kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Real Betis

Real Betis, egentligen Real Betis Balompié, är en spansk fotbollsklubb i Sevilla som grundades 1907. Klubben spelar i högstadivisionen La Liga och dess hemmaarena är Estadio Benito Villamarín. 1932 blev klubben det första andalusiska laget att spela i den spanska högstaligan. Klubben vann spanska mästerskapet 1935. Säsongen 2004/2005 kvalade Betis in till Champions League och Ricardo Oliveira vann skytteligan. Klubbens motto är "Viva el Betis, manque pierda!", vilket kan översättas till: Leve Betis, även ifall de förlorar!

Namnet Betis är hämtat från det romerska Baetis, vilket var namnet på floden Guadalquivir som flyter genom Sevilla. Klubben startade som Sevilla Balompié. I samband med en hopslagning med Betis Football Club 1914, tog klubben namnet Real Betis Balompié efter att ha fått kungligt beskydd. Balompié är en ordagrann spansk översättning av fotboll.

Spelare

Truppen 2021/2022

Utlånade spelare

Pensionerade nummer
26 –  Miki Roqué, Försvarare, 2009–2012

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats 
 Futbolmes lagprofil
Perfekt

För låten av Argjentina Ramosaj, se Perfekt (sång).
Perfekt är en verbkonstruktion i många av världens språk. Det exakta tillämpningsområdet varierar mellan olika språk, men gemensamt är att den används för att på något sätt beteckna att en handling är avslutad. Synen på vad perfekt är varierar också: En del språkläror beskriver den som presens ur en viss grammatisk aspekt (perfekt-aspekt, som kan vara skild från perfektiv aspekt), andra beskriver den som ett tempus. Att perfekt beskrivs som en sorts presens är vanligt i engelska språkläror (present perfect) men ovanligt i svenska, trots att konstruktionen har samma användningsområde i båda språken. De språkläror som uppfattar perfekt som presens ur en perfekt-aspekt uppfattar pluskvamperfekt och futurum exaktum som dåtidstempus (imperfekt/preteritum) respektive framtidstempus (futurum) ur samma aspekt.

I somliga språk, såsom latin, bildas perfekt genom böjning (latin vocare - "att kalla", vocavi - "jag har kallat"). I andra språk, till exempel svenska och engelska, bildas perfekt som en kombination av ett hjälpverb i presens och en infinit form av huvudverbet, företrädesvis perfekt particip eller någon besläktad form (som svenskt supinum). Hjälpverben har oftast betydelserna "har" eller "är".

Perfekt brukar alltså i svenskan betraktas som ett grammatiskt tempus. Dess innebörd här är att beskriva att verbets handling har avslutats men fortfarande är aktuell. Exempel: "Cornelia har gått till skolan" säger att Cornelia gick till skolan i morse och fortfarande är där, till skillnad från "Cornelia gick till skolan" (preteritum), vilket inte säger någonting om huruvida hon fortfarande antas befinna sig där. Perfektformen i svenskan konstrueras med presens av hjälpverbet "ha" och huvudverbets supinumform: aktiv: har stulit, passiv: har stulits. Presens av "vara" kombinerat med perfekt particip kan vara ett alternativt sätt att uttrycka passiv perfekt: Är stulen motsvarar har stulits, men lägger mer fokus på det resultativa tillståndet. För verb som uttrycker rörelse eller förändring får dock "är" och perfekt particip samma innebörd som den aktiva "ha"-perfekten: är kommen = har kommit. I många andra språk är det regel att rörelse- och förändringsverbens perfekter ska bildas med sådana här "är-konstruktioner", medan man för övriga verb använder "har-konstruktioner". Det gäller bland annat danska och tyska.

Se även 
 Perfekt particip
 Perfektiv aspekt
 Imperfekt
 Pluskvamperfekt

Aspekt

it:Passato prossimo
Märta Ekström

Märta Valborg Ekström, född 28 januari 1899 på Värmdö, död 23 januari 1952 i Stockholm, var en svensk skådespelare och sångerska.

