Gene Littler

Gene Alec Littler, född 21 juli 1930 i San Diego, Kalifornien, död 16 februari 2019 i San Diego, var en amerikansk golfspelare.

Littler studerade på San Diego State University och han var en av de första golfspelarna som blev professionell efter examen. Littler hade ett lugnt temperament och han kallades Gene the Machine på grund av sin smidiga och rytmiska golfsving. Han ansåg att det viktiga inom golfen inte var bra slag. I stället gällde det att göra så få misstag som möjligt eftersom den som gjorde minst misstag vann.

Littler spelade i 1953 års amerikanska Walker Cup-lag och han vann U.S. Amateur Championship samma år. 1954 vann han som amatör en PGA-tävling, en händelse som inte upprepades förrän Scott Verplank vann Western Open 1985. Han blev även tvåa i US Open 1954 och senare det året blev han professionell. 1955 vann han fyra gånger på PGA-touren men 1958 hamnade han i en formsvacka. Efter att ha fått goda råd av Paul Runyon kom han tillbaka 1959 och hade då sitt vinstrikaste år med fem PGA-segrar. Det året slutade han tvåa i penningligan vilket var hans bästa placering under karriären. 1972 drabbades han av lymfcancer men återhämtade sig och vann ytterligare fem PGA-tävlingar. Han vann totalt 29 tävlingar på PGA-touren och han vann även två tävlingar i Japan och en i Australien.

Littlers enda majorseger kom i US Open 1961. Han gick på 68 slag under den sista rundan och vann över tvåan Doug Sanders. Han slutade bland de tio bästa i 17 av de USA-baserade majortävlingarna; sju i The Masters Tournament, fem i PGA Championship och fem i US Open. Utöver sin seger i US Open kom han tvåa en gång i var och en av de amerikanska majortävlingarna. Han förlorade i särspel mot Billy Casper i Masters 1970 och mot Lanny Wadkins i PGA Championship 1977. Den senare var det första sudden death-särspelet i en majortävling.

Han spelade för det amerikanska Ryder Cup-laget 1961, 1963, 1965, 1967, 1969, 1971 och 1975.

På 1980- och 1990-talet spelade Littler på Champions Tour där han vann åtta tävlingar. Han blev invald i World Golf Hall of Fame 1990.

Meriter

Majorsegrar
1961 US Open

PGA-segrar
1954  San Diego Open  
1955  Los Angeles Open,  Phoenix Open,  Tournament of Champions,  Labatt Open  
1956  Texas Open Invitational,  Tournament of Champions,  Palm Beach Round Robin 
1957  Tournament of Champions  
1959  Phoenix Open Invitational,  Tucson Open Invitational,  Arlington Hotel Open,  Insurance City Open Invitational,  Miller Open Invitational  
1960  Oklahoma City Open Invitational, Eastern Open Invitational  
1962  Lucky International Open,  Thunderbird Classic Invitational  
1965  Canadian Open  
1969  Phoenix Open Invitational,  Greater Greensboro Open  
1971  Monsanto Open Invitational,  Colonial National Invitational  
1973  St. Louis Children's Hospital  
1975  Bing Crosby National Pro-Am,  Danny Thomas Memphis Classic,  Westchester Classic  
1977  Houston Open

Segrar på Champions Tour
1983  Daytona Beach Seniors Golf Classic,  Greater Syracuse Classic  
1984  Senior Seiko/Tucson Match Play Championship  
1986  Sunwest Bank Classic,  Bank One Senior Golf Classic  
1987  NYNEX/Golf Digest Commemorative,  Gus Machado Classic  
1989  Aetna Challenge

Utmärkelser
1990 World Golf Hall of Fame

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Profil på PGA Tour

Amerikanska idrottare under 1900-talet
Amerikanska golfspelare
Män
Födda 1930
Avlidna 2019
Idrottare från San Diego
Alumner från San Diego State University