kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
En djävulsk romans

En djävulsk romans (originaltitel: Cruel Intentions) är en amerikansk film från 1999 i regi av Roger Kumble, baserad på romanen Farliga förbindelser av Choderlos de Laclos.

Huvudrollerna spelas av Ryan Phillippe, Sarah Michelle Gellar, Reese Witherspoon och Selma Blair. I motsats till andra filmatiseringar som Farligt begär och Valmont, utspelar sig denna film i dagens USA.

Handling
Filmen handlar om styvsyskonen Sebastian (Ryan Phillippe) och Kathryn (Sarah M. Gellar). Sebastian är en oemotståndlig charmör, men hans enda avsikt är att förföra för att sedan förstöra (förkrossa). Kathryn har inget samvete alls. Hon är elak, falsk och manipulativ och hon är beredd att gå väldigt långt för att få sin vilja igenom. Mellan dem finns från början en sexuell spänning, som handlar om hans lust att erövra och hennes lust att inte låta honom få det.

Kathryns pojkvän har nyligen lämnat henne för en annan och hon ger Sebastian i uppdrag att, för att hämnas på ex-pojkvännen, förföra dennes nya flickvän, den oskuldsfulla och oerfarna Cecile (Selma Blair). 

Huvudintrigen blir dock ett vad mellan dem. De slår vad om att Sebastian ska lyckas förföra den pryda Annette Hargrove (Reese Whitherspoon), dotter till nye rektorn, innan skolan börjar efter sommarlovet. Om Kathryn vinner får hon Sebastians snygga bil, och om Sebastian vinner får han Kathryn. Men Sebastian börjar dras alltmer till Annette. Kathryn och vadet med henne blir alltmer ointressant för honom, men han har svårt att ta sig ur hennes grepp. Samtidigt ökar Kathryns hämndbegär och hennes manipulerande går till slut alldeles för långt, vilket får katastrofala följder.

I rollerna 
Ryan Phillippe - Sebastian Valmont
Sarah Michelle Gellar - Kathryn Merteuil
Reese Witherspoon - Annette Hargrove
Selma Blair - Cecile Caldwell
Sean Patrick Thomas - Ronald Clifford
Louise Fletcher - Helen Rosemond
Joshua Jackson - Blaine Tuttle
Christine Baranski - Bunny Caldwell
Eric Mabius - Greg McConneller 
Swoosie Kurtz - Dr. Regina Greenbaum
Tara Reid - Marcie Greenbaum

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

Filmer 1999
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska ungdomsfilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Columbia Pictures
Rymdens hjältar

Rymdens hjältar, eng. Legion of Super-Heroes, en grupp superhjältar i serier från DC Comics.

Rymdens hjältar uppträdde från början i en serie med Stålpojken som publicerades i USA i april 1958. Stålpojken träffade på en grupp ungdomar med superkrafter som hade färdats från framtiden för att be honom ansluta sig till dem. De hade slutit sig samman under namnet Rymdens hjältar för att bekämpa brott. Det visade sig att de hade Stålpojken som sin förebild, och han valdes in i gruppen och kom sedan att regelbundet återkomma till framtiden för att medverka i Rymdens hjältars verksamhet. Gruppen fick så småningom en helt egen serie som sedan har omskapats ett antal gånger. I nuvarande skepnad av serien finns Stålpojken inte med. Rymdens hjältar har också en koppling till serien L.E.G.I.O.N.

Rymdens hjältar hade en egen serietidning på svenska, som utgavs med 8 nummer per år 1980-81. Det var den tidigare serietidningen Stålpojken som bytte namn till Rymdens hjältar, eftersom den mer och mer endast fylldes med rymdhjältarnas äventyr. Under resten av 1980-talet publicerades äventyr översatta till svenska endast sporadiskt i tidningen Stålmannen.

Medlemmar i Rymdens hjältar

I den ursprungliga serien, publicerad fram till 1994

Externa länkar
 Om Rymdens hjältar på Edvin Sandbergs hemsida
 Tidningen Rymdens hjältar på GCD

Seriefigurer i DC Comics
Superhjältar
Superhjältegrupper
Fågelskyddsområde

Fågelskyddsområde eller fågelreservat är ett naturskyddsområde där åtgärder vidtagits för att bevara ett habitat som är viktigt för fåglar. Det kan röra sig om våtmarksområden som av naturliga skäl lockar till sig mycket fåglar, eller områden som är viktiga för populationer av hotade fågelarter. Globalt finns det olika typer av skyddsområden, vars juridiska status varierar. Det finns exempelvis internationella skyddsprogram, EU-program, nationella- och regionala skyddsprogram.