Biografi 
Ekström studerade 1917–1921 vid Musikaliska akademien för att bli romanssångerska, men hon ändrade inriktning och inledde studier vid Dramatens elevskola 1921–1923. Efter studierna engagerades hon vid Dramaten 1923–1924, Svenska teatern 1924–1925, vid Vasateatern 1925–1926 och vid Komedi- och Konserthusteatern 1926–1927. Från 1927 var hon åter engagerad vid Dramaten. 

Hon sångdebuterade på skiva 1927 och filmdebuterade 1925 och kom att medverka i åtta filmer. 

Bland hennes teaterroller märks Emilia i Othello, Margareta i Faust, Acacia i Mors rival, Ginevra i Vendetta, Sonja i Gas, Alvilde i Det stora barndopet, Germaine i Herr Lamberthier, samt fru Markurell i Markurells i Wadköping.
 
Hon var gift 1930–1934 med regissören Alf Sjöberg och 1937–1947 med skådespelaren Frank Sundström. Märta Ekström är begravd på Värmdö kyrkogård.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Rollfoton

Källor

Fotnoter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska sångare under 1900-talet
Alumner från Dramatens elevskola
Mottagare av Litteris et Artibus
Personer från Värmdö socken
Födda 1899
Avlidna 1952
Kvinnor
Elfrida (engelsk drottning)

Elfrida, även Aelfthryth eller Elfthryth, född omkring 945, död 17 november 999, 1000 eller 1001, var en engelsk drottning,  Edgar av Englands andra hustru. 
Hon var Englands regent från 978 till 984 som förmyndare för sin son  Ethelred. Elfrida var den första drottningen i England som kröntes.

Biografi

Elfrida var dotter till Earl Ordgar, ålderman i Devon, och en kvinna som härstammade från Wessex kungafamilj. 

Hon var gift första gången med Ethelbald, ålderman i East Angles. Det finns inga tecken på barn från första äktenskapet.

Drottning

Enligt legenden hörde kung Edgar år 965 talas om hennes skönhet och besökte hennes hem för att se om ryktet stämde. Elfrida fick rådet att göra sig ful inför besöket, men gjorde i stället motsatsen. Edgar dödade då Ethelbald under en jakt och gifte sig med Elfrida. 

Hon fick en son 966, som dog, och därefter en till son år 968. Elfrida blev den första kvinna som kröntes till drottning av England, vilket skedde vid makens andra kröning i Bath 11 maj 973. Hon fick som sådan makten över Englands religiösa liv och landets kvinnliga kloster. Endast en enda av Englands tidigare drottningar, Judith av Frankrike, hade blivit krönt, men den kröningen hade skett utomlands, och Elfridas kröning var alltså den första drottningkröningen i England.

Regent
Elfrida var delaktig i mordet på styvsonen Edvard Martyren vid Corfe Castle den 18 mars 978. Han mördades av personer anställda i hennes hushåll, och hon kunde då placera sin minderårige son Ethelred på Englands tron. Hans ålder innebar att hon själv som hans förmyndare kunde överta makten som Englands regent fram till hans myndighetsdag. Hennes underskrift finns på officiella dokument från 978 fram till år 983. 

Elfrida fortsatte att utöva inflytande över politiken även då sonen hade blivit myndig. År 993 finns hennes underskrift återigen på ett regeringsdokument. Under sina sista år levde Elfrida i klostret Wherwell Abbey, som hon själv hade grundat 986, och där hon slutligen dog.

Referenser  

 

Kvinnliga regenter under 900-talet
Englands drottningar
Kvinnor
Födda 940-talet
Avlidna 1000-talet
Personer i England under 900-talet
Jordebok

Jordebok är en förteckning över jordegendomar som underlag för beskattning med uppgifter om gårdens läge, storlek, avkastning, ägarens namn med mera.

De äldsta bevarade är från Frankrike på 700-talet och kallas polyptyker. Mest känd är Domesday Book från 1085 i England. I Norden fanns dessa från 1240 i Danmark (Valdemars jordebok) och 1400-talet i Norge (Biskop Eysteins "Röda bok" och Aslaks Bolts jordebok).

Sverige
Den äldsta kända svenska jordeboken är Vårfruberga klosters jordebok vars äldsta avsnitt är från 1100-talets slut och från 1400-talet finns flera exempel, Vadstena klosters jordebok från omkring 1500, Arvid Trolles jordebok från 1490-talet och Erik av Pommerns från 1413. Gustav Vasa lät med början från tidigt 1530-tal upprätta årliga jordeböcker över sina och Kronans egendomar som i och med beslut på riksdagen 1624 även kom att uppta skatte- och frälsehemman. På 1690 utökades listan med ytterligare egendomar och blev då ett fullständigt fastighetsregister. Nya större revideringar skedde 1825 och 1884.

När grundskatterna avskaffades i Sverige miste förteckningen det mesta av sin betydelse och beslut fattades 13 juni 1908 att ersätta dessa med jord- och stadsregistret (från 1917 fastighetsregistret). Uppläggandet av jordregistret färdigställdes 1931. Formellt ersattes jordeböckerna 1 juli 1936 av jordregistret, och jordebokssocknen ersattes då av en jordregistersocken.

Jordeboken förvarades i Kammarkollegium för hela riket och lantmäterikontoren för länen, med äldre i landsarkiven.

I Finland avskaffades jordebok genom lag 1953.

Statliga jordeböcker

Ordinarie jordeböcker 
De så kallade ordinarie jordeböckerna upprättades av Kronan och var liggare över jordegendomar med uppgifter om deras kamerala förhållanden mantal, grundskatt, rotering mm. De användes för att driva in rätt skatt från varje hemman. Ibland finns också uppgift om brukarens namn. Jordeboken upprättades av häradsskrivaren i tre exemplar. Dessa kan sägas vara våra äldsta fastighetsregister.

Geometriska jordeböcker 
De så kallade geometriska jordeböckerna upprättades av Lantmäteriet från år 1630 till 1650 med syfte att ge en kartläggning av byar och hemman och deras ägor. Det var framförallt krono- och skattehemman som var intressanta. Man upprättade kartor över åker och äng och redogjorde för avkastning och andra förhållanden av ekonomisk natur. Huruvida den ursprungliga avsikten var att dessa kartor skulle ligga till grund för beskattning är oklar, men kartorna kan hur som helst betraktas som föregångare till dagens ekonomiska kartor.

Bilder
Stockholms stads jordebok; äldsta volymen för perioden 1420–1470 bevaras på Stockholms stadsarkiv

Se även
 Jordeboksränta
 Kataster
 Sexårsgärd
 Skattelängd
 Skottebok
 Tänkebok
 Vackebok

Referenser

Uppslagsverk
 Bra Böckers lexikon. 1976.
 Nationalencyklopedin, uppslagsord ”Jordebok”. 1993.

Noter

Vidare läsning
 Wirsell, Gunnar: Om kronans jordeböcker 1541–1936. Stockholm 1968.

Förvaltning
Folkbokföring
Sveriges ekonomiska historia
Jägarvallen

Jägarvallen är en stadsdel i Linköping med lite drygt 140 hushåll och knappt 400 invånare. Den ligger i utkanten av tätorten, mellan Ryd och Malmens flygfält, och genomkorsas av en äldre sträckning av vägen mot Mjölby.

I östra delen domineras Jägarvallen av ett industriområde, medan den västra delen, närmast Malmens flygfält, har villabebyggelse.

Referenser

Webbkällor
Information om Jägarvallen på linkoping.se

Stadsdelar i Linköping
Tidigare tätorter i Östergötlands län
Corfe Castle

Corfe Castle i Dorset i södra England är en ruinborg, belägen i en klyfta mellan Purbeck Hills vid byn Corfe Castle, cirka 8 kilometer söder om Wareham. Det var ett kungligt slott under nästan hela sin historia.

Historia
En borg låg på platsen under den anglo-saxiska tiden. Kung Edvard Martyren ska ha mördats på denna plats den 18 mars 978, då han ankom till Corfe Castle för att besöka sin styvmor Elfrida och sin bror, som bodde där vid denna tid. 

Den nuvarande borgen härstammar dock från 1000-talet. Efter den normandiska erövringen lät Vilhelm Erövraren uppföra 35 borgar mellan 1066 och 1087, av vilka Corfe Castle av allt att döma var en. Den tillhörde de få av dessa borgar som uppfördes i sten, vilket visar dess betydelse. Corfe var en mäktig stenbefästning under det engelska tronföljdskriget och motstod 1139 en belägring av Stefan av Blois. Det fortsatte att vara ett viktigt kungligt slott till medeltidens slut. Johan I var särskilt förtjust i Corfe. Under 1200-talet genomfördes flera byggnationer på slottet och flera viktiga statsfångar hölls i bekväm husarrest på slottet, bland dem Eleonora av Bretagne. 

Corfe Castle upphörde att vara ett kungligt slått när det såldes 1572 av Elisabet I till Christopher Hatton. Det köptes 1635 av John Bankes. Under engelska inbördeskriget var Corfu Castle år 1645 den enda kvarvarande fästningen trogen rojalisterna i södra England. Borgen försvarades mot parlamentets styrkor under Mary Bankes innan det intogs och förstördes.

Bilder

Referenser 
 Yarrow, Anne (2005) [2003], Corfe Castle (revised ed.), The National Trust,

Externa länkar 

Borg- och slottsruiner i England
Dorset
Afte

Afte, aftös stomatit (även kallad "mun-blåsa" eller "förkylningsblåsa") är blåsor i munnen som ser ut som vita eller vitgula små gropar eller utbuktningar i slemhinnan och är mycket ömma, vilket kan vara till besvär vid tandborstning och även vid födointag. Blåsorna växer sakta och brister sedan för att utvecklas till sår, ofta mycket smärtsamma. Den omgivande slemhinnan är inflammerad och ofta ilsket röd.

Förekomst 
Tillståndet är vanligt – man räknar med att ungefär var femte person någon gång i livet drabbas av afte. Vissa drabbas bara vid ett tillfälle medan andra har blåsor under månadslånga perioder. Vanligtvis varar tillståndet 10–14 dagar. Förändringarna kan engagera hela munnens insida men är vanligast på läpparnas insida, i anslutning till tändernas läge, samt på tungan. Afte bör inte förväxlas med oral herpes eller munsår.

Orsak 
Orsaken till afte är fortfarande oklar. Det finns teorier om kopplingar till virus, allergier och andra autoimmuna processer. Förmodligen är orsakerna till afte flera. Afte har ibland samband med födoämnesallergier. En försvagning av immunförsvaret kan förvärra afte liksom stress, hormonella förändringar (förekommer därför hos många personer i puberteten) och rökstopp. 

Ibland kan vissa sjukdomar orsaka tillståndet: Crohns sjukdom, atrofisk gastrit med brist på vitamin B12, celiaki, järnbrist och andra mineralbrister. Selen är ytterligare ett mineral där brist kan orsaka afte, speciellt bland barn. Även andra sjukdomar med påverkan på immunförsvaret ger aftösa sår.

Det finns även rapporter att vissa typer av mat kan vara orsaken till symptomen. Mat med höga halter fett och salt, som till exempel potatischips, kan orsaka en reaktion på slemhinnorna.

Behandling 
Det finns inget botemedel mot afte, men det finns läkemedel som kan lindra symptomen, vilket man kan få råd om på apotek eller inom den slutna vården.

Tandkrämer som inte innehåller natriumlaurylsulfat, sägs ha förebyggande effekt hos vissa personer. Även tandkräm med Aloe Vera har testats med lyckat resultat.

Munskölj, framför allt bakteriedödande, har också förebyggande effekt hos vissa personer.

Källor 
https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC4439686/
Recidiverande (återkommande) aftös stomatit, Ulf Mattsson - Tandläkartidningen nr 3 2004
 FASS

Noter

Externa länkar 
 Afte.info - en samlingssida om Afte/förkylningsblåsor
Orofacialmedicinskt centrum i Västra Götaland
 Internetodontologi

Öron-, näs- och halssjukdomar
Munsjukdomar
Eivor Engelbrektsson

Eivor Viola Elvira Engelbrektsson, född 4 september 1914 i Stockholm, död 28 februari 2004 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Engelbrektsson var huvudsakligen engagerad som revyaktris. Hon turnerade med Riksteatern i både sång- och talroller. Hon filmdebuterade 1931 i Paul Merzbachs Falska miljonären, och kom att medverka i drygt 45 filmer. Hon var 1949–1952 gift med Sten Broman och från 1959 med den brittiske affärsmannen Rudolph Kazen (1907–1990). 

Hon är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Svenska skådespelare
Födda 1914
Avlidna 2004
Kvinnor
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Ferry Porsche

Prof. Dr. Ferdinand "Ferry" Anton Ernst Porsche, född 19 september 1909 i Wiener Neustadt i Österrike, död 27 mars 1998 i Zell am See i Österrike, österrikisk-tysk bilkonstruktör, son till Ferdinand Porsche.

Porsche började i sin fars konstruktionsbyrå 1931 och varm med och arbetade med utvecklingen av KdF-Wagen som senare blev Volkswagen Typ 1. 1944 blev han vd för bolaget. Kriget gjorde att Porsches verksamhet till stora delar flyttades från Stuttgart till Gmünd i Österrike. Ferry Porsche skapade 1948 Porsches första egna bilmodell, Porsche 356 och ledde företaget efter sin faders död 1951 fram till 1972. 1949 flyttade Ferry och verksamheten tillbaka till Stuttgart och startade serietillverkning. 

Ferry Porsches stora gärning var att skapa en fordonstillverkare utifrån faders ingenjörsbyrå. Han ledde som vd företaget fram till 1972 då ägarfamiljen Porsche beslutade att ingen familjemedlem skulle ha hand om den operativa verksamheten. Ferry Porsche blev istället styrelseordförande. 

Hans son Ferdinand Alexander Porsche ritade Porsche 911. 

Födda 1909
Avlidna 1998
Personer med anknytning till Porsche
Stallägare i Formel 1
Personer inom Österrikes näringsliv under 1900-talet
Österrikiska ingenjörer
Män

Personer från Wiener Neustadt
Paul Merzbach

Paul Merzbach, född 27 november 1888 i Wien, Österrike död 1947 i Österrike, var en österrikisk-tysk regissör, klippare och manusförfattare.

Merzbach var verksam i Tyskland, England och Sverige.

Regi i urval

Filmmanus i urval

Externa länkar 
 
 

Födda 1888
Avlidna 1947
Män
Personer från Wien
Österrikiska filmregissörer
Österrikiska manusförfattare
Nils Jacobsson (skådespelare)

För andra personer med samma namn, se Nils Jakobsson

Nils Helmer Jacobsson, ursprungligen Jakobsson, född 29 maj 1900 i Stockholm, död där 28 december 1981 i Enskede-Årsta församling, var en svensk skådespelare.

Biografi
Jacobsson filmdebuterade 1920 i John W. Brunius' Thora van Deken och han kom att medverka i drygt 50 filmer. Han var gift från 1930 med skådespelaren Karen Rasmussen (1905–2002). De är begravda på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Radioteater

Roller

Referenser

Externa länkar 
 
 

Födda 1900
Avlidna 1981
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Män
Edgar av England

Edgar (också kallad Eadgar den fredlige), född cirka 7 augusti 943, död 8 juli 975 var kung av England från 1 oktober 959 till sin död. Han föddes som den yngre av Edmund I av England och Elgiva av Shaftesburys två söner.

Han fick smeknamnet "den fredlige", men han var en starkare kung än sin äldre bror Edwy, från vilken han erövrade rikena Northumbria och Mercia 958. Edgar utropades som kung norr om Themsen av en konklav av adelsmän från Mercia, men efterträdde officiellt Edwy först vid dennes död i oktober 959.

Vid sitt trontillträde återkallade han omedelbart Dunstan från exilen och gjorde honom först till biskop av Worcester, sedan London och slutligen ärkebiskop av Canterbury. Det påstås att Dunstan först vägrade att kröna Edgar på grund av att han ogillade dennes leverne då Edgar sägs ha haft en älskarinna vid namn Wulfthryth, en nunna vid Wilton som födde hans dotter Eadgyth 961. Trots detta blev Dunstan Edgars rådgivare genom hela hans regeringstid.

Med älskarinnan Ethelfled, också kallad Eneda, hade Edgar sonen Edvard, som efterträdde honom, och med sin hustru Elfrida hade han sonen Ethelred, som även han blev kung av England.

Källor 

Englands regenter
Födda 943
Avlidna 975
Män
Joseph Priestley

Joseph Priestley, född 24 mars (13 mars enl. g.s.) 1733 i Birstall i nuvarande West Yorkshire, död 6 februari 1804 i Northumberland i Northumberland County, Pennsylvania, var en engelsk filosof, kemist och frikyrkopastor. Han var medlem i Lunar Society.

Asteroiden 5577 Priestley är uppkallad efter honom.

Biografi
Den 1 augusti 1774 upptäckte Priestley grundämnet syre, och blev 1775 den förste att publicera upptäckten. Den svenske kemisten Carl Wilhelm Scheele hade gjort samma upptäckt något år tidigare, men publicerade inte sina rön förrän 1777, varför Priestley vanligen ges äran av att vara först med upptäckten.

Trots upptäckten av syret förstod Priestley aldrig förbränningsprocessen utan var tvärtom fram till sin död en av de ivrigaste anhängarna av flogistonteorin. Trots detta kom Priestley utan att förstå innebörden att beskriva syrets kretslopp inom den organiska världen.

Förutom upptäckten av syre påvisade Priestley många andra vattenlösliga gaser, t. ex. klorväte, svaveldioxid, koldioxid, ammoniak och lustgas. Han studerade också hur luft "renades" av växter och hur denna process påverkades av solljus. Därigenom bidrog han till upptäckten av fotosyntesen.

Bland hans naturvetenskapliga skrifter märks History and present state of electricity (1767) och Experiments and observation on different kinds of air (6 band, 1779–1786).

Priestley invaldes 1774 som utländsk ledamot nummer 91 av Kungliga Vetenskapsakademien. Han hade erhållit Copleymedaljen 1772.

Priestley var unitarier och tvingades på grund av religiösa oroligheter i Birmingham 1794 att lämna Storbritannien och fly till USA med sin familj och levde där resten av sitt liv. Här blev han en av de första ledarna för den amerikanska unitarismen. Priestley bekämpade de kyrkliga treenighets- och kristologiska dogmerna och ansåg den kristna kyrkans utveckling som ett avfall från urkristendomen, beskriven i A history of the corruption of Christianity (2 band, 1782). Som filosof företrädde han en psykologisk materialism, som härledde själslivet ur nervfunktionerna och betraktade psykologin som en del av fysiologin. Däremot bekämpade han all metafysisk materialism och ansåg, att världens fulländade mekanism tydde på en högsta intelligens som dess upphov. Priestleys självbiografi, Memoirs utkom i två band 1806–1807.

Källor

Noter

Externa länkar 

 
 

Brittiska kemister
Upptäckare av grundämnen
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Mottagare av Copleymedaljen
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1733
Avlidna 1804
Män
Ledamöter av Royal Society
Personer från Yorkshire
Karen Rasmussen

Karen Rasmussen, född 19 februari 1905 i Bergen, Norge, död 25 januari 2002 i Enskede-Årsta församling, Stockholm, var en svensk-norsk skådespelare.

Biografi 
Rasmussen studerade i Oslo, Stockholm och Paris och scendebuterade på Trondheims teater 1923 som Helga i pjäsen Geografi og kjærlighet och var därefter anställd där till 1925. Efter olika kortare engagemang spelade hon 1930–1935 på Södra Teatern.  

Rasmussen filmdebuterade 1922 i Norge. Hon kom att medverka i fyra svenska filmproduktioner. 

Hon gifte sig 1930 med skådespelaren Nils Jacobsson (1900–1981), de fick dottern Anne-Marie (1943–2015, gift Liljegren). De är begravda på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 
 
 

Norska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Bergen
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1905
Avlidna 2002
Kvinnor
Syntetisk kubism

Inom kubismen skiljer man mellan analytisk kubism och syntetisk kubism. Den analytiska kubismen analyserar, sönderdelar motivet i små geometriska former och ibland till oigenkännlighet, medan den syntetiska kubismen bildar en syntes, en helhet av redan definierade geometriska figurer. Syntetisk kubism kännetecknas också av att konstverken har karaktär av collage och förenar många olika material.

Kubism är en konstgenre som handlar om att göra saker överdrivet fyrkantiga. Kubismen följer inte alls det traditionella centralperspektivet. Kubismen uppkom omkring 1907, och till dess upphovsmän räknas Pablo Picasso, Georges Braque och Fernand Léger.

Kubism