kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Appellation

Appellation är en kvalitetsgaranti på franska viner, som säkerställer växtplats, druvsort, odlingsmetoder, framställningsmetoder och alkoholhalt. Även för vissa andra jordbruksprodukter förekommer appellationer i Frankrike.

På franska används förkortningen AOC (Appellation d'Origine Contrôlée) eller ibland AC (Appellation Contrôlée). Ett exempel på en appellation för viner är AOC Bordeaux Supérieur. På etiketten till ett vin från denna appellation står texten "Appellation Bordeaux Supérieur Contrôlée" utskriven.

Tecken på kvalitet 
En appellation indikerar att en produkts ursprung är från en region eller en bestämd plats, vars egenskaper är exklusiva just för den geografiska omgivningen. L'Institut national des appellations d'origine (Det nationella institutet för ursprungsappellationer, INAO, ) är en administrativ offentlig institution, som föreslår erkännande av AOC och försäkrar kontroll och godkännande av de produkter som får åtnjuta ett AOC. Hittills har mer än 467 AOC blivit erkända inom vin- och brännvinssektorn, 47 AOC för ost- och mjölkprodukter, och 25 AOC för andra produkter, utöver dessa vin- och mjölkprodukter. Tillsammans representerar dessa produkter mer än 17 miljarder euro.

INAO sköter ansökningarna om godkännande av alla nya förfrågningar av AOC. Tre sektoriella kommittéer bestående av yrkesmän, kvalificerade personer och representanter från de offentliga myndigheterna granskar varje etapp av proceduren. Dessa kommittéer är: Kommittén för vin- och brännvin, Nationella kommittén för mjölkprodukter samt Nationella kommittén för jordbruksprodukter.

Kontrollen av de produkter som åtnjuter ett godkännande av AOC och IGP vilar på INAO. Denna institution innehar regionala servicefunktioner för att finnas närmre producenterna.

Se även
 Terroir

Vin
Franska viner
Livsmedelstermer
Edgar F. Codd

Edgar Frank "Ted" Codd, född 19 augusti 1923 i Isle of Portland, England, död 18 april 2003 i Williams Island, USA, var en  brittisk forskare inom datavetenskap. Han uppfann och bidrog till den tidiga utvecklingen av relationsdatabaser medan han arbetade på IBM i Kalifornien. Hans A Relational Model of Data for Large Shared Data Banks från 1970 blev det första i en serie viktiga dokument om relationsdatabaser.

Biografi 
Edgar F. Codd föddes på Isle of Portland i England. Efter grundskolestudier vid Poole Grammar School studerade Codd kemi och matematik vid Exeter College i Oxford. Under andra världskriget tjänstgjorde Codd som pilot vid Royal Air Force.

Codd erhöll Turingpriset 1981 för grundläggande bidrag till databasteori och relationsdatabaser. 1994 blev Codd invald till Fellow i Association for Computing Machinery.

Codd avled 2003 i sitt hem av hjärtsvikt vid 79 års ålder.

Bibliografi 
 A Relational Model of Data for Large Shared Data Banks

Referenser 

Brittiska forskare
Brittiska datavetare
Födda 1923
Avlidna 2003
Män
Alumner från University of Michigan
Alumner från Exeter College, Oxford
Avignonpåvedömet

Avignonpåvedömet hade sitt säte i Avignon i Provence i södra Frankrike från 1309 till 1377. Påvedömet i Avignon skedde efter att den franske kungen Filip IV tagit kontroll över Romersk-katolska kyrkan, troligen provocerad av en konflikt om kyrkoskatten. Han flyttade påvedömet från Rom till Avignon och utsåg själv franska kardinaler till påvar. Påvedömet var svagt under denna tid och beroende av olika världsliga makthavare. Genom skickliga förhandlingar och realpolitik hade den franske kungen lyckats övertala påven att flytta till Avignon.

Den 13 september 1376 lämnade påve Gregorius XI Avignon och anlände den 17 januari 1377  till Rom och gjorde Rom till sitt residens. Även om Avignonpåvedömet anses ha nått sitt slut med detta, fanns det fortfarande kvar personer i Avignon som gjorde anspråk på att vara den rätte påven. Detta gjorde att det mellan 1378 och 1417 fanns två (under några år även tre) påvar som båda bannlyste den andre, även kallat den stora schismen. År 1417 avvecklades de sista resterna av påvedömet i Avignon.

Perioden har liknats vid den judiska elitens långvariga fångenskap i Babylon efter att Jerusalem intagits, den babyloniska fångenskapen.

Påvar i Avignon 
 Clemens V (1305–1314) 
 Johannes XXII (1316–1334) 
 Benedictus XII (1334–1342) 
 Clemens VI (1342–1352) 
 Innocentius VI (1352–1362) 
 Urban V (1362–1370) 
 Gregorius XI (1370–1376) (samt 1377–1378 med säte i Rom)

Under den stora schismen residerade även ett antal motpåvar i Avignon.

 Clemens VII (1378–1394)
 Benedictus XIII (1394–1423)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Provences historia
Frankrike under 1300-talet
Stater och territorier bildade 1309
Stater och territorier upplösta 1377
Påvedömets historia
1430

1430 (MCDXXX) var ett normalår som började en söndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Februari 
16 februari – Vadstena klosterkyrka invigs av ärkebiskopen i närvaro av kung Erik.

Augusti 
Augusti och september – Fred sluts mellan Kalmarunionen å ena sidan och Rostock och Stralsund å den andra i och med de hanseatiska separatfrederna.

Födda 
 23 mars – Margareta av Anjou, drottning av England 1445–1461 och 1470–1471 (gift med Henrik VI)
 16 oktober – Jakob II, kung av Skottland 1437–1460.
 Dorotea av Brandenburg, drottning av Sverige, Norge och Danmark 1445–1448 (gift med Kristofer av Bayern), av Danmark 1449–1481, av Norge 1450–1481 och av Sverige 1457–1464 (gift med Kristian I).
 Meo del Caprino, italiensk arkitekt och skulptör.

Avlidna 
 6 januari – Filippa av England, drottning av Sverige, Danmark och Norge sedan 1406, gift med Erik av Pommern.
 18 september – Jeanne de Luxembourg-Saint-Pol, fransk makthavare.

Externa länkar
1384

1384 (MCCCLXXXIV) var ett skottår som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

April 
 7 april – Norrköpings stadsprivilegium omnämns för första gången (i ett dokument) och därför räknas detta som det datum då Norrköping får stadsprivilegium.
 April – Svenskarna går in i Skåne och härjar samt intar Laholm. Sannolikt sluts sedan ett stillestånd, vilket avslutar krigståget.

Oktober 
 23-24 oktober – Vadstena kloster invigs.

Födda 
 11 augusti – Yolanda av Aragonien, fransk regent de facto och titulärdrottning av Aragonien

Avlidna 
 31 december – John Wycliffe, engelsk teolog
 Beatrice Regina della Scala, hertiginna av Milano
 Johanna av Penthièvre, regrande hertiginna av Bretagne.

Externa länkar
1379

1379 (MCCCLXXIX) var ett normalår som började en lördag i den Julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Möjligtvis sluts ett stillestånd mellan Sverige och Norge detta år.
 Stridigheter om den danska tronföljden utbryter, vilka Sverige deltar i genom att gå in och härja i Skåne och Halland.
 Påven utser fyra kardinaler som ska undersöka om Birgitta Birgersdotter kan helgonförklaras.

Födda 
4 oktober – Henrik III av Kastilien, kung av Kastilien.
Zhang (kejsarinna)

Avlidna 
 5 februari – Niels Jensen (Bild), dansk ärkebiskop sedan 1361.
 18 februari – Albrekt den store av Mecklenburg, tysk hertig.
 29 maj – Luciano Doria, genuesisk amiral.
 Tommaso da Modena, italiensk konstnär.

Externa länkar
Kattguld

Kattguld, en folklig benämning på olika guld- eller metallglänsande mineral som kan hittas i naturen. Det är i de flesta fall vittrad biotit eller muskovit (K(Mg,Fe)3(Al,Si)3O10(OH,F)2), en typ av glimmer. Även pyrit (svavelkis), ett mässingsgult, metallglänsande mineral innehållande järn och svavel (FeS2), kan förknippas med kattguld.

Vid vittring av glimmer urlakas en del kemiska komponenter, och färgen ändras från brunsvart till metallglänsande gul. Redan Carl von Linné (1707–1778) använde sig mycket ofta av detta uttryck. På engelska heter det fool's gold och på tyska Katzengold. 

Kattguld är ett nedsättande uttryck för något som förefaller äkta och värdefullt, men inte är det. Ett uttryck med liknande betydelse finns i det franska språket, "l'or des fous". Ursprunget till detta härrör sig från 1500-talet då den franske upptäcktsresanden Jacques Cartier kom till Kanada. Väl framme i Kanada fann han "ett berg av guld" och tillika "ett berg av diamanter". Han fyllde sina skepp med dessa dyrbarheter och återvände stolt till Frankrike, där det konstaterades att det förmodade "guldet" var kattguld och "diamanterna" var kvarts. Denna fadäs myntade uttrycket "Guld från Kanada" som är liktydigt med något värdelöst, med andra ord skräp.

Referenser 

Mineral
Hammarby IF HF

Hammarby IF HF, Hammarby Handboll, är den svenska idrottsföreningen Hammarby IF:s handbollssektion. Handbollssektionen startades ursprungligen 1939, men lades ned efter fem säsonger. 1970 togs handboll åter upp på programmet. Säsongen 2002/2003 gjorde laget debut i högsta serien, dåvarande Elitserien. Laget tog mellan 2006 och 2008 tre raka ligaguld.

2019 åkte man ned till andradivisionen för första gången, där man efter uteblivet kval året innan åter avancerade till Handbollsligan 2021. Laget tog sig till final i Svenska cupen sitt andra år tillbaka i Handbollsligan där man föll på shootout-straffar efter ett dramatiskt dubbelmöte.

I laget spelade under några säsonger den 358-faldige landslagsmannen m.m. Staffan Olsson, därefter var han lagets tränare fram till april 2011.

Historia 

Handbollssektionen i Hammarby IF startades ursprungligen 1939, men lades ned efter fem säsonger. 1970 togs handbollen åter upp på programmet genom en sammanslagning med Lundens BK.

2000-talet 
Säsongen 2006 vann Hammarby sitt första SM-guld i handboll när man besegrade IK Sävehof med 34-31 i Scandinavium i Göteborg. Sävehof var regerande mästare för andra året i rad. Säsongen 2007 vann Hammarby sitt andra SM-guld i rad och sitt andra SM-guld någonsin, i finalen mötte laget IFK Skövde och vann med 34–22. Klubben tog sitt tredje raka SM-guld säsongen 2008.

Säsongen 2018/2019 åkte Hammarby ur Handbollsligan, och spelade sedan två säsonger i Allsvenskan. Andra säsongen, 2020/2021, vann man Allsvenskan och tog sig upp i Handbollsligan igen. 

2023 gick Hammarby till final i Svenska cupen. Där vann man första mötet borta mot IFK Kristianstad med 31–30. I returen vann Kristianstad ordinarie tid med 31–30, och matchen avgjordes genom shoot-outs. Matchen slutade 35–32 till Kristianstad, och Hammarby tog silvermedalj.

Spelartrupp 2023/24

Spelare i urval 

 Michael Apelgren (2003–2008)
 Daniel Båverud (2004–2010)
 Martin Dolk (2006–2014, 2015–)
 Nicklas Grundsten (2003–2004, 2005–2008)
 Patrik "Pava" Johanson (2006–2009)
 Lukas Karlsson (2000–2007)
 Tobias Karlsson (2003–2008)
 Fredrik Larsson (2005–2009)
 Staffan Olsson (2003–2006)
 Texas Olsson (2005–2007)
 Lucas Pellas (2004–2016)
 Fredric Pettersson (2008–2011)
 Josef Pujol (2005–2016)
 Albin Tingsvall (2007–2011)
 Michael Åström (tidigare Jansson) (2005–2012)

Meriter 
 Svenska mästare 2006, 2007, 2008
 Silver i Svenska cupen 2023

Hemmaarenan 

Hammarby spelar sina hemmamatcher på Eriksdalshallen. Hallen byggdes under slutet av 1930-talet och invigdes 1941. Eriksdalshallen är belägen vid Ringvägen på Södermalm. En renovering av innandömet gjordes åren 2002 och 2005.

Hallen tar vid normala fall ca 1.800 åskådare varav drygt 1.300 sittande, men kan byggas ut till en publikkapacitet av ca 2.600 åskådare med extraläktare uppställda vid ena kortsidan.

Säsongsfacit

Huvudtränare

Se även 
 Hammarby IF Handboll Dam

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 
 

HF
Handbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1939
Handbollsklubbar i Stockholm
Plzeň

Plzeň, även känt som Pilsen (svenska och tyska) är en stad i västra Tjeckien med 169 858 invånare (2016), vilket gör staden till landets fjärde största stad (efter Prag, Brno och Ostrava). Staden är känd för sina bryggerier, däribland Pivovar Prazdroj (grundade 1842, mest kända för Pilsner Urquell), som producerade Pilsener Bier (därav det svenska ordet pilsner). Företaget Škodaverken grundades i staden 1859 och har fortfarande en omfattande produktion (Škoda-bilar tillverkas dock sedan 1924 inte i Plzeň, utan i Mladá Boleslav och verkstäderna i Plzeň har i stället tillverkat trådbussar, lokomotiv, järnvägsvagnar samt hade tidigare en omfattande vapenproduktion). Fotbollsmålvakten Petr Čech är född i staden.

Plzeň som är beläget i den bördiga Pilsenbäckenet vid sammanflödet av floderna Mže, Radbuza och Uslava. Staden erhöll stadsrättigheter 1292 och blev snabbt en betydande handelsplats genom sitt läge i mötesplatsen mellan flera viktiga trafikleder. Efter en tids nedgång fick staden ett nytt uppsving på 1800-talet när betydande stenkolsförekomster i närheten började utnyttjas. Senare blev Plzeň en betydande industristad; enbart Skodaverken hade på 1920-talet omkring 15 000 anställda.

Stadens synagoga är den näst största i Centraleuropa (efter den i Budapest). De flesta av stadens judar skickades dock 1942 till Theresienstadts koncentrationsläger. Historiskt sett har en stor andel av Plzeňs befolkning varit tysktalande, men denna fördrevs efter andra världskrigets slut i enlighet med Potsdamöverenskommelsen. 

Tillsammans med den belgiska staden Mons var Plzeň Europas kulturhuvudstad 2015.

Se även 
 Pilsenreverserna

Fotnoter

Externa länkar 

 Plzeň (på engelska)

 
Europas kulturhuvudstäder
Alfred Percy Sinnett

Alfred Percy Sinnett, född 1840, död 1921, var en brittisk journalist, ockultist och teosof.

Svenska översättningar
 En sierskas öden och märkliga tilldragelser i madame Blavatskys lif (översättning Victor Pfeiff, Beijer, 1887)
 Den dolda verlden (The occult world) (översättning Victor Pfeiff, Looström, 1887)
 De invigdes lära (Esoteric Buddhism) (översättning Victor Pfeiff och A. F. Åkerberg, Looström, 1887)
 Kort framställning af teosofiens hufvudgrunder: utdrag ur "The purpose of theosophy" (anonym översättning, Teosofiska bokförlaget, 1889)
 Karma: roman (översättning Victor Pfeiff, Beijer, 1889)
 Förenade: roman (översättning Victor Pfeiff, Beijer, 1890)
 Mesmerismen på vetenskaplig grund (översättning Victor Pfeiff, Beijer, 1892)
 Världen på andra sidan: en samling berättelser om avlidnas erfarenheter efter döden (översättning G. Halfdan Liander, Björck & Börjesson, 1916). 2., genomsedda och granskade uppl. Litteraturförlaget, 1937

Teosofer
Ockultister
Män
Födda 1840
Avlidna 1921
Thomas Klestil

Thomas Klestil, född 4 november 1932 i Wien, död 6 juli 2004 i Wien, var en österrikisk politiker och diplomat. Han var förbundspresident mellan 1992 och 2004. Han avled två dagar före  ämbetsperiodens slut.

Externa länkar 

 Österrikiska presidentämbetets officiella webbplats
 Biografi, scheman & tal på tyska

Personer i Österrike under 1900-talet
Personer i Österrike under 2000-talet
Österrikes förbundspresidenter
Födda 1932
Avlidna 2004
Män
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Storkorset av Hederslegionen
Po

Po (latin Padus) är en 652 kilometer lång flod som rinner österut genom norra Italien och mynnar i Adriatiska havet vid Ferrara nära Venedig

Po är Italiens längsta flod och rinner på vägen mot havet genom flera större städer varav Turin är den största. Staden Milano är knuten till floden via ett system av kanaler som Leonardo da Vinci hjälpte till att rita. Flodens avrinningsområde är 75 000 kvadratkilometer (större än någon svensk älvs) och sträcker sig över sex italienska regioner Valle d'Aosta, Piemonte, Lombardiet, Emilia Romagna, Veneto, Ligurien samt tre schweiziska kantoner (Wallis, Ticino, Graubünden. Medelvattenföringen vid mynningen är 1 460 kubikmeter per sekund.

Podalen samlar allt vatten från inre sidan av Väst- och centralalperna

Några kända bergmassiv som tillför vatten till Po är:

Monte Bianco/Mont Blanc
Matterhorn
Gran Paradiso
Monte Rosa
Monviso (Pos källa)
Sankt Gotthard
Bernina
Ortler

Områdena i den vida dalgången, Poslätten, hör till Italiens bördigaste. Landets industricentra ligger också här.

Referenser 
 Store norske leksikon, snl.no, artikeln Po – elv, läst 2009-05-16

Vattendrag i Italien
Knossos

Knossos (grekiska: Κνωσός; Knosós) är den största arkeologiska fyndorten från grekisk bronsålder och ligger på Kreta i Grekland.

Knossos var den minoiska kulturens religiösa och politiska centrum. Forskare har kommit fram till att Knossos byggdes ungefär samtidigt som pyramiderna i Egypten. Däremot har de inte lyckats förklara varför palatset helt saknar försvarsmurar. En annan gåta är de hieroglyfliknande inskrifterna. Man vet inte på vilket språk de är skrivna. Platsen har också en mytologisk dimension i och med kung Minos som sades ha sitt palats där.

Utgrävningar 

Den första utgrävningen av platsen påbörjades av amatörarkelogen Minos Kalokairinos 1877 och följdes av mer omfattande utgrävningar 1878 som avslöjade de första bevisen av Knossos. Utgrävningen avbröts av turkiska myndigheter. Knossos återupptäcktes av Arthur Evans 1894 som efter det därpå följande grekiska inbördeskriget lyckades köpa tomten och därefter ledde utgrävningarna mellan 1900 och 1936.

De mest sensationella fynden var de fresker som täckte väggarna i palatset. Det gav en antydan om en dittills helt okänd civilisation som levt i lyx och som inte liknade någon annan i den antika världen. Kvinnorna hade dräkter med armpuffar, smala midjor och kjolar med volanger. Dessa dräkter var målade i en särskild blå färg som antydde att handel förekom med fenicierna. Andra fresker föreställde unga idrottsmän som utförde akrobatiska konststycken på tjurryggar.

Det centrala rummet i palatset var tronrummet: Där fanns en väggfast tron omgiven av bänkar med en cistern som kan ha använts som akvarium. Andra delar av detta enorma palats hade terrakottakranar med rinnande vatten, vattenklosetter; där fanns långa rum med enorma krukor för förvaring av säd, en enorm amfiteater och relikskrin. Palatset var så stort att det mycket väl kan givit upphov till myten om kung Minos labyrint.

De främsta arkeologiska fynden från Knossos förvaras numera på Arkeologiska museet i Heraklion.

Se även 
 Minoer
 Minoisk konst

Referenser

Externa länkar 

Fornminnen från bronsåldern
Fornminnen i Grekland
Tentativa världsarv i Grekland
Kreta
Carl Julius De la Gardie

Carl Julius De la Gardie, döpt 17 oktober 1729 i Stockholm, död där 27 februari 1786, var en svensk greve och militär.

Han var kapten och förste överadjutant. 
Han var yngste son till Magnus Julius De la Gardie och Hedvig Catharina Lillie samt bror till vetenskapskvinnan Eva De la Gardie.

Han var gift med Magdalena Christina Stenbock (1729–1801), dotter till Fredrik Magnus Stenbock (1696–1745) och Ebba Margaretha De la Gardie (1704–1775) och överhovmästarinna hos Sofia Albertina 1776–1797.

Barn
 Magnus Jakob De la Gardie (1753–1802) gift 1785 med Ottilia Johanna von Peetz.
Catharina Ebba De la Gardie (1754–1761)
Carl Gustaf De la Gardie (1755–1755)
Pontus Ulrik De la Gardie (1757–1761) 
 Maria Aurora De la Gardie (1758–1811), gift 1775 med Adam Johann von Baranoff.
 Hedvig Ulrika De la Gardie (1761–1832), gift 1785 med Gustaf Mauritz Armfelt.
Axel Julius De la Gardie (1762–1766)

Källor

Svenska officerare
Svenska militärer under 1700-talet
Födda 1729
Avlidna 1786
Män
Carl Julius
Bureätten
Svenska grevar
Militärer från Stockholm
Magnus Julius De la Gardie

Magnus Julius De la Gardie, född 12 mars 1674 i Stockholm, död där 28 april 1741, var en svensk greve, militär, ämbetsman och politiker (hattpartiet).

Biografi
Magnus Julius De la Gardie var son till Axel Julius De la Gardie och friherrinnan Sophia Juliana Forbus, dotter till Arvid Forbus och Margareta Boije af Gennäs. Hans bror var Adam Carl De la Gardie. De la Gardie utmärkte sig på fransk sida i spanska tronföljdskriget och blev överste 1707. Officersbristen i Sverige efter ryska fälttåget gjorde att De la Gardie 1709 återvände till hemlandet. Han blev chef för Dalregementet och utnämndes 1713 till generalmajor och 1717 till generallöjtnant.

Frihetstiden gjorde De la Gardie till en av landets bemärkta män. Han blev riksråd i december 1718, och utnämndes 1719 mot sin önskan till rikskansliråd, men förflyttades samma år till president i Kommerskollegium, en post han innehade till 1727.

