Södertälje

Södertälje () är en tätort i Södermanland och Stockholms län och centralort i Södertälje kommun med 76 320 invånare (31 december 2020). Södertälje är beläget där Mälaren är förbunden med Östersjön genom slussen i Södertälje kanal.

Platsen befolkades efter att sundet mellan Mälaren och Östersjön slutade vara farbart från 500- till 700-talet. Södertälje är omnämnt i skrift från 1070, och fick stadsprivilegier på 1300-talet. Den äldsta kvarvarande byggnaden är kyrkan från 1100-talet. Efter stadsbranden 1650 byggdes staden upp enligt en rutnätsplan som fortfarande dominerar de centrala delarna.
1819 stod den första dragningen av Södertälje kanal färdig, och staden fick järnväg 1860. De nya transportvägarna medförde en industriell etablering och att staden blev badort med kuranläggning. Till gäster och förbipasserande såldes bakverket Södertäljekringlor.

Under 1960-talet skedde stor inflyttning till staden bland annat för arbete på stadens storföretag Scania och Astra med grupper från bland annat Norrland och Finland, samt kristna assyrier/syrianer. Under 1900-talet tillkom nya bostadsområden utanför stadskärnan, samt att nya varuhus och offentliga byggnader uppfördes i de centrala delarna.

Storföretagen Scania och Astra Zeneca är Södertäljes dominerande privata arbetsgivare, och stadens näringsliv står för 6 % av Sveriges export. Scania har sitt huvudkontor förlagt till Södertälje, och tillverkar bland annat lastbilar, bussar och motorer. Astra Zeneca har sin största produktionsanläggning i Södertälje, vilken står för 40 % av bolagets försäljning.

Historia

Äldre historia 
De första människorna kom till trakten runt Södertälje omkring 4000 f.Kr. Fynd från äldre stenåldern har bland annat gjorts i Högloft i stadsdelen Västergård. Efter 500-talet e.Kr. gjorde landhöjningen sundet mellan Mälaren och Östersjön genom dagens Södertälje för grunt och smalt, och båtar behövde nu släpas mellan sjö och hav. Ett villasamhälle bildades vid sundets smalare del på 600-talet, och från senare delen av 700-talet befolkades Södertälje permanent. Handel och service till de förbipasserade uppstod, vilket medförde inflyttning. Utgrävningar visar att den första bebyggelsen låg strax norr om platsen där Stora Torget idag ligger. Ansgar passerade genom Södertälje på sin resa till Birka 829.

Första gången Södertälje omnämns i skrift är 1070 i Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum, där Adam av Bremen beskriver platsen som en del av vägen mellan Skara och Birka. Den äldsta bevarade byggnaden är Sankta Ragnhilds kyrka, vars tidigaste delar är från 1100-talet. Under 1200-talet skedde flera kyrkomöten i Södertälje, vilka omnämns i dokument från 1279 bevarade i Riksarkivet. Ett av de mer uppmärksammade mötena i Södertälje var 1345 då adelns privilegier bekräftades.

Södertälje fick stadsprivilegier på 1300-talet, senast 1386 då stadsrätt finns omnämnd. Under 1300-talet byggdes borgen Telge hus. Därifrån administrerades Telgehus län som omfattade Öknebo, Hölebo och delar av Svartlösa härad. Borgen brändes ner under Engelbrektsupproret 1435. Utgrävningar har visat att Telge hus hade torn, pålspärr och vallgrav.

Under sin tid som hertig av Södermanland satsade Hertig Karl på Södertälje som handels- och sjöfartsstad. Han lät anlägga en hamn för järnvaror från Bergslagen i närheten av dagens uthamn, vilket medförde ökad handel. Vid slutet av 1500-talet gick en fjärdedel av den svenska järnmalmsexporten via hamnen i Södertälje.

1600- och 1700-talet
Det ursprungliga ortsnamnet var endast Telge, där flera stavningsvarianter historiskt har förekommit (bland andra Telje, Tælghia, Tælge). 1622 lades prefixet ”söder” till i samband med grundandet av Norrtälje. Sedan en stavningsreform på 1910-talet skrivs stadens namn Södertälje.

S:t Olof var stadens första skyddshelgon, men vid 1600-talets början kom han att ersättas av Sankta Ragnhild. Efter vallfärder till Rom och Jerusalem skall Ragnhilds reliker ha begravts i Södertälje.

Under 1600-talet drabbades Södertälje av två stora stadsbränder; 1630 och 1650. Efter branden 1650 var förödelsen stor, och återuppbyggnaden skedde enligt en rutnätsplan efter stormaktstidens standard av Anders Torstensson. Den präglar fortfarande stadskärnan, men även medeltida gatusträckningar finns kvar..

1719 brändes stora delar av staden ner i samband med Rysshärjningarna, men exempelvis kyrkan förskonades. Från 1740-talet inrättades ett antal manufakturer med tillverkning, efter att Södertäljes innevånare tidigare huvudsakligen försörjt sig på sjöfart och handel. Södertälje rådhus från 1734 är stadens äldsta kvarvarande profana byggnad. 1777 fick Södertälje sitt första sjukhus i form av ett Serafimerlasarett på Orionkullen. Under 1700-talet steg stadens befolkning för första gången till över 1000 personer.

1800-talet 
1806-1819 grävdes Södertälje kanal och skapade åter en farled mellan Mälaren till Östersjön via sjön Maren i stadens centrala delar. 1860 fick Södertälje järnvägsförbindelse till Stockholm, och 1862 var hela den Västra stambanan till Göteborg färdig. De förbättrade kommunikationerna bidrog till industriell etablering, och den tidigare handels- och hantverksstaden blev industristad och badort.

Södertelge Badinrättning öppnade 1849 med vatten från Tore källa. Badgästerna bidrog till ett ekonomiskt uppsving i staden, och flera tillhörande anläggningar för att serva besökarna uppfördes under sent 1800-tal; bland andra Badhotellet, Strandhotellet, Stadsparken och Badparken. Flera badvillor byggdes av badgästerna, varav bland annat Villa Bellevue är bevarad. 1904 öppnade även Södertälje havsbad. Badortstiden varade i omkring 100 år, och upphörde 1945.

Traditionen att baka Södertäljekringlor inleddes redan på 1600-talet, men de hade sin storhetstid då staden var badort under sista halvan av 1800-talet och framåt. Bakverket har flera olika recept men består ofta av bland annat vete, smör, ägg och grädde. De såldes av så kallade Kringelgummor, bland annat till turister och genomresande vid stadens järnvägsstationer och hamnar. Fenomenet beskrevs bland annat i Svenska Familj-Journalen 1881.

Från slutet av 1800-talet etablerades flera större industrier i staden; Svenska Centrifug (1896), Södertelge Verkstäder (1896), Baltic (1906),, Svenska Tobaksaktiebolaget (1917, efter köp av befintlig tillverkning) och Wedaverken (1917). Vid tiden etablerades även de två företag som skulle komma att bli stadens storföretag; Vabis (1891, 1911 sammanslaget med skånska Scania, sedan 1995 endast benämnt Scania) och Astra (1913, 1999 sammanslaget till Astra Zeneca).

1900-talet 
1902 startade Södertälje Sportklubb (SSK) med bland annat friidrotts- och fotbollsverksamhet. Klubben hade framgångar inom ishockey, och blev svenska mästare vid 7 tillfällen 1925-1985.

Under 1920-talet gjordes stora infrastrukturinvesteringar med den nya bredare dragningen för Södertälje kanal inklusive ny sluss, samt en ny dubbelspårig järnvägsdragning där Södertälje södra blev stadens huvudstation.

På grund av den stora befolkningstillväxten var de små trähusen i stadskärnan inte längre tillräckliga vid 1950-talet. Från 1959 uppfördes nya byggnader i stadskärnan, varav de största butikshusen var Domus/Telgehuset (1961), Varuhuset Kringlan (1965) och EPA/Åhléns (1965). Förändringarna av stadskärnan under denna period benämns Citysaneringen, och innebar en breddning av en del av Storgatan, samt att Köpmangatan tillkom som ny gata i stadskärnan. Flera äldre hus från området flyttades till friluftsmuseet Torekällberget..

Efter andra världskriget ökade behovet av arbetskraft i stadens fabriker, och en stor befolkningstillväxt inleddes. Inledningsvis var flera av de inflyttade tidigare skogs- eller lantbruksarbetare från Norrland, men efter andra världskrigets slut inleddes även rekrytering från andra länder. Under åren förändrades Södertälje från badort med homogen befolkning till industristad med hög grad av inflyttade. Merparten av arbetarna rekryterades från de industrialiserade delarna av Grekland och Jugoslavien samt Finland. 1967 kom fem assyriska familjer till Södertälje, och fram till 1976 hade 6000 personer från gruppen bosatt sig i Södertälje. Kristna östassyrier flyttade även till Södertälje under perioden 2003-2007. 2004-2005 rapporterades att en parallellstruktur växt fram i den assyrisk/syrianska miljön, med normer, regler och banksystem utan insyn. Rättsväsendet tillsatte omfattande resurser, och en rättegång mot organisationen Södertäljenätverket avslutades 2014.

Som en del av mälarkarusellen påbörjades bygget av Almnäs garnison år 1970. Samma år som byggnationen påbörjades omlokaliserades Svea ingenjörkår (Ing 1) och Ingenjörstruppernas kadettskola (INGKAS) till Almnäs. År 1984 omlokaliserades Försvarets FN-skola från Strängnäs till Almnäs. Under 1990-talet tillkom på- och avrustning av högvakten samt förläggning inför pågång till högvakten. Som ett led av försvarsbeslutet 1996 avvecklades Svea ingenjörskår (Ing 1) 1997 och Swedint övertog hela området. År 2004 avvecklades Swedint i sin helhet och uppstod som en ny enhet inom Livgardet. Idag består det forna garnisonsområdet av en företagspark.

1987 öppnade Tom Tits Experiment som ett av Sveriges största vetenskapsmuseer. 1989 invigdes Sydpoolen som är ett av landets större badanläggningar. 1994 öppnade Igelstabron och stadens nya huvudstation för fjärrtåg Södertälje syd. Under 2010- och 2020-talet påbörjades och genomfördes flera infrastrukturprojekt. Ytterligare breddning av kanalen och slussen inleddes, samt ombyggnad av järnvägen omkring Södertälje hamn för att öka kapaciteten. Invånarantalet låg still omkring 57 000-60 000 invånare från 1970, men efter 2005 började befolkningen åter öka till att ligga på ca 76 000 personer i tätorten 2020.

Administrativa tillhörigheter

Södertälje stad ombildades vid kommunreformen 1862 till en stadskommun. Ortens bebyggelse expanderade in i grannsocknarna och 1946 införlivades Västertälje socken/landskommun och 1963 Östertälje socken/landskommun. Stadskommunen utökades ytterligare 1967 innan den 1971 uppgick i Södertälje kommun med Södertälje som centralort.

I kyrkligt hänseende hörde Södertälje till Södertälje stadsförsamling som 1946 inkorporerade västra delen av Södertälje landsförsamling och fick namnet Södertälje församling. Mellan 2002 och 2010 var den en del av Södertälje-Tveta församling, men har därefter återgått till att endast heta Södertälje församling. Mellan 1973 och 2010 ingick en del av staden i Västertälje församling. Östra delen av Södertälje tillhör Östertälje församling.

Staden ingick till 1971 i domkretsen för Södertälje rådhusrätt. Sedan 1971 ingår Södertälje i domkretsen för Södertälje tingsrätt.

Befolkningsutveckling

Stadsbild

Under 1600-talet drabbades staden av två storbränder; år 1630 och 1650. Efter branden 1650 var förödelsen mycket stor. Alla viktiga byggnader förutom kyrkan förstördes, inklusive skolan, kursgården och rådhuset. Efter bränderna genomfördes en omfattande stadsplanereglering under ledning Anders Torstensson, där gamla oregelbundna medeltidskvarter ersattes med ett rutnät. 1650 års plan blev i stort bestående fram till citysaneringen på 1960-talet, och präglar fortfarande delar av den centrala staden. Det mesta av den allra äldsta bebyggelsen har försvunnit på grund av stadsbränder eller rivning.

De centrala delarna av Södertälje är idag främst kvarteren omkring det som populärt kallas Gågatan, vilken är den bilfria delen av Storgatan. Från början var dock Stora Torget stadens absoluta centrum. Förklaringen till att området sedermera skulle komma att bli mera vidsträckt (främst i sydlig riktning) består till stor del av att centralstationen lades invid stadsparken. Till skillnad från de flesta andra städer har det aldrig dragits någon järnväg igenom Södertäljes centrala delar, vilket inneburit att mycket lite central yta har behövt avsättas för spårområden och liknande. En annan intressant detalj är att det gamla Södertälje till största delen bestod av trähus. Detta är ett faktum som många menar beror på att Södertälje aldrig varit ett stort administrativt centrum, såsom till exempel en residensstad eller stiftsstad är. För en handelsstad kunde det helt enkelt anses tillräckligt med byggnader i trä. Den ursprungliga träbebyggelsen är speciellt bra bevarad i områdena kring Fredsgatan och Västgötagatan. De äldre trähus som tidigare fanns i de centrala delarna har till stor del flyttats upp till Torekällberget, som är Södertäljes friluftsmuseum. Det första flerfamiljshuset i sten uppfördes så sent som 1865. Fastigheten var Järnagatan 8, invid Saltsjötorget, och byggdes av industrimannen D. J. Ekeberg. När Järnagatan sänktes under 1907 blev källarplanen de ytor som idag nyttjas av butiker.

På Saltsjötorget ligger Södertälje stadshotell, som uppfördes för att mätta den stora efterfrågan på rum som uppkom under badortstiden. Det var stadens direktörer som beslutade sig för att ett nytt hotell skulle uppföras på platsen. Man anlitade arkitekt Ernst Haegglund att rita byggnaden. Vid torget finns även Svensk-Engelska Mineralolje AB:s gamla byggnad som uppfördes mellan åren 1931 och 1932 efter ritningar av arkitekten Albin Stark. Mellan 1991 och 2008 användes byggnaden som stadshus. Därefter uppfördes det nuvarande Södertälje stadshus på andra sidan centralstationen. Den nya byggnaden ritades av BSK Arkitekter och invigdes hösten 2008 av kung Carl XVI Gustaf. Byggnaden fungerar både som kommunkontor och kulturhus.

Bakom stadshotellet ligger centralstationen, som utmärker sig genom att vara en av få svenska järnvägsstationer med två stationshus. Den första byggnaden är helt i tegel, och ritades 1860 av Adolf Wilhelm Edelsvärd. Det gula stationshuset tillkom på 1910-talet och ritades av Folke Zettervall. Idag används endast den gula byggnaden som vänthall och för biljettförsäljning. Det äldre stationshuset inrymmer bar, café och godisbutik. Det öppna torg som ligger emellan de två stationshusen, busstationen och järnvägsspåren heter Stationsplan. Väster om stationen, tvärs över Järnagatan märks Villa Bellevue som under badortstiden var en av stadens mest uppmärksammade byggnader. Den uppfördes år 1871 av hovkonditor Davidsson, efter ritningar av arkitekten Ernst Jacobsson. Granne med fastigheten är det nya stadshuset. Villa Bellevue ligger på gränsen mellan stadskärnan och det centralt belägna stadsdelen Mariekälla, som fått sitt namn efter en av stadens källor. På Parkgatan, som är en parallellgata till stadsdelens huvudgata Mariekällgatan, ligger Villa Walhall. Byggnaden uppfördes 1875 av ingenjören Ludvig Jerving. Villa Walhall och Villa Bellevue ansågs så typiska för badortsstaden Södertälje att de noggrant beskrevs och avbildades i en serie reportage i Svenska Familj-Journalen år 1881.

De flesta restauranger och uteserveringarna återfinns idag i områdena kring sjön Maren. Marenplan, som tidigare kallades för Stadshamnen, var Södertäljes viktigaste hamn ända fram anläggandet av Mälarhamnen år 1880. Vid stadshamnen angjorde fartyg med varor, som de sedan sålde vidare till privatpersoner och handlare som väntade vid kajen. Båttrafiken till inre Maren upphörde inte förrän 1963, då Marenbron mellan Strandgatan och Lotsudden uppfördes. Bron, som var avsedd att vara ett provisorium, revs år 1993. Marenbron ersattes efter flera turer av en gång- och cykelbro. Avsikten var att bron skulle lyftas bort under sommarhalvåret, vilket skulle medföra att det fortfarande var möjligt för småbåtar att trafikera Maren. Efter ytterligare turer beslöt man att bron skulle ligga permanent. Där Lotsudden och Marenplan möts ligger det Sorbonska huset, som uppfördes 1905. Här hade hovfotografen David Sorbon sin ateljé fram till 1928. Byggnaden totalrenoverades 1985-86, och innehåller idag flera lägenheter samt en restaurang.

Strax ovanför Marenplan ligger Olof Palmes plats, som fått sitt namn efter den mördade statsministern. Bland byggnaderna på torget märks det gamla bankpalatset där Södertälje Sparbank tidigare höll till. Liksom så många andra byggnader i Södertälje pryds huset av stadens skyddshelgon Sankta Ragnhild. Betydelsen av Olof Palmes plats har dock minskat något på senare år. Detta allt eftersom gatunätet delvis ritats om, och navet för busstrafik flyttats från torget till centralstationen. Från Olof Palmes plats utgår gatorna Storgatan, Badhusgatan och Järnagatan.

De flesta varuhus och gallerior ligger på Gågatan, vilket är den bilfria delen av Storgatan som löper mellan Torekällgatan och Stora Torget. Bebyggelsen längs gågatan domineras av moderna varuhusbyggen, som uppfördes under 1960-talet. De största varuhusen är Kringlan (arkitekt Erik och Tore Ahlsén), Luna, Åhléns och Telgehuset (vilket från början var ett Domus-varuhus). Ett viktigt undantag från den i övrigt moderna bebyggelsen är Skandinaviska Enskilda Bankens bankpalats, som uppfördes mellan 1901 och 1902 på initiativ av tobakshandlaren TH. Gustafsson. Södertäljearkitekten Tore E:son Lindhberg ritade huset. 1939 moderniserades fasaden, för att sedan återställas då byggnaden totalrenoverades år 1975.

Det gamla lasarettet på Orionkullen uppfördes mellan år 1777–78. Fram till år 1823 var byggnaden Lasarett av Serafimerorden. Efter 1823 blev byggnaden privatbostad. År 1844 inrymdes rådhuset och läroverket i lokalerna. 1907 flyttade dock rådhuset från Orionkullen, varvid läroverket expanderade in i även dessa lokaler. I samband med att Läroverket flyttade till en ny byggnad, inrymdes en flickskola i lokalerna. Det nya läroverket uppfördes på Erik Dahlbergs väg, på kanalens östra sida, invid det Biologiska Museet och sjukhuset. Arkitekten var Edward Ohlsson. Vid gymnasiereformen på 60-talet blev läroverket en gymnasieskola. Flickskolan på Orionkullen lades ner 1968, och idag inryms kulturell verksamhet i lokalerna. På kanalens östra sida ligger Mälareparken, som kanske framför allt är känd för bangolfbanan tillhörande Södertälje Bangolfklubb. Parken har även varit utgångspunkt för ett antal evenemang, såsom drakbåtsrodd och orienteringstävlingar. Här låg tidigare även Länstidningens redaktion, innan de flyttade till korsningen av Nygatan/Torekällgatan. Södertäljes nuvarande sjukhus är ett av länets sex akutsjukhus. Det invigdes 1907, men har byggts ut och renoverats i flera omgångar, varav den senaste 2017.

Allt eftersom landhöjningen gjorde Södertälje kanal grundare, blev det svårare att ta sig från Mälaren till Östersjön för att sälja sina varor. Man beslöt sig då för att bygga ett torg i Södertälje där man kunde mötas för att handla med sina varor. Torgets placering valdes omsorgsfullt så att det skulle ligga precis mitt emellan Östersjön och Mälaren. På detta sätt behövde inte köpmännen släpa sina varor länge än vad som var absolut nödvändigt. Stora Torget är alltså i första hand inte konstruerat som en handelsplats för stadsborna själva. Under många hundra år var Stora Torget mycket viktigt, inte minst med tanke på den livliga torghandel som hölls där. På den tiden räknade man även Stora Torget som stadens mest centrala plats. I modern tid, då merparten av handeln förlagts till butiker, har torgets betydelse minskat. Numera anses dessutom Marenplan vara den mest centrala platsen i staden. Det mest kända byggnadsverket på Stora Torget är kanske det gula rådhuset i trä, som invigdes år 1735. Rådhuset stod ursprungligen på torgets västra sida. Det flyttades dock tillfälligt till Västra Kanalgatan under rivningarna på 60-talet. Sedan 1982 har rådhuset stått på sin nuvarande plats, och inrymmer idag konstgallerier och kafé. Tvärs över torget ligger nuvarande Södertälje tingsrätt, som ritades av Åke Lindqvist, och uppfördes av byggmästaren Anders Diös.

På torgets norra sida ligger 1100-talskyrkan Sankta Ragnhilds kyrka. Den är stadens största, och ingår i Södertälje församling. Den är också huvudkyrkan i Södertälje kontrakt i Strängnäs stift. Efter många om- och tillbyggnader är Sankta Ragnhilds kyrka idag en stor, treskeppig byggnad med halvrund korabsid, västtorn och ett mångkantigt gravkor i söder. De äldsta partierna består av gråstensmurar som omfattar tornets nedre delar och långhusets två västligaste fack. Den stora stadsbranden som inträffade år 1650 medförde bland annat att man lät göra en ny valvslagning i koret och sakristian samt i sidoskeppen förutom i de ovannämnda två facken. De senaste tillbyggnaderna utfördes på 1670-talet och består av Cronberg-Hackerska gravkoret mitt på södra långmuren, sannolikt ritat av Erik Dahlbergh och numera använt som dopkapell, ett bisättningsrum i sydvästra hörnet mellan tornet och södra sidoskeppet samt två underjordiska gravvalv. Under Rysshärjningarnas bränder i samband med det stora nordiska kriget var Sankta Ragnhilds kyrka en av få byggnader som förskonades. En ny brand 1881 orsakade främst yttre skador varefter arkitekten Johan Fredrik Åbom fick i uppdrag att återställa kyrkan. Tornet nybyggdes upptill från vapenhusets valv, kyrkans västfasad fick en symmetrisk uppbyggnad och övriga fasader (förutom dopkapellets) dekorerades med profilerade lister och annan putsad ornamentik. Korfönstren fick nya glasmålningar. En större restaurering under ledning av arkitekt B. Romare ägde rum mellan åren 1960 till 61. Ett par år efter denna fick två av fönstren invid dopkapellet nya glasmålningar, utförda av F. Heybrock. Kyrkans exteriör reparerades 1986 - 87 varvid fasaderna delvis fick sin nuvarande färgsättning.

Ovanför Stora Torget och Gågatan ligger Nygatan, som i princip uteslutande kantas av bebyggelse i modernistisk stil. Bland fastigheterna här kan bland annat det så kallade Roxyhuset nämnas. Byggnaden ritades av arkitekten Björn Hedvall, och stod färdig år 1939. I huset fanns bland annat en biograf, som döptes till ”Roxy”. Den 13 september 1939 hade den första filmen premiär, och därefter låg Roxybiografen kvar i byggnaden fram till år 1992, då den flyttades till Lunagallerian på Storgatan. Efter detta renoverades Roxyhuset delvis, och en matbutik, restaurang och nattklubb flyttade in. Där Nygatan korsar Badhusgatan ligger telegrafverkets gamla byggnad. Byggnaden uppfördes mellan 1939 och 1940, efter ritningar av U. Ahlbom. Ungefär samtidigt som byggnadens telegrafstation togs i bruk påbörjades automatiseringen av det svenska telefonnätet, vilket medförde att stationen lades ned efter endast 30 år. Strax nedanför Telegrafverket ligger Torekällskolan. Skolan är den äldsta av stadens skolor som fortfarande är i bruk. Sedan invigningen år 1869 har den byggts om och till vid ett flertal tillfällen.

Holmfastvägen tar sin början vid Turingegatan (-Mälarbron) i stadens centrala delar, och ansluter till Genetaleden i Geneta i stadens västra delar. Från början gick den dock ända ut till Näsby, invid Måsnaren. Den anlades under 1000-talet, vilket gör det till en av de saker som talar för att området omkring nuvarande Södertälje tidigt var befäst och viktigt. Marken i området (i synnerhet väster om Bårstabergen) är känd för att vara sank. Därför fick man på flera platser fylla ut med sten och göra broar. Vid foten av Bårstabergen, cirka 3 km öster om Näsby, gjordes två runinskrifter. Den första (Södermanlands runinskrifter 311) lyder: ”Holmfast lät röja väg efter Ingegärd sin goda moder”. Intill finns ytterligare en inskription (Södermanlands runinskrifter 312): ”Holmfast lät röja väg och göra bro efter Gamal sin fader, som bodde i Näsby. Gud hjälpe hans öde. Östen (ristade).”. Holmfastvägens nuvarande sträckning motsvarar den ursprungliga. Arkeologer finner det mycket troligt att Holmfasts gamla broar finns kvar under vägbanan. Omkring inristningen, som är belägen i omedelbar anslutning till vägen, har man idag röjt upp och satt upp skyltar från Riksantikvarieämbetet med översättningar av inskriptionen.

Södertälje hade länge relativt få etableringar av stora externa köpcentrum utanför stadskärnan. Ända fram till 2000-talets början var den enda riktigt stora samlingen av butiker, bortsett från lokala stadsdelscentrum, Weda Köpcentrum på stadens östra sida. I och med byggandet av Morabergs köpcentrum, strax öster om Weda, ökade dock utbudet. Området runt Scaniarinken har byggts ut i flera omgångar, och utgör nu ett externt handelscentrum väster om kanalen kallat Vasa Handelsplats. Externhandel finns även omkring Hansaplan i stadsdelen Södra, där även Södertäljes uthamn finns.

Broar

Historiska broar
Fram tills 1924, då den ombyggda kanalen öppnades, fanns endast en broförbindelse mellan stadens östra och västra sida. Det var svängbron, i närheten av den gamla slussen, vid Mälarehamnen. Den tillverkades 1910 på Södertälje Verkstäder. Efter att den ersattes flyttades den till Stäksundet där den nyinvigdes den 15 maj 1926, och fortfarande är i drift (se Stäketbron).

Tidvis fanns även en järnbro som rullades ut över själva slussen. I övrigt var man hänvisad till att använda någon av roddförbindelserna som fanns på fem platser. Dessa sköttes av kvinnor, oftast dalkullor, men i undantagsfall även män. En överfart kostade mellan två och fem öre, beroende på vilket år det var. Vid Mälarehamnen var överfarten 125 meter, men på det smalaste stället var det endast 12 meter. Överfarten vid Viksgatans östra del var mycket populär. Många var villiga att betala för att slippa gå upp till svängbron och sedan tillbaka igen, om man bodde omkring Tältet eller Hagaberg. Vinterhalvåret lade man ut vinterbroar, vilka bestod av smala spänger som vilade på en flytponton.

