kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Serapis

Serapis eller Sarapis var en gud i egyptisk mytologi som ursprungligen dyrkades i Alexandria, varifrån kulten spred sig till Romerska riket. Namnet uppstod i sammansmältningen av Apis och Osiris. Guden lär ha kommit från Sinop till Alexandria på 300-talet f.Kr.

I och med Alexandrias alltmer ledande makt och inflytande stegrades denne guds anseende. Serapis identifierades till sist med solguden själv och ställdes därigenom liksom i spetsen för gudavärlden. Från Alexandria utbredde sig kulten av Serapis i Egypten där spår av kulten finns i de många Serapishelgedomarna. I grunden var dock Serapis en jord och underjordsrelaterad gud med drag av både den grekiske Hades och den egyptiske Osiris, mest dock den förre. Grekerna och egyptierna hade redan förut en överenskommelse om att i princip se varandras gudar som olika versioner av samma gudar. Således identifierades Osiris och Hades med varandra. En strävan att försona de erövrade egyptierna och de grekiska erövrarna kan ha spelat roll. Vidare spreds den till Medelhavets norra kusttrakter, där Serapis på många håll, särskilt i Italien, åtnjöt ett anseende, större än till och med i Alexandria, ett anseende så stort, att myndigheterna ingrep för att något dämpa den fanatiska hopens excesser. Serapiskulten besegrades av kristendomen och 391 e.Kr. förstördes templet i Alexandria.

De tidiga kristna anklagades av sina motståndare för att vara en soldyrkarsekt (Bonwick, Egyptian Belief, p. 283). Den romerske kejsaren Hadrianus (76-138) såg stora likheter mellan kristna och dem som dyrkade den egyptiska guden Serapis, vilken betraktades som en solgud. I ett brev till konsul Servianus skrev kejsar Hadrianus så här: "Där [i Egypten] finns det kristna som dyrkar Serapis och vissa, som själva kallar sig för Kristi biskopar, hävdar att de står guden Serapis väldigt nära"

Källor 

 Svensk uppslagsbok 1955

Gudar i egyptisk mytologi
Set

Set, Seth eller SET kan syfta på:

 Set (namn) – ett mansnamn, även stavat Seth, och personer med namnet
 Set (Bibeln) – en person i Första Mosebok
 Set (gud) – en ond gud i egyptisk mytologi
 Seth (efternamn)
 Seth (japansk sångare) – i bandet Moi dix Mois
 Seth (polsk musiker) – artistnamn för den polska gitarristen Patryk Dominik Sztyber
 Seth (serieskapare) –  pseudonym den kanadensiska serieskaparen Gregory Gallant
 Set (sport) – en del av en match i sport
 Set (tennis) – en del av en match i tennis
 Set (träning) – en term som ofta används inom bodybuilding- och styrketräning
 SET – ett ämne i främst grundskolan, se Social emotionell träning
 Seth, Schleswig-Holstein – en kommun i Tyskland
Shai

Shai var i egyptisk mytologi ett andeväsen som förbands med varje individs öde. 

Varje person hade sin Shai. Anden assisterade individen från födseln till graven och försvarade därefter personen i samband med den slutgiltiga domen inför Osiris för att därefter ledsaga själen till sin plats i ”den andra världen”.

Referenser 

Egyptisk mytologi

ca:Shait
Shakuru

Shakuru är i mytologin hos Pawneeindianerna i Nordamerika den stora och mäktiga solguden.  Han dyrkas genom en ritual som inkluderar soldans. Hans motpol är Pah, månguden.

Referenser 

Gudar i amerikansk mytologi
Solgudar
Shang Di

Shang Di (上帝), ibland bara Di, senare känd som Tian var en preexistent himmelsgud i kinesisk mytologi

Under Shangdynastin var Shang Di den högste guden som man inte kunde vända sig till direkt utan åkallade genom förmedling av anfäder.

Se även
 Lista över mytologiska gestalter i tematisk ordning

Referenser 

Gudar i kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Himmelsgudar
Shango

Shango eller Sango var en stormgud i mytologin hos yorubafolket i Nigeria.