Exempel på skyddsprogram

IBA-områden
 
IBA (Important Bird Area) är ett internationellt skyddsprogram initierat av BirdLife International. Ett IBA-område är, ur ett globalt perspektiv, ett viktigt habitat för skyddet av fåglar. För närvarande finns det ungefär 10000 IBA-områden runt om i världen. Områdena identifieras av BirdLife International och ska vara tillräckligt små för att habitatet i sin helhet ska kunna bevaras och det ska skilja sig till sin karaktär, habitatmässigt eller ornitologiskt, från de kringliggande habitaten.

Ofta utgör IBA-områden delar av ett lands redan existerande skyddsområden och skyddas på så sätt under nationell lagstiftning. Juridiskt erkännande och skydd för IBA-områden som inte ingår i ett nationellt skyddsområde varierar från land till land.

SPA-områden
I EU:s fågeldirektiv finns kravet att inrätta specifika skyddsområden för fåglar, så kallade SPA-områden (Special Protection Areas).

Ramsar-områden
Ramsarkonventionen (The Convention on Wetlands of International Importance, especially as Waterfowl Habitat) är ett internationellt avtal för att skydda våtmarker, speciellt med fokus på vattenlevande fåglar.

Fågelskydd i olika länder

Sverige
I Sverige är det länsstyrelsen och naturvårdsverket som utser områden som ska klassas som fågelskyddsområden. Kända fågelskyddsområden är Tåkern, Hornborgasjön, Ölands södra udde och Getterön. I Sverige finns det ett 50-tal Ramsar-områden, och ungefär 530 SPA-områden, där de senare omfattar närmare 30 000 km².

Noter

Fågelskydd
Naturskydd
Stephen Frears

Stephen Frears, född 20 juni 1941 i Leicester, Leicestershire, är en brittisk regissör. Frears har regisserat filmer som Min sköna tvättomat (1985), Farligt begär (1988), High Fidelity (2000), The Queen (2006), Philomena (2013) och Florence Foster Jenkins (2016).

Frears studerade vid Gresham's School i Norfolk 1954-1959 och vid Trinity College i Cambridge 1960-1963. 

Stephen Frears växte upp i den anglikanska kyrkan, och fick först när han var i övre tjugoårsåldern reda på att hans moder var judinna. Han betecknar sig själv som jude, men icke-religiös.

Filmografi i urval 

 (TV-film)

 (TV-film)

Källor

Externa länkar 

 

Brittiska filmregissörer
Födda 1941
Män
Levande personer
Personer från Leicester
Alumner från Trinity College, Cambridge
Sömnbrist

Sömnbrist avser att en individ får för lite sömn, alternativt att den erhållna sömnen är fragmenterad eller av annan anledning har dålig kvalitet. Sömnbrist kan vara både akut och kronisk, och kan vara frivillig (orsakad av en livsföring där man inte tillåter sig den mängd sömn man behöver) eller orsakad av en oförmåga att erhålla tillräckligt mycket sömn av god kvalitet, som till exempel är fallet vid insomni, sömnapnésyndrom eller kroniska värktillstånd som stör sömnen. Till skillnad från sömnlöshet räknar man i begreppet sömnbrist också in sådan sömnbrist som beror på att individen frivilligt reducerar sin sömntid. 

Sömnbrist kan användas som tortyrmetod, och har också använts för att framkalla uppenbarelser inom vissa religiösa riktningar. Experimentellt framställd sömnbrist är vidare ett viktigt forskningsintrument inom sömnforskningen för att studera sömnens funktioner. Långvarig svår sömnbrist kan hos känsliga individer framkalla psykotiska reaktioner eller epileptiska anfall. Akuta effekter av sömnbrist är bland annat sömnighet och försämrad koncentrations- och inlärningsförmåga. Kronisk sömnbrist har bland annat associerats med fetma och diabetes.

