kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kvarkstjärna

En kvarkstjärna är en teoretiskt föreslagen form av stjärna som, om den finns, helt består av särkvarkar. Den skulle alltså bestå av fundamentala partiklar och därmed ha högre densitet än en neutronstjärna. Kvarkstjärnor och rena särkvarkstjärnor är fortfarande högst hypotetiska, men det finns ett par kandidater som observerades av astronomer med Chandra-teleskopet i april 2002, betecknade RX J1856.5-3754 och 3C58, vilka tidigare antagits vara neutronstjärnor. Om dessas nya natur bekräftas, skulle det vara exempel på ett för oss nytt tillstånd hos materien.

Den första RX J1856.5-3754, finns ett hundratal ljusår från jorden. Dess diameter uppmättes först till 6 km, vilket är för litet för att den skulle kunna vara en neutronstjärna med vedertagen densitet. Efter att avståndsmätningarna förbättrats, kom man dock fram till att avståndet var större än man trott, och diametern bedöms nu vara 15 km. Den andra 3C58, likaledes baserat på gällande fysikaliska lagar, befanns vara kallare än den borde vara. Det är därför fortfarande omdebatterat om de kan vara kvarkstjärnor eller inte.

Senare har en tredje stjärna, XTE J1739-285, observerats av ett forskarlag från University of Iowa, och likaså rapporterats som en möjlig kandidat.

Nya observationer av supernovor SN 2006gy, SN 2005gj och SN 2005ap pekar även de på den möjliga förekomsten av kvarkstjärnor, och därutöver har kinesiska forskare i Hongkong föreslagit att den kollapsade kärnan hos den kända supernovan SN 1987A skulle vara en kvarkstjärna.

Se även 
Neutronstjärna
Pulsar
Svart hål
Vit dvärg
Materia

Referenser 
Fotnoter

Externa länkar 
NASA - APOD - RX J185635-375: Candidate Quark Star
Neutron Star/Quark Star Interior
Quark star glimmers
CERN Courier - Debate sparked on quark stars
Popular Science - Wish Upon a Quark Star
Astrophysics - Is RX J185635-375 a Quark Star?
Cornell - Curious About Astronomy - What process would bring about a quark star?
Wired News -  Quarks or Quirky Neutron Stars?
Imagine the Universe! - Ask A High Energy Astronomer - Strange Quark Stars

Astrofysik
Partikelfysik
Hypernova

En hypernova är en extremt energirik variant av en supernova. Orsaken till hypernovor vet man inte. Precis som supernovor bildas hypernovor av olika anledningar. De skulle kunna skapas när mycket stora stjärnor kollapsar vid slutet av sin existens eller vid sammansmältning mellan svarta hål, mellan neutronstjärnor eller mellan ett svart hål och en neutronstjärna. Resultatet blir ett svart hål och två extremt energirika plasmastrålar som vräks ut med nära ljusets hastighet, från dess magnetiska poler. Plasmastrålarna sänder ut intensiv gammastrålning och kan vara en förklaring till utbrott av gammastrålning i rymden. Sådana utbrott observerades för första gången av den militära satelliten Vela på 1960-talet och har studerats närmare sedan 1997.

Eftersom få stjärnor är så stora att de blir svarta hål, bör även antalet hypernovor vara litet. Några källor påstår att Eta Carinae på 7 500 ljusårs avstånd kan bli en hypernova inom en miljon år. Det finns vidare hypoteser om att energin som sänds ut från en hypernova tusentals ljusår bort skulle kunna förstöra allt liv på jorden, men en majoritet av vetenskapsmännen håller inte med om detta.

Se även 
 Lista över hypernovor
 Nova
 Supernova
 Gammaburster
 Astronomi

Referenser

Externa länkar 
 Hypernova - på svenska
 Sciencedaily, 2003-04-07, It's A Nova … It's A Supernova … It's A HYPERNOVA
 28 September 2000, Astronomy Bizarre: What the Heck is a 'Hypernova'
 NASA, 20 may 99: Brighter than an Exploding Star, It's a Hypernova!
 NASA, October 21, 1998: When stars go hyper ”En ny sorts nova slutar med en rejäl small”

Astrofysik
Variabeltyper
Pulsar

En pulsar (av engelskans pulsating star) är en roterande neutronstjärna som genererar regelbundna pulser av strålning med våglängder från radiostrålning till gammastrålning.

Fysikaliska egenskaper
Strålningen utgår från stjärnans båda magnetiska poler och bildar alltså två koner åt motsatta håll. Eftersom rotationsaxeln och de magnetiska polerna inte ligger på samma ställen, sveper dessa strålningsknippen över himlen med samma intervall som stjärnans rotationshastighet. Neutronstjärnor är endast några kilometer i diameter och extremt kompakta. Deras rotationshastighet kan komma upp i flera tusen varv i sekunden.

Strålningspulsernas period kan variera från några hundradelar av en sekund till några få sekunder men är vanligen mellan en halv och en sekund. Varaktigheten håller sig i genomsnitt till ca 0,01 sekund. Strålningen från en del av dessa objekt har visat sig vara polariserad, vilket tyder på närvaro av magnetfält.

Historik

Fenomenet upptäcktes år 1967 av Jocelyn Bell Burnell och hon lyckades till slut övertyga sin lärare Antony Hewish om att det var en viktig upptäckt. För denna fick Hewish nobelpriset i fysik 1974. När man först uppmätte de extremt regelbundna signalerna från yttre rymden spekulerades det i om det kunde vara de första bevisen för utomjordiskt intelligent liv. Därför kallades objektet först inofficiellt för LGM-1, där LGM stod för "Little Green Men". Detta var Krabbpulsaren (PSR B0531+21), en relativt ung central neutronstjärna i Krabbnebulosan, som sedan dess blivit ett populärt och mycket studerat objekt.

Varaktighet 
Från jorden kan vi bara observera de pulsarer där strålningsknippena är riktade mot oss. Efter hand som neutronstjärnor åldras så minskar deras rotationshastighet. När hastigheten sjunkit under en viss gräns (den s.k. dödslinjen) antas det att pulsmekanismen slutar, varvid neutronstjärnan inte längre är en pulsar. Dödslinjen beräknas uppnås efter 10-100 miljoner år, vilket skulle innebära att 99% av alla pulsarer som funnits i det 13,7 miljarder år gamla universum har slutat pulsera.

Se även 
 Binär pulsar
 Kvarkstjärna
 Magnetar
 Neutronstjärna
 Svart hål
 Vit dvärg

Referenser

Externa länkar 

 NASA Imagine the Universe! - Neutron Stars and Pulsars
 OpenStax – Pulsars and the Discovery of Neutron Stars

Astrofysik
Kuiperbältet

Kuiperbältet eller Edgeworth-Kuiperbältet är ett bälte av en stor mängd små himlakroppar i banor runt solen, som är beläget bortom Neptunus bana och 20 astronomiska enheter utåt. Det har uppskattats att det finns åtminstone 70 000 så kallade transneptuner (TNO) med en diameter större än 100 kilometer i detta bälte, men mestadels består det av mindre asteroider. 

Dvärgplaneten Pluto, upptäckt 1930, ingår i Kuiperbältet. År 2005 upptäckte man dvärgplaneten Eris, och då man inledningsvis trodde att denna var större än Pluto uppstod en debatt om vad definitionen av en planet är. Som ett resultat av detta omklassificerade IAU Pluto från planet till dvärgplanet i augusti 2006.

Moderna datorsimuleringar visar att Jupiter kan ha varit med och bildat Kuiperbältet.

Upptäckten av Kuiperbältet 
Kuiperbältet existens förutspåddes av den irländske astronomen Kenneth Edgeworth (1880–1972) år 1943 samt av Gerard Kuiper år 1951, baserat på idéer om en skiva av material med en större utsträckning än huvudplaneternas banomfång som ursprung för planeter och småplaneter. Sedan 1992 har astronomer påbörjat upptäckt och kartläggning av tusentals objekt i Kuiperbältet.

Olika klasser 
Man brukar dela in Kuiperbältets objekt i tre klasser:
 Cubewano 
 Plutino 
 Twotino

Upptäckter hittills 
Över 1000 kuiperbältsobjekt har upptäckts sedan 1992. Fram till år 2000 var Pluto och Charon överlägsna i storlek jämfört med de andra upptäckta objekten, men detta år upptäckte man Quaoar, som är ungefär hälften så stor som Pluto. De senaste åren har det upptäckts ännu större objekt; bland annat har Makemake och Haumea båda ungefär 2/3 av Plutos storlek. Även flera mindre objekt på ungefär 1 000 kilometer har upptäckts. År 2005 upptäckte man i Kuiperbältet dvärgplaneten Eris, vilken man fram till 2015 trodde var större än Pluto. Tidigare trodde man också att Sedna var större än Pluto. Nu vet man dock att den är ungefär 1 800 km i diameter.

Även Neptunus måne Triton kan vara ett infångat kuiperbältsobjekt.

Rymdsonder 
Den enda rymdfarkost som har passerat något kuiperbältsobjekt är New Horizons (ingen annan rymdsond är på väg att passera minst före år 2030). Efter att den passerat Pluto fortsätter den ännu längre in i Kuiperbältet. Man letade efter kuiperobjekt i storlek mellan 50 och 100 km i diameter som ligger så nära New Horizons planerade bana som möjligt och hittade Arrokoth som passerades av New Horizons den 1 januari 2019.

Extrasolära bälten av Kuipertyp 
Fram till 2006 hade astronomer lyckats urskilja cirkumstellära skivor som tros ha kuiperbältsliknande struktur kring nio stjärnor utöver solen. De flesta av dessa kända fragmentskivor runt andra stjärnor är förhållandevis unga, men de senast upptäckta är gamla nog att ha etablerat en stabil tillvaro. Utöver detta har 15–20 procent av stjärnor liknande vår sol uppvisat infraröd excess, vilket tros peka på massiva strukturer av kollisionsspillror.

Se även 
 Asteroidbältet
 Eris
 Halleys komet
 Oorts kometmoln
 Pluto
 Charon
 Planet X

Källor

Externa länkar 

 Kuiper Belt 
 Trans-Neptunian Objects 
 Google Kuiper Belt 

Transneptunska objekt
Astronomiska upptäckter 1992
Kitab-i-Iqan

Kitāb-i-Iqan eller Iqan (arabiska för "visshetens bok") är en viktig bok inom bahá'í. Den skrevs av Bahá'u'lláh någon gång under åren 1861-1862, i slutet av hans vistelse i Bagdad. Det skedde som ett svar till en av Bábs morbröder.

I boken beskriver han sin teologi, och tar upp temat Guds enhet; hans budbärare blir sedda som "speglar" igenom vilka människan kan förstå Gud, och den essentiella enheten i deras läror. Det centrala budskapet är att bahá'í är monoteistisk, att det finns bara en Gud. Religionen är en enhet (men med många gudomliga budbärare och profeter), och att mänskligheten också är en enhet. Han beskriver hur profeterna genom tiderna mött opposition och förnäktelse genom blindhet och girighet hos ett fanatisk ledarskap och presenterar de kvaliteter den sanna sökaren måste ha. Bahá'u'lláh presenterar vad han uppfattar som bevis på den gudomliga karaktären i Bábs uppenbarelse.

Boken trycktes första gången i Bombay 1881. Den blev översatt till svenska runt år 1930, men kom i ny reviderad utgåva år 2002.

Se även 
 Báb
 Teologi
 Progressiv uppenbarelse

Bahais kanoniska skrifter
Kanoniska skrifter
Rummy

Rummy är benämningen dels på en grupp av besläktade kortspel, som inkluderar bland annat gin rummy, femhundra och canasta, dels på det kortspel som ligger till grund för de andra spelen i gruppen. Alla dessa spel är baserade på en gemensam grundprincip: att dra och kasta kort med målet att arrangera korten i vissa kombinationer. Denna spelprincip härstammar från Kina och återfinns också bland annat i brickspelet mahjong.

Rummy (Sjukortsrummy)
Den i västvärlden grundläggande formen av rummy kallas vanligen bara rummy, men går ibland också under namnet sjukortsrummy. Spelet går ut på att så fort som möjligt bli av med korten på handen genom att lägga ut dem i kombinationer, bestående av minst tre kort av samma valör eller minst tre kort i följd i samma färg. 

Spelarna får sju kort var, eller ett annat fastställt antal, och resterande kort bildar en talong, vars översta kort vänds upp och utgör början på högen. Spelets mekanism kännetecknas av att den spelare som är i tur utför följande tre moment:
 Drar det översta kortet i talongen eller det översta kortet i högen
 Om möjligt lägger ned en kombination på bordet framför sig, eller kompletterar en befintlig kombination
 Lägger ifrån sig ett kort med framsidan uppåt på högen
Den spelare som först gått ut, det vill säga blivit av med sitt sista kort, har vunnit given, och inkasserar poäng från motspelarna motsvarande värdet på de kort dessa har kvar på sina händer.

Andra rummyspel
       
Rummyspel där kombinationerna behålls på handen tills given är avslutad:
 Europeisk rummy
 Gin rummy 
 Java rummy
 Kung och dam
 Rio rummy (Poker-rummy)
 Svensk rummy (Modern rummy)

Rummyspel där kombinationerna läggs ut efterhand, och där okombinerade kort ger minuspoäng:
 Cachons
 Kalooki
 Kontraktsrummy (Progressiv rummy)
 Michigan rummy
 Vatikanen

Rummyspel där kombinationerna läggs ut efterhand, och där okombinerade kort ger minuspoäng och kombinerade kort pluspoäng:
 Canasta
 Femhundra (Pinochle rummy)
 Oklahoma (Arlington)
 Persisk rummy (Fyrmansrummy)
 Samba

Referenser

Kortspel
Gripsholmsstenen

Gripsholmsstenen, Sö 179, är en runsten som står vid Gripsholms slott i Mariefred, Kärnbo socken i Södermanland. En liten bit därifrån står Sö 178 och båda stenarna kantar infarten närmast slottet.

Stenen 
Stenen Sö 179 är en av de mest kända runstenarna och anses som den främsta av de så kallade Ingvarsstenarna. Den är rest över Ingvar den vittfarnes bror Harald, som följde med Ingvar på dennes vikingatåg i österled. Att Haralds mor Tola lät resa stenen har tolkats som hon varit frilla till Ingvars far, så Harald och Ingvar kan ha varit halvbröder. En annan tolkning menar att Harald och Ingvar endast var vapenbröder och inte släkt.

Stenen hittades 1827 av runforskaren Johan Gustaf Liljegren och den var då täckt av tjära och användes som tröskelsten inne i Gripsholms slott. Den hade troligen hamnat i slottet på 1500-talet, efter att dessförinnan ha funnits i det kartusianerkloster som då fanns i staden. Klostret revs under reformationen och byggnadsmaterial återanvändes vid slottets uppförande. År 1930 beslöt man att runstenen skulle tas fram ur golvet och ställas upp på sin nuvarande plats.

Materialet är granit. Runslingan består av ett enda djur med ormhuvud, utan riktig bindning och runorna är vikingatida. Stenen är osignerad, men Samnordisk runtextdatabas nämner Äskil 2 som ristare.

