kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Joseph Fesch

Joseph Fesch, född 3 januari 1763 i Ajaccio, död 13 maj 1839 i Rom, var en fransk kardinal, Napoleon I:s morbror.

Fesch var vid franska revolutionens utbrott präst. Han lämnade därefter det andliga ståndet, tog tjänst i arméns intendentur och blev av Napoleon gjord till krigskommissarie under första italienska fälttåget. Under Franska konsulatet ingick han åter i det andliga ståndet, blev domherre i Bastia och efter konkordatet ärkebiskop i Lyon, 1803 kardinal och 1805 storallmoseutdelare av Frankrike. 1803–1806 var han Frankrikes ambassadör vid påvestolen. Feschs framstående diplomatiska talanger togs ofta i bruk av Napoleon, men då han under dennes strid med påven alltför mycket tog den senares parti, föll han i onåd. Han flydde 1815 från Frankrike till Rom tillsammans med sin halvsyster Letizia Ramolino, Napoleons mor. Han bosatte sig i Rom och sysslade med konst och vetenskap, och lade grunden till en stor målerisamling i Palazzo Falconieri.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Franska kardinaler
Huset Bonaparte
Napoleon
Personer från Ajaccio
Födda 1763
Avlidna 1839
Män
Svensk uppslagsbok
Storkorset av Hederslegionen
Johannes I

Denna artikel behandlar påven. För den bysantinske kejsaren, se Johannes I Tzimiskes.

Johannes I, född i Toscana, död 18 maj 526 i Ravenna, var påve från den 13 augusti 523 till sin död den 18 maj 526. Helgon och martyr i Romersk-katolska kyrkan, med den 18 maj som minnesdag (tidigare den 27 maj), 19 maj i Stockholms katolska stift.

Biografi 
Johannes föddes i Toscana och var son till en man vid namn Constantius. Efter ett interregnum på sju dagar, valdes Johannes till påve den 13 augusti 523, och var då gammal och försvagad av sin höga ålder. Om hans inre politik och kyrkliga förvaltning är inget känt. Två brev som ibland tillskrivits honom är troligen inte av hans hand.

Om Johannes pontifikat känner man dock till den resa han år 525 företog till Konstantinopel, vilken skulle orsaka hans död. Kejsar Justinus I hade år 523 utfärdat ett edikt mot arianismen, och därför sändes påve Johannes mot sin vilja av Teoderik den store, som försvarade arianismen, på en beskickning till bysantinska rikets huvudstad för att utverka inställandet av denna kättarförföljelse. Ediktet som kejsar Justinus anordnat gick nämligen ut över de arianska goterna vid Donau, vilka därför anropade sina italienska kristna trosförvanter om hjälp. Teoderik var också högst missnöjd med den ömsesidighet som präglade relationen mellan kyrkorna i Rom och Konstantinopel, eftersom han insåg att detta kunde få politiska följder. På påvens resa till Konstantinopel medföljde även romerska senatorer. Johannes egen roll i denna resa är ett omdiskuterat ämne; i egenskap av högste ledare i Kyrkan kunde påven inte gärna ha försökt motverka kejsarens kamp mot kättare. Vad han däremot gjorde var att be kejsaren att iaktta försiktighet och varsamhet mot arianerna. Under visiten krönte påven Justianus; österns patriarker skyndade alla att förklara påven vara kyrkans pontifex maximus. Det sista påven gjorde under sin resa var att den 19 april 526 förrätta påskgudstjänsten med den latinska riten i Hagia Sofia. Allt detta är belägg för att resan var lyckad.

Under Johannes återresa fick Teoderik höra om hans framgångar, som blivit av helt annan art än vad goterkungen haft för ögonen. Teoderik hade då nyligen låtit mörda filosofen Boethius och Symmachus, och hetsade nu upp sig över utgången av påvens Konstantinopelbesök. När Johannes steg iland i Ravenna lät Teoderik fängsla honom. Försvagad av resan och till åren kommen, samt utsatt för stor nöd, avled Johannes i fängelset samma år, beräknat till antingen den 18 eller den 19 maj 526.

Johannes kvarlevor fördes till Rom, och han begravdes i Peterskyrkan. Av tradition är han upptagen bland martyrerna i Romersk-katolska kyrkan.

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume VIII (1910)
 Kelly, J.N.D., The Oxford Dictionary of Popes. Oxford: Oxford University Press 1988.  
 

Män
Avlidna 526
Påvar
Italienska helgon
Kristna martyrer
Födda okänt år
Ugglan
Personer från Toscana
Italienska martyrer
Gravsatta i Peterskyrkan
Präster under 500-talet
Akriskop

Akriskop eller kornskärpeställare (grain focuser) är en inställningslupp i mörkrummet som används för att ställa in fokus då man gör förstoringar av analog film.

Externa länkar
Basic Photography Course: Grain Focuser

Fotografi
Ambrotypi

Ambrotypi är en mycket gammal metod för framställande av fotografi.

En exponerad glasplåt monteras mot mörk bakgrund, så att motivet kan urskiljas. Användes från glasplåtens uppfinnande 1851 till omkring 1860, men börjar redan i slutet av 1850-talet ersättas av papperspositiv dragna från glasplåtar.

Se även 
 Dagerrotypi
 Ferrotypi

Externa länkar

Fotografiska tekniker
Johannes III

Johannes III, född Catelinus i Rom, död där 13 juli 574, var påve från omkring den 17 juli 561 till sin död 13 juli 574, enligt Liber Pontificalis.

Biografi 
Catelinus tillhörde en framstående romersk släkt; hans far Anastasius titulerades illustris. Catelinus verkar ha konsekrerats till påve den 17 juli 561, men detta efter ett intervall på fem månader medan han väntade på att hans utnämning skulle godkännas av kejsaren av Bysantinska riket. Han antog påvenamnet Johannes III

Johannes lyckades återförena de frånfallna kyrkoprovinserna Ravenna och Milano med Rom. 567 hade två biskopar, Salonius av Embrun och Sagittarius av Gap, avsatts vid en synod i Lyon, och de fick kungen av Burgund att ställa sig bakom deras sak, varefter de med kungens stöd vände sig till påve Johannes för upprättelse. Påven lät sig övertalas till att häva domen mot biskoparna och återinsatte dem, vilket visade sig vara ett misstag.

Under Johannes pontifikat härjades Rom av langobarderna. Av den orsaken lät han kalla general Narses till Rom, som stått anklagad för förräderi vid hovet i Konstantinopel. Det är möjligt att generalen själv låg bakom langobardernas invasion, men han var likväl den ende kapabel att hejda dem, vilket var skälet att påven bad honom komma till Roms räddning år 571. Det förefaller som om påven då fick det kejserliga partiet i Rom emot sig.

Flera månader efter Naarses återkomst till Rom levde Johannes i Prætextatus katakomber, som han lät restaurera, och där han höll mässa och vigde prästerskapet till deras ämbeten. Inte förrän Narses död, omkring 572, återvände Johannes till Lateranpalatset.

Johannes är begravd i Peterskyrkan.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume VIII (1910)

Externa länkar 

Påvar
Avlidna 574
Män
Födda okänt år
Påvar från Rom
Västerås IK Fotboll

Västerås IK Fotboll (VIK) är en fotbollsklubb från Västerås i Västmanland som grundades den 6 januari 1913. År 1980 delades VIK i flera föreningar, bland annat en fotbolls- och en ishockeyförening.

Redan vid starten 1913 hade föreningen ett fotbollslag, vilket bestod av spelare som tidigare tillhört IF Svea. Västerås IK deltog i den allra första upplagan av Fotbollsallsvenskan säsongen 1924/1925. Vistelsen i finrummet blev endast ettårig. Endast två matcher vanns (3-1 borta mot Hammarby IF och 1-0 borta mot IFK Norrköping), den sammanlagda tabellraden blev 2 segrar, 5 oavgjorda, 15 förluster och smått otroliga 21-66 i målskillnad. Efter degraderingen från allsvenskan 1925 har framgångarna varit modesta för herrlaget, mestadels har det blivit spel i Division III medan Västerås SK och IFK Västerås emellanåt figurerat högre upp i seriepyramiden. Flickor välkomnades i föreningen 1983 och föreningens första damlag deltog i seriesammanhang 1988.

Serieplaceringar sedan 1924/1925

Referenser

Externa länkar 
Västerås IK fotboll

Västerås IK
Andreas Dackell

Andreas Dackell, född 29 december 1972 i Gävle, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare som deltog i det svenska guldlaget vid de Olympiska vinterspelen 1994 i Lillehammer i Norge. Den 31 mars 2012 tillkännagav han att han slutar spela ishockey, mitt under semifinalserien mot Färjestads BK .

I Elitserien har han spelat 506 matcher och på dessa gjort 113 mål och 201 assist för totalt 314 poäng, samt 384 utvisningsminuter.

Dackell har två SM-guld med Brynäs IF från 1993 och 2012. Dackell avgjorde den 5:e finalmatchen mot Luleå 1993 med två mål. Matchen slutade 3-1 till Brynäs. Dackell var lagkapten i Brynäs från 2008 till 2012, och var en väldigt skicklig spelare i numerära underlägen.

Från 1996 till 2004 spelade Dackell åtta säsonger i NHL för Ottawa Senators och Montreal Canadiens.

Statistik

Klubblagskarriär

Landslagskarriär

Källor

Noter

Externa länkar
 
 
 

Födda 1972
Ishockeyspelare i Gävle GIK
Ishockeyspelare i Brynäs IF
Spelare i Ottawa Senators
Spelare i Montreal Canadiens
Svenska ishockeyspelare
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1994
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Sverige
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1994
Män
Levande personer
Idrottare från Gävle
Svenska mästare i ishockey
Spelare valda i NHL Entry Draft 1996
Spelare valda av Ottawa Senators i NHL Entry Draft
Christian Due-Boije

Christian Due-Boje, född 12 oktober 1966, är en svensk ishockeyspelare som 1994 tog guld i OS i Lillehammer. Har spelat i Malmö Redhawks. Due-Boje fostrades i Hammarby IF och spelade för dem i såväl Division I som en säsong i Elitserien. Säsongen 1987 gick Due-Boje från Hammarby IF till Djurgården.

Due-Boje arbetar i dag på Djurgårdens IF:s ishockeyförenings marknadsavdelning.

Bor i Vendelsö.

Födda 1966
Svenska ishockeyspelare
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1994
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Sverige
Män
Levande personer
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska mästare i ishockey
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1994
Calliereffekt

Calliereffekt är ett fenomen som får negativ att framstå mer intensiva, hårda och kontrastrika i riktat ljus (exempelvis i en förstoringsapparat för analog film) än i diffust ljus (exempelvis i ett ljusbord).

Förhållandet mellan svärtningen vid riktat ljus och svärtningen vid diffust ljus kallas för Callierkvoten, i siffervärden ofta 1,5-2. Callierkvoten är beroende av silverkornens storlek och används ofta som mått på skiktets kornstorlek. Effekten studerades 1909 av den belgiske vetenskapsmannen A. Callier.

Källor
 

Fotografiska termer
Karen Andersdatter

Karen Andersdatter, död 1673, var älskarinna till Kristian IV av Danmark från 1613, och mor till tre barn med honom, varav en var en av tre erkända utomäktenskapliga sönerna till kungen, Hans Ulrik Gyldenløve.

Biografi
Hennes föräldrar var Anders Hansen, tjänsteman vid Bremersholms varv i Köpenhamn, och Bodil Knudsdatter.
Förhållandet med kungen varade ungefär tre år. Hon lämnade hovet ca 1615, förmodligen på grund av kungens giftermål med Kirsten Munk. 1616 förlänades hon ön Ven i Öresund, som då tillhörde Danmark, och därtill ett väl tilltaget apanage. Hon fick också livspension och senare ett antal egendomar i Köpenhamn. Ett tiotal år senare blev det känt att hon ämnade gifta sig med en studerad man, vid namn Niels Nelausen, och då drogs alla hennes förmåner in.

Med Kristian IV hade hon två döttrar, samt sonen Hans Ulrik Gyldenløve (1615-1645), som var sjöofficer och länsman på Kronborg slott i Helsingör. Administrationen av Ven överfördes 1642 till Hans Ulrik.

Referenser 
Lars Bisgaard, Claus Bjørn, Michael Bregnsbo, Merete Harding, Kurt Villads Jensen, Knud J. V. Jespersen, Danmarks Konger og Dronninger (Köpenhamn, 2004)

Noter 

Personer i Danmark under 1600-talet
Danska mätresser
Födda 1500-talet
Avlidna 1673
Kvinnor
Sandvikens AIK FK

Sandvikens AIK Fotboll är fotbollssektionen i idrottsklubben Sandvikens AIK, som bildades den 16 mars 1901 och är hemmahörande i Sandviken i Gästrikland.

Säsongen 1953/1954 åkte Sandvikens IF ur allsvenskan. I stället tog "lillebror" Sandvikens AIK steget upp i allsvenskan efter att ha vunnit seriefinalen i Division 2 Norrland mot Ljusne AIK på Jernvallen med 4-1 ett par omgångar från slutet.

Säsongen 1954/55 spelade laget i Allsvenskan, men tog endast fem poäng.

Året efter åkte SAIK ur Division 2 Norrland. Sedan dess har SAIK spelat i de lägre divisionerna. Under 1990- och 2000-talet hoppade man mellan Division 3 Södra Norrland och Division 4 Gästrikland.

Sedan 2018 spelar laget i Division 3 i fotboll för herrar.

Spelare

Spelartruppen

Profiler 
En av spelarna i den allsvenska truppen , Olle "Lill-Lappen" Hellström,  blev senare svensk mästare i Djurgårdens IF och spelade sex A-landskamper. Under sin säsong i allsvenskan använde SAIK 25 spelare och ingen av dem var med i alla 22 matcherna.

Källor 
Allsvenskan genom tiderna, Strömbergs/Brunnhages förlag

Fotnoter

Externa länkar 
 

Fotbollsklubbar i Sverige
Sandvikens AIK
Lane härad

Lane härad var ett härad i mellersta Bohuslän inom nuvarande Uddevalla kommun. Dess tingsställe låg från 1733 till 1827 i Herrestad, kyrkby i Herrestads socken. Från 1828 låg tinget i Uddevalla stad och före 1733 i Skredsvik, kyrkby i Skredsviks socken.

Namnet
Häradsnamnet skrevs 1405 j Laneskiprede. Det kan innehålla genitiv av ordet lani, som betecknade långsträckta föremål, i så fall syftande på ett sund i Brofjorden. Det kan även innehålla det fornvästnordiska lani i betydelsen "hög bergås", avseende Gullmarsfjordens branta sydoststrand.

Socknar
I Uddevalla kommun
 Bokenäs
 Bäve uppgick 1945 i Uddevalla stad
 Dragsmark
 Herrestad
 Högås
 Lane-Ryr
 Skredsvik

Geografi
Häradet gränsade i norr till Valbo härad i Dalsland och Tunge härad i Bohuslän, och i Bohuslän i nordväst till Stångenäs härad, i sydväst till Orusts västra härad, söder till Orusts östra härad och Inlands Fräkne härad samt i öster till Väne härad i Västergötland. Häradet omslöt Uddevalla stad i norr, väster och öster.

I inlandet i öster finns omfattande skogsområden och i väster på Bokenäset kala klippor.

I Skredsviks socken finns den medeltida Dynge borgruin. Senare sätesgårdar var det närbelägna Gullmarsbergs säteri (också i Skredsviks socken), Cederslunds herrgård (Skredsvik), Brattås herrgård (Bäve), Samneröds herrgård (Bäve), Kasens herrgård (Bäve), Övre Bergs herrgård (Herrestad) och Sörreviks herrgård (Herrestad). Inom den historiska Uddevalla stads område finns Gustavsbergs landeri.

Gästgiverier fanns i Storehogen (Bokenäs), Raknebo (Bäve) och Herrestad (kyrkby i Herrestads socken och häradets tingsställe från 1733 till 1827).

Län, fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Häradet hör sedan 1998 till Västra Götalands län, innan dess från 1680 till Göteborgs och Bohus län, före 1700 benämnd Bohus län. Kyrkligt tillhör församlingarna Göteborgs stift 

Häradets socknar hörde till följande fögderier:
1686-1917 Sunnervikens fögderi
1918-1945 Ousts och Tjörns fögderi 
1946-1990 Uddevalla fögderi

Häradets socknar tillhörde följande domsagor, tingslag och tingsrätter:
1681-1917 Lane tingslag i
1681-1682 Lane, Stångenäs, Sotenäs, Tunge, Sörbygdens, Bullarens, Kville, Tanum och Vette härader
1683-1697 Inlands Nordre, Inlands Fräkne, Lane och Stångenäs häraders domsaga 
1698-1917 (24 augusti)Lane, Stångenäs, Sörbygdens, Tunge och Sotenäs häraders domsaga, från mitten av 1800-talet kallad Sunnervikens domsaga
1917-1970 Sunnervikens tingslag i Sunnervikens domsaga

1971- Uddevalla tingsrätt med dess domsaga

Referenser

Noter

Webbkällor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter

Tryckta källor
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Uddevalla tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Externa länkar

Lahne härad i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Härader i Göteborgs och Bohus län
Bohusläns historia
Densitometer

Densitometer är en fotografisk utrustning som används för att mäta tätheten hos ett framkallat fotografisk material.

Fotografi
Optiska instrument
Varberga

Varberga är en stadsdel i Örebros nordvästra utkant, belägen c:a 3½ km från centrum. Varbergaområdet tillhörde tidigare Varberga gård, som låg under Längbro landskommun. Området ligger mellan Oxhagen, Västerleden, Mellringe och Hjärsta

Historik
År 1955 föreslog regeringen till riksdagen, efter en begäran från Örebro kommun, om att sälja ett cirka 18.000 kvadratmeter av Livregementets grenadjärers övningsfält i Örebro för en köpeskilling av 72 300 kronor. Området i utgjorde en del av mark, som enligt ett mellan kronan och staden år 1907 träffat avtal för reglering av frågan om anskaffandet av övningsmark för Livregementets grenadjärer skulle återlämnas till staden för den händelse regementet eller annat förband av motsvarande storlek icke längre kommer att förläggas till Örebro. Området som utgjorde delar av stadsägorna nr 709, 1181 och 1182 i Örebro, ville staden få tillgång till för bostadsbebyggelse.

Området bebyggdes med flerfamiljshus i rött tegel under åren 1962–1966. Arkitekter var Jöran Curman och Nils Gunnartz, Stockholm. Totalt finns c:a 1600 lägenheter som ägs av det kommunala bostadsbolaget Örebrobostäder. I området finns låg- och mellanstadieskola, förskola, vårdcentral och ett utomhusbad. Området kring Varberga präglas av gröna, öppna ytor.

Varbergaskogen
Skogen intill bostadsområdet Varberga är ett naturreservat från och med maj 2009. Reservatet är på 93 hektar. Inom området finns flera olika skogstyper – ljus björkskog, tallskog och tätare "trollskog". Reservatet erbjuder en miljö rik på växter och fåglar.

Utsatt område 
Varberga är ett av områdena som polisen klassificerat som utsatt område.

Referenser

Webbkällor
Örebro kommun
Örebrobostäder
Varbergaskogen

Externa länkar

Stadsdelar i Örebro

Utsatta områden i Sverige
Kampenhof

Kampenhof är en centralt belägen bussterminal i Uddevalla. Från Kampenhof avgår både stadsbussar, expressbussar och landsortsbussar, bland annat till Göteborg, Bengtsfors, Smögen, Strömstad, Lysekil, Vänersborg och Trollhättan.

Kampenhof har fått sitt namn efter textilfabriken Kampenhof som förut låg på området.

Uddevalla
Byggnader och anläggningar i Uddevalla
Bussterminaler i Sverige
Transport i Västra Götalands län
Hans Ulrik Gyldenløve

Hans Ulrik Gyldenløve, född den 10 mars 1615, död den 31 januari 1645, var en dansk sjöofficer och länsherre. Han var utomäktenskaplig son till kung Kristian IV av Danmark och dennes älskarinna Kirsten Andersdatter.

Biografi
Hans Ulrik var ett av de många oäkta danska kungabarn som under 1600- och 1700-talen erhöll efternamnet Gyldenløve (vilket dock också är det namn historiker i senare tid givit åt en under 1500-talet utdöd norsk adelsätt). 

Han var en tid underamiral på örlogsfartyget Norske Løve och skickades 1640 som danskt sändebud till Spanien. 1641 erhöll han  Kronborgs slott i Helsingör som förläning på livstid och var från året därpå även länsherre över Hven.

Gyldenløve gifte sig 1641 med adelsdamen Regitze Grubbe (1618-1689). Äktenskapet varade dock endast till makens tidiga död 1645 till följd av alkoholrelaterade följdsjukdomar.

Referenser
 Kay Nielsen & Ib Askholm: Danmarks kongelige familier i 1000 år (utan förlagsort 2007)

Noter

Externa länkar

Födda 1615
Avlidna 1645
Danska militärer under 1600-talet
Kungligheters utomäktenskapliga barn
Män
We Were Soldiers

We Were Soldiers är en amerikansk krigsfilm från 2002 som utspelar sig under Vietnamkriget.

Handling 
Hal Moore beskriver sina egna krigserfarenheter från slaget vid Ia Drang 15 november 1965 då han tjänstgjorde som befälhavare över ett förband i USA:s armé. Slaget vid Ia Drang var den första större krigshandlingen av amerikansk trupp mot nordvietnamesiska trupper. Filmen beskriver de fasor och hur oförberett man gav sig in i strid och några av de dagar som slaget rasade. Kärnpunkten som i så många krigsdraman på senare tid är att man visar hur soldaterna inte slogs för politiska mål, utan för att skydda sina kamrater som i vissa fall är den enda familjen man har.

Fler verkliga, kända personer i filmen är krigskorrespondenten Joe Galloway, som räknas som en av de skickligaste och erhöll Bronze Star Medal för mod, den ende civilisten som har tilldelats denna utmärkelse. Två personer som deltog i slaget erhöll USA:s högsta militära utmärkelse, Medal of Honor. 

Historiskt sett var sammandrabbningen samtidigt unik i att det var en ny sort krigföring USA hade försökt sig på med luftlandsättning av infanterister med helikopter. Förbandet hade samtidigt bytt namn till 7:e kavalleriet, vilket Moore noterar var samma namn som General George Armstrong Custers förband som tillintetgjordes i slaget vid Little Bighorn 1876.

Filmen utspelar sig under förberedelser och på själva platsen för de dagar slaget rasade under mitten av november 1965 och hemma på förbandet där Hal Moores hustru Julie Moore informerade anförvanter till de stupade soldater och befäl.

Om filmen
Filmen regisserades av Randall Wallace, som skrev manuset till Braveheart och Pearl Harbor. Filmen bygger på romanen We Were Soldiers Once ... And Young av pensionerade generallöjtnanten (vid tidpunkten för slaget överstelöjtnant) Harold G. (Hal) Moore och krigskorrespondenten Joseph L. Galloway.

Filmen hade svensk premiär 31 maj 2002 på biograferna BioPalatset, Filmstaden Sergel, Filmstaden Söder och Saga i Stockholm.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 2002
Vietnamkriget på film
Amerikanska krigsfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Paramount Pictures
Som skapta för varann

Som skapta för varann (originaltitel: Made for Each Other) är en amerikansk romantisk komedi från 1939 med James Stewart och Carole Lombard i huvudrollerna. Filmen är regisserad av John Cromwell.

Handling 
En ung advokat (James Stewart) möter en flicka (Carole Lombard) och gifter sig med henne efter att bara ha känt henne i en dag. Men advokatens mor tycker inte alls om äktenskapet och det blir inte bättre när ett barn snart är på väg.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 17 april 1939 på biograf Royal i Stockholm. Den har visats vid ett flertal tillfällen på TV4 och i SVT, bland annat i september 2019.

Rollista i urval 

Carole Lombard
James Stewart
Charles Coburn
Lucile Watson
Eddie Quillan
Alma Kruger
Esther Dale

Referenser

Externa länkar 
 
 

Amerikanska romantiska komedifilmer
Amerikanska filmer 1939
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av John Cromwell
Ferrotypi

Ferrotypi är en metod för framställning av fotografier med positivt tryck. 

Metoden, som patenterades 1856, skilde sig nästan ingenting ifrån dåtidens etablerade ambrotypi. Istället för att applicera jodkollodium som gjort ljuskänsligt genom neddoppning i en silvernitratlösning på ett glasplåt använde man en svartlackerad järnplåt.

Bilden framkallas i en vattenlösning av järnvitriol, surgjord med ättiksyra, och fixeras i en cyankaliumlösning. Plåten kan även vara preparerad med bromsilvergelatin i stället för jodkollodium, men den framkallade och fixerade bilden måste i så fall blekas i en kvicksilverkloridlösning för att bli synlig.

Namnet kommer från de latinska orden ferrum (järn) och typos (avtryck).
Den kom att fungera som ett slags snabbfotografering hos kringresande fotografer och mobila fotografiateljéer, och levde kvar vid sidan om papperspositiven en bit in på 1900-talet.

I slutet av 1880-talet introducerades plåtar med torrt gelatinskikt färdiga att användas. Speciella kameror för gatufotografering togs fram. Fotografen kunde via ljustäta öppningar i kameran ta fram plåtarna ur deras förpackning för exponering. Plåtarna placerades i kamerans fokalplan, bilden togs, och plåten lades någon minut i en framkallnings- och fixeringstank inne i kameran. Den kunde sedan tas fram och sköljas i en vattentank utanför kameran för att få bort restprodukter.

En variant på tekniken är tinotypin, som använder en förtennad järnplåt istället. Bilden blir då något ljusare men skiljer sig annars inte mycket från ferrotypen.

Noter 

Fotografiska tekniker
Dombås

Dombås är ett norskt stationssamhälle vid järnvägen Dovrebanen (Oslo-Trondheim) och Europaväg E6 inom Dovre kommun, Innlandet fylke, beläget vid Dovrefjell cirka 210 km söder om Trondheim. Orten är servicecentrum för övre delen av Gudbrandsdalen, och turistcentrum med tonvikt på vintersport. I Dombås börjar även järnvägssträckan Raumabanen.

Referenser

Orter i Innlandet fylke
Dovre kommun