kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Internationale Automobil-Ausstellung

Internationale Automobil-Ausstellung (IAA) är en av världens stora internationella bilutställningar och arrangeras vartannat år i Frankfurt am Main. På IAA presenterar bilföretagen sina modeller och årets nyheter. Mässan för personbilar hålls vartannat år och alternerar med Bilsalongen i Paris. Utöver personbilsmässan arrangerar man även IAA Nutzfahrzeuge, en mässa för nyttofordon. Mässan har ca 1500 utställare från 40 länder och förutom biltillverkare ställer även underleverantörer och tillbehörstillverkare ut på mässan.

Bakgrund
Första gången Internationale Automobilausstellung arrangerades var 1897 i Berlin på Hotel Bristol där åtta så kallade motorvagnar visades. 1921 hade antalet utställare ökat till 67 i takt med att antalet fordonsägare snabbt ökade. Mässan arrangerades nu på Berlins mässa. 1939 hade mässan 825 000 besökare i samband med att Volkswagen Typ 1 (KdF-Wagen) premiärvisades. 

När mässan återupptogs 1951 flyttades den till Frankfurt am Main där den sedan huserade till och med 2019. 1971 ställdes mässan in på grund av det samhällsekonomiska läget. I samband med detta började man arrangera Automechanika. 1989 arrangerades för sista gången en mässa med båda personbilar och nyttofordon. Efter det har mässan delats upp där man alternerar.

Sedan 2021 hålls mässan i München.

Modellpresentationer 
Modeller som premiärvisats på salongen:

2023 
Bland annat följande bilar introducerades på salongen i september 2023:

Produktionsbilar

Konceptbilar

2021 
Den 69:e upplagan av IAA hölls i september 2021, för första gången i München.

Bland annat följande bilar introducerades på salongen:

Produktionsbilar

Konceptbilar

2019 
Bland annat följande bilar introducerades på salongen i september 2019:

Produktionsbilar

2017 
Bland annat följande bilar introducerades på salongen i september 2017:

Produktionsbilar

Konceptbilar

2015 
Bland annat följande bilar introducerades på salongen i september 2015:

Produktionsbilar

2013 
Bland annat följande bilar introducerades på salongen i september 2013:

Produktionsbilar

Konceptbilar

2011 
Bland annat följande bilar introducerades på salongen 2011:

Produktionsbilar

Konceptbilar

2009 
Bland annat följande bilar introducerades på salongen 2009:

Produktionsbilar

Konceptbilar

Referenser

Externa länkar 

IAA - officiell webbplats.

Frankfurt am Main
Bilmässor
Utställningar i Tyskland
Opel Commodore

Opel Commodore är en personbil, tillverkad i tre generationer av den tyska biltillverkaren Opel mellan 1967 och 1982.

Commodore A (1967-71)
Opel hade tillverkat Rekord-modellen med sexcylindrig Kapitän-motor sedan 1964. Till 1967 blev denna en egen modellserie som Commodore A. Bilen skiljde sig från den enklare syskonmodellen genom ny kylargrill, mer kromutsmyckning och mer exklusiv inredning. Förutom sedan-modellen fanns bilen med en ovanligt lyckad coupé-kaross.

Commodoren hade en ny generation motorer, med kamaxeln placerad i cylinderhuvudet. Kamaxeln låg vid sidan av ventilerna, till skillnad från en SOHC-motor, och öppnade dessa via vipparmar. Denna motor fanns kvar i olika Opel-modeller fram till mitten av 1990-talet.

Tillverkningen uppgick till 156 497 exemplar.

Versioner:

Commodore B (1972-77)
1972 introducerades Commodore B. Liksom företrädaren fanns den med sedan- och coupé-kaross.

Tillverkningen uppgick till 140 827 exemplar.

Versioner:

Commodore B tillverkades aldrig som kombi, trots att den delade kaross med Rekord. Tidningen Teknikens värld byggde en projektbil som man kallade för Commovan (sammansatt av Commodore och Caravan). Det var en tredörrars Rekord Caravan som försågs med motor och inredning från en Commodore.

Commodore C (1978-82)
Sista versionen blev Commodore C från 1978. Modellfloran hade reducerats för att inte konkurrera med Senator-serien som presenterades samtidigt. Den sportiga coupé-modellen ersattes av Monza och i stället tillkom en praktisk kombi. Tillverkningen i Europa upphörde 1982, men modellen fortsatte att utvecklas av Holden i Australien.

Tillverkningen uppgick till 85 260 exemplar.

Versioner:

Bilder

Externa länkar

Commodore
Bakhjulsdrivna fordon
Lanseringar 1967
Glasåtervinning

Glasåtervinning innebär återvinning av glasförpackningar såsom dryckesflaskor och andra livsmedelsförpackningar, med separata processer för färgat respektive ofärgat glas, där färgat glas står för ca två tredjedelar av den sammanlagda glasmängden i omlopp.

Materialet har en specifik vikt av 325 kg per kubikmeter. I motsats till exempelvis pappersfibrer, kan glas återvinnas i princip hur många gånger som helst. Återvinningsprocessen är mycket känslig, både för inblandning av porslin, keramik och konstglas, samt blandning av skilda glasfraktioner.

Det material som används i förpackningar är huvudsakligen så kallat sodaglas, som till tre fjärdedelar består av kiseldioxid. Vid återvinning kan energiåtgången minskas med 20 procent då det inte krävs lika hög temperatur för att smälta färdigt glas som för att smälta råvarorna.

Sortering 
Som ett första steg när glaset anlänt till återvinningsanläggningen sorteras det för hand på ett löpande band, för att få bort större föroreningar som påsar och porslin. Lock och kapsyler av metall sorteras bort med hjälp av magneter. Infrarött ljus används för att identifiera sten, porslin och annan keramik som sedan sorteras ut genom att blåsa bort bitarna med en kraftig luftstöt. Med hjälp av ljus identifieras även olika färger i glaset som sedan separeras på samma sätt som keramiken. En del glas med fel färg går dock igenom systemet obemärkt vilket är anledningen att konsumenter uppmanas att sortera glaset efter färg vid återvinningstillfället.

Föroreningar 
Vissa typer av glas och ämnen vars egenskaper påminner om glas ska inte läggas i glasåtervinningen, men är ändå vanligt förekommande där. Främst är det ämnen som inte är glas överhuvudtaget som keramik och porslin. Inte heller dricksglas, glödlampor och spegelglas skall sorteras tillsammans med glasförpackningar.

Glasåtervinning i världen 
År 2008 såg listan på länder där störst andel glas återvinns ut så här:

Sverige 
I Sverige administreras insamlingen och återvinningen av använda glasförpackningar av Svensk Glasåtervinning. År 2008 återvanns 94% av glasförpackningarna i Sverige.

Glasförpackningar för mat och dryck började användas i stor skala under 1960-talet, och det första systematiska återvinningsprojektet startades under 1970-talet. År 1983 introducerades för första gången den så kallade glasigloon av Göteborgs stad, vilken senare kom att bli ett standardutförande för glasåtervinningens insamlingsbehållare i Sverige.

Källor 

Glas
Återvinning
Opel Kapitän

Opel Kapitän är en personbil, tillverkad i olika generationer av den tyska biltillverkaren Opel mellan 1938 och 1970.

Opel Kapitän ingick mellan 1964 och 1970 i Opels grupp av stora bilar ("KAD") tillsammans med Opel Admiral och Opel Diplomat.

Kapitän (1938-53)
Kapitän var den sista modellen Opel konstruerade före andra världskriget. Den premiärvisades på bilsalongen i Genève 1939. Bilen fanns i både täckt och öppet utförande. Produktionen avbröts i slutet av 1940. 

Efter kriget återupptogs produktionen 1948, nu endast med fyrdörrars sedan-kaross.

1951 kom en vidareutvecklad version med utbyggt bagageutrymme och starkare motor.

Versioner:

Kapitän (1953-58)
Hösten 1953 kom en ny Kapitän med pontonkaross.

Till 1955 fick bilen en ansiktslyftning med ny front och starkare motor. Dessutom tillkom en lyxigare L-version med rikligare utrustning. Från 1958 kunde bilen levereras med överväxel.

Tillverkningen uppgick till 154 098 exemplar.

Versioner:

Kapitän P1 (1958-59)
Kapitän P1 kom 1958 och hade tagit inspiration från de stora amerikanska bilarna. Karossen hade panoramarutor och fenor. Bilen utsattes för så mycket kritik för dess formgivning och hur denna påverkade passagerarutrymmet att den ersattes redan efter ett år.

Tillverkningen uppgick till 34 842 exemplar.

Versioner:

Kapitän P2 (P-LV) (1959-64)
Hösten 1959 kom en ny Kapitän som skulle bli den mest framgångsrika och den sista stora Opel som kunde konkurrera med Mercedes-Benz sexcylindriga modeller. Bilen kunde, liksom sina föregångare, fås i lyxigare L-utförande och med överväxel. Från 1960 infördes automatlåda som tillval.

Tillverkningen uppgick till 145 616 exemplar.

Versioner:

Kapitän A (1964-68)
1964 började man tillverka Kapitän A som instegsmodell i storbilsklassen. Den delade kaross med den bättre utrustade Opel Admiral och toppmodellen Opel Diplomat. Modellen tappade marknadsandelar, eftersom storbilskunderna föredrog prestigen i märken som Mercedes-Benz.

Tillverkningen uppgick till 24 871 exemplar.

Versioner:

Kapitän B (1969-70)
1969 kom Kapitän B, som bland annat hade bättre innerutrymmen och mer avancerade hjulupphängningar. Tillverkningen lades ner redan 1970, men övriga KAD-B-varianter fortsatte tillverkas till 1977, då de avlöstes av Opel Senator.

Tillverkningen uppgick till 11 017 exemplar.

Versioner:

Bilder

Se även 
 Nämns i "Hur ska jag göra för att komma över vägen" på skivan Djurens brevlåda. Låttext.

Externa länkar
KAD-Online 
Opel Kapitän 1968-1970
Opel Kapitän 1938-1940
Opel Kapitän Club

Kapitän
Bakhjulsdrivna fordon
Rēzekne

Rēzekne (; ; ) är en stad i regionen Lettgallen i Lettland, 242 kilometer öster om huvudstaden Riga. Rēzekne har drygt 32 000 invånare (2011). En majoritet, mer än 53 procent, var (1998) etniska ryssar samtidigt som letterna utgjorde 39,5 procent av lokalbefolkningen. År 2014 var 45,7 % ryssar och 44,4 % letter. Staden har högskola, Rēzeknes augstskola, med bland annat lärarutbildning. Runt Rēzekne ligger som ett lapptäcke ängar, småskaliga jordbruk, insjöar och blandskog.

Historia
Rēzekne hade vid 1935 års folkräkning 13 139 invånare. Av dessa var 44 % letter, 25 % judar, 22 % ryssar och 7 % polacker.

Borgen i Rēzekne är från 1285 och tillhörde den tyska orden.

Kommunikationer och administration 

Rēzekne genomkorsas av två järnvägslinjer med – vid sidan av godstrafiken – daglig personbefordran till Moskva och Sankt Petersburg. Rēzekne är sista lettiska anhalt för fjärrtågstrafiken österut - nästa hållplats ligger i Ryssland. Närheten till gränsen förklarar varför tullhantering präglar Rēzeknes två stationsområden. Genom staden rinner i öst-västlig riktning Rēzekneån. Biltrafiken leds genom Rēzekne på snörrätta gator. Den största heter Atbrīvośanas aleja – Befrielsesallén. Under de sovjetiska åren bar allén namnet Leningatan. Staden har sitt administrativa centrum vid frihetesmonumentet Latgales Mara.

Där ligger Rezeknes största hotell, Latgales viesnica, samt rådhus och tingshus. Rēzekne är känt för täta kontakter med Skandinavien, särskilt med norska aktörer såsom staden Arendal och Aust-Agder fylke. En sida av samarbetet var inrättandet av ett norskt gästlektorat vid högskolan och mellan 1993 och 2000 kunde därför Rēzeknes augstskola erbjuda undervisning i norska. Norska Röda korset ligger bakom upprättandet av en hjälpmedelscentral i nära anslutning till stadens regionsjukhus. Svensk vänort till Rēzekne är Kalmar.

Kyrkor 

Stadens sammansatta befolkning återspeglas i det rika urvalet av kyrkor. Nära Latgales Mara återfinns den rysk-ortodoxa kyrkan och den protestantiska huvudkyrkan. Vid handelsgatan Latgale iela ligger katedralen Jesu hjärta. Samtliga kyrkor håller regelbundet öppet dagtid och besökare har möjlighet att gå in och tända ljus.

Handel och näringsliv 
 
Sedan 1997 har Rēzekne en särskild ekonomisk status. Det innebär bland annat skatte- och avgiftsreduktioner för företag som etablerar sig i området. Det mesta av detaljhandeln var intill 1990-talet småskalig. Hushållen gjorde mestadelen av sina inköp över disk i mindre handelsbodar. Dessa utmanades först av varuhuset Universalveikals med öppethållande dygnet runt och stadens första självbetjäningssystem, senare när utländska kedjor som litauiska Maxima och norska Rimi etablerade butiker i staden.

Se även 

 Gröna synagogan i Rēzekne

Källor
Rezekne, Svensk uppslagsbok, 1955.

Noter

Externa länkar 

 
Lettlands republikstäder
Ful medames

Ful medames  , även foul medames, (bönstuvning) är en maträtt i Mellanöstern, Nordafrika, Sudan, Egypten och i Afrikas horn som huvudsakligen består av kokta bondbönor. Rätten, som till utseende och konsistens påminner om svenska bruna bönor, ätes oftast som frukost eller lunch tillsammans med hummus och pitabröd.

I olika delar av arabvärlden finns olika variationer av foul. I Irak, exempelvis, tillagar man det med bröd och ägg i ugn, medan man i Egypten oftast äter de kokta och mosade bönorna, smaksatta med salt, saften från en pressad citron och olivolja, i ett pitabröd tillsammans med tahini. Gemensamt för dessa länder är att rätten äts tillsammans med arabiskt pitabröd. 

Foul är basföda för många människor och serveras ofta med torshi (pickles) och oliver.

Tilltugg
Egyptiska maträtter
Israeliska maträtter
Jordanska maträtter
Libanesiska maträtter
Syriska maträtter
Wirtschaftswunder

Wirtschaftswunder ("ekonomiskt under"), på svenska ofta det "tyska undret" eller "västtyska undret", är ett populärt begrepp för uppbyggnaden av Västtyskland och Österrike efter andra världskriget och ekonomiska återhämtning under 1950- och 60-talen, som en del av den globala högkonjunkturen efter andra världskriget.

Det förknippas i Västtyskland starkt med förbundskanslern Konrad Adenauer och dess arkitekt näringsministern Ludwig Erhard. Det har blivit begrepp inte bara för den ekonomiska återhämtning som Västtyskland gjorde efter andra världskriget utan förknippas ofta även med landets återinträde i den internationella gemenskapen.

Se även
Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1954
Tyska skadestånd efter andra världskriget

Externa länkar
German Economic "Miracle" – The library of economics and liberty

Interview with Gunther Harkort Representative of the Federal Republic of Germany to the Economic Cooperation Administration (ECA), 1949-1952.
Interview with General Lucius D. Clay  Deputy to U.S. General Dwight D. Eisenhower, 1945; deputy military governor, Germany (U.S.) 1946; commander in chief, U.S. Forces in Europe and military governor, U.S. Zone, Germany, 1947–49; retired 1949.
 Interview with General William Henry Draper Jr. Chief, Economics Division, Control Council for Germany, 1945–1946; Military Government Adviser to the Secretary of State, Moscow Conference of Foreign Ministers, 1947; Under Secretary of War, 1947; Under Secretary of the Army, 1947–1949;
 Letter from Konrad Adenauer to Robert Schuman (26 July 1949) Warning him of the consequences of the dismantling policy. (requires Flash Player) - CVCE
Picture of demonstration against dismantling (7 June 1949) Workers in the Ruhr demonstrate against the dismantling of their factories by the Allied forces of occupation. (requires Flash Player) - CVCE
Picture: dismantling the Iron and Steel Industry ‘We want to work, we will help you to rebuild Europe' Workers at dismantled plant protest. (requires Flash Player) - CVCE
Picture: 12,000 factory workers demonstrate against the dismantling of German industry (19 August 1949) (requires Flash Player) - CVCE
German Economic Miracle

Kalla kriget
Västtyskland under 1950-talet
Västtyskland under 1960-talet
Österrikes ekonomiska historia
Högkonjunkturer
Österrike under 1950-talet
Österrike under 1960-talet
Ord och fraser på tyska
Mai-Ndombesjön

Mai-Ndombesjön är en insjö på 2 325 km² i Kongo-Kinshasa. Från sjön går floden Fimi, som mynnar ut i Kasai nedanför staden Bandundu. Tidigare var sjön känd som Leopold II:s sjö efter den belgiska kungen Leopold II. Sjöns nuvarande namn har gett provinsen Mai-Ndombe dess namn.

Källor 

Kwa-Kasaïs avrinningsområde
Insjöar i Kongo-Kinshasa
Mai-Ndombe
Fimi

Fimi (Mfimi) eller Fimifloden är en biflod till Kongofloden, belägen i Kongo-Kinshasa. Den rinner upp i Mai-Ndombesjön i Kutu och mynnar ut i Kasaïfloden (Kwa) nära Mushie. 

Vattendrag i Mai-Ndombe
Kwa-Kasaïs avrinningsområde
Kasaï (flod)

Kasaï eller Kasaïfloden är en 2 153 km lång flod i Centralafrika. Floden rinner upp i Angola och en del av floden utgör gräns mellan Angola och Kongo-Kinshasa. I Kongo-Kinshasa utgör floden  provinsgränser mellan Kasaï och Kasaï Central, Kasaï och Mai-Ndombe samt Kwilu och Mai-Ndombe. Floden rinner ut i Kongofloden vid staden Kwamouth, där den med – m³/s (lågvatten respektive högvatten) är Kongoflodens mest omfattande tillflöde. Floden är segelbar till Ndjoko-Punda, 190 km uppströms från Ilebo. Segelbara bifloder är Fimi, Kwango, Loange, Sankuru och Lulua. Mellan Fimis utlopp i den och dess utlopp i Kongofloden kallas den Kwa.

Källor

Vattendrag i Angola
Vattendrag i Kongo-Kinshasa
 
Gränsvattendrag
Lulonga

Lulonga eller Lulongafloden är en flod vid ekvatorn i Kongo-Kinshasa. Floden är cirka 200 kilometer lång. Den börjar i orten Basankusu där floderna Lopori och Maringa möts. Den mynnar i Kongofloden i staden Lulonga. Som farled förbinder den territoriet Basankusu med städerna längs Kongofloden, särskilt under regnperioden.

Källor

Vattendrag i Équateur
Kongoflodens avrinningsområde
Finalen av världsmästerskapet i fotboll 1954

{{Infobox fotbollsmatch
|titel         = Världsmästerskapet i fotboll 1954
|bild          = 
|tävling       = Fotbolls-VM 1954
|lag1          = 
|lag2          = 
|lag1förbund   = 
|lag2förbund   = 
|lag1resultat  = 3
|lag2resultat  = 2
|datum1        = 4 juli 1954
|arena1        = Wankdorfstadion
|stad1         = Bern
|publik1       = 64000
|domare1       = 
|matchensspelare1a = 
|tidigare      = 1950 Rio de Janeiro
|nästa         = Stockholm 1958}}
Finalen i Världsmästerskapet i fotboll 1954 spelades mellan Västtyskland och Ungern på Wankdorfstadion i Bern. Det var första gången ett tyskt fotbollslandslag vann fotbolls-VM, och finalen är känd som Das Wunder von Bern, "Undret i Bern".Das Wunder von Bern har en given plats i Tysklands efterkrigstidshistoria. Det efter kriget till stora delar isolerade Tyskland deltog i VM för första gången efter andra världskriget 1954. Laget överraskande genom att ta sig till final mot storfavoriterna Ungern. I en klassisk final i vände det tyska laget 0-2 till tysk seger med 3-2. Den tyska finalsegern ses som en milstolpe i Tysklands historia efter 1945. Många är de tyskar som minns hur de satt och lyssnade på radio och följde det som blivit ett klassiskt finalreferat.

Det finns också tre tyska filmer om "Das Wunder von Bern" - en för biograf och två för TV.

Vägen till finalenResultaten står i favör till respektive nation. Matchdetaljer 

 Personer 
Personer förknippade med Das Wunder von Bern.
 Sepp Herberger var legendarisk förbundskapten
 Fritz Walter Västtysklands lagkapten
 Helmut Rahn sköt det avgörande målet

 Litteratur 
 Das Wunder von Bern, Guido Knopp, Sebastian Dehnhardt, Heyne Verlag
 Am Ball der Zeit''

Se även 
 Tysklands fotbollslandslag
 Världsmästerskapet i fotboll 1954
 Wirtschaftswunder

Källor

Externa länkar 
 
 

Sportevenemang i Bern
Världsmästerskapet i fotboll 1954
Final
Bern under 1900-talet
Luvua

Luvua eller Luvuafloden är en flod i Kongo-Kinshasa. Floden rinner från Mwerusjön vid Pweto i provinsen Haut-Katanga till Lualaba, som är en biflod till Kongofloden, vid Ankoro i provinsen Tanganyika.

Källor

Vattendrag i Haut-Katanga
Vattendrag i Tanganyika (Kongo)
Lualabas avrinningsområde
Via Maris

Via Maris är latin och betyder "Havsvägen".

Via Maris är en gammal handelsväg som använts från den tidigare bronsåldern och var den viktigaste internationella vägen i Levanten. Den länkade samman Egypten med Syrien, Anatolien och Mesopotamien (i dag Syrien, Turkiet, Irak och Iran). Vägen från Egypten gick genom Gaza utmed Medelhavet genom filistéernas slättland där den delade sig i två grenar – en som gick utmed själva havskusten norrut mot Europa samt en gren genom inlandet åt nordost mot Jezreelslätten, Megiddo, Galileiska sjön och Damaskus samt vidare mot Orienten. Via Maris korsade andra handelsvägar som ledde till/från Europa och Asien.

Den är omnämnd i Jesaja bok i Bibeln (se Jesaja 9:1 på Wikisource).

Ekonomisk historia
Asiens historia
Handelsvägar
Avfallsbehandling

Avfallsbehandling är metoder för att mekaniskt eller kemiskt transformera avfall för att minska avfallets dåliga effekter, såsom skadlighet och hur utrymmeskrävande det är, eller öka dess goda egenskaper såsom ekonomiskt värde. Avfallsbehandling delas vanligen in i avfallsförbränning, deponering och återvinning. Biologisk behandling kan ske antingen genom rötning eller kompostering.

Avfallshantering
The Boondock Saints

The Boondock Saints är en amerikansk/kanadensisk film från 1999.

Handling 
De irländska bröderna Connor (Sean Patrick Flanery) och Murphy MacManus (Norman Reedus) ser sig själva som utvalda av Gud att utrota all ondska. De våldsamma metoder bröderna använder gör att FBI-agenten Paul Smecker (Willem Dafoe) börjar spåra dem.