I berättelserna om Shango beskrivs hur han som tyrannisk kung bestraffades med landsförvisning och till slut hängde sig och uppsteg till himlen. Han hade sitt religiösa centrum i Koso där han blidkades genom prästernas böner. Shango brukar i konsten gestaltas med en dubbelyxa. Idag finns en staty föreställande Shango i Lagos.

Den kubanska santerían är ett framträdande religiöst arv från Yorubafolket som fördes med slavar till Kuba i den sista vågen av slavtransporter. Där är Shango (stavat Changó) åskans, eldens, den manliga sexualitetens, batá-trummornas och korsvägarnas (de oanade möjligheternas) gud. Även där har han en tveeggad yxa eller en käpp med klyka. Hans färger är rött och vitt. Ofta tillbad slavarna det katolska helgonet Sankta Barbara som ställföreträdare för Shango för att de spanska slavägarna inte skulle hindra deras utövning. Än idag är Changó och Sankta Barbara ett gemensamt begrepp på Kuba.

Se även
 Tor
 Zeus

Källor

Gudar i afrikansk mytologi
Åskgudar
Vädergudar
Shashti

Shashti (sanskrit: Ṣaṣṭhī) var i indisk mytologi (östra Indien, särskilt Bengalen) en gudinna som förknippades med barnafödande och är barnens skyddssymbol. Hon hyllas sex dagar efter det att ett barn har fötts och hennes vahana är en katt.

Referenser 

Gudinnor i indisk mytologi
Shelardi

Shelardi var en mångudinna i mytologin hos Urartufolket i dåvarande Armenien (nuvarande Turkiet).

Se även 
Armenisk mytologi

Referenser

Externa länkar
Encyclopedia Mythica 

Gudar i armenisk mytologi
Mångudar
Urarteisk mytologi
Shennong

Shennong (), 'den gudomlige jordbrukaren', var i kinesisk mytologi en av de tre härskarna. Enligt traditionell kronologi regerade Shennong från 2737 till 2698 f.Kr. Shennong efterträdde Fuxi, och är ofta identifierat som Röda kejsaren (eller Kejsare Yan, 炎帝).

Shennong var uppfinnaren av jordbruket, keramik, metallurgi och vävning, och kan med historisk tolkning ses som personen som inledde den neolitiska åldern. Han uppfann även läkemedel och farmakologi och tillskrivs det klassiska verket Shennong Bencao Jing.

Shennong var väldigt lång och hade ett buffelhuvud och ett drakansikte.

Se även
 Tre härskare och fem kejsare
 Röda kejsaren

Referenser

Noter 

Kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Shoulao

Shouxing () eller Shoulao () eller Jurojin eller Den gamla mannen från sydpolen är i kinesisk mytologi det 'Långa livets gud' och en av de tre lyckobringande gudarna Fu, Lu och Shou.

Shouxing är associerad med stjärnan Canopus. Vanligen representerad av en äldre man, med en ung mans ansikte. Han visualiseras ofta med hög panna (som representerar visdom) och långt vitt skägg bärande på en stav och en persika (som representerar långt liv). Han kommer från Xi Wangmus magiska trädgård där frukterna för långt liv (persikorna) växer.

Han benämns även 'Den gamla mannen från sydpolen'. Gudomen identifieras med stjärnbilden Arcturus, och när stjärnbilden är synlig är det fred på jorden.

Inom den japansk mytologi är han av de sju lyckobringande gudarna (Shichifukujin).

Se även
 Fuxing
 Luxing
 Jurojin

Referenser

Noter 

Japansk mytologi
Kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Shu

Shu eller Shū kan syfta på:

 Shu (kinesisk mytologi) – en gud i kinesisk mytologi
 Shu (egyptisk mytologi) – en gud i egyptisk mytologi
 Shu (stat) – ett kungadöme i Kinas historia som existerade fram till 316 f.Kr.
 Shu Han – ett kungadöme i Kinas historia som grundades år 221–263
 Tidigare Shu – ett kungadöme i Kinas historia som grundades år 907
 Senare Shu – ett kungadöme i Kinas historia som grundades år 934
 SHU – Scoville Heat Units, ett mått på pepparsyrka, se Scoville

Geografi

Kazakstan 

 Sju (ort i Kazakstan), Zjambyl, 
 Shū Aūdany, distrikt, Zjambyl,

Se även
 Sju (olika betydelser)

Robotskapade Kazakstanförgreningar
Kinesisk mytologi

Kinesisk mytologi omfattar mytologier från Kina.