Mälarbron

Idag finns det tre platser där det är möjligt att korsa kanalen med bil eller till fots, samt två järnvägsbroar. Den nordligaste förbindelsen är Mälarbron, som hade tre föregångare: Svängbron från 1800-talet, och ytterligare en svängbro som existerade mellan 1910 och 1924. Båda stod ungefär 150 meter söder om nuvarande Mälarbron. 1924 invigdes den första klaffbron, vilken ofta bara kallades ”Klaffbron” eller ”Landsvägsbron”. Den var en dubbel klaffbro med två fasta brovalv på vardera sida. För den arkitektoniska utformningen stod Ragnar Hjorth. Efter andra världskriget klarade den inte längre den allt starkare trafiken och staden beslöt att låta bygga nuvarande Mälarbron som invigdes 1971. Den styrdes från början från det övervakningstorn på nordöstra sidan, men är numera fjärrstyrd - tillsammans med hela lotsfarleden söderifrån landsort - från lotskontoret på lotsudden.

Slussen

Den mest centrala överfarten finns vid slussen, och består av de två broarna Marenbron, som går över sjön Maren, och Slussbron, som går över själva kanalen. 1963 konstruerades den första bron över Maren. Avsikten var att denna bro skulle vara ett provisorium, och därför revs den år 1993. Marenbron ersattes efter flera turer av en gång- och cykelbro. Avsikten var att den skulle lyftas bort under sommarhalvåret, vilket skulle medföra att det fortfarande var möjligt för småbåtar att angöra Marens inre delar. Efter ytterligare turer beslöt man att bron skulle ligga permanent. Den 21 september 2003 hölls en folkomröstning bland Södertälje kommuns invånare som fyllt 15 år, där de fick ta ställning till om en ny bilbro skulle uppföras på platsen där gång- och cykelbron låg. Kostnaderna för detta beräknades till omkring 40 miljoner kronor. Kritikerna mot byggande av en ny bro menade dels att kostnaderna skulle bli orimligt höga i förhållande till vinsterna i exempelvis tid. Man menade även att Södertälje är en av de få städer som har platser där man kan lägga till med båtar på så centrala platser som Maren, Marenplan och omkringliggande områden är. Vid folkomröstningen röstade 56,5 procent nej och 39,4 procent ja, vilket innebar att ingen ny bilbro skulle uppföras. Det har presenterats nya planer för innerstan, där förslag om att bygga en öppningsbar gång- och cykelbro på platsen, alternativt bygga en bågbro, förts fram. Då skulle det finnas möjlighet för mindre båtar att åka under. Idag är bron en del av ett mycket populärt flaneringsstråk runt Maren, bestående av Strandgatan, Marenplan och Lotsudden. Fortsätter man österut över Lotsudden kommer man till Slussbron, som leder över till Kusens Backe. Det har även funnits möjlighet för gångtrafikanter att gå över slussportarna.

Södra kanalbroarna

Sjöfartsverket benämner flera av stadens broar som ligger nära varandra söder om Södertälje sluss som de Södra kanalbroarna. Saltsjöbron utgör tillsammans med E4-bron den sydligaste överfarten för bilar och fotgängare. De löper mellan stadsdelarna Södra och Viksängen i Södertäljes södra delar. Vägen som går över bron heter Viksängsleden, och utgår i söder från korsningen av Hertig Carls väg och Verkstadsvägen. Den upphör i korsningen med gamla Länsväg 225 vid Hagabergsrondellen i Hagaberg. På brons västra sida finns en gång- och cykelbana. Saltsjöbron byggdes för att avlasta E4-bron och ge ett alternativ om denna (också öppningsbar) skulle haverera, vilket hände år 1990.

Grannen E4-bron leder motorvägarna E4 och E20 över kanalen och byggdes under början av 1960-talet i samband med att motorvägen runt Södertälje byggdes. Tidigare leddes trafiken igenom staden, över Mälarbron. E4-bron är en lyftbro, som lyfts upp för att höja till segelfri höjd. Den blev riksbekant år 1990 då den föll ner under en lyftning och skadades svårt, vilket gjorde motorvägen oframkomlig.

Invid dessa broar finns även en järnvägsbro som främst används av lokal- godståg. Den invigdes sommaren 2010, är den yngsta av stadens alla broar. Denna bro ersatte den gamla järnvägsbron från 1921 som låg direkt öster om den nya bron. Den gamla bron behövde ersättas för att den inte klarade tillräckligt tunga tåg eller djupgående fartyg, och hade även för hög bullernivå. Avståndet mellan bropelarna på den nya bron är bredare så det går att bredda kanalen ytterligare. Den gamla järnvägsbron revs hösten 2010. Den hade en liten gångbana på sin västra kant; den nya järnvägsbron saknar gångbana så gångtrafikanter måste nu använda Saltsjöbron. Den gamla järnvägsbron ersatte i sin tur en ännu äldre järnvägsbro från 1860 som gick över kanalen ungefär vid Tältet; denna svängbro järnvägsbro revs på 1920-talet då Saltskogs station hade lagts ned och ersatts av stationen Södertälje södra (idag kallad Södertälje hamn).

Igelstabron

Igelstabron är den sydligaste av stadens alla broar. Det är den huvudsakliga vägen för fjärr- och regionaltåg över Södertälje kanal. Den är 2140 meter lång, och går som mest på 48 meters höjd över kanalen, vilket gör den till Sveriges högsta och längsta järnvägsbro (efter den svenska bandelen av Öresundsbron). Igelstabron går mellan Pershagen och Hall, söder om stadsdelen Östertälje. Bron utgör en del av Grödingebanan och den invigdes för trafik år 1995. På brons västra del ligger järnvägsstationen Södertälje syd.

Kyrkobyggnader 
På 1100-talet byggdes de äldsta delarna av Sankta Ragnhilds kyrka på Stora Torget. Under 1300-talet förlängdes den i östlig riktning och välvdes på 1400-talet. Kyrkan breddades och förlängdes 1590–1615 samt gjordes treskeppig och fick ett absidformat kor. Altaruppsatsen och predikstolen tillkom 1657 och 1657. På södra sidan byggdes ett gravkor 1676. Kyrkan var en av få byggnader som skonades under Rysshärjningarna 1719-1721, men stadsbranden 1881 förstörde en del av dess yttre. Vid den efterföljande restaureringen fick kyrkan sin huvudsakliga nuvarande exteriör. Kyrkan är döpt efter stadens skyddshelgon Sankta Ragnhild som efter vallfärder till Jerusalem och Rom skall ha begravts i Södertälje. Den är huvudkyrka i Södertälje församling.

I Södertälje finns sammanlagt 5 kyrkobyggnader och 4 kapell tillhörande Svenska kyrkan. Församlingskyrkan i Östertälje församling är Alla Helgons kyrka i Östertälje. I närheten ligger även Hagabergs kapell på Hagabergs folkhögskolas område. I stadsdelen Brunnsängs centrum ligger Brunnsängs kyrka. Det finns även verksamhet på sjukhuset i form av Sjukhuskyrkan. I stadens västra delar finns bland annat Lina kyrka i stadsdelen Lina Hage, som är Svenska kyrkans yngsta kyrkobyggnad i Södertälje.

Utanför Svenska kyrkan finns bland annat Sankt Ansgars katolska församling med Sankt Ansgars kyrka som församlingskyrka. Södertälje finns även många kristet ortodoxa och den Syrisk-ortodoxa kyrkan har två biskopar i staden, samt driver Sankt Efraims domkyrka och Sankt Jacob av Nsibins katedral. Den sverigefinska gruppen har bland annat verksamhet på finska inom Svenska kyrkan, men också egna finskspråkiga trossamfund med tillhörnade kyrkobyggnader. Flera frireligiösa kristna samfund har församlingar och kyrkobyggnader i Södertälje.

Kommunikationer

Vägar 
Södertälje ligger längs huvudvägen mellan Stockholm och Helsingborg, och fram 1960-talet leddes all passerande trafik på Riksettan igenom stadskärnan. 1965 öppnades motorvägen förbi Södertälje, inklusive E4-bron.

I Södertälje möts motorvägarna på E4 och E20 vid trafikplats Saltskog (avfart nummer 143). Andra större vägar som går igenom Södertälje är den gamla sträckningen av Riksettan, Järnagatans/Nyköpingsvägens förlängning, (till Trosa via Vagnhärad) samt Länsväg 225 (till Nynäshamn via Ösmo). Riksväg 57 (till Katrineholm via Flen) börjar strax söder om Södertälje.

Järnväg
Södertälje är kuperat och genomkorsas av en kanal, vilket gjort det utmanande att bygga järnvägsförbindelser i staden. Detta till trots är Södertälje en järnvägsknut. I Södertälje finns fyra stationer för persontåg; Södertälje centrum, Södertälje hamn, Södertälje syd och Östertälje. De många järnvägarna som löper igenom Södertälje medför att man kan resa till Sveriges tre storstäder Stockholm, Göteborg och Malmö samt de skandinaviska huvudstäderna Oslo och Köpenhamn utan byte.

Järnvägshistoria
Den 24 oktober 1860 öppnade järnvägen i Södertälje, två år innan hela den Västra stambanan stod färdig. Den första järnvägsbron över Södertälje kanal var en enkelspårig svängbro, och stod klar 1858. Huvudlinjen hamnade utanför stadskärnan, med en dragning väster om Saltskogsfjärden där stadens huvudstation blev Södertelge öfre/Saltskog. Därifrån drogs en bibana med anslutning till Södertälje central. Södertälje blev järnvägsknut när Norra Södermanlands Järnväg mot Åkers styckebruk och Eskilstuna invigdes 1895.

