kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nyköpingsbro

Nyköpingsbro är en rastplatsanläggning med restauranger vid motorvägen på E4 sydväst om Nyköping.

Anläggningen, som invigdes 1986, är byggd som en inbyggd restaurangbro över vägen (som då var tvåfilig). Vid brofästena finns på var sida en Shell-bensinstation samt parkeringar. I områdena strax bredvid finns rastplatser med bord och bänkar.

I delen vid norrgående väg finns sedan sommaren 2018 cafékedjan Espresso House som då ersatte en dygnet runt-öppen restaurang med självservering. Fram till 2006 fanns här också ett mindre rum med arkadspel. 

Vid den södergående vägen finns en dag- och kvällsöppen självserveringsrestaurang tillhörande kedjan Rasta med matsalen Värdshuset med bordsservering för bokade grupper. Där finns också ett rastrum för yrkeschaufförer.

I själva brodelen finns bord hörande till restaurangen samt en lösgodisbutik med glass- och kaffeservering. När anläggningen öppnades fanns här en Clock hamburgerrestaurang. 

Brons pylon är dekorerad med en skulptur som föreställer en nyckel, en referens till Nyköpings gästabud.

Nyköpingsbro har en systeranläggning utanför Gävle från samma tid, Gävle Bro.

Källor

Externa länkar
 Officiell hemsida

Byggnader och anläggningar i Nyköpings kommun
Rastplatser
Broar invigda 1986
Transportåret 1986
Broar i Södermanlands län
1986 i Sverige
Spaniens Grand Prix 1998

Spaniens Grand Prix 1998 var det femte av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1998.

Rapport
Mika Häkkinen och David Coulthard flög iväg ifrån resten av startfältet och tog en enkel dubbelseger för McLaren med Michael Schumacher på tredje plats. Det mest dramatiska var dock kollisionen mellan Eddie Irvine och Giancarlo Fisichella, vilken tog båda ur tävlingen.

Resultat
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes, 10 poäng
 David Coulthard, McLaren-Mercedes, 6
 Michael Schumacher, Ferrari, 4
 Alexander Wurz, Benetton-Playlife, 3
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford, 2
 Jacques Villeneuve, Williams-Mecachrome, 1
 Johnny Herbert, Sauber-Petronas
 Heinz-Harald Frentzen, Williams-Mecachrome 
 Jarno Trulli, Prost-Peugeot 
 Jean Alesi, Sauber-Petronas
 Ralf Schumacher, Jordan-Mugen Honda
 Jan Magnussen, Stewart-Ford 
 Toranosuke Takagi, Tyrrell-Ford 
 Shinji Nakano, Minardi-Ford
 Esteban Tuero, Minardi-Ford
 Olivier Panis, Prost-Peugeot

Förare som bröt loppet
 Damon Hill, Jordan-Mugen Honda (varv 46, motor)
 Eddie Irvine, Ferrari (28, kollision)
 Giancarlo Fisichella, Benetton-Playlife (28, kollision)
 Mika Salo, Arrows (21, motor)
 Pedro Diniz, Arrows (20, motor)

Förare som ej kvalificerade sig
 Ricardo Rosset, Tyrrell-Ford (0, motor)

VM-ställning

1998 i Spanien
Spaniens Grand Prix
NJA

NJA eller Nja kan syfta på:
 NJA – en svensk periodisk skrift, se Nytt juridiskt arkiv
 NJA – ett tidigare statligt stålföretag, se Norrbottens Järnverk
 NJA-gruppen – en tidigare fri teatergrupp
Khalid bin Abdul Aziz

Khalid bin Abdul Aziz, född 13 februari 1913 i Riyadh, död 13 juni 1982 i Taif, var Saudiarabiens kung från 1975 till sin död. Khalid var vice premiärminister 1962–1975, och tronarvinge från 1965. Han tog över tronen sedan hans halvbror kung Faisal dödats i ett attentat i mars 1975. Samtidigt var han Saudiarabiens premiärminister 1975–1982. Han avled i cancer i juni 1982, och halvbrodern Fahd bin Abdul Aziz blev regent.

Källor

Noter

Saudiarabiens premiärministrar
Saudiarabiens regenter
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Personer från Riyadh
Födda 1913
Avlidna 1982
Män
Violent Femmes

Violent Femmes är ett alternativ-rockband från Milwaukee, Wisconsin, grundat under det tidiga 1980-talet.

Biografi
Bandet grundades av Gordon Gano (sång och gitarr), Brian Ritchie (basgitarr) och Victor DeLorenzo (slaginstrument). De blev upptäckta av James Honeyman-Scott (från The Pretenders) när de uppträdde i ett gatuhörn i Milwaukee.

Bandet skrev kontrakt med Slash Records och släppte debutalbumet The Violent Femmes år 1982. För att spela in albumet lånade bandet $10 000 av DeLorenzos far. Pengarna behövdes dock aldrig användas då skivbolaget valde att skriva kontrakt helt gratis. Musiken var en blandning mellan folkmusik och indie rock. Violent Femmes fick snabbt entusiastiska anhängare. Låtar som "Add it up", "Blister in the Sun" och "Kiss Off från debutalbumet är de mest kända som bandet någonsin gjort. Albument hade sålt platina efter 20 år.

Albumet Hallowed Ground hade mycket mer countryinspirerat ljud och albumet The Blind Leading the Naked var mer popigt. Bandet gjorde en cover på T. Rex låt "Children of the Revolution". Violent Femmes splittrades och Gano släppte ett eget album med projektet Mercy Seat. Även Ritchie släppte ett flertal soloalbum. År 1989 återförenades bandet och släppte albumen 3 och Why Do Birds Sing? (1991).

DeLorenzo lämnade gruppen året 1993 för att satsa på en solokarriär men ersattes av Guy Hoffman (från banden Oil Tasters och BoDeans). Bandet släppte även ett till samlingsalbum med de mest populära låtarna, Add It Up (1981-1993) år 1993. Guy, Brian och Gordon spelade in albumen New Times (1994) och Rock!!!!! (1995) (skivan släpptes endast i Australien). År 1999 släppte bandet ett livealbum, Viva Wisconsin. Två år efter det släpptes Freak Magnet. Something's Wrong släpptes samma år och var ett album med coverlåtar, alternativa versioner av tidigare låtar, akustiska versioner av låtar, demolåtar och liveinspelade låtar. Albumet finns endast i MP3-format.

År 2002 anslöt sig DeLorenzo återigen till gruppen.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Gordon Gano – sång, gitarr, violin, banjo (1980–1987, 1988–2009, 2013–)
Brian Ritchie – basgitarr, sång, gitarr, shakuhachi, xylofon, keyboard (1980–1987, 1988–2009, 2013–)
John Sparrow – trummor, percussion, bakgrundssång (2016–)

Tidigare medlemmar
Victor DeLorenzo – trummor, percussion, bakgrundssång (1980–1987, 1988–1993, 2002–2009, 2013)
Guy Hoffman – trummor, percussion, bakgrundssång (1993–2002)
Brian Viglione – trummor, percussion, bakgrundssång (2013–2016)

Horns of Dilemma
Blaise Garza – saxofon, percussion, bakgrundssång (2004–present)
John Sparrow – cajon (2005–2016)
Peter Balestrieri – saxofon (1983–1991)

Diskografi

Externa länkar

 Officiell webbplats
 Violent Femmes på Allmusic.com

Amerikanska rockgrupper
Acorn Archimedes

Acorn Archimedes är en serie datorer baserade på 32-bitars RISC-processorer, tillverkade av det brittiska företaget Acorn Computers. De första modellerna, 300- och 400-serien, släpptes juni 1987.

Hemdatorer
Alfabetisk lista över 8-bitarsdatorer

Detta är en lista över datorer med 8-bitars CPU.

 ABC 80
 ABC 800
 ABC 802
 ABC 806
 ABC 1600
 Acorn Atom
 Acorn Electron
 Amstrad CPC
 Apple II
 Atari 400
 Atari 800
 Atari 600XL
 Atari 800XL
 Atari 1200XL
 Atari XE
 BBC Micro
 Color Genie
 Commodore 16
 Commodore 64
 Commodore 65
 Commodore 128
 Commodore PET
 Commodore Plus/4
 Commodore VIC-20
 Dragon 32
 Facit DTC
 Laser 200
 Matra-Hachette Alice
 MSX
 Microbee
 Oric-1
 Oric Atmos
 SAM Coupé
 Sega SC-3000
 Sinclair ZX80
 Sinclair ZX81
 Sinclair ZX Spectrum
 Sprinter
 Tatung Einstein
 TRS-80
 TRS-80 MC-10

Datorer
8-bitarsdatorer
Processorarkitekturer
Billie Burke

Billie Burke (eg. Mary William Ethelbert Appleton Burke), född 7 augusti 1884 i Washington, D.C., död 14 maj 1970 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare och scenstjärna.

Biografi 
Billie Burkes far var sjungande clown vid den berömda cirkusen Barnum and Bailey.

Hon gjorde scendebut 1903 i London och kom till Broadway 1907, där hon blev enormt populär. Bland hennes beundrare och kavaljerer märks Mark Twain, Enrico Caruso och W. Somerset Maugham.

1914 gifte hon sig med den kände teaterproducenten Florenz Ziegfeld; de var gifta fram till hans död 1932. De bodde på en egendom vid Hudsonfloden, omgivna av ett menageri som inkluderade två björnar, två lejonungar, 15 hundar och en hjord rådjur.

1915 fick Burke ett erbjudande på 300 000 dollar för att medverka i stumfilmen Peggy. Hon spelade sedan in ett dussintal stumfilmer, men återvände till Broadway. Efter börskraschen 1929, då hennes man blev ruinerad, återvände hon till Hollywood i ett försök att hjälpa sin man ekonomiskt. Hon blev sedan populär i roller som nervös, virrig mogen kvinna. Hon hade ofta Roland Young som motspelare i filmer.

Myrna Loy spelade rollen som Billie Burke i filmen Den store Ziegfeld (1936).

Burke har en stjärna för film på Hollywood Walk of Fame vid adressen 6617 Hollywood Blvd.

Filmografi i urval 

 (som Glinda, den goda häxan från Norr)

Källor

Externa länkar 
 

Födda 1884
Avlidna 1970
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Kvinnor
Skådespelare från Washington, D.C.
16-bitarsdator

16-bitarsdator är en dator med en CPU baserad på 16-bitars arkitektur. Utmärkande för 16-bitarsarkitektur är 16-bitar bred databuss och 16-bitars instruktionsuppsättning. Vissa 16-bitarsprocessorer, som Motorola 68k, kunde ha 32-bitars processorregister och många hade också adressbuss som var bredare än 16-bitar för att kunna adressera mer än 64 kibibyte.

16-bitarsdatorerna var ett viktigt utvecklingssteg mellan de enkla och billiga 8-bitars-datorerna och de större och mer avancerade 32-bitars-datorerna.

Historik
Datorn Whirlwind I som utvecklades av MIT för USA:s flotta 1951 var världens första 16-bitarsdator. Likt många andra första generationens datorer så var den baserad på radiorör och därför både stor och energislukande. Trots det byggdes flera Whirlwind-datorer, bland annat åt NORAD.

I mitten av 1960-talet lanserades de första halvledarbaserade 16-bitarsdatorerna, bland annat IBM 1130 och HP 2100. De var så kallade minidatorer och avsedda som billigare alternativ till stordatorer.

På 1970-talet kom de första 16-bitars mikroprocessorerna, vilka gjorde det möjligt att bygga 16-bitars persondatorer.

16-bitars adressrymd blev dock ganska snabbt en begränsande faktor. För att kunna använda mer än 64 kibibyte minne infördes finesser som segmenterat minne och virtuellt minne.

Exempel

Apple
 Macintosh (Motorola 68k)
 Apple IIGS (WDC 65816)

Atari
 Atari 520 ST (Motorola 68k)
 Atari 1040 ST (Motorola 68k)

Commodore
 Amiga 500 (Motorola 68k)
 Amiga 600 (Motorola 68k)
 Amiga 1000 (Motorola 68k)
 Amiga 2000 (Motorola 68k)
 Commodore 900 (Zilog Z8000)

Data General
 Data General Nova

Digital Equimpent
 PDP-11 (LSI-11)

Hewlett-Packard
 HP 2100
 HP 3000 (Classic)

IBM
 PC (Intel 8086)
 Series/1 (IBM 495x)
 System/7
 IBM 1130

Iskra
Iskra-1030

Norsk Data
 Nord-1
 Nord-10
 Nord-100

Olivetti
 Olivetti M20

Sharp
 X68000 (Motorola 68k)

Texas Instruments
 TI-99/4 (TMS9900)

Referenser

 
Processorarkitekturer
Monacos Grand Prix 1998

Monacos Grand Prix 1998 var det sjätte av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1998.

Rapport
Precis som vanligt blev det få omkörningar i Monaco men loppet 1998 var ändå väldigt spännande. Mika Häkkinen vann tävlingen, men hade knappast vunnit om inte jagande Giancarlo Fisichella med ett stopp mindre att göra inte snurrat av i Rascassekurvan. Fisichella kom ändå tvåa. Eddie Irvine kom trea, men det starkaste minnet från tävlingen är ändå den fantastiska duellen mellan Alexander Wurz och Michael Schumacher, tyvärr förlorade båda på det efteråt, i Wurz fall gick hjulupphängningen sönder och han kraschade.

Resultat
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes, 10 poäng
 Giancarlo Fisichella, Benetton-Playlife, 6
 Eddie Irvine, Ferrari, 4
 Mika Salo, Arrows, 3
 Jacques Villeneuve, Williams-Mecachrome, 2
 Pedro Diniz, Arrows, 1
 Johnny Herbert, Sauber-Petronas
 Damon Hill, Jordan-Mugen Honda
 Shinji Nakano, Minardi-Ford
 Michael Schumacher, Ferrari 
 Toranosuke Takagi, Tyrrell-Ford 
 Jean Alesi, Sauber-Petronas (varv 72, växellåda)

Förare som bröt loppet
 Jarno Trulli, Prost-Peugeot (varv 56, växellåda)
 Olivier Panis, Prost-Peugeot (49, hjul)
 Ralf Schumacher, Jordan-Mugen Honda (44, upphängning)
 Alexander Wurz, Benetton-Playlife (42, snurrade av)
 Jan Magnussen, Stewart-Ford (30, upphängning)
 David Coulthard, McLaren-Mercedes (17, motor)
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford (11, upphängning)
 Heinz-Harald Frentzen, Williams-Mecachrome (5, kollision)
 Esteban Tuero, Minardi-Ford (0, snurrade av)

Förare som ej kvalificerade sig
 Ricardo Rosset, Tyrrell-Ford

VM-ställning

1998 i Monaco
Monacos Grand Prix
Sankta Maria kyrka, Malmö

Sankta Maria kyrka är en kyrkobyggnad vid Nobelvägen i Malmö. Den är sedan 2014 församlingskyrka i Malmö S:t Johannes församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden 
Kyrkan är till formen en basilika med mittskepp och två sidoskepp. Ett 25 meter högt klocktorn med tre klockor är rest på en terrasserad plan utanför kyrkan.

Byggnaden uppfördes 1928 som Västra Skrävlinge församlingshus efter ritningar av August Ewe och Carl Melin. Den blev 1 januari 1949 kyrka åt då nybildade Möllevångens församling under namnet Möllevångens kyrka.

1963 byggdes den om till nuvarande utformning. Arkitekter var Thorsten Roos och Bror Thornberg. Kyrkan erhöll då sitt nuvarande namn. Vid denna ombyggnad tillkom även klocktornet. Kyrkan invigdes första söndagen i advent 1963.

Byggnaden är murad av rött fasadtegel med sadeltak som är klätt med lertegel. Kyrkan är granne med Södervärns vattentorn.

1990 målades hela kyrkan om invändigt.

Kyrkan rymmer ungefär 450 besökare. Byggnaden är inte skyddad enligt kulturmiljölagen.

Inventarier 
 Interiören, med vita odekorerade väggar, domineras av en monumental mosaik av Bo Beskow placerad på korväggen som föreställer Jesus som stillar stormen.
 Ena långväggen upptas av sju kvadratiska fönster, som symboliserar de sju skapelsedagarna.
 Altaret, liksom predikstolen, är av Ölandssten.
 Dopfunten är tillverkad på Orrefors glasbruk och signerad Sven Palmqvist.
 I vapenhuset finns ett fönster, också av Bo Beskow, som föreställer Maria, Jesu moder, som kyrkan fått sitt namn efter.

