kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sackarin

Sackarin är det först upptäckta artificiella sötningsmedlet (upptäckt 1879 av Ira Remsen och Constantin Fahlberg). Det har E-nummer 954, och ingår bl.a. i kombinationssötningsmedlet Suketter tillsammans med natriumcyklamat, och även i ensam form under handelsnamnet Hermesetas.

Salter av sackarin kallas sackarinat, och är den form i vilket sackarin vanligen används. Det vanligaste sackarinet på marknaden är natriumsaltet, med kemisk formel C7H4NNaO3S · 2H2O, det vill säga natriumsackarin(at).

Sackarin passerar matsmältningen utan att tas upp av kroppen. Energiinnehållet är nära noll och insulinnivån i kroppen påverkas inte, därför kan sackarin användas av diabetiker. Sötningseffekten av sackarin är omkring 300-700 gånger större än hos socker, men sackarin kan inte användas i högkoncentrerad form då det får en bitter, nästan metallisk bismak.

Alla sackarinater är stabila vid upphettning och i sur miljö.

Sackarin kommersialiserades kort efter upptäckten (publicering 1880, patenterat av Fahlberg) och populariteten steg under ransoneringstiderna under första världskriget. På 1960- och 70-talen ökade populariteten ytterligare när bantare började jaga kalorier.

Substansen har inget släktskap med rent socker, sackaros, trots att namnen påminner om varandra. Sackarin fick sitt namn just för att det är sött, men sackaros och sackarin har inga molekylstruktursmässiga likheter.

Vissa hälsorisker i samband med hög konsumtion av sackarin har visats i laboratorieförsök, men inga påvisbara risker har konstaterats vid normal konsumtion.

Se även 
 Sötningsmedel
 Natriumcyklamat
 Ftalimid

Sötningsmedel
Sulfonamider
Industrialism

Industrialism kan syfta på: 

Industrialisering – ett samhälles omvandling från jordbrukssamhälle till industrisamhälle
Industriella revolutionen – de omfattande sociala, ekonomiska och teknologiska förändringar som tog sin början i Storbritannien i slutet av 1700-talet (1750–1850)

Se även
 Industrimagnat – ett sätt att benämna en person som tagit sig till en ledande position inom en eller flera industrier
 Industrisamhälle – ett samhälle där de flesta arbetar inom industrisektorn
 Industri – framställning av produkter genom att råvaror förädlas
 Industrialiserade länder –  ett begrepp som har använts för att beskriva de länder som genomgått industrialisering
 Andra industriella revolutionen –  tiden 1871–1914, som bland annat präglades av utbredningen av elektroteknik och användningen av elektricitet, förbränningsmotorer och tillverkning och användning av stål
 Tredje industriella revolutionen – den period i den ekonomiska historien som inleddes med den första oljeprischocken 1973
Ålskinn

Ålskinn, ålskinnsfodral, är en figurformad lång aftonklänning, urringad och ofta ärmlös. Även kallat vampfodral.

Berömda ålskinn från 1940-talet var Rita Hayworths svarta, axelbandslösa duchesseklänning i filmen Gilda (1946).

Damkläder
Bård

Bård är ett visst område av ett tyg, som är mönstrat på ett särskilt sätt jämfört med bottenbindningen. Bården kan ha varierande storlek och omfattning men kan i extremfallet också täcka hela tyget, särskilt om det är olika slags bårder som bildar tygets helhet.

Typer av bård
Agraman är en bård som är vävd eller utförd som snörmakeriarbete. Agraman används till inredningstextilier eller möbler.

Vävning
Pius IV

Pius IV, född Giovanni Angelo de' Medici den 31 mars 1499 i Porta Nuova, Milano, död 9 december 1565 i Rom, var påve från den 25 december 1559 till sin död nära sex år senare, den 9 december 1565.

Biografi 
Giovanni Angelo Medici var son till Bernardino de' Medici och Clelia Serbelloni. Det är ovisst om han tillhörde den florentinska släkten med samma namn; Milanosläkten hade levt under små omständigheter, och först när Pius blev påve ville Florenssläkten veta av dem. I Milano blev han kardinal Giovanni Girolamo Morones protegé.

