kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Musikåret 1894



Händelser
14 mars – Carl Nielsens första symfoni uruppförs i Köpenhamn av Det Kongelige Kapel under ledning av Johan Svendsen.
8 april – Anton Bruckners Symfoni nr 5 uruppförs i Graz.
8 november – Amerikansk musiktidningen Billboard börjar utges.
22 december – Prélude à l'après-midi d'un faune av Claude Debussy uruppförs i Paris.

Klassisk musik
 Adolphe Samuel – Symfoni nr 7, op. 48 
 Wilhelm Stenhammar – Stråkkvartett nr 1 i C-dur, op. 2

Födda
31 januari–- Isham Jones, amerikansk jazzsaxofonist, bandledare och kompositör.
27 februari – Carl-Gunnar Wingård, svensk skådespelare och sångare.
11 mars – Johnny Schönning, svensk violinist och spelman.
13 april – Ludvig Irgens-Jensen, norsk tonsättare.
15 april – Bessie Smith, amerikansk jazz- och bluessångare.
5 maj – Artur Rolén, svensk skådespelare, sångare och revyartist.
6 maj – Eric Laurent, svensk skådespelare och sångare.
10 maj – Dimitri Tiomkin, rysk-amerikansk tonsättare och dirigent.
1 juni – Percival Mackey, engelsk pianist och kompositör.
10 juli – Jimmy McHugh, amerikansk kompositör och sångtextförfattare.
21 juli – Waldemar Åhlén, svensk organist, musiklärare och tonsättare.
15 augusti – Harry Akst, amerikansk låtskrivare.
9 september – Arthur Freed, amerikansk kompositör, textförfattare och filmproducent.
25 september – Lars Egge, svensk operettsångare, skådespelare och teaterchef.
16 oktober – Josef Hedar, svensk kyrkomusiker, tonsättare och musikforskare.
27 oktober – Agda Helin, svensk skådespelare och sångare.
30 oktober – Peter Warlock, brittisk tonsättare.
30 december – Vincent Lopez, amerikansk pianist och orkesterledare.
31 december – Ernest John Moeran, brittisk tonsättare.

Avlidna
21 januari – Guillaume Lekeu, 24, belgisk tonsättare.
4 februari – Adolphe Sax, 79, belgisk instrumentmakare.
11 februari – Emilio Arrieta, 70, spansk tonsättare.
12 februari – Hans von Bülow, 64, tysk dirigent, tonsättare och pianist.
7 mars – Abraham Baer, 59, svensk kantor, tonsättare och musikforskare.
21 mars – Jakob Rosenhain, 80, tysk pianist och tonsättare.
13 april
Marie Carandini, 68, australiensisk operasångare.
Philipp Spitta, 52, tysk musikskriftställare.
1 juni – Fredrik Wilhelm Klint, 83, svensk organist, musiklärare och tonsättare.
23 juni – Marietta Alboni, 68, italiensk sångare (alt).
9 juli – Juventino Rosas, 26, mexikansk violinist och kompositör.
15 juli – Amanda Maier-Röntgen, 41, svensk violinist och tonsättare.
13 september – Emmanuel Chabrier, 53, fransk tonsättare.
20 november – Anton Rubinstein, 64, rysk tonsättare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Musikåret 1893



Händelser
1 februari – Puccinis opera Manon Lescaut uruppförs på Teatro Regio i Turin.
9 februari – Giuseppe Verdis sista opera, Falstaff, har premiär på Teatro alla Scala i Milano. 
29 december – Claude Debussys Stråkkvartett uruppförs i Paris.
okänt datum – Patty och Mildred Hills sång Happy Birthday to You publiceras för första gången.
okänt datum – Gehrmans musikförlag grundas.

Årets sångböcker och psalmböcker
Alice Tegnér – Sjung med oss, Mamma! 2

Födda
3 januari – Rudy Wiedoeft, amerikansk musiker, saxofonist.
15 januari – Ivor Novello, engelsk skådespelare, regissör, manusförfattare och sångtextförfattare.
27 februari – Ruth Fröberg, svensk musiker (pianist).
16 mars – Abel Baer (död 1976), amerikansk kompositör.
21 juni – Alois Hába, tjeckisk tonsättare och musikpedagog.
2 juli – Ruben Nilson (död 1971), svensk konstnär och visdiktare.
28 juni – Nils Björkander, svensk tonsättare.
21 september – Moses Pergament, svensk tonsättare.
14 december – Carl Winther, svensk sångare (förste tenor).

Avlidna
18 oktober – Charles Gounod, 75, fransk tonsättare.
6 november – Pjotr Tjajkovskij, 53, rysk tonsättare.

Externa länkar
Musikåret 1892



Händelser
18 december – Anton Bruckners Symfoni nr 8 uruppförs i Wien.
okänt datum – Gustavianska operahuset i Stockholm rivs.

Årets singlar & hitlåtar
Harry Dacre – Daisy Bell

Årets sångböcker och psalmböcker
Alice Tegnér – Sjung med oss, Mamma! 1

Födda
1 januari – Sven d'Ailly, svensk operasångare, lutaspelare, teaterregissör och skådespelare.
30 januari – Sten Njurling, svensk kompositör och kapellmästare. 
4 februari – Yrjö Kilpinen, finländsk tonsättare.
10 mars – Arthur Honegger, schweizisk tonsättare.
25 mars – Gunnar Malmström, svensk kompositör, musikarrangör och musiker.
9 maj – Eric Westberg, svensk musikorganisatör, kompositör och dirigent.
21 juni – Hilding Rosenberg, svensk tonsättare och dirigent.
11 juli – Giorgio Federico Ghedini, italiensk tonsättare.
3 september – Karl Kinch, svensk skådespelare, teaterledare, regissör och operettsångare (tenor).
4 september – Darius Milhaud, fransk tonsättare.
31 oktober – Olof Thiel, svensk filmproducent och kompositör.
2 november – Paul Abraham, ungersk-tysk operettkompositör.

Avlidna
22 april – Édouard Lalo, 69, fransk tonsättare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Sumpgas

Sumpgas är ett gemensamt namn för ett antal gaser som bildas vid nedbrytning av biologiskt material, främst under vatten eller i andra syrefattiga miljöer. Huvudbeståndsdelen är metan men även andra gaser kan förekomma, till exempel den starkt illaluktande gasen svavelväte. Metan kan under vissa förhållanden självantända vilket ger upphov till små flackande lågor där gasen bubblar upp. I folktron kallades dessa irrbloss eller lyktgubbar och sades ibland vara själar som inte fått ro efter döden.

Se även
Biogas
Flatulens
Fordonsgas
Fosfin
Metangas
Naturgas
Rötgas
Stadsgas
Sälta
Våtmark
Växthusgas

Blandningar
Gaser
Alan Alda

Alan Alda, ursprungligen Alphonso Joseph D'Abruzzo, född 28 januari 1936 i Bronx i New York, är en amerikansk skådespelare, manusförfattare och regissör. 

Alda är mest känd för rollen som Hawkeye Pierce i tv-serien M*A*S*H som utspelar sig på ett amerikanskt fältsjukhus i Korea under  Koreakriget. För sin roll i M*A*S*H erhöll han totalt sex Golden Globe Awards. Alan Alda skrev själv manus till många avsnitt av M*A*S*H. I de sista två säsongerna av tv-serien Vita huset spelade han senatorn och presidentkandidaten Arnold Vinick.

Alda filmdebuterade 1963 i Gone Are The Days!. Bland mer kända filmer märks California Suite (1978) och Samma tid nästa år (1978). På senare tid har Alda figurerat i filmer såsom Vad kvinnor vill ha (2000) och The Aviator (2004); han Oscarsnominerades för rollen som Owen Brewster i den sistnämnda filmen.

Alda är son till skådespelaren Robert Alda.

Filmografi i urval 

 (även manus)
 (Kill Me If You Can)

 (regi och manus)

 (3 avsnitt)

Teater

Roller

Källor

Externa länkar 

 
 
  

Amerikanska manusförfattare
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska filmregissörer under 2000-talet
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Alumner från Fordham University
Personer från Bronx
Män
Födda 1936
Levande personer
Mobile Army Surgical Hospital

Mobile Army Surgical Hospital (M.A.S.H.) är en typ av amerikanskt fältsjukhus med fokus på akuta kirurgiska ingrepp. Sjukhusen var placerade nära fronten för att snabbt kunna behandla sårade soldater.