Verkningar av för lite sömn

Verkningar på kort sikt 

 Plötsliga humörsvängningar 
 Försämrat korttidsminne 
 Försämrad förmåga att skapa, planera och utföra aktiviteter 
 Koncentrationssvårigheter
 Illamående
 Huvudvärk

Verkningar på lång sikt   

Fetma 
För tidigt åldrande 
Utmattning 
Ökad risk för infektioner, diabetes, hjärt- och kärlsjukdomar och mag- och tarmsjukdomar 
Kronisk minnesförlust 
Försvagat immunförsvar
Risk för trötthet

Se även
 Vakenhetsterapi
 Egodepletion

Sömnstörningar
Åke Parmerud

John Sven Åke Parmerud, född 24 juli 1953 i Lidköping, är en svensk tonsättare inom elektronisk musik. Hans musik har rönt stor uppskattning i Europa och han har bland annat prisbelönats för verken Närheten och Krén vid elektronmusiktävlingar i Bourges, Frankrike.

Biografi
Parmerud utbildade sig till fotograf 1972–74 men gick sedan vidare till musikens område med utbildning bland annat vid Elektronmusikstudion, Fylkingen, SÄMUS och musikvetenskapliga institutionen vid Göteborgs universitet. Han är medlem av Kungliga Musikaliska Akademien sedan 1998. Verklistan innehåller såväl instrumentalmusik som elektroakustiska kompositioner, interaktiv konst samt musik för video, teater, dans och film (Richard Hobert).

Åke Parmerud är den mest prisbelönte elektronmusikkompositören i historien. Sedan 1978 då Proximities fick 1:a pris vid Bourges International Electroacoustic Music Competition har han blivit belönad 12 gånger i Bourges, tre gånger vid Prix Ars Electronica (Österrike), han har fått Prix Noroit (Frankrike), Prix Métamorphoses (Belgien), Stockholm Electronic Arts Award, Rosenbergpriset, ICMA award (Internationellt), Gigahertz preis (Tyskland), Qwartz Pierre Shaeffer award (Frankrike) samt senast Prix Ton Bruynel (Holland).

På senare år har Åke Parmerud också arbetat som ljud- och mjukvarudesigner för interaktiva audiovisuella installationer till exempel Explora på Universeum i Göteborg.

Som scenartist med interaktiva elektroakustiska instrument har Åke Parmerud framträtt i större delen av Europa, i Nord- och Sydamerika, med flera internationella samarbeten som följd (konstgruppen Boxiganga och koreografen Pierre-Paul Savoie).
Åke Parmeruds musik har representerat Sveriges Radio för Prix Italia två gånger. Han har komponerat ett antal beställningsverk för institutioner i Nederländerna, Frankrike, Tyskland, Norge, Mexiko och Danmark och gett ut fem album: Yttringar, Maze, Osynlig musik, Grains of Voices samt Jeu d'ombres, varav två har blivit Grammisbelönade för bästa klassiska album.

Priser och utmärkelser
1985 – Svenska grammofonpriset för Vittringar och Kren
1994 – Grammis, ”Årets klassiska album” för Invisible Music
1997 – Rosenbergpriset
1998 – Ledamot nr 926 av Kungliga Musikaliska Akademien
2010 – Tonsättarpriset till Bo Wallners minne

Referenser

Externa länkar
Åke Parmeruds webbplats

Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Svenska kompositörer av elektronmusik
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska musiker under 1900-talet
Svenska musiker under 2000-talet
Personer från Lidköping
Födda 1953
Levande personer
Män
Klapperstensfält

Ett klapperstensfält är ett område med klapperstenar, bestående av vanligtvis väl avrundade stenar och ofta även mindre block som har formats av vågor i strandens svallzon. 

Fossila klapperstensfält är gamla stränder med klappersten som genom landhöjningen höjts högt över nuvarande havsnivå. Förleden "klapper" härrör från det klapprande ljud som uppstår när stenarna slår mot varandra då de översköljs av vågorna.

Dialektalt kallas även klapperstensfält för djävulsåkrar, då man förr trodde att djävulen hade skapat dessa fält som åkrar.

Nutida klapperstensfält
Nutida klapperstensfält hittar man ofta längs stränder. Det är svallsediment som består av stenar och mindre block, vanligtvis väl slipade och med avrundade kanter. Sedimenten är ofta lite tillplattade istället för runda eftersom de förs upp och ner av vågorna i strandens svallzon. Sådana områden finns exempelvis på Öland och är av Carl von Linné namngivna Neptuni åkrar norr om Byxelkrok. På Höga kusten, Ångermanland finns världens högst belägna klapperstensfält 280 meter över havet på Slåttberget vid Sörbacksjö utanför Örnsköldsvik. Ett annat stort klapperstensfält finns tio kilometer söder om Halmstad i Laxvik/Påarp.

