kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sigmund Jähn

Sigmund Jähn, född 13 februari 1937 i Morgenröthe-Rautenkranz i Vogtland i Sachsen, Tyskland, död 21 september 2019 i Strausberg i Brandenburg, Tyskland var en tysk (östtysk) rymdfarare (kosmonaut).

Sigmund Jähn ingick i en sovjetisk besättning som 1978 åkte ut i rymden. Jähn blev då den första tysken någonsin i rymden och hyllades som en nationalidol i hemlandet Östtyskland. I långfilmen Good Bye, Lenin! är Jähn den stora idolen för huvudpersonen Alexander Kerner.

Utbildning 
Efter avslutad folkskola gick Jähn 1951–1955 en utbildning till boktryckare. Efter det gjorde han militärtjänsten i Östtysklands flygvapen Luftstreitkräften der DDR och blev sedan pilot på det sovjetiska flygvapnets flottiljer i DDR. 1966–1970 studerade Jähn i den sovjetiska staden Monino på det sovjetiska flygvapnets militärakademi J. A. Gagarin. Han arbetade 1970–1976 som inspektör för jaktpilotutbildningen och för flygsäkerhet i det östtyska flygvapnet.

Rymdfärd 
Från 1976 utbildades Jähn tillsammans med Eberhard Köllner som reserv för en rymdfärd inom ramen för Interkosmosprogrammet i Moskva. Han var även vid den östtyska försvarsmaktens Institut für Luftfahrtmedizin i Königsbrück i Sachsen där han tillsammans med Köllner förbereddes inför den kommande rymdfärden ur medicinsk synvinkel. 26 augusti 1978 flög fysikern (med titeln Diplom-Militärwissenschaftler) och senare till generalmajor utnämnde Jähn tillsammans med Valerij Bykovskij med Sojuz 31 till den sovjetiska rymdstationen Saljut-6. Rymdfärden varade i sju dagar, 20 timmar, 49 minuter och fyra sekunder. Under sina 125 varv runt jorden utförde Jähn ett flertal vetenskapliga experiment. En oväntad hård landning för kapseln Sojuz 29 orsakade permanenta skador på Jähns ryggrad.

Jähns rymdfärd mottogs av stort firande i Östtyskland och behandlades utförligt i östtysk media. Att DDR fått den första tysken i rymden sågs som en prestigeseger. Jähn mottog utmärkelserna som Östtysklands hjälte, Held der DDR, och som Sovjetunionens hjälte. Skolor och fritidshem i Östtyskland fick också hans namn vilket var ovanligt för en ännu levande person. I hans hemstad Morgenröthe-Rautenkranz skapades en utställning om rymdfärden. Den har sedan byggts ut och heter idag Deutsche Raumfahrtausstellung.

År 1983 promoverades Jähn som doktor vid Zentralinstitut für Physik der Erde i Potsdam. Efter 1990 arbetade Jähn som Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrts rådgivare vid det ryska rymdfararprogrammet. Från och med 1993 var han även aktiv för Europeiska rymdorganisationen som rådgivare. Han levde fram till sin död i Strausberg.

Källor

Externa länkar 

Födda 1937
Avlidna 2019
Östtyskar
Tyska rymdfarare
Interkosmos
Sovjetunionens hjältar
Män
Porsche 956

Porsche 956 är en sportvagn, tillverkad av den tyska biltillverkaren Porsche mellan 1982 och 1985.

Porsche 956
Racing med sportvagnsprototyper hade i praktiken upphört under åren efter oljekrisen 1973 och sportvagnsracingen dominerades av mer standardvagnslika bilar som Porsche 934 och 935. Till säsongen 1982 försökte FIA väcka liv i prototyp-klassen genom att införa ett nytt reglemente, kallat Grupp C.

Porsche konstruerade en helt ny bil enligt det nya reglementet. Till skillnad från äldre Porsche-prototyper som normalt byggdes på rörram, till exempel Porsche 936, fick den nya bilen en självbärande aluminium-monocoque, kompletterad med en hjälpram bak som bar upp motor och hjulupphängning. Den enda del som hämtades från företrädarna var den turboladdade boxermotorn, men den fick ny och effektivare bränsleinsprutning för att passa FIA:s skärpta krav på bränsleförbrukningen.

Porsche 956 blev en mycket framgångsrik tävlingsbil som dominerade Grupp C-racingen, med bland annat fyra raka vinster i Le Mans 24-timmars mellan 1982 och 1985.

Tekniska data

Tävlingsresultat

Sportvagns-VM 1982
956.an debuterade säsongen 1982. Första klassegern kom vid Silverstone 1000 km, genom Jacky Ickx och Derek Bell. Totalsegern togs dock av en betydligt mindre Lancia LC1. På Le Mans tog Porsche en trippelseger, med Jacky Ickx / Derek Bell på första, Jochen Mass / Vern Schuppan på andra och Al Holbert / Hurley Haywood / Jürgen Barth på tredje plats.

Med fyra vinster på sju lopp vann Porsche mästerskapstiteln.

Sportvagns-VM 1983
Porsche var fullständigt överlägsna säsongen 1983 och vann alla sju loppen. På Le Mans lade 956:an beslag på de åtta första platserna, med Vern Schuppan, Al Holbert och Hurley Haywood i vinnarbilen.

Sportvagns-VM 1984
Även 1984 var Porsche överlägsna och vann tio av elva lopp och 956:an tog sin tredje raka mästerskapstitel. På Le Mans lade 956:an beslag på de sju första platserna, med Henri Pescarolo och Klaus Ludwig i vinnarbilen. Stefan "Lill-Lövis" Johansson var anmäld som förare i vinnarbilen, men fick inte chansen att köra.

Sportvagns-VM 1985
Säsongen 1985 hade VM omvandlats till ett stallmästerskap. De största Porsche-stallen hade bytt till den nya 962C, men Joest Racing vann Le Mans-loppet med sin 956:a, med Klaus Ludwig, Paolo Barilla och Louis Krages bakom ratten, den senare under pseudonymen John Winter.

Källor
Porsche Chronicle, 1995.

Noter

Externa länkar
Porsche.com om 956:an.
ultimatecarpage.com om 956:an.

956
Racersportvagnar
Fursten av Kaos

Fursten av Kaos är del 11 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: Lord of Chaos och den kom ut 1998. Den är översatt av Jan Risheden.

Skönlitteratur 1998
Sagan om Drakens återkomst
Svarta tornet

Svarta tornet är del 12 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: Lord of Chaos och den kom ut 1999. Den är översatt av Jan Risheden. Svarta tornet är även namnet på den lilla stad som är uppförd utanför Caemlyn som är högkvarteret för Asha'manerna, män som kan leda kraften.

Skönlitteratur 1999
Sagan om Drakens återkomst
Vindarnas skål

Vindarnas skål är del 13 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: A Crown of Swords och den kom ut 1999. Den är översatt av Jan Risheden.

Skönlitteratur 1999
Sagan om Drakens återkomst
En krona av svärd

En krona av svärd är del 14 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: A Crown of Swords och den kom ut 2000. Den är översatt av Jan Risheden.

Skönlitteratur 2000
Sagan om Drakens återkomst
Knivarnas väg

Knivarnas väg är del 15 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: The Path of Daggers och den kom ut 2000. Den är översatt av Jan Risheden.

Skönlitteratur 2000
Sagan om Drakens återkomst
Vinterns hjärta

Vinterns hjärta är del 17 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: Winter's Heart och den kom ut 2001. Den är översatt av Jan Risheden.

Skönlitteratur 2001
Sagan om Drakens återkomst
Järnets tid

Järnets tid är del 16 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: The Path of Daggers och den kom ut 2001. Den är översatt av Jan Risheden''.

Skönlitteratur 2001
Sagan om Drakens återkomst
De nio månarnas dotter

De nio månarnas dotter är del 18 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens återkomst (Wheel of Time). På engelska: Winter's Heart och den kom ut 2002. Den är översatt av Jan Risheden.

Skönlitteratur 2002
Sagan om Drakens återkomst
VO 60

VO 60, (Volvo Ocean 60), är en segelbåt med en besättning på elva man. VO 60-båtarna användes i Volvo Ocean Race 2001–2002. De användes tidigare vid Whitbread Round The World Race 1993–1994 och 1997–1998. De kallades då W60. Till Volvo Ocean Race 2005–2006 och 2008–2009 användes däremot VO 70-båtar.

Historia
VO 60-båtarna gjorde sitt första stora framträdande vid Whitbread Round The World Race 1993–1994. Där deltog det tio W60-båtar och fem Maxi Rater. De tio W60-båtarna var Brooksfield, Galicia '93 Pescanova, Heineken, Hetman Sahaidachny, Intrum Justitia, Odessa, Reebok, Tokio, Winston och Yamaha.

Till 1997–1998 hade de helt ersatt Maxi Rater och var den enda klassen. Tio W60 deltog även då; America's Challenge, Brunelsungery, Chessie Racing, EF Education, EF Language, Innovation Kvaerner, Merit Cup, Silk Cut, Swedish Match och Toshiba.

Vid Volvo Ocean Race 2001–2002 gjorde VO 60-båtarna sitt sista race. Åtta båtar startade; Amer Sports One, Amer Sport Too, ASSA ABLOY, djuice, illbruck, News Corporation, SEB och Tyco.

Kappsegling
VO 60-båtarnas huvudevenemang är Volvo Ocean Race. VO 60-båtarna brukar även medverka vid kappseglingarna Gotland Runt, Göteborg Offshore Race, Lidingö Runt och Tjörn Runt.

Aktiva länder
Båtarna vid de senaste årens Volvo Ocean Race har alla kommit från Europa, Japan, Oceanien och USA.

Lista över VO 60
AMER SPORT ONE
AMER SPORT TOO
ASSA ABLOY
CHESSIE RACING
DJUICE DRAGONS
EF LANGUAGE
EF EDUCATION
ELLE RACING
GALICIA PESCANOVA 93
HEINEKEN
ILLBRUCK CHALLENGE
Innovision Kvaerner
INTRUM JUSTITIA
MERIT CUP 1
MERIT CUP 2
SILK CUT
SWEDISH MATCH
TEAM NEWS CORPS
TEAM SEB
TEAM TYCO
TOKIO
TOKIO II
TOSHIBA
WINSTON
Yamaha

Externa länkar
Volvo Ocean Race
SAP Northern Lights - svensk VO 60

''*Fakta från illbruck Challenge, Intrum Justitia

Kölbåtar
Kappseglingsbåtar
Lidingö Runt

Lidingö runt är en kappsegling motsols runt Lidingö andra lördagen i maj varje år. Lidingö Runt arrangeras av Lidingö Segelsällskap.

Historia
Den första kappseglingen Lidingö Runt arrangerad av Lidingö Segelsällskap (LSS) hölls den 29 maj 1949 som en mindre klubbtävling, enbart öppen för medlemmar i LSS och klubbar som var anslutna till Lidingö Båtförbund. Redan året efter 1950 arrangerades dock tävlingen som en öppen tävling. De första åren lockade tävlingen ett 50-tal båtar men antalet ökade snabbt. Under 2000-talet har tävlingen haft ett stadigt antal på cirka 400-450 deltagare. Kappseglingen har karaktären av ren nöjeskappsegling med i huvudsak familjebåtar som har sin hemmahamn i Stockholmstrakten, där många ser tävlingen som starten på segelsäsongen. Sen början på 2000-talet har tävlingen också lockat ett mindre antal rena kappseglingsbåtar i den extrema klassen som exempelvis Super Maxi 100 och trimaraner i 60 fots-klassen, där besättningen ser ett bra tillfälle att trimma båten inför de stundande större kappseglingarna i Skandinavien under tävlingssäsongen som exempelvis kappseglingen Gotland Runt.

Bana
Banan seglas motsols runt Lidingö. Starten går utanför Forestas brygga, norr om Fjäderholmarna, ost om Duvholmen, söder om Storholmen i Stora Värtan, väst om Strömsö med målgång utanför Torsviks fyr. Den totala längden på banan är cirka 13,5 distansminuter. Båt måste passera Duvholmen inom 6 timmar från officiell starttid i respektive klass för att bli noterad i resultatlistan. Första start sker normalt omkring klockan 10.00. De fem grunden ute på Askrikefjärden, där Bosögrundet, Prästgrundet och Norrängsgrundet är de mest kända, brukar vara föremål för "traditionsenliga" grundstötningar fast de är tydligt markerade och väl kända.

Vinnare

2009
De tre snabbaste båtarna utan hänsyn till SRS-tal och klass vid Lidingö runt 2009, med i huvudsak västliga vindar 8 - max 12 m/sek var:
Katamaran av typen Formula 18. Rorsman: Pontus Johansson, KSSS. Tid: 1h 27 min.
Trimaranen "Spirit of Titan", av typen ORMA Open 60. Rorsman: Ulf Bowallius, DJSK. Tid: 1 h 28 min.
Enskrovsbåten "Hyundai" av typen Super Maxi 100. Rorsman: Bertil Söderberg, KSSS. Tid: 1 h 37 min.

Bildgalleri från Lidingö Runt

Sjökort referens
Sjöfartsverkets sjökort: Vaxholm 6142, skala 1:25 000

Referenser

Webbkällor
LSS, informationsbroschyr, PDF-file, sid. 11.
LSS webbplats, länkar Kappseglingar → Lidingö Runt → Seglingsföreskrifter
Lidingö Runts webbplats

Se även
Runt Lidingö, en segeltävling medsols runt Lidingö

Externa länkar
Lidingö Segelsällskaps (LSS) webbplats

Kappseglingar
Lidingö kommun
Stockholms skärgård
Tjörn Runt

Tjörn Runt är en distanskappsegling runt Tjörn tredje lördagen i augusti varje år sedan 1963 (första året inofficiellt). Tjörn Runt arrangeras av Stenungsunds Segelsällskap. Tävlingen räknas som en av stora kappseglingarna i Sverige och drar alltid många duktiga seglare. Tävlingen följs av en stor publik, då närmaste vägen går spektakulärt nära land och genom "gruset" med det fruktade "Djävulshålet" och genom Kyrkesund.

2012 var 436 båtar anmälda. Detta var en femprocentig uppgång från 2011, men långt från 1980- och 1990-talens cirka 1 000 startande båtar.

Bana 
Historiskt har starten gått strax norr om Tjörnbron på Askeröfjorden och tävlingen gått medsols runt ön med målgång vid Skåpesundsbron, totalt cirka 28 sjömil.

Sedan 2013 går tävlingen istället motsols, med start i Stigfjorden och mål i Askeröfjorden. Detta gjordes 2013 officiellt för att fira tävlingens 50-årsjubileum men verkar nu bli permanent. Samtidigt delades den in i två olika banor, med en kortare bana inomskärs för båtar med SRS-tal upp till 1,200 och en längre bana för båtar med SRS-tal över 1,200. Den kortare banan är i princip kortaste vägen motsols runt Tjörn och är cirka 25 M (nautisk mil) lång. Den längre banan går utanför Härön och utanför och söder om Pater Nosterskären vidare till en boj vid Skallen och därefter norr om Åstol och Stora Dyrön, en sträckning på cirka 34 M. Detta gör också att de större båtarna slipper gå igenom de svåraste trånga passagerna med förhöjd säkerhet som följd.

2014 kommer tävlingen att kompletteras med en tredje, ännu något längre bana för flerskrovsbåtar. De får göra ett extra varv på Hakefjorden, vilket ger en längd på cirka 43 M. De olika banornas olika längd gör att många fler båtar passerar i Hakefjorden ungefär samtidigt, vilket ger en mer publikvänlig avslutning.

Klasser 
Båtarna i Tjörn runt delas in i flertal startgrupper med fallande SRS-tal; snabbare båtar startar alltså före de långsammare. Den exakta klassindelningen varierar från år till år, för att hålla startgrupperna ungefär lika stora (något som flitigt debatterats).

Vinnare

Se även 
 Lilla Tjörn Runt

Referenser

Externa länkar 
 Tjörn Runt
 SRS-systemet
 Tjörn-runt.se

Kappseglingar
Stenungsunds kommun
Sportevenemang i Sverige
Sport i Tjörns kommun
Återkommande sportevenemang i augusti
Återkommande sportevenemang med premiär 1963
Dunklets korsväg

Dunklets korsväg är del 19 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: Crossroads of Twilight och den kom ut 2003. Den är översatt av Jan Risheden. 

Skönlitteratur 2003
Sagan om Drakens återkomst
De dödas stad (roman)

De dödas stad är del 20 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: Crossroads of Twilight och den kom ut 2004. Den är översatt av Jan Risheden.

Sagan om Drakens återkomst
Skönlitteratur 2004
Östra Nöbbelövs församling

Östra Nöbbelövs församling var en församling i Lunds stift och i Simrishamns kommun. Församlingen uppgick 2006 i Simrishamns församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. Före den 1 januari 1886 (ändring enligt beslut den 17 april 1885) var namnet Nöbbelövs församling. En del av socknen, Hyllinge, tillhörde före 1889 Luggude härad i Malmöhus län och överfördes då till samma härad och län som övriga socknen.