Om filmen 
The Boondock Saints regisserades av Troy Duffy, som även skrivit filmens manus. Efter att regissören blivit rejält osams med sina affärspartners tvingades Duffy vända sig till en ny distributör. Det nya avtalet innebar att Duffy skulle få intäkterna från biovisningarna medan distributören fick intäkterna från videomarknaden. Detta blev dock väldigt ofördelaktigt för Duffy då distributören endast satte upp filmen på ett fåtal biodukar innan man släppte den på video. En uppföljare till filmen har gjorts, The Boondock Saints II: All Saints Day, och hade biopremiär i oktober 2009.

Rollista (urval) 
Willem Dafoe – Paul Smecker
Sean Patrick Flanery – Connor McManus
Norman Reedus – Murphy McManus
David Della Rocco – David Della 'Roc/Funny Man' Rocco
Billy Connolly – Il Duce
David Ferry – Detective Dolly
Brian Mahoney – Detective Duffy
Bob Marley – Detective Greenly
Don Carmody – mafioso

Filmer 1999
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska dramafilmer
Kanadensiska actionfilmer
Kanadensiska dramafilmer
Boston på film
Massachusetts på film
P-A Larsson

Per Arne (P-A) Larsson, född 5 december 1943, är en svensk musikproducent och musiker (trummor) bosatt i Klacka-Lerberg, Nora.

Larsson driver Arania music studio, där bland andra Billey Shamrock, Kurt Dahl, Sebastian Flodenberg (tidigare Sundblad), Peter Wemö, Thomas Wahlström, Erik Marcusson, Rune Carlsson och Guilherme de Carvalho från São Tomé e Principe spelat in skivor. På 1970-talet turnerade han med Arne Ljusberg. Några år bodde han i São Tomé och Príncipe i Afrika. Här var Larsson med och bildade gruppen Grupo Tempo. Han turnerade tillsammans med gruppen i Portugal, Norge och Sverige. Numera är Larsson tillbaka som boende i Klacka-Lerberg, Nora. 

Under sommaren 2006 arrangerade och producerade han turnén Låtbåten 2006. Där deltog Lasse Tennander, Jack Vreeswijk, Jan Åström tillsammans med Billey Shamrock, Sebastian Sundblad, Thomas Thimour, Samuel Trygger, Rolf Andersson, Eric Holmgren, Pyret Moberg, Pierre Ström, Ulf Nilsson och Krister Ulvenhoff. Alla finns representerade på en 47 minuter lång special-CD som gjordes i 200 numrerade exemplar.

Larsson producerar sedan 2008 föreställningarna "Över Konunga-Stollen" i Gruvparken i Klacka-Lerberg. Det är en av Bergslagens spektakulära föreställningar utomhus sommarkvällar.

Förutom musiker, trumslagare och producent är P-A Larsson också bildkonstnär och utbildad maskinkonstruktör.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Källor

Svenska musikproducenter
Svenska trummisar
Födda 1943
Levande personer
Män
Primogenitur

Primogenitur eller förstfödslorätt kallas principen att något ärvs endast av det förstfödda barnet eller, ofta, av den förstfödde sonen. Senare födda barn får ärva annat. Sedvanan används normalt i ärftliga monarkier för att inte staten skall delas upp mellan flera av kungens barn men är i övrigt, med undantag för de få kvarvarande svenska fideikommiss som ännu inte avvecklats enligt avvecklingslagen, numera i stort sett utmönstrad ur den allmänna arvsrätten. 

Manlig primogenitur lever dock kvar för vissa adliga värdigheter; i huvudsak ätter som adlats enligt 37 § i 1809 års svenska regeringsform respektive ätter på Finlands Riddarhus som upphöjts av tsaren under storfurstendömet.

Se även 
 Sekundogenitur

Källor

Externa länkar 
Adelns offentligrättsliga ställning

Arv
Tronföljdsordningar
Succession