De tre härskarna 
 Fuxi 
 Nugua
 Shennong

De fem kejsarna 
De fem kejsarna enligt Sima Qian
 Gaoyao
 Huang-Di
 Ku
 Shun
 Yao (mytologisk kung)

De tre lyckobringande gudarna 
 Fuxing
 Luxing
 Shoulao

De åtta odödliga 

 Lü Dongbin
 Li Tieguai
 Zhongli Quan
 Han Xiangzi
 Cao Guojiu
 Zhang Guolao
 Lan Caihe
 He Xiangu

Gestalter i kinesisk mytologi
 Heng Bo
 Ba
 Chang Xi
 Cheng-Huang
 Chi Songzi
 Chiyu
 Chong
 Chongli
 Di (gud)
 Di Jun
 Diya
 Dong-Yo Da-Di
 Dong Wang Gong
 Feng Bo
 Gong-Gong
 Guan Yu
 Gun
 Heng-O
 Hu, den norra kejsaren
 Hundun, den mellersta kejsaren
 Jurong
 Lei Kung
 Li
 Shen
 Pangu
 Qi
 Shang
 Shang Di
 Shu, den södra kejsaren
 Tian
 Tianlong
 Tien Mu
 Wenchang
 Xie
 Xi Wang Mu

Platser i kinesisk mytologi
 Gula källorna

Källor 

 
WP:Projekt Kina
Shu (egyptisk mytologi)

Shu är i egyptisk mytologi luftens gud, son till Atum och far till Geb och Nut. Atum skapade Shu utan kvinnlig hjälp medan Shu och hans syster Tefnut avlade Geb och Nut. Shu avbildas så han håller upp himmelsgudinnan Nut, som spänner sin kropp i en båge över jordguden Geb. 

I konsten avbildas han ofta med en strutsfjäder.

Under det Mellersta riket fick Shu status som ursprunglig skapande gud. Senare kallades Shu ofta "Res son" (solgudens son) och han identifierades också med krigarguden Onuris.

Se även 
 Shu i kinesisk mytologi
 Mytologi: Första mannen

Källor 

Gudar i egyptisk mytologi

ca:Llista de personatges de la mitologia egípcia#S
Eulers förmodan

Eulers förmodan är en förmodan inom talteorin besläktad med Fermats stora sats, som föreslogs av Euler 1769.
Den säger att för varje heltal n större än 2 kan inte summan av n-1 positiva heltal till n:te potens vara en ny n:te potens.

Förmodan motbevisades av L. J. Lander och T. R. Parkin 1966 när de fann följande motexempel för n = 5:

275 + 845 + 1105 + 1335 = 1445

År 1988 fann Noam Elkies en metod för att konstruera motexempel i fallet n = 4. Hans minsta motexempel var följande:

26824404 + 153656394 + 187967604 = 206156734

Roger Frye fann senare det minsta möjliga motexemplet för n = 4 genom en direkt datorsökning med metoder föreslagna av Elkies:

958004 + 2175194 + 4145604 = 4224814

Inga motexempel för n > 5 är för närvarande kända.

Diofantiska ekvationer
Motbevisade förmodanden
Shu (kinesisk mytologi)

Shu (儵) är i den kinesiska mytologins kosmogoni den södra kejsaren, rival till den nordlige Hu.

I slutet av en kaotisk era möter Shu norra kejsaren Hu hos den mellersta sfärens kejsare Hundun. Deras återgäldande av Hunduns gästfrihet är det som leder till de fasta strukturerna som utgör den nya eran.

