kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brattfors, Hedemora kommun

Brattfors är en by och ett före detta järnbruk i Garpenbergs socken, Hedemora kommun, Dalarnas län (Dalarna)

Historia

Bergsbruk har bedrivits i trakten sedan medeltiden. Brattfors omtalas för första gången i 1553 års jordebok som Bratteforstechten. I 1604 års skattelängd upptas en hytta och en fallhammare i Brattforshyttan. Hyttan förekommer sedan flera gånger i handlingar från 1600-talet, men omtalas i 1666 års skattelängd som öde. Hammaren omtalas dock i densamma att då ha varit i drift. Under 1700-talet tycks all verksamhet vid Brattforshyttan varit nedlagd. En kvarn finns dock utmärkt på platsen på kartor från 1770-talet. 

Under första hälften av 1800-talet anlades ett nytt järnbruk på platsen för den gamla hyttan. Detta kom att ingå i Garpenbergs bruk (aktiebolag från 1855), och bestod 1866 av en smedja, puddelugnar, två vällugnar, ett valsverk, två mumblingshammare, en släthammare samt en klensmedja. I början av 1900-talet fanns 3 lancashiresmälthärdar vid bruket, som då ägdes av Garpenbergs AB. 1905 lades all verksamhet vid Brattfors bruk ned. 

Det var samma år som dåvarande slutstationen Garpenberg vid Brattfors på Gruvgården-Fors Järnväg öppnades för trafik. Det byggdes ett stickspår till bruket från stationen. Det ska emellertid enligt vissa uppgifter varit någon typ av verksamhet på bruket en tid efter 1905 men det fanns ingen tillverkning vid bruket år 1908

Kvar idag finns arbetarbostäder, stationshus, kraftstation, kvarn och ruiner efter tre stycken kolhus.

Bilder

Källhänvisningar

Litteraturförteckning
Landeholm. Atlas över Sveriges bergslag - Nedre Bergslagen i Dalarna. (1999)
Brattfors bruk, Dalarna

Jernkontoret Bruksbibliografi
Haglund, Oliver: Garpenbergs socken i Dalarne. Från äldsta kända tider till och med 1909 jämte ett kort tillägg från 1910-1914. – Sala, 1914. 292 s. Ill. Brattfors behandlas på s. 83–84.

Rönnegård, Sam: Hedemora bergslag. Garpenbergs socken. – Stockholm, 1957. 539 s. Ill. Brattfors bruk behandlas på s. 159–164.

Andrén, Ernst: Om ett gammalt dalabruks fåfänga kamp för livet (Borlänge tidning. 29 juni 1963.)

Externa länkar

Orter i Hedemora kommun
Svenska järnbruk
Brattfors

Brattfors kan syfta på:

 Brattfors, Hedemora kommun – ett tidigare järnbruk i Garpenbergs socken, Hedemora kommun, Dalarna
 Brattfors, Ockelbo kommun – ett tidigare järnbruk i Ockelbo socken, Ockelbo kommun, Gästrikland
 Brattfors, Ramundeboda socken –  ett tidigare järnbruk (hammare) i Ramundeboda socken, Laxå kommun
 Brattfors socken – en socken i Värmland 
 Brattfors landskommun – en tidigare kommun i Värmlands län 1863–1951
 Brattfors församling – en tidigare församling i Karlstads stift i Svenska kyrkan i Filipstads kommun i Värmlands län –2010
 Brattfors kyrka – en kyrkobyggnad som tillhör Filipstads församling i Karlstads stift
 Brattfors, Filipstads kommun – en småort och tidigare järnbruk i Brattfors socken, Filipstads kommun, Värmland
 Brattfors distrikt – ett distrikt i Filipstads kommun och Värmlands län 2016–
 Brattfors, Nordmalings kommun – en småort i Nordmalings kommun
Brattingsborg

Brattingsborg, ett i danska folkvisor förekommande namn på en mytisk borg.

Namnet är kanske en variant av Birtingsborg, som nämns i folkvisor om Didrik av Bern, jämte Birtingskov. Senare förlades detta ställe till Samsø eller trakten kring Viborg. På Samsø har länsgreve Danneskjold-Samsøe 1870 byggt ett herresäte med namnet Brattingsborg, som nu är grevskapets huvudgård. 

Det skånska Brattingsborg (i närheten av Bäckaskog) sjönk, enligt sägnen, i havet, till straff för de brott, som begåtts inom detsamma; de penningar, som förvarats därinom, kastades sedan upp på stranden vid Ivö, men ärkebiskop Anders Sunesen förvandlade dem till stenar, för att de icke skulle missbrukas. Ett slags små runda fossil efter armfotingar (numulus brattenburgensis), som uppkastas på Ivös strand, kallas ännu i dag Brattingsborgspenningar.

Källor 
 

Mytiska platser
Fiktiva slott och borgar
Slott i Danmark
Karl Braun (politiker)

Karl Braun, född den 20 mars 1822 i Hadamar, Hertigdömet Nassau död den 14 juli 1893 i Freiburg im Breisgau, var en tysk politiker och skriftställare.

Braun, som till yrket var advokat, tillhörde 1848-1866 Hertigdömet Nassaus andra kammare, 1858-1863 såsom dess president, och 1867-1887 nordtyska riksdagen och tyska riksdagen, där han en tid var en av ledarna av det nationalliberala partiet, men 1880 slöt sig till det secessionistiska och 1884 till det tyskfrisinnade partiet. 

Braun var en ivrig förespråkare för frihandel, deltog i stiftandet av den nationalekonomiska kongressen och var sedan 1859 dess ständige president. 

Hans viktigaste skrifter var Bilder aus der deutschen Kleinstaaterei (2 band 1869) och Die Wisbyfahrt (1882). Från 1888 gav han ut Vierteljahrsschrift für Volkswirthschaft.

Anonymt gav han ut Randglossen zu den politischen Wandlungen der letzen Jahre (1879), tillsammans med flera andra arbeten, där han agiterade för enhetsstat och ekonomisk frihet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.
 

Tyska riksdagsledamöter
Tyska advokater
Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Födda 1822
Avlidna 1893
Män
Zabernaffären

Zabernaffären kallas en för tysk militäranda före första världskriget betecknande episod 1913, som då väckte stort uppseende även utanför Tysklands gränser. 

I den lilla elsassiska staden Zabern hade slitningar länge förekommit mellan garnisonens officerare och den civila befolkningen. En ung löjtnant Forstner hade sagt till sina rekryter att militären inte fick låta sig ostraffat hånas och att en soldat, som dödade en "wackes" (nedsättande benämning på infödda elsassare), som skymfat honom, skulle gå fri från straff och i stället få en penningbelöning. 

Yttrandet omnämndes i ortspressen och föranledde bullrande demonstrationer mot löjtnant Forstner. Vid ett sådant tillfälle i november 1913 förföljde Forstner en demonstrerande gesäll och slog till honom med sin sabel. Nya demonstrationer följde och föranledde militärbefälet att beordra soldaterna att arrestera alla civila som inte genast avlägsnade sig. Soldaterna arresterade då 27 personer (varav åtskilliga icke-demonstranter) och instängde dem över natten i kasernens kolkällare. 

Dessa händelser framkallade stark upphetsning i hela Tyskland, i all synnerhet som preussiske krigsministern Erich von Falkenhayn i en interpellationsdebatt i riksdagen den 3 december lade mesta skulden på civilbefolkningen och dem, som uppagiterade den mot militären; han sade sig inte kunna ogilla Forstners instruktion till rekryterna att bruka vapen, när de anfölls. Riksdagen uttalade följande dag med 293 röster mot 54 sitt ogillande av regeringsförklaringen.

Forstner ådömdes 19 december av krigsrätt 43 dagars arrest för misshandel och olovligt bruk av vapen, och hans överste, von Reuter, åtalades inför militärdomstolen i Strassburg, eftersom soldaterna utan civil myndighets medverkan fått ingripa för ordningens återställande. För undvikande av nya demonstrationer flyttades regementet till annan garnisonsort. 

Militärdomstolen i Strassburg frikände överste von Reuter i januari 1914, och samtidigt upphävde en militär appellationsdomstol domen över Forstner, varpå följde en ny interpellationsdebatt i tyska riksdagen den 24 januari, då rikskanslern Theobald von Bethmann Hollweg till försvar för överste von Reuters åtgörande åberopade en preussisk kabinettsorder från 1820 om rätt i undantagsfall till militärt ingripande utan begäran från civila myndigheter. Denna kabinettsorder förklarades sedermera (april samma år) upphävd.

Hela Zabernaffären fick genom pressens inverkan oväntat stora dimensioner, skärpte motsatsen mellan myndigheter och fransksinnad civilbefolkning i Elsass och framställdes ofta utomlands som bevis på att "militarism" och "junkeranda" var allrådande i Tyskland.

Källor 
 

1913 i Tyskland
1914 i Tyskland
Politik i kejsardömet Tyskland
Politiska affärer
Spandaufängelset

Spandaufängelset var ett fängelse i Västberlin för krigsförbrytare, beläget i stadsdelen Wilhelmstadt i stadsdelsområdet Spandau. I fängelset avtjänade flera nationalsocialistiska tyska ledare straffen för de krigsförbrytelser de dömdes för att ha begått under andra världskriget. De sju fångarna hade dömts vid Nürnbergprocessen (1945–1946) och överfördes i juli 1947 från Nürnberg till Spandau.

Ursprungligen var fängelset ett tyskt militärfängelse som de allierade efter kriget byggde om för att hysa dessa sju fångar. Fängelset låg i den brittiska ockupationssektorn och var en av endast två verksamheter som bedrevs av de allierade makterna gemensamt under Kalla kriget- den andra var luftsäkerhetscentralen. I praktiken växlade ansvaret för fängelset varje månad mellan ockupationsmakterna enligt följande schema, och framför Allierade kontrollrådets byggnad hissades motsvarande flagga:

Förutom ungefär 60 soldater hade fängelset även civila fångvaktare, fyra fängelsedirektörer med adjutanter, fyra läkare, översättare, kockar, serveringspersonal med mera.

Omedelbart efter det att den siste av fångarna, Rudolf Hess, avlidit 1987 revs fängelset. På platsen finns idag en stormarknad.

Fångar 
Fångnummer, namn, straff, datum för frigivning

 Baldur von Schirach, dömd till 20 års fängelse, frigiven 1 oktober 1966.
 Karl Dönitz, dömd till 10 års fängelse, frigiven 1 oktober 1956.
 Konstantin von Neurath, dömd till 15 års fängelse, frigiven 6 november 1954 av hälsoskäl.
 Erich Raeder, dömd till livstids fängelse, frigiven 26 september 1955 av hälsoskäl.
 Albert Speer, dömd till 20 års fängelse, frigiven 1 oktober 1966.
 Walther Funk, dömd till livstids fängelse, frigiven 16 maj 1957 av hälsoskäl.
 Rudolf Hess, dömd till livstids fängelse, död 17 augusti 1987 i fängelset.

Litteratur 
 Bird, Eugene K., Fången i Spandau. Stockholm: Norstedt 1975.
 Fishman, Jack, The Seven Men of Spandau. London: Allen 1954.
 Hess, Ilse, Ein Schicksal in Briefen. Leoni am Starnberger See: Druffel 1971. 
 Hess, Wolf Rüdiger, Mord an Rudolf Hess?: der geheimnisvolle Tod meines Vaters in Spandau. 3. Aufl. Leoni am Starnberger See: Druffel 1990.
 Speer, Albert, Dagbok från Spandau. Göteborg: Staka 2000.