Se även 
 M*A*S*H (TV-serie)

Sjukvård
Ram It Down

Ram It Down är ett musikalbum av Judas Priest, utgivet den 17 maj 1988. Innan gruppen gick in i studion med Tom Allom rapporterades det i media att de hade de varit i studion med dåtidens största producent-trio, Stock, Aitken and Waterman Dessa arbetade med artister som Rick Astley, Samantha Fox, Bananarama m.fl. vilket gjorde många Judas Priest fans oroliga. De spelade in tre låtar, en cover på Stylistics hit You Are Everything (som numera finns på Youtube)md, och Stock-Aitken-Waterman-låtarna Runaround och I Will Return där den sistnämnda även spelades in av Jason Donovan utan att ges ut. Dessa inspelningar färdigställdes och mixades men har inte publicerats och sägs vara i Judas Priest ägo. Glenn Tipton la även solon åt en annan S-A-W artist, Samantha Fox, och är krediterad på en låt Spirit of America på albumet Just One Night.  

Bandets management (Trinifold, med Bill Curbishley och Jayne Andrews i spetsen) beslutade dock att inte ge ut detta material, och bandet gjorde i stället en traditionell hårdrocks-skiva som delvis var en tillbakagång till det gamla hårdare soundet, men med inslag av vissa av dåtidens moderna hjälpmedel som trummaskiner och sequenzers. Flera av låtarna inklusive titelspåret och de två sista hade nämnts som kandidater för föregående albumet Turbo 2 år tidigare. Första singeln var en cover av Chuck Berry's klassiker Johnny B. Goode som också var med på soundtracket till filmen med samma namn.

Låtförteckning

Sida 1
"Ram It Down" - 4:47
"Heavy Metal" - 5:57
"Love Zone" - 3:59
"Come and Get It" - 4:06
"Hard As Iron" 4:08

Sida 2
"Blood Red Skies" - 7:49
"I'm a Rocker" - 3:58
"Johnny B. Goode" - 4:37
"Love You to Death" - 4:36
"Monsters of Rock" - 5:29

Referenser

Noter 

Musikalbum 1988
Album av Judas Priest
Miss Secret Agent 2

Miss Secret Agent 2 (engelska Miss Congeniality 2: Armed and Fabulous) är en amerikansk action-komedi från 2005 som är regisserad av John Pasquin med Sandra Bullock i huvudrollen som Gracie Hart. Filmen hade Sverigepremiär den 1 april 2005.

Handling 
Efter sina bravader i förra filmen har Gracie Hart (Sandra Bullock) mest sysslat med att bli intervjuad i TV-shower och sälja sin bok än polisarbete, men när hennes vänner Cheryl (Heather Burns) och Stan (William Shatner) kidnappas i Las Vegas får hon ordna upp det hela.

Om filmen 
Filmen är inspelad bland annat i Burbank, Los Angeles och Ontario International Airport i Ontario, Kalifornien, Goodsprings och Las Vegas i Nevada samt i New York.

Rollista (i urval) 
 Sandra Bullock - Gracie Hart
 Regina King - Sam Fuller
 Enrique Murciano - Jeff Foreman
 Diedrich Bader - Joel Myers
 Heather Burns - Cheryl Frasier
 William Shatner - Stan Fields
 Nick Offerman - Karl Steele
 Abraham Benrubi - Lou Steele
 Treat Williams - Walter Collins
 Elisabeth Rohm - Janet McCarren
 Ernie Hudson - Harry McDonald
 Lusia Strus - Janine
 Leslie Erin Grossman - Pam
 Susan Chuang - Tobin
 William O'Leary - Jenkins
 Dolly Parton - sig själv

Externa länkar 
 
 

Filmer 2005
Amerikanska actionkomedifilmer
Las Vegas på film
Amerikanska uppföljarfilmer
Ellen MacArthur

Dame Ellen Patricia MacArthur, född 8 juli 1976 i Whatstandwell, Derbyshire, Storbritannien, är en brittisk seglare.

Hon satte 28 november 2004 – 7 februari 2005 rekord i ensamsegling jorden runt. Det nya rekordet är på 71 dagar, 14 timmar, 18 minuter och 33 sekunder. Hon satte det i en specialtillverkad trimaran. Hon slog därmed fransmannen Francis Joyons tidigare rekord från 2004, också i en trimaran, med 1 dag 8 timmar 35 minuter och 49 sekunder. Joyon i sin tur hade slagit det tidigare rekordet med 20 dagar. I januari 2008 återtog Joyon rekordet, slaget med knappt två veckor, men Ellen MacArthur innehar än så länge rekordet för damer.

Hon adlades dagen efter att hon gick i mål, det vill säga den 8 februari. Hon tituleras därmed nu Dame Ellen MacArthur. Den 27 mars 2008 tilldelades hon franska hederslegionen av Frankrikes president Nicolas Sarkozy.

År 2010 slutade hon sin kappseglingskarriär och grundade Ellen MacArthur-stiftelsen, vars mål är att driva på övergången till en cirkulär ekonomi. Organisationen arbetar med opinionsbildning och att sprida information, tankar och idéer om konceptet. I mars 2013 besökte Ellen MacArthur Stockholm inbjuden av nätverket Cradle Net, och CITIES för att berätta om sin resa från världsomseglare till förändringsagent mot cirkulär ekonomi.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Officiell webbplats för Ellen MacArthur-stiftelsen

Kvinnor
Brittiska seglare
Födda 1976
Världsomseglare
Levande personer
Mottagare av Brittiska imperieorden
Riddare av Hederslegionen
Sunil Dutt

Sunil Dutt, född 6 juni 1929 i byn Khurd, nuv. Pakistan, död 25 maj 2005, var en indisk skådespelare och politiker (INC). Han var sportminister i Manmohan Singhs indiska regering som tillträdde 2004. 

Dutt var filmskådespelare och har gjort en mängd filmer på hindi från 1956. Han var sedan 11 mars 1958 gift med filmstjärnan Nargis och hans son Sanjay var med i Rocky 1981.

Filmografi
 Railway Platform 
 Ek hi Raastaa (1956)
 Mother India (1956)
 Saadhna (1958)
 Sujata (1959)
 Main Chup Rahoongi (1962)
 Gumraah (1963)
 Mujhe Jeene Do (1963)
 Yeh Raasten Hai Pyaar Ke (1963)
 Yaadein (1964)
 Waqt (1965)
 Humraaz (1967)
 Meherbaan (1967)
 Milan (1967)
 Reshma aur Shera (1971)
 Zakhmee (1975)
 Jaani Dushman (1978)
 Munnabhai M.B.B.S. (2003)

Källor

Noter 

Indiska skådespelare under 1900-talet
Indiska politiker under 1900-talet
Män
Födda 1929
Avlidna 2005
Personer från Punjab, Pakistan
Kryzz

Kryzz var ett svenskt nöjesprogram på SVT som hade premiär den 10 januari 1987 och sändes fram till 26 augusti 1995. Programledare var Arne Hegerfors som hade en bisittare till sin hjälp. Vanligast förekommande bisittare var Björn Skifs och Sven Melander. Andra bisittare var Robert Gustafsson och Totte Wallin. 

Programmet var en sorts korsordsprogram snarlikt Melodikrysset, där musikvideor och filmklipp skulle ge tv-tittarna ledtrådar. Programmet avslutades med frasen: Kryzza lugnt! Namnet på programmet kom, enligt utsago, av Putte Kock, som skulle ha använt ordet i fotbolls-tips-sammanhang, beskrivet som 'Och vi garderar med kryzz i matchen mellan Norwizz och Ipswizz'.

Signaturmelodin till programmet var, förutom den sista säsongern, "Equinoxe V" av Jean-Michel Jarre. Den byttes sedan ut mot "Tema från Stulna Kyssar" med Anne-Lie Rydé.

Referenser 

Underhållningsprogram i Sveriges Television
Musikåret 1890



Händelser
2 februari – Dvořák dirigerar uruppförandet av sin Symfoni nr 8 i Prag.
18 maj – Pietro Mascagnis opera På Sicilien (Cavalleria Rusticana) har urpremiär på Teatro Constanzi i Rom.
21 juni – Richard Strauss dirigerar uruppförandet av sin symfoniska dikt Tod und Verklärung i Eisenach.
11 oktober – Sibelius Pianokvintett i g-moll framförs för första gången i sin helhet i Åbo med Adolf Paul vid pianot.
9 september – Edward Elgars overtyr Froissart har premiär vid Three Choirs Festival i Worcester.
4 november – Aleksandr Borodins opera Furst Igor har urpremiär på Mariinskijteatern i Sankt Petersburg.
18 november – Carl Nielsens Stråkkvartett nr 2 i f moll uruppförs vid en privat konsert i Berlin.
19 december – Pjotr Tjajkovskijs opera Spader dam uruppförs i Sankt Petersburg.
okänt datum – George W. Johnson gör inspelningar på fonografcylindrar.

Födda
1 januari – Axel Hambraeus, svensk präst, författare och kompositör.
10 februari – Eduard Hladisch, österrikisk kompositör, musikarrangör, kapellmästare och musiker (violinist).
27 februari – Freddie Keppard, amerikansk jazzkornettist.
12 mars – Evert Taube, svensk författare, konstnär, trubadur och kompositör.
20 mars
Beniamino Gigli, italiensk operasångare.
Lauritz Melchior, dansk hjältetenor och skådespelare.
28 mars – Paul Whiteman, amerikansk orkesterledare.
16 april – Anita von Hillern-Dunbar, tysk-svensk pianist och tonsättare.
21 maj – Harry Tierney, amerikansk kompositör och pianist.
 23 maj – Martin Nilsson (död 1963), svensk skämttecknare, kompositör, novellförfattare.
17 juni – Paula Müntzing, svensk musiklärare och rymtmikpedagog.
18 juni – Gideon Wahlberg, svensk författare, teaterledare, skådespelare och kompositör.
15 augusti – Jacques Ibert, fransk tonsättare.
21 augusti – William Seymer, svensk tonsättare och musikskriftställare.
28 augusti – Ivor Gurney, engelsk tonsättare och poet.
15 september – Frank Martin, schweizisk tonsättare.
12 oktober – Carl Hagman, svensk sångare och skådespelare.
13 oktober – Gösta Nystroem, svensk tonsättare.
22 oktober – Carl Christiansen, svensk cellist och tonsättare.
8 december
Hortensia Hedström, svensk operettsångare och skådespelare.
Bohuslav Martinů, tjeckisk tonsättare.

Avlidna
20 januari – Franz Lachner, 86, tysk dirigent och tonsättare.
16 april – John Barnett, 87, engelsk tonsättare.
6 maj – Hubert Léonard, 71, belgisk violinist.
28 maj – Victor Nessler, 49, tysk tonsättare.
3 juni – Oskar Kolberg, 76, polsk etnograf och kompositör.
8 november – César Franck, 67, fransk tonsättare.
21 december – Niels Wilhelm Gade, 73, dansk tonsättare.

Externa länkar
Gunnar Edander

Gunnar Alve Edander, född 3 februari 1942 i Sankt Görans församling i Stockholm, är en svensk kompositör.
  
Edander studerade vid Adolf Fredriks musikskola; han fortsatte sedan studierna med en fil. kand. i musikvetenskap, teatervetenskap och konstvetenskap. Han har komponerat musik till ett 100-tal teaterföreställningar bland annat Jösses flickor och många filmer och TV-produktioner. Därtill kommer en lång rad LP och CD. 

Edander arbetade först som kompositör och musiker för den fria teatergruppen Fickteatern, för att senare arbeta vid Stockholms stadsteater och Unga Klara. Numera är han frilanskompositör. Han har varit gift med skådespelerskan Lottie Ejebrant.

