kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lele Dorazio

Daniele Sönke Palm, känd som Lele Dorazio, ursprungligen Marco Daniele D'Orazio, född 8 januari 1967 i Lidingö församling i Stockholms län, är en svensk barnskådespelare.

Dorazio spelade huvudrollen i Kay Pollaks debutfilm Elvis! Elvis! från 1977. Han medverkade samma år också i kortfilmen Elvis – Öppet brev till Gud .

Han heter sedan 1996 Palm efter ett namnbyte till moderns flicknamn. Hans mor är Anita D'Orazio.

Utmärkelser
1977 - Moskvas internationella filmfestival - Specialdiplom för Elvis! Elvis! (till den unge skådespelaren)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
Lele Dorazio i Svensk Mediedatabas

Svenska skådespelare
Män
Födda 1967
Levande personer
Personer från Lidingö
Längdhopp för herrar i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004

Längdhopp, herrar vid olympiska sommarspelen 2004 genomfördes i Atens Olympiastadion den 24 och 26 augusti.

Medaljörer

Resultat
Alla resultat visas i meter.
Q automatiskt kvalificerad.
q ett av de bästa resultaten därutöver.
DNS startade inte.
DNF kom inte i mål.
OR markerar olympiskt rekord.
NR markerar nationsrekord.
PB markerar personligt rekord.
SB markerar bästa resultat under säsongen.
NM markerar ej resultat
DSQ markerar diskvalificerad eller utesluten.

Kval

Grupp A

Grupp B

Final

Rekord

Världsrekord
Mike Powell, USA - 8,95 - 30 augusti 1991 - Tokyo, Japan

Olympiskt rekord
Bob Beamon, USA – 8,90 - 18 oktober 1968 - Mexico City, Mexiko

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Dag och natt

Dag och natt är en svensk dramafilm från 2003 i regi av Simon Staho.

Handling
Dag och natt handlar om människor som älskar och vill bli älskade. Det är historien om en far, hans unga son, hans otrogna hustru, hennes hemlige älskare, hans unga älskarinna, hans ensamma syster, hans dementa mor, en fanatisk fotbollstränare, en gravid prostituerad och en ängel förklädd till en gammal man. Thomas vill ta sitt liv, han åker omkring i en bil och tar adjö till sina närmaste.

Om filmen
Dag och natt hade publikpremiär den 6 augusti 2004. Filmen utspelar sig till största delen i en bil som huvudpersonen Thomas (Mikael Persbrandt) åker runt i innan han ska ta sitt liv. På vägen ska han ta farväl till alla.

Kritik
För första gången på länge går åtminstone mina tankar till Ingmar Bergman, inte spelfilmernas överdådiga bild- och berättarbergman men tv-filmernas renodlade kammarspelsbergman, till Enskilda samtal och Saraband. Liksom i dem koncentrerar sig Simon Staho på en väl genomarbetad dialog och spelet i skådespelarnas ansikten medan han lämnar den yttre dramatiken därhän (Betyg: 5 tärningar) Jeanette Gentele, Svenska Dagbladet

Göran Everdahl på Gomorron Sverige gav filmen två klappor av fem.

Rollista

Externa länkar
 

Filmer 2004
Svenska dramafilmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer från Film i Väst
Filmer från Sonet Film
Ordfront Magasin

Ordfront Magasin är en vänsterorienterad kulturtidskrift, som ges ut av föreningen Ordfront sex gånger per år och behandlar olika kultur- och samhällsfrågor. Första numret utkom 1988. Tidskriften hade omkring 93 000 läsare 2001 enligt Orvesto. Chefredaktör sedan den 1 januari 2005 är Johan Berggren.

2013 utkom den sju gånger per år och upplagan var cirka 8 000 exemplar. I december 2015 blev det möjligt att teckna "digitalt medlemskap" i Ordfront, vilket innebar att tidskriften levereras endast digitalt till prenumeranten. 2018 var upplagan cirka 4 200 exemplar.

Referenser

Externa länkar 
 
 Ordfront Magasin på Ordfronts webbplats
 Ordfront Magasin på tidskrift.nu

Tidskrifter startade 1988
Svenska kulturtidskrifter
Mönster (regelbundenhet)

Ett mönster är en igenkännbar regelbundenhet. Det kan syfta på en fysisk förebild som kan reproduceras, men även för den regelbundenhet som ingår i den färdiga produkten.

Till exempel använder vävare och brodörer ofta ett mönster att gå efter för att producera den produkt man avser. Både vävning och broderi kan dessutom ske utan ett på förhand uppgjort och på något vis nertecknat mönster. Men allteftersom arbetet fortskrider framträder i den slutliga produkten ett färdigt mönster.

Att komponera ett mönster omfattas av upphovsrättsreglerna, vilket innebär att man inte för kommersiella ändamål får mångfaldiga andras mönster. Mönster kan också ges ett särskilt mönsterskydd med ensamrätt enligt mönsterskyddslagen (1970:45).
 
Enligt Gösta Bergmans etymologiska ordbok Ord med historia, kommer ordet ur det latinska verbet monstrare som betyder visa, dess utvidgade form demonstrare betyder peka ut och är välbekant i vårt ord demonstration. I svenskan kan ordet beläggas från 1550-talet.

Referenser 

Vävning
Broderi
Formgivning
Killer

Killer kan syfta på:

Killer (finländsk musikgrupp) – en finländsk rockgrupp bildad 1999
Killer (musikalbum) – musikalbum av Alice Cooper
Zodiac Killer – kanadensisk mördare
Abu Killer – en plastwobbler
The Killer (film, 1989) – film av John Woo
 The Killer (film, 2007) – kortfilm från 2007
 The Killer (film, 2023) – amerikansk kriminal- och actionfilm från 2023
Jerry Lee Lewis – brukar kallas "The Killer"

Se även
Killers
Killer (finländsk musikgrupp)

Killer var en finländsk rockgrupp bildad 1999 i Helsingfors och upplöst i början av 2005. Under sin karriär arbetade gruppen tätt med en lokal musikförening vid namn Dynasty, och fick ett par framgångsrika singlar i hemlandet, däribland "All I Want", "Fire" och "Naughty Boy".

Historia 
Killer bildades 1999 av sångaren och pianisten Siiri Nordin, gitarristen Tuomas "Tumppi" Norvio, basisten Timo Huhtala och trummisen Teijo Jämsä. Bandets manager och producent var The Rasmus-medlemmarna Lauri Ylönen och Pauli Rantasalmi medan Nordin skrev merparten av alla låttexter. Debutsingeln, "Hurricane", kom ut i februari 2001 och följdes upp i augusti med hiten "All I Want". Senare det året släpptes även debutalbumet Sickeningly Pretty & Unpleasantly Vain. Albumet uppnådde nionde placeringen på den finländska albumlistan.

Deras andra album, Sure You Know How to Drive This Thing, gavs ut under 2003 och innehöll singeln "Naughty Boy", som kom att bli en av de mest spelade låtarna på finsk radio sommaren 2003 och lyckades även nå förstaplatsen på musiklistan MTV UpNorth. Albumet toppade föregångaren med två placeringar på finländska albumlistan.

I februari 2005 meddelade Timo Huhtala på bandets webbplats att de behövde ett uppehåll på grund av olika anledningar. Huhtala avstod dock från att säga att bandet hade splittrats eftersom "om vi någon gång skulle bestämma oss för att göra musik tillsammans igen så skulle det bli en comeback och comebacks är för idioter". Därifrån gick medlemmarna skilda vägar. Nordin påbörjade en solokarriär medan Huhtala och Jämsä istället startade det nya bandet Killer Aspect.

