kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Namur (provins)

Namur (nederländska: Namen) är en provins i Vallonien, Belgien, med 435 700 invånare (1996) och en yta på 3 664 kvadratkilomeer. Provinsens huvudstad, Namur, har givit namn åt provinsen.

Namur är begränsad i norr av Brabant, i ost av Liège och Luxemburg, i syd av Frankrike och i väst av Hainaut. Provinsen är till större delen bergig genom Ardennerna, som når en höjd av 650 meter, och ganska skogrik. Huvudfloden är Meuse med sin biflod Sambre. Landet är mycket rikt på malmer, företrädesvis järn- och blymalmer, samt stenkol, varför också järnindustrin är högt utvecklad. Andra industriprodukter är porslin, glas, papper, bomullsvävnader och läder. 

Namur var på 900-talet ett eget grevskap. År 1263 kom det genom köp till grevskapet Flandern och 1429 till hertigarna av Burgund samt delade sedermera de nederländska provinsernas öden. I Lunévillefreden (1801) avträddes provinsens område till Frankrike och bildade till 1814 departementet Sambre-et-Meuse.

Den svenska 1300-talskungen Magnus Erikson hämtade sin gemål Blanche (drottning Blanka) från Namur där hon då var grevinna.

Distrikt och kommuner 
Provinser är indelad i tre administrativa distrikt med totalt 38 kommuner.

Kommuner

Källor 

 
Provinser i Vallonien
Överföringsfunktion

En överföringsfunktion (även kallad systemfunktion) är en beskrivning av sambandet mellan insignal och utsignal för ett linjärt tidsinvariant system (LTI), och används inom olika delar av ingenjörsvetenskapen, bland annat signalbehandling och reglerteori. Överföringsfunktionen anger detta sambandet i frekvensplanet. Matematiskt är överföringsfunktionen Laplace-transformen (för tidskontinuerliga system) eller Z-transformen (för tidsdiskreta system) av impulssvaret för systemet som brukar betecknas h(t) respektive h[n].

När man pratar om överföringsfunktionen brukar den betecknas G(s). När man pratar om systemfunktionen brukar den betecknas H(s).

För ett tidsdiskret LTI-system med överföringsfunktionen , indata  och utdata  gäller:

Denna funktion är även en så kallad Kroon funktion i ett LTI-system. 
Signalbehandling
Reglerteknik
Arlon

Arlon (nederländska: Aarlen, tyska: Arel) är en kommun i provinsen Luxembourg i sydöstra Belgien, där den även är huvudstaden. Den 1 januari 2005 hade Arlon totalt 25 986 invånare. Kommunens area är 118,64 km² vilket ger 219,04 invånare per kvadratkilometer.

Arlon ligger vid floden Semois.

Historia 
Arlon är en av Belgiens äldsta städer. Den hette under romersk tid Orolaunum Vicus, och det finns fortfarande många romerska ruiner kvar i staden. Arlon var tidigare befäst. Den 17 april 1794, under Franska revolutionskrigen, besegrade den franske generalen Jean-Baptiste Jourdan österrikarna i ett slag vid staden.

Kultur 
I Arlon finns en festival som hålls varje år som hyllar sin egen Maitrank, en alkoholdryck gjort på vitt vin, konjak och myskmadra.

Vänorter 
Arlons vänorter är Saint-Dié-des-Vosges och Hayange i Frankrike, Diekirch i Luxemburg, Bitburg i Tyskland, Alba i Italien och Market Drayton i Storbritannien.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats för Arlons kommun

Orter i Vallonien
Kommuner i provinsen Luxembourg
Stefan Grudin

Eric Stefan Grudin, född 10 mars 1941 i Stockholm, är en svensk radioman, komiker, satiriker. Han var ständig bisittare i Snacka om nyheter 1995–2003, medverkande i Parlamentet 1999–2000 och tidigare medarbetare med satiriska pratbubblor i Svenska Dagbladet. Grudin har studerat vid Handelshögskolan i Stockholm.

Karriär 
År 1966 bildade han företaget AB Satir & sånt som bland annat tillverkade roliga skyltar. Numera heter företaget Humoristiska Kompaniet AB, vilket producerade På Hårets revyer och konferens- och festframträdanden under 1980- och 1990-talen fram till 2002. Grudin var också en av grundarna av det satiriska radioprogrammet På Håret som började sändas den 30 januari 1982 och sändes sista gången påsken 2000. På Håret-gänget, som även bestod av Claes Vogel, Hans Dahlman, Anders Klintevall, samt under 1980-talet även Hasse Bohm och Lena Klefelt, har även uppträtt med satiriska nyårsrevyer på Dramaten 1989, Berns 1990 och 1991. År 1993 tilldelades de Karl Gerhard-stipendiet.

