kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lilla Harrie kyrka

Lilla Harrie kyrka är inte längre församlingskyrka i Lilla Harrie. Den är sedan år 2006 en av sex kyrkor i Kävlinge församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Ursprungliga kyrkan i romansk stil uppfördes troligen under senare delen av 1100-talets av Mårten stenmästare. Under 1400-talet revs absiden och koret fick en rak avslutning i öster. Under samma århundrade försågs innertaket med valv. En teckning på den gamla kyrkbyggnaden finns av Erik Dahlberg under Slaget vid Lund 1676. Under början av 1850-talet tillkom det med långhuset jämnbreda tornpartiet. Den 24 oktober 1854 rasade sydöstra delen av tornet och förstörde även en del av valvet i långhuset men takstolen stod kvar. Kyrkklockorna klarade sig. Vid en restaurering 1939 - 1940 upptäcktes grunden till den ursprungliga absiden. 1942 återuppfördes absiden för att tjäna som sakristia. 1956 fick tornet sitt enkla sadeltak. Kyrkan fick därmed sitt nuvarande utseende. 2013 gjordes en större renovering och tillgänglighetsanpassning av kyrkan. Östra ingången breddades och en stensatt gång som leder fram till den anlades. I koret togs altarring och altaruppsats bort för att ersättas av ett mindre stenaltare. Altartavlan fick en ny plats på gamla orgelläktaren. En ny orgel installerades på gamla klockarebänkens plats under/framför predikstolen.

Inventarier
 Altartavlan är utförd 1942 av Pär Siegård. Dess motiv är: Jesus välsignar lärjungarna före himmelsfärden.
 Dopfunten har en runinskrift som berättar att Martin eller Mårten gjorde mig, vilket syftar på Mårten Stenmästare. Tillhörande dopfat av mässing är från 1500-talet. Dopfatets motiv är ängeln Gabriels besök hos jungfru Maria i Nasaret.
 På altaret står ett par ljusstakar av malm från 1642.
 Predikstolen från 1599 har en tydlig renässansprägel. Vid restaureringen 1942 konserverades predikstolen och dess ursprungliga färger återställdes.
 Av de båda kyrkklockorna göts storklockan 1395 och lillklockan anses härstamma från 1500-talet.

Orgel
1934 byggde A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund en pneumatisk orgel med 9 stämmor.
1984 byggde Anders Persson Orgelbyggeri, Viken en mekanisk orgel, som numera är borttagen och ersatt med en Johannus Vivaldi 25 digitalorgel.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Våra kyrkor, sidan 413, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor
 Åsbo Släkt- och Folklivsforskare
 Demografisk Databas Södra Sverige
 kyrkor i Lunds stift

Externa länkar
 Kävlinge församling

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Kävlinge kommun
Stora Harrie kyrka

Stora Harrie kyrka är en kyrkobyggnad i Stora Harrie. Den är församlingskyrka i Kävlinge församling i Lunds stift. Nuvarande kyrkobyggnad, hållen i rundbågsstil och av tuktad gråsten, invigdes söndagen 7 november 1852 av Prosten Ericsson. Den kostade 16 000 Rdl i dåvarande myntenhet.

Kyrkobyggnaden
Kyrkobyggnaden uppfördes någon gång runt år 1200. Ett kyrktorn byggdes till troligen på 1400-talet. Kyrkans nuvarande gestalt präglas av sin upphovsman, professorn Carl Georg Brunius. Den restaurering av den gamla medeltida kyrkan som Brunius genomförde 1851-52, var så kraftig och genomgripande, att man nästan kan tala om en nybyggnation.  Av den medeltida helgedomen behölls endast större delen av tornet vilket påbyggdes med en tvådelad ljudöppning på varje sida samt förändrades på insidan. I den södra långhusväggen finns ett runstensfragment från vikingatiden inmurad. I vapenhuset finns fragment av medeltida kalkmålningar.

I tornet har kyrkan två klockor. Den större åt väster och den mindre åt öster. På den sida som är vänd åt norr har båda klockorna följande text: "Då Oscar II var Sveriges och Norges konung,Axel Gustav Adlercreutz landshövding i Malmöhus län, Vilhelm Flensburg biskop över Lund stift, Gustaf Adolf Wigner Stora Harrie församlings kyrkoherde samt Nils Månsson och Per Wilsson kyrkovärdar blev denna klocka gjuten i Stockholm av K G Bergholtz."
På södra sidan har storklockan följande text: "Hör Gud ännu sin nåd Dig bjuder se, templets portar öppnar sig. Kanske härnäst, när klockan ljuder. Upplåtes gravens port för Dig. Du går ej mer i Herrans hus. Ditt rum beretts i jordens grus."
På södra sidan har lillklockan följande text: "När jag kallar hör mitt ljud kom till kyrkan bed Din Gud att Du rätt hans ord må höra som Din själ kan salig göra."

Runstenen DR 324, Stora Harriestenen, sitter inmurad i kyrkan.

Inventarier
 Altartavlan är målad av Einar Forseth och är signerad med årtalet 1939. Den har motiv från Kristi uppståndelse. Tavlan är flyttad från koret och ut ur kyrkan. Den finns nu uppsatt i bårhuset. Koret har erhållit ett förgyllt kors.
 Ett triumfkrucifix från slutet av 1400-talet finns bevarat.

Orgel
1823 byggde Carl Grönvall, Hyby en orgel. Den såldes 1888 till Virke kyrka.
Den nuvarande orgeln byggdes 1862 av Jöns Lundahl och Knud Olsen och är en mekanisk orgel. Den omändrades 1897 av Salomon Molander & Co, Göteborg.

Referenser

Externa länkar
 Åsbo Släkt- och Folklivsforskare
 Demografisk Databas Södra Sverige

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Kävlinge kommun
Free Lossless Audio Codec

FLAC är en förkortning för Free Lossless Audio Codec och är ett digitalt dataformat för komprimerad lagring av ljud, utan att någon information går förlorad; så kallad icke-förstörande komprimering. FLAC-formatet har stöd för flera olika antal ljudkanaler, bland andra stereo (2) och surround (5.1). Formatet bygger på öppen källkod, till skillnad från många andra proprietära filformat som MP3, WMA och AAC.

Komprimering 
Komprimering med FLAC resulterar i något större filstorlekar än vid förstörande komprimering med hjälp av till exempel MP3 eller Ogg Vorbis, men eftersom ingen ljudinformation kastas bort i processen så kan man återskapa ljudfilen med samma ljudkvalitet som före komprimeringen – något som inte är möjligt vid användandet av förstörande komprimering. 

FLAC skiljer sig från andra mer generella icke-förstörande komprimeringsalgoritmer, som rar, zip och gzip, på så sätt att det är optimerat för komprimering av just ljudfiler. Om ett CD-spår komprimeras med Zip minskas filstorleken med 10–20 %, medan FLAC med bibehållen kvalitet ofta uppnår komprimeringsgrader på 30–50 %.

Huruvida någon hörbar skillnad finns mellan förstörande och icke-förstörande komprimering av ljud är tämligen individuellt, vilket gör FLAC lämplig till både arkivering och vardagslyssnande i bärbara mediaspelare.

Källor

Se även 
 Ljudkomprimering

Externa länkar 
 SourceForge – FLAC

Filformat
400 meter medley för damer i simning vid olympiska sommarspelen 2004

Sammanställda resultaten för 400 meter medley, damer vid de Olympiska sommarspelen 2004.

Rekord

Medaljörer

Resultat
Från de 4 kvalheaten gick de 8 snabbaste vidare till final.

Alla tider visas i minuter och sekunder.
Q kvalificerad till nästa omgång
DNS startade inte.
DSQ markerar diskvalificerad eller utesluten.

Kval

Heat 1
 Nimitta Thaveesupsoonthorn, Thailand 5.00,06
  Ana Dangalakova, Bulgarien 5.01,00
 Sabria Dahane, Algeriet 5.10,20

Heat 2
 Georgina Bardach, Argentina 4.41,20 Q
 Nicole Hetzer, Tyskland 4.41,74 Q
 Yoo-Sun Nam, Sydkorea 4.45,16 Q
 Helen Norfolk, Nya Zeeland 4.45,21
 Lara Carroll, Australien 4.46,32
 Katie Hoff, USA 4.47,49
 Iana Martinova, Ryssland 4.52,96

Heat 3
 Eva Risztov, Ungern 4.41,20 Q
 Elizabeth Warden, Kanada 4.46,27
 Anja Klinar, Slovenien 4.46,66
 Alessia Filippi, Italien 4.47,26
 Teresa Rohmann, Tyskland 4.48,51
 Jennifer Reilly, Australien 4.49,04
 Tianyi Zhang, Kina DSQ

Heat 4
 Jana Klotjkova, Ukraina 4.38,36 Q
 Kaitlin Sandeno, United States 4.40,21 Q
 Joanna Melo, Brasilien 4.42,01 Q
 Vasiliki Angelopoulou, Grekland 4.44,90 Q
 Misa Amano, Japan 4.45,61
 Beatrice Caslaru, Rumänien 4.46,94
 Zsuzsanna Jakabos, Ungern 4.47,21
 Man-Hsu Lin, Taiwan 4.52,22

Final
 Jana Klotjkova, Ukraina 4:34,83
 Kaitlin Sandeno, USA 4:34,95 Amerikanskt rekord
 Georgina Bardach, Argentina 4:37,51
 Eva Risztov, Ungern 4:39,29
 Joanna Melo, Brasilien 4:40,00
 Nicole Hetzer, Tyskland 4:40,20
 Yoo-Sun Nam, Sydkorea 4:50,35
 Vasiliki Angelopoulou, Grekland 4:50,85

Tidigare vinnare

OS

1896 – 1960: Ingen tävling
1964 i Tokyo: Donna Di Varona, USA – 5.18,7
1968 i Mexico City: Claudia Kolb, USA – 5.09,5
1972 i München: Gail Neall, Australien – 5.02,97
1976 i Montréal: Ulrike Tauber, DDR – 4.42,77
1980 i Moskva: Petra Schneider, DDR – 4.36,29
1984 i Los Angeles: Tracey Caulkins, USA – 4.39,24
1988 i Seoul: Janet Evans, USA – 4.37,76
1992 i Barcelona: Krisztina Egerszegi, Ungern – 4.36,54
1996 i Atlanta: Michelle Smith, Irland – 4.39,18
2000 i Sydney: Jana Klotjkova, Ukraina – 4.33,59

VM
1973 i Belgrad: Gudrun Wegner, DDR – 4.57,51
1975 i Cali, Colombia: Ulrike Tauber, DDR – 4.52,76
1978 i Berlin: Tracey Caulkins, USA – 4.40,83
1982 i Guayaquil, Ecuador: Petra Schneider, DDR – 4.36,10
1986 i Madrid: Kathleen Nord, DDR – 4.43,75
1991 i Perth: Lin Li, Kina – 4.41,45
1994 i Rom: Guo-hong Dai, Kina – 4.39,14
1998 i Perth: Yan Chen, Kina – 4.36,66
2001 i Fukuoka, Japan: Jana Klotjkova, Ukraina – 4.36,98
2003 i Barcelona: Jana Klotjkova, Ukraina – 4.36,74

Simning vid olympiska sommarspelen 2004
Björkö, Ekerö kommun

Björkö är en ö i Södra Björkfjärden i Mälaren i Adelsö socken i den västra delen av Ekerö kommun i Uppland, Stockholms län. På ön finns resterna efter den vikingatida handelsstaden Birka - en av Sveriges viktigaste fornlämningar.

Historia

Björkö har idag en yta på omkring 4 × 1,5 kilometer. Under vikingatiden, när Mälaren var en vik av Östersjön, var ön betydligt mindre. Genom landhöjningen, som inte längre påverkar Björkö i förhållande till Mälaren, har strandlinjen höjts med runt fem meter och den sydliga delen av Björkö är ej längre en egen ö. Denna del består huvudsakligen av morän och berg. På den högsta punkten, Ingaberget, finns gravhögar från bronsåldern.

På Björkös norra del finns en stor mängd forntida minnesmärken från vikingatiden, särskilt gravhögar, i vilka många fynd blivit gjorda, och på ett högt berg finnas lämningar efter en fornborg. Mitt i borgen restes år 1834 ett stort stenkors, Ansgarskorset som syns långt över ön och vattnet. På området kallat "Svarta jorden" fanns mellan omkring åren 750 och 970 den betydande handelsstaden Birka. Birka är (tillsammans med Hovgården på Adelsö) sedan 1993 upptagen på Unescos världsarvslista över världsarv och är ett av Riksantikvarieämbetets högst uppsatta och fyndrika arkeologiska utgrävningsområden.

Mot den sydöstra sidan ligger Ansgarskapellet som byggdes år 1930 efter arkitekten Lars Israel Wahlmans ritningar till minnet av biskop Ansgars resor till Birka. Kapellet är uppfört av röd sandsten och invändigt smyckat med bland annat skulpturer av Carl Eldh. Intill finns öns lilla by Björkö by, numera bara två gårdar, som kan vara lika gammal som handelsstaden Birka.

Den omtalas första gången i skriftliga handlingar 1324 ('in Bierkø') då Olof Brun bytte bort 5 öresland jord i byn till ärkebiskop Olof. Under 1500-talet omfattade byn 1 mantal skatte (från 1540-talet delat i två gårdar), en skatteutjord tillhörig byn Steneby, ett mantal krono, en kronoutjord, och ett mantal Sankt Eriks-hemman (tidigare tillhörigt Uppsala domkyrka), ett mantal frälse.

Naturreservat 
På södersluttningen av Ingaberget i södra delen av ön ligger ett litet naturreservat, benämnt Björkö naturreservat, som omfattar 1,6 hektar. Det bildades redan 1944 och är därmed kommunens äldsta naturreservat.

Se även 
 Adelsö socken

Källor 

 Bente Magnus, Birka. RAÄ 1999

Öar i Mälaren
Öar i Ekerö kommun
Platser avbildade i Suecian
Björkö, Öckerö kommun

Björkö, eller Bohus-Björkö (namnet för postorten), är en ö och tätort i Öckerö kommun belägen i Göteborgs norra skärgård. Öns area är 1,03 kvadratkilometer. 

I närheten av Bovik, ute på Björkö Huvud, ligger ett område ägt av Göteborgs Friluftsförening som brukas som naturistområde med bad och camping. Vid Bovik finns också området Pjonken, som uppmärksammats för den stora mängd blåsippor som blommar där varje vår.

Befolkningsutveckling

Samhället
På den norra delen av ön finns gamla försvarsanläggningar från Kustartilleriet som haft syftet att skydda den norra inseglingsrännan till Göteborgs hamn. I detta område är bebyggelsen sparsam och djur- och växtlivet relativt ostört. Centrum på ön ligger i Skarvik där det finns gästhamn och service såsom livsmedelsaffär, skeppshandel, fiskaffär, bryggeri, ishus, pizzeria, restaurang, glasskiosk, cykeluthyrning, minigolf, vandrarhem och hotell- och konferensanläggning.

Kommunikationer
Avgiftsfri bilfärja går sedan 1967 från Lilla Varholmen på Hisingen längs Björköleden. Bussförbindelse finns från centrala Göteborg till färjan. Buss 3 går till hållplatser på Björkö. Till Björkö går personfärja från Kalvsund, Grötö och Öckerö.

Idrott
Idrottsföreningen IFK Björkö har sedan 1925 bedrivit verksamhet på ön med bland annat fotbollsverksamhet.

Se även
Öckerö socken

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
Göteborgs Friluftsförening
IFK Björkö

Öar i Öckerö kommun
Bohusläns öar
Orter i Öckerö kommun
Tätorter i Sverige
Björkö, Korsholm

Björkö är en ö i Kvarken, huvudö i före detta Björköby kommun. Huvudorten är Björköby. Björkö ligger i Korsholms kommun i Österbotten i Finland. Till Björkö räknas omkring 350 holmar och den totala landarealen är 72 km². Delar av det nuvarande Björkö steg upp ur havet på 800- och 900-talet. Man tror att det funnits fast bosättning på ön sedan 1300-talet.

Björkö har tack vare sitt läge där Kvarken är som smalast alltid varit viktig för transporter över vattnet mellan Sverige och Finland. Under den tid när Finland hörde till Sverige var postgången långsam. Då beslöt man att posten skulle transporteras över Kvarken mellan Björkö och Holmön. Denna transport fick Björköborna år 1617 till uppgift att sköta om. Som tack för detta fick öborna skattelättnader och deras söner och drängar befriades från krigstjänst. Idag hedrar man minnet över de män som skötte posttransporterna genom det årliga evenemanget Postrodden.

År 1907 fick Björkö motorbåtstrafik till Vasa. 1954 fick man broförbindelse till Replot. När sedan Replotbron invigdes 1997 fick man vägförbindelse hela vägen till fasta Finland.

Björkö hade 380 bofasta invånare år 2010 enligt kommunens fastighetsregister.

Björköby kyrka byggdes efter ritningar av byggmästaren Isak Isaksson-Österholm och invigdes 1859.

Hela Björkö ingår i världsarvet Höga kusten/Kvarken.

Björköby kommun
Björkö blev en egen kommun 1932; namnet på kommunen ändrades till Björköby för att inte förväxlas med andra orter med samma namn. Kommunen anslöts till Korsholms kommun 1973.

Galleri

Referenser 

Före detta finländska kommuner
Öar i Korsholm
Gustaf Ållon

Gustaf Ållon, alternativt Gustaf Ollon, född 1646 på Vikbolandet i Östergötland, död 20 juni 1704 i Stockholm, var en svensk tulltjänsteman och psalmförfattare.

Biografi
Gustaf Ållon föddes 1646 på Vikbolandet i Östergötland. Han anställdes hos riksrådet friherre Knut Kurck, som bland annat ägde godset Ållonö, vilket stället psalmförfattare antagit sitt namn. På Kurcks förordnande anställdes Ållon senare som kamrer vid stora sjötullen i Stockholm. Han avled 1704 i Stockholm

Bibliografi

Psalmer
I de svenska psalmböckerna från 1937 och 1986 stavas namnet Ållon medan Ollon används i Johan Olof Wallins 1819 års psalmbok.

Den svenska psalmboken 1695
45 Lova vill jag Herran, Herran (1819 nr 264, 1986 nr 8) skriven 1694 
157 Upp, min tunga, att lovsjunga (1986 nr 147) bearbetad 1694 men insatsen struken i 1986 års psalmbok
174 Denna är den stora dagen (1986 nr 149) översatt 1694
261 Vad gott kan jag dock göra (1937 nr 397) skriven 1694
268 Vad kan dock min själ förnöja (=Säll är den som sina händer) (1986 nr 244) skriven 1694
288 Min själ och sinne, låt Gud råda (1986 nr 575) bearbetad/översatt Georg Neumarks text som publicerades redan 1683, men insatsen struken i 1986 års psalmbok
299 Mitt hjärta, fröjda dig (1986 nr 525) översatt 1694
300 O Store Gudh, min Fader och min Herre

I 1819 års psalmbok fanns han representerad med samma sju verk (nr 106, 112, 206, 239, 257, 261 och 264).

I 1937 års psalmbok fanns han representerad med sju verk (nr 5, 106, 112, 337, 369, 397 och 400).

Han finns representerad i Den svenska psalmboken 1986 med en originaltext (nr 244) och tre bearbetningar/översättningar (nr 8, 149 och 525).

Referenser

Noter 

Personer från Östergötland
Svenska psalmförfattare
Födda 1646
Avlidna 1704
Män
Kungligt råd

Kungliga råd var i Sverige de rådgivare som, efter att Karl XI infört karolinska enväldet i samband med 1680 års riksdag, ersatte de tidigare riksråden och Riksrådet. Efter kungliga enväldets fall och 1719 års regeringsform återinfördes Riksrådet och riksrådstiteln. 

Det kungliga rådet hade en mindre självständig och mer informell ställning än det tidigare riksrådet och bestod till stor del av personer som mer hade monarkens gunst än sin höga adliga börd att tacka för sin position.

Se även
Riksråd
alfabetisk lista över kungliga råd

Sveriges politiska historia
Titlar i statsförvaltning
Christoffer Olofsson Angeldorff

Christoffer Olofsson Angeldorff, född 7 juli 1808 i Osby, död 6 mars 1866 i Västra Alstad, var en svensk präst, bokförläggare och psalmdiktare. Han var far till Wilhelm Angeldorff.

Biografi
Efter prästerlig tjänstgöring i olika församlingar i Lunds stift blev Angeldorff 1841 pastorsadjunkt i Ulrika Eleonora församling i Stockholm och 1842 hovpredikant. År 1853 återvände han till Skåne som kyrkoherde i Broby och Emislöv och tillträdde 1862 Fru Alstad.<ref name="A">Svensk Uppslagsbok’’, Band 1, 1947–1955. (spalt 1037)</ref>

Under Stockholmstiden uppträdde Angeldorff flitigt som medarbetare i den konservativa pressen, vanligen med en hetsigt polemisk ton, som väckte även hans meningsfränders ogillande. Han tillhörde först "Svenska biet"s redaktion till tidningens upphörande 1844 och blev, sedan V. F. Palmblad startat "Tiden", 1847 dennes medredaktör.

Han bearbetade 1855 Joachim von Düben d.ä.:s äldre svenska översättning av Paul Gerhardts sommarpsalm I denna ljuva sommartid, som tonsattes av Nathan Söderblom 1916. Översatte också Johan Arndts psalm Svinga dig, min ande opp från tyska till svenska.

Angeldorff var även initiativtagare till olika företag, däribland Klörup-Sparbanken, grundad 1863. Han var också redaktör för Kristianstadsbladet''.

Psalmer
 I denna ljuva sommartid 
 Svinga dig, min ande opp

Källor

Externa länkar 
 
 
 "Christoffer Olofsson Angeldorff" i Svenskt biografiskt lexikon, band 1 (Stockholm 1918)

Svenska psalmförfattare
Svenska hovpredikanter
Svenska präster under 1800-talet
Personer från Osby
Födda 1808
Avlidna 1866
Män
Diracekvationen

Diracekvationen är en relativistisk vågekvation för kvantmekaniska system som infördes 1928 av Paul Dirac. Efter Schrödingers vågekvation för icke-relativistiska kvantsystem gjordes flera försök att skapa en relativistisk motsvarighet. Värd att notera är till exempel Klein-Gordon-ekvationen, skapad av Oskar Klein och Walter Gordon. Denna ekvation är dock inte tillfredsställande, då den inte ger upphov till en positivt definit sannolikhetstäthet. 

Dirac ämnade att lösa detta och sökte en ekvation som var av första ordningen, och var positivt definit. Den resulterande ekvationen hade lösningar som såg ut som partiklar med negativ energi. Dirac tolkade detta som antipartiklar. Några år senare, då Carl D Anderson påvisade positronen, visade det sig att han hade rätt.

Diracekvationen var ursprungligen en ekvation för ett enpartikelsystems vågfunktion. Numera förekommer den i kvantfältteori som rörelseekvation för de fält som representerar spinn-1/2-fermioner, så kallade Diracfält.

Matematisk formulering 

Diracekvationen skrivs

där den första termen är en implicit summa enligt Einsteins summakonvention över rumtidsindex  och 
 är en uppsättning 4 x 4-matriser som kallas Diracmatriserna eller gammamatriserna. Funktionen  (där x är 4-positionen) kallas en spinor. Den är en kolumnvektor med fyra komponenter. Det skall dock påpekas att detta inte har något direkt att göra med rumtidens fyra dimensioner, då diracspinorerna inte transformeras som en 4-vektor under Lorentztransformationer. 

Gammamatriserna definierar en Cliffordalgebra, som ges av antikommutatorn 

där  är 4 x 4-enhetsmatrisen och  är den metriska tensorn. Matrisernas explicita form kan väljas fritt så länge de uppfyller ovanstående antikommutationsregel. Alla representationer av matriserna kan relateras genom unitära transformationer. En vanlig konvention är att välja Dirac-Pauli-representationen

 för  och .

I definitionen av  är  själva 2 x 2-matriser, de så kallade Paulimatriserna, definierade av Wolfgang Pauli. En annan konvention som är mer praktisk i kvantfältteori när man studerar kirala fermioner (som i Standardmodellen inom partikelfysiken) är att välja

 för k=1,2,3 och .

Detta kallas den kirala representationen eller Weyls representation och används i många moderna kvantfältteoriböcker.

Diracekvationen motsvarar alltså fyra separata differentialekvationer och kan lösas exakt för fria fermioner genom en planvågsansats.

Ekvationer
Kvantfysik
Moulin Rouge

Moulin Rouge (franska "Röda kvarn") är en nöjesetablissemang vid Place Blanche i Montmartre i Paris.

På Moulin Rouge, som grundades 1889, slog cancan igenom på allvar. En av dansöserna, kallad La Goulue, avporträtterades av Henri de Toulouse-Lautrec.

I närheten av Moulin Rouge ligger metrostation Blanche.

Artister som uppträtt på Moulin Rouge
 Louise Weber (1866—1929), fransk cancandansös som uppträdde under artistnamnet La Goulue
 Jane Avril (1868—1943), fransk cancandansös
 Yvette Guilbert (1865—1944), fransk vissångerska och skådespelerska
 Mistinguett, även känd som Jeanne-marie Bourgeois (1875—1956), fransk artist, sångare och dansös
 Yves Montand, född Ivo Livi (1921—1991), fransk skådespelare och sångare av italiensk börd

Moulin Rouge på bio 
 Moulin Rouge, 1928
 Moulin Rouge, 1934
 Moulin Rouge, 1939
 Moulin Rouge, 1944
 Moulin Rouge, 1952
 French Cancan, 1954
 Moulin Rouge!, 2001

Se även
 Cabaret Läderlappen
 Kabaré
 Kabaré Kumlin
 Überbrettl

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Paris
Nöjeslokaler
Kufstein

Kufstein () är en stad och kommun i förbundslandet Tyrolen i Österrike. Kommunen har  invånare (), på en yta av  km². Folkmängden gör staden till Tyrolens näst största stad efter Innsbruck. Kufstein är huvudort i distriktet med samma namn. Kommunen gränsar till Tyskland i norr.

Kufstein har genom historien varit en viktig handelsstad i och med sitt strategiska läge vid Inndalens mynning från alplandskapet i det plattare bayerska landskapet. Ännu idag spelar transporter än stor roll för staden, då den tättrafikerade motorvägen E45 från München mot Italien passerar strax utanför Kufstein.

Näringslivet är uppbyggt kring turism och tillverkning av bland annat maskinutrustning, glas och skidor. Kufstein omnämns för första gången år 788 och fick stadsrättigheter 1339. Stadsbilden domineras av en borg från 1200-talet.

Indelning 
Kommunen består av nio orter (Ortschaften) (inom parentes invånarantal ):

 Endach ()
 Kufstein ()
 Kufstein-Kaisertal ()
 Kufstein-Stadtberg ()
 Mitterndorf ()
 Morsbach ()
 Thierberg ()
 Weissach ()
 Zell ()

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Tyrolen
Kommuner i Tyrolen