Orgel

Läktarorgel 
Orgeln från 1965 är byggd av A. Mårtenssons orgelfabrik i Lund. Den har följande disposition:

Källor 
 Möllevången-Sofielunds församling (pdf)
 Svenska kyrkan i Malmö

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Malmö
Kyrkobyggnader invigda 1949
Tegelkyrkor
1949 i Sverige
Florenz Ziegfeld

Florenz Ziegfeld, Jr., allmänt känd som "Flo" Ziegfeld, född 21 mars 1867 i Chicago, Illinois, död 22 juli 1932 i Hollywood, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk teaterproducent och impressario som blev banbrytande inom teaterrevyn och musikalen. 

Tre filmer har gjorts om hans liv: Den store Ziegfeld (1936) och Ziegfeld Follies (1945) (i båda filmerna spelades Ziegfeld av William Powell) samt Funny Girl (1968; med Walter Pidgeon i rollen som Ziegfeld). 

Åren 1914-1932 var Ziegfeld gift med skådespelerskan och scenartisten Billie Burke.

Källor

Noter

Externa länkar 

Amerikanska nöjesproducenter
Amerikanska teaterproducenter
Födda 1867
Avlidna 1932
Män
Personer från Chicago
474 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Italien 
 De syrakusiska trupperna under Hieron I besegrar, i allians med Aristodemos av Kyme, den etruskiska flottan i slaget vid Kyme, när etruskerna försöker erövra den grekiska staden Kyme i Italien. Denna seger gör slut på den etruskiska expansionen i södra Italien och räddar grekerna i Kampanien från etruskisk dominans.
 Taranto ingår en allians med Rhegion, för att motverka messapierna, peuketerna och lukanierna, men deras förenade arméer besegras nära Kailìa (nuvarande Ceglie Messapica).
 Hieron låter bygga slottet Castello Aragonese på ön Ischia.

Persiska riket 
 Kung Xerxes I av Persien utfärdar ett påbud, framfört av Mordekai till kungens sekreterare, som ger judarna i varje stad rättighet att förena sig för att försvara sig till liv och lem mot sina motståndare i alla det Persiska rikets 127 provinser, från Indien till Etiopien.

Efter ämne

Konst 
 Statyn Körsvennen uppförs i Delfi.

Litteratur 
 Den grekiske poeten Pindaros flyttar till Thebe efter att ha tillbringat två år vid Hiero I:s hov i Syrakusa. I Thebe komponerar han lyriska oden för att fira triumfer i de olympiska spelen och andra sportevenemang.

Födda

Avlidna

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.
John Sutcliffe

John Sutcliffe (död 1987) var en brittisk modeskapare och fotograf. Han är känd för att ha formgivit kläder som använts i tv-serien The Avengers.

Referenser 

Brittiska modeskapare
Avlidna 1987
Män
Födelseår saknas
Erotiska fotografer
Kanadas Grand Prix 1998

Kanadas Grand Prix , officiellt Grand Prix Player's du Canada 1998, var ett Formel 1-lopp som kördes  på Circuit Gilles Villeneuve i Montréal i Kanada. Loppet var det sjunde av sammanlagt sexton deltävlingar ingående i Formel 1-säsongen  och kördes över 69 varv.

Rapport
I detta kontroversiella lopp vann Michael Schumacher sin blott andra seger under säsongen 1998. Efter en startkrasch startades tävlingen om och då stannade den VM-ledande Mika Häkkinen på grund av ett växellådsproblem. Schumacher tryckte Heinz-Harald Frentzen av banan efter ett depåstopp och fick ett 10-sekunders tidsstraff. När Schumacher kom ut var han vansinnig på Damon Hill, som blockerat honom. Han sa "Om han vill döda mig finns det andra sätt att göra det på". Schumacher tog sig dock förbi och körde sedan även förbi Giancarlo Fisichella i samband med ett depåstopp och vann tävlingen.

Resultat

 Michael Schumacher, Ferrari, 10 poäng
 Giancarlo Fisichella, Benetton-Playlife, 6
 Eddie Irvine, Ferrari, 4
 Alexander Wurz, Benetton-Playlife, 3
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford, 2
 Jan Magnussen, Stewart-Ford, 1
 Shinji Nakano, Minardi-Ford
 Ricardo Rosset, Tyrrell-Ford 
 Pedro Diniz, Arrows
 Jacques Villeneuve, Williams-Mecachrome

Förare som bröt loppet
 Esteban Tuero, Minardi-Ford (varv 53, elsystem)
 Damon Hill, Jordan-Mugen Honda (42, elsystem)
 Olivier Panis, Prost-Peugeot (39, snurrade av)
 Heinz-Harald Frentzen, Williams-Mecachrome (20, snurrade av)
 David Coulthard, McLaren-Mercedes (18, gasspjäll)
 Johnny Herbert, Sauber-Petronas (18, snurrade av)
 Mika Salo, Arrows (18, snurrade av)
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes (0, växellåda)
 Ralf Schumacher, Jordan-Mugen Honda (0, växellåda)
 Jean Alesi, Sauber-Petronas (0, kollision)
 Jarno Trulli, Prost-Peugeot (0, kollision)
 Toranosuke Takagi, Tyrrell-Ford (0, transmission)

VM-ställning

 

1998 i Kanada
Kanadas Grand Prix
Semilånghår

Semilånghår är en av de fyra kategorier som raskatterna är indelade i. Semilånghårskatterna är halvlånghåriga katter och består i SVERAK av följande raser:
American Curl, Helig birma, Maine Coon, Norsk skogkatt, Ragdoll, Sibirisk Katt, Turkisk angora och Turkisk van. IDP inkluderar fler raser i kategorin semilånghår.

Katter
Mergus

Mergus är ett släkte änder som alla kallas skrakar.

Taxonomi 
Mergus är ett litet släkte vars taxonomiska status har skiftat genom tiderna. Tidigare förde man även salskrake (Mergellus albellus) och kamskrake (Lophodytes cucullatus) till släktet. Många taxonomer för idag släktena Mergus, Mergellus och Lophodytes till släktgruppen Mergini och placerar denna släktgrupp i underfamiljen Merginae tillsammans med exempelvis ejdrarna i Somateria, kniporna i Bucephala och svärtorna i Melanitta.

Arter inom släktet

Nu levande arter 
 Storskrake (Mergus merganser)
 Cerradoskrake (Mergus octosetaceus)
 Småskrake (Mergus serrator)
 Amurskrake (Mergus squamatus)

Tidigare har släktet även omfattat:
 Kamskrake (Lophodytes cucullatus)
 Salskrake (Mergellus albellus)

Utdöda arter

Nyligen utdöda 
 Nyazeelandskrake (Mergus australis) – utdöd, cirka 1902
 Chathamskrake (Mergus millineri) – utdöd förhistorisk art

Fossila arter 
Fossila arter inom släktet som har beskrivits är:
 Mergus miscellus från mellersta miocen (crka 14 miljoner år sedan, funna i Barstovian i Virginia, USA 
 Mergus connectens mellersta pleistocen i Centraleuropa som levde någon gång mellan 800 000 och 125 000 år sedan. 
 Obeskrivet fossil finns dokumenterat från mellersta miocen från Sajóvölgyiformationen 12–13 miljoner år sedan, från Mátraszõlõs i Ungern.

Utseende och anatomi 
Arterna inom släktet är stora dykänder med lång och rund näbb som utgör ett kraftigt griporgan. Den används för att fånga mindre fiskar, som utgör deras huvudsakliga föda. Huvudets nackfjädrar är mer eller mindre förlängda.

Biotop och häckning 
De vistas både vid sött och salt vatten. Merparten av arterna lever i sött vatten, främst i flodbiotoper och det är framför allt småskraken som återfinns ute till havs. Under häckningsperioden lever de parvis eller i flockar.

Övrigt 
I köttet finns mycket tran vilket gör dem ointressanta för jägare. Innan den flådda skraken tillagas bör kroppen läggas i mjölk för att avlägsna tranet.

Referenser

Noter

Källor 
 Lars Larsson (2001) Birds of the World, CD-rom
 Delar av artikeln är översatt från engelska Wikipedias artikel Mergus där följande källor anges:
 Arnott, W. G. (1964): Notes on Gavia and Mergvs in Latin Authors. Classical Quarterly, New Series 14(2): 249-262. First page image

Änder
Fågelsläkten
Polysalos

Polysalos (död: ca 466 f.Kr.) var tyrann i den grekiska kolonin Gela på Sicilien där han efterträdde sin bror Gelon och blev stadens verklige härskare omkring 478 f.Kr. efter broderns död.

Samtidigt som Polysalos maktövertagande tog hans andra bror, Hieron, makten i Syrakusa. Polysalos gifte sig med Gelons änka Damarete.

Inte mycket är känt om Polysalos, förutom att han och hans bröder vann flera segrar vid de olympiska spelen och man har antagit att det var Polysalos som beställde den berömda bronsstatyn som idag är känd som körsvennen i Delfi omkring 474 f.Kr. efter en seger i pythiska spelen i Delfi.

Antikens grekiska politiker
Siciliens historia
Män
Sola kommun

Sola kommun (norska: Sola kommune) är en kommun i Rogaland fylke i Norge.

Sola
Den administrativa huvudorten i kommunen är Sola med cirka  invånare. Den är en del av tätorten Stavanger/Sandnes.

Se även 
 Stavanger flygplats, Sola

Referenser

Kommuner i Rogaland fylke
Gela

Gela är en stad som hade  invånare (2017) i kommunala konsortiet Caltanissetta, innan 2015 i provinsen Caltanissetta,, omkring 84 kilometer från provinshuvudstaden med samma namn, på Sicilien i Italien.

Europas längsta väg E45, börjar i Gela och fortsätter ända upp till Alta i norra Norge. Den är cirka 5 190 km lång.

Historia 
Gela grundades av kolonisatörer från Kreta och Rhodos år 688 f.Kr. År 406 f.Kr. invaderades staden av kartagerna och lades i ruiner efter hårda strider. Staden försvann ur krönikorna i 282 f.Kr. i händerna på Mamertinerna (en armé av legosoldater som tog sitt namn från guden Mars och i det ögonblicket i tjänst Syracuse) men nämns som en bosättning under den romerska tiden. År 1223 grundade Fredrik II en ny stad, Terranova, strax väster om ursprungliga Gela. Staden hade namnet Terranova fram till 1927, då den återfick sitt ursprungliga namn.

Referenser

Externa länkar 
   Piccolo, Salvatore. Gela. Ancient History Encyclopedia. December 20, 2017.
 Gelacittadimare.it - Link gelesi

Orter på Sicilien
Kommuner i kommunala konsortiet Caltanissetta
Frankrikes Grand Prix 1998

Frankrikes Grand Prix 1998 var det åttonde av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1998.

Rapport
Ferrari tog en överraskande dubbelseger på Magny Cours-banan, vilket var den första sedan loppet i . 
Att Michael Schumacher vann var inte särskilt förvånade, men att Eddie Irvine kom tvåa före Mika Häkkinen i McLaren, var däremot mycket oväntat.

Resultat
 Michael Schumacher, Ferrari, 10 poäng
 Eddie Irvine, Ferrari, 6
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes, 4
 Jacques Villeneuve, Williams-Mecachrome, 3
 Alexander Wurz, Benetton-Playlife, 2
 David Coulthard, McLaren-Mercedes, 1
 Jean Alesi, Sauber-Petronas
 Johnny Herbert, Sauber-Petronas
 Giancarlo Fisichella, Benetton-Playlife
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford 
 Olivier Panis, Prost-Peugeot 
 Jos Verstappen, Stewart-Ford
 Mika Salo, Arrows
 Pedro Diniz, Arrows
 Heinz-Harald Frentzen, Williams-Mecachrome (varv 68, upphängning)
 Ralf Schumacher, Jordan-Mugen Honda
 Shinji Nakano, Minardi-Ford (65, motor)

Förare som bröt loppet
 Toranosuke Takagi, Tyrrell-Ford (varv 60, motor)
 Jarno Trulli, Prost-Peugeot (55, snurrade av)
 Esteban Tuero, Minardi-Ford (41, växellåda)
 Damon Hill, Jordan-Mugen Honda (19, hydraulik)
 Ricardo Rosset, Tyrrell-Ford (16, hydraulik)

VM-ställning

Källor 

1998 i Frankrike
Frankrikes Grand Prix