Grudin har givit ut två böcker med satiriska pratbubblebilder: Snacka om dumheter (2003) och Snacka om skitsaker (2005), båda på Förlaget Ordfront.

I den nu nedlagda satiriska tidskriften Nya Söndagsnisse-Strix medverkade Grudin med satiriska pratbubblebilder.

Filmografi 

 1995–2003 – Snacka om nyheter
 1999–2000 – Parlamentet
 2004 – Retroaktivt

Källor 

Födda 1941
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Svenska komiker
Män
Levande personer
Sommarvärdar 1997
Personer från Stockholm
Personer i Sverige under 1900-talet
Tidsinvariant

Ett tidsinvariant system har egenskaper som inte ändras med tiden. Tidsinvarianta system är av stor betydelse inom signalteorin, och används ofta i koppling till antaganden om svag stationäritet för att förenkla beräkningar.

Om ett tidsinvariant system då det matas med signalen  ger utsignalen , kommer det då det matas med signalen  att ge utsignalen .

Enkelt exempel 
För att demonstrera hur ett system bedöms vara tidsinvariant eller ej föreställs följande system:
 System A: 
 System B: 
Då system A beror av tiden, t, utanför  och , så är det inte tidsinvariant. System B beror inte av tiden utanför  eller  och är därmed tidsinvariant.

Signalbehandling
U Thant

U Thant (burmesiska: ဦးသန္), född 22 januari 1909 i Pantanaw i Burma, död 25 november 1974 i New York i USA, var Förenta nationernas generalsekreterare 1961–1971. Han var Burmas FN-delegat 1957–1961.

U är inte ett namn eller en initial utan ett artighetsprefix, liknande ”herr”. Hans enda egentliga namn var enbart Thant, men han kallades i Burma ofta för Pantanaw U Thant, efter hemstaden Pantanaw, och, efter att 1961 ha tilldelats Pyidaungsu Sithu Thingaha-orden av tredje graden, också med hederstiteln Maha Thray Sithu.

Som FN:s generalsekreterare var han behjälplig att lösa krisen mellan USA och Sovjetunionen när Sovjet installerade missiler på Kuba och han fattade ett kontroversiellt beslut att dra tillbaka FN:s fredsbevarande styrkor från gränsen mellan Egypten och Israel 1967.

Källor

Externa länkar 

Förenta nationernas generalsekreterare
Myanmariska politiker
Födda 1909
Avlidna 1974
Män
Autonomi

Autonomi (självstyre) innebär självbestämmanderätt, oberoende, inom flera områden som till exempel territorium, politik och taktik. Ordet autonomi kommer av grekiskans autos (själv) och nomos (bruk, ordning, lag).

Statsrätt 
Statsrättsligt innebär termen att en delstat, provins eller region utan egen suveränitet, har rätt att bestämma över vissa inre angelägenheter. Vad man kan bestämma över varierar: lagstiftning, beskattning, mynträtt med mera. Som exempel på autonoma regioner kan nämnas Färöarna och Grönland med hjemmestyre inom Danmark, samt Åland som fick självstyre inom Finland genom Självstyrelselagen 1920. Se även PAZ

Folkrätt 
Folkrättsligt innebär autonomi att en etnisk minoritet har vissa rättigheter ifråga om till exempel förvaltning, språk eller kultur.

Filosofi 
Inom filosofin syftar personlig autonomi på individens kapacitet att, i någon mening, styra sig själv.

Kroppslig autonomi avser individens rätt att bestämma över sin egen kropp.

Politik 
Autonomism är en politisk riktning som uppstod under 1970-talet i Italien. Vissa anarkister förespråkar ett samhälle som är uppbyggt på autonoma kommuner som är sammankopplade i ett nätverk eller en federation. Enligt regeringsformen har kommunerna i Sverige kommunalt självstyre (1 kap. 1§). Men kommunerna i Sverige har relativt begränsad makt, de kan inte stifta lagar och många beslut kan överklagas till den statliga länsstyrelsen.
Begreppet autonom vänster, eller som Säkerhetspolisen kallar det: den autonoma miljön,, är samlingsnamn på olika politiska grupper som har socialistisk eller anarkistisk ideologi. En annan liknande term är utomparlamentarisk vänster.

Taktik 
Autonomi som taktik används ibland av specialförband som skall kunna agera bakom fiende linje, ofta utan någon kontakt med sina kamrater bakom fronten. Organisationsformen används ofta av vänsteraktivister, speciellt insurrektionella anarkister som förespråkar autonomi och autonoma affinitetsgrupper. Taktiken har använts speciellt mycket av grekiska och italienska anarkister, till exempel under Kravallerna i Grekland 2008. Svenska grupper som förespråkar denna taktik är till exempel Batkogruppen. Denna taktik är effektiv mot fiender som inte är flexibla utan istället använder linjär krigföring, som till exempel konventionella militärastyrkor. 

Gerillakrig är ett exempel på det som kallas ”indirekt strategi”, det vill säga att man angriper motståndaren där han är som svagast och undviker att möta hans huvudstyrkor. Gerillasoldaterna krigar ofta i små grupper på 6-12 man och är ofta helt autonoma.

Teknik 
Maskiner som fungerar helt utan mänsklig övervakning eller styrning kan omnämnas som autonom teknik. Sådan används i rymden eller andra miljöer med svåra förhållanden. Ett exempel på autonom teknik är sovjetiska kärnkraftsdrivna fyrtorn.

Se även 
 Autonomism
 Frihet
Nationellt självbestämmande
 Anarkism
 Gerillakrigföring
 Insurrektionell anarkism
 Asymmetrisk krigföring
 Autokefal

Referenser

Noter

Källor 
 Nationalencyklopedin
 Autonom organisering

Statsrätt
Filosofiska termer
Anarkism
Politisk filosofi
Konstantin II

Konstantin II kan syfta på:
 Konstantin II (kejsare)
 Konstantin II (motpåve)
 Konstantin II av Grekland
Constantinus

Constantinus, född i Syrien, död 9 april 715, var påve från den 25 mars 708 till sin död drygt sju år senare, 9 april 715.

Biografi 
Constantinus var assyrier och son till en man vid namn Johannes. Han konsekrerades till påve den 25 mars 708. Under första halvan av hans pontifikat genomled Rom en svår svält. Han tog emot två pilgrimer från England, kungarna Coenred av Mercia och Offa av de östra saxarna, vilka båda mottog tonsuren av påven.

Oktober 710 till oktober 711 var Constantinus i Konstantinopel, inbjuden av kejsare Justinianus II av Bysantinska riket. Kejsaren önskade lösa tvisten mellan den västliga och den östliga kyrkan som uppstått vid ett kyrkomöte 692 vid vilket endast grekiska biskopar närvarat, då celibatet upphävts och patriarken av Konstantinopel förklarats självständig från påven i Rom. Förhandlingarna med Justinianus leddes av Gregorius, som senare skulle bli påve Gregorius II, och ett mått av överenskommelse kunde ingås. Strax efter att Constantinus återkommit till Rom, mördades dock Justinianus, i november 711.

Den nye kejsaren, Philippicus Bardanes, var en anhängare till monoteletismen, avfärdade besluten från sjätte ekumeniska konciliet, och krävde av påve Constantinus att han skulle stödja åsikten att Kristus endast har en vilja. Detta vägrade Constantinus gå med på. I stället strök han kejsarens namn från alla offentliga handlingar, och vägrade låta prägla mynt med hans namn. Därmed fick han exarken i Ravenna emot sig, som var Bysantinska rikets representant i Italien och som försökte driva igenom kejsarens önskan med den vapenmakt han hade till sitt förfogande såsom exark. Det uppstod strider, men Constantinus lyckades lugna ner situationen.

Philippicus störtades i juni 713, och hans efterträdare Anastasios II lät exarken Scholasticus överlämna en bekräftelse till påven, att han ämnade följa besluten från det sjätte ekumeniska konciliet, då monoteletismen fördömts. Patriarken av Konstantinopel, Johannes, sände också påven ett brev där han förklarade att han erkände påvens apostoliska överhöghet över hela kristenheten.

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från elfte upplagan av Encyclopædia Britannica 
 Catholic Encyclopedia, Volume IV (1908)

Externa länkar 

Män
Avlidna 715
Påvar
Födda okänt år
Präster under 700-talet
William Henry Pickering

William Henry Pickering, född 15 februari 1858 i Boston, död 17 januari 1938 i Mandeville, Jamaica, var en amerikansk astronom. Han var bror till Edward Charles Pickering. 