Teatermusik (i urval) 

 1971 - Tjejsnack
 1972 - Bellman, Blomman, Baby och Bruden
 1973 - Kärleksföreställningen
 1974 - Jösses flickor
 1975 - Medeas barn
 1977 - Lazarillo
 1977 - Prins Sorgfri
 1978 - Svettiga tigern (även för TV)
 1978 - Barnen från Frostmofjället
 1979 - Fabriksflickorna
 1981 - Fläskhästarna
 1982 - Underjordens leende
 1982 - Aniara
 1983 - En ren flicka
 1984 - Hitlers barndom del I och II
 1987 - Kurage och hennes barn
 1987 - Hallå! Hallå!
 1988 - Århundradets kärlekshistoria
 1988 - En uppstoppad hund
 1991 - Lilla Boye
 1992 - Djävla karl!!!
 1992 - Katter
 1994 - Beslutet
 1996 - Harriet L.
 1997 - Trettondagsafton
 1999 - Den öronlöse saångaren (Barnopera)
 2003 - Sonja! Sonja!
 2003 - Sonjas ansikte
 2008 - Kärleksköparen - Fröding naked
 2009 - Spisa Strindberg - Min middag med August
 2012  - Anna & Berta - en konstmusikal
 2016  - Kant - Barnet och den stora gåtan

Filmmusik (i urval)

Källor

Fotnoter

Födda 1942
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Svenska filmmusikkompositörer
Män
Levande personer
Musiker från Stockholm
Ulla Isaksson

Ej att förväxla med författaren Ulla Linder (1873–1954)

Ulla Margareta Linder Isaksson, född Lundberg den 12 juni 1916 i Stockholm, död 24 april 2000 i Vallentuna, var en svensk prosa- och filmmanusförfattare.

Biografi 
Ulla Isaksson var dotter till disponent Knut Lundberg och Greta Brasch. Hon tog studentexamen 1937 och debuterade som författare 1940.

Den första filmateriseringen av ett Isakssonverk var Kvinnohuset (1952). Isakssons novell Det vänliga, värdiga från 1954 filmatiserades 1958 av Ingmar Bergman med titeln Nära livet. Detta ledde till att Bergman anlitade henne till att skriva manus för filmen Jungfrukällan (1960). Hennes roman Klänningen filmatiserades av Vilgot Sjöman 1964. Paradistorg blev film 1977 i regi av Gunnel Lindblom och Bergman gjorde 1986 en TV-film av romanen De två saliga från 1962.

Isaksson skrev tillsammans med sin man Erik Hjalmar Linder en biografi i två delar över författaren och journalisten Elin Wägner, Elin Wägner, amazon med två bröst, 1882-1922, Bonniers 1977, och Elin Wägner, dotter av moder jord, 1922-1949, Bonniers 1980. 1994 publicerades Ulla Isakssons självbiografiska Boken om E, som handlar om hur hennes make Erik Hjalmar Linder drabbades av Alzheimers sjukdom. Boken om E filmatiserades 2001 i regi av Bille August med titeln En sång för Martin.

Ulla Isaksson var 1938–1963 gift med David Isaksson och från 1963 gift med författaren och litteraturvetaren Erik Hjalmar Linder. Hon hade två söner i första äktenskapet: Hans Isaksson (1942–2015) och Gunnar Isaksson (1946–2010).

Bibliografi 
1940 – Trädet
1942 – I denna natt
1945 – Av krukmakarens hand
1950 – Ytterst i havet
1952 – Kvinnohuset
1954 – Dödens faster (noveller)
1956 – Dit du icke vill
1959 – Klänningen
1962 – De två saliga
1964 – Våra torsdagar (pjäs)
1966 – Klockan
1969 – Amanda eller den blå spårvagnen
1973 – Paradistorg
1977 – Elin Wägner del 1 (Amason med två bröst 1882–1922), tillsammans med Erik Hjalmar Linder
1980 – Elin Wägner del 2 (Dotter av Moder Jord 1922–1949), tillsammans med Erik Hjalmar Linder
1982 – Återfunnet
1988 – Födelsedagen
1994 – Boken om E

Filmografi 
 1953 – Kvinnohuset (manus)
 1958 – Nära livet (manus)
 1960 – Jungfrukällan (manus)
 1983 – Här har ni hans liv! (TV-pjäs)
 1988 – Hjalmar och Stina (TV-pjäs)
 1993 – ''Chefen fru Ingeborg

Priser och utmärkelser 
1950 – Tidningen Vi:s litteraturpris
1952 – Svenska Dagbladets litteraturpris
1953 – Boklotteriets stipendiat
1970 – Litteraturfrämjandets stipendiat
1973 – Ledamot av Samfundet De Nio
1973 – Signe Ekblad-Eldhs pris
1977 – Ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
1978 – Hedersdoktor i Stockholm
1988 – Göteborgs-Postens litteraturpris
1995 – Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris
1999 – Samfundet De Nios Särskilda pris

