanns bara två församlingar kvar i den inre kretsen kring Imsen och tidningen Midnattsropet. Imsen var starkt polemisk mot alla andra trossamfund och församlingsrörelser än den egna. Han och hans anhängare bildade kommuniteter eller storfamiljer. De demonstrerade under många år från 1980-talet och framåt, senast 2004 och 2005, utanför Storkyrkan i Stockholm när Kärlekens mässa hölls där.

Maranata anser att homosexuella handlingar strider mot den kristna läran (men inte att läggningen i sig är syndig). Maranatarörelsen är mot abort. De anser inte att evolutionen har hänt. Maranata förespråkar även att det ska vara tillåtet att aga sina barn eftersom de anser att Guds bud i det fallet står över lagen. I ett uttalande från Maranataförsamlingen i Stockholm 2016 angav man att rörelsen inte agar barn, men att man i sak ifrågasätter all lagstiftning med syfte att försvaga familjens roll i samhället.

Litteratur
Curt Dahlgren: Maranata. En sociologisk studie av en sektrörelses uppkomst och utveckling. Akademisk avhandling, , Bokförlaget Plus Ultra 1982
 Torbjörn Aronsson, Maranata. Väckelse och samhällsförändring. 1960-tal till 1990-tal. 390 sidor. . Förlag EFS Budbäraren 2021.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Pentekostalism
Religiösa organisationer bildade 1960
Människor

Ej att förväxla med den moderna människan (Homo sapiens), se Människa.

Människor (Homo) är ett släkte primater inom familjen människoapor med en nu levande art, människan eller den moderna människan (Homo sapiens). Det äldsta fossilet av släktet Homo är en 2,8 miljoner år gammal underkäke som presenterades i forskningspublikationer 2015. Platsen var i ett öppet landskap med gräs, buskar och lite skog, i närheten av en sjö med flodhästar, krokodiler och fisk. Fyndet gjordes i samma del av Etiopien som det 3,2 miljoner år gamla fyndet Lucy upptäcktes, vilket ger stöd för hypotesen att släktet Homo kan ha utvecklats från arten Australopithecus afarensis i släktet Australopithecus, som  Lucy tillhörde. Släktet Homo hade större hjärna och är längre än Australopithecus. 

De äldsta stenverktyg som har hittats är från ungefär samma tid, för cirka 2,6 miljoner år sedan i Etiopien.

Arter
Homo sapiens
†Homo antecessor
†Homo erectus
†Homo ergaster
†Homo floresiensis
†Homo habilis
†Homo heidelbergensis
† Homo naledi
† Neandertalmänniska (Homo neanderthalensis)
† Rudolfmänniska (Homo rudolfensis)
† Denisovamänniskan (Denisova hominin)

Se även
 Människans utveckling
 Människa

Källor

Externa länkar 

Förmänniskor
Människor
Människoartade apor

Människoartade apor (Hominoidea) eller hominoider är en överfamilj primater inom infraordningen smalnäsor. I denna överfamilj ingår familjerna:

 Hominider eller människoapor (Hominidae): människor (Homo), schimpanser (Pan),  gorillor (Gorilla) och orangutanger (Pongo).
 Gibboner (Hylobatidae)

Överfamiljen människoartade apor beräknas ha skilts från systergruppen markattartade apor (Cercopithecidae) för 29–34,5 miljoner år sedan.

Det finns en mängd olika fossil av människoapor, främst från miocenperioden. Proconsul, Morotopithecus, Kenyapithecus, Sivapithecus, Afropithecus, Oreopithecus, Ouranopithecus, Dryopithecus,... är en långt ifrån uttömmande lista, och det är oklart vilken som är förfader till vilken. Ramapithecus troddes tidigare vara en mänsklig förfader, baserat på mycket fragmentariska fossil, men mer kompletta fynd har visat att den sannolikt är närmare släkt med orangutanger, och att den bör inordnas i Sivapithecus

På senare tid har man främst hittat fossil som hör till människans gren av hominoidernas stamträd. Denna gren betecknas antingen hominider eller homininer. År 2002 hittades i Tchad ett mellan sex och sju miljoner år gammalt fossil som kallades för Toumai av dess upphittare, och som sedan beskrivits som Sahelanthropus tchadensis. Upptäckaren Michel Brunet och hans forskaregrupp betraktar arten som den äldsta kända medlemmen i människans utvecklingsgren, men indelningen godkänns inte av alla forskare. Andra kandidater är Orrorin och Ardipithecus. Se vidare människans utveckling.

Referenser

Externa länkar 
 NPR News: Toumaï the Human Ancestor

Människoartade apor
Hominider

Hominider (Hominidae) är en familj primater där gorillor, schimpanser, orangutanger, bonobo och människa ingår. Tillsammans med familjen gibboner (Hylobatidae) bildar de överfamiljen människoartade apor. Tidigare listades alla nu levande medlemmar förutom människan i en egen familj, människoapor (Pongidae). Detta taxon argumenterades senare vara parafyletiskt och gruppen tillhör för tillfället familjen hominider.

Av alla hominider är det endast människan som återfinns på samtliga kontinenter, medan övriga arter lever i tropiska delar av Afrika samt i Sydostasien.

Taxonomi 

Tidigare placerades enbart människan och hennes utdöda förfäder i familjen Hominidae. De övriga människoaporna placerades istället i familjen Pongidae. Genetiska studier har dock visat att schimpanser är närmare släkt med människan än med gorillor och orangutanger. Familjen Pongidae är alltså parafyletisk och undviks numera.

Inre systematik 
Enligt Catalogue of Life omfattar familjen Hominidae 5 arter Mammal Species of the World (2005) och IUCN listar däremot 7 nu levande arter i familjen. En åttonde art, Tapanuliorangutangen, identifierades 2017.

Recenta släkten och arter är:
 Gorillor (Gorilla)
 Västlig gorilla (Gorilla gorilla), i Afrika vid Guineabukten.
 Östlig gorilla (Gorilla beringei), östra Kongo-Kinshasa och Uganda.
 Människor (Homo)
 Människa (Homo sapiens), hela världen.
 Schimpanser (Pan)
 Schimpans (Pan troglodytes), västra och centrala Afrika.
 Bonobo (Pan paniscus), Kongo-Kinshasa.
 Orangutanger (Pongo)
 Borneoorangutang (Pongo pygmaeus), på Borneo.
 Sumatraorangutang (Pongo abelii), på Sumatra.
 Tapanuliorangutang (Pongo tapanuliensis), på Sumatra.

Dessutom ingår flera utdöda släkten och arter i familjen.

Utvecklingshistoria 

Utgreningarna bedöms ha skett:
 Homo - Pan (schimpanser) för ca 4–6 miljoner år sedan.
 Gorilla för ca 7 miljoner år sedan.
 Pongo (orangutanger) för ca 14 miljoner år sedan. Släktet Kenyapithecus var kanske anfadern för den andra utvecklingslinjen.
 Hylobatidae (gibboner) för ca 18 miljoner år sedan.

Utseende 

I familjen finns de största nu levande primaterna med en längd av 70 till 200 centimeter. Tanduppsättningen kännetecknas av kraftiga hörntänder och enkla molarer. Vuxna individer når vanligen en vikt mellan 48 och 270 kg och hanar är allmänt större än honor. Hominider har en motsättlig tumme och med undantag av människan har alla medlemmar en motsättlig stortå. Alla arter saknar svans och det finns inga svullnader på stjärten som är vanliga hos de ganska nära besläktade markattartade aporna. Hominider kännetecknas av stor hjärna och tandformeln är I 2/2 C 1/1 P 2/2 M 3/3, alltså 32 tänder.

Ekologi 
Hominider är allätare. De har bra förmåga att klättra i växtligheten men bara orangutanger vistas huvudsakligen i träd. Alla arter har ett högt utvecklad socialt beteende och de bygger bon som sovplats eller för längre vistelser. Allmänt föds bara en unge per kull och tiden för ungens uppfostring är lång jämförd med andra primater.

Se även 
 Människans utveckling
 Hominini

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Människoartade apor
Magi

Magi eller trolldom är en verklighetsuppfattning grundad i övertygelsen om att människan kan påverka den fysiska världen genom kontakt med övernaturliga makter. De som ägnar sig åt magi kallas magiker (efter persiskans magus), trollkarlar eller häxor. Magi handlar enligt moderna magiker om att med "tankens kraft" uppnå vissa mål.

Etymologi 
Ordet "magi" kommer från senlatinets magica (< lat. magice < grek. μαγικη (magikē), adj. till μάγος (mágos) < fpers. maguš (möjl. "makthavare", till roten i makt och mekanik), medlem av det zoroastriska prästerskapet magerna).

Magi och vetenskap 
Eftersom magin blandar samman den fysiska och den andliga världen och menar att dessa två på något vis skulle kunna påverka varandra materiellt, betraktas magi numera som en pseudovetenskap.

Magins historia 
Inom naturreligioner intog magin en central plats, exempelvis i samernas religion eller asatron. Under medeltiden var magin en viktig ingrediens i alkemin. Inom nyandligheten, som New Age, har magin fått ett uppsving. Den äldsta bevarade skriften om trollkarlar och magi återfinns i Westcar-papyrusen.

Magiska redskap 
Magiker utövar ofta magi med hjälp av olika redskap som fetischer, trollspön och trollformler.

Typer av magi

Dualistisk magi 
Det finns i det västerländska kulturarvet två former av magi, som förmodligen har något ursprung i gnosticismen. Vit magi handlar om att besvärja och kommunicera med goda andeväsenden, inom kristendomen med Jesus, genom botande, utdrivande av onda andar genom exorcism, och liknande. Svart magi handlar om att besvärja onda andeväsen. Eftersom i gnosticismen Demiurgen var ond, eller ofullständig, var all form av materie- och människokontroll att betrakta som svart magi.

Även är det värt att påpeka, att rörelser inom de magiskt utövande eller troende, frånsätter sig tolkning av svart och vit magi. Detta då tolkningen ofta länkas alltför parallellt med Abrahamitiska religioner eller inte dugligt kan kategorisera de många element som innefattar magi utifrån ett bredare perspektiv.

Man kan enligt egyptisk magi sätta in magi i två fack, högre och lägre magi. Allt som tillhör denna värld, som materiell framgång, kärlek och så vidare är lägre magi medan all form av personlig utveckling är högre magi.

Spådomskonst 
Det finns många former av spådomskonst, exempelvis astrologi och tarotläsning.

Svartkonst 
Svartkonst är den onda konsten att kunna arbeta med djävulen, onda makter eller avsikter.

Magi inom litteraturen 
Magi förekommer flitigt inom vissa litterära genrer och kan närmast ses som ett kännetecken på fantasy. Den förekommer även flitigt i sagor, i många mytologiska berättelser och i så kallad magisk realism.

Se även 
 New Age
 Pseudovetenskap
 Alkemi
 Folktro
 Vidskepelse
 Hermes Trismegistos och hermetismen
 James G. Frazer, Den gyllene grenen
 Trolleri
 Santería
 Shamanism
 Ockultism

Källor 
 Se Viktor Rydbergs bok om medeltidens magi hos Projekt Runeberg: http://runeberg.org/magi/
Målare

Målare kan syfta på:

Målare (konstnär)  – en konstnär som framställer bilder (tavlor) med hjälp av färgpigment
Måleri (hantverk) – en hantverkare som täcker en yta med färg
Målare – knekt, dam eller kung i fransk-engelsk kortlek

Personer
Peter målare, ifrågasatt kyrkomålare eventuellt verksam under 1400-talet, se Mäster Petrus
Anders målare, arkitekt och konstnär verksam under 1500-talet.
Urban målare, konstnär verksam under 1500-talet
Peder målare, kyrkomålare verksam under 1600-talet
Jordan Målare, bildsnidare och målare verksam under 1400-talet

Se även
Målaren (olika betydelser)
Penselmuseet, Bankeryd

Penselmuseet ligger i Bankeryds hembygdsgård i Bankeryd i  Jönköpings kommun.

Bankeryd är idag centrum för penseltillverkningen i Sverige.  Harry Isaksson startade penseltillverkning i Bankeryd i början av 1920-talet. I dag tillverkas där alla de kända penselfabrikaten, som Anza, Stiwex, Wagner Pensel, Perfect och Habo Specialpenslar.

Museer i Jönköpings kommun
Hembygdsmuseer i Småland
Bankeryd
Arbetslivsmuseer i Sverige
Ekenässjöns industrimuseum

Ekenässjöns industrimuseum är ett museum beläget i Ekenässjön utanför Vetlanda. Här visas den permanenta utställningen och modellsamlingen "Ett stänk av nostalgi", bestående av ett 40-tal modeller och uppfinningar.

Källor 
 

Arbetslivsmuseer i Sverige
Museer i Jönköpings län
Byggnader och anläggningar i Vetlanda kommun
Kultur i Vetlanda kommun
Nässjö järnvägsmuseum

Nässjö järnvägsmuseum, Brogatan 10, Nässjö. På museets område finns en utställning som visar järnvägens utveckling i Nässjö och de järnvägar som utgick därifrån. Här finns också en bangård där man kan beskåda lok och vagnar av olika slag, bland annat ångloket NOJ 33 (SJ L5 1778) från 1930-talet.

Man kör även resor till olika delar av landet, bland annat till Skåne och även uppåt landet, tågen dras oftast av ett rapidlok med 60-talsvagnar efter, både första och andra klass-vagnar samt restaurangvagn. På sträckor som saknar el över spåren så kör man oftast med ånglok eller diesellok.

Se även 
 Museijärnväg
 Adolf W. Edelsvärd
 Västergötlands ånglokssällskap

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Järnvägsmuseer i Sverige
Museer i Jönköpings län
Museer i Nässjö
Östergötlands järnvägsmuseum

Östergötlands järnvägsmuseum ligger i Valla friluftsområde, och är en del av Friluftsmuseet Gamla Linköping i Linköping. Här finns hela Östergötlands järnvägshistoria samlad, alltifrån smalspårsfordon, 891 mm och även 600 mm, till ritningssamling från ASJ. Dessutom finns en stor samling ångloksmodeller av berömda lok från hela världen. 

Hela samlingen är deponerad av Sveriges järnvägsmuseum i Gävle.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar
Östergötlands järnvägsmuseums webbplats

Järnvägsmuseer i Sverige
Museer i Linköpings kommun
Linköping
Norrbottens Järnvägsmuseum

Norrbottens Järnvägsmuseum ligger vid Karlsvikshyttans järnvägsstation i Karlsvik utanför Luleå och ger en inblick i de senaste 100 årens järnvägsteknikhistoria. Den ideella föreningen Malmbanans Vänner äger och driver museet.

Museet består av en samling byggnader varav en del har flyttas från andra järnvägar i norra Norrland och en fordonssamling. Fordonssamling finns i två hallar och utomhus med en samling på 140 fordon varav de flesta har anknytning till Malmbanan. I museet finns tre stora modelljärnvägar.

Planerna för museet och återuppbyggandet av Gammelstad–Karlsvikshyttans Järnväg till Karlsvik startade i början på 1980-talet. Det återuppbyggda spåret nyinvigdes den 14 juni 1986 och trafikeras av Malmbanans Vänner.

Områdets historia 
Nära järnvägsmuseet ligger ruinen av Luleå järnverk, föregångaren till Norrbottens Järnverk och SSAB. Där drevs Luleå Järnverk mellan 1905 och 1925. För transport till och från järnverket anlades Norrbottens enda enskilda järnväg, Gammelstad-Karlsvikshyttans Järnväg, vilken existerar än idag som industrispår. Banan trafikeras även med veterantågstrafik av föreningen Malmbanans Vänner.

Se även
Museijärnväg
Museum

Källhänvisningar

Externa länkar 

Officiell webbplats

Järnvägsmuseer i Sverige
Museer i Norrbottens län
Bläse kalkbruksmuseum

Bläse kalkbruk är ett industrihistoriskt museum på nordvästra Gotland invid Kappelshamnsviken. 

Bläse kalkbruk etablerades 1849 och ägdes då av Reinhol Fredrik Cleve, som efter tio år överlät bruket till sin bror Carl August Cleve. Denne drev verksamheten till 1890-talet, då det gick i konkurs och köptes av Karta & Oaxen. Bruket var i drift till 1946. 

En första ugnen var en vedeldad ugn uppförd intill det gamla stenbrottet. Senare uppfördes två koleldade schaktugnar. Den gamla ugnen byggdes omkring 1880, den nya 1913. Kalkbrukets glansperiod var under 1920- och 1930-talen då omkring 140 anställda arbetade vid bruket. 1945 lades verksamheten ned, under några år skeppades kalksten från hamnen men snart upphörde även detta. 1983 skänktes anläggningen av den dåvarande ägaren Euroc till stiftelsen Bläse kalkbruk, industriminne.

Den nya ugnen är nu restaurerad som museum. Det började med en inventering av den gotländska stenindustrin, som gjordes av Gotlands Fornsal och som ledde till en utställning och en motion i kommunfullmäktige i Gotlands kommun om att bevara en arbetsplats som industriminne. 

Museet visar stenhuggeri, kalkbrytning och kalkbränning samt en järnväg med trafik med diesellok och modifierade gamla stenvagnar. Banans längd är 2,2 kilometer och spårvidden 600 mm.

Museet drivs av Bläse Kalkbruks intresseförening. Från midsommar till och med augusti bedrivs caféverksamhet i en av kalkladorna, stentåget går tur och retur till ett stenbrott några gånger om dagen, även övernattning av olika slag erbjuds. En julmarknad äger rum i Bläse första advent varje år.

Museets historia 
Bruket lades ned år 1954 och därefter stod det tomt i tre år. Försök gjordes att starta ett hönseri i bruket och detta drevs i 17 år. 1977 gav riksantikvarieämbetet i uppdrag till Gotlands fornvänner att inventera stenindustrin och folkrörelselokaler. Birgitta Radhe var en frontfigur i arbetet. När gruppen kom till Bläse kalkbruk insåg Birgitta direkt potentialen och presenterade förslaget till sin chef att göra bruket till ett museum. 1979 lades en motion in till kommunfullmäktige om att utreda frågan om bevarandeprojektet. Motionen gillades och 1981 sattes projektet igång med Radhe som projektledare. Själva restaureringsarbetet påbörjades 1983 och museet stod öppet för allmänheten 1985.

Fotogalleri

Källor

Peder Palmstierna: Kalkugnarna i Bläse i Sten, Svenska Turistföreningens årsskrift 1990, Stockholm 1989, libris 8724724

Externa länkar 
Bläse kalkbruksmuseums webbplats

Museijärnvägar i Sverige
Industriminnen på Gotland
Museer i Gotlands kommun