Källor

Se även
 Shu i egyptisk mytologi

Gudar i kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Sia

Sia eller SIA kan syfta på:

 Sia (mytologi) – en urkraft i egyptisk mytologi som fanns med på solbåten, och som förknippades med moral och intelligens
 Sia (namn) – namn som hade namnsdag den 15 maj 1986–1992
 Sia Furler (1975–), en artist och musiker från Australien
 Sia (djur) – ett släkte av insekter
 Sia – en flerårig ört tillhörande familjen gräs, se kruståtel
 Sia Glass – en svensk glasstillverkare
 Sia – en fackförbundstidning, se Skogsindustriarbetaren
 SIA – en statlig skolutredning i Sverige åren 1970-1974, se Skolans inre arbete
 Siá, ort på Cypern
Siduri

Siduri var i mesopotamisk mytologi en gudinna som tillverkade och serverade gudarna öl och vin. 

I en berättelse möter Siduri hjälten Gilgamesh på en havsstrand i dennes sökande efter evigt liv. Hon försöker först övertyga Gilgamesh om att inte försöka sig på att korsa vattnet, men ger honom till slut rådet att uppsöka färjekarlen Urshanabi.

Se även
 Karon
 Gilgamesheposet

Referenser 

Gudar i mesopotamisk mytologi
SIF

SIF eller Sif kan syfta på:

 Siv (mytologi) – en gestalt i nordisk mytologi
 Sif – ett kvinnonamn, se Siv

Organisationer
 Sif (fackförbund) – ett tidigare fackförbund 1920–2007

Vetenskap och teknik
 SIF – ett geospatialt datautbytesformat, se Standard Interchange Format

Idrottsföreningar
 Sandvikens IF
 Silkeborg IF, dansk fotbollsklubb
 Sjundeå IF
 Skutskärs IF
 Sollerö IF
 Sundom IF
 Spillersboda IF
 Stenungsunds IF
 Stocksunds IF
Siv (mytologi)

Siv eller Sif (namnet kan tolkas som "släktskap", "svågerlag” och "äktenskap") är i nordisk mytologi hustru till Tor. De har tillsammans sonen Mode och dottern Trud. Med en okänd make har hon Uller. Magne är Sivs styvson, och Jord är hennes svärmor.

Siv är svågerlagets och äktenskapets gudinna. Om man önskar en livskraftig avkomma skall man åkalla Sif.

Vid ett tillfälle låter Loke klippa av Sivs guldgula hår på skämt. Ställd inför Tors vrede låter han Ivaldesönerna tillverka nytt hår åt henne i rent guld. Så fort håret läggs på hennes huvud växer det fast. Det är samma smeder som tillverkade Gungner och Skidbladner.

Moderna influenser 
Sif har inspirerat till namnet Sif Mons för sköldvulkanen på planeten Venus. 
Marvel Comics figur Sif, är baserad på Siv och porträtteras av Jaimie Alexander i Marvel Studios' film Thor.

Galleri

Noter

Andra referenser 
Snorre Sturlason, Prosaiska Eddan
Larrington, Carolyne (Trans.) (1999). The Poetic Edda. Oxford World's Classics. 
Lindow, John (2001). Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs. Oxford University Press. .

Gudar i nordisk mytologi
Tor
Sigyn

Sigyn (eller Sigryn) är i nordisk mytologi hustru till Loke och mor till Narfe. 

Trots Lokes ondskefulla handlingar förblev Sigyn honom trogen. Till och med när han får sitt slutliga straff, att få en orms giftiga blod droppat i ansiktet, sitter Sigyn troget vid hans sida och fångar upp blodet i en skål. Endast då skålen var full, och Sigyn var tvungen att tömma den, behövde Loke lida. Loke slet då i sina fängslen så hela jorden skalv, därav jordskalv.

Namnet Sigyn i vår tid
Under åren 1986-1992 hade Sigyn namnsdag i Sverige den 10 januari. Detta ändrades sedan till den 16 augusti och togs sedan helt bort ur namnlängden 2001. Cirka 290 kvinnor i Sverige hade detta förnamn år 2003, och cirka 130 av dem hade det som tilltalsnamn. I Finland har namnet givits åt en handfull personer.

M/S Sigyn var ett fartyg som användes för att transportera utbränt kärnbränsle.

Referenser 

 Snorre Sturlason: Prosaiska Eddan

Asynjor
Loke
Silvanus

Silvanus var i romersk mytologi en tidig skogs- och åkerbruksgud. Han var ursprungligen skogens beskyddare, sedermera även herdarnas och lantmännens. 

Silvanus framställdes som en skäggig man med trädgårdskniv i handen och ofta bär han om halsen ett skinn fyllt med frukter och följes av en hund. Han förväxlas stundom med den fornitaliske guden Faunus eller den grekiske Pan

Silvanus inlemmades i den keltiska mytologin i Gallien. Där gestaltades han som en munter gubbe intill en cypresstam åtföljd av en hund.

Källor

Gudar i romersk mytologi
Simon (israelisk stamfader)

Simon är i Bibeln en av Jakobs söner med hans hustru Lea. 

När hans bröder enligt Josefs vilja gav sig av för att hämta den yngste brodern Benjamin stannade Simon kvar som gisslan i Egypten. Han ses som grundaren av en av Israels stammar.

Se även 
 Bibeln: Gamla Testamentet, Första Moseboken 
 Judisk mytologi

Referenser 

Personer i Gamla Testamentet
Israels stammar
Sin (gud)

Sin var i mesopotamisk mytologi en gud som förknippades med månen och stadsstaten Ur. 

Han betraktades som son till Enlil och Ninlil. Hans sumeriska namn var Nanna.

Referenser 

Gudar i mesopotamisk mytologi
Mångudar
Sirener

Sirener var i grekisk mytologi ett väsen. De beskrivs ofta som två till tre systrar och som en blandning mellan kvinnor och fåglar. I konsten brukar de avbildas som fåglar med kvinnohuvuden eller kvinnor med vingar och fågelben. Sirenerna lockade till sig sjömän med vackra sånger för att sedan döda dem.

Sirener är personifikationer av havet som har en förrädisk lugn yta som döljer faror som klippor och grund.

Ofta fick sirenerna sjömän att glömma bort att styra sina skepp och därför få dem att gå på grund och sjunka. Det var sagt att sirenerna levde på ön Anthemoessa. De sjömän som, förtrollade av sången, hoppade över bord och simmade i land, blev dödade och uppätna av sirenerna, eller så tynade de bort medan de lyssnade på deras sånger.

Argonauterna lyckades fly undan sirenernas trolldom, eftersom den otroliga musikanten Orpheus var med dem. Han spelade så vackert på sin lyra att argonauterna bara hörde honom. Det fanns bara en argonaut som inte lyckades motstå sirenerna, antagligen för att hans hörsel var bättre än de andras: Butes, son till Teleon eller Poseidon, och Zeuxippe. Han hoppade överbord och simmade mot sin död. Afrodite tyckte synd om honom och lät honom förflyttas till Lilybaeum, i Sicilien, där han blev gudinnans älskare.

Kirke varnade Odysseus för sirenerna och han fann ett sätt att lyssna på dem samtidigt som han var säker på skeppet, genom att låta sina mannar binda fast honom vid masten. Hans män hade vax i öronen så att de inte skulle höra sirenernas sång.

Sirenernas far var en flodgud Achelous och deras mor var enligt vissa källor en av muserna Melpomene och enligt andra källor jordens gudinna Gaia.
Sirenerna besegrades av muserna i en musiktävling, och det är sagt att de då gav vinnarna sina vingar, eller en del av deras fjädrar. Därför symboliserade deras fjädrar muserna i konsten. Sirenerna föll ner från himlen i sorg, ner i havet och drunknade.

Se även 
 Homeros: Odysséen
 Sjöjungfru
 Marmennill
 Vattenande
 1009 Sirene

Referenser

Externa länkar 

http://www.theoi.com/Pontios/Seirenes.html

Varelser i grekisk mytologi
Nymfer i grekisk mytologi
Sisyfos

Sisyfos (Σίσυφος) var i grekisk mytologi kung av Korinth. Han var son till kung Aiolos (Αἴολος) av Thessalien och enligt legenden grundare av Korinth.