Diskografi

Studioalbum 
 2001 - Sickeningly Pretty & Unpleasantly Vain 
 2003 - Sure You Know How to Drive This Thing

Singlar 
 2001 -  "All I Want"
 2001 -  "Hurricane"
 2002 -  "Fire"
 2003 -  "Naughty Boy"
 2003 -  "Watching - Waiting"

Referenser

Externa länkar 

 Killer på meteli.net 

Finländska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1999
Musikgrupper upplösta 2005
Musikgrupper från Helsingfors
Jacques Demy

Jacques Demy, född 5 juni 1931 i Pontchâteau, Loire-Atlantique, död 27 oktober 1990 i Paris, var en fransk filmregissör.

Biografi 
Jacques Demy tillhörde den yngre falangen och var en av de mest lättillgängliga filmskaparna inom den "nya vågen" och har gjort dekorativa, bittert romantiska filmer. Ointresserad som han var av Alain Resnais formella experiment eller Jean-Luc Godards politiska agitation, skapade han istället en fantasivärld mera lik den av François Truffaut, som bygger på musikaler, sagor och Hollywoods gyllene ålder.

Hans första långfilm var Lola (1961). Hans filmer Paraplyerna i Cherbourg (1964) och Flickorna i Rochefort (1967) anknöt till amerikansk musikalstil. Den förra belönades med bland annat Festivalens stora internationella pris (motsvarande Guldpalmen) vid filmfestivalen i Cannes samt Louis Delluc-priset.

Demy var gift med filmregissören Agnès Varda. Han dog i aids år 1990.

Filmografi (urval)
 (kortfilm)

Källor

 Bra Böckers lexikon, 1974

Externa länkar
 Acquarello (1998). Strictly Film School: Jacques Demy
 
 Article about Demy's film The Young Girls of Rochefort

Franska filmregissörer
Födda 1931
Avlidna 1990
Män
Herman Fleming (1619–1673)

Herman Claesson Fleming af Liebelitz, född 17 september 1619, död 28 september 1673, var en svensk friherre, riksråd, amiral, amiralitetsråd, överståthållare i Stockholm samt generalguvernör över Finland och Österbotten. Född i Villnäs, son till Clas Larsson Fleming (1592–1644). 

Herman Fleming deltog efter sjömilitära studier i utlandet i sjötåget 1644 som skeppskapten. Han blev 1645 amirallöjtnant, 1650 riksråd och amiralitetsråd, och var överståthållare i Stockholm 1650–52. År 1653 blev Fleming rikskammarråd och samma år president i kammarkollegium, och ägnade sig därefter helt åt finanserna. Redan 1650 hade han understött de ofrälses reduktionskrav. I förslaget om fjärdepartsräfsten ansågs Fleming ha stor del, och dess verkställighet uppdrogs åt ett reduktionskollegium med Fleming som ordförande. 

Energiskt drev Fleming på reduktionen trots opposition från andra adelsmän och ibland även inom själva kollegiet, men kungen insåg omöjligheten att mot adeln genomföra reduktionen under pågående krig, och 1657 avstannade arbetet. Strax före sin död utsåg dock Karl X Gustav Fleming till riksskattmästare. Mot all sed vägrade adeln att godkänna denna utnämning, och Fleming drog sig då helt tillbaka från det offentliga livet. Senare blev han 1664 generalguvernör över Finland, men sjuklig som han var, kunde han uträtta föga. Ett utförligt förslag till försväsendets förbättring framlade han dock, men detta, som i sina konsekvenser måste leda till en fortsättning av reduktionen, mottogs illa av regeringen, och 1669 indrogs hans generalguvernörsämbete.

Familj
Herman Fleming gifte sig 1645 med Christina Rosladin, dotter till översten Fritz Petersson Rosladin till Saris och Kusstad, med Christina Arvidsdotter Posse född i adelsätten Posse. I äktenskapet föddes två barn, Clas Hermansson Fleming (1649–1685) och Herman Fleming (1654–1718).

Se även 
Söderfinne lagsaga

Källor

Vidare läsning 
 
 

Svenska riksråd under 1600-talet
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska amiraler
Överståthållare
Personer i Finland under 1600-talet
Herman
Gunstlingar vid svenska hov
Födda 1619
Avlidna 1673
Män
Karl X Gustavs hov
Egyptisk munruvare

Egyptisk munruvare, även kallad liten munruvare (Pseudocrenilabrus multicolor multicolor), är en 8 cm lång afrikansk ciklid som lever i Egypten och möjligen Sudan. Underarten viktoriamunruvare, även kallad dvärgviktoriamunruvare (Pseudocrenilabrus multicolor victoriae), blir 7,7 cm lång och förekommer i Kenya, Kongo-Kinshasa, Rwanda, Tanzania och Uganda.

Biotoper 
Egyptisk munruvare återfinns främst i grunda våtmarker, bäckar och i lugnt vatten i tätt bevuxna floder. Den återfinns mer sällan i strandområden i mindre insjöar, och aldrig i någon av Afrikas större sjöar. Detta bland annat för att konkurrensen från de oftast betydligt större och mer rovgiriga cikliderna i släktet Haplochromis blir för stor i sådana miljöer.

Föda 
Arten är allätare ("omnivor"), och livnär sig huvudsakligen på maskar, små kräftdjur, insekter, småfisk, alger och olika vattenväxter.

Fortplantning 
Arten är en så kallad munruvare, som "ruvar" ägg och nykläckta yngel i munnen, för att på så sätt skydda dem mot rovdjur. Hos egyptisk munruvare är det endast honan som tar hand om avkomman på detta vis. Romkornens storlek är cirka 2,5 millimeter, och beroende på honans storlek, ålder och tillgången på föda varierar kullarnas storlek från 6 upp till så många som 100 yngel. Honan ruvar rommen i 14 dygn innan den kläcks. Ynglen är 6,5 till 7,5 millimeter långa när de släpps ut ur munnen första gången. Dagtid ruvar hon sedan även ynglen i munnen under korta perioder, i händelse av fara, samt hela nätterna. Detta pågår under en eller i sällsynta fall ett par veckors tid, till dess ynglen är stora nog att klara sig själva. Ynglen och ungfiskarna äter framför allt små vattenlevande insekter och kräftdjur, men honan äter vanligtvis mycket lite eller inte alls under den period hon ruvar ägg och yngel. Egyptisk munruvare var en av de allra första munruvande ciklider som odlades som akvariefisk.

Munruvare i litteraturen 
I romanen Illuminatus! av Robert Anton Wilson och Robert Shea spelar den egyptiska munruvaren en liten men viktig roll.

Referenser 

Ciklider
Akvariefiskar
Spinnrock

Denna artikel handlar om textilredskapet Spinnrock. För åkattraktionen på Liseberg, se Spinrock.

Spinnrock är ett redskap för spinning av tråd och garn från fiber, försedd med vingsspindel. 

Spinnrocken har sitt ursprung i hjulrocken (långrock), som är av orientaliskt ursprung. I Europa är hjulrocken känd från 1338. Spinnrocken, som till skillnad från hjulrocken är försedd med vingspindel, och senare även trampa, är mer effektiv än hjulrocken, och ger en hårdare snodd tråd. För ullgarn har den bland annat i England inte ansetts lämplig, och ännu på 1700-talet användes främst hjulrockar där. Richard Arkwrights spinnmaskin var baserad på hjulrocken.

Den tidigaste kända avbildningen av en spinnrock härrör från en tysk handskrift från omkring 1480. Denna spinnrock saknar trampa, den förefaller ha tillkommit senare. I Dalarna och Hälsingland har spinnrocken kallats "tyskrock", vilket antyder varifrån spinnrocken kommit till Sverige. Första uppgiften om spinnrockar i Sverige härrör från 1552, då tre tramprockar infördes till Stockholm från Lübeck. När ett vantmakeri anlades i Kalmar på 1560-talet upptas fyra spinnrockar i förteckningen över erforderlig materiel. I Olof Bromans Glysisvallur sägs spinnrocken vara en nyhet i Hälsingland, och det antas att det även i övriga Sverige var i början av 1700-talet den började få större spridning. En variant med vingspindeln placerad ovanför rockhjulet kallas högrock.

Etymologi 
Ordet spinnrock kan, enligt Gösta Bergmans etymologiska ordbok Ord med historia, härledas ur ordet för den föregående metodens redskap: spinnkäpp och slända. Käppen på vilken det bearbetade garnet (lin eller ull företrädesvis, men även nässla och hampa) anbringades, kallades på medeltiden rokker, rock eller raket, från fornnordiskans rokkr.

På grund av sitt underliga spinnande läte, som har liknats vid ljudet av en spinnrock, har fågeln nattskärra också kallats spinnrock. "Spinnande" som beskrivning av ljud i allmänhet är en jämförelse med ljudet av en spinnrock. Tex låter den som en katt.

Galleri

Referenser

Vidare läsning 
 Warburg, Lise (1974). Spinnbok.

Externa länkar 
 Om olika spinnrockar
 Spinning Wheel - Virtual Museum of Textile Arts

Spinning
Textilredskap
Spinning

Spinning kan syfta på:

 Spinning (textil) – framställning av tråd eller garn 
 Spinning (konstfiber) – framställning av konstfiberfilament
 Spinning (träning) – en form av konditionsträning
 Spinning Jenny – en spinnmaskin som uppfanns av James Hargreaves 1764
Lara Croft

Lara Croft är huvudfiguren i datorspelsserien Tomb Raider. Det finns även två filmer, Lara Croft: Tomb Raider (2001) och Lara Croft Tomb Raider: The Cradle of Life (2003), som till viss del bygger på handlingen i spelen. I filmerna spelar Angelina Jolie rollen som Lara Croft. I filmen Tomb Raider (2018) gestaltar Alicia Vikander huvudrollen som Lara Croft.

År 2007 producerade bolaget Gametap den animerade webb-serien Revisioned: Tomb Raider Animated Series bestående av en rad korta avsnitt. Laras röst gjordes där av Minnie Driver. Bolaget presenterade också en dokumentärfilm om den samlade historiken av spel, filmer etc på temat.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Fiktiva arkeologer
Fiktiva figurer från England
Figurer från Eidos Interactive
Fiktiva figurer introducerade 1996
Huvudpersoner i datorspel
Fiktiva kvinnor i datorspel
Cohen Barbaren

Ghengis Cohen, känd som Cohen Barbaren eller Djingis Cohen är en fiktiv rollfigur skapad av Terry Pratchett. Han arbetar med att stjäla guld tillsammans med sin hord, Silverhorden.

Personlighet

Cohen barbaren är en mycket gammal barbarhjälte. Han och hans Silverhord söker efter skatter, stjäl saker, och liknande, eftersom det är det enda de kan. De är också alla utmärkta på strid. Cohen tror att han är mellan 90 och 95 år gammal, men vet inte exakt. Han blir regent över Agateanska Imperiet i Spännande tider.

Personer i Silverhorden

Cohen Barbaren
Vasker Ville
Mack Uppskäraren
Herr Cervelat
Gamle Vincent
Fegulf
Hagar

Referenser

Litterära figurer av Terry Pratchett
Fantasy
SOAP

SOAP är en dataterm och avser ett protokoll för utbyte av information i decentraliserade och distribuerade miljöer. SOAP är XML-baserat. Det kan användas tillsammans med flera protokoll, men vanligast är att det används tillsammans med HTTP.

Tidigare var SOAP en akronym för Simple Object Access Protocol, men sedan version 1.2 är namnet inte längre en akronym.

Tillsammans med UDDI och WSDL är SOAP en av de tre grundstenarna för web services. SOAP är standardiserat av W3C och mycket brett använt på alla plattformar.

Referenser 

Standarder och konventioner
W3C-standarder
Web Services Description Language

Web Services Description Language (WSDL) är ett XML-format för att beskriva webbtjänster och dess funktioner samt hur dessa anropas.

Tillsammans med SOAP och UDDI är WSDL en av de tre grundstenarna för webbtjänster (Web Services).

Kritik 
Flera menar att WSDL är överspecificerat och oanvändbart i praktiken och bör därför undvikas i största möjliga utsträckning.

Referenser 

Standarder och konventioner
Europacupen i innebandy

Europacupen är en innebandyturnering där mästarlagen från Europas olika nationella mästerskap deltar. Dessutom har de regerande mästarna en friplats i turneringen.

Segrare herrar

Segrare damer

Europacupen i innebandy
Anita

Anita är en spansk diminutivform, alltså 'lilla Anna', av det ursprungligen hebreiska namnet Anna.

Det äldsta belägget för Anita i Sverige är från år 1866, men det var först under 1920- och 1930-talen som namnet började bli populärt. Allra populärast var Anita under 1940-talet då det låg på tio-i-topp-listan för nyfödda flickor. Namnet fortsatte att vara populärt under 1950-talet, men har under senare hälften av 1900-talet blivit omodernt.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 59 595 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Anita/Anitha, varav 26 978 bar det som tilltalsnamn. Det var därmed det 28:e vanligaste kvinnonamnet i landet.

Namnsdag i Sverige: 9 september, (1986–1992: 10 juli). Namnsdag i Finland: 22 oktober sedan 1973 finska kalendern och sedan 1929 finlandssvenska kalendern.

Personer med namnet Anita

 Anita Bay Bundegaard, dansk politiker och skribent
 Anita Berber, tysk dansare
 Anita Bitri-Prapaniku, albansk sångerska
 Anita Björk, svensk skådespelerska
 Anita Blom, svensk skådespelerska
 Anitha Bondestam, svensk politiker (L), f.d. statsråd 
 Anita Briem, isländsk skådespelerska
 Anita Bryant, amerikansk sångerska
 Anita Bråkenhielm, svensk politiker (m), f.d. landshövding
Anita Cornwell, amerikansk författare
 Anita Doth, nederländsk sångerska
 Anita Ekberg, svensk skådespelerska
 Anita Ekström, svensk skådespelerska
 Anita Gradin, svensk politiker (s)
 Anita Goldman, svensk författare
 Anita Hegerland, norsk sångerska och skådespelare
 Anita Hill, amerikansk advokat
 Anita Jacobson-Widding, svensk professor
 Anita Lindblom, svensk sångerska och skådespelerska
 Anita Lindman Lamm, svensk TV-hallåa och barn-TV-programledare (Anita och Televinken)
 Anita Lizana, chilensk tennisspelare
 Anita Lonsbrough, brittisk tävlingssimmare
 Anita Loos, amerikansk författare
 Anita Eklund Lykull, svensk författare
 Anita Mahadervan, brittisk sångerska och skådespelerska
 Anita Moen, norsk längdskidåkare
 Anita Molander, svensk skådespelerska
 Anita O'Day, amerikansk sångerska
 Anita Page, amerikansk skådespelerska
 Anita Pallenberg, italiensk fotomodell och skådespelerska
 Anita Pointer, amerikansk sångerska
 Anita Protti, schweizisk friidrottare
 Anita Roddick, brittisk entreprenör och grundare av butikskedjan The Body Shop
 Anita Shreve, amerikansk författare
 Anita Skorgan, norsk musiker
 Anita Soldh, svensk operasångerska
 Anita Stewart, amerikansk skådespelerska
 Anita Strandell, svensk sångerska
 Anita Thallaug, norsk skådespelerska och sångerska
 Anita Wachter, österrikisk alpin skidåkare
 Anita Wall, svensk skådespelerska
 Anita Ward, amerikansk sångerska
 Anita Włodarczyk, polsk friidrottare

Källor

Kvinnonamn
Spanska förnamn
Peter Sellers

Peter Sellers, ursprungligen Richard Henry Sellers, född 8 september 1925 i Southsea utanför Portsmouth i Hampshire, död 24 juli 1980 i London, var en brittisk skådespelare, komiker och sångare. Sellers slog igenom i början av 1950-talet i humorprogrammet The Goon Show på BBC Radio och blev världskänd genom en rad komedifilmer, bland annat i rollen som poliskommissarie Clouseau i fem Rosa pantern-filmer (1963–1978). Bland Sellers övriga filmer märks Ladykillers (1955), Musen som röt (1959), Dina pengar är mina pengar (1959), Lolita (1962), Dr. Strangelove (1964), Hej, pussycat (1965), Casino Royale (1967), Oh, vilket party! (1968), Släpp deckarna loss, det är mord (1976) och Välkommen Mr. Chance! (1979).

Biografi 
Sellers föddes i en judisk familj. Han tjänstgjorde två år i Royal Air Force under andra världskriget, där han mötte Spike Milligan, Harry Secombe och Michael Bentine som skulle bli hans framtida kollegor.

Sellers komiska geni uppenbarades offentligt först i den legendariska engelska radioserien The Goon Show. The Goon Show var åren 1951–1960 föregångaren till Monty Python med sin helt vansinniga blandning av crazyhumor, gags och surrealism.

Sellers fick sitt genombrott på film med Ladykillers (1955) och 1959 års Musen som röt. Hans karriär förde honom efter hand till Hollywood. Han oscarnominerades för Dr. Strangelove eller: Hur jag slutade ängslas och lärde mig älska bomben (1964) och Välkommen Mr. Chance! (1979). Annars är hans mest kända roll den som kommissarie Clouseau i Rosa pantern-filmerna, regisserade av Blake Edwards.

Privatliv 

Sellers gifte sig fyra gånger och fick tre barn. Åren 1951-1961 var han gift med Anne Howe och fick två barn med henne, 1964-1968 var han gift med skådespelaren Britt Ekland, som han har dottern Victoria Sellers med, och 1977-1980 var han gift med Lynne Frederick fram till sin död.

Sellers avled till följd av en hjärtattack 1980.

Filmografi i urval

Diskografi 
The Best Of Sellers (1958)
Songs For Swingin' Sellers (1959)
Peter And Sophia (1960) (tillsammans med Sophia Loren)
Sellers Market (1979)

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 
 
 

Födda 1925
Avlidna 1980
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Män
Personer från Hampshire
Legolas

Legolas är en litterär figur som förekommer i J.R.R. Tolkiens trilogi om Härskarringen (Lord of the Rings). Han är en alv från Mörkmården, och var en av medlemmarna i Ringens brödraskap. Legolas är son till kung Thranduil och är därmed prins av Mörkmården. Han blev mycket god vän med dvärgen Gimli, son till Glóin, och människan Aragorn, son till Arathorn, Isildurs arvinge. 

Legolas använder pilbåge och två dolkar som vapen. Innan slaget vid Helms klyfta får han ett Rohan-svärd, och får senare även en häst, Arod, av Éomer. Han får en ny pilbåge av Galadriel i Lothlorien, med namnet Galadrhim båge. Legolas grundar efter kriget ett kungarike i Ithilien.

I Peter Jacksons filmatiseringar av Härskarringen spelas han av Orlando Bloom, liksom i samme regissörs filmserie Hobbiten, även om han ej förekommer i boken Bilbo – En hobbits äventyr, som filmerna bygger på. I Radioteaterns uppsättning av Sagan om ringen spelas han av Stefan Ekman. 

Legolas har blont hår samt oftast gröna kläder som han kan kamouflera sig med i skogen.

Trots att filmerna eller böckerna inte nämnt Legolas ålder specifikt nämner han om hur han kommer ihåg när kungariket Rohan grundades vilket ger en ledtråd att han är minst 600 år gammal när trilogin utspelar sig.

Eftersom alver inte kan åldras fysiskt, så har Legolas utseendet av en ung man, trots att han är cirka 600 år gammal.

Referenser 

Alver i Tolkiens värld