kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hangöby

Hangöby (-bý:) (finska: Hangonkylä) är en gammal stadsdel i Hangö stad i Finland. Den ligger på stadsområdets norra del och husbilden präglas av småhus. Där finns inom den grundläggande utbildningen en finskspråkig skola, Hangonkylän koulu (åk 1–4) och en svenskspråkig skola, Hangöby skola (åk 1–3). Därtill finns där bland annat en livsmedelsaffär och ett fiskförädlingsföretag. Stadsdelen är känd för sin småbåtshamn (Hangöby hamn) som huvudsakligen används av lokalbefolkningen.

Hangöby hamn 
I Hangöby hamn finns 650 båtplatser, varav 20 är gästbåtsplatser. Där finns även en fiskehamn. Faciliteter som finns i hamnen: obemannad sjöbensinstation, sugtömningsstation, el, färskvatten, café (fungerar som hamnkontor, minilivsaffär och fiskaffär), restaurang, wi-fi, cykeluthyrning, trailerramp, dusch och toalett.

Källor 
Webbkällor
   
Noter 
 

Hangö
Småbåtshamnar i Skärgårdshavet
Actionscript

Actionscript, formellt ActionScript, är ett skriptspråk som används i programmet Adobe Flash och Adobe Flex. Språket är uppe i version 3.0. Actionscript är baserat på Ecmascript.

Actionscript används främst för att göra internetbaserade spel, chattar och liknande. Då man skriver koden i Flash har man en lista över alla kommandon och andra hjälpmedel vid sin sida. Actionscript gör det möjligt att skapa kopplingar till PHP och XML. Multiplayerspel och chattar kan skapas i Flash med hjälp av Actionscript.

Kodexempel 
button.addEventListener(MouseEvent.CLICK, click);
function click(e:MouseEvent){
gotoAndPlay(8);
}
En så kallad "Button Symbol" kan ha ovanstående kod, detta skulle innebära att om man klickade på den symbolen så förs man till frame 8 och sedan spelas tidslinjen upp därifrån. Detta kodexempel gäller ActionScript 3.0

Externa länkar 
 Adobe Flash Player Download
 Adobe Flex 3

Skriptspråk
Prototyp-baserade programspråk
Grossglockner

Grossglockner (tyska: Großglockner), Veliki Klek på kärntnerslovenska) är det högsta berget i Österrike. Grossglockner har en höjd på 3 798 meter över havet. Berget bestegs första gången 1800 av en expedition ledd av Franz-Xaver Salm-Raifferscheid.

Glaciären Pasterze utgår från toppen och är med en längd på runt 9 km östalpernas längsta glaciär. Namnet ”pasterze” lär ha gammelslovenskt ursprung och betecknar ett område som är lämpligt för vallning. Översilningsmarkerna under glaciärfronten har gott bete. 

Ursprunget till namnet Glockner har ofta förklarats av dess klocklika form, vilket Belszar Hacquet gjorde redan 1784. En annan hypotes är att det är en avledning från ordet ”Glocken” som på 1400-talet användes för ”sluten veckning”, vilket bergets form kan sägas spegla. En härledning från dialektalordet ”klocken” (dåna) som skulle kunna syfta på oljuden från rasande is- och stenmassor på bergets sluttning har också diskuterats. Med anledning av alpslavernas (se Karantanien) långa historia i området är det också möjligt att namnet kommer av det gammelslovenska ”klek” för en "krökt topp", vilket i sig kanske är ursprunget till det ord för ”sluten veckning” som på 1400-talet användes i tyskan.

Källor 

Berg i Kärnten
Bergspassager i Giro d'Italia
Mark Clyde

Mark Clyde, född den 27 december 1982 i Limavady på Nordirland, var en nordirländsk fotbollsspelare. Den 8 februari 2007 meddelade han att han slutar med fotboll på grund av alla skador.

Mark Clyde kom till Wolverhampton Wanderers som lärling 1999. Säsongen 2000/2001 blev han ordinarie i reservlaget. I september 2002 lånades han ut en månad till Kidderminster där han spelade fyra matcher i första uppställningen. Han har sedan fått spela till och från då ordinarie spelare varit skadade. 

Mark har spelat i Nordirlands U18-, U19-, U21- och A-landslag.

Externa länkar 
Mark Clyde på Soccerbase.com

Nordirländska fotbollsspelare
Nordirländska fotbollstränare
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i Kidderminster Harriers FC
Spelare i Worcester City FC
Män
Födda 1982
Levande personer
Rullator

En rullator, även rollator, är ett hjälpmedel för personer som har svårt att stå och gå på egen hand. Rullatorer brukar ha tre eller fyra hjul, en sits så att personen även kan sitta och vila sig på rullatorn samt en korg för mindre bagage.

Historik
Rullatorn uppfanns av Aina Wifalk 1978. Den första rullatorn med fyra hjul, två fasta samt två vridbara framhjul, togs fram av Etac AB i början på 1980-talet.

Föregångaren till rullatorn kom till Sverige från England under tidigt 70-tal. I England användes ett förkromat gåstöd (walker) med två framhjul och doppskor av gummi på de bakre rörens ändar. Gåstativen importerades av stockholmsföretaget Akema, som försåg gåstativen med bakre hjul och cykelhandbromshandtag. Gåstativet fick namnet Rollator; i Sverige används namnet rullator bland annat i tidningsartiklar samt i Svenska akademiens ordlista (SAOL) och Svensk ordbok (SO). Stavningen som ibland används rullator relaterar i svenskan till verbet rulla, men namnet rollator används av majoriteten av tillverkarna.

Utifrån det modifierade gåstativet utvecklades under senare delen av 70-talet de svenska modellerna av rullatorer. Ahlbergs AB i Fjärdhundra, Leber Rehab AB i Alvesta samt Etac AB, (Enco Miljö AB) i Anderstorp utvecklade olika varianter av rullatorer. Företagen konkurrerade med nya modeller som med tiden anpassades för att tillgodose olika brukares behov. Några modeller kom från Leber Rehab AB med deras Carl-Oscar och Etac AB som lanserade Nova av industridesignerna Morgan Ferm och Karl-Axel Andersson tillsammans med teamet på Etac AB. Nova, med sina vridbara framhjul, är en föregångare för den sortens rullatorer. 

Under 1990-talet utvecklade Dolomite AB i Anderstorp rullatorn Opal. Industridesigner Anders Ahlberts och Sven-Inge Kjell stod för utveckling och design. Rullatorn Opal blev marknadsledande med sin unika design som kännetecknades av de framåtvända körhandtagen med ovalformade bromshandtag och uppfällbar sits.

Under en 30-årsperiod har det tillverkats rullatorer med tillbehör i Anderstorp för cirka 2,5 miljarder kronor. I Sverige förskrivs det cirka 60 000 rullatorer per år, och 2021 hade cirka  svenskar en rullator. Svensk hjälpmedelsindustri har uppmärksammats i världen och inbringat betydande exportintäkter genom åren. Livslängden för en rullator är 10 till 15 år.

Ordet "rullator" kan enligt SO beläggas i svenska språket sedan 1985. Dock förekom ordet tidigare, exempelvis i en annons i Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning den 21 december 1972.

Se även 
 Gåstol

Referenser

Vidare läsning

Handikapphjälpmedel
Gång
Medicinsk teknik
Bälg

Se även bälg (fotografi)

En bälg eller blåsbälg utgörs vanligen av en trekantig säck med vidhäftade skalmar och en pip i ena änden genom vilken luft blåses ut under tryck. Trycket uppstår då skalmarna trycks ihop. På motsatta änden av pipen finns ett luftintag som automatiskt stängs när skalmarna trycks ihop så att luften bara kan passera pipen. Vanligaste användningen är för att "blåsa liv i en brasa" och i äldre varianter av smedjor där ässjan syresätts med en bälg för att uppnå nödvändig temperatur i den trä- eller stenkolseldade härden för bearbetning av järn.

Somliga musikinstrument, exempelvis orglar, dragspel, vissa typer av säckpipor får lufttillförsel av en bälg. För orglar används även Parallellbälg'' även parallellfaltbälg, vilken uppfanns 1762 av den skotske klockmakaren Alexander Cummings.  Blåsbälgar utgjorde de första manuella dammsugarna i slutet av 1800-talet.

Referenser

Redskap

Orgel
Svartbrun mjölbagge

Svartbrun mjölbagge (Tribolium destructor) är en 5 mm lång mörkbrun och avlång skalbagge som äter mjöl- och grynprodukter. Den importerades av misstag till Sverige under 1940-talet med spannmålsprodukter från varmare länder. Det är inte helt ovanligt att de kommer så långt som till hem och kan vandra i rör mellan lägenheter. Har en mjölbagge kommit in i ett kök kan den lägga hundratals ägg som kläcks till små gula larver för att sedan bli skalbaggar.  

För att ta död på mjölbaggarna kan den angripna maten frysas i några timmar.

Svartbaggar
Rynninge, Örebro

Rynninge är en stadsdel i nordöstra delen av Örebro. Före 1937 tillhörde området Längbro landskommun. Området ligger invid Lillån och gränsar till Rynningevikens naturreservat. Nära beläget är också det nedlagda regementet Livregementets grenadjärer (I 3), som idag har omvandlats till bostadsområdet Grenadjärstaden. Bostadsområdet Rynningeåsen ligger också nära.

Historik
Rynninge nämns för första gången i slutet av 1100-talet i jarlen Birger Brosas testamente. Rynninge nämns även i ett testamente från 1322 då gården Alna och Rynninge (där benämnd Runinge) testamenterades till Riseberga kloster. Vid reformationen indrogs Rynninge by till Kronan. Då fanns tre gårdar, varav två var anslagna till Örebro hospital. Den tredje var kyrkoherdens i Örebro lönejord. På Gabriel Torings karta från 1688 kallas byn Rönninge. I början av 1900-talet överfördes de tidigare till hospitalet knutna gårdarna åter till Kronan och tilldelades det nybildade Livregementet till fot med övningsplats i Sannahed. Det tredje hemmanet, Södra Rynninge (Rynninge nr 3), såldes på auktion för att bebyggas med bostäder .

Rynninge egna hem
Tillkomsten av egnahemsföreningen berodde till stor del på att SJ:s centrala verkstäder (CV) förlades till Örebro år 1898. Maskindirektören på CV uppmanade arbetarna att köpa in jord till en egnahemsförening. Föreningen grundades år 1903, och det aktuella området inköptes av föreningen år 1908. Jordområdet delades i 233 tomter. Redan på hösten 1908 flyttade de första boende in i sina nya hus .

Rynninge Folkets Park
Rynninge Folkets Park är tillsammans med Ställdalens den äldsta i länet med startår 1902. År 1934 flyttade folkparken till Brunnsparken i Adolfsberg .

Se även
 Rynningeviken
 Rynninge, Stora Mellösa

Referenser

Stadsdelar i Örebro
Folkparker i Sverige
Jody Craddock

Jody Darryl Craddock, född 25 juli 1975 i Redditch, är en engelsk före detta fotbollsspelare som spelade som mittback.

Karriär

Början 
Craddock föddes i Redditch, och började sin karriär i icke-ligaklubben Christchurch innan han gick till Cambridge United i augusti 1993. Där gjorde han sin debut mot Stockport County den 11 december 1993 i en match som slutade 0-0.

Sunderland 
Han spelade fyra säsonger i Cambridge innan Sunderland köpte honom för £350 000 i augusti 1997. Den andra säsongen i Sunderland var han med och hjälpte klubben att nå första platsen i Football League First Division och uppflyttning till Premier League, större delen av sin tredje säsong i klubben var han utlånad till Sheffield United.

Wolverhampton Wanderers 
När Sunderland degraderades efter fyra säsonger i Premier League i 2003, såldes Craddock till nyuppflyttade Wolves för £1 750 000 för att ersätta skadade Joleon Lescott som mittback. Han har spelat för wolves sedan dess och när säsongen 2006-07 startade utnämnde den nyutnämnde managern Mick McCarthy honom till lagkapten. I augusti 2007 lånades han ut till Stoke City men det blev en kort vistelse hos The Potters då wolves tog tillbaka honom med kort varsel genom att använda en 24 timmars klausul. Säsongen 2008-09 förstördes till stor del för honom genom en fotskada som gjorde att han inte kunde spela på flera månader. Efter flera månader av rehabilitering var det nära att han lånades ut igen men skador och spelare utlånade till andra klubbar gjorde att han stannade i klubben. När sedan Richard Stearmans form gick nedåt fick Craddock chansen och han spelade sedan resten av wolves matcher säsongen ut när klubben vann Championship och gick upp i Premier League ännu en gång. Hans matcher den här säsongen gör att han nu har spelat över 200 matcher för wolves. 

Han skrev på ett ettårskontrakt med Wolves sommaren 2009.

Meriter 
 Football League First Division/Championship: 1999, 2009

Källor

Referenser

Externa länkar 
  

Födda 1975
Engelska fotbollsspelare
Spelare i Cambridge United FC
Spelare i Sunderland AFC
Spelare i Sheffield United FC
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i Stoke City FC
Män
Levande personer
Personer från Worcestershire
Anderssonskans Kalle (film, 1972)

Anderssonskans Kalle är en svensk komedifilm från 1972 i regi av Arne Stivell.

Handling 
Anderssonskans Kalle är en pojke som bor på Söder i Stockholm och han älskar att busa. Hans ofta drabbade offer är polisen Jonsson och grannarna Pilgrenskan och Bobergskan.

Om filmen 
Som förlaga har man en mycket fri i tolkning av Emil Norlanders ungdomsroman Anderssonskans Kalle som gavs ut 1901.

Filmen premiärvisades 1 december 1972. Den spelades in på Söder Mälarstrand, Yttersta Tvärgränd, Riddarfjärden, Nybrokajen, Gamla stan och Nytorget i Stockholm.

Roller (i urval)
Källa: 

Tord Tjädersten - Kalle Andersson 
Sickan Carlsson - Anderssonskan, Kalles mamma
Sten-Åke Cederhök - poliskonstapel Jonsson 
Britta Holmberg - Pilgrenskan 
Chris Wahlström - Bobergskan 
Gunnel Wadner - Lövdahlskan 
Meta Velander - föreståndarinnan på kolonin 
Laila Westersund - Lilly, husan på kolonin 
Agneta Lindén - Majken, Kalles syster 
Gösta Krantz - direktör Steinhardt 
Peter Ridder - Gustaf Persson, Majkens fästman 
Gus Dahlström - överkonstapel Möller i Gamla stan 
Börje Nyberg - Johansson, skogvaktare 
John Harryson - direktör för Cirkus Oldenburg 
Per-Axel Arosenius - kapten på skärgårdsbåten Ejdern
Jan Olof Danielsson - Stubben
Rolf Demander - Grönsakshandlar-biträde
Stig Johanson - Grönsakshandlare
Lars Lennartsson - Berner
Christer Lindgren - Berra
Bo Persson - Polis
Stellan Skantz - Lärare
Göran Wedsberg - Nörd
Erik Zetterström
Gunnar Westerholm - utlöpare

Filmmusik i urval
Källa: 

Den blomstertid nu kommer, text 1694 Israel Kolmodin, text 1819 Johan Olof Wallin, text 1979 Britt G. Hallqvist  
Käcka pojkar (marsch), kompositör Josef Blomquist, framförs instrumentalt av en blåsorkester, dirigerad av Charles Redland. 
Lykken er slet ikke det som du tror (Inga stora bevingade ord), kompositör Svend Madsen, svensk text Yngve Ågren, instrumental. 
Tangokavaljeren (Jag viskar dig ömt om vackra drömmar som jag drömt), kompositör Jules Sylvain, text Åke Söderblom, sång Britta Holmberg 
Det är den stora, stora, stora, stora kärleken, kompositör Jules Sylvain, text Gösta Stevens, instrumental.
Zeppelin-valsen, kompositör Jules Sylvain och Fred Winter, text Valdemar Dalquist, instrumental.
 I sommarens soliga dagar, text Gustaf Emanuel Johansson, sång Meta Velander 
Skänk en slant till en gammal speleman, kompositör och text Lasse Dahlqvist, instrumental. 
Anderssonskans Kalle, kompositör Arne Stivell och Charles Redland, text Arne Stivell, sång Tord Tjädersten

VHS och DVD 
1988 gavs filmen ut på VHS, i december 2018 gavs filmen ut på DVD av Studio S.

Källor

Anderssonskans Kalle
Emil Norlander-filmatiseringar
Svenska dramafilmer
Svenska filmer 1972
Svenskspråkiga filmer
Stockholm på film
Svenska filmer baserade på romaner
Svenska 1970-talsfilmer
Filmer om barn
Kommunalförbund

Ett kommunalförbund (finlandssvenska: samkommun, samt i Åland kommunalförbund) är en offentligrättslig form för samverkan för kommuner och landsting, som i Sverige är reglerad i kommunallagen (3 kap 8 §, 9 kap 1-18 §§). Genom att ingå i ett kommunalförbund överlämnar kommunen eller landstinget hantering av specificerade kommunala angelägenheter till ett visst kommunalförbund. 

Ett kommunalförbund anses vara bildat när förbundets medlemmar har antagit förbundsordningen, eller efter detta har skett vid en senare tidpunkt som kan anges i en sådan förbundsordning.

Det finns i Sverige ett nittiotal kommunalförbund, vilka är verksamma inom områden som räddningstjänst, utbildning och ambulansflyg.

Kommunalförbund förekommer under samma benämning också i det självstyrande landskapet Åland. I övriga Finland kallas institutet samkommun.

Historik 
Kommunalförbund kom till genom lagen den 13 juni 1919 om kommunalförbund som städer, landskommuner, köpingar, municipalsamhällen samt skoldistrikt och fattigvårdssamhällen skulle kunna ansluta sig till för att samarbeta inom frågor så som polisväsende, brandförsvar och fattigvård. Antalet kommunalförbund minskades drastiskt genom kommunreformen 1952: år 1945 utgjorde antalet kommunalförbund 650 stycken medan de den 1 januari 1952 utgjorde endast 145 stycken. Vid det senare datumet avsåg 94 av kommunalförbunden polisväsen, 18 fattigvård, 7 brandväsen och 24 stycken andra förvaltningsgrenar.

Se även 
 Amt, en form av kommunalförbund som finns i vissa delstater i Tyskland
 Samkommun, begrepp för kommunalförbund i Finland

Källor 
 Kommunalförbund och Gemensam nämnd maj 2011 , läst 2012-02-15
 Rosén, Wiksell (2007) "Kommunalförbund och gemensamma nämnder", SKL

Noter 

 
Kommunal förvaltning
Wang Mangs interregnum

Wang Mangs interregnum eller Xindynastin (新朝) är en i de traditionella kinesiska dynastilängderna sällan erkänd kinesisk enmansdynasti som härskade åren 9-23, alltså mellan Västra och Östra Handynastin.

Wang Mang (王莽 pinyin: Wáng Mǎng) (45 f.Kr.-23 e.Kr.) var hög tjänsteman under Västra Han, och dessutom huvudman för släkten Wang, den släkt varifrån kejsare och prinsar från den styrande släkten Liu med förkärlek hämtade sina gemåler. Efter att först ha fungerat som de facto regent tog han år 9 makten och utropade sin egen dynasti, samt drog igång omfattande reformer som idag kan tyckas ha socialistiska drag men som framförallt var ett sätt att flytta makt från adeln till kejsaren.

Starkt motarbetad av adeln och större jordägare slutade Wang Mangs interregnum i kaos och uppror. Wang själv dog när ett folkligt uppror intog huvudstaden Chang'an, och makten återgick till släkten Liu som återupprättade Handynastin.

Se även
Kinas historia

WP:Projekt Kina
Kina under 000-talet
Biskop av Tranquebar

Biskop av Tranquebar, titel på biskopen i den evangelisk-lutherska tamilkyrkan, Tamil Evangelical Lutheran Church  (Thamil Suvesesha Lutheran Thiruchabai) (TELC) i provinsen  Tamil Nadu i södra Indien, bildad 1919 genom mission från Svenska kyrkan och den lutherska Leipzigmissionen i Tyskland. 

Biskopsämbetet infördes 1921 genom att biskop Hjalmar Danell från Skara stift i Sverige på ärkebiskop Nathan Söderbloms uppdrag reste till Indien och biskopsvigde missionären Ernst Heuman, som valts till TELC:s förste biskop. Kyrkan har idag ca 103 000 medlemmar. Biskopssäte, kyrkokansli ("Tranquebar House") och domkyrka (Jerusalem Church) finns i Tiruchirapalli. 

Biskopstiteln erinrar om att luthersk mission i Tamil Nadu började redan 1706 i den närbelägna hamnstaden Tranquebar. Fyra svenskar har innehaft denna tjänst.

Biskopar av Tranquebar
 1921–1926 Ernst Heuman 
 1927–1934 David Bexell
 1934–1956 Johannes Sandegren
 1956–1967 Rajah Bushanam Manikam
 1967–1972 Carl Gustav Diehl 
 1972–1975 A.J. Satyanadhan
 1975–1978 L. Easter Ray
 1978–1993 Jayseelan Jacob
 1993–1999 Johnson Gnanabaranam
 1999–2009 Thaveethu Aruldoss
 2009–2014 H.A. Martin
 2014–2019 Edwin Jayakumar
 2019– Daniel Jayaraj

Vidare läsning
 C G Diehl, Arvet från Tranquebar. Kyrka och miljö i södra Indien, 1974
T Furberg, Ett ekumeniskt tecken. Svenska kyrkans biskopsämbete i mission och ekumenik under första hälften av 1900-talet. (Studia Missionalia Svecana XCVII.) 2004, sidorna 73-102.
 L Österlin, "Det svenska biskopsämbetets införande i den lutherska tamulkyrkan i Sydindien". i: Kyrka folk stat. Till Sven Kjöllerström, 1967, sidorna 159-183.

Externa länkar

Tranquebar
Barnkoloni

Barnkoloni, skollovskoloni eller kollo, var förr en vanlig verksamhet för att barn till föräldrar i storstäderna, som genom knappa ekonomiska förhållanden eller sociala familjeproblem, inte hade möjlighet att komma ut i naturen till sol och bad under skolornas sommarlov.

Historik 
Som en reaktion på den utbredda sociala misär som rådde, främst i storstäderna, växte det fram en barnkolonirörelse i Europa under 1800-talet. Rörelsen bottnade i idéer om det hälsosamma med frisk luft, friluftsliv och näringsrik mat. Kalla bad ansågs bra för både hälsan varför många barnkolonier placerades vid kusten. Initiativtagare var privatpersoner, företag, olika typer av föreningar, stat och kommun.

Kolonin var en typ av organiserad lägerverksamhet med ordnade boendeförhållanden i sovsalar, ett antal lägerledare och mathållning av kökspersonal med ett reglerat dagsschema för olika aktiviteter som träning och tävling i olika idrottsgrenar, utflykter, simundervisning och tid för lek och egna aktiviteter. Barnkolonier som till största delen var betalda av kommuner bar ofta namn efter kommunen.

Barnkolonierna blev vanligare i Sverige från början av 1900-talet och var en relativt stor social verksamhet under sommaren i många kommuner ända fram mot mitten av 1970-talet. Visan "Brev från kolonien" med Cornelis Vreeswijk från 1965, som är en humoristisk vinklad berättelse om vistelsen på "kollo", kom att befästa många negativa fördomar om koloniverksamheten under 1960-talet.

Barnkolonin utvecklades så småningom som ett populärt alternativ även för familjer utan sociala eller ekonomiska problem genom att vistelsen på kolonierna var betydligt bättre än att låta barnen gå sysslolösa inne i storstaden under sommarlovet när föräldrarna inte kunde ta ut semester. Koloniernas aktiviteter utvecklades också med tiden till speciella temaläger för exempelvis hästridning, fotbollsträning och undervisning i jollesegling, vilket också i hög grad ökade intresset bland barn för att bo på "kollo" några veckor under sommaren där man fick många nya kamrater och möjligheter till att pröva på olika aktiviteter under ordnade former som inte fanns tid eller möjlighet till vid sidan av den ordinarie skolan. 

Numera kallas vanliga sommarläger för "kollo", delvis därför att verksamheten är sig lik, även om kollo är öppet för alla barn (oftast är åldern mellan 9 och 16) i den egna kommunen om möjligt, men där huvuddelen av kostnaden för vistelsen betalas av föräldrarna. Stämpeln att kollo var till för barn i familjer med ekonomiska eller sociala problem levde länge kvar, fördomar som idag helt saknar grund.

Se även 
 Barnens ö
 Synsholmens kollo
 Säljö
 Årsta havsbad
 Ellen (skepp)
 Sommarbarn

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar
Barnkolonier på Västkusten
Synsholmens kollo

Friluftsliv
Barnomsorg
Skollov
Kommunförbund

Ett kommunförbund är i Sverige en intresseorganisation för kommuner, till exempel Sveriges Kommuner och Regioner (SKR) eller de lokala kommunförbund som finns i en del av  län.

SKR organiserar Sveriges samtliga kommuner och regioner.

Regionala kommunförbund eller regionförbund 
Kommunerna är på regional nivå organiserade i självständiga regionala förbund. Den juridiska formen är ideell förening eller kommunalförbund.

I många fall har kommunförbundens uppgifter övertagits av regionerna i samband med övergången från landsting till region.

Storsthlm, AB
 Regionförbundet Uppsala län (upphörde 2016), C
 Regionförbundet Sörmland (upphörde 2018), D
 Regionförbundet Östsam (upphörde 2015), E
 Regionförbundet Jönköpings län (upphörde 2014), F
 Regionförbundet södra Småland (upphörde 2014), G
 Regionförbundet i Kalmar län (upphörde 2018), H
 Kommunalförbundet Region Blekinge (upphörde 2018), K
Skånes Kommuner (tidigare Kommunförbundet Skåne (KFSK)), M
 Kommunalförbundet Region Halland (upphörde 2010), N
 VästKom, Västsvenska Kommunalförbundens samorganisation, O
 Göteborgsregionens kommunalförbund
 Sjuhärads kommunalförbund
 Fyrbodals kommunalförbund
 Skaraborgs Kommunalförbund
 Kommunalförbundet Region Värmland (upphörde 2018), S
 Regionförbundet Örebro (upphörde 2014), T
 VK Västmanlands Kommuner, U
 Dalarnas kommunförbund, W
 Kommunförbundet Region Gävleborg (upphörde 2014), X
 Kommunförbundet Västernorrland, Y
 Kommunförbundet Jämtlands län, Z
 Region Västerbotten, AC
 Kommunförbundet Norrbotten, BD

Källor 

Kommuner