Enligt berättelsen rövade Zeus, i skepnad av en örn, bort Egina och Sisyfos såg henne i örnens klor när han flög iväg med henne. Sisyfos berättade vad han sett för hennes far, flodguden Asopos. Som straff för att Sisyfos avslöjat honom skickade Zeus dödsguden Thanatos för att döda Sisyfos, som dock lyckades fängsla och oskadliggöra Thanatos, vilket bröt dödens makt och ledde till att ingen längre dog. Först när krigsguden Ares befriade Thanatos (eftersom han inte trivdes med att ingen av hans fiender längre dog) kunde denne fortsätta med sin uppgift att döda folk.

Sisyfos däremot bortfördes av Ares till underjorden, men lyckades innan dess förbjuda sin fru att offra för honom. När ingen offrade för Sisyfos kunde denna övertala dödsrikets herre, Hades, att släppa honom så att han kunde beordra sin fru att offra för honom. När han väl var tillbaka i övre jorden struntade han i att göra som han hade lovat utan njöt av livet med sin fru. Thanatos dök upp och förde med våld Sisyfos tillbaka till Hades och dödsriket, där han i dess djupaste grotta fick till uppgift att rulla ett stort stenblock uppför en kulle. Om Sisyfos lyckades med att få upp stenblocket på kullen skulle han bli fri. Varje gång han nästan var uppe på kullens topp slant han dock med stenblocket, som störtade ner i avgrunden, så att han fick börja om från början. Han fortsätter ännu med detta meningslösa sisyfosarbete som aldrig tar slut.

Sisyfos har använts av Albert Camus (Le Mythe de Sisyphe (1942), "Myten om Sisyfos") som ett porträtt av människans situation i dagens värld. Essän börjar: "Det finns endast ett verkligt allvarligt filosofiskt problem: självmordet." och slutar: "Man måste tänka sig Sisyfos lycklig."

Se även 
 Tantalos

Referenser

Externa länkar 

Personer i grekisk mytologi
Sita

Sita är inom hinduismen en inkarnation av gudinnan Lakshmi. Hon är hustru till Rama, som är en inkarnation av Vishnu. 

Enligt mytologin var Sita en prinsessa i kungariket Videha på norra Gangesslätten i nuvarande Bihar. Hon bortrövades av Ravana men återfördes av sin make Rama. Efter detta ändrades deras förhållande. Rama ville inte längre ha henne som hustru då han ansåg att hennes fångenskap under en annan man kunde skada hans rykte. Sita bevisade då sin oskuld genom ett eldtest som hon klarade och Rama tog henne tillbaka. Därefter spreds ändå rykten om att Sita varit otrogen och då blev hon förskjuten av Rama. Sita anklagade sig själv men hon kunde inte leva med förnedringen så hon bad Moder Jord att ta henne tillbaka. Sitas död ledde i sin tur till Ramas beslut att återvända till gudarnas skara. 

I de vediska texterna får Sita inget stort utrymme. Där har hon endast en biroll som fruktbarhetsgudinna. Det är i Ramayana som Sita får stort utrymme och ses som en viktig gestalt i den hinduiska föreställningsvärlden.

Sita kallas ”Plogfåran” men hon ses idag som den ideala hustrun då hon representerar pativrata (”hon som är hängiven sin herre”). Inom den hinduiska mytologin är det just Sita som fått störst genomslagskraft som exempel på den goda hustrun. Hon är ödmjuk, självuppoffrande och hon månar om makens välgång samtidigt som hon dyrkar honom som gud.

Se även 
 Ramayana
 Mytologi: Jorden
 Filmen Sita Sings the Blues

Källor 
 Hellman, Eva, Hinduiska gudinnor och kvinnor – en introduktion, ScandBook, Falun 2002
 Jacobsen, Knut A., Hinduismen – Historia, tradition, mångfald, Bokförlaget Natur och Kultur, Stockholm 2004

Noter

Gudinnor i indisk mytologi
Skanda

Skanda kan syfta på:

 Skanda (hinduism) – en hinduisk gudomlighet
 Skanda (buddhism) – en buddhistisk gudomlighet
 Skanda Purana – en av de arton puranas
Skylla

För asteroiden, se 155 Scylla.

Skylla (grekiska ἠ Σκύλλα) var ett klippmonster i grekisk mytologi som var en stor fara för sjömän som hon gärna klämde mellan sig och malströmmen Karybdis.

Hon var dotter till Forkys och Hekate och var från första början en vacker nymf, som avböjde alla sina friare och levde med nereiderna istället. Skylla var älskad av den mindre havsguden Glaucus Marinus, men hon besvarade inte hans känslor. Glaucus vände sig då till häxan Kirke, som i sin tur var kär i honom. När Skylla en dag badade, blev hon förvandlad till ett monster på grund av Kirkes trolldom. Skylla fick sex fula hundhuvuden som satt på sex halsar. Efter förvandlingen drog hon sig tillbaka till Messinasundet, mellan Italien och Sicilien. Skyllas tillhåll var på en av sundets sidor; på den motsatta fanns en gigantisk vattenvirvel vid namn Karybdis. Denna vattenvirvel förstörde alla skepp som kom i närheten, och om någon klarade sig undan Karybdis tog Skylla dem. 

Argonauterna klarade att ta sig förbi dem båda, eftersom de fick gudomlig hjälp i form av havsgudinnan Thetis. De fick denna hjälp eftersom Thetis man Peleus var en av argonauterna. 

En annan hjälte som färdades förbi de två monstren var Odysseus, och han förlorade sex män till Skylla första gången de åkte förbi. En månad senare när de reste hemåt igen, förlorade Odysseus hela sitt skepp och alla sina män när gudarna skickade starka vindar som drev tillbaka honom till sundet där Karybdis väntade för att sluka skeppet. Odysseus var den enda som överlevde detta.

Ordspråk 
Från dessa havsvidunder kommer det latinska ordspråket "incidit in Scyllam, qui vult evitare Charybdin" – "den som vill undvika Charybdis råkar ut för Scylla", det vill säga "ur askan i elden".

Se även 
 Karybdis
 Homeros: Odysséen

Referenser 

Varelser i grekisk mytologi
Soma

Soma (på sanskrit) eller Haoma (på avestiska) är en rituell dryck som omnämns i urkunderna Rig Veda och Avesta. Särskilt den förra omnämner den flitigt och lovprisar dess kraftskänkande och berusande egenskaper. Det beskrivs hur drycken framställs genom att saften pressas ur en viss bergsväxt. Såväl indisk som iransk tradition identifierar drycken med växten, samt med en gudom som personifierar dem båda. Som fruktbarhetsgud var Soma besläktad med Indra och förbands med fruktbart regn och månen. Som dryckesgud sågs han som en livgivande kraft.

Det har spekulerats i att soma skulle vara en hallucinogen svamp som Psilocybe cubensis eller Amanita muscaria (flugsvamp). Andra hävdar att Soma innehöll en efedraväxt, Hom, alt. Som med efedrin som huvudingrediens samt cannabis och vallmo. Forskarvärlden är inte enig i denna fråga men vad som talar för dessa ingredienser är de fynd den välkände arkeologen Victor Sarianidi fann under sina utgrävningar av Gunur Tepe nära Merv i Turkmenistan. Här fann man i lämningar av kokkärl spår av vallmo, cannabis och efedrin. Med tiden försvann somabruket. Vad det verkar eftersom tillgången till växten Hom eller Som som måste importeras, ströps. Detta menar vissa forskare beror på att homväxten, som de invaderande arierna odlade i sitt ursprungsland i dagens Centralasien bara kunde växa i sin torra hembiotop, medan den ej trivdes i det fuktiga indiska klimatet.

Noter

Se även 
 Haoma
 Indisk mytologi

Hinduism
Indisk mytologi
Fiktiv mat och dryck