Se även 
 Nürnbergrättegångarna

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Western Allies Berlin – Spandau Prison

Fängelser i Tyskland
Byggnader och anläggningar i Berlin
Spandau (stadsdelsområde)
Militärfängelser
Lynyrd Skynyrd

Lynyrd Skynyrd (uttalas ”lenerd skinnerd” ) är ett amerikanskt rockband bildat 1964 i Jacksonville, Florida, USA.

Lynyrd Skynyrd bildades av Ronnie Van Zant, som efter några tidigare misslyckade försök att starta ett band till slut hittade skolkamraterna och tillika gitarristerna Allen Collins och Gary Rossington. De började spela tillsammans under namnet My Backyard. Snart tillkom keyboardisten Billy Powell, trummisen Bob Burns och basisten Leon Wilkeson i sättningen och de ändrade sitt namn till Lynyrd Skynyrd, en förvrängning av namnet på deras gymnastiklärare Leonard Skinner. 

Nu följde några år av turnerande utan större framgångar fram till 1973, då bandet skrev kontrakt med MCA. Första albumet, (pronounced 'lĕh-'nérd 'skin-'nérd), följdes av en turné som förband till The Who och Lynyrd Skynyrd fick en trogen skara fans lagom till släppet av andra albumet, Second Helping. Skivan, som kom 1974, blev deras stora genombrott med singeln "Sweet Home Alabama". Bandet släppte därefter två skivor, Nuthin' Fancy och Gimme Back My Bullets, som inte blev några stora succéer. Under tiden byttes några medlemmar ut. Artimus Pyle ersatte Bob Burns och Ed King, som spelat med sedan inspelningen av Pronounced, slutade. 1976 kom live-skivan One More for the Road och förde upp bandet på listorna igen. Nu hade en ny gitarrist, Steve Gaines tillkommit, liksom tre körtjejer.

Den 17 oktober 1977 kom Street Survivors, deras sjätte skiva. Tre dagar senare (20 oktober) var bandet på väg till en spelning i Baton Rouge, Louisiana när planet de färdades i havererade utanför McComb, Mississippi. Ronnie Van Zant, Steve Gaines, Steves syster Cassie Gaines och bandets manager Dean Kilpatrick omkom. Haveriet ledde till att Street Survivors blev en stor succé, men de överlevande medlemmarna beslutade att lägga ned bandet.

Lynyrd Skynyrd återförenades 1987 med Ronnie Van Zants yngste bror Johnny Van Zant som sångare. Gruppen har sedan dess fortsatt att turnera med en uppsättning i ständig förändring och släppt en handfull plattor, bland annat julskivan Christmas Time Again. 2006 valdes bandet in i Rock and Roll Hall of Fame. De bandmedlemmar som inkluderades i intagningen var Ronnie Van Zant, Rickey Medlocke, Gary Rossington, Allen Collins, Ed King, Steve Gaines, Leon Wilkeson, Billy Powell, Bob Burns och Artimus Pyle.

Onsdagmorgonen den 28 januari 2009 avled keyboardisten Billy Powell i sitt hem i Florida; dödsorsaken tros vara hjärtproblem. Ean Evans avled den 6 maj samma år i cancer. Evans har spelat i bandet sedan 2001, då han ersatte Leon Wilkeson efter dennes död.

Den 5 mars 2023 dog Gary Rossington vid 71 års ålder, dödsorsak tros vara hjärtproblem.

Diskografi

Referenser

Externa länkar 

 Lynyrd Skynyrd officiell webbplats
 Lynyrd Skynyrd på allmusic.com

Amerikanska sydstatsrock-grupper
Rock and Roll Hall of Fame
Musikgrupper bildade 1965
The Birds (musikgrupp)

The Birds var en brittisk musikgrupp som spelade musik som tilltalade mods. The Birds bildades i London år 1964. Gruppen bestod av Ali McKenzie (sång), Ronnie Wood (sång, gitarr), Tony Monroe (gitarr), Kim Gardner (basgitarr), och Pete McDaniels (trummor). Gruppen spelade den hårdare, psykedeliskt influerade popmusiken som kom att kallas "freakbeat". De lyckades nå listplacering i Storbritannien med sin andra singel "Leaving Here" som nådde #45 på UK Singles Chart.

