Lars Norén

Lars Göran Ingemar Norén, född 9 maj 1944 i Stockholm, död 26 januari 2021  i Sofia distrikt i Stockholm, var en svensk dramatiker och poet, som skrivit för teater, radio och tv. Han var regissör vid Dramaten, konstnärlig ledare vid Riksteatern (1999–2007) och konstnärlig ledare för Folkteatern i Göteborg (2009–2012).

Norén tillhör de mest spelade samtida dramatikerna i Europa och stora delar av världen. Hans tungsinta och relationsproblematiskt orienterade verk har blivit ett begrepp och ses internationellt som en sinnebild för svenskt svårmod, såsom August Strindberg och Ingmar Bergman.

Biografi
Lars Norén var son till tjänstemannen Mattis Norén (1910–1978)  och Britt, ogift Jäderlund (1912–1964), samt dotterson till prästen Ivan Jäderlund.

Lars Norén föddes i Stockholm men familjen flyttade till Skåne när han var sex år gammal, då fadern fick arbete som källarmästare på ett hotell i Genarp. Där lärde han som ung känna den blivande kompositören Karl-Erik Welin. Hotellet skulle senare komma att utgöra scen för handlingen i några av hans mest uppmärksammade skådespel. Norén flyttade som 15-åring tillbaka till Stockholm. 1962 blev han regiassistent åt Bengt EkÄerot vid en teateruppsättning på Dramaten.

Poesi och prosa
Norén skrev sitt första pjäsmanus som 19-åring och blev för första gången publicerad i bokform 1963 med diktsamlingen Syrener, snö, men ett par dikter hade tryckts föregående år i tidskrifterna Lyrikvännen och Rondo. Hans lyrik från 1960-talet präglades av vilt framvällande ordmassor, ibland närmast psykedeliska strömmar av fantasier korsade med kyliga och mer objektivt redogörande avsnitt. Inspiration hämtades bland annat från franska författare som Henri Michaux och Raymond Roussel. Vistelser på mentalavdelningar, för behandling av en ungdomspsykos, finns också närvarande i motivkretsen. Denna tidiga period i Noréns lyriska produktion benämns ibland "schizz-poesi".

Romanerna Biskötarna (1970) och I den underjordiska himlen utspelar sig i ett samtida Stockholm befolkat av outsiders, prostituerade, kriminella och narkomaner och kretsar kring kontaktsökande, förnedring, kriminalitet och sexualitet; person- och motivkretsarna och den ibland kyliga direktheten pekar fram mot hans senare dramatik. Under 1970-talet var Norén mest känd som poet och en viktig förebild för andra svenska lyriker vid den tiden. Efter kärleksdikterna i Hjärta i hjärta (1980) övergav han lyriken och koncentrerade sig på en verksamhet som dramatiker och senare också regissör och teaterchef.

Dramatik
Efter att under 1960–70-talen ha skrivit och fått uppfört ett flertal pjäser på olika teatrar fick Norén sitt stora genombrott som dramatiker med pjäserna Natten är dagens mor och Kaos är granne med Gud – skrivna under tidigt 1980-tal och  uruppförda 1982/83) – som båda delvis hade självbiografiskt innehåll från uppväxttiden i Genarp. Pjästitlarna är hämtade från slutraden i Erik Johan Stagnelius dikt Vän, i förödelsens stund. Hans pjäser skildrar ofta familje- och relationsdramer om människor på samhällets botten eller i materiellt ombonade men emotionellt osäkra medel- och överklassförhållanden. Hans senare verk kretsar kring möten och tid i mänskliga rum. Hans pjäser är ofta på ett unikt sätt skrivna likt en sorts närmast ändlös intern dialog, inte olikt lyrikens form, och omfattar vanligen hundratals sidor med totala speltider på många timmar. Detta gör att kraftiga bearbetningar oftast tvingas göras inför varje uppsättning, varför olika uppsättningar av samma pjäs till stora delar kan ha helt olika längd och innehållsfokus.

Regi
Norén regisserade sedan 1990-talet ett stort antal teateruppsättningar för scen och tv, både egna verk och andras, och var länge en efterfrågad regissör på flera av Europas framstående teatrar, såsom nationalteatrarna Dramaten, Comédie Française i Paris och Det norske teatret i Oslo.