Fossila klapperstensfält
På vissa platser kan man hitta så kallade "fossila klapperstensfält", även kallat stentorg. Det är oftast stora runda stenar längs gamla stränder som genom landhöjningen höjts högt över nuvarande havsnivå och numera ligger långt upp på land. Ett exempel på ett sådant är Jättens grav beläget fyra kilometer sydväst om norra Norra Landsberget i Västmanland. Det ligger idag 180 meter över havet och bildades för omkring 9.000 år sedan. Ett annat exempel för ett fossilt klapperstensfält finns intill dödisgropen i Pålamalms naturreservat i Botkyrka kommun.

Källor

Externa länkar 

Kvartärgeologi
Sunleif Rasmussen

Sunleif Rasmussen, född 19 mars 1961 i Sandur, är en färöisk tonsättare. Han är utbildad i Danmark men är bosatt på Färöarna.

Priser och utmärkelser
2002 – Nordiska rådets musikpris för Symfoni nr 1 Oceanic Days
2010 – Färöarnas kulturpris

Verkförteckning

Orkesterverk
1990 – Grave – In memoriam Karsten Hoydal för stråkorkester och slagverk
1995 – Vox Humana, the Song of the Sea för orkester och tape
1995–97 – Symfoni nr 1 Oceanic Days
2003 – De grædendes nat för barnkör och orkester
2004 – Movings and Melodies
2008 – Prelude to an Orchestra

Soloinstrument och orkester/ensemble
1992–93 – Landið för sopran och orkester
1996 – Tilegnelse för mezzosopran och orkester
2000 – Rejsen för sopran, tenor, bas, blandad kör och orkester
2001 – Dem Licht entgegen för saxofonsolo och orkester
2004 – Songs of Seasons för violinsolo och stråkorkester

Stor kammarensemble
1999 – Trauer und Freude
2000 – Surrounded

Kammarmusik
1989 – Fantasi yvir Tívilsdøtur för klarinett och horn
1989–90 – Stråkkvartett nr 1
1990 – Vetrarmyndir för flöjt, oboe, klarinett, fagott, horn och piano
1991 – Tid, ild, baglæns för tolv sångare och tape
1995 – Cantus Borealis för blåsarkvintett
1995 – Dancing Raindrops för klarinett, piano och violin
1998 – Pictures from the Sea’s Garden för saxofon och slagverk
1999 – Mozaik/Miniature för flöjt, klarinett, piano och violin
2000 – Sunshine and Shadows för stråkkvartett
2002 – Nordisk Fanfare för 2 horn, 2 trumpeter, trombon och tuba
2002 – Engführung för kammarkör, piano och cello
2003 – Four Gardens för flöjt, oboe, klarinett, fagott, piano, violin, viola och cello

Musik för soloinstrument
1992 – Echoes of the Past för violin
1993 – A Light is Lit för orgel och tape
1993 – Like the Golden Sun för piano och effekt-processor
1997 – Chaindance with Shadows för elförstärkt piano
2001 – Le psaume salé för saxofon och tape och live-electronics
2007 – Suite för gitarr och effekt-processor

Vokalmusik
1982–89 – 5 færøske korsange för kammarkör eller stor blandad kör (rev. 1992)
1983 – Vár för sopran, baryton, kammarkör, flöjt och klarinett (rev. 1993)
1995 – Psalmus 8 för soloister, kör och orgel
1996 – Creatio caeli et terrae. Dies unus för tredubbel kör
1996 – Creatio caeli et terrae för 2 violiner och kör
1999 – Arktis för mezzosopran, klarinett, slagverk, harpa och cello

Färöiska kompositörer
Födda 1961
Män
Levande personer
Neptuni åkrar

Neptuni åkrar är ett utbrett klapperstensfält längs kusten norr om Byxelkrok i Böda socken på Öland som har inrättas som ett naturreservat. Det fick sitt namn av Carl von Linné 1741, efter den romerske havsguden Neptunus. På det i övrigt nästan helt vegetationslösa strandvallarna blommar under sommaren blåeld i stor mängd..

Forgallaskeppet 
På Neptuni åkrar ligger ett 150 gånger 30 meