kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Försegel

Försegel är enligt marin tradition de segel som bidrar till att en båt eller ett skepp faller – det vill säga girar från vinden. På fritidsbåtar numera avses oftast de segel som sitter för om masten – på större skepp även övriga segel som hör till fockmasten (den förliga masten på skepp med flera master) och bogsprötet.

Vanligaste förseglet i modern yachtrigg är focken, ett stagsegel som sitter mellan förstäven och masttoppen (eller nära masttoppen: se 7:8 och masthead) och oftast är fäst mot ett stag – fockstaget, förstaget eller toppstaget. Seglets tre hörn ("horn") kallas halshorn (det hörn som fästs i däcket, stäven eller bogsprötet), fallhorn (det övre hörnet där fallet – linan som seglet hissas i – är fäst) och skothorn (det aktra hörnet där skotet – den lina som kontrollerar seglets ställning – är fäst). Seglets akterkant kallas akterlik, förkanten kallas staglik och underkanten undre lik.

Focken överlappar numera ofta storseglet, s.k. genua(-fock). Genuan är en uppfinning av den svenske seglaren Sven Salén som vid en kappsegling i Genua 1927 drog fördel av en lucka i regelverket med ett kraftigt överlappande försegel. I tävlingssammanhang har det sedan dykt upp flera specialvarianter: till exempel gennaker som är ett mellanting mellan ett försegel och undanvindssegel (spinnaker).

På större båtar och fartyg kan finnas flera stagsegel för om främsta masten: Stagfock som sitter på fockstaget mellan båtens stäv och salningen (skarven mellan undermast och toppmast, normalt ca 2/3 av mastens totala höjd), förstäng(stagseglet) mellan märsstångstoppen och bogsprötet, klyvaren (eller inre och yttre klyvare) som sitter på klyvarstaget mellan klyvarbommen (en förlängning av bogsprötet) och märsstångstoppen eller salningen, samt jagaren som sitter på toppstaget mellan jagarbommen (en ytterligare förlängning) och masttoppen.

Åtminstone fram till medlet av 1700-talet (till exempel på regalskeppet Vasa) fanns också ofta ett råsegel – blinda – under bogsprötet, ibland ytterligare ett – bovenblinda – på en liten stång längst fram på bogsprötet.

Referenser 

Segling
Sjötermer
Albin Marin

Albin Marin var ett segelbåtsvarv i Kristinehamn. Företaget grundades av familjen Larsson, som redan ägde Albin Motor. Albin Motor tillverkade motorer, bland annat inombordsmotorer för fritidsbåtar, och ville ha båtar att montera sina motorer i. Albin Marin gick i början på 1980-talet, efter ägarbyte, i konkurs.

Båtkonstruktörer

Per Brohäll
Rolf Magnusson
Peter Norlin
Ocke Mannerfelt

Båtar

Segelbåtar

Accent
Albin 37 fot
Albin 57
Albin 78 Cirrus
Albin 79
 Albin 85 Cumulus
Albin Alpha
Albin Ballad
Albin Cumulus
Albin Delta
Albin Express
Albin Minerva
Albin Nova
Albin Singoalla
Albin Stratus
Albin Vega
Albin Viggen
Scampi

Motorbåtar

Albin 21
Albin 23
Albin 25
Albin 26
Albin 27 Wynne
Albin 30
Albin Shuttle

Motorseglare
Albin 82 MS

Källor 

 
Segelbåtstillverkare
Motorbåtstillverkare
Svenska båttillverkare
Nedlagda svenska skeppsvarv
Företag som gått i konkurs
Kristinehamn
Slup

Slup (genom , av medelfranska: chaloupe, "skal/snäcka") är ett brett begrepp för flera olika historiska typer av fartyg eller allmogebåtar. De kännetecknas främst av att vara billiga och lättbyggda mindre fartyg eller båtar avsedda för kustfart, främst med spetsig för och plattgattad akter. De har ofta en skrovlängd under 24 meter och klassas därmed som båt i modern tid, ej fartyg.

Slupen är bland annat historiskt känd som en av de populäraste fartygstyperna sjörövare använde under sjöröveriets guldålder (1650–1730).

Segelbåt

1600–1700-talet 

Slup betecknade ursprungligen ett mindre kustfartyg byggt för fart, men innan moderna tider fanns ingen standardiserad utformning och slupar skiljde sig kraftigt runt om världen. Skroven var i allmänhet något lika varann eftersom de byggdes för kustfart och hastighet, men riggen och andra detaljer varierade stort och slupar förekom både enmastade och tvåmastade, etc. Av detta användes ibland slup synonymt med bark, kutter och pink.

Oavsett benämning och rigg var slupar mycket populära och användes ivrigt över hela västvärlden och kolonialvärlden under 1600-talet framöver. Slupar var både billiga och lättbyggda, och som kustfartyg var de mycket mångsidiga. De användes bland annat för handel, fiske och transport. De var även praktiska örlogsfartyg och användes mycket inom kapning och sjöröveri under sjöröveriets guldålder (1650–1730). Slupar användes som flaggskepp av bland annat sjörövaren Stede Bonnet, benämnd The Revenge ("Hämnden"), och kaparen , benämnd Barsheba (möjligen hebreiska för "edens dotter" eller "löftets dotter").

1800–1900-talet 

Under 1800-talet stramades begreppen åt och slupen fick en mer specifik utformning, främst ledd av slupar byggda i Bermuda (ibland särskiljd som ), vilka hade en mast. Tvåmastade slupar blev istället införlivade i skonare efter amerikanskt exempel, möjligen även galeaser.

År 1917 beskriver nordisk familjebok slupen som sådan: ett mindre kustfartyg med en mast, stång och salning samt bogspröt och klyvarbom, förandes gaffelsegel (storsegel med bom och gaffelstång), gaffeltoppsegel, stagfock, klyvare och jagare, samt stundom bredfock, etc. Skrovet liknar det hos kuttern, men är fylligare och mindre djupgående. De har ett djupgående av 1 till 3 meter och en dräktigheten av 20 till 90 ton.

Numera används ordet slup oftast i sammansättningen sluprigg för att beteckna en riggtyp med endast ett försegel (stagfock), till skillnad från kutterriggen som för två försegel (stagfock samt klyvare el. jagare). Sluprigg kallas även för bermudarigg då ön Bermuda var världsledande inom slupbygge under lång tid.

Undervarianter 

A-slup - svensk militär fartygsklass
Kanonslup – ett mindre örlogsfartyg
Kungaslup – ett mindre kungafartyg
Motorslup (M-slup) – tidiga generationens fritidsmotorbåtar
Mälarslup – motorslupar byggda i Mälaren
Salsslup – slup med en sal eller karosseri med sittplatser, så som exempelvis den svenska kungaslupen Vasaorden.
Skeppsslup – den största skeppsbåten ombord på ett fartyg
Ångslup – ett mindre ångfartyg

Referenser

Noter

Vidareläsning

Externa länkar 

Fartygstyper
Segelbåtstyper
Maxi/Nimbus

Maxi/Nimbus är en båttillverkare i Göteborg som tillverkar Maxi Yacht och Nimbus Boats. Maxi-båtar har tidigare tillverkats i Lugnås, från 1993 till 2006 i Visby. År 2006 såldes Maxi-programmet till Najad på västkusten. Numera i Lugnås är produktionen inriktad på Paragon yachts. Samtliga Maxibåtar är konstruerade av Pelle Petterson.

Båtar

Motorbåtar

Fenix Turbo/Inspector
Maxim
Max I
Max II
Maxi Limo
Maxi 680 DC
Maxi 880 DC

Segelbåtar

Maxi 33
Maxi 34
Maxi 35
Maxi 38+
Maxi 39
Maxi 68
Maxi 77
Maxi 80 Racer
Maxi 84
Maxi 87
Maxi 95
Maxi 100
Maxi 100PS
Maxi 108
Maxi 120
Maxi 130
Maxi 140
Maxi 340
Maxi 380+
Maxi 777
Maxi 800
Maxi 900
Maxi 909
Maxi 999
Maxi 1000
Maxi 1050
Maxi 1100
Maxi 1200
Maxi 1300
Maxi 1060
Maxi Fenix
Maxi Magic
Maxi Racer
Maxi Mixer
Maxi Mixer EC
Swedish Match 40

Se även
Albin Marin

Segelbåtstillverkare
Svenska båttillverkare
Storsegel

Storseglet är ett av seglen på en segelbåt eller ett segelfartyg. På vanliga segelbåtar (slupar) är storseglet det bermudasegel som är fäst vid mastens aktersida och vid bommen. På båtar och fartyg med flera master är storseglet det nedre seglet på stormasten, på råriggade fartyg stormastens understa råsegel. Storseglet är numera på de allra flesta båtar ett trekantssegel.

Storseglet var ursprungligen det största och viktigaste seglet, men behöll sitt namn också då de andra seglen växte och märsseglen ibland var större än storseglet. På moderna segelbåtar är spinnakern och genuan ofta större.

Referenser 

Segling
Spinnaker

Spinnaker eller ballongsegel är ett lätt och stort, trekantigt segel med stor buk. Det används vid läns och i viss mån vid slör.

Bermudasegel och stagsegel, som används i moderna segelbåtsriggar, är effektiva i bidevind och halv vind men inte på läns. Dessutom tål båten betydligt mer segelyta på läns och slör. Därför kompletteras segelsättningen ofta med ett stort undanvindssegel, ofta klart större än de andra seglen. Det vanliga är spinnakern, men också till exempel gennaker används. Dessa andra segel kan föras vid högre kurser, medan spinnakern är lämpligast på läns.

Spinnakern har tre horn (hörn) och kontrolleras med fallet, två skot och två gajar med vilka man reglerar spinnakerbommens och därmed lovarts horns höjd.

Spinnakern kräver en uppmärksam och relativt van besättning, då det i motsats till råsegel är instabilt och också på grund av sin storlek kan vara farligt vid friskare vindar. Felbedömningar, sjögång eller oväntade vindkast kan leda till att båten broachar.

Etymologi 
Ordet spinnaker kommer från engelskan. Det anses härröra från den typ av 1860-talsyacht – Sphinx – som först använda denna segeltyp.

Referenser 

Segling
Sjötermer
Fock

Fock eller kryssfock är ett segel framtill på en segelbåt eller ett segelfartyg. 
Ofta är focken ett triangulärt stagsegel fäst vid förstaget eller fockstaget, men på båtar eller fartyg med fockmast är focken fockmastens huvudsegel och då av annan typ. Andra försegel kan användas istället för eller parallellt med focken också på mindre segelbåtar.

På båtar och fartyg med fockmast (skonare och råsegelriggade fartyg) är focken fockmastens huvudsegel, ofta ett gaffelsegel eller ett råsegel. Stagseglet på förstaget kallas då stagfock, ett mindre gaffelsegel på en råtacklad fockmast förgaffelsegel och ett råsegel nertill på en gaffeltacklad fockmast bredfock.

Förstaget kan på moderna segelbåtar vara fäst antingen nära masttoppen (masthead, "masttoppsrigg") eller en bit från masttoppen (partialrigg). På båtar med märs- eller toppstång är förstaget fäst vid undermasten. Den nedre ändan av staget är fäst i fördäcket, förstäven eller (sällan på moderna båtar) bogsprötet.

Fler försegel kan finnas fästa vid andra stag, framförallt klyvaren, eller som "flygande" såsom spinnakern, fästa endast i hörnen ("hornen"). En fock som räcker förbi masten kallas genua.

Fotnoter

Källor

Segling
Sjötermer
R 12

12mR, eller Tolva, är en segelbåtsklass konstruerad efter R-regeln. Åren 1908, 1912 och 1920 utgjorde 12mR en olympisk seglingsklass. I America's Cup seglades med R-12:or under perioden 1958–1987. 

Internationellt kända 12mR-båtar är bland andra, de av Olin Stephens ritade America's Cup-försvararna Columbia, Intrepid och Courageous samt cupvinnaren Australia II, vilken bröt den amerikanska segerraden.

I Sverige har två klassiska tolvor byggts av August Plym på Neglingevarvet: Erna Signe 1911 (konstruktör William Fife), och Princess Svanevit 1930 (konstruerad av Gustaf Estlander).

En modern tolva, Sverige, ritad av Pelle Petterson och byggd av Sweden Yachts i Stenungsund, utmanade om America's Cup 1977 och 1980 men blev utslagen i kvalseglingarna. Fartyget Sverige var speciell i det avseendet, att hon styrdes med rorkult och att delar av besättningen var placerade under däck, där skotningen sköttes med cykelliknande pedaler. 

Den sista svenska R-12:a som tävlade om America's Cup var New Sweden. Den svenska satsningen på America's Cup upphörde i samband med att tävlingsreglerna ändrades 1987.

Kölbåtar
R 6

6mR, eller Sexa, är en segelbåt konstruerad efter R-regeln från 1906 och 1920. Den var olympisk klass 1908–1952 och hade sin storhetsperiod under 1920- och 1930-talen.

Äldre sexor har en längd på 10–12 meter, längd i vattenlinjen på 6,3–7,3 meter, bredd på 1,7–2,1 meter och ett djuppgående på 1,5–1,7 meter. Segelarean är 38–48 kvadratmeter och deplacementet 3,3–4,5 ton.

En modern sexa är cirka 10,5 meter lång, knappt 2 meter bred, deplacerar cirka 4 ton samt har ett segelplan på omkring 45 kvadratmeter.

Klassens mest framträdande konstruktörer var inledningsvis norrmännen Johan Anker och Bjarne Aas. Gustaf Estlander ritade May Be, med vilken Sverige vann Guldpokalen 1927. Estlander ritade även Ian, som tog Guldpokalen 1930. Ian totalrenoverades inför VM i Finland 2011 och såldes sedermera till Genèvesjön i Schweiz, där det för övrigt finns en exakt kopia av Ian. Senare såldes Ian till kung Juan Carlos av Spanien. Tore Holms Bissbi, med vilken han själv som rorsman tog olympiskt guld 1932 och Alibaba II, som erövrade bronsmedalj vid OS 1948. Estlanderritade Lilian var den båt på vilken genuafocken först introducerades 1927.

Under 1930-talet fick segelsporten, och särskilt intresset för 6mR-båtar, ett stort uppsving i USA, vilket skapade en bred bas för konstruktion och byggande av kappseglare i denna klass. Konstruktören Olin Stephens framträdde med båtarna Lulu, som vann Guldpokalen 1937 och den exceptionella sexan Goose, som tog hem denna pokal både 1938 och 1939, och som sistnämnda år var över i Europa och nästan alla seglingar, som den deltog i. 

Under andra halvan av 1970-talet och hela 1980-talet upplevde klassen en renässans med många nybyggen både i Sverige och i andra länder. Två av de främsta och mest produktiva konstruktörerna av sexor under denna tid var Pelle Pettersson och Peter Norlin. I Sverige har det totalt byggts omkring 200 sexor. Idag byggs sällan nya sexor, men den befintliga flottan seglas aktivt, uppdelad mellan klassiska och moderna sexor, de senare byggda efter 1965.

VM för R6:or seglas vartannat år. År 2005 ägde VM rum i Sandhamn, Sverige. VM år 2007 ägde rum i Cowes, Isle of Wight i Storbritannien 2007. VM 2009 seglades i Newport på den Amerikanska östkusten och 2011 seglades VM i Helsingfors, Finland, då den finländska Sara af Hangö vann.

Se även
Sara af Hangö

Källor 
 Henrik Ramsay: Sommar och Segel, Centraltryckeriet Helsingfors 1946
 Svenska Segelyachter. 1943.
 Henning Haglind och Erik Pallin: Kungl. Svenska Segel Sällskapet 1830-1930, 1930
 

Kölbåtar
R-regeln

R-regeln är en 1907 antagen internationell kappseglingsregel, med avsikt att i enlighet den kunna bygga båtar, som var lämpade för kappsegling på alla vatten och under alla förhållanden. R-regeln har haft stor betydelse för utvecklingen av kölbåtar under hela 1900-talet och den användes i OS mellan 1908 och 1952. I America's Cup tävlade 12mR-båtar mellan 1958 och 1987.

Regeln delar in kölbåtar i klasser baserade på båtens mått insatta i en formel. Den ursprungliga formeln från 1907 ändrades 1920 och 1933. Sedan 1933 har den följande utseende:

L är längden i vattenlinjen, d = g - c är omfångsdifferensen midskepps, S är segelarean och F är fribordshöjden. g och c är avstånden, längs skrovet respektive längs en rät linje, från vattenlinjen till kölens lägsta punkt. Beteckningarna g och c har sitt ursprung i de engelska orden girth respektive chain.

Regeln kom att gynna smala, V-formade båtar med stort djupgående och deplacement, hög relativ kölvikt och inledningsvis, fram till 1933, även överriggade båtar med extremt stor segelarea.

Klasser
1mR
2.4mR, även kallad Två-Fyra. Förr kallades de minitolvor.
6mR
 8mR, även kallad R 8 
10mR
12mR
15mR
19mR

Tävlingsseglingsregler
Kölbåtar
Longhorn

Longhorn kan syfta på:

 Långhornad boskap – en gammal engelsk nötkreatursras
 Texas longhorn – en boskapsras som utmärks framför allt av sina typiska horn
 Longhorn 500 1999 – ett race som var den fjärde deltävlingen i Indy Racing League 1999
 Windows Longhorn – arbetsnamnet för Microsofts operativsystem för arbetsstationer, se Windows Vista.
Cordelia Chase

Cordelia Chase är en rollfigur i TV-serierna Buffy och vampyrerna och Angel och spelas av Charisma Carpenter.

Cordelia är under tiden på Sunnydale High cheerleader och skolans prinsessa. Under sin tid i Buffy och Vampyrerna är hon både Buffys fiende och allierade. Cordelias mest utmärkande karaktärsdrag är hennes allt annat än trevliga attityd. Willow är i början av serien en av Cordelias hackkycklingar och när Buffy misstar Cordelia för en vampyr och nästan dödar henne ser Cordy till att Buffy förblir utanför skolans coola gäng. 

Eftersom Cordelia ofrivilligt ofta hamnar mitt i Buffys äventyr blir hon så småningom en medlem av scooby-gänget. Hon blir också tillsammans med Xander i säsong två. Cordelia är den som ofta råkar ut för påhopp från vampyrer och demoner men räddas av Buffy och de andra. 

När gänget gått ut high school lämnar hon Buffy och vampyrerna för att medverka i serien Angel istället, fortfarande som Cordelia Chase. I Angel har hon fortfarande samma kaxiga attityd och hon jobbar tillsammans med Angel, vampyren med en själ och synska halvdemonen Doyle. När Doyle offrar sig i kampen för det goda kysser han Cordelia precis innan han dör och överför sina syner till henne. På grund av synerna då hon kan känna människors smärta blir hon mer omtänksam, men lite av sin ytliga sida finns alltid kvar i säsong tre ska Cordelia berätta för Angel att hon älskar honom men stoppas på vägen till mötet och Cordelia blir ett "högre väsen". Hon kommer senare tillbaka och Angels son Connor och hon inleder en relation, Cordelia blir gravid och med hjälp av Connor skyndar de på födseln av hennes barn (Jasmine). Jasmine föds som vuxen människa och under födseln tappar Cordelia medvetandet och hamnar i koma!. Inte förrän i avsnitt 5:12 vaknar hon upp och hjälper Angel ur en knipa. För första gången i serien säger Cordelia att hon förälskade sig i Angel. Hon säger till Angel att hon inte kan stanna hos honom och indirekt antyder hon att han kommer att lyckas med att besegra de onda krafterna och bli dödlig igen (hon gör det genom att säga "I will see you again" och "i will keep watching you")- Innan Cordelia går ut från Angels kontor säger hon "One for the road" och kysser Angel. Under kyssen ringer telefonen och Angel vill inte ta samtalet men Cordelia säger att han är tvungen att svara. Det är sjukhuset som ringer och säger att Cordelia har dött, han säger att det är omöjligt eftersom hon är i rummet, vänder sig för att titta åt hennes håll men Cordelia är borta! 

Chase
Chase
Fiktiva figurer från Kalifornien
Fiktiva figurer introducerade 1997
Allmän förvaltningsdomstol

En allmän förvaltningsdomstol är i Sverige en typ av domstol som avgör mål som i huvudsak gäller förhållandet mellan den enskilde och det allmänna, exempelvis stat och kommun. De allmänna förvaltningsdomstolarna har tre instanser: förvaltningsrätt, kammarrätt och Högsta förvaltningsdomstolen. Vanliga måltyper inkluderar tvångsvård, socialförsäkring, rätt till ekonomiskt bistånd, skattemål samt återkallelse av körkort. Förfarandet vid en allmän förvaltningsdomstol regleras framförallt i förvaltningsprocesslagen.

Första instans

Förvaltningsrätterna är den lägsta instansen bland de allmänna förvaltningsdomstolarna i Sverige. Det finns 12 förvaltningsrätter.

Högre instanser
Det finns tre instanser av allmänna förvaltningsdomstolar i Sverige. Den som är missnöjd med en dom i förvaltningsrätten kan därför i vissa fall få den prövad av två ytterligare domstolar efter överklagande.

Den andra instansen bland svenska allmänna förvaltningsdomstolar är kammarrätten. Det finns fyra kammarrätter: i Stockholm, Göteborg, Sundsvall och Jönköping.

Överklagande av kammarrättens beslut prövas av den högsta instansen, Högsta förvaltningsdomstolen. Högsta förvaltningsdomstolen prövar bara mål av principiellt viktig karaktär, det behövs prövningstillstånd för att mål skall prövas där.

Personal
I förvaltningsrätterna finns lagmän, rådmän, assessorer, fiskaler, och föredragande samt notarier och kanslianställda.

Källor

Författningstext

 om allmänna förvaltningsdomstolar

Noter

Sveriges allmänna förvaltningsdomstolar
Charisma Carpenter

Charisma Lee Carpenter, född 23 juli 1970 i Las Vegas, Nevada, USA, är en amerikansk skådespelare.

Skådespelarkarriär 
Charisma Carpenter växte upp i Las Vegas, och vid 22 års ålder flyttade hon till Hollywood. Hennes karriär började med ett antal reklamfilmer och några teaterföreställningar, sedan dök hon upp i ett avsnitt av Baywatch, och hon imponerade på producenten Aaron Spelling så mycket att hon fick en roll i hans nya TV-serie Malibu Shores. Men Charismas stora genombrott började inte förrän hon fick rollen Cordelia i den Golden Globe-nominerade TV-serien Buffy och vampyrerna år 1999. Hon hade sökt rollen som Buffy, men fick nöja sig med Cordelia, och ironiskt nog så hade Buffy-skådespelerskan Sarah Michelle Gellar sökt rollen som Cordelia. 

Efter att ha spelat Cordelia Chase i Buffy och spinoff-serien Angel i sju år blev hon avskedad år 2003 utan förvarning vid slutet av TV-seriens fjärde säsong. Efter det har hon varit med i några avsnitt av TV-serierna Förhäxad och Veronica Mars, och hon har huvudrollen i filmen Voodoo Moon från 2005.

Filmografi (urval) 
 2012-2013 - The Lying Game - (TV-serie)
 2012 - The Expendables 2
 2010 - The Expendables
 2006 - Relative Chaos - (TV)
 2006 - Cheaters' Club - (TV)
 2006 - Flirting with Danger - (TV)
 2005-2006 - Veronica Mars - (TV-Serie)
 2005 - Voodoo Moon
 2004 - Förhäxad - (TV-Serie) (3 avsnitt)
 2004 - Like Cats and Dogs - (TV)
 2003 - See Jane Date - (TV)
 2001 - The Groomsmen
 1999-2003 - Angel - (TV-Serie) (regular)
 1997-1999 - Buffy och vampyrerna - (TV-Serie) (regular)
 1996 - Malibu Shores - (TV-Serie) (regular)
 1996 - Josh Kirby... Time Warrior: Chapter 6, Last Battle for the Universe 
 1995 - Josh Kirby... Time Warrior: Chapter 2, the Human Pets 
 1995 - Josh Kirby... Time Warrior: Chapter 1, Planet of the Dino-Knights
 1994 - Baywatch - (TV-Serie) (1 avsnitt)
 2009 : Desperate Housewives : Allison

Externa länkar 
 
 Charisma Online

Födda 1970
Amerikanska TV-skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Las Vegas
Fedora (linuxdistribution)

Fedora är en RPM-baserad linuxdistribution främst utvecklad av det amerikanska datorföretaget Red Hat. Hela distributionen är fri programvara och används som en bas för den kommersiella distributionen Red Hat Enterprise Linux. Distributionen hör till de största och brukar ofta rekommenderas för nybörjare. Utgivningstakten är snabb med en ny utgåva med ungefär ett halvt års mellanrum. Namnet fedora kommer från den typ av hatt som finns i Red Hat-logotypen.

Fedora är efterföljaren till Red Hats populära linuxdistribution Red Hat Linux som lades ner 2003. 
Fedora utvecklas till skillnad från Red Hat Linux av en gemenskap som välkomnar bidragsgivare både med och utan anslutning till Red Hat.

Fram till och med version 6 var Fedora uppdelad i Core och Extras, där den förra var kärnmjukvara som underhölls av Red Hat och den senare mjukvara som underhölls av allmänheten. I och med version 7 slogs de båda delarna samman och tilläggsnamnet Core slopades.

Versioner

Källor

Externa länkar 

 Svensk sida med nyheter om Fedora - fedora.se

Red Hat-baserade distributioner
Red Hat Enterprise Linux

Red Hat Enterprise Linux (ofta förkortad RHEL) är en kommersiell Linux-distribution skapad år 2002 av Red Hat och som i första hand är riktad mot företagsmarknaden. Det är en vidareutveckling av Red Hat Linux-projektet med bland annat bättre tekniskt stöd och uppdateringar via Red Hat Network (RHN). Operativsystemets installationsmedia innehåller både färdigbyggda binärfiler såväl som källkod. Fram till och med RHEL 4 fanns det tre (eller fler) olika varianter av operativsystemet. I och med RHEL 5 finns det två huvudgrupper: Server och Cellgifter.

Fram till och med slutet av 2003 var Red Hat Linux ett tillägg, men ersattes av Fedora Core (nuvarande Fedora).

Versioner 

Gamla versioner är normalt ej supportade, men för RHEL3 och RHEL4 kan man fortfarande få produktstöd för vissa paket medan versionen fortfarande ligger under Extended Life Cycle genom tilläggsabonnemang, Extended Life Cycle Support.

Källa: https://access.redhat.com/support/policy/updates/errata/#Life_Cycle_Dates

Referenser

Externa länkar 

Red Hat-baserade distributioner