Han fortsatte dock att spela en betydelsefull under de pågående fredsförhandlingarna. Han tillhörde dem, som 1720 verkade för att överföra kronan till Fredrik av Hessen, men närmade sig senare det Holsteinska partiet. De la Gardies utpräglade franska sympatier förde honom dock till att 1726 tillsammans med Arvid Horn främja Sveriges anslutning till västmakterna. Som chef för Kommerskollegium sökte De la Gardie ivrigt befordra näringarnas blomstring. Han utnämndes till överstemarskalk 1727, men fortsatte att ägna handelspolitiken sitt främsta intresse, något som kom att föra honom över till den partikombination, som började bildas mot Horn. Som gammal franskvän gjorde han sitt palats till en samlingsplats för de oppositionella, och arbetade i rådet för krig mot Ryssland och blev genom sin ställning och rikedom en av förgrundsgestalterna i det framväxande hattpartiet.

De la Gardie gifte sig 1711 med grevinnan Hedvig Catharina Lillie, dotter till Axel Johan Lillie och grevinnan Agneta Wrede.

Barn:
Brita Sophia De la Gardie (1713–1797)
Eva De la Gardie (1724–1786)
Pontus Fredrik De la Gardie (1726–1791)
Ulrik Gustaf De la Gardie (1727–1809)
Carl Julius De la Gardie (1729–1786)
Hedvig Catharina De la Gardie (1732–1800)

Referenser

Noter

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor

Vidare läsning 
 

Svenska militärer under 1600-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Presidenter i Kommerskollegium
Svenska grevar
Svenska generaler
Svenska riksråd under 1700-talet
Karoliner
Födda 1674
Avlidna 1741
Män
Magnus Julius
Bureätten
Ämbetsmän från Stockholm
Militärer från Stockholm
Deltagare i slaget vid Malplaquet
Fredrik I:s hov
Content Scrambling System

Content Scramble System, (CSS), ett krypteringssystem som används för information lagrad på bland annat dvd-skivor, speciellt framtaget för att skydda filmer från att kopieras av vanliga konsumenter. CSS förhindrar även uppspelning av filmer, tillsammans med regionskodningen även på godkända spelare.

Filmer på DVD-skivor som skyddas av CSS är krypterade. För att kunna visa krypterade filmer måste de först avkrypteras. För detta behövs antingen en kryptonyckel eller ett program som forcerar kryptot. Kryptonycklar kan licensieras från DVD Copy Control Association. De följer även med de flesta DVD-spelare, men på grund av regionskodningen kan många spelare ändå inte spela de flesta skivor.

Licensvillkoren för kryptonycklarna utesluter program med öppen källkod. Dessa måste därför antingen använda en nyckel distribuerad med ett annat program eller forcera kryptot. Ett program som forcerar kryptot är DeCSS.

För att kopiera skivor behöver dessa inte avkrypteras. Skivan kan kopieras som den är, förutsatt att utrustningen inte är byggd att känna igen krypteringen och vägra arbeta och att de blanka skivorna kan skrivas till alla delar. Systemet förhindrar alltså inte industriell kopiering, men var avsedd att förhindra kopiering med normal konsumentutrustning: om skivans början ("lead in") inte kan skrivas kan skivan som sådan inte kopieras, utan då måste filmerna avkrypteras.

Tillgång till avkrypterade filmer möjliggör förutom uppspelning även spridning av filmer via till exempel Internet.

Se även
Digital Rights Management
Macrovision
Regionskodning

Immaterialrätt
Upphovsrätt
Kryptografi
Publikation

En publikation är resultatet av i något sammanhang publicerat ljud, text och/eller (rörlig) bild för allmänheten. Vanliga publikationer är traditionellt sett tidningar och böcker, men hit hör även radio- och TV-program, samt olika slags webbplatser. Målgruppen för en del publikationer har även kommit att omfatta andra mer snäva grupperingar än allmänheten som helhet. 

Ordet publikation – alternativt publicering – används också om själva handlingen, utgivningen av ett alster.

Se även 
 Vetenskaplig publicering

Referenser 

Massmedia