Församlingen var till 1962 annexförsamling i pastoratet Simris och (Östra) Nöbbelöv. Från 1962 till 2006 annexförsamling i pastoratet Simrishamn, Järrestad, Simris, Östra Nöbbelöv och Gladsax. Församlingen uppgick 2006 i Simrishamns församling.

Kyrkor 

Östra Nöbbelövs kyrka

Se även
Östra Nöbbelövs socken

Källor 

Indelningar i Simrishamns kommun
Historiska församlingar i Lunds stift
Romaji

Rōmaji  är det japanska ordet för latinska (romerska) tecken. Utanför Japan har rōmaji dock kommit att innebära japanska skrivet med latinska bokstäver, som används exempelvis i läroböcker och parlörer.

Användning
I Japan används rōmaji för:
 Vägskyltar. På de flesta vägskyltar i Japan, speciellt de vid större städer, skrivs ortnamnen med både kanji och romaji.
 Namn i identitetshandlingar, speciellt i pass eftersom de används utanför Japan.
 Mätenheter, exempelvis m (meter) och cm (centimeter).
 I både inhemska och utländska förkortningar och akronymer, speciellt för företag, till exempel NHK, NTT, NEC, men även för organisationer och personnamn.
 För stavning av utländska ord som av någon anledning inte lämpar sig för transkribering med katakana.
 Siffror. De arabiska siffrorna betraktas även som rōmaji trots att de inte är romerska siffror.
 Vissa produktnamn och artistnamn. Ofta används då enbart versaler.

Varianter
Det finns olika system för att utföra denna transkribering, där de vanligaste systemen är Hepburn-systemet (ヘボン式), kunrei-shiki (訓令式) samt nihon-shiki (日本式) (en variant av kunrei-shiki). Hepburn-systemet är mer intuitivt för icke-japaner, eftersom det närmare följer uttalet, medan de båda övriga är mer intuitiva för japaner, eftersom de närmare följer kana-strukturen. Berget Fuji (Hepburn-transkribering) skrivs exempelvis Huzi med kunrei-shiki, jūjutsu skrivs zyûzyutu och sushi skrivs susi.

Se även 
 Pinyin, även kallat Hanyu pinyin, internationell standard för romanisering av kinesiska tecken i anslutning till standardkinesiskt uttal.
 Tongyong pinyin, romanisering av kinesiska tecken officiellt använt på Taiwan 2002–2008.

Källhänvisningar 

Japanska
Transkriptionssystem
WP:Projekt Japan

de:Japanische Schrift#Rōmaji
Porsche 912

Porsche 912 är en sportbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren Porsche mellan 1965 och 1969. Dessutom byggdes Porsche 912E speciellt för USA-marknaden under 1975 till 1976.

Porsche 912
För att överbrygga den betydande prisskillnaden mellan Porsche 356 och den nya 911:an, introducerades den fyrcylindriga Porsche 912 i april 1965. Bilen var identisk med systermodellen 911, bortsett från motorn, som hämtades från företrädaren 356 SC. För att hålla nere priset var instrumentbrädan enklare än på 911:an, med bland annat färre instrument.

912:an utvecklades parallellt med den sexcylindriga systermodellen och i september 1965 kompletterades programmet med en Targa-modell, med avtagbar taksektion över framsätena. Hösten 1967 förlängdes hjulbasen, vilket förbättrade vägegenskaperna.

Produktionen upphörde hösten 1969, efter 30 300 tillverkade exemplar och 912:an ersattes av den enklare Porsche 914. Men modellen fick en ny chans sex år senare.

Porsche 914 blev ett försäljningsmässigt misslyckande på USA-marknaden och Porsche avslutade exporten över Atlanten hösten 1975. Den frontmotorförsedda Porsche 924 var ännu inte klar för produktion och i väntan på denna sålde Porsche modellen 912E, avsedd endast för USA, under modellåret 1976. 912E var försedd med tvålitersmotorn från 914-modellen och byggdes i 2 092 exemplar.

Tekniska data

Källor
Porsche Chronicle, 1995. 
Tyska Wikipedia.

912
Sportbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Oenologi

Oenologi (œnologi, även enologi och önologi), är läran om vin och dess tillverkning. Experter på vin kallas oenologer.
Oenologi innefattar bland annat vinplantans biologiska egenskaper, jordmåner, geokemiska förhållanden, vinodlingens miljöaspekter, världens viktigaste vindistrikt samt deras geologi och klimat, speciellt med avseende på sambanden mellan jordmån, lokalklimat och vinets egenskaper.

För att bli oenolog genomgår man en vetenskaplig utbildning med akademisk examen med inriktning på vinrankans och vinets biologi och kemi.

Oenologi sammanblandas ofta felaktigt med allmän vinkunskap, se även sommelier.

Externa länkar
 Rekommenderar TNC önolog eller œnolog (oenolog)? , frågor och svar från Terminologicentrum

Vin
Porsche 930

Porsche 930 är en sportbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren Porsche mellan 1975 och 1989.

Porsche 930

Porsche hade lång erfarenhet av överladdade motorer i sina tävlingsbilar, när man presenterade sin första landsvägsvagn med turbo på Bilsalongen i Paris 1974. Förändringarna var så omfattande att bilen fick ett eget modellnummer: 930. För att tygla kraften från turbon, höll man laddtrycket på en ganska låg nivå: 0,8 bar. Men trots breddad spårvidd och breda bakdäck var bilen svårbemästrad. Porsche Turbo var märkets flaggskepp och såldes i det närmaste fullutrustad.

Hösten 1977 ökades motorvolymen till 3,3 liter. Den försågs samtidigt med en intercooler. Därefter tillverkades bilen i stort sett oförändrad fram till 1989.

Bilen såldes under lång tid bara som Coupé, men från 1986 tillkom även Cabriolet och Targa.

Tekniska data

Källor

Porsche Chronicle, 1995. 
Tyska Wikipedia.

930
Sportbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Volvo 780

Volvo 780 är en personbilsmodell som tillverkades av Volvo mellan 1985 och 1990. Volvo 780 är en coupéversion av Volvo 760, ritad av italienska Bertone och tillverkades i liten upplaga. Bilen liknar systermodellerna i 700-serien Volvo 740 och Volvo 760, men var exteriört helt igenom ny. Volvo 780 tillverkades 1985-1991 i 8518 exemplar och monterades i Italien av Bertone.

Historik
Volvo 780 premiärvisades i mars 1985 på Genèves bilsalong. Volvo lanserade den som sin toppmodell, med omfattande lyxutrustning som standard. Standardmotor var V6 (B280, även kallad PRV-motorn) på 170/147 hk. Den fanns även med rak fyra (B230GT/FT) med turbo som exportmodell. Ett ovanligt motoralternativ var den för Italien ämnade fyrcylindriga sextonventilsmotorn med turbo på 200 hk.  Även en sexcylindrig dieselmotor på 129 hk fanns att välja som alternativ.

780 kostade 1988 lika mycket som en Jaguar XJ6, och när Jaguar följande år sänkte sina priser med 50 000 kr blev 780 en förhållandevis dyr och svårsåld bil. Då bilen byggdes av Bertone i Italien, var det en kostsam bil att bygga, och den blev till slut inte lönsam. Detta var Volvos sista coupé tills C70 kom 1997. Runt 8500 bilar tillverkades och cirka 340 av dessa finns i Sverige.

Bilen planerades från början att få en turboladdad V6:a, baserad på B28-motorn, men med något mindre cylindervolym. Framgångsrika provkörningar genomfördes med motorn monterad i en vanlig 740/760-kaross, men i det mindre motorrummet i 780 blev motorn för varm. Dessutom var grundmotorn på utgående, så det var aldrig aktuellt att introducera turbosexan i 760.

Prestanda
Volvo 780 (B280E. 147hk/DIN) Acc 0–100 km/h 12,6 sek. Acc 0–120 km/h 17,8 sek. 
Acc 0–140 km/h 25,6 sek. Acc 0–160 km/h 40,9 sek. 
Toppfart 184 km/h. Källa: Auto, motor und sport nr 19-1987.

Volvo 780 2,0 Turbo 16v (B204GT) Acc 0-100 7,8 sek. Toppfart 213 km/h. Modellen var utvecklad för den italienska marknaden.

Volvo 780 Turbodiesel (D24TIC. 129 hk/DIN)  Acc 0–100 km/h 10,5 sek. Toppfart 188 km/h.

Externa länkar

780
Bilar fomgivna av Bertone
Bakhjulsdrivna fordon
Lanseringar 1985

en:Volvo 700 Series#Volvo 780