Pickering blev 1880 assistent i fysik vid Teknologiska institutet i Boston, 1887 assistent och 1890 professor i astronomi vid Harvarduniversitetet i Cambridge. Han blev ledamot av American Academy of Arts and Sciences 1883 samt tilldelades Lalandepriset 1905 och Jules Janssens pris 1909. Pickering pensionerades 1923.

Pickering, som bland annat hade sin verksamhet förlagd vid Harvardobservatoriets filialstation i Arequipa i Sydamerika, utförde en mängd värdefulla undersökningar, framför allt inom astrofysiken, över planeternas och månens ytförhållanden, över satelliter, meteorer, föränderliga stjärnor med mera. Hans observationer av förändringar hos vissa månkratrar, särskilt Linné och Platon, väckte mycket uppseende. 

År 1898 upptäckte han Saturnus nionde satellit, Phoebe, och 1904 den tionde, Themis, Themis återsågs dock aldrig.

Bland Pickerings större utgivna arbeten kan nämnas Astronomical photography (1895), Visual observations of the moon and the planets (1900) och Photographic atlas of the moon (1903).

Asteroiden 784 Pickeringia är uppkallad efter honom och brodern.

Källor

Noter 

Amerikanska professorer
Professorer i astronomi
Personer verksamma vid Massachusetts Institute of Technology
Personer verksamma vid Harvard University
Ledamöter av American Academy of Arts and Sciences
Mottagare av Lalandepriset
Mottagare av Jules Janssens pris
Amerikanska astronomer under 1800-talet
Amerikanska astronomer under 1900-talet
Forskare från Massachusetts
Personer från Boston
Födda 1858
Avlidna 1938
Män
Ugglan
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Bokharasöm

Bokharasöm, läggsöm som används vid broderier och framförallt används för utfyllning av blad och blomstermotiv. Namnet kommer antagligen ifrån att detta sömsätt är karakteristiskt för de broderade Bokhara-Suzanimattorna.

Broderi
Spa (olika betydelser)

Spa, SpA och SPA kan syfta på:

Circuit de Spa-Francorchamps – en racerbana i Liège i Belgien
S.p.A. – en italiensk bolagsform, se Società per Azioni
Spa – en anläggning där man kan få olika sorters behandling
SPA - Spinalanestesi, en sorts ryggbedövning för kirurgi
SPA - Volvo Scalable Product Architecture platform (:en::Volvo Scalable Product Architecture platform) använd bland annat i Volvo XC90 generation 2.

Geografi

Belgien 

 Spa, Belgien kommun i Vallonien, Province de Liège,

Irland 

 Spa (ort i Irland)  Munster, Ciarraí, 

Robotskapade Belgienförgreningar
Robotskapade Irlandförgreningar
Bokhara-Suzanimatta

Bokhara-Suzanimattor, broderade mattor som härstammar från Centralasien, särskilt Bokhara i Uzbekistan. De broderades på 1700- och 1800-talen av kvinnorna i familjena som en del av de unga flickornas hemgift i gengäld för det pris som betalades för bruden. Mattorna är tillverkade av handvävd bomull och broderade med silke i många färger.

Se även 
Bokharasöm

Orientaliska mattor
Veronica Gambara

Veronica Gambara, född 30 november 1485 i närheten av Brescia, död 13 januari 1550, var en italiensk poet och politiker (regerande grevinna av Corregio från 1518). Hon blev 1509 gift med grevedömet Correggios härskare Giberto; efter makens död 1518 bar hon sorgdräkt under återstoden av sitt liv. 

Gambara fick en omsorgsfull, lärd uppfostran. Hennes dikter var till största delen sonetter och utmärkta för öm känsla, fint skönhetssinne samt en ren och ädel stil. De har utgivits under titeln Rime e lettere di Veronica Gambara (1759; ny utgåva 1879). Förut outgivna brev och dikter utkom 1889 och 1890.

Källor
 

Italienska poeter
Födda 1485
Avlidna 1550
Kvinnor
Ugglan
Personer från Lombardiet
Kvinnliga regenter under 1500-talet
Joseph Louis Proust

Joseph Louis Proust, född den 26 september 1754 i Angers, död där den 5 juli 1826, var en fransk kemist.

Proust var efter vartannat överapotekare vid sjukhuset La Salpêtrière i Paris och professor vid artilleriskolan i Segovia och centralskolan i Madrid. Han gjorde sig ett namn genom uppvisandet av kemiska föreningars konstanta sammansättning samt genom ett stort antal undersökningar inom såväl den oorganiska som den organiska kemin.

Källor 
 

Franska kemister
Franska apotekare
Kemister under 1700-talet
Kemister under 1800-talet
Franska forskare under 1700-talet
Franska forskare under 1800-talet
Personer från Angers
Födda 1754
Avlidna 1826
Män
Ugglan
Prouts hypotes

Prouts hypotes uppställdes av William Prout 1815. Eftersom atommassorna hos ett stort antal grundämnen utgörs av hela tal eller tal som ligger mycket nära heltal, antog han att alla grundämnenas atommassor är multipler av vätets, som då antogs vara lika med 1. Hypotesen var inflytelserik inom kemin under 1820-talet, men de noggrannare mätningar som sammanställdes av Jacob Berzelius 1828 och Edward Turner 1832 visade att hypotesen inte stämde.

Avvikelsen är stor för klor med atommassa 35,5. Det dröjde till upptäckten av isotoper tills man kunde tolka den typen av avvikelser från Prouts hypotes.

Källor 

Kemins historia
Hippolytus

Denna artikel handlar om den kristna martyren. För hjälten i den grekiska mytologin, se Hippolytos.

Hippolytus (grekiska Ἱππόλυτος, Hippolytos, även Hippolytus av Rom), född cirka 170, död 235 på Sardinien, var en kristen martyr. Helgon inom Romersk-katolska kyrkan med minnesdag 13 augusti och inom ortodoxa kyrkan med minnesdag 30 januari.

Biografi
Hippolytus var presbyter (präst) i Rom, kanske med ursprung från Mindre Asien. I imperiets huvudstad blev han under början av 200-talet ledare för en fraktion inom den kristna kyrkan som var kritisk mot påve Calixtus I, och Hippolytus har därför i modern tid ofta kallats motpåve. Hippolytus kände stor avund över att han inte blivit vald till påve och lät till slut viga sig själv till biskop av Rom. En del präster och lekfolk följde med honom varför församlingen splittrades. Senare skall han ha försonats med kyrkan, men det finns historiker som menar att det egentligen rör sig om en sammanblandning av två olika Hippolytus: en motpåve och ett helgon.

De skrifter av Hippolytus som finns bevarade visar att han var påverkad av tidigare kristna författare som bland annat Irenaeus. Han skrev på grekiska. Han är upphovsman till de äldsta bevarade kristna kommentarerna till hela bibelböcker. Eventuellt redigerade han även en kyrkoordning – en samling föreskrifter för kyrkolivet – som kallas Den apostoliska traditionen.

Han förvisades tillsammans med andra ledande i kristna i Rom, bland annat biskop Pontianus, till straffarbete på Sardinien, där han dog. På grund av hans till kyrkoledningen i Rom kritiska inställning kom hans skrifter inte att betyda särskilt mycket i västerlandet; däremot bevarades de och skattades högt i den östliga delen av kyrkan. Hans död kom dock även i Rom att betraktas som en martyrdöd, och därför räknas han som helgon även i den västliga kyrkan.

Källor

Externa länkar

Födda 170
Avlidna 235
Motpåvar
Italienska helgon
Kristna martyrer
Män
Kyrkofäder
Italienska martyrer
Författare under 200-talet
Prayagraj

Prayagraj är det officiella namnet för Allahabad, en stad i den indiska delstaten Uttar Pradesh och den administrativa huvudorten för distriktet Prayagraj. Staden hade 1 112 544 invånare vid folkräkningen 2011, med totalt 1 212 395 invånare i hela storstadsområdet. Allahabad är belägen vid floderna Ganges' och Yamunas sammanflöde.

Historia 
Staden är sedan gammalt ett religiöst centrum. Som hinduernas heliga stad tar den årligen emot hundratusentals pilgrimer och vart tolfte år miljoner deltagare i den religiösa festen Kumbh Mela. Ashokas pelare (från 200-talet f.Kr.) minner om den buddhistiska perioden. Den nuvarande staden grundades 1583 av mogulhärskaren Akbar.

Källor 

Orter i Uttar Pradesh
Kopparglans

Chalkosit eller kopparglans är ett sulfidmineral som består av koppar (ca 80% räknat i vikt) och svavel med formeln Cu2S. Mineralet innehåller ibland även hög halt silver.

Egenskaper 
Chalkosit är ett mjukt men tungt mineral. Chalkosit kristalliserar monoklint under 105 °C men hexagonalt däröver. Chalkosit kan bildas ur andra mineral,  till exempel covellin eller pyrit, genom att atom för atom byts ut – en pseudomorfos. Därvid erhåller chalkositen det ursprungliga mineralets yttre form.

Förekomst 
Kopparglans är ganska vanlig, men förekommer sällan i stora mängder och är inte något vanligt mineral i Sverige. Det finns dock tillsammans med brokig kopparmalm till exempel i Glava kopparfält i Värmland och i Biskopsgruvan i Garpenberg i Dalarna, liksom i Norge i Telemark fylke, vid Alunsjön och i Aardal vid Sognefjorden.

Fyndigheter finns på flera ställen i Mellaneuropa, Ural, Cornwall, Nordamerika och Namibia.

Användning 
Kopparglans är den viktigaste kopparmalmen.

Källor 

Meyers varulexikon, Forum, 1952

Noter 

Sulfidmineral
Novatianus

Novatianus, född cirka 200, död 258, var motpåve i Romersk-katolska kyrkan från mars 251 till 258.

Novatianus var en framstående teolog och den förste romerske teolog som skrev på latin. Under hans samtid försiggick en intensiv debatt om hur kristendomen skulle förhålla sig till dem som avfallit och önskade återupptas i kyrkogemenskapen samt frågor om syndaförlåtelse.

Novatianus konsekrerades av tre biskopar år 251, och han tog ett mer rigoröst ställningstagande i dessa frågor än den etablerade påven Cornelius. Strax efter vigningen blev Novatianus exkommunicerad; schismen berörde flera kyrkor, och hans lära kallas novatianism. Hans anspråk på att vara påve sträckte sig över Cornelius, Lucius I:s, och Stefan I:s pontifikat.

Novatianus flydde under en period av förföljelser, och det är möjligt att han mördades.

Referenser 

Födda 200
Avlidna 258
Motpåvar
Italienska teologer
Män
Koboltglans

Koboltglans, CoAsS, är ett metallglänsande mineral bestående av kobolt (ca 35,5 %), arsenik (45,2 %) och svavel (19,3 %). I regel ingår även något järn.

Egenskaper 
Mineralet är rödaktigt silvervitt till färgen och starkt metallglänsande. Det kristalliserar ortorombiskt men de tre kristallaxlarna är nästa lika långa, a=5,5833 Å, b=5,5892 Å, c=5,5812 Å. Mineralet ser ofta ut som kub eller pentagondodekaeder. Koboltglans anlöps lätt och antar då en mattgrå färg.

Förekomst 
Koboltglans förekommer på flera ställen i Sverige tillsammans med andra sulfidmineral, bland annat kopparkis och de mera underordnade koboltmineralen linneit och smaltit. Ofta är den insprängd i kalksten eller gnejs.

I Sverige finns den vid Tunaberg i Södermanland, Vena gruvfält i Närke, Gladhammar i Småland, Håkansboda och Riddarhyttan i Västmanland med flera ställen.

Viktiga fyndigheter finns i Tyskland, Kanada, Australien och Marocko.

Användning 
I Norge har man brutit koboltglans vid Skutterud vid Modum (cirka 5 mil VNV Oslo) och framställt koboltfärger av den.

Förekomster i Schlesien och Westfalen har använts för tillverkning av smalt och till färger för glas- och porslinsindustrin.

Koboltmineralet har också stor betydelse för framställning av stål- och andra legeringar.

Källor 
Meyers varulexikon, Forum, 1952

Noter 

Sulfidmineral
Ursinus

Ursinus (Ursicinus), död cirka 385, var motpåve från 24 september 366 till 16 november 367 mot Damasus I. Han konsekrerades i basilikan Santa Maria in Trastevere.

Blodiga gatustrider fördes därefter mellan Damasus och Ursinus partier. Ursinus förvisades av Roms stadsprefekt, men ett antal av hans trogna höll sig envist kvar, bland annat i kyrkan Sant'Agnese fuori le Mura, och det kom till nya oroligheter. Kejsar Valentinianus I tillät 367 Ursinus att återvända, men då han vägrade att erkänna Damasus, förvisades han till Gallien och (378) till Köln. 

Damasus I dog i december 384, och Ursinus återkom då till Rom och gjorde förgäves anspråk på påvevärdigheten.

Källor 
 Kelly, J.N.D., The Oxford Dictionary of Popes. Oxford: Oxford University Press 1988. 
 Rendina, Claudio, I papi: storia e segreti. Roma: Newton Compton editori 1999. 

Motpåvar
Avlidna 385
Män
Födda okänt år