I samband med en utbyggnad av Södertälje kanal fick stambanan en ny dragning genom staden. Den ursprungliga järnvägsbron medgav för låg hastighet, och nya tyngre tåg fordrade ökad stabilitet. En dubbelspårig klaffbro byggdes därför. 1921 öppnade den nya sträckningen, och staden fick den nya huvudstationen Södertälje södra. Stationen i Saltskog revs därefter.

På stadens järnvägsstationer har det lokala bakverket Södertäljekringlor sålts. Försäljningen sköttes framför allt av äldre kvinnor, vilka benämndes kringelgummor. Från 1920-talet utvecklades ett system där försäljare betalade för en licens att sälja på järnvägsstationerna i Södertälje. Försäljningen av Södertäljekringlor fortsatte fram till 1950-talet.

Dagens järnväg
Under 1980-talet projekterades en rakare och snabbare dragning av järnvägen. Balkbron Igelstabron färdigställdes 1994. Igelstabron byggdes på seglingsfri höjd, så tågen inte längre behöver stanna vid broöppning. Den gamla järnvägen från 1921 och dess stationer behölls, men användes därefter endast för pendeltåg. Den nya dragningen innebar att Södertälje 1995 åter fick en ny huvudstation för fjärrtåg i form av Södertälje syd, i samband med trafikstarten för Grödingebanan. Plattformar för pendeltåg byggdes under högbron. Den nya bansträckningen kortade restiderna norrut. I samband med öppnandet av Södertälje syd bytte Södertälje central namn till Södertälje centrum och Södertälje södra bytte namn till Södertälje hamn.

Under 1980-talet ansågs järnvägen mellan Södertälje och Eskilstuna från 1895 inte tillräckligt rak och snabb, och ersattes därför 1997 av den nybyggda Svealandsbanan som utgår från Södertälje syd. Frekvensen på avgångar och tågresandet på sträckan ökade som en följd av den nya banan. Restiderna till Strängnäs och Eskilstuna reducerades också.

2010 ersattes järnvägsbron från 1921 av en ny lyftbro som kunde tåla tyngre tåg och lyftas snabbare än den gamla klaffbron. Enkelspåret till Södertälje C utökades till dubbelspår 2011-2013.

Idag är Södertälje en järnvägsknut mellan Västra stambanan, Svealandsbanan och i praktiken även Nyköpingsbanan, då Södertälje syd är stationen närmast dess början där tåg stannar. Den gamla dragningen av stambanan finns också kvar och används för pendeltågstrafik.

Vattenvägar 

Allt sedan landhöjningen gjort Mälarens utlopp till Östersjön i Södertälje för grund för att vara farbart fick vikingar och dess efterföljare släpa båtar över näset med hjälp av stockar och rullar. Engelbrekt gjorde rensningsarbete i fåran under 1400-talet, och under Karl XI anlades en mindre kanal till Saltskogsfjärden som senare förföll.

Under Eric Nordewalls ledning grävdes Södertälje kanal från Mälaren till sjön Maren och vidare till Östersjön under åren 1806-1819. Kanalen fick en nivåskillnad på 50 centimeter, och förseddes med en sluss belägen i Mälarehamnen. Nordewalls kanal var fungerande, men fick kapacitetsproblem i samband med ökad trafik av större och tyngre båtar under senare delen av 1800-talet. En rakare sträckning fordrades också.

Mellan 1917 och 1924 byggdes den moderna kanalsträckningen, inklusive ny sluss vid Maren. Södertälje sluss är 135 meter lång, vilket gör den till nordens näst största.. Den nya kanalen drogs rak och bred, vilket gjorde att flera stadskvarter på dess östra sida revs. Efter ytterligare trafikökning på 1950-talet skedde vidare breddnings- och fördjupningsarbeten mellan 1973 och 1976. Från 2016 sker ytterligare en utökning och breddning av kanalen. Efter färdigställande skall kanalen kunna ta 160 meter långa och 23 meter breda fartyg. Kanalen kommer även att förses med en ny sluss som kommer att vara strax över 200 meter lång och 25 meter bred (mot nuvarande 135 x 19,6 meter).

Under 2013 passerades kanalen av ca 2000 lastfartyg och 9000 fritidsbåtar, varav hälften i vardera riktningen.

Hamnar 

På 1580-talet lät Karl IX anlägga en lastplats vid Igelstaviken. Hertigen tillsåg att järnvaror från Bergslagen skeppades ut via Södertälje. Volymerna blev stora, och i slutet av 1500-talet gick en fjärdedel av den svenska järnmalmsexporten från stadens hamn. 

Flera av stadens hamnar ingår i företaget Södertälje hamn, med Sydhamnen, Bränslehamnen, Igelstahamnen och Uthamnen. I Bränslehamnen hanteras flytande bulkprodukter som bensin, diesel, eldningsolja, asfalt och liknande. Från Uthamnen skeppas primärt spannmål och torrbulk. Igelstahamnen hanterar flis, torv och liknande för Södertäljes kraftvärmeverk. Sydhamnen har den primära containerverksamheten och är även den som hanterar merparten av bilimporten. Samtliga förutom Igelstahamnen är belägna på Igelstavikens västra sida. Fordonsimporten är en viktig del av hamnens verksamhet. I snitt hanteras omkring 118 000 fordon per år. Volkswagen importerar ca 50 % av sina bilar via Södertälje.

Mälarehamnen är belägen på Mälarsidan av Södertälje kanal. Den har använts frekvent från 1860-talet. Dess användning ökade i takt med att ångbåtar blev vanligare, och var som mest nyttjad mellan 1880 och 1930. Trots att Mälarehamnen upphörde att vara en av stadens officiella hamnar 1984 används den fortfarande permanent av Kustbevakningens Kuststation Södertälje. Den används även för turisttrafik och av . En ny kaj för att hantera den trafik som finns i hamnen byggs från 2022.

Busstrafik 
Stadsbussar infördes på 1920-talet, och har därefter utökats i omfattning med befolkningstillväxten.
På grund av Södertäljes geografiska läge nära en länsgräns, kör både SL och Sörmlandstrafiken busstrafik i och till staden. Ett 20-tal busslinjer ingår i SL:s tidtabellsområde för Södertälje.

Utöver ordinarie stadsbussar finns linjer inom närtrafiken, som främst är avsedd för äldre och rörelsehindrade. Södertälje har busstrafik dygnet runt alla dagar med två nattbusslinjer (som trafikerar var sin sida om kanalen), samt nattrafik till närliggande orter.

Långdistansbussar från exempelvis Flixbus stannar i Södertälje.

Näringsliv 

Från slutet av 1800-talet började industrier etableras i Södertälje. Under 1950- och 1960-talen omvandlades Södertälje från småstad och badort till industristad. Storföretagen Scania och Astra Zeneca är Södertäljes dominerande privata arbetsgivare, och stadens näringsliv står för 6 % av Sveriges export.

Mätt i antal anställda är 59 procent verksamma inom den tillverkande sektorn, 25 procent inom ortstjänster och 16 procent inom företagstjänster. Även om Södertälje förknippas med storföretag finns ca 7 500 företag i staden, varav cirka 4 400 är aktiebolag. 90 % av företagen har färre än 10 anställda.

2019 var arbetslösheten 6,1 %, vilket är lägre än snittet för hela riket på 6,8 %. De många arbetstillfällena gör att många pendlar till staden för att arbeta. 2019 var inpendlingen 23 997 personer, och utpendlingen 17 220. Det innebär att 6 777 fler personer pendlar till Södertälje, än de som pendlar därifrån.

Scania och Vagnfabriks Aktiebolaget i Södertelge (Vabis) 
Vagnfabriks Aktiebolaget i Södertelge (Vabis) bildades december 1891, och uppförde sin fabrik vid Saltskogsfjärden i stadens södra delar. 1897 utvecklade Vabis den första svensktillverkade bilen. 1902 började man med tillverkning av lastbilar, och 1911 levererade Vabis den första svensktillverkade bussen. 1911 skedde ett samgående med skånska Maskinfabriksaktiebolaget Scania, och koncernen Scania-Vabis med huvudkontor i Södertälje bildades. Från 1956 går mer än hälften av produktionen på export. Mellan 1969 - 1995 var företaget en del av storkoncernen Saab-Scania. Från 1995 använder man endast varumärket Scania. 

Scanias huvudkontor är beläget i Södertälje där ledningen sitter, samt forskning, utveckling och produktion bedrivs. I deras produktionsanläggningar i staden producerar man lastbilar, bussar och motorer samt att tjänster tillhandahålls. Med över 9 000 anställda och totalt ca 15 000 verksamma i Södertälje är Scania stadens största arbetsgivare.

Astra Zeneca och Astra 
1913  bildades Astra (Aktiebolaget Astra Apotekarnas Kemiska Fabriker) i Södertälje efter att riksdagen avskaffat apotekens monopol på läkemedelstillverkning. Initiativtagare var apotekaren Adolf Rising med Sven Carlson som huvudfinansiär. Företaget utvecklades till det ledande läkemedelsföretaget i Skandinavien under perioden 1927 - 1957 då Börje Gabrielsson var VD. Företagets internationella genombrott kom 1948 då lokalbedövningsläkemedlet Xylocain lanserades. Astras magsårsmedicinen Losec blev världens bäst säljande läkemedel under 1990-talet. 1999 gick Astra samman med brittiska Zeneca och bildade Astra Zeneca med huvudkontor i London. Verksamheten i Södertälje har därefter fokuserats på läkemedelstillverkning, samt att huvudkontoret för dess nordiska marknadsbolag förlagts till staden.

Verksamheten i Södertälje är Astra Zenecas största produktionsanläggning. Årligen produceras 14 miljarder tabletter i staden, vilket står för 40 % av bolagets försäljning och 4,5 % av den totala svenska varuexporten.

Handel
Organiserade marknader och torghandel i Södertälje finns belagt sedan 1500-talet då Hertig Karl inrättade reguljära torgdagar i staden. Sedan stadsbranden 1650 är marknadsdagarna förlagda till Stora Torget.

Handeln i Södertälje hade en omsättning på omkring 5,8 miljarder kronor 2021, varav ca 3,5 miljarder avsåg dagligvaror och ca 2,3 miljarder sällanköpsvaror.

Detaljhandel i stadskärnan
Södertäljes första varuhus var Tempo i kvarteret Castor på Storgatan. Det hade dock sina lokaler i en byggnad som inte specifikt uppförts som varuhus. EPA etablerade sig i det då nybyggda Telluskvarteret 1965. 1977 skedde en sammanslagning av kedjorna EPA och Tempo, och de samlokaliserade till Telluskvarteret 1978 under namnet Tempo. 1985 ändrades varuhusets namn till Åhléns.

Den första byggnationen av ett renodlat varuhus var Domus. 1958–1959 gjordes grundarbete inför uppförandet av varuhuset. I mars 1961 invigdes Domus. Byggnaden var ett renodlat affärshus, med parkering på taket och kontor i en huskropp ovanpå varuhuset. 1991 skedde en konvertering av Domushuset till butiksgalleria och byggnaden bytte namn till Telgehuset.

Lunagallerian är ett komplex med butiker, kulturell verksamhet och kontor som bland annat bygger in S:t Ragnhildsgatan mellan Storgatan och Nygatan. Luna öppnade 1978. Från 2006 moderniserades gallerian, då bland annat den sista öppna delen av S:t Ragnhildsgatan byggdes in helt. 2019 fattades ett inriktningsbeslut att göra om kvarteret efter att fuktskador upptäckts, och återgå till det tidigare rutnätsformade gatunätet med ej överbyggda stadskvarter.

Flera fastigheter vid Olof Palmes plats, samt i höjd med Sankta Ragnhilds kyrka uppförda under 1880-talet och tidigare delen av 1900-talet och har butikslokaler i gatuplan med bostäder eller kontor ovanför. Flera modernistiska byggnader har arkader med skyltfönster i gatuplan. Exempel på sådana är Tingshuset och Kopparhuset.

Utanför stadskärnan

Weda köpcentrum öppnade i lokaler som tidigare använts av Wedaverken. Efter att industriverksamheten upphört på 1990-talet gjordes en konvertering till butikslokaler och kontor.  
Morabergs köpcentrum på kanalens östra sida etablerades under tidiga 2000-talet, och har flera större butiker inom detalj- och dagligvaruhandel. Efter en utbyggnad 2015 finns butiker på båda sidor om motorvägen.

Vasa handelsplats är beläget väster om stadskärnan. Köpcentrumet har byggts ut i flera omgångar, och har flera större butiker inom detalj- och dagligvaruhandel.

Offentlig sektor

Statliga myndigheter
Myndigheter som har verksamhet specifikt förlagd till Södertälje utöver service till boende har ofta anknytning till stadens maritima läge. Sjöfartsverkets Lotsområde Södertälje omfattar ett stort vattenområde bestående av Mälaren, Hjälmaren och Södertäljeleden i Östersjön ända från Landsorts fyr. I Södertälje finns ca 30 lotsar, som genomför knappt 6000 lotsningar per år. Förutom lotsar arbetar båtmän, lotsoperatörer, kanaloperatörer och VTS-operatörer vid Sjöfartsverket i staden. På grund av den stora mängden båttrafik i kanalen råder i många fall lotsplikt i området. Man hanterar även broöppningar på farlederna Mälar-, Stockholms-, Södertälje- och Landsortsleden.

Kuststation Södertälje är Kustbevakningens enhet för övervakning av Mälaren. Eftersom dricksvatten tas ur sjön finns särskilt miljöräddningsfartyg på stationen. En insatsgrupp för sjösäkerhet som arbetar med farligt gods, lastsäkring och bemanningskontroller i hamnar med kommersiell trafik finns också i staden.

Södertälje är kansliort för en domkrets omfattande tre kommuner. På Södertälje tingsrätt handläggs tvistemål, brottmål, konkurser och domstolsärenden. Under 2018 inkom ca 3 500 mål och ärenden till domstolen. Verksamheten bedrivs i Södertälje tingshus, som uppfördes under åren 1963-1965. Planer finns att bygga ett nytt tingshus.

Försäkringskassan, Skatteverket och Pensionsmyndigheten har gemensam representation med inriktning på medborgarservice i form av Statens servicecenter i Telgehuset, samt separata kontor i stadens centrala delar för sin administration.

Södertäljes nuvarande polishus färdigställdes på Nyköpingsvägen 2013. Polismyndigheten bedriver verksamhet inom Lokalpolisområde Södertälje, tidigare Södertälje polismästardistrikt.

Kommun och region

Södertälje sjukhus är ett av regionens 6 akutsjukhus. Förutom allmänmedicinsk vård utförs även förlossning, operation, intensivvård och röntgen. Det nuvarande sjukhuset grundades 1907. En stor utbyggnad gjordes senast 2017 då dess nya behandlingsbyggnad togs i bruk, samt hösten 2019 då en vårdbyggnad med 120 enkelrum tillkom. Sjukhuset har omkring 1 200 anställda.

Som centralort i Södertälje kommun finns mycket av den centrala administrationen i staden. Centrala funktioner som kommunfullmäktige, stadsdirektören och kommunens förvaltningar är förlagda till Södertälje stadshus på Nyköpingsvägen. Med både förvaltningar och bolag sammanräknat sysselsätter kommunen nästan 6 000 personer.

Utbildning 

Kungliga Tekniska högskolan har ett campus i Södertälje och bedriver universitetsutbildning inom bland annat maskinteknik och logistik upp till civilingenjörs- och masternivå. Utbildningarna bedrivs i samverkan med stadens storföretag Scania och Astra Zeneca. 2018 flyttade man in i ett nybyggt campus i Södertälje Science Park vid Snäckviken. Kungliga Tekniska högskolan har 1 200 utbildningsplatser och forskartjänster i Södertälje.

Flera universitet och högskolor bedriver högre utbildning på lärcentret Campus Telge. När det startades låg det i Mariekälla, men flyttade till lokaler som tidigare inrymt Astras huvudkontor 2015. Det finns såväl kurser som hela utbildningsprogram inom ett flertal områden, vilket innebär att studenter kan studera hela sin utbildning fram till examen. På campus bedrivs även utbildning inom ramen för Yrkeshögskolan.

Hagabergs folkhögskola startade 1910 som bibelinstitut och blev folkhögskola år 1957. Huvudman för skolan är Evangeliska fosterlandsstiftelsen. Totalt studerar cirka 250 elever vid skolan, varav 20 är bosatta på internatet. Utbildningarna har främst inriktning på kristen lära som Svenska kyrkans grundkurs.

2017 fanns det 13 gymnasieskolor i Södertälje, varav 5 kommunala och 8 friskolor.

Demografi

Av Södertälje tätorts 76 320 invånare vid slutet av 2020 var 37 339 kvinnor och 38 981 män. 2020 bodde det 53 249 personer i flerfamiljshus, jämfört med 22 212 som var bosatta i småhus. En mindre grupp bor i övriga boendeformer.

Inflyttning
Behovet av arbetskraft hos stadens storföretag medförde att många flyttat till Södertälje för arbete. Tjänstemän rekryterades från högskolor över hela landet, och arbetare primärt från Norrland. Företagen erbjöd ofta de inflyttade både anställning och bostad. Det stora behovet av arbetskraft gjorde att företagen även sökte sig till andra länder, och rekryterade från de industrialiserade delarna av Grekland, Jugoslavien samt Finland.

Finländare
Från 1500-talet finns belägg för finländare bosatta omkring Södertälje. Inrättandet av gemensam arbetsmarknad inom Norden 1954 innebar en start för större arbetskraftsinvandring från Finland till Sverige. Från 1960-talet var Södertäljes industrier i stort behov av arbetskraft. Flera finländare flyttade till staden, bland annat för arbete på Scania, varav många bosatte sig i stadsdelen Saltskog. Många hade en ambition att endast bo och arbeta ett par år i Sverige för att sedan återvända, men stannade då de rotat sig och skaffat familjer.

Omkring 6 600 personer i kommunen beräknas vara finsktalande. Hela Södertälje kommun ingår i förvaltningsområdet för finska. I staden finns både finskspråkig förskola samt finsk undervisning i en av grundskolorna. Flera företag i Södertälje annonserar att de erbjuder service på finska,, och i bland annat Sankta Ragnhilds kyrka firas högtider på finska. I Södertälje finns den finska föreningen Finlandia Seura, finskspråkig närradiostation, samt finskspråkig teater. Användningen av finska språket i staden är dock minskande. 1986 gick 600 elever i finska klasser i Södertälje, men 2021 hade antalet minskat så mycket att den sista finska klassen var nedläggningshotad och ersattes med deltidsundervisning på finska.

Assyrier/syrianer

De första assyrierna kom till Sverige 1967. I mars 1967 kom fem assyriska familjer till Södertälje. Vid tiden gjorde möjligheterna till arbete på Scania staden populär att bosätta sig i bland flera invandrargrupper, och fler assyrier anslöt efter att en syrisk-ortodox församling bildats. Vid slutet av 1976 bodde ca 6000 personer från gruppen i Södertälje. Efter 1977 har ytterligare invandring av assyrier skett, men då främst som anhöriginvandring. I samband med Irakkriget flyttade ytterligare en grupp kristna östassyrier till staden under perioden 2003-2007. Södertäljes assyrier/syrianer kom primärt att bosatta sig i stadsdelarna Hovsjö, Ronna och Geneta. Gruppen driver idag många av stadens företag inom branscherna restaurang, frisör, tvätteri och närbutiker.

Även om de flesta assyrier/syrianer i Sverige inte bor i Södertälje, har flera av dess föreningar och religiösa institutioner säte i staden. I Södertälje finns bland annat Sankt Efraims domkyrka och Sankt Jacob av Nsibins katedral. Inom gruppen finns idrottsföreningarna Assyriska FF och Syrianska FC. Från Södertälje sänder den syrianska satellitkanalen Suryoyo Sat.

Kriminalitet
Under 2017 anmäldes totalt 15 544 brott i hela Södertälje kommun, vilket motsvarar 16 305 anmälningar per 100 000 invånare.  Det är något högre (omkring 8 %) än snittet för hela riket på 15 062 anmälningar per 100 000 invånare, men ca 23 % lägre än storstäder som Stockholm (med 21 254 anmälningar per 100 000 invånare) och 9 % lägre än Malmö (med 17 914 anmälningar per 100 000 invånare).

Stadsdelen Ronna (inklusive närbelägna Geneta och Lina) definieras 2021 som särskilt utsatt område, och Fornhöjden och Hovsjö som riskområden. Samtliga är områden där avståndet till Södertäljes stadskärna är långt, och med hög grad av befolkning med utländsk bakgrund.

Media

Tidningar
1861 grundades Södertälje Tidning. Den heter idag Länstidningen Södertälje, populärt förkortat LT. Tidningen ges ut 6 dagar per vecka.. Den ägdes länge av Centertidningar, men ingår nu i Mittmedia. Ledarsidan är fortsatt centerpartistisk, även efter att partiet sålt tidningen. Deras redaktion ligger på Storgatan i centrala Södertälje.

Södertäljeposten grundades 1993 och var en gratistidning som gavs ut i till hushåll i staden och dess omnejd. 2016 var upplagan 51 600 exemplar. Den distribuerades varje vecka fram till 2016 och därefter månadsvis, och ingick i koncernen Mittmedia. Tidningen upphörde 2022.

TV
Lokala tv-sändningar startade 2015 i samband med att Sveriges Television etablerade redaktionen Lokala Nyheter Södertälje. Tillsammans med Helsingborg är det den enda lokala nyhetssändningen hos SVT som är inriktad på att täcka en stad med omnejd och inte ett helt län (som SVT Uppsala för hela Uppsala län etc). Redaktionen har fem videoreportrar och en redaktör. Nyhetssändningar görs varje dag; flera både på morgonen och på kvällen (med undantag för vissa helgdagar). Redaktionen ligger på Storgatan.

Stadens TV-sändare finns i Ragnhildsborg.

Radio
P4 Södertälje startade sina sändningar 2019. Det är första gången Sveriges Radio har en lokal station i staden. Programutbudet består av lokala nyheter och reportage, program på finska språket inom ramen för Sisuradio, samt lokal morgonshow. Kanalen sänder över Södertälje på frekvenserna 97,6 och 99,6. Sveriges Radios redaktion har kontor på Järnagatan i stadens centrala delar.

Södertälje har två koncessioner för privat lokalradio. Mellan 2007 och 2010 hade Södertälje lokalproducerad kommersiell radio i form av kanalen Favorit 103,9. Idag sänds Mix Megapol på frekvensen 100,8 och Rix FM på 103,9.

Radiosändare finns både i Ragnhildsborg (öster om Södertälje kanal) och i Blombacka (västra sidan av staden).

Kulturliv

Scen och teater
Oktoberteatern öppnade 1929 under namnet Castor. Med 612 platser hade den stadens största salong. Teatergruppen Oktober som idag ger namn åt lokalen flyttade till Södertälje 1978, efter att man tecknat avtal om att bli stadens teatergrupp. 2005 blev Oktoberteatern en institutionsteater, och 2013 blev Oktoberteatern en av Sveriges 21 länsteatrar. Repertoaren består av teater och musikal för såväl vuxna som barn.

Södertälje stadsscen visar framträdanden som teater, operor, musikaler, shower och biofilmer. Lokalerna projekterades från 1950-talet där kommunen och statens teater- och musikråd tillstötte medel för ett scenkomplex. Den stora scenen Estrad samt den något mindre lokalen Trombon öppnade 1970. I samband med uppförandet av det nya stadshuset gjordes en renovering av lokalerna 2008, och anläggningen blev Södertälje stadsscen.

Sagateatern invigdes 1916, och konverterades från biograf till teater 1983. Efter ombyggnaden blev den hemmascen för Södertälje teateramatörer (STA). På Sagateatern ges föreställningar av såväl teaterföreningen som deras samarbetspartners.

På Torekällberget anordnas utomhusteater, varietéer och konserter. Man har även en professionell teaterensemble, och anordnar framträdanden med 1800-talstema.

Sveriges enda professionella finskspråkiga teatergrupp Teatteri Kipinä har sin hemmascen i Södertälje. Årligen arrangeras Täljerevyn som kommenterar årets lokala händelser. Föreningen Molto arrangerar konserter och kreativ verksamhet för unga. Utomhusteater arrangeras sommartid i parken tillhörande Saltskog gård.

Konst och gallerier

Södertälje konsthall öppnade 1968. Tidigare hade konstutställningar bland annat hållits på stadens hotell och pensionat samt i Socitetshuset på Södertelge Badinrättning. 1978 flyttade konsthallen till lokaler i Luna kulturhus. Konsthallen har sin huvudinriktning på samtida konst, men visar även historiska verk.

Saltskog gårds herrgård uppfördes för industrimannen Carl Fredrik Liljevalch 1882-1883. Sedan 1985 fungerar den som konst- och kulturcentrum, där flera konstnärer även har arbetsrum i gårdens byggnader. Paradvåningen i herrgårdsbyggnaden används för konstutställningar och kulturevenemang.

Södertälje konstförening bildades 1945. Utställningar hålls i det gamla rådhuset på Stora Torget. I staden finns flera privata gallerier, av vilka ett av de större är Strandgalleriet.

Museer

Torekällbergets museum och stadsmuseet
Torekällberget är ett friluftsmuseum, öppnat 1929. Vid öppnandet fanns huvudsakligen allmogefastigheter från 1700- och 1800-talen som flyttats från landsbygdssocknar runt Södertälje. Från 1947 började även ett stadsområde byggas upp, vilket utökades då flera äldre byggnader flyttades till Torekällberget från stadskärnan under 1950- till 1970-talet. Från 1963 drivs museet i kommunal regi.

Området är idag uppdelat i områdena staden och landet. Landsbygdsområdet har djur som ofta var hemmahörande på bondgårdar under 1800-talet samt tillhörande hagar och strövområden. Stadsområdet är uppbyggt omkring ett torg med flera aktiva butiker, torghandel och caféverksamhet. På Torekällberget hålls återkommande evenemang, exempelvis sommar och jul med 1800-talstema.
Området är också hem för Södertälje stadsmuseum med utställningar om stadens historia. Stadsmuseet är inrymt i Patonska gården från 1790-talet.

Övriga museer
Vetenskapsmuseet Tom Tits Experiment hade sin början i en utställning på vetenskapstema i konsthallen 1985. Efter att utställningen flyttats till egna lokaler i tidigare industribyggnader på Storgatan blev den ett permanent eget museum och vetenskapscenter. Museet upptar flera våningar i huvudbyggnaden, samt har en utomhusdel på gården.Det finns utställningar och experiment inom teknik, fysik, matematik, naturgeografi, biologi, människan och illusioner. Totalt har anläggningen ca 500 experiment.

Marcus Wallenberg-hallen är ett fordonsmuseum med en samling historiska och samtida fordon, främst från Vagnfabriks-Aktiebolaget i Södertelge och Scania. Museet består av en del med utställning av nyare fordon i aktuell eller närtida tillverkning, samt historiska lastbilar, järnvägsvagnar, motorer och andra fordon. Bland de äldre föremålen finns bland annat den första serietillverkade svenska personbilen från 1903.

Det Biologiska museet skänktes till staden av mecenaten Carl Fredrik Liljevalch och öppnade 1913 som stadens första museum. I utställningen finns ett långt diorama med sörmländska djur av zoologen Gustaf Kolthoff och landskapsfondmålning av Kjell Kolthoff.

S/S Ejdern är ett k-märkt museifartyg med hemmahamn i Maren i stadens centrala delar. Fartyget byggdes av Göteborgs Mekaniska Werkstad 1880, och har sedan 1906 hemmahamn i Södertälje. Sedan 1976 går fartyget i museitrafik sommartid. Regelbundna turer görs bland annat till Birka.

Wendela Hebbes hus är ett museum över Sveriges första kvinnliga yrkesjournalist och hennes familj. Huset var ursprungligen Hebbes sommarstuga och placerat vid Snäckviken i centrala Södertälje, men flyttades och återinvigdes på ny plats vid Vänortsparken 1998. Det övre planet upptas av utställningslokaler, med entré, museibutik och restaurang i markplan. Museet har samlat utgåvor av Hebbes böcker, möblemang från hennes familj, samt objekt som beskriver deras liv.

Bibliotek
Södertälje stadsbibliotek öppnade 1934 och togs över i kommunal regi 1945. 1978 flyttade man till sina nuvarande lokaler i Luna kulturhus. Biblioteket erbjuder böcker, musik, filmer och evenemang kopplade till verksamheten, samt lokalsamling med publikationer från 1772 och framåt. Det finns mindre filialbibliotek i stadsdelar, samt bokbussverksamhet.

Sport 

Sporten i Södertälje har historiskt sett dominerats av ishockey, tennis och basket. Sett till antalet elitlag i olika sporter är Södertälje en av de mest framgångsrika städerna i Sverige. Den mest kända Södertäljeklubben är kanske Södertälje SK som vunnit SM-guld i ishockey vid sju tillfällen. Den första gången laget vann var år 1925, vilket även var den första gången som man ställde upp i SM. Den mest kände personen som spelat i SSK är Anders Eldebrink, som bland annat var med när Södertälje SK senast vann SM-guld säsongen 1984/1985. Deras hemmaarena är Scaniarinken.

Södertälje BBK (Södertälje BasketBollKlubb, SBBK) har idag runt 2-3000 medlemmar, och bedriver flera olika basketrelaterade verksamheter. Man har bland annat elit- och elitungdomsverksamhet (AllStar), Stadsdelsverksamheten (SDV) och Södertälje Basketball League (SBL), vilket är en korpserie som anordnas i SBBK:s regi. Representationslaget för herrar heter Södertälje Kings. Damlaget går under namnet Telge Basket. SBBK har tagit SM-guld vid sammanlagt 10 tillfällen för herrar och 12 gångar för damer. Totalt har SBBK tagit hem 132 SM-guld sedan starten 1968. Klubben har sin hemvist i Täljehallen.

Efter Södertäljebon Björn Borgs enorma framgångar med bland annat fem raka Wimbledonsegrar, vinster i Franska öppna och Davis Cup exploderade tennisintresset i Södertälje på 1970-talet. Flera stora tennisanläggningar byggdes upp runt omkring i staden. Mest känd är kanske tennisklubben på Björn Borg promenaden, intill Badparken. En annan tennisspelare som vuxit upp i Södertälje är Joachim "Pim-Pim" Johansson, som vann 3 ATP-titlar.

Södertäljes fotbollsframgångar har under historien varit mycket begränsade. Detta ändrades dock 2004 när det stod klart att Assyriska Fotbollsföreningen kvalificerat sig för spel i fotbollsallsvenskan. Lagets spelframgångar där blev dock mycket begränsade, med en 3-0-seger borta mot IFK Göteborg som höjdpunkt på säsongen. Säsongen därefter spelade laget i Superettan som man också misslyckades att stanna kvar i. Assyriska FF började sin vandring i seriesystemet i Korpserien på 1970-talet. Syrianska FC som bildades 1977 är historiskt sett stadens näst mest framgångsrika fotbollsklubb. Säsongen 2010 spelade båda klubbarna i Superettan, Syrianska FC vann serien och kvalificerade sig därmed för spel i Fotbollsallsvenskan 2011.

Innebandyklubbarna Södertälje Rockets och Balrog Botkyrka gick samman 2006 i Balrog Botkyrka/Södertälje IK för bättra att kunna matcha de stora föreningarna i regionen. Klubben har både sitt dam- och herrlag representerat i de högsta serierna;  damerna i Elitserien i innebandy och herrarna i Svenska Superligan. Klubben Telge Sibk har också kvalat till Elitserien för damer.

Det finns flera golfbanor byggts upp runt Södertälje. Den äldsta är Måsnaryds Golfbana, som byggdes 1955. Banan ritades av Nils Sköld och kallas populärt för Södertälje Golfbana, kanske främst på grund av att den tillhör Södertälje GK. I Viksberg, nordost om staden, ligger Viksbergs GK. Banans arkitekt var Björn Eriksson, och den stod färdig för spel år 1991. Den bana som givits mest uppmärksamhet är kanske Kallfors GK, belägen längs vägen mot Järna. Banan i Kallfors byggdes på initiativ av Lars Flyning, som ägde den gård som då fanns på platsen. Banbyggnationen påbörjades år 1997, och fortsatte fram till och med invigningen den 19 juni 1999. År 2000 uppförde företaget bakom Kallforsbanan även 9-håls pay and play-banan Järna GK på andra sidan vägen. Båda banorna ritades av Sune Linde. Södertäljes golfbanor tillhör Sörmlands Golfdistriktsförbund.

Förutom traditionell golf finns även tre bangolfbanor i Södertälje. Av dessa är en belägen inomhus. Södertälje Bangolfklubb bildades 1938, och har haft stora framgångar under de senaste åren. Bland annat har man avancerat till Elitserien. Utöver detta har man tagit guld i NM, EM och VM. Södertälje BGK är hemmaklubb för Marcus Johansson och Dan Axelsson, som båda placerat sig högt i olika bangolfmästerskap. Klubben har arrangerat många mästerskap, bland annat gick Junior-EM på 2007 på SBGK:s båda banor. 2009 blev klubben Svenska Mästare i sportens "blå band", 10-manna-SM. Klubben har två banor (en filt- och en eternitbana) samt kiosk och servering i Mälareparken, belägen på den östra sidan om kanalen.

Södertälje ridklubb är Södertäljes största ridklubb och har sin verksamhet vid Lina ridanläggning i Lina Hage. Klubben bedriver ridskola i klubbens regi med cirka 450 elever per vecka, och blev utnämnd till årets ridskola 2013 av Svenska Ridsportförbundet.
Klubbens ryttare tävlar primärt banhoppning och dressyr med placeringar på SM-nivå. Klubben har en omfattande tävlingsverksamhet och arrangerar tävlingar upp till elitnivå. Under 2013 arrangerade klubben deltävlingar i hoppserierna Volkswagen Grand Prix och Swedish Riders Trophy. Klubben arrangerar även regelbundet clinics med internationella toppryttare som Sara Algotsson Ostholt, Jens Fredricson och Adelinde Cornelissen.
 
 Södertälje SS bedriver simnings- och simhoppsverksamhet i Sydpoolen. I tävlingsbassängen har SM i simning avgjorts flera gånger. Klubbens främsta simmare var Johanna Sjöberg.
 Södertelge VBKs herrlag spelar 2011/12 i volleybollens Elitserie och damlaget i Superettan.
 Södertälje RKs herr och dam lag spelar i Allsvenskan i rugby Klubben har Brunnsängs IP som hemmaplan.
 Södertälje CK arrangerade SM i landsvägscykling 2012.
 Telge Truckers är Södertäljes lag i Amerikansk fotboll. De spelar 2014 i Division 1.

Den största inomhusarenan i Södertälje är Scaniarinken i Geneta. Arenan har en publikkapacitet på 6100 personer och är bland annat hemmaarena för Södertälje SK. Arenan används bland annat till ishockey, konståkning, basket, tennis, mässor, utställningar och kongresser. Den största utomhusarenan är Södertälje fotbollsarena, med en publikkapacitet på cirka 6 500 åskådare, och som är hemmaplan för Assyriska FF och Syrianska FC. Andra större idrottsarenor i staden är Idrottsparken och Täljehallen.

Några kända personer från Södertälje 
Kända personer med Södertäljeanknytning som Björn Borg, Hasse Aro, Peter Haber, Jan Guillou, Kennedy Bakircioglu, Hasse Tellemar, Anders Eldebrink med flera finns samlade i Kategori:Personer från Södertälje.

Vänorter 

Efter andra världskriget skapades vänortsförbindelser mellan Södertälje och Struer i Danmark, Sarpsborg i Norge och Forssa i Finland. År 1991 skrev Pärnu i Estland på ett vänortsavtal med Södertälje och Angers i Frankrike blev vänort med Södertälje år 2001.

Se även
Lista över fasta fornminnen i Södertälje (för omfattning av detta område, se Södertälje stad#Sockenkod)

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

 Stockholms läns museum. Inventering av kulturmiljöer i Södertälje kommun: Södertälje stadskärna.

   

 
Centralorter i Stockholms län
Tätorter i Sverige
Orter i Södertälje kommun
Orter i Salems kommun
Orter avbildade i Suecian
Kurorter i Sverige
Badorter i Sverige