kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tolvfingertarm

Tolvfingertarmen eller duodenum är den första delen av  tunntarmen. Som namnet avslöjar är den lika lång som 12 fingrar är breda, eller närmare 25 cm. Den utgår från nedre magmunnen och övergår i tomtarmen. Efter att maten har blandats med sur magsaft i magsäcken töms den successivt i duodenum. Här spjälkas ämnena av enzymer från bukspottskörteln och galla från gallblåsan. Från båda dessa organ utsöndras också bikarbonat som neutraliserar magsaften.

Tarminnehållet blandas och bearbetas genom att de cirkulära musklerna i tarmväggen kontinuerligt spänns och slappnar av. Dessa rörelser kallas segmentering och genereras spontant i musklerna. Eftersom segmenteringen sker snabbare i duodenum än i ileum pressas tarminnehållet sakta men säkert mot tarmens ände.

Gallgången (ductus choledochus) och bukspottskörtelgången (ductus pancreaticus) mynnar gemensamt i papilla duodeni major (eller papilla Vateri efter dess upptäckare Abraham Vater) i tolvfingertarmens vägg. Hos ett fåtal individer har bukspottskörteln ytterligare en utförsgång (ductus pancreaticus accessorius) som då mynnar i papilla duodeni minor, en struktur som i andra fall saknas eller inte fyller någon funktion.

Uppdelning 
Duodenum består av pars superior duodeni (övre delen), flexura duodeni superior (övre böjen), pars descendens (nedåtgående delen), flexura duodeni inferior (nedre böjen), pars horizontalis (den horisontala delen) samt flexura duodenojejunalis (böj vid övergång tolvfinger- och tomtarm). Tolvfingertarmen är i det närmaste C-formad.

Histologi 
Duodenum har samma generella uppbyggnad som resten av GI-kanalen. Den består av följande fyra skikt:
 Mot tarmlumen gränsar Mucosa som består av ett yttre enskiktat cylinderepitel, ett underliggande bindvävslager som kallas lamina propria och innerst ett tunt laget glatt muskulatur som kallas lamina muscularis mucosae. Under detta tunna muskellager finns Meissners plexus (plexus submucosus) som tillhör det enteriska nervsystemet. 
 Under mucosan återfinns ett lager med fibrös bindväv kallat tela submucosa. Här finns blod- och lymfkärl och en för duodenum unik struktur: de brunnerska körtlarna. 
 Det tredje lagret heter Tunica muscularis och utgörs av två lager av glatt muskulatur; ett inre cirkulärt (stratum circulare) och ett yttre longitudinellt (stratum longitudinale). Mellan dessa muskellager återfinns Auerbachs plexus eller plexus myentericus som är ytterligare ett nervplexa tillhörande det enteriska nervsystemet.
 Det fjärde lagret består av bindväv och kallas Adventitia. Högst upp på duodenum finns emellertid ett mindre område som är intraperitonealt där det fjärde lagret kallas Serosa och istället består av bukhinna.

Referenser 

Mag- och tarmsystemet
Tunntarmen
Ulster Unionist Party

Ulster Unionist Party, förkortat UUP, är det ena av de två största unionistiska partierna i Nordirland. Partiet kallas ibland även Official Unionist Party (OUP). På svenska benämns partiet ibland Ulsters unionistparti eller Ulsterunionisterna. Fram till 2003 var UUP det största unionistiska partiet i Nordirland, men vid valet i Nordirland 2003 fick Democratic Unionist Party fler röster och mandat.

UUP bildades den 3 mars 1905 i Ulster Hall i Belfast, under namnet Irish Unionist Party. Partiets främsta syfte var att motverka införande av home rule för Irland. Partiet hade från början och ända fram till år 2005 formella band med Oranienorden. I och med delningen av Irland i början av 1920-talet delades också den irländska unionismen och ett separat Ulster-parti upprättades. Partiet blev det största i Nordirland och var under åren 1921–1972 regeringsparti i den självstyrande regeringen i Nordirland.

Partiledare från 1995–2005 var David Trimble, som avgick efter det för partiet katastrofala parlamentsvalet i Storbritannien 2005, då fem av UUP:s sex parlamentsledamöter, bland andra Trimble själv, förlorade sina platser. Han efterträddes av 24 juni 2005 sir Reg Empey. UUP:s nuvarande partiledare heter Mike Nesbitt och tillträdde posten 31 mars 2012.

Övrigt
Intressant att notera är att de två förra partiledarna, UUP:s David Trimble och SDLP:s John Hume tillsammans belönades med Nobels fredspris år 1998 för sina ansträngningar att skapa fred i den härjade provinsen. Det var på långfredagen 1998 som man undertecknade fredsavtalet långfredagsavtalet ("The Good Friday Agreement"), som till exempel slog fast att partier bara får använda fredliga och demokratiska medel i sitt arbete, att alla medborgare ska ha samma ekonomiska, kulturella och sociala rättigheter, och att en avväpning av de paramilitära grupperna skulle ske.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Konservativa partier i Storbritannien
Politiska partier bildade 1905
Politiska partier i Nordirland
Ari Sulander

Ari Sulander, född 6 januari 1969 i Helsingfors, är en finsk pensionerad ishockeymålvakt.

Sulander började sin professionella karriär år 1989 i Jokerit. Han spelade där tills 1998 då han redan hade vunnit fyra finska mästerskap. Han var Jokerits förstamålvakt 1993–1997. Hösten 1998 flyttade Sulander till Schweiziska huvudseriens ZSC Lions, där han spelade till 2012. Sulander har vunnit tre schweiziska mästerskap (2000, 2001 och 2008).

Sulander har spelat i Finlands landslag i flera olika tävlingar: 1998 olympiaderna och VM-tävlingarna i 1998, 1999 och 2000. I varje av dessa tävlingar har Finland vunnit en medalj.

Sulander lyckades göra ett mål säsongen 2002–2003, vilket är sällsynt för en målvakt.

Sulander tillhörde Finlands lag som vann VM i ishockey 1995.

Externa länkar 
 Sulanders karriärstatistik
 YLE Elävä arkisto: Ari Sulander

Födda 1969
Finländska ishockeymålvakter
Män
Levande personer
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Finland
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1998
Världsmästare i ishockey
Idrottare från Helsingfors
Joniska havet

Joniska havet (; ; ) är en del av Medelhavet mellan Kalabrien, Albanien och Grekland. I norr övergår Joniska havet i Adriatiska havet vid Otrantosundet och i söder begränsas det av en linje mellan Peloponnesos och Siciliens sydspetsar. Havet är, liksom hela Medelhavet, näringsfattigt. Fisket är ekonomiskt betydelsefullt.

Bland de vikar och bukter som havet bildar är Tarantobukten, Artabukten, Patrasbukten, Korintiska viken och Arkadiabukten de viktigaste. Det största djupet, angett till 5 121 eller 5 267 meter beroende på källa, är Kalypsodjupet i Hellenska graven, i havets östra del och är även hela Medelhavets djupaste punkt. I öster återfinns även Joniska öarna.

Namnet härstammar sannolikt från de joniska kolonier som under antiken grundades på havets öar och kuster.

Referenser

Externa länkar

Europas innanhav
Medelhavet
Albaniens geografi
Greklands geografi
Italiens geografi
Bröstkorg

Bröstkorg (latin: thorax) är i människans skelett den del som omger hjärtat och lungorna och utgörs av ryggradens thorakaldel (vertebrae thoracicae, bröstkotorna), tolv par revben (costae), revbensbrosket (cartilago costalis) och bröstbenet (sternum). De flesta delar av bröstkorgen är palperbara.

Bröstkorgens form och ben
Genom revbensbrosken kan bröstkorgen lyftas och sänkas vid andning.

Bröstkorgen avgränsas upptill (kraniellt) av nyckelbenen (clavicula), bröstbenets översta del (incisura jugularis), det vill säga halsgropen och den översta bröstkotan. Den övre öppningen kallas apertura thoracis superior

Nedtill (kaudalt) bildar bröstkorgen den epigastiska vinkeln och revbenskurvaturen/-bågen (arcus costalis) som ger plats för buken. Den nedre öppningen, aperatura thoracis inferior, är betydligt större än den övre och täcks helt av diafragman.

Muskulatur
Bröstkorgens inre kallas brösthålan (cavitas thoracis). Brösthålan avskiljs från bukhålan (cavum abdominis) av diafragman (diaphragma, mellangärdet). Diafragma är den muskel som utför huvudarbetet vid inandning. Den har ett centralt senskikt – centrum tendinaeum – perfunderat av två rör, och därmed med två öppningar; hiatus esophageus för matstrupen och nn. vagi samt foramen venae cavae för v. cava inferior. Ventralt om centrum tendineum finns hiatus aorticus som är en öppning för aorta och d. thoracicus.  

