Kommerskollegium

Kommerskollegium är Sveriges myndighet för utrikeshandeln, inre marknaden och handelspolitik. Till Kommerskollegiums uppgifter hör utredningar, yttrande och förslag angående frågor som hanteras inom EU, WTO, OECD, UNCTAD, ECE och liknande internationella organisationer. Kommerskollegium arbetar med att minska och förebygga handelshinder, analysera handelsutvecklingen, förse Sveriges företrädare med analyser och beslutsunderlag före, under och efter handelsförhandlingar samt underlätta för företag i utvecklingsländer att delta i den internationella handeln. 

Kommerskollegium ansvarar för tillsynen av Sveriges handelskamrar.

Historik

Ämbetsverket Kommerskollegium bildades 1651 som en utbrytning ur Kammarkollegiet och ansvarade då för frågor som rörde handel, industri och sjöfart. En speciell myndighet som handlade handelsärenden grundlades redan 1637 men stod vakant större delen av sin existens från 1644–1651. Med undantag för en kortare period under ett pestutbrott har Kommerskollegium alltid funnits i Stockholm, först i slottet Tre kronor och därefter bland annat på Riddarholmen. Åren 1840–1900 sorterade myndigheten under Civildepartementet, 1900–1920 under Finansdepartementet, 1920–1982 under Handelsdepartementet och från 1983 under Utrikesdepartementet. 

Kommerskollegium har haft en rad uppgifter som på olika sätt berör handel, industri och sjöfartsfrågor. Till "nyttiga fabrikers understöd" inrättade riksdagen år 1739 "Riksens ständers manufactur contoir" och en särskild "manufaktur-fond". Kontoret lades ned 1766 och uppgifterna överfördes till Kommerskollegium. Under 1700-talet fick Kommerskollegium även ansvar för tillsyn av spinnhusen, fiskerinäringen och fåraveln.

1800-talet 

 1834 - Kommerskollegium fick ansvaret för patent.
 1841 - Kommerskollegium blev överstyrelse till statliga navigationsskolor i Stockholm, Göteborg, Malmö, Gävle och Kalmar.
 1857 - Bergskollegium, som kontrollerade gruvnäring och metallförädling, blev en del av Kommerskollegium.
 1869 - Kommerskollegium fick i uppdrag att övervaka emigrantagenternas verksamhetskrav, tillståndskrav samt medla i tvister om emigrantresor.
 1890 - Sprängämnesinspektionen, Yrkesinspektionen och tillsynen över sjukkassorna underställdes Kommerskollegium.
 1891 - Patentfrågorna flyttades till nystartade Patent- och registreringsverket.

1900-talet 
 1913 - Yrkesinspektionen och tillsynen av sjukkassorna flyttades till nystartade Socialstyrelsen.
 1946 - Monopolutredningsbyrån inrättades på Kommerskollegium, byrån skulle undersöka konkurrensen och karteller.
 1956 - Sjöfartsbyrån på Kommerskollegium flyttades till nyskapade Sjöfartsverket. Merparten av Statens handels- och industrikommission övertogs av Kommerskollegium
 1957 - Monopolutredningsbyråns uppgifter flyttades till nybildade Statens Pris- och Kartellnämnd.
 1962 - Kommerskollegiums statistiska byrå med bland annat handelsstatistik fördes över till Statistiska Centralbyrån.
 1962 - Kommerskollegium fick i uppdrag att administrera alla handelsregleringar, det vill säga utfärda licenser.
 1969 - Kommerskollegium fick ansvar för resegarantier och att ge tillstånd till utlänningar att bedriva näring i Sverige.
 1973 - Sprängämnesinspektionen bildades efter avknoppning från Kommerskollegium. Industrifrågorna flyttades till en egen myndighet, Statens industriverk, som blev NUTEK 1991 och senare en del av Tillväxtverket 2009.
 1973 - Kommerskollegium fick uppdraget att auktorisera, ha tillsyn över och registrera revisorer.
 1976 - Kommerskollegium fick uppdraget att auktorisera tolkar och översättare.
 1994 - Auktorisationen av tolkar och översättare samt ansvar och hantering av resegarantier flyttades över till Kammarkollegiet.
 1995 - Auktorisationen och tillsynen av revisorer flyttades till den nybildade myndigheten Revisorsnämnden.

2000-talet 
 2001 - Sveriges Solvit-center placerades på Kommerskollegium. Till Solvit kan företag och privatpersoner vända sig när de stött på regelproblem som hindrar den fria rörligheten inom EU:s inre marknad.
 2005 - Open Trade Gate Sweden skapades och placerades på Kommerskollegium. Uppgiften är att underlätta för utvecklingsländernas företag att exportera till Sverige och EU.

Chefer för Kommerskollegium 
Kommerseråd är sedan gammalt tjänstetiteln för högre chefer inom Kommerskollegium. Högste chefen bar tidigare titeln president, numera generaldirektör.

Presidenter 
 Clas Larsson Fleming, 1637–1644
 Vakant, 1644–1651
 Johan Berndes den yngre, 1651–1652
 Erik Oxenstierna af Södermöre, 1652–1656
 Christer Bonde, 1656–1659
 Seved Bååt, 1660–1663
 Knut Kurck, 1663–1678
 Claes Fleming, 1679–1681 (tf)
 Claes Fleming, 1681–1685
 Gustaf Lilliecrona, 1685–1687
 Fabian Wrede af Elimä, 1687–1712
 Jacob Reenstierna den yngre, 1713–1716
 Vakant, 1716–1718
 Gustaf Cronhielm af Flosta, 1718–1719
 Magnus De la Gardie, 1719–1727
 Daniel Niklas von Höpken, 1727–1741
 Anders von Drake, 1741–1744
 Vakant, 1744–1747
 Erland Broman, 1747–1757
 Carl von Groth, 1757–1758
 Carl Rudenschiöld, 1758–1761
 Claes Gustaf Rålamb, 1761–1762
 Edvard Carleson, 1762–1767
 Niklas von Oelreich, 1767–1770
 Gustaf Celsing den yngre, 1770–1789
 Johan Liljencrantz, 1789–1812
 Anders af Håkansson, 1812–1813
 Abraham Niklas Edelcrantz, 1813–1821
 Carl Peter af Klintberg, 1821–1824 (tf)
 Carl Peter af Klintberg, 1824–1826
 Gabriel Poppius, 1826–1833
 Carl David Skogman, 1833–1838 (tf)
 Carl David Skogman, 1838–1856
 Fredrik Åkerman, 1856–1866
 Vakant, 1866–1868
 Ludvig Manderström, 1868–1873
 Vakant, 1873–1875
 Carl Fredrik Waern, 1875–1891 (tf)

Källa:

Generaldirektörer 
 Richard Åkerman, 1891–1905
 Alfred Lagerheim, 1905–1913
 Karl Axel Fryxell, 1913–1915 (tf)
 Karl Axel Fryxell, 1915–1935
 Ragnar Sohlman, 1935–1936 (tf)
 Herman Eriksson, 1936–1945
 Axel Gjöres, 1938–1940 (tf)
 Stig Sahlin, 1941–1945 (tf)
 Arvid Richert, 1945 (tf)
 Arvid Richert, 1945–1948 (tf)
 Axel Gjöres, 1948–1954
 Nils Malmfors, 1954–1966
 Bertil Swärd, 1966–1973
 Olle Lindqvist, 1973–1979
 Gunnar Söder, 1980–1991
 Vakant, 1991–1992
 Peter Kleen, 1992–2004
 Vakant, 2004–2005
 Lena Johansson, 2005–2014
 Anna Stellinger, 2014–2019
 Anders Ahnlid, 2020–
Källa:

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Myndigheter under Utrikesdepartementet
Kommerskollegium
Svenska ämbetsverk
Borgarrätt