Giovanni Angelo var familjens andra son av två, och var redan i unga år lika framgångsrik i lärdom som hans äldre bror var på slagfältet. Han studerade medicin, filosofi och juridik vid universitetet i Bologna och universitetet i Pavia, och gjorde sig ett namn som jurist. År 1527 ingick Medici i tjänst vid Kyrkostaten, 1546 vigdes han till ärkebiskop av Ragusa. Hans bror hade gift sig med en ingift släkting till påven, av släkten Orsini, då Medici 1549 utsågs till kardinalpräst med Santa Pudenziana som titelkyrka. Kardinal Medici kom att inneha olika titelkyrkor, varav den sista blev Santa Prisca på Aventinen.

Kardinal Medici föll 1558 i onåd hos påven Paulus IV och drog sig tillbaka till norra Italien. Året därpå återvände han till Rom och deltog i konklaven. Efter en nära fyra månader lång konklav valdes han till påve och antog namnet Pius IV.

Pius var till sin person en levnadslustig renässansmänniska, men visste dock att inrätta sig efter motreformationens anda. För att skaffa Kyrkostaten ro började han med att eliminera familjen Caraffa genom avrättning av företrädarens båda brorsöner och deras lojala. Istället upphöjde han sin systerson Carlo Borromeo. Han reformerade kardinalkollegiet och bedrev en omfattande välgörenhet. Med Pius IV kom vändpunkten då reformpåvedömet slöt sig samman med den förre motståndaren Spanien till motreformatorisk världspolitik. I kyrkligt avseende faller huvudvikten på Tridentkonciliets fullbordan samt dess komplettering genom Professio fidei tridentinæ 1564 och Index av samma år. Den papalism som segrande här förorsakade emellertid till sist även Pius IV i spänt förhållande till Spanien. 

Pius IV begravdes först i Peterskyrkan, men har fått sitt sista vilorum i kyrkan Santa Maria degli Angeli i Rom.

Källor 
 
 Rendina, Claudio, I Papi. Storia e segreti. Roma: Newton & Compton Editori 1999.

Externa länkar 

 Catholic Encyclopedia, Volume XII (1911)
 Catholic-Hierarchy

Påvar
Personer i Kyrkostaten under 1500-talet
Personer från Milano
Födda 1499
Avlidna 1565
Män
Ugglan
Alumner från Bolognas universitet
Alumner från Paduas universitet
Nukleosid

En nukleosid är en organisk molekyl bestående av en kvävebas (en purin eller en pyrimidin) och en sockermolekyl (deoxiribos eller ribos). Om man dessutom lägger till en eller flera fosfatgrupper får man en nukleotid som är en byggsten i DNA och RNA.

Externa länkar 

Nukleosider
Tron (olika betydelser)

Tron kan syfta på:

Tron – en regents sittplats, både konkret och bildligt
Tron (film) – en film från 1982
Tron: Legacy – en film från 2010
Tron – en stavningsvariant av mansnamnet Trond
Tron, alternativ benämning för trosbekännelsen i svensk kristen liturgi, se Credo (liturgi)
Stora Tron – en sjö i Finspångs kommun och Motala kommun 
Tron, Dalarna – en sjö i Borlänge kommun 
Tron, Medelpad – en sjö i Sundsvalls kommun
Tron (fjäll) - ett berg i Norge (Hedmark)

Se även 
 Tro
Muriels bröllop

Muriels bröllop (originaltitel: Muriel's Wedding) är en australisk dramakomedifilm från 1994, med manus och regi av P.J. Hogan. Huvudrollerna spelas av Toni Collette och Rachel Griffiths.

Handling 
Muriel Heslop (Toni Collette) är en blyg och tafatt "ful ankunge", som är besatt av musik av Abba. och dagdrömmer om ett grandiost bröllop som ska ge lite omväxling i hennes tråkiga liv. Hon lämnar sina föräldrar och syskon i den lilla orten Porpoise Spit och flyttar till Sydney. Hon gifter sig därefter med David (Daniel Lapaine) men skiljer sig inte långt efter.

Om filmen 
Björn Ulvaeus och Benny Andersson hade tidigare inte tillåtit användandet av sina låtar i filmer, men de gjorde ett undantag för den här filmen efter att ha tagit del av manus.

För sin roll som Muriel gick Toni Collette upp 18 kg på sju veckor.

Rollista (i urval) 
 Toni Collette – Muriel Heslop
 Rachel Griffiths – Rhonda Epinstall
 Bill Hunter – Bill Heslop
 Sophie Lee – Tania Degano
 Jeanie Drynan – Betty Heslop
 Gennie Nevinson – Deidre Chambers
 Daniel Lapaine – David Van Arkle
 Matt Day – Brice Nobes
 Roz Hammond – Cheryl
 Belinda Jarrett – Janine
 Pippa Grandison – Nicole
 Chris Haywood – Tränare Ken Blundell

Externa länkar 
 

Australiska komedifilmer
Australiska dramafilmer
Australiska filmer 1994
Engelskspråkiga filmer
Regidebutfilmer
New South Wales på film
Sydney på film
Filmer från Miramax Films
Filmer om bröllop
Filmer i regi av P.J. Hogan
Sodomi

Sodomi (även onaturlig otukt) är liksom perversion en gammal benämning på avvikande sexualitet, främst sex med djur (zoofili) eller med person av samma kön (homosexualitet). Det mesta förutom sanktionerat vaginala samlag har räknats hit inklusive smisk, anal- och oralsex med mera. Ordet är härlett från den bibliska berättelsen om Sodom och Gomorra i Första Moseboks 19:e kapitel. Den som bedrev sodomi kallades sodomit.

Det är en i Sverige övergiven brottsrubricering, avseende homosexualitet och tidelag. Sodomi är fortfarande i olika former kriminaliserat på många håll. I USA ogiltigförklarade högsta domstolen 2003 flera delstatslagar som kriminaliserade sodomi i avskildhet genom rättegången Lawrence mot Texas. Många delstater i USA har dock inte följt högsta domstolens beslut och det är idag (2014) olagligt med sodomi i 12 delstater i USA.  I Sverige förbjöds och straffbelades sex med djur 2014.

Se även
 Avvikande beteende
 Sexuell minoritet
 Parafili
 Polymorft pervers

Källor

Sexualhistoria
Sexualpolitik
Föråldrade sjukdomsdiagnoser
Juridiska termer
Rättshistoria
HBTQ-historia
Satslösning

Satslösning (även kallat satsanalys) är en metod inom lingvistiken för att analysera ords och frasers funktion i en sats utifrån satsens helhet. En fras (som består av ett eller flera ord) kan exempelvis vara en viss satsdel i ett givet sammanhang och en helt annan satsdel om den används i ett annat sammanhang. Satsdelar kallas även satsled i till exempel Svenska Akademiens grammatik (1999).

En första indelning av satsen ger som resultat de primära satsdelarna. Hit hör predikat, subjekt, objekt, predikativ och adverbial. Predikatet är att betrakta som satsens kärna. Subjekt, objekt och predikativ (såväl subjektivt som objektivt) är direkt relaterade till predikatet. Adverbial kan vara relaterade till predikatet eller till hela satsen; den senare typen kallas satsadverbial. Exempel:
 Solen skiner. (predikat)
 Solen skiner. (subjekt)
 Jan ger Sara en bok. (direkt objekt)
Jan ger Sara en bok. (indirekt objekt)
 Jan är glad. (subjektivt predikativ)
 Vi anser honom tokig. (objektivt predikativ)
 Jag går nog hem. (TSRO-adverbial)
Jag går nog hem. (satsadverbial)

De sekundära satsdelarna är endast indirekt relaterade till satsens kärna. Hit hör (vanligt) attribut och predikativt attribut. Attributet bildar med sitt huvudord en nominalfras. Det predikativa attributet har i likhet med ett vanligt attribut en nära koppling till ett substantiv eller substantiviskt ord, men det bildar inte någon syntaktisk fras med detta ord. Exempel:
 höga träd
 Vi såg honom ofta berusad.

Vissa ord ingår inte i satsens struktur och utgör därmed inte satsdelar. Dit hör interjektioner, tilltalsord och parenthetica.

Se även
 Syntaxanalys

Syntax
Kattarp

Kattarp är en tätort i Helsingborgs kommun och kyrkby i Kattarps socken belägen cirka en mil nordost om Helsingborg längs järnvägen mellan Helsingborg och Ängelholm. Kattarp var förr en järnvägsknut.

Historia
Kattarps kyrka uppfördes på 1200-talet. Den gamla sockenstugan, uppförd 1882 i gult tegel, ligger nära kyrkan. År 1885 öppnades sträckan Helsingborg–Halmstad på Skåne–Hallands Järnväg (SHJ), nuvarande Västkustbanan. Via en tvärbana till SHJ fanns tågtrafik till Höganäs. De båda spåren kom att korsa varandra ungefär en kilometer väster om Kattarps kyrkby, varefter Kattarps stationssamhälle växte fram som en konkurrent till den gamla kyrkbyn. Spåret till Åstorp finns kvar och är i drift, men används inte för reguljär persontrafik utan mer för viss godstrafik och servicetåg.

De gamla gatunamnen, som till exempel Rallaregatan, anknyter än i dag till järnvägsbyggarepoken. I dag har kyrkbyn och stationssamhället vuxit samman.

Befolkningsutveckling

Personer från orten
Eric Saade är uppvuxen i orten.

Noter 

Orter i Helsingborgs kommun
Tätorter i Sverige
Sto

Ett sto är ett könsmoget hästdjur av honkön. En alternativ benämning är märr. Förutom hästdjur (hästar, åsnor, zebror) brukar även honor av kameldjur kallas ston.

En könsmogen häst av hankön kallas hingst.

Hästar
BASIC Stamp

BASIC Stamp är en mikrokontroller baserad på en PIC med inbyggd programvara (firmware) från Parallax Inc.. Chipet lämpar sig för såväl hobbytillämpningar som professionella tillämpningar, till exempel robotik och styrsystem. Det kan också kopplas till datorn via RS-232-porten.

Speciellt med BASIC Stamp är att det är försett med en inbyggd BASIC-tolk som gör det lätt att komma igång med egna projekt. Det kan till exempel fås att räkna pulser, filtrera kontaktstudsar, styra servon, mäta inpotentiometrar med mera.

Förutom standardinstruktioner som GOTO, FOR...NEXT och IF...THEN finns specialanpassade instruktioner för kontroll- och styrändamål. Några exempel är SERIN, BUTTON, PWM, TOGGLE och POT. Varje enskild instruktion upptar 2–3 bytes i EEPROM:et vilket innebär att ett program maximalt kan innehålla ca 100 instruktioner. Exekveringshastigheten är ca 2 000 instruktioner/sekund. (OBS Detta gäller endast BS1.)

BASIC Stamp finns i flera serier med olika minnesstorlek och olika antal funktioner. Den billigaste varianten heter BASIC stamp 1 och har ett begränsat programminne. En dyrare variant, BASIC Stamp 2, har fler funktioner.

Se även
Parallax, inc. tillverkarens hemsida

Datorteknik
Digipack

Digipack (eller digipak) är ett slags CD-omslag. Det är ett fodral i papp som ofta, men inte nödvändigtvis, liknar ett LP-fodral i miniatyr, eller en bok. När man öppnar den sitter skivan fast i en plasthållare inuti. Som ett marknadsföringsknep ges ofta en begränsad, och i regel dyrare, digipack-utgåva av ett album ut. Vissa musikartister ger ut sina skivor i enbart digipack, till exempel är alla album med bob hund utgivna i detta format på CD. Digipackomslag ger ett exklusivare intryck än vanliga jewelcase eller keepcases, men de slits fortare.

Se även 
 Keepcase
 Jewelcase

Fonogram
Förpackningar
Butjatj

Butjatj ( ; ) är en stad i Ternopil oblast i västra Ukraina, i det historiska landskapet Galizien. Folkmängden uppgick till 12 547 invånare i början av 2012. Den är administrativ huvudort i Butjatj rajon.

Historia 
Staden hette Buczacz före 1939 då det tillhörde Polen mellan 1349 - 1772 och 1920 - 1939. Området tillföll Österrike 1772 vid delningen av Polen och kom att tillhöra Polen igen året efter första världskrigets (1918) slut. Från 1 november 1918 till juli 1919 tillhörde staden Västukrainska folkrepubliken.

Referenser

Externa länkar 

 Butjatj i Internet Encyclopedia of Ukraine. 
 Buchach Peace Treaty i Internet Encyclopedia of Ukraine.

Se även 
 Jazlovets

Städer i Ukraina
Orter i Ternopil oblast
Ärm

Ärm är en del av klädedräkten som helt eller delvis omsluter armen.

Ärmmodeller 
 Ballongärm –
 Biskopsärm –
 Carré –
 Dolman/fladdermusärm – ärm som har bred axelsöm och som går ihop först vid mudden, så det blir mycket tyg under armen.
 Fårbogsärm –
 Holkärm – mycket kort ärm, som endast täcker axlarna
 Kimonoärm – traditionell ärm på det japanska plagget kimono
 Mamluck –
 Pagodaärm – veckad för att skapa illusionen av flera lager
 Pingvinärm – ärm skuren ihop med plaggets liv, ofta med stor undre/inre vidd
 Puffärm – kort ärm, som bildar en fluffig puff runt axeln och överarmen. Mindre puffärmar syns ofta på barnkläder och blusar medan större puffar ofta syns på brudklänningar.
 Raglan – lång eller kort ärm, vars ärmsöm inte går runt axeln, utan fortsätter till halslinningen och ersätter axelsömmen.
Trumpetärm – ärmar som är åtsittande upptill men mycket vida nertill

Galleri

Referenser

Externa länkar 

Kläddetaljer
Örhängen

Denna artikel behandlar smycket örhänge. För själva håltagningen, se Piercing

Örhängen är de smycken som är avsedda att fästas i öronloben, ofta i form av en örsnibbspiercing. 

Clips (som inte kräver hål i öronen) kom på 1930-talet. På 1950-talet kom örhängen som skruvades fast i öronloben. Mest utrerade moden: gigantiska plastpärlor och Chanelclips under 1950- och 1960-talet; tunna stora guldringar ("kreolringar") under 1970-talet; decimeterlånga "orientaliska" hängen c:a 1988–1992.

Galleri

Se även
Örsnibbspiercing
 Piercing

Externa länkar 

Smycken
Bonzai

För krukväxten, se Bonsai.
Bonzai var en dansk-svensk TV-serie som var tänkt att sändas i nio halvtimmeslånga avsnitt. Medverkade gjorde bl.a. Johan Rabaeus, Andrea Vagn Jensen, Ewa Fröling, Anki Lidén och Tommy Körberg. Regisserade gjorde Filippa Pierrou.

Den 17 juli 2004 meddelades att SVT sparkade Pierrou och ersatte henne med Ulf Hansson. Enligt SVT hade Pierrou dragit över budgeten och skapat en dålig arbetsmiljö. Pierrou menade att hon hade fått en oerfaren stab och för liten budget.

Efter att skådespelarna hotade med strejk den 11 augusti beslutade SVT den 13 augusti att lägga ned serien. Då hade arbetet kostat 12 miljoner kronor.

Svenska TV-serier från 2000-talet
Danska TV-serier från 2000-talet
Tintin Anderzon

Anna Tintin Catharina Anderzon, ursprungligen Anna Catharina Andersson, född 29 april 1964 i Järfälla, är en svensk skådespelare. Hon är dotter till skådespelaren Kim Anderzon.

Biografi 
Som en följd av sin mors skådespelarkarriär tillbringade Tintin Anderzon en stor del av barndomen på Pistolteatern där modern var verksam. Hon kom på så sätt också att bli intresserad av skådespelaryrket och scendebuterade 1975 i pjäsen Macbeth, där hon spelade mot sin mor. Tintin Anderzon medverkade i Måns Herngrens och Hannes Holms tidiga TV-produktioner, såsom TV-serierna Förspelet och S*M*A*S*H.

Efter att ha gått i stå under en period tog Tintins Anderzons skådespelarkarriär ny fart i och med filmen Adam & Eva (1997). För sin medverkan i denna fick Anderzon motta en Guldbagge i kategorin "bästa kvinnliga biroll".

Filmografi 

 (röst)

 (TV-film)

 (kortfilm)
 (kortfilm)
 - Karin Andersson
 (svensk röst)
 - Karin Andersson

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Födda 1964
Levande personer
Kvinnor
Svenska skådespelare under 1900-talet
Guldbaggen för bästa kvinnliga biroll
Personer från Järfälla socken
Svenska röstskådespelare
Svenska skådespelare under 2000-talet
Asturiska

Asturiska (asturiska: asturianu) är ett romanskt språk. Det talas i provinserna Asturien och León i Spanien samt i Miranda do Douro i Portugal (där det går under namnet mirandesiska). Språket är utrotningshotat, och antalet talande (nu omkring 100 000 som förstaspråk) minskade kraftigt under 1900-talet. Under senare årtionden har åtgärder för att skydda och främja språket vidtagits.

Historia
Asturiska är en av huvudvarieteterna bland de ibero-romanska språken. Asturien var basen för den kristna återerövringen av Iberiska halvön från de muslimska morerna, och språket talades tidigt på båda sidor om de kantabriska bergen (i norr i Asturien och i söder i norra León).

Liksom aragoniskan utkonkurrerades asturiskan dock redan under medeltiden av den expansiva kastilianska varieteten av spanskan. Därefter har asturiskan förpassats till en enbart lokal angelägenhet i princip utan (viktigare) litteratur.

Under 1970-talet inleddes ansträngningar för att återupprätta asturiskans roll som språk i olika sammanhang. 1980 inrättades en akademi för det asturiska språket i regionens huvudort Oviedo.

Asturiskan kallas även lokalt för bable ('språk'; jämför spanskans habla).

Varianter
Asturiskan ingår i den större språkgrupperingen astur-leonesiska. Den inkluderar cirka sju olika språk eller dialekter, var och en med sin egen tydliga karaktär, listade från öster till väster och från norr till söder:

Kantabriska (i västra Kantabrien; övergång till kastilianska; även benämnd montañés)
Östasturiska (i östligaste Asturien och nordöstligaste León)
Central asturiska (i centrala Asturien samt nordligaste León)
Västasturiska (mellan Naviafloden och Nalónfloden, liksom i västligaste Kastilien och León; kallas även leonesiska)
Galicisk-asturiska (i och runt västligaste Asturien)
Mirandesiska (i nordöstligaste Portugal, väster om västligaste Kastilien och León)
Extremaduriska (i och runt nordligaste Extremadura)

Referenser

Externa länkar 
 Ethnologue.com
Crosby, Stills, Nash & Young

Crosby, Stills, Nash & Young var en musikgrupp som bildades 1968 av David Crosby, Stephen Stills och Graham Nash som Crosby, Stills & Nash och som sedermera blev känd som Crosby, Stills, Nash & Young när Neil Young anslöt till gruppen.  

Se mer under Crosby, Stills & Nash.

Diskografi
Studioalbum
1970 – Déjà Vu
1988 – American Dream	
1999 – Looking Forward

Livealbum	
1971 – 4 Way Street	
2008 – Déjà Vu Live
2014 – CSNY 1974
2014 – Live 1974

Samlingsalbum	
1971 – Crosby, Stills, Nash & Young Month Celebration Copy
1974 – So Far

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats

Amerikanska musikgrupper
Supergrupper
Neil Young
Amerikanska folkrockgrupper
Bottenbindning

Bottenbindning är den grundläggande bindningsteknik som används i en väv. Tuskaft, kypert och satin utgör grundläggande bindningsmönster som kan kompletteras med olika slags solvningar för mönsterpartier. I till exempel rosengång, munkabälte, daldräll och upphämta binds inte mönstertrådarna om man inte slår in ett inslag med bottenbindningen emellan. Som regel används tuskaft i just dessa vävtekniker.

Vävning
Pius V

Pius V, född Antonio Ghislieri 17 januari 1504 i Bosco, Lombardiet, död 1 maj 1572 i Rom, var påve från den 7 januari 1566 till den 1 maj 1572. Han vördas som helgon i Romersk-katolska kyrkan, med minnesdag den 30 april.

Biografi 
Antonio Ghislieri tillhörde en fattig adelssläkt från Lombardiet, blev som fjortonåring medlem av dominikanorden, och antog namnet Michele, studerade, prästvigdes 1528, och undervisade i teologi och filosofii sexton år. Påve Paulus IV utsåg Ghislieri år 1556 till biskop av Sutri, och den 15 mars 1557 till kardinalpräst med Santa Maria sopra Minerva som titelkyrka. Han engagerade sig tidigt i inkvisitionen, blev som biskop inkvisitor av Milano och Lombardiet, och som kardinal inkvisitionens generalkommissarie, över hela kristendomen. År 1560 blev han biskop av Mondovì, där han återupprättade ordningen efter krig. Till hans övriga framgångar från tiden innan han blev påve, var att han lyckades avföra kejsar Maximilians II:s försök att avskaffa celibatet. Den 7 januari 1566 valdes han till påve, antog namnet Pius V, och kröntes tio dagar senare till sitt ämbete.

Pius var dominikanmunk, inte politiker. Allvarlig asketisk fromhet präglade hans liv, och med energi återställde han kyrkotukten i kurian och en mängd kloster. Han var som skapad att ingjuta motreformationens uppriktiga, men mörka och hårda fromhet i sin kyrka. Hans huvudintresse, även av personlig böjelse, var att uppspåra och utrota allt kätteri. Skärtorsdagsbullan In Coena Domini fick genom honom 1568 sin beryktade antiprotestantiska formulering. För det öppna eller dolda kriget mot kättarna runt om i Europa blev påvedömet genom honom den sammanhållande enheten; han upplevde också stora framgångar i Frankrike, Nederländerna, Tyskland och Polen. 

Mot drottning Elisabet I av England slungade han den ödesdigra avsättningsbullan 1570. Den romerska papalismen stegrade han ytterligare; i den Catechismus romanus som utgavs på uppdrag av honom och Tridentkonciliet 1566 betecknades påven som "universalis pastor"; i papalsystemets tjänst stod också uniformeringen av kulten genom Breviarium romanum 1568 och Missale romanum 1570, det vill säga den tridentinska riten. År 1571 upprättade Pius indexkongregationen. Pius var korstågstankens siste store bärare. Han lyckades uppelda de venetianska köpmännen; den osmanska flottan besegrande i sjöslaget vid Lepanto år 1571 betecknade höjdpunkten av hans livs triumfer. Hans djupa fromhet gjorde ett oerhört intryck i den katolska världen. 

Pius V begravdes i Cappella Sistina i basilikan Santa Maria Maggiore i Rom. Han kanoniserades den 22 maj 1712 av Clemens XI.

Källor

Externa länkar 
 Catholic Encyclopedia, Volume XII (1911)
 Catholic-Hierarchy

Påvar
Italienska helgon
Italienska dominikaner
Personer i Kyrkostaten under 1500-talet
Personer från Lombardiet
Födda 1504
Avlidna 1572
Män
Ugglan
Gravsatta i Santa Maria Maggiore
Alumner från Bolognas universitet