Bröstkorgen omges av tre lager interkostalmuskulatur: 
 Mm. intercostales interni – som sänker revbenen och på detta sätt utför muskelarbete vid aktiv utandning. 
 externi – som höjer revbenen och bidrar till inandning.
 intimi – som är ett avspaltat skikt av intercostalis internus.

Bröstkorgens kärlförsörjning

Artärer
 aa. intercostales posteriores
 a. thoracicae internae
 aa. intercostales anteriores
 aa. thoracicae laterales

Lymfkärl
 Vasa lymphatica

Vener
 v. ạzygos
 v. hemiazygos
 v. hemiazygos accessoria
 v. brachiocephalica sinistra
 vv. intercostales posteriores

Bröstkorgens innervering
 Nn. spinales
 Ramus dorsalis nervi spinalis
 Ramus ventralis nervi spinalis
 Nn. intercostales
 N. phrenicus

Referenser 
 Anatomisk atlas, Michael Budowick, Jan G. Bjålie, Bent Rolstad, Kari C. Toverud, Liber, 
 Rörelseapparatens anatomi, Finn Bojsen-Møller, Liber,

Se även 
 Skuldergördelns muskler
 Övre extremitetens skelett
 Hals
 Anatomi
 Bål
 Midja
 Lista över kroppens organ
Resa

En resa är en mänsklig förflyttning från en geografisk plats till en annan. Resor kan göras till fots eller med transportmedel, till land, sjöss eller genom luften, med eller utan bagage, som enkel resa eller tur-och-retur. En resa kan även omfatta kortare vistelser, som är fallet vid turism. I dagligt tal syftar "resa" ofta på längre förflyttningar, som affärsresa, forskningsresa eller tågluffning, men i formell mening omfattar det även kortare resor som pendling.

Litteratur som specifikt avhandlar resor, som reseskildringar, resehandböcker och liknande är en egen litterär genre som kallas reselitteratur.

Den tyske folkskalden Matthias Claudius (1740–1815) skrev ”Wenn jemand eine Reise tut, so kann er was erzählen" – "När någon gör en resa så kan han berätta något".

Begreppet "resa" används ibland även om upplevelser som inte har med geografiska förflyttningar att göra, som exempelvis en andliga resa, att något har hänt som förändrat ens liv, eller påverkat en starkt.

Se även 
 Transport
 Färdbevis (biljett)

Referenser

Externa länkar 

Resande
Sälja

Sälja avse:

Sälja, – överlåtelse av en vara till en köpare mot ersättning, se försäljning
Sälja, sälja in – se marknadsföring
Sälja, Nora socken – en by vid Dalälven i norra Västmanland
Douglas Coupland

Douglas Coupland, född 30 december 1961 på flygbasen CFB Baden-Soellingen (idag Karlsruhe/Baden-Badens flygplats) i dåvarande Västtyskland, är en kanadensisk författare och konstnär.

Biografi
Douglas Coupland föddes i Västtyskland på en kanadensisk Nato-bas i delstaten Baden-Württemberg. Han växte upp i Vancouver där han 1984 avslutade studier i bildhuggeri på Emily Carr College of Art and Design. Fram till 1986 följde utlandsvistelser i Italien och Japan. Coupland gick på kurser i produktdesign på Hokkaidos universitet. Han återvände till Kanada och 1987 ställde han ut sina arbeten på Vancouver Art Gallery under namnet "The Floating World". Han började i slutet av 80-talet skriva för lokala magasin och ur detta resulterade hans första verk Generation X : sagor för en accelererad kultur, som gjorde honom till en kultförfattare och språkrör för en hel generation. Nya verk underbyggde hans status som kultförfattare.

Bibliografi

Romaner 
1991 - Generation X (Generation X: sagor för en accelererad kultur, översättning Johan Frick, Wiken, 1993)
1992 - Shampoo planet (Schampoplaneten, översättning Johan Frick, Bra böcker, 1995)
1995 - Microserfs (Microslavar, översättning Peder Carlsson, Koala press, 1996)
1998 - Girlfriend in a Coma (Girlfriend in a coma: ledmotiv till jordens undergång, översättning Molle Kanmert, Tivoli, 1999)
1999 - Miss Wyoming
2001 - All families are psychotic (Alla familjer är psykotiska, översättning: Molle Kanmert Sjölander, Tivoli, 2002)
2001 - God Hates Japan
2003 - Hey Nostradamus! (Hej Nostradamus!, översättning Jessika Gedin, Norstedt, 2004)
2004 - Eleanor Rigby
2006 - JPod (JPod, översättning Clemens Altgård, Norstedt, 2007)
2007 - The Gum Thief
2009 - Generation A
2010 - Player One
2013 - Worst. Person. Ever.

Novellsamlingar 
 1994 - Life after God (Livet efter Gud, översättning Jessika Gedin, Koala press, 1995)

 2011 - Highly Inappropriate Tales for Young People (2011) (med Graham Roumieou)

Övriga böcker 
 1996 - Polaroids from the Dead (Tio noveller, översättning Jessika Gedin, Tivoli, 2000)
 1998 - Lara's Book: Lara Croft and the Tomb Raider phenomenon
 2000 - City of Glass
 2002 - Souvenir of Canada
 2002 - School Spirit
 2004 - Souvenir of Canada 2
 2005 - Terry
 2009 - Extraordinary Canadians: Marshall McLuhan
 2013 - Shopping in Jail: Ideas Essays and Stories for the Increasingly Real 21st Century
 2014 - Kitten Clone: Inside Alcatel-Lucent
 2015 - The Age of Earthquakes (med Shumon Basar och Hans Ulrich Obrist)
 2015 - Bit Rot

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Engelskspråkiga författare
Kanadensiska författare
Födda 1961
Levande personer
Män
Alumner från McGill University
Dansk skalle, svensk tiger

Dansk skalle, svensk tiger var ett TV-program som producerades av SVT Malmö och sändes i SVT2 inför invigningen av Öresundsförbindelsen år 2000. Programserien bestod av nio program där man åkte runt i en husvagn och besökte olika platser i Öresundsregionen varje program. Programledare var Pernilla Månsson Colt och Olof Engvall. I programmet medverkade även Kenny Åkesson, Karin Karlsson, Helena Petersen och Christoffer Barnekow som reportrar.

Programmet sändes klockan 22.10 onsdag, torsdag och fredag i tre veckor med start den 14 juni 2000. Det sista programmet sändes 30 juni, dagen innan bron skulle invigas.

2000 i Sverige
Svenska TV-program
Olof Engvall

Olof Engvall, född 1968 i Stockholm, journalist och kommunikatör.

Studerade vid Skurups folkhögskola och anställdes därefter vid Sveriges Radio Blekinge. Efter tre år gick han till SVT Sydnytt där han bland annat varit programledare och reporter. I början av 1999 var han med och startade SVT24. Han ledde bland annat kanalens första sändning.

I december 2000 lämnade han SVT för att bli informationschef på ReadSoft i Helsingborg. På ReadSoft hade han ett koncernövergripande ansvar för intern, extern och finansiell kommunikation. År 2005 gick han till den nya ekonomikanalen DiTV som han var med om att starta.

2007 lämnade Olof Engvall Dagens Industri/DiTV för B2B byrån Hilanders i Helsingborg/Malmö/Stockholm där han anställdes som senior projektledare/varumärkesstrateg och PR-specialist. Senare blev han kommunikationschef på Resurs Bank.

Källhänvisningar 

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska TV-programledare
Män
Födda 1968
Levande personer
Journalister från Stockholm
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska kommunikatörer
Ediktet i Nantes

Ediktet i Nantes var en efter långa förhandlingar med de franska protestanterna utfärdad kungörelse av den franske kungen Henrik IV den 13 april 1598 som föreskrev att katolicismen skulle vara statsreligion i Frankrike och som förhindrade protestantismens vidare utbredning.

Hugenotterna medgavs samvetsfrihet och rätt att förrätta gudstjänst där de gjort det 1597, och på vissa andra platser, dock inte i Paris, biskoparnas residensstäder, vid hovet eller inom armén. De fick också rätt att hålla synoder.

Vidare öppnades statens ämbeten för dem, och särskilt domstolar med ett antal protestantiska bisittare inrättades. Däremot gällde även för protestanterna katolsk äktenskapslag och tiondeplikt. 

Som garanti för ediktets uppfyllande fick de tills vidare behålla omkring 200 befästa städer och slott. Dessa "säkerhetsplatser" fråntogs dem av Richelieu 1629. Ediktet återkallades av Ludvig XIV 1685.

Se även 
 Hugenotter
 Bartolomeinatten

Referenser

Externa länkar 

Frankrikes politiska historia
Kristendomens historia i Frankrike
Nantes
Religionsedikt
Frankrike under 1500-talet
1598
Hugenottkrigen
Sidonius Apollinaris

Gaius Sollius Modestus Sidonius Apollinaris, född cirka 430 i Ludgunum i västromerska riket, död omkring 489, var en senantik poet, författare, diplomat, biskop, historiker med mer. Han var son respektive sonson till riksståthållaren i Gallien (Præfectus Prætorio Galliarum).

Sidonius var stadsprefekt i Rom 470 och efter sin karriär i imperiets tjänst blev han biskop 472 i Augustonemetum (dagens Clermont-Ferrand i Auvergne i Frankrike) en position som han höll fram till sin död. De flesta som intagit detta biskopssäte före Sidonius har helgonförklarats men Sidonius var inte en religiös människa och hans tillträde berodde snarare på kontakter och hans outtröttliga ansträngningar att hålla kvar denna del av Gallien inom det romerska riket.

Sidonius tillhörde den gallo-romerska aristokratin. Hans uppväxt innebar klassisk skolning och genom sin umgängeskrets hamnade han snabbt i 400-talets politiska centrum. Han gifte sig med Papianilla, dotter till Avitus, då konsul senare kejsare. Sidonius använde sin begåvning som poet till att göra karriär i Rom och liksom han gärna lånade rader av andra diktare tvekade inte att hylla sina forna beskyddares mördare.

Sidonius hade även goda kontakter med arianska, visigotiska kungar som Theoderik II och mindre goda med till exempel Eurik som lät fängsla honom till följd av hans pro-romerska ståndpunkter. Eurik intog Clermont och erhöll Auvergne 475. Han frigav emellertid Sidonius senare och återgav honom också hans stift.

Sidonius efterlämnade skrifter, nio böcker innehållande omkring 100 brev, utgör värdefull information om händelser och föreställningar under hans livstid. Han skrev ett flertal panegyriska dikter i samma tradition och bitvis med samma innehåll som Claudianus som avhandlade viktiga politiska händelser. I dessa brev kan man följa det historiska skede då frankerna romaniserades.

Bibliografi 
 Johannes A. van Waarden and Gavin Kelly (eds), New Approaches to Sidonius Apollinaris, with Indices on Helga Köhler, C. Sollius Apollinaris Sidonius: Briefe Buch I. Leuven, 2013.

Externa länkar
Sidonius Apollinaris

Födda 430
Avlidna 489
Romerska författare
Män
Personer från Lyon
Svante Bielke

Svante Turesson Bielke, född 4 november 1567 på Hörningsholms slott, Mörkö församling, Stockholms län, död 2 juni 1609 på Kråkerum herrgård, Mönsterås församling, Kalmar län var en svensk friherre, riksråd och rikskansler.

Biografi
Svante Bielke föddes 1567 på Hörningsholms slott i Mörkö församling. Han var son till riksrådet Ture Pedersson Bielke och Sigrid Sture. Bielke blev i september 1587 student vid Rostocks universitet.

I motsats till sina kusiner var han anhängare till hertig Karl, som 1599 utnämnde honom till lagman i Smålands lagsaga och ståthållare över Kronobergs län samt 1602 till riksråd och rikskansler. 1608 erhöll han friherrlig värdighet till Kråkerum.

Svante Bielke avled på Kråkerum och är begravd i Mönsterås kyrka i Kalmar län

Familj
Han gifte sig 14 mars 1598 i Uppsala med grevinnan Elisabet Leijonhufvud, dotter till riddaren Sten Eriksson Leijonhufvud och Ebba Månsdotter Lilliehöök. De fick tillsammans barnen Sten Svantesson Bielke (1598–1638), Christina Sigrid Bielke (1603–1645) som var gift med vice guvernören Karl Banér och Anna Margareta Bielke (1603–1643) som var gift med generalen Nils Brahe.

Se även 
 Bielkeätten

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter 

Rikskanslerer
Lagmän i Smålands lagsaga
Svenska riksråd under 1600-talet
Ståthållare i Kronoberg
Svenska ståthållare
Svenska friherrar
Svante
Personer under äldre vasatiden
Personer från Mörkö socken
Födda 1567
Avlidna 1609
Män
Paul Burstow

Paul Kenneth Burstow, född 13 maj 1962 i Carshalton, är en brittisk parlamentsledamot (liberaldemokrat) för valkretsen Sutton and Cheam sedan 1997. Paul Burstow har tidigare varit lokalpolitiker och engagerat sig för handikappades rättigheter. Som parlamentsledamot har han arbetat mycket med äldrefrågor och har medverkat till att uppdaga skandaler inom äldrevården. Han ingår sedan oktober 2003 i Liberaldemokraternas skuggkabinett som talesman i hälso- och sjukvårdsfrågor.

Externa länkar
Hemsida

Brittiska parlamentsledamöter
Män
Födda 1962
Levande personer
Nils Turesson Bielke

Nils Turesson Bielke, född den 5 november 1569 på Hörningsholm, död 17 december 1639, var en svensk friherre och riksråd. Son till Ture Pedersson Bielke

Nils Turesson Bielke var en ivrig anhängare av hertig Karl vilken belönade hans trohet med att 1602 göra honom till kansli- och hovråd, 1606 till riksråd och 1608 till lagman i Östergötlands lagsaga, varjämte Bielke i likhet med brodern Svante upphöjdes i friherrligt stånd. Han var svensk fullmäktig 1612–1613 vid de fredsunderhandlingar som föregick freden i Knäred, blev 1614 assessor i Svea hovrätt, fick 1617 Smålands lagsaga och utnämndes 1623 till den förste presidenten i Åbo hovrätt och landshövding över hela Finland, vartill 1628 kom befattningen med dess militära ärenden. Han lämnade 1630 presidentsämbetet och följande år de båda övriga befattningarna. 1634 blev han överlandshövding i Västergötland och lagman i Kalmar lagsaga. Död 1639.

Gift 1605 med friherrinnan Ingeborg Oxenstierna.

Barn
 Ture Bielke, född 1606
 Sigrid Bielke, född 1607
 Christina Bielke, född 1609
 Karin Bielke, född 1612
 Gustaf Bielke, född 1618
 Svante Bielke, född 1620
 Brita Bielke
 Sten Nilsson Bielke, född 1624

Källor

Externa länkar 
 

Svenska riksråd under 1600-talet
Lagmän i Smålands lagsaga
Lagmän i Östergötland
Lagmän i Kalmar läns och Ölands lagsaga
Svenska friherrar
Nils Turesson
Personer i Finland under 1600-talet
Personer från Mörkö socken
Födda 1569
Avlidna 1639
Män
Hovrättspresidenter i Åbo hovrätt
Artois

Artois var före 1789 en fransk provins och ett historiskt grevskap (franska: comté) i norra Frankrike. Dess gränser och omfång har varierat under seklernas lopp då olika landområden omväxlande tillhört Artois och de angränsande grevskapen Boulonnais och Flandern. Traditionellt brukar till Artois räknas ett område på ungefär 4000 km² som idag rymmer omkring en miljon invånare. Dess viktigaste städer är Arras, Saint-Omer, Lens och Béthune.

Artois upptar de centrala delarna av departementet Pas-de-Calais vilkas västra delar utgjorde delar av Boulonnais. Artois upptar de västra delarna av det kolfält som sträcker sig österut genom det angränsande departementet Nord och vidare in i Belgien.

Historia
Artois bevarar minnet av folket aterna, Atrebates, i sitt ortnamn; under den galliska perioden kallades området Atrebatien, atrebaternas land med Nemetocenna som huvudort (dagens Arras).

Artois utgjorde en del av grevskapet Flandern innan det 1180 annekterades av Frankrike och 1237 omvandlades till ett franskt grevskap. 1384 blev det en del av Burgund och återfördes inte till Frankrike förrän 1659.

Under 1800-talets andra hälft genomgick Artois en snabb industriell utveckling tack vare sina rikliga koltillgångar. Under första världskriget gick västfronten rakt genom Artois som utsattes för enorm förstörelse. På senare tid har Artois liksom andra regioner som haft kolindustrin som huvudsaklig näring erfarit en nedgång.

Se även

Frankrikes provinser
Frankrikes historia

Frankrikes provinser
Belgiens historia