Inskriften 
Inskriften med runor:
 ᛏᚢᛚᛅ : ᛚᛁᛏ : ᚱᛅᛁᛋᛅ : ᛋᛏᛅᛁᚾ : ᚦᛁᚾᛋ ᛅᛏ : ᛋᚢᚾ : ᛋᛁᚾ : ᚼᛅᚱᛅᛚᛏ : ᛒᚱᚢᚦᚢᚱ : ᛁᚾᚴᚢᛅᚱᛋ : ᚦᛅᛁᛦ : ᚠᚢᚱᚢ : ᛏᚱᛁᚴᛁᛚᛅ : ᚠᛁᛅᚱᛁ : ᛅᛏ : ᚴᚢᛚᛁ : ᛅᚢᚴ : ᛅ:ᚢᛋᛏᛅᚱᛚᛅᚱ ᚾᛁ : ᚴᛅᚠᚢ : ᛏᚢᚢ : ᛋᚢᚾᛅᚱ:ᛚᛅ : ᛅᛋᛁᚱᚴ:ᛚᛅᚾ:ᛏᛁ

Efter personuppgifterna är texten en strof skriven på fornyrdislag.

Av Tolas kväde får vi veta att de for på vikingatåg österut, alltså över Gårdarike, för att ta krigsbyte. Att de "gav örnen föda" är en kenning som innebär att de förde krig och dödade fiender som lämnades på slagfältet för att ätas av örnar. De fortsatte sedan vikingatåget söderut, där en del dog i Särkland, saracenernas land (kalifatet av Bagdad vid Kaspiska havet). Ingvars saga hävdar bestämt, att endast ett skepp förde budskapet hem till Sverige år 1042.

Litteratur 
 Svante Fischer, 1999. Ingvarsstenarna i tid och rum.  
 Sven B. F. Jansson, 1963. Runinskrifter i Sverige.
 Carl L. Thunberg, 2010. Ingvarståget och dess monument. En studie av en runstensgrupp med förslag till ny gruppering.
 Mats G. Larsson, 1990 Ett ödesdigert vikingatåg. Ingvar den vittfarnes resa 1036-1041.
 Mats G. Larsson, 2000 Sveahövdingens budskap. En forntidsgåta genom sekler.

Externa länkar
Sö179 Gripsholms slott
Ingvars saga på isländska
 Svante Fischer (1999). Ingvarsstenarna i tid och rum
 Carl L. Thunberg (2010). Ingvarståget och dess monument

Källor

Noter

Se även
Alfabetisk lista över runstenar
Lista över runinskrifter i Strängnäs kommun

Runinskrifter i Strängnäs kommun
Södermanlands runinskrifter
Mariefred
Ingvarståget
Fornnordiska dikter

en:Ingvar runestones#Sö 179
1040

1040 (MXL) var ett skottår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Mars 
17 mars – Vid Harald Harfots död efterträds han som kung av England av sin halvbror Hardeknut, som redan är kung av Danmark sedan 1035. Vid Hardeknuts död två år senare upphör dock det danska väldet över England.

Augusti 
14 augusti – Duncan I stupar i strid mot sin kusin Macbeth, som efterträder honom som kung av Skottland.

Okänt datum 
Sven Estridsson lämnar sin tjänst hos Anund Jakob.
Pireus intas av väringar under ledning av Harald Hårdråde och en runristning tillkommer på Pireuslejonet (omkring detta år).

Födda 
Rodrigo Diaz, greve av Bivar (i Burgos i Spanien), mer känd som El Cid
Géza I av Ungern (omkring detta år)
Sikelgaita, italiensk hertiginna av Apulian och Kalabrien.

Avlidna 
17 mars – Harald Harfot, kung av England sedan 1035
14 augusti – Duncan I, kung av Skottland sedan 1034
1 oktober – Alan III, hertig av Bretagne (förgiftad)

Externa länkar
1035

1035 (MXXXV) var ett normalår som började en onsdag i den Julianska kalendern.

Händelser

Oktober 
18 oktober – Sancho III, den store, kung av Navarra och Kastilien, delar riket mellan sina tre söner, som därigenom får kungarikena Navarra, Kastilien (med Leon), Aragonien och dessutom markgrevskapet Barcelona (Katalonien), som numera endast till namnet är ett län under den franske kungen.

November 
12 november – Vid Knut den stores död efterträds han som kung av Danmark och England av sin son Hardeknut (som nu får makten över landet norr om Themsen och först två år senare får makten över hela England). I Norge efterträds han av den stupade Olav den heliges son Magnus, som tar makten och avsätter Knuts ställföreträdare ladejarlen Sven Knutsson.

Okänt datum 
Vilhelm Erövraren blir hertig av Normandie.
Byggandet av Saint Sabinokatedralen påbörjas i Bari.
Staden Koper får stadsrättigheter.

Födda 
Urban II, född Odo av Lagery, påve 1088–1099.
Wratislav II av Böhmen (omkring detta år).

Avlidna 
12 november – Knut den store, kung av England sedan 1016, av Danmark sedan 1018 och av Norge sedan 1028.
Estrid, drottning av Sverige cirka 1000–1022, gift med Olof Skötkonung.
Astrid Olofsdotter, svensk prinsessa, drottning av Norge cirka 1019–1028, gift med Olav den helige (död omkring detta år).

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1042

1042 (MXLII) var ett normalår som började en fredag i den Julianska kalendern.

Händelser

April 
18 eller 19 april – Bysantinska kejsaren Mikael VI försöker bli ensam härskare genom att sända sin adoptivmor och medregent Zoë i kloster. Han avsätts i en folklig revolt och Zoë blir regent tillsammans med systern Theodora.

Juni 
8 juni – När den dansk-engelske kungen Hardeknut dör tar Edvard Bekännaren makten i England och blir landets nye kung. Därmed upphör det danska väldet över England. I Danmark utropar sig den norske kungen Magnus den gode till ny kung.
11 juni – Zoë gifter sig för tredje gången och gör sin nye make Konstantin IX Monomachos till bysantinsk kejsare.

Okänt datum 
Den bysantinske generalen på Sicilien, George Maniaces, revolterar mot Konstantin IX.
Harald Hårdråde, vid denna tid ledare för väringagardet i Bysantinska riket, återvänder till Norge, möjligtvis efter inblandning i Maniaces revolt.
Normanderna i Italien flyttar sin huvudstad till Melfi.
Den tysk-romerske kejsaren Henrik III anfaller Ungern i förbund med dess kung Peter I.
Abad II efterträder sin far på Sevillas tron.

Födda 
Boleslav II av Polen, kung av Polen.
Raimond av St Gilles, fransk adelsman och korsriddare.
Sancho I av Aragonien, kung av Aragonien och Navarra.

Avlidna 
8 juni – Hardeknut, kung av Danmark sedan 1035 och av England sedan 1040.
23 augusti – Mikael V, avsatt kejsare över det bysantinska riket.

Externa länkar
Uppenbarelse

Uppenbarelse är inom flera religioner en benämning på alternativ kunskapsgrund vid sidan om empirisk och rationalistisk kunskap, med gudomligt eller andligt ursprung.

Uppenbarad kunskap bygger på att Gud, andar eller förfäder på något sätt kan meddela sig med människor, och på så sätt förmedla kunskap. I monoteistiska religioner, där Gud är avsändaren, är den uppenbarade kunskapen säker kunskap, med reservation för att människorna som förmedlar den hört fel, missuppfattar eller förfalskar budskapet. Inom andra religioner kan avsändaren av uppenbarelsen förväntas ha tillgång till säkrare kunskap än människorna, men kanske ändå inte vara helt pålitliga.

I naturreligionen, var det som regel stammens eller gruppens schaman som uppenbarade den högsta viljan (när skall man jaga, naturens variationer, tid för ceremonier, offer etc.). Schamanen var, under själva uppenbarelsen, i någon form av trans, av kortare eller längre varighet.

Inom judendom, islam och andra religioner med profeter, sägs profeterna förmedla en uppenbarelse från Gud. Profetens uppenbarelser från Gud kan ske på olika sätt, beskrivet i många religiösa traditioner. Själva uppenbarelsen, där profeten är i närkontakt med Gud (bortom tid och rum), påverkade mycket starkt de som beskrev händelsen. 

Inom religioner med en helig skrift är denna vanligtvis den huvudsakliga förmedlaren av uppenbarelse.

Se även 
 Heliga Birgitta
 Bibelsyn
 Guds ord
 Allmän uppenbarelse
 Särskild uppenbarelse
 Profetia
 Progressiv uppenbarelse
 Illusion
 Himmelsk vision
 Hallucination
 Självsuggestion
 Trans

Teologi
Religiösa termer

nl:Openbaring
TV-piraterna

TV-piraterna var en programserie som visades i SVT som jullovsmorgon under jullovet 1983–1984. Medverkade gjorde bland andra Anne-Lie Rydé, Ted Åström, Jonna Liljendahl, Mikael Segerström och Bertil Norström. Programmet innehöll bland annat en bokstavs- och rebustävling som var tänkt att ses med speciella 3D-glasögon. Tävlingen presenterades av en tecknad figur som hette Tummen och en robot vid namn Flimmer.

Detta var under det svenska TV-monopolets tid, och seriens fiktiva premiss var att TV-piraterna otillåtet bröt sig in i SVT:s sändningar med sitt program. För att stävja ofoget hade SVT kopplat in MMM – Myndigheter mot massmediamissbruk, som ständigt jagade TV-piraternas mobila TV-studio från plats till plats.

Referenser

Externa länkar
TV-piraterna

Svenska barnprogram på TV
Jullovsmorgon
TV-seriestarter 1983
TV-serieavslutningar 1984
Trädgård

En trädgård är ett avgränsat område, vanligen med odling av nytto- och prydnadsväxter. Med nyttoväxter avses vanligen bärbuskar, fruktträd, grönsaker och kryddörter av olika sorter. En trädgård av prydnadskaraktär är mindre än en park.

Svårodlade delar 
De flesta trädgårdar har åtminstone en del där det inte är lika enkelt att odla med gott resultat. Detta kan bero på flera olika saker, exempelvis ihållande torka, skugga, tung lerjord, fel pH-värde eller för mycket fukt. Väljer man rätt växter kan man ofta lyckas bra även med sådana delar av trädgården. Förslag på växter för svårodlade delar är till exempel:

 Torra delar med skugga: vintergröna, hasselört, flocknäva, sockblomma och blåtry.
 Torra delar med sol: ginst, ljung, rönn, kattfot, röllika, taklök, fetblad och ett flertal kryddväxter såsom timjan.
 Stenigt med mager jord: en, måbär, slån, äppelros och harginst.
 Fuktigt utan sol: ormbunksväxter, bergenia, sippor samt plymspirea.
 Fuktigt: strandris, viden, bergenia, snöbär, förgätmigej, kabbleka, randgräs och måbär
 Lerjord: rosor, rosenkvitten, syrener, forsythia samt prydnadsapel
 Lågt pH-värde: hortensia, azalea, rhododendron, ormbunksväxter, penningblad och blåbär.
 Salt- och vindutsatt: vresros, oxel, strandtrift, strandkål, backnejlika

Bilder

Se även

 Engelsk trädgård
 Fruktträdgård
 Handelsträdgård
 Japansk trädgård
 Koloniträdgård
 Köksträdgård
 Lustträdgård
 Rosarium
 Syringarium
 Villaträdgård
 Vinterträdgård
 Örtagård
 Zenträdgård

Referenser

Externa länkar 

Trädgårdsskötsel