Referenser

Vidare läsning

 

Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Kvinnor
Födda 1916
Avlidna 2000
Ledamöter av Samfundet De Nio
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Steve Morse

Steve J. Morse, född 28 juli 1954 i Hamilton, Ohio, är en amerikansk musiker. Morse är känd som gitarrist för Deep Purple från 1994 till 2022. Han har tidigare spelat med bland annat Kansas. Han är även engagerad i Dixie Dregs, Flying Colors och Steve Morse Band och har dessutom spelat in ett antal soloalbum. 

Hans senaste album, Prime Cuts, är ett samlingsalbum bestående av låtar från Morses skivor släppta på Magna Carta Records. På detta album medverkar förutom Steve Morse Band en hel del andra musiker som också har eller har haft kontrakt med Magna Carta, som till exempel Billy Sheehan, Jordan Rudess och Mike Portnoy.

Diskografi (urval) 
Som Steve Morse

Med Steve Morse Band

Referenser

Externa länkar 

Steve Morse

Amerikanska rockgitarrister
Medlemmar i Deep Purple
Personer från Hamilton, Ohio
Födda 1954
Levande personer
Män
Alumner från University of Miami
Musiker från Ohio
Don Airey

Donald Smith "Don" Airey, keyboardspelare, född den 21 juni 1948 i Sunderland, England. Airey har medverkat på över 200 album, bland annat på Black Sabbaths album Never Say Die! samt Rainbows album Down To Earth. Don Aireys största framgång kom dock när han 1980 gick med i Ozzy Osbournes band och spelade in skivan Blizzard of Ozz som sålde guld på en vecka. Introt till låten Mr Crowley är Don Aireys mest kända verk för den breda massan.

Airey anslöt sig till det legendariska hårdrocksbandet  Deep Purple 2001 då Jon Lord på grund av sjukdom lämnade gruppen. Året därpå blev Airey ordinarie klaviaturspelare i bandet då Jon Lord beslöt sig för att pensionera sig. 

Don Airey har under sin karriär samarbetat med några av de största namnen inom musikindustrin, som till exempel Gary Moore, Thin Lizzy, Cozy Powell, Jethro Tull, Judas Priest och Whitesnake.

Externa länkar
Don Aireys officiella hemsida

Engelska keyboardister
Födda 1948
Män
Levande personer
Medlemmar i Deep Purple
Personer från Sunderland
Steve med Lloyden

Steve med Lloyden är en serie sketcher med Sven Melander i TV-programmet Tack för kaffet. Figuren föddes i programserien Nöjesmassakern.

Sketcherna bygger på att Melander imiterar sin kompis Steve (uttalas på svenska: "Ste-ve"), en raggare och rörläggare som bor i Gällivare samt hans äventyr med en Lloyd Alexander 600 - 1958. Han brukade under sketcherna vara klädd i svart bomberjacka, halsduk, snusprilla och femtiotalskeps.

Sven Melander beskriver Lloyden: "De e en bil som är byggd i plywood, den har en motor obetydligt större än en gräsklippares och den gör en så där en 38 km/h i nedförbacke och solen i ryggen". Steve är dock allt annat än ödmjuk när han berättar om bilens egenskaper och han påstår sig exempelvis en gång ha bogserat en väghyvel med nedfällt schaktblad i 110 km/h med bilen.

Hans hustru är också ett återkommande ämne. "Hon heter Berit, men vi kallar henne Beirut, för att hon är så jävla bombad!" (vilket är en referens till inbördeskriget i Libanon)

Sven Melander har i efterhand förklarat att figuren är hans totala motsats i allt: geografisk härkomst, intressen, klädsmak och kvinnosyn.

Under hösten 2005 blev figuren i TV-programmet Folktoppen utsedd till den sjätte roligaste TV-figuren genom tiderna.

Referenser

Externa länkar 
1958 Lloyd LP-600 "Alexander" The Bruce Weiner Microcar Museum 
Steve med Lloyden på YouTube

Fiktiva figurer från Sverige