Deras musik har många likheter med till exempel bandet Pretty Things. Soundet karaktäriseras av de långsammare och mer betonade trumbeatsen, samtidigt som gitarristen tenderar att spela mer psykedeliskt influerade riff snarare än det vanliga ackordakompanjanget, som var standarden inom den tidiga "modpopscenen". The Birds upplöstes år 1967. Ronnie Wood blev på 1970-talet betydligt kändare som medlem i The Rolling Stones.

Diskografi 
Singlar
 
 
 

Samlingsalbum

Referenser

Externa länkar
The Birds på AllMusic

Engelska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1964
Musik i London
Brittiska musikgrupper
The Four Pennies

The Four Pennies, brittisk popgrupp som fick en mindre hit 1964 med balladen "Juliet".

Medlemmar
Lionel Morton (född Lionel Walmsley 14 augusti 1941 i Blackburn) – sång, gitarr
Fritz Fryer (född David Roderick Carney Fryer 6 december 1944 i Oldham, Lancashire – död 2 september 2007 i Lissabon, Portugal) – gitarr (1962–1965)
Alan Buck (född 7 april 1943 i Brierfield, Burnley, Lancashire – död mars 1994) – trummor
Mike Wilsh (född Michael Wilshaw 21 juli 1945 i Stoke-on-Trent, Staffordshire) – basgitarr, keyboard, sång
David Graham (från Reading, Berkshire) – gitarr (1965–1966)

Diskografi
Album
 (UK #13)

Singlar
"Do You Want Me To" / "Miss Bad Daddy" (1964) (UK #47) 
"Juliet" / "Tell Me Girl" (1964) (UK #1) 
"I Found Out The Hard Way" / "Don't Tell Me You Love Me" (1964) (UK #14) 
"Black Girl" / "You Went Away" (1964) (UK #20) 
"The Way of Love" / "A Place Where No One Goes" (1965) 
"Until It's Time For You To Go" / "Till Another Day" (1965) (UK #19) 
"Trouble Is My Middle Name" / "Way Out Love" (1966) (UK #32) 
"Keep The Freeway Open" / "Square Peg" (1966)
"No More Sad Songs For Me" / "Cats" (1966)

Externa länkar
The Four Pennies på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
461 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Grekland 
 Efialtes och Perikles beslutar att landsförvisa Kimon, som har blivit impopulär på grund av sin icke framgångsrika pro-spartanska politik.
 Efialtes och Perikles minskar det atenska rådets på Areopagen maktbefogenheter (vilket består av före detta arkonter och därmed är ett starkt fäste för oligarkin) och överför dem till folket, det vill säga de femhundras råd, församlingen och domstolarna. Ämbetet domare blir betalt och personer rekryteras till det genom lottdragning från en lista till vilken alla medborgare kan lägga till sina namn.
 Efialtes mördas av Aristodikos från Tanagra i Boeotien, vilket han skall ha gjort på uppdrag av den atenska oligarkin.
 Efter förvisningen av Kimon och mordet på Efialtes blir Perikles den mes inflytelserike talaren i Aten.

Födda

Avlidna 
 Efialtes, ledare för de radikala demokraterna i Aten (mördad)

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
362 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Persiska riket 
 Mausollos av Karien går med i satrapernas anatoliska uppror mot den persiske kungen Artaxerxes II.

Egypten 
 Kung Agesilaios II av Sparta anländer med 1.000 man för att bistå Egypten i dess kamp mot Persiska riket.

Grekland 
 Då ett inbördeskrig utbryter inom det arkadiska förbundet kämpar Mantineia tillsammans med Sparta och Aten, medan Tegeia och andra medlemmar av förbundet kämpar på Thebes sida. Den thebiske generalen Epaminondas leder den allierade armén på Peloponnesos. Han möts av Sparta (lett av den spartanske generalen Arkidamos III), Aten och deras allierade i slaget vid Mantineia. I detta slag segrar Epaminondas men stupar. Hans sista order om att sluta fred med fienden respekteras av alla parter och allmän fred sluts i Grekland. Därmed tar den thebiska dominansen av Grekland slut.

Kina 
 Staterna Qin, Han och Zhao besegrar staten Wei och Qin fångar prinsen av Wei. Slaget vid Shaoliang utkämpas sedan mellan Qin och Wei, vilket Wei förlorar, varpå Qin fångar Weis premiärminister.

Födda 
 Eumenes från Kardien, grekisk general och vetenskapsman (död 316 f.Kr.)

Avlidna 
 Epaminondas, grekisk fältherre och statsman (född cirka 418 f.Kr.)

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
95

95 (XCV) var ett normalår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Frontinus utnämns till överintendent för akvedukterna (curator aquarum) i Rom.
 Kejsar Domitianus blir konsul i Rom.
 Aposteln Johannes skickas i exil till ön Patmos, där han skriver Uppenbarelseboken.

Födda

Avlidna 
 Epaphroditus, sekreterare till kejsar Nero (avrättad)
 Quintilianus, romersk retoriker

Externa länkar
Huvudräkning

Huvudräkning är matematiska beräkningar som sker endast med hjälp av den mänskliga hjärnan, utan att använda några hjälpmedel såsom fingrar, kulram, papper, penna, räknesticka eller miniräknare. De beräkningar som utförs är vanligen enklare former av addition, multiplikation och dylikt.

Före datorteknikens införande sköttes matematiska beräkningar manuellt. Den svenska yrkestiteln för en sådan person kunde – särskilt inom affärsvärlden – vara kalkylator.

Olika metoder
Det finns flera metoder för huvudräkning:
Vedisk matematik
Trachtenbergs system

Huvudräkning i kulturen
I tavlan "Huvudräkning. Från S. A. Ratjinskijs folkskola" (olja på duk, 1895, «Устный счёт. В народной школе С. А. Рачинского») av Nikolaj Bogdanov-Belskij försöker barnen räkna ut , vars häpnadsväckande lösning är lika med 2. Tavlan avbildar en privat folkskola inrättad 1872 i byn Tatevo i sydvästra delen av Tver oblast av botanisten och matematikern Sergej Ratjinskij (1833—1902).

Se även
Mänsklig räknare

Källhänvisningar

Räkning
Allt om PC

 
Allt om PC var en tidskrift som gavs ut av First Publishing Group AB. Tidningen var inriktad på tre ämnen, datorsäkerhet, Windows och steg för steg guider. 

Under 2011 såldes Allt om PC till IDG, och slogs ihop med PC för Alla.

Chefredaktörer
2003–2006, 2007–2010 Tommy K Johansson
2006 Henrik Möllberg
2010–2011 Peter Ahlqvist

Se även 
Lista över svenska datortidningar

Referenser 

Svenska datortidningar
First Publishing Group AB

First Publishing Group AB är ett svenskt tidningsförlag baserat i Växjö som även ger ut gratis nyhetsbrev via e-post. Förlaget köptes i december 2013 upp av Dohi Sweden AB.

Utgivning (i urval)
 Hälsa&Fitness
 MacGuiden
 Kom i form Man
 Svenska Cycling Plus
 FotoGuiden
 Fitness for Men
 Dass-Tidningen
 DigitalFoto
 KameraGuiden
 PhotoshopGuiden

Tidigare tidningar (numera nedlagda)
 Allt om PC
 BBC Historia
 First Poker
 In Touch
 Photoshop-magasinet
 Windows XP-Guiden
 MP3 Musik
 DigitalVideo
 Småfixarna
 DigitalStuff
 Hairstyle & Beauty
 F1 Racing

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska tidningsförlag
Jamaicansk dollar

Jamaicanska dollar (JA$ - Jamaican dollar) är den valuta som används i Jamaica i Västindien. Valutakoden är JMD. 1 Dollar = 100 cents.

Valutan infördes under år 1968 och ersatte det jamaicanska pundet.

Användning
Valutan ges ut av Bank of Jamaica - BOJ som grundades 1961 och har huvudkontoret i Kingston.

Valörer
mynt: 1, 5, 10 och 20 Dollars
underenhet: 1, 10 och 25 cents
sedlar: 50, 100, 500 och 1000 JMD

Externa länkar
 Centralbanken BOJ

Jamaicas ekonomi
Nordamerikanska valutor
Fönstertittarsjuka

Fönstertittarsjuka, perifer cirkulationsinsufficiens eller claudicatio (latin: claudicatio intermittens,  'tillfällig hälta'), är en kärlsjukdom som gör att smärta uppkommer i benen, oftast vaderna, vid ansträngning. 

Ytterligare namn är perifer artärsjukdom eller benartärsjukdom. 

Fönstertittarsjuka beror på förträngningar (åderförkalkning) i benens stora artärer. Kärlförträngningarna medför att tillräckligt med syre inte kan nå musklerna vid ansträngning. Smärtan uppstår vid aktivitet och försvinner vid vila. Vid uttalad sjukdom kan horisontalläge medföra smärta, varvid en liggande patient måste låta benen hänga utmed sängkanten. I allra värsta fall kan sjukdomen orsaka kallbrand och därmed leda till amputation. 

Beteckningen fönstertittarsjuka kommer av att de drabbade vid promenader gärna stannar till en stund och då kan passa på att kolla in skyltfönster eller liknande i väntan på att smärtorna ska avta.

Undersökning 
Blodtrycksmätning i ankeln med doppler och i vissa fall, exempelvis vid diebetesangiopati, blodtrycksmätning i stortån (speciellt hos diabetiker och njursjuka) med laserdopplerteknik. Dessa undersökningar kompletteras eventuellt med nivådiagnostik (fastställande av kärlförträngningarnas lokalisation och svårighetsgrad) med ultraljudsteknik (så kallad duplexteknik), magnetkameraangiografi eller datortomografisk angiografi. Ibland utföres även sexminuters gångtest.

Behandling 
Den viktigaste behandlingsinsatsen vid fönstertittarsjuka är att påverka riskfaktorer som förvärrar kärlsjukdomen, exempelvis diabetes, högt blodtryck och förhöjda blodfetter. Sänkt fotända nattetid, och i vissa fall smärtstillande mediciner kan lindra smärtan. Rökstopp och motion ger minskad symtombörda, ökar gångsträckan, och minskar risken för allvarliga komplikationer. 

Behandling med acetylsalicylsyra och statiner anses i regel indicerat eftersom symptomgivande claudicatio skvallrar om omfattande aterosklerotisk kärlsjukdom. Läkemedelsbehandlingen är alltså i det här fallet förebyggande och inte symtomlindrande. Studier har gjorts av nyttan med kombination av acetylsalicylsyra och NOAK, vilket har visat ökad nytta men samtidigt ökad blödningsrisk. Läkemedelsbehandling med cilostazol kan i valda fall vara en lämplig symtomlindrande behandling. 

Allvarliga problem med sjukdomen kan föranleda ballongvidgning av kärlet, PTA (perkutan transluminal angioplastik), alternativt kirurgisk anläggning av alternativ passageväg för blodet, så kallad by-passkirurgi. Åtgärderna har bevisad effekt, men måste vägas mot eventuella risker, resurser och den ofta goda nyttan av icke-kirurgisk behandling. För en minoritet av patienterna är dock kirurgisk behandling en rimlig och effektiv åtgärd.

Referenser 

Kärlsjukdomar
Medicinska symtom
Livsstilssjukdomar
Stenos