kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Abdiqasim Salad Hassan

Abdiqasim Salad Hassan (somaliska: Cabdiqaasim Salaad Xasan), född 1941, var president för den internationellt erkända regeringen i Somalia från 27 augusti 2000 till 14 oktober 2004.
Han valdes till president i samband med bildandet av den provisoriska administrationen (TNA och TNG) i Djibouti. Han är utbildad i Mogadishu och Egypten som överläkare. Han är från Mogadishus Hawiyeklan. Han innehade flera ministerposter innan han blev president och var finans - och inrikesminister under regimen Siyaad Barre.

Han ersattes som president år 2004 av Abdullahi Yusuf Ahmed.

Somaliska politiker under 2000-talet
Alumner från Moskvauniversitetet
Födda 1941
Män
Levande personer
Kvisljungeby

Kvisljungeby är en bebyggelse på Hisingen i Göteborgs kommun i Västra Götalands län. Orten avgränsades före 2015 till en separat tätort för att därefter räknas som en del av tätorten Torslanda.

Befolkningsutveckling

Se även
Björlanda socken

Noter 

Tidigare tätorter i Sverige
Orter i Göteborgs kommun
Hisingen
Björlanda

för tätorten med detta namn se Björlanda (tätort)

Björlanda är en stadsdel, och ett primärområde i stadsområde Hisingen i Göteborgs kommun, belägen på Hisingen i Göteborg. Stadsdelen har en areal på 3 575 hektar.

Området som ungefär motsvaras av Björlanda socken ligger på västra delen av Hisingen vid Nordre älvs fjord. Bebyggelsen präglades förr av lantbruk och fritidshusområden, men sedan mitten av 1980-talet har en omfattande villabebyggelse vuxit fram. Den är spridd på ett flertal orter: Hovgården Bergegården, Kippholmen, Låssby, Nolvik, Nolviks kile, Prästegården, Trulsegården och Västra Låssby. 

Björlanda kommun gick upp i Torslanda kommun 1 januari 1952, som i sin tur införlivades med Göteborgs stad 1 januari 1967.

Småbåtshamnen Björlanda kile har cirka 2 600 båtplatser. 

Fotbollsklubben IK Zenith hör hemma i Björlanda.

Ortnamnet
Namnet Björlanda är känt sedan 1381, då det skrevs Biorland, Byorland i slutet av 1300-talet, Biærlandsogen 1499, Bureland i mitten av 1600-talet och slutligen Björlanda under 1800-talet. Betydelsen anses vara av ordet bjur med betydelsen kilformigt markstycke, av den å som rinner genom kyrkbyn och bildar flera kilformiga uddar. Även betydelsen bjur som i bäver förekommer.

Hisingens äldsta boplats 
En boplats från äldre hensbackakultur, daterad cirka 8 500 år före Kristus, är belägen i Björlanda socken, 1,6 kilometer syd- sydväst om Björlanda kyrka, cirka 500 meter väster om Kongahällavägen. Undersökningsområdet ligger cirka 36 meter över havet i en liten sadeldal mellan två bergshöjder. Berget norr om sadeldalen är betydligt högre än berget söder om. När boplatsen låg nere vid stranden, utgjorde det södra berget ett utmärkt skydd mot det öppna havet åt söder. Boplatsen låg då långt ut i havet i den arkipelag som fanns i området vid slutet av den senaste istiden. Då strandlinjen låg 35 meter över nuvarande nivå har boplatsen legat på södra stranden av en ö, med endast få öar söder och väster därom. Precis väster och öster om boplatsytan har det funnits skyddade vikar och därför varit ett lämpligt boplatsläge i den mellanliggande dalen.

Hela undersökningsområdet är cirka 1 000 kvadratmeter, och boplatsytan var inte större än cirka 150 kvadratmeter. Man har påträffat rikligt med fynd i form av redskap och avfall av flinta. Dessutom påträffades enstaka skivyxor, avslag och stycken med tillslagningskant, borrspetsar och övriga kärnor. Troligen har här funnits en grupp människor på 5-10 stycken.

Nyckeltal

Stadsområdes- och stadsdelsnämndstillhörighet 
Primärområdet tillhörde fram till årsskiftet 2020/2021 stadsdelsnämndsområdet Västra Hisingen och ingår sedan den 1 januari 2021 i stadsområde Hisingen.

Se även
Stadsdelar i Göteborgs kommun
Stadsplanering i Göteborg
Stadsplanering i Sverige

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

 
Hisingen
Primärområden i Göteborg
Stadsdelar i Göteborg
Asperö

Asperö är en tätort  i Styrsö socken i Västergötland och en ö i Göteborgs södra skärgård. Den ingår i primärområdet Södra skärgården i Göteborgs kommun. Sedan 2011 är skärgården en del av stadsdelsnämndsområdet Västra Göteborg. 

Öns areal är cirka 92 hektar, den bebyggda ytan är  hektar.

Historia
Namnet Asperö förekommer i skriftliga källor som Aspærø ca 1300, och innehåller genitiv av trädbeteckningen asp, sannolikt i kollektiv betydelse, och ordet ö. Ytterligare äldre belägg för namnet är Assperöö 1565 och Asparö 1737. Ett gammalt öknamn på öborna var "Krabbor".

Asperö var och är beläget i Styrsö socken och för orten/ön inrättades 3 september 1915 Asperö municipalsamhälle i Styrsö landskommun. Municipalsamhället upplöstes 31 december 1959.

Befolkningsutveckling

Kommunikationer
Asperö trafikeras av Västtrafiks passagerarfärjor som utgår från Saltholmen. På ön ligger en mindre badplats med bryggor och en liten sandstrand.

Utbildning
På Asperö finns förskola och skola upp till år 3 med sammanlagt c:a 50 elever.

Kyrka
Asperö kyrka invigdes 1990.

Bilder

Se även
Styrsö socken

Noter

Externa länkar

Öar i Göteborgs södra skärgård
Tätorter i Sverige
Orter i Göteborgs kommun
Göteborgs södra skärgård
Tumlehed

Tumlehed är en tätort  på Hisingen i Göteborgs kommun i Västra Götalands län som i avgränsningen av SCB omfattar bostadsområdena Mossen och Mosskullen. År 1990 räknade SCB orten som småort med namnet Mossen + Mosskullen.

Norr om tätorten ligger ett naturområde med samma namn och som består av promenadvägar och stigar. Här finns flera fornminnen, bland annat hällmålningar där fyra skepp, en hjort och fyra fiskar avbildas.

Befolkningsutveckling

Bilder

Se även
Torslanda socken

Noter

Vidare läsning 
 

Tätorter i Sverige
Fornminnen i Bohuslän
Hällmålningar i Sverige
Hisingen
Torslanda
Tidigare småorter i Sverige
Vrångö

Vrångö är en tätort i Göteborgs kommun och den sydligast belägna bebodda ön i Göteborgs södra skärgård. Ön utanför tätorten ingår i Vrångöskärgårdens naturreservat.

Administrativ historik

Orten och ön ligger i Styrsö socken i Västergötland och ingick till 1974 i Styrsö landskommun där ett municipalsamhälle fanns för ön/orten från 3 september 1915 till 31 december 1959. Av stadsstadgorna tillämpades först bara hälsovårdsstadgan i municipalsamhället; från och med den 1 januari 1933 (enligt beslut den 2 december 1932) till den 12 oktober 1951 tillämpades också brandstadgan i municipalsamhället. När hälsovårdsstadgan avskaffades den 1 januari 1960 upphörde också samtliga municipalsamhällen där endast den stadsstadgan gällde, varvid Vrångö municipalsamhälle upplöstes.

Vrångö ingår sedan januari 2011 i primärområdet Södra skärgården i stadsdelsnämndsområdet Västra Göteborg i Göteborgs kommun.

Etymologi
Namnet Vrångö förekommer i Kung Valdemars jordebok redan 1254 i formen Wranghø, vidare Wranghøø 1481, Vrongöö 1550, Wrånggödh 1598 och Wranghö 1621. Samhället på ön kallades tidigt för Wronngiessundh. Betydelsen av förleden Vrång- kommer av den gamla beteckningen "krokig, buktad" och syftade först endast på den södra delen av ön.

Befolkningsutveckling

Kyrkor och kyrkogårdar
På ön finns Vrångö kyrka (Styrsö församling, Svenska kyrkan), Vrångö missionsförsamling (Equmeniakyrkan) och  Betelförsamlingen.

Ön har en gammal kyrkogård från 1600-talet och en nyare, invigd 1935. Båda ligger på norra delen av ön, utanför tätbebyggelsen.

Kommunikationer
Vrångö trafikeras av personfärja som utgår från Saltholmen i västra Göteborg. Det förekommer ingen privat biltrafik på ön.

Bilder

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Vrångö bygdegårdsförening

Göteborgs södra skärgård
Öar i Göteborgs södra skärgård
Tätorter i Sverige
Orter i Göteborgs kommun
Rödbo

för den tidigare tätorten med detta namn, se Rödbo (tätort), för byn i Knivsta kommun, se Rödbo, Knivsta kommun, för toget i Stockholm, se Rödbodtorget

Rödbo är ett primärområde och en stadsdel i Göteborgs kommun med stadsdelsnummer 85, belägen på nordligaste spetsen av Hisingen mellan Göta älv och Nordre älv. Denna del av Hisingen ligger i Bohuslän i Rödbo socken. Stadsdelen har en areal på 2 087 hektar. Primärområdet Rödbo ingår i stadsområde Hisingen. 

Området består mestadels av skog och öppna marker mot älvarna, enstaka småhus samt den tidigare tätorten Rödbo.

Historia 
Rödbo socken tillhörde fram till 1658 Norge. Det var ursprungligen förenat med Säve församling, men fick en egen kyrka vid Vedbacka på 1500-talet, vilken förstördes på 1640-talet i samband med striderna vid Bohus fästning.

Under åren 1783–1940 fanns en färja vid Vedbacka, vilken ersattes med en bro.

Rödbo inkorporerades med Göteborg 1974, varvid planer för större utbyggnader upprättades och flera byggnader revs.

Bebyggelse 
Vid Nordre älv ligger Ragnhildsholmens slottsruin, uppförd på 1250-talet. Intill Ragnhildsholmen ligger Grimås by, bestående av tre gårdar, vilken på 1600-talet var ett kronohemman.

Ellesbo Nordgård var under 1700-talet bostad åt kommendanten på Bohus fästning. Åren 1795–1796 uppfördes huvudbyggnaden Villa Ellesbo, som sommarbostad åt landskamreren F M Åkerman efter ritningar av Carl Wilhelm Carlberg. Den kom under 1800-talet att byggas om och inreddes till åretruntbostad och nya ekonomibyggnader uppfördes. Under åren 1924–1946 innehade Willinska fattigfriskolan Ellesbo.

I Backered byggdes under åren 1848–1849 Rödbos första skola. Den byggdes ut 1875, men ersattes 1934 med nuvarande byggnad. Skolan var i bruk till 1967.

Rödbo kyrka uppfördes som begravningskapell 1929, renoverades 1974 och invigdes därefter som församlingskyrka.

Nyckeltal

Stadsområdes- och stadsdelsnämndstillhörighet 
Primärområdet tillhörde fram till årsskiftet 2020/2021 stadsdelsnämndsområdet Norra Hisingen och ingår sedan den 1 januari 2021 i stadsområde Hisingen.

Se även 
Stadsdelar i Göteborgs kommun
Stadsplanering i Göteborg
Stadsplanering i Sverige

Referenser

Noter

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Hisingen
Primärområden i Göteborg
 
Stadsdelar i Göteborg
Låssby

Låssby är en bebyggelse i Göteborgs kommun i Västra Götalands län. Bebyggelsen avgränsades före 2015 till en separat tätort för att från 2015 räknas som en del av tätorten Torslanda. Vid avgränsningen 2020 blev den åter klassad som en egen tätort

Befolkningsutveckling

Se även
Björlanda socken

Noter 

Orter i Göteborgs kommun
Tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Hisingen
Rudolf von Roth

Rudolf von Roth, född den 3 april 1821 i Stuttgart, död den 23 juni 1895 i Tübingen, var en tysk indolog.

Roth, som var lärjunge av Ewald och Burnouf, var sedan 1848 professor i sanskrit och jämförande språkforskning och sedan 1856 jämväl bibliotekarie vid universitetet i Tübingen. År 1873 blev han adlad.

Roth hade en enorm betydelse - såväl i egenskap av lärare som författare - för utvecklingen av sanskritstudiet och den därmed i sammanhang stående språkvetenskapen. Inom sanskritfilologin ägnade sig Roth företrädesvis åt veda-studiet, särskilt Rig Veda, och resultaten av den forskningen lade han huvudsakligen ned i sitt nedannämnda stora ordboksarbete.

Roths filologiska program var att tolka veda ur dess egna förutsättningar efter allmänt giltiga filologiska grundsatser, således att frigöra studiet därav från den indiska kommentarlitteraturen, som för ingen del finge anses vara grundad på en oavbruten och ogrumlad tradition. Roth bildade således den moderna filologiska skolan i vedaforskningen.

I tillämpningen av sina grundsatser, särskilt i åsidosättande av de indiska kommentarerna, torde denna skola ibland förfarit ensidigt, varom gensägelser från vedaforskare som Ludwig, Bergaigne, Pischel, Geldner med flera vittnar. Men i stort sett torde den ändock ha avgått med segern.

Hans lilla avhandling  Zur litteratur und geschichte des weda  (1846) är banbrytande och epokgörande för vedastudierna. Senare utgav han Yaskas Nirukta (1852), ett för vedatolkningen viktigt sanskritverk,  samt (tillsammans med Whitney) 
Atharvaveda (I, 1856). 

Tillsammans med Böhtlingk redigerade Roth den monumentala, av vetenskapsakademien i Petersburg utgivna Sanskrit-wörterbuch (1853-75, 7 stora kvartvolymer), i vilken Roth hade veda-litteraturen på sin lott.

Synnerligen viktiga bidrag lämnade Roth också till det av Böhtlingk ensam redigerade ordboksarbetet  Sanskrit-wörterbuch in kürzerer fassung (1879-89).

Bland Roths många övriga avhandlingar må nämnas:

Über den Atharvaveda (1856)
Über den mythus von den fünf menschengeschlechtern (1860)
Über die vorstellung vom schicksal in der indischen spruch-weisheit (1866)
Der Atharvaveda in Kashmir (1875)
Über yacna 31 (1876)
Über gewisse kurzungen des wortendes im Veda (i "Verhandlungen des VII. internationalen Orientalisten-Congresses",1888)

samt bidrag till det av Geldner och Kaegi utgivna arbetet Siebenzig lieder des Rigveda (1875). 

Roth publicerade för övrigt en förteckning över Tübingen-bibliotekets indiska handskrifter (1865) och 
Urkunden zur geschichte der universität Tübingen (1877).

Källor

Noter

Tyska indologer
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Tübingens universitet
Tyska professorer
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Stuttgart
Födda 1821
Avlidna 1895
Män
Heinrich von Ewald

Georg Heinrich August von Ewald, född den 16 november 1803 i Göttingen, död den 4 maj 1875 där, var en tysk orientalist och bibelforskare.

Ewald blev 1827 extra ordinarie och 1831 ordinarie professor i filosofi vid universitetet i Göttingen. År 1835 erhöll han professuren i orientaliska språk.

Som en av de sju Göttingenprofessorerna, vilka protesterade mot upphävandet av den hannoverska grundlagen, blev han 1837 avsatt från sitt ämbete, men utnämndes 1838 till professor i Tübingen, först inom filosofi, 1841 inom teologiska fakulteten. År 1848 återvände han dock till Göttingen.

Ewalds arbeten om hebreiska språkets grammatik, bibelns exegetik och det israelitiska folkets historia har varit epokgörande för forskningarna på dessa områden, fastän hans påståenden ej sällan vittnade om en hög grad av självsäkerhet och hänsynslöshet. Hans exegetiska ståndpunkt var moderat bibelkritisk.

Viktigast bland hans arbeten är: Kritische Grammatik der hebräischen Sprache (1827. utgiven flera gånger under titel Ausführliches Lehrbuch der hebräischen Sprache; 8:e upplagan 1870), Die poetischen Bücher des Alten Bundes (1835-39; 2:a upplagan 1866 ff.), Geschichte des Volkes Israel (1843-52; 3:e upplagan, 7 band, 1864-69) och Die Lehre der Bibel von Gott oder Theologie des Alten und Neuen Bundes (4 band, 1871-78). 

Även de övriga österländska språken, särskilt arabiskan, arameiskan, etiopiskan, persiskan och sanskrit, gjorde Ewald till föremål för djupgående studier. Ett för sin tid mycket förtjänstfullt arbete var Grammatica critica linguae arabicae (1831-33). I Sprachwissenschaftliche Abhandlungen (1861 ff.) sökte han bryta en ny väg för bevisen om den inre frändskapen mellan alla jordens språk. 

Även som universitetslärare var Ewald synnerligen framstående, och många lärda män ha utgått ur hans skola. Därjämte fann han tid att i tal och skrift inlägga sitt votum i de från 1862 fortgående kyrkliga striderna i Hannover, och han var 1863 en av upphovsmännen till den nya hannoverska kyrkolagen. 

Efter tyska kriget 1866 och Hannovers införlivande med Preussen blev Ewald, som vägrade att avlägga trohetsed åt sin nye monark, försatt ur tjänstgöring och 1868 berövad "venia legendi". Från den tiden uppträdde han som öppen motståndare till den nya ordningen och kämpade, dels genom flygskrifter, dels såsom representant för staden Hannover i nordtyska och tyska riksdagen, på det hänsynslösaste sätt mot annexionspolitiken.

Källor

Litteratur
Thomas Witton Davies: Heinrich Ewald, Orientalist and Theologian (London 1903). 

Tyska orientalister
Tyska professorer i teologi
Bibelforskare
Alumner från Göttingens universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1803
Avlidna 1875
Män
Personer från Göttingen
Johan Henrik Thomanders studenthem

Johan Henrik Thomanders studenthem, även Thomanders, är ett studenthem för manliga studenter i Lund, instiftat 1895. Det ligger på Sandgatan, granne med Zettervallska villan. Under hela 1900-talet har "hemmet", som det kallas i folkmun, betytt mycket för Lunds unga kulturliv. Lundakarnevaler, Lundaspex och Toddyspex har skapats innanför hemmets väggar och många av de boende är ofta engagerade i ideella studentföreningar. Inval är baserat på lämplighet och görs genom intervju efter ansökan. 

Studenthemmet har varit en plantskola för både lokalt och nationellt kända komiker, till exempel Hans Alfredson, Stellan Sundahl och Johan Wester.

I studenthemmets källare finns stora "muralmålningar", skapade på initiativ av Hans Alfredson när han bodde där.

Källor

Se även 
Lunds studentskegård

Externa länkar
Studenthemmets webbplats

Lunds universitet
Byggnader och anläggningar i Lund
Studentbostäder
Oskar Backlund

Johan Oskar Backlund, ; Oskar Andrejevitj Baklund, född 28 april 1846 i Dannike socken i Älvsborgs län, död 29 augusti 1916 i Pulkovo i Ryssland, var en svensk astronom. Han var far till Helge Backlund och Elsa Backlund-Celsing samt farfar till Helge Backlund.

Backlund, vars far var bonde och gårdfarihandlare, fick privat undervisning i Karlstad, intogs i Stockholms högre elementarläroverk 1864, blev student vid Uppsala universitet 1866, filosofie kandidat där 1872, filosofie doktor 1874 samt docent i astronomi 1875. Han var därefter biträdande astronom vid Stockholms observatorium. Därifrån kallades han 1876 till observator vid observatoriet i Dorpat, och blev 1878 adjunkt vid Pulkovo-observatoriet söder om Sankt Petersburg. År 1887 lämnade Backlund denna ställning, då han (1883) blivit vald till ledamot av Ryska vetenskapsakademien i Sankt Petersburg, och flyttade till nämnda stad. År 1895 efterträdde han Fjodor Bredichin som direktör för Pulkovo-observatoriet, en befattning vilken han behöll till sin död, då han efterträddes av Aristach Belopolskij. Backlund invaldes 1897 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien och blev 1911 ledamot av Royal Society. Han tilldelades Lalandepriset 1886, Royal Astronomical Societys guldmedalj 1909 och Bruce-medaljen 1914. Backlund arbetade bland annat med undersökningar av Enckes komet.

Bibliografi (i urval) 
  (avhandling)
 Zur Entwicklung der absoluten Störungen eines Cometen (1880)
 Zur Entwicklung der Störungsfunction (1884)
 Studien über den Sterncatalog "Positions Moyennes de 3,542 étoiles, déterminées à l'aide du cercle méridien de Poulkova dans les années 1840-69 et réduites à l'époque 1855" (1886)
 Über die Herleitung der im achtem Bande der "Observations de Poulkova" enthaltenen Sterncataloge nebst einigen Untersuchungen über den Pulkowaer Meridiankreis (1888) 
 Bemerkungen über das Auftreten von hyperelementären Gliedern in der Störungstheorie (1888) 
 Über einige von Winnecke am Pulkowaer Meridiankreise in den Jahren 1861-63 angestellte Beobachtungen (1890)
 Über die Bewegung einer gewissen Gruppe der kleinen Planeten (1892)
 Calculs et recherches sur la comète d'Encke (1892 ff.).

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Tartu universitet
Svenskar verksamma i S:t Petersburg
Alumner från Uppsala universitet
Hedersdoktorer vid universitetet i Oslo
Ledamöter av Royal Society
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Mottagare av Lalandepriset
Mottagare av Royal Astronomical Societys guldmedalj
Mottagare av Brucemedaljen
Svenska astronomer under 1800-talet
Svenska astronomer under 1900-talet
Personer från Dannike socken
Födda 1846
Avlidna 1916
Män
Ugglan
William Cranch Bond

William Cranch Bond, född den 9 september 1789 i Falmouth, Maine, död den 29 januari 1859 i Cambridge, Massachusetts, var en amerikansk astronom. Han var far till astronomen George Phillips Bond.

Bond sändes 1815 till Europa för att efter mönstret av större observatorier där göra planen till ett observatorium i USA. År 1838 fick han i uppdrag att som astronom och meteorolog åtfölja en vetenskaplig sjöexpedition, och 1839 ledde han uppförandet av Harvard Colleges observatorium, vars direktör han blev. År 1848 upptäckte han Saturnus åttonde måne. 

Asteroiden 767 Bondia är uppkallad efter honom och sonen.

Källor

Noter
 

Amerikanska astronomer under 1800-talet
Amerikanska meteorologer
Forskare från Maine
Personer från Cumberland County, Maine
Födda 1789
Avlidna 1859
Män
Meteorologer under 1800-talet
Ugglan
George Phillips Bond

George Phillips Bond, född den 20 maj 1825 i Dorchester, Massachusetts, död den 17 februari 1865 i Cambridge, Massachusetts, var en amerikansk astronom. Han var son till William Cranch Bond.

Bond efterträdde 1859 sin far som direktör vid Harvard colleges observatorium. Han gjorde iakttagelser rörande Donats komet och Orionnebulosan samt utvecklade astrofotografin.

Asteroiden 767 Bondia är uppkallad efter honom och fadern.

Källor

Noter 
 

Amerikanska astronomer under 1800-talet
Forskare från Massachusetts
Födda 1825
Avlidna 1865
Män
Ugglan
Gnomonik

Gnomonik (av grekiska gnomon, visare, rättesnöre) är läran om solur och konsten att tillverka dem.

Grunderna för gnomonik var kända för den antike greken Anaximander (ca 550 f.Kr.), som förstärkte vetenskapen om skuggor som fördes tillbaka från Egypten av Thales av Miletos. Gnomonik användes av grekiska och romerska arkitekter från 25 f.Kr. för konstruktion av byggnader.

Modern gnomonik har sitt ursprung i den begynnande europeiska astronomin på 1500-talet. De första verken, på latin, publicerades av Sebastian Münster 1531 och Oronce Fine 1532, snabbt följda av böcker på franska. I slutet av 1600-talet utvecklades gnomonik särskilt i tillämpningen av sfärisk trigonometri. Flera metoder, både grafiska och analytiska, publicerades i böcker som gjorde det möjligt att skapa solur med större eller mindre precision att placeras på byggnader och i trädgårdar. 

I sin Histoire de la Gnomonique ancienne et moderne sammanfattar Jean-Étienne Montucla gnomonik med dessa ord:

Analytisk gnomonik

Koordinatsystemtransformationer - Byte av baser
De kartesiska koordinaterna för solen i det horisontella koordinatsystemet kan bestämmas genom successiva förändringar av baser.

Uttryck som transformationsmatriser
En transformationsmatris från ett system B till ett system B' gör det möjligt att beräkna koordinaterna för en punkt eller vektor i system B' när dess koordinater är kända är system B.

Till exempel, för att ändra systemet genom att rotera med en vinkel α runt Z-axeln, kan koordinaterna i det nya systemet beräknas från dem i det gamla systemet som:

På liknande sätt, för rotation av en vinkel α runt X-axeln:

och för rotation med vinkeln α runt Y-axeln:

Modell av solens skenbara rörelse
De kartesiska koordinaterna för solen i det horisontella koordinatsystemet kan beräknas med hjälp av förändring av basmatriser:

där:

: Latitud för observationsplatsen

: Loal genomsnittlig siderisk tid

: Axiell lutning

: Solens ekliptiska longitud

Projektion av skuggan av en vertikal gnomon
Låt 
vara de kartesiska koordinaterna, i det lokala koordinatsystemet, för slutet av en vertikal gnomon av längd .

Koordinaterna för skuggans yttersta del i horisontalplanet kan erhållas med en affin transformation parallell med linjen genom att   och .

Lutande och nedåtgående solur
De kartesiska koordinaterna för solen i koordinatsystemet bundna till ett lutande solur med given deklination är:

 

där:
: deklinationen för solurets plan

: solurets lutning, det vill säga normalens vinkel med avseende på zenit.

Andra användningsområden
Gnomonisk projektion är en kartprojektion där flyktpunkten är i mitten av en sfäroid.

Se även 
Gnomon

Referenser

Noter

Externa länkar 

  at the Société Astronomique de France website
 , Minutes of meetings of the Commission des Cadrans solaires du Québec (CCSQ) from 1995 to 2014, available as PDF files
 In May 2018, a French-language  was launched by a member of the Sundials Commission of the Société astronomique de France.

Tidmätning
Ugglan