Teaterchefskap
Sedan 1999 var han i nära samarbete med Ulrika Josephsson konstnärlig ledare för den då nyskapade avdelningen RiksDrama på Riksteatern, men avgick från detta uppdrag 2007. Chefsparet hade då fått erbjudande om att ta över chefskapet för anrika Betty Nansen Teatret i Köpenhamn, men på grund av formella protester från teaterns personal, som ansåg att utnämningsprocessen inte hade gått rätt till och att de ville fortsätta samarbetet med den befintliga ledningen, bestämde sig paret för att avstå från att acceptera erbjudandet. Den 1 juli 2009 tillträdde de båda i stället  som ny konstnärlig ledare respektive VD för Folkteatern i Göteborg. Bland flera uppsättningar regisserade han där sin första barnteaterföreställning, Pingviner kan inte baka ostkaka av Ulrich Hub, något han beskrivit som det "absolut svåraste och mest krävande som jag har gjort". På grund av hälsoproblem och överbelastning tvangs han sluta som konstnärlig ledare i början av 2012 men kvarstod som konstnärlig rådgivare till Ulrika Josephsson, som övertog hela chefskapet fram till 2014.

Övrigt
I april 2008 gav Lars Norén ut dagboksanteckningar från perioden augusti 2000 till juli 2005 i bokform under titeln En dramatikers dagbok, omfattande 1680 tättskrivna sidor. Noréns tillvaro under denna tid präglades kraftigt av kritiken mot hans pjäs 7:3, ett samarbete med interner i kriminalvården både som manusunderlag och på scen och med inslag av nazism och antisemitism iscensatta i dialogen på scenen samt kritiken mot Noréns och Riksteaterns eventuella roll i att ha möjliggjort den händelseutveckling med de medverkandes rymning, som ledde till rån och de därpå följande Malexandermorden. Dagboken blev mycket uppmärksammad och omdebatterad eftersom den dels var mycket självutlämnande, dels innehöll kritiska och negativa omdömen om svenska kulturpersonligheter och medieaktörer, även sådana som räknats till Noréns bekantskapskrets, av vilka många tog mycket illa vid sig. Dagboken följdes av ännu en volym 2013, En dramatikers dagbok 2005–2012, och 2016 av ännu en, En dramatikers dagbok 2013–2015. En fjärde dagbok, En dramatikers dagbok 2015–2019 utkom hösten 2020. Den femte och sista dagboken, som avslutas mitt i en mening i den sista dagboksanteckningen, utkom 2021.

Han var värd för Sommar i Sveriges Radio P1 19 juni 2005.

Privatliv
Lars Norén var gift första gången 1970–1975  med Elisabet Mörk (född 1942), som under namnet Titti Mörk-Norén arbetade som scripta vid olika filminspelningar från 1960-talet. De fick en dotter 1971. 
Åren 1993–2003 var han gift med dramaturgen och teatervetaren Charlott Neuhauser  (född 1961) och 2007–2013 med skådespelaren Annika Hallin (född 1968), med vilken han 2009 fick en dotter.

I ett förhållande med Ann-Charlotte Bonner (född 1949), som också arbetat inom film/TV, fick han en dotter 1978.

Norén avled den 26 januari 2021 i sviterna av covid-19 på Karolinska universitetssjukhuset i Solna.

Lyrik 

1963 – Syrener, snö
1964 – De verbala resterna av en bildprakt som förgår
1965 – Inledning nr 2 till Schizz
1966 – Encyklopedi
1968 – Stupor. Nobody Knows You When You're Down and Out
1969 – Revolver
1972 – Solitära dikter
1972 – Viltspeglar
1973 – Kung Mej och andra dikter
1974 – Dagliga och nattliga dikter
1976 – Dagbok
1976 – Nattarbete
1978 – Order
1979 – Den ofullbordade stjärnan
1979 – Murlod
1980 – Hjärta i hjärta
2015 – Fragment (fragmentsamling)
2016 – Stoft
2021 – Avgrunden av ljus (samlade dikter 1962-2016)

Prosa 

1968 – Salome, Sfinxerna
1970 – Biskötarna
1972 – I den underjordiska himlen
2008 – En dramatikers dagbok
2012 – Filosofins natt
2014 – Ingen
2013 – En dramatikers dagbok 2005–2012
2016 – En dramatikers dagbok 2013–2015. Nominerad till Augustpriset 2016 i kategorin Årets svenska skönlitterära bok.
2017 – Efterlämnat
2020 – En dramatikers dagbok 2015–2019

Dramatik (även vissa regiarbeten)

1968 – Kingdom Hotell
1970 – En hungersaga

1972 – Box ett
1973 – Röster • Fursteslickaren
1977 – Dräneringen
1978 – Modet att döda • Akt utan nåd • Demoner
1979 – Depressionen • Orestes
1981 – En fruktansvärd lycka • München - Athen • Underjordens leende
1982 – Natten är dagens mor • Kaos är granne med Gud • Vilstolen (Aska)
1983 – Nattvarden • När de brände fjärilar på Lilla scenen • Hämndaria
1984 – Stillheten • Claudio (Mantegna Portofolio)
1985 – Komedianterna
1986 – Tidens blommor
1987 – Endagsvarelser • Hebriana
1988 – Höst och vinter • Bobby Fischer bor i Pasadena • Och ge oss skuggorna
1989 – Sanning och konsekvens • Den sista kvartetten • Sommar
1990 – Så enkel är kärleken • Chinnon • Lost and found • Chinnon
1991 – Den sista kvartetten • Tiden är vårt hem • Lost and found • Som löven i Vallombrosa
1992 – Morire di classe • Sterblich
1993 – Skalv i fjärran
1994 – Rumäner • Blod • Ett sorts Hades • Kliniken • Trio till tidens ände
1996 – De saknade
1997 – Personkrets 3:1
1998 – 7:3 • Under • Skuggpojkarna
2000 – Om detta är en människa (Primo Levi) • November • Akt • Kommer och försvinner
2001 – Stilla vatten även kallad Tristano • Detaljer • Måsen (Tjechov)
2002 – Tyst musik • Kyla
2004 – Krig
2006 – Terminalpjäserna 1-9 • Lille Eyolf (Ibsen)
2007 – Hamlet (Shakespeare) • Distans/Om ljuset • Fördold
2010 – Orestien efter Aiskylos (regi)
2011 – Pingviner kan inte baka ostkaka (Ulrich Hub)
2012 – Fragmente 
2013 – 3.31.93 
2017 – Vintermusik
2017 – Stilla liv
2018 – Poussière
2018 – Episod
2019 – Andante
2020 – Temps Morte
2022 – Solitaire

TV-teaterproduktioner 

1980 – Modet att döda
1983 – München-Athen
1984 – Natten är dagens mor
1984 – Kaos är granne med Gud
1987 – Komedianter
1989 – Sanning och konsekvens
1990 – Hebriana
1990 – Bobby Fischer bor i Pasadena
1995 – Som löven i Vallombrosa
1996 – Ett sorts Hades
1999 – Personkrets
2000 – Skuggpojkarna
2005 – Kyla

Radioteater 

1972 – Box ett
1979 – Depressionen
1979 – Dräneringen
1980 – Akt utan nåd
1983 – När dom brände fjärilar på Lilla scenen
1987 – Hämndaria
1995 – Trio till världens ände
2011 – Skuggor

Priser och utmärkelser 

1967 – Albert Bonniers stipendiefond för yngre och nyare författare
1969 – Carl Emil Englund-priset för Stupor
1971 – Aftonbladets litteraturpris
1974 – Zornpriset
1975 – TCO:s kulturpris
1978 – Gerard Bonniers lyrikpris
1980 – De Nios Stora Pris
1982 – Aniarapriset
1985 – Kellgrenpriset
1992 – Expressens teaterpris
1994 – Pilotpriset
2003 – Svenska Akademiens nordiska pris
2008 – Litteris et Artibus
2012 – Sveriges Radios Lyrikpris
2012 – Bellmanpriset
2015 – Per Ganneviks stipendium
2015 – Stockholms stads hederspris
2016 – Ferlinpriset
2017 – Selma Lagerlöfs litteraturpris
2017 – Litteraturpriset till Pär Lagerkvists minne

Källor

Vidare läsning

Externa länkar

 Albert Bonniers förlag, om Lars Norén
 
 Riksteaterns Riksipedia om Lars Norén
 Cities on Stage, Bryssel, om Lars Norén

 
Svenska dramatiker under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska dramatiker under 2000-talet
Svenska författare under 2000-talet
Svenska poeter under 1900-talet
Svenska poeter under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Svenskspråkiga poeter
Svenska teaterregissörer
Svenska teaterchefer
Svenska TV-regissörer
Författare från Stockholm
Regissörer från Stockholm
Mottagare av Litteris et Artibus
Sommarvärdar 2005
Män
Födda 1944
Avlidna 2021
Personer som avlidit av covid-19
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm