kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Litteraturåret 1951



Händelser

Okänt datum 
 Den litterära Metamorfosgruppen bildas i Stockholm.

Priser och utmärkelser
Nobelpriset – Pär Lagerkvist, Sverige
Bellmanpriset – Harry Martinson
BMF-plaketten – Pär Lagerkvist för Barabbas
De Nios Stora Pris – Gunnar Ekelöf och Lucien Maury
Doblougska priset – Eyvind Johnson, Sverige och Arnulf Øverland, Norge
Eckersteinska litteraturpriset – Hans Peterson
Kungliga priset – Ragnar Josephson
Prix littéraire Prince Pierre
Svenska Dagbladets litteraturpris – Willy Kyrklund, Staffan Larsson, Per Anders Fogelström och Viveca Hollmerus
Tidningen Vi:s litteraturpris – Erik Asklund, Elsa Grave och John Karlzén
Övralidspriset – Johannes Edfelt

Nya böcker

A – G
Analfabeten av Ivar Lo-Johansson
Avskedsövning av Elsa Grave
Bergspredikan av Folke Fridell
Caspian, prins av Narnia av C S Lewis
Den heliga natten av Hjalmar Gullberg
Dikter av Vilhelm Ekelund (postumt)
En flicka kom till Bagdad av Agatha Christie
Der Fragebogen av Ernst von Salomon
Gröna kransar och röda band av Emil Hagström
Guld och mjöl av Gustav Hedenvind-Eriksson
Gästabudet av Gustav Hedenvind-Eriksson
Mormon Boy av Erik Asklund

H – N
Historien om någon av Åke Löfgren och Egon Möller-Nielsen
Husaren på taket av Jean Giono
Jag vill också gå i skolan av Astrid Lindgren
Kvirre och Hoppsan debutbok av Ester Ringnér-Lundgren
Lars Hård går vidare av Jan Fridegård
Loggbok från Cortez hav av John Steinbeck
Lägg undan solen av Eyvind Johnson
Mellan två världar av Robert A. Heinlein
Mästerdetektiven Blomkvist lever farligt av Astrid Lindgren

O – U
Om hösten av Gunnar Ekelöf
Räddaren i nöden av J.D. Salinger
Röd skjorta av Erik Asklund
Slutet på historien av Graham Greene
Solange av Willy Kyrklund
Sommaren med Monika av Per Anders Fogelström
Stampen av Gösta Gustaf-Janson
Die Strudlhofstiege av Heimito von Doderer
Ung man med manifest av Lars Ahlin
Ur de älskandes liv, novellsamling av Birgitta Trotzig

V – Ö
Vinterresa av Folke Isaksson (debut)

Födda
5 maj – Niki Loong, svensk kulturarbetare, författare och konstnär.
14 maj – Anders Paulrud, svensk författare.
3 juni – Åsa Nelvin, svensk författare.
11 juni – Jan Modin, svensk skådespelare, teaterregissör och författare.
20 juni – Paul Muldoon, nordirländsk poet.
27 juli – Robert Kangas, svensk författare.
1 september – Salim Barakat, kurdisk-syrisk författare.
18 september – Dee Dee Ramone, amerikansk musiker och författare.
24 september – Åke Lundgren, svensk författare.
26 november – Bruno K. Öijer, svensk författare.
7 december – Nathan Shachar, svensk journalist och författare.
10 december – Per Holmer, svensk författare och översättare.
26 december – Per Gustavsson, svensk författare.
27 december – Mats Miljand, svensk författare och departementsråd.

Avlidna
 10 januari – Sinclair Lewis, 65, amerikansk författare, nobelpristagare 1930.
 19 februari – André Gide, 81, fransk författare, nobelpristagare 1947.
 17 september – Tyra Kleen, 77, svensk konstnär och författare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Runt Lidingö

Runt Lidingö är en kappsegling runt Lidingö medurs, till skillnad från Lidingö Runt som seglas moturs. Runt Lidingö startar norr om Lidingöbroarna och går i mål vid Gåshaga brygga efter att ha rundat en boj söder om nya Lidingöbron och Fjäderholmarna. Runt Lidingö, som är tänkt att avsluta tävlingssäsongen, går av stapeln i början av september.

Banlängden är 19 sjömil. Förutom LYS och entypsklasser har tävlingen en särskild klass för mixade besättningar; Kaktuskannan. Kravet är minst hälften kvinnor ombord inklusive rorskvinna.  År 2005 deltog sammanlagt 116 båtar (2004: 104 st). Kappseglingen anordnas av Lidingö SS.

Vinnare

Se även
Lidingö Runt

Kappseglingar
Sport i Lidingö kommun
Lidingös historia
Markion

Markion, född mellan 85 och 100, död 160, från staden Sinope i området Pontos vid Svarta havet, son till biskopen av Sinope, var en teolog och filosof under 100-talet e.Kr. Han var till yrket skeppsredare. Han flyttade till Rom under 130-talet.

Markion hade en egen lära (senare kallad markionism) utvecklad ur den tidiga kristendomen, traditionell grekisk filosofi och gnosticism. Han försökte föra över sina tankar till den "etablerade" kristna kyrkan, men då han inte fick något gehör för dem, grundade han sin egen kyrka med bas i Rom vilken snabbt växte sig mycket stark men förklarades vara heretisk av den etablerade kyrkan. Sommaren 144 samlade Markion de kristna ledarna i Rom till ett möte, där han ansåg att det var dags för kyrkan att ta sitt ansvar och bryta med judendomen. Markion blev bannlyst av kyrkan efter mötet. 

Markion menade att skapelsens och Gamla testamentets gud är ett lägre stående väsen och inte har något gemensamt med den gode Guden som Jesus Kristus har uppenbarat. Markion menade också att Kristus inte var människa, utan rent andlig och att också hans död var en skenbar död (se doketism). Därför räknas hans lära ofta som en gren av gnosticismen även om den på många punkter skiljer sig från denna. 

Antinomisten Markion ansåg att Gamla testamentet efter Jesus saknade betydelse för de kristna och sammanställde en egen kanon, bestående av ett reducerat Lukasevangelium och tio av Paulus brev. Likt många av gnostikerna ansåg Markion att all materia var ond, att jorden var skapad inte av Gud utan av en ond demiurg och att människorna genom Jesus hade fått möjlighet att söka den rena andligheten. 

Markioniterna levde enligt vissa uppgifter enkelt med ett fåtal ägodelar. De var vegetarianer och levde i strängt celibat. Den markionitiska kyrkan överlevde Markions bannlysning och död, för att i stort sett försvinna under 300-talet, och har sedan haft mindre betydelse.

Paulicianerna, som är kända sedan 650-talet, förefaller ha delat markioniternas syn på två gudar och på den nytestamentliga bibelkanon. Något slags samband mellan dessa båda riktningar kan därför inte uteslutas, men det historiska källmaterialet är inte tillräckligt för att förklara hur denna påverkan har skett.

Referenser

Externa länkar 

Avlidna 160
Gnosticism
Män
Födda okänt år
Linje 1

Linje 1 (Paris metro)
 Linje 1 (Pekings tunnelbana)
Sola fide

Sola fide (lat. ablativ, genom tron allena), ofta återgivet som tron allena, ibland kallad reformationens materialprincip, är en av de tre grundsatserna i Martin Luthers reformatoriska lära.

I anslutning till Paulus teologi, särskilt till Romarbrevet och Galaterbrevet, lärde Luther att människan inte kan bli frälst genom gärningar utan endast genom tro. Detta riktade sig mot en viss typ av senmedeltida fromhet som Luther menade lade överdriven vikt vid botövningar och befrielse från sådana genom avlat.

Denna tankegång framgår tydligt i Efesierbrevet 2:8.

Paulus avvisar Gamla Testamentets lagrättfärdighet; han gick emot dem som menade att man bara kunde bli rättfärdig, det vill säga acceptabel inför Gud, genom att hålla lagen. Paulus hänvisar till Abraham, som inte levde under lagförbundet, och menade på hur han förklarades rättfärdig genom tro (1 Mos. 15:6).

I Luthers bibelöversättning lade han till ordet allein till Romarbrevet 3:28.

Se även
Sola scriptura (skriften allena)
Sola gratia (nåden allena) 
Solus Christus (Kristus allena) 
Soli Deo gloria (ära åt Gud allena)
Antinomism
Free grace-teologi

Källor

Teologi
Modalism

Modalism är en riktning inom fornkyrkans kristologiska diskussion rörande Treenigheten. 

Modalisterna hävdade att Fadern, Sonen och den Helige Ande inte kan uppfattas som tre personer utan som tre uppenbarelsesätt, latin modi. Modalismen kom så småningom att förkastas av huvudfåran inom kristenheten, bland annat uttryckta i den nicaenska trosbekännelsen från 381 och dess förespråkare har oftast fått stå utanför kyrkans gemenskap, men har även själva fördömt resten av kyrkan.

Allt sedan 300-talet, då den klassiska treenighetsläran utformades, har modalismen levt en undanskymt liv. Den förekommer vanligtvis hos kättare. Katarerna var ofta modalister, likaså radikalpietismens teologer, av vilka Emanuel Swedenborg torde vara den mest allmänt kända av alla modalister i historien. Sadhu Sundar Singh och William Branham var också modalister. Inom pingströrelsen förekommer det en liten modalistisk gren som kallar sig "Oneness-pentecostalism".

Se även
 sabellianism.
 arianism
 monarkianism
 patripassianism

Kristologi
Antitrinitarism

it:Monarchianismo#Monarchianismo modale
Monarkianism

Monarkianism, samlande beteckning för kristologiska riktningar inom fornkyrkan som betonade enheten hos Gud och därmed tog avstånd från treenighetsläran såsom den kom att definieras av den segrande teologin. Till monarkianismen hör bl.a. adoptianism och modalism.

Kristologi
Antitrinitarism
Alfa och Omega

Alfa och Omega, den första och sista bokstaven i det klassiska (joniska) grekiska alfabetet. I Uppenbarelseboken 1:8 kallar sig Gud för alfa och omega, det vill säga alltings början och fullbordan. Trots att många bibelkommentatorer ger denna titel både till Kristus och Gud så finns det andra uppfattningar. 

Albert Barnes skriver i Notes on the New Testament (1974): "It cannot be absolutely certain that the writer meant to refer to the Lord Jesus specifically here... There is no real incongruity in supposing, also, that the writer here meant to refer to God as such."

Enligt treenighetsläran tror många kristna att Jesus och Gud är ett. Men alla kristna tror inte på en treenig gud utan att det är endast Gud som kan inneha denna titel (inte Kristus).

Alfa och Omega förekommer tillsammans med Chi och Rho i den äldsta kristna konsten och på mosaiker, till exempel bilden av Kristus i kyrkan San Miniato al Monte i Florens.

A och O 
Det svenska uttrycket A och O kommer just från "Alfa och Omega", med betydelsen "det viktigaste och från början till slutet" i till exempel: 
"Balans är A och O, när man går på lina."

Kristna symboler
Grekiska alfabetet
Åsötorget

Åsötorget är en plats på Södermalm i Stockholm. Platsen ligger strax norr om Åsö gymnasium (i princip gymnasiets skolgård) och begränsas i öst av Anna Lindhs plats och i norr av Vartoftagatan.

Ursprungligen omfattade torget även det fria utrymmet sydväst om Skatteskrapan, men detta område är numera bebyggd med bostadshus och har adress Vartoftagatan. Åsötorget fick sitt namn 1941, då Namnberedningen 1940 föreslog detta namn med motiveringen att ”det är kort och lätt att uttala och framför allt hugfäster det den nuvarande stadsdelen Södermalms ursprungliga namn Åsön”.  Som alternativa namn diskuterades även Fatburstorget, Katarinaplatsen och Bondetorget.

Under Åsötorget passerar Söderledstunneln. Tunnelavsnittet under Åsötorget, Åsö gymnasium och Skatteskrapan anlades redan på 1950- och 1960-talen när dessa uppfördes.

Se även
Anna Lindhs plats

Referenser

Externa länkar

Gator och torg på Södermalm
Färgargårdstorget

Färgargårdstorget är ett torg norr om bostadsområdet Norra Hammarbyhamnen i stadsdelen Södermalm i Stockholm. Det ligger i korsningen Malmgårdsvägen och Barnängs tvärgränd. Torget är cirka 80 × 40 meter stort, och fick sitt namn 1979. Strax norr om Färgargårdstorget ligger Färgarplan (namngivet 1968) som har samma historiska bakgrund som Färgargårdstorget.

Historik

Torget har fått sitt namn efter färgeriverksamheten som sedan 1600-talet fanns i trakten och var senare en del av Barnängens manufaktur. Den första kända färgaren som var verksam här var Hans Wessman, som började på 1680-talet. En annan känd färgare var Carl Gustaf Hoving, som 1770 lät uppföra den fortfarande existerande Hovings malmgård. Vid gatan ligger en bostadslänga från omkring 1740 som ingått i den numera försvunna Färgargården. Längan är blåklassad av Stockholms stadsmuseum vilket innebär att bebyggelsens kulturhistoriska värde av stadsmuseet anses motsvara fordringarna för byggnadsminnen i Kulturmiljölagen.

Källor

Stadsmuseets kulturhistoriska klassificering, interaktiv karta.

Externa länkar 

Gator och torg på Södermalm
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Torinetäppan

Torinetäppan är en mindre park på Södermalm i Stockholm. Den ligger mellan Folkungagatstrappan och Västgötagatan/Västgötagränd. Parken är cirka 20 meter lång och fick sitt namn 1989.

Parken har fått sitt namn efter Torine Torines, en legendarisk symaskinsreparatör med verkstad på Brännkyrkagatan i över 45 år (1891-1936).

Referenser

Noter 

Parker i Stockholms kommun
Södermalm
Vintertullstorget

Vintertullstorget är ett torg i stadsdelen Södermalm i  Stockholms innerstad.

Torget ligger vid Katarina Bangatas södra ände. Runt torget finns bostadshus, Coop Konsum, gym (Fitness24seven) samt Vintertullens servicehus.

På torget står statyn Vinterfågel av Göran Lange, rest 1992. Torget fick sitt namn 1979. 

Vintertullstorget har fått sitt namn efter den stadstull, Hammarby vintertull, som ledde in i staden för de som kom resande över Hammarby sjö.

Gator och torg på Södermalm
Tabriz

Tabriz  (persiska: ; azerbajdzjanska: تبریز, Təbriz eller Täbriz) är en stad i nordvästra Iran, 620 kilometer från Teheran. Tabriz är den viktigaste staden och administrativ huvudstad i provinsen Östazarbaijan och har cirka 1,5 miljoner invånare vilket gör den till en av landets folkrikaste städer. Den är även huvudort för delprovinsen Tabriz. Det gamla namnet för Tabriz är Tauris.

Tabriz grundlades 791 av abbasiderna. Staden har sedan dess varit med om flera invasioner och jordbävningar. Den har ansetts vara födelseplatsen för profeten Zarathustra av vissa forskare. I Tabriz finns många sevärdheter, bland annat kyrkor, moskéer och den kända basaren i Tabriz.

Det finns också en minoritet av kurder i Tabriz som har emigrerat till staden.

Staden är också känd för sina handknutna Tabrizmattor.

Staden har en flygplats, Tabriz International Airport.

Se även 
Blå moskén, Tabriz

Källor

Externa länkar 

Iranska handelskammaren om Tabriz (på engelska)

Islamisk arkitektur
Tabriz
Åbenrå

Aabenraa,  1948–1977 även Åbenrå, (tyska Apenrade) är en stad i Aabenraa kommun i Region Syddanmark i sydvästra Danmark, vid en smal vik av Östersjön, Aabenraafjorden. Staden har stadsrättigheter sedan 1335 och är belägen på Sønderjylland, vid en vik av Lilla Bält, mitt emot norra änden av ön Als. Staden, som har 16.109 invånare (2006) är en hamnstad. I staden bor en stor tysktalande minoritet.

Historia
1148 brändes Aabenraa ned av venderna och fick längre fram ett slott, Aabenraahus, där hertig Valdemar Sejr tog biskop Valdemar till fånga 1193. Stad och slott brändes ned igen 1247, men återuppbyggdes snart.

1544–1713 hörde Aabenraa till den gottorpska delen av Slesvig, vilket innebar att området fick successivt mer tysk prägel. Från 1830-talet befann sig de tyska och danska elementen i kraftiga inbördes konflikter. I Aabenraa började 30 mars 1848 fientligheterna mellan slesvig-holsteinarna och danskarna, vilket fick sin fortsättning i slesvig-holsteinska kriget.

Efter Dansk-tyska kriget 1864 blev Aabenraa som det övriga Sønderjylland fram till Kongeå övertaget av Österrike och Preussen. År 1866 blev staden en del av en provins i Preussen. Den dansk-nationella rörelsen under ledning av H.P. Hanssen fick ett starkt fäste i staden under 1890-talet, då dennes tidning (Heimdal) utgavs här. I folkomröstningen om Slesvig 1920, som tillkom efter Versaillesfreden, röstade 55% av stadens befolkning för att tillhöra Tyskland, men då det var slutresultatet för hela röstningszonen som gällde, kom Aabenraa som det övriga av det nuvarande danska Sønderjylland tillbaka till Danmark 10 februari 1920.

Aabenraa var under mellankrigstiden centrum för den tyska minoriteten i Nordslesvig. Även efter andra världskrigets slut har tyska språket visat sig livskraftigt. En ny tysk tidning, Der Nordschleswiger, började utkomma 1946, en tysk privatskola och ett bibliotek upprättades 1947 och en förskola 1956.

Källor

Noter

Externa länkar

Orter i Region Syddanmark
Åbenrå kommun
The Paul Simon Song Book

The Paul Simon Song Book är Paul Simons första soloalbum, utgivet i augusti 1965. Albumet är producerat av Reginald Warburton och Stanley West och inspelat i London under tre dagar i juni och juli 1965. Albumet gavs inte ut i USA förrän 2004, då det gavs ut på CD. Enligt uppgift kostade inspelningen 60 £ och Simon fick ett förskott på 90 £.

I början av 1965 spelade Simon in tolv sånger för BBC, vilka senare sändes i radio uppdelat i tre avsnitt under en tvåveckorsperiod. Radiokanalen fick mängder av uppskattande brev, vilket till slut ledde till att Simon fick kontrakt med engelska filialen till skivbolaget CBS.

Albumet gavs inte ut i USA förrän 1969 av Columbia, men Simon tvingade skivbolaget att dra tillbaka utgåvan bara några dagar senare. Först 1981 dök albumet upp igen i 5-LP-Boxen Collected Works (tillsammans med de fyra andra soloalbumen från 1972 - 1975) och inte förrän 2004 gavs albumet ut över hela världen på CD.

Alla låtar utom två, "A Church is Burning" och "The Side of the Hill", finns också inspelade av Simon and Garfunkel på deras tre första album. "The Side of the Hill" kan dock höras i bakgrunden på deras inspelning av "Scarborough Fair/Canticle".

"I Am a Rock" gavs också ut som singel.

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av Paul Simon.

 "I am a Rock" - 2:52
 "Leaves That Are Green" - 2:41
 "A Church is Burning" - 3:38
 "April Come She Will" - 1:55
 "The Sound of Silence" - 3:19
 "A Most Peculiar Man" - 2:26
 "He Was My Brother" - 2:58
 "Kathy's Song" - 3:42
 "The Side of a Hill" - 2:28
 "A Simple Desultory Philippic" - 2:25
 "Flowers Never Bend with the Rainfall" - 2:27
 "Patterns" - 3:13
 "I am a Rock" (alternativ version) - 2:44
 "A Church Is Burning" (alternativ version) - 3:10

13-14 är bonusspår på den remastrade CD-utgåvan från april 2004.

Musikalbum 1965
Album av Paul Simon
Amerikanska debutalbum
Kejsarfora

Kejsarfora (latin: Fora Imperatorum; italienska Fori Imperiali) är de fem fora (torg), vilka successivt anlades norr om Forum Romanum i Rom. De fem fora är Caesars forum, Augustus forum, Vespasianus forum, Nervas forum och Trajanus forum.

Roms folkökning och växande administration skapade med tiden behov av större utrymmen än vad Forum Romanum kunde erbjuda. Nya torg kom att anläggas på dess norra sida. I anslutning till det första av dem, Caesars forum, fanns affärslokaler, men de följande tjänade uteslutande för domstolar, förvaltning, statshandlingar och offentliga ceremonier. Den arkitektoniska prakten var enastående.

Resterna av Kejsarfora frilades på 1930-talet delvis från sentida bebyggelse i samband med att Mussolinis stora paradgata, Via dell'Impero (nuvarande Via dei Fori Imperiali), mellan Piazza Venezia och Colosseum anlades. Dock förblev mycket av bebyggelsen dold under gatan och planteringarna som flankerade den. Sedan 1990-talet pågår nya utgrävningar i området.

Referenser

Externa länkar

Romersk arkitektur i Rom
Kejsarfora
Litteraturåret 1948



Händelser

Okänt datum
 Svensk ungdomsboksförfattarförening bildas
 Boklotteriet inrättas och startar
 Den 28-årige rumänske flyktingen Paul Celan debuterar i Wien med diktsamlingen Der Sand aus den Urnen (Sanden från urnorna), vilken bland annat innehåller hans Dödsfuga. Samlingen är illustrerad av den tyske surrealisten och vännen Edgar Jené, men upplagan innehåller samtidigt så många tryckfel att Celan låter makulera den redan samma höst.

Priser och utmärkelser
Nobelpriset – T.S. Eliot, Storbritannien
Bellmanpriset – Hjalmar Gullberg
De Nios Stora Pris – Sigfrid Lindström
Svenska Akademiens stora pris – Anton Blanck
Svenska Dagbladets litteraturpris – Stina Aronson, Vilgot Sjöman, Ragnar Bengtsson, Bengt V. Wall och Åke Holmberg
Tidningen Vi:s litteraturpris – Cora Sandel, Tora Dahl, Bertil Malmberg och Peder Sjögren
Övralidspriset – Karl-Gustaf Hildebrand

Nya böcker

A – G
Atomstationen av Halldór Laxness
Bortförklaring av Elsa Grave
Bränt barn av Stig Dagerman
Dramer om dömda av Stig Dagerman
Egen spis av Lars Ahlin
Expedition Kon-Tiki av Thor Heyerdahl
Greppet hårdnar av Folke Fridell
Gyllene tider av Birger Vikström

H – N
Hjärtpunkten av Graham Greene
Högt vatten av Agatha Christie
Inkräktare i stoftet av William Faulkner
Ja, se pojkar av Gunnar Cederschiöld
Johan From, Lars Hård och andra av Jan Fridegård
Lekpaus av Lars Ahlin

O – U
Pippi Långstrump i Söderhavet av Astrid Lindgren
Syndfull skapelse av Folke Fridell
Sång till polstjärnan av Stina Aronson
Trollkarlens hatt av Tove Jansson

V – Ö
Vägen till Klockrike av Harry Martinson
Ångvälten av Willy Kyrklund

Födda
10 januari – Robert Ståhl, svensk poet.
20 januari – Nathan Sharansky, israelisk politiker, författare och sionist.
3 februari – Henning Mankell, svensk författare.
4 mars – James Ellroy, amerikansk författare.
17 mars – William Ford Gibson, kanadensisk författare.
25 mars – Olof Moberg, svensk författare.
4 april – Jila Mossaed, iransk-svensk författare.
28 april – Terry Pratchett, brittisk författare.
31 maj – Svetlana Aleksijevitj, vitrysk författare.
28 juni – Åke Smedberg, svensk författare.
9 augusti – Willy Granqvist, svensk författare och radioman.
18 september – Ulf Nilsson, svensk författare.
11 oktober – Göran Rosenberg, svensk författare och journalist.
14 november – Kristina Lugn, svensk poet och författare.
22 november – Bengt Jangfeldt, svensk författare och översättare.
16 december – Konny Isgren, svensk poet.
30 december – Horace Engdahl, svensk litteraturvetare, ständig sekreterare i Svenska Akademien.

Avlidna
4 mars – Antoine Artaud, 51, fransk författare, skådespelare och regissör.
8 april – Josef Kjellgren, 40, svensk författare.
3 maj – Gideon Wahlberg, 57, svensk författare, teaterledare, skådespelare och kompositör.
8 september – Thomas Mofolo, 72, romanförfattare från Basutoland.
15 oktober – Ester Blenda Nordström, 57, svensk journalist och författare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
MHPArena

MHPArena, tidigare bland annat kallad Neckarstadion, Gottlieb-Daimler-Stadion och Mercedes-Benz Arena, är en idrottsarena i Stuttgart i Tyskland. Arenan är hemmaarena för fotbollsklubben VfB Stuttgart.

Arenan var under namnet Neckarstadion en av arenorna under Fotbolls-VM 1974. 32 år och ett namnbyte senare stod Gottlieb-Daimler-Stadion värd för flera matcher under Fotbolls-VM 2006, bland annat bronsmatchen. Även under Fotbolls-EM 1988 spelades ett par matcher i arenan.

Arenan har tidigare även arrangerat stora tävlingar inom friidrott, bland annat Friidrotts-EM 1986 och Friidrotts-VM 1993.

Namnbytet från Neckarstadion till Gottlieb-Daimler-Stadion skedde 1993 och kommer från Mercedes-Benz skapare Gottlieb Daimler.

2008 bytte arenan namn till Mercedes-Benz Arena inför en stundande ombyggnation där man tog bort löparbanorna.

Externa länkar 

 

Sportanläggningar i Stuttgart
Sportanläggningar invigda 1933
Finalarenor i Europacupen i fotboll
Finalarenor i Uefacupen
Finalarenor i Europeiska cupvinnarcupen i fotboll
VfB Stuttgart
Flapperklänning

Flapperklänning, charlestonklänning, är en knälång, ärmlös klänning med lågt sittande midja, som ofta döljs av ett skärp. Klänningen är ofta rakt skuren eller utställd nedtill. Flapperklänningar var högsta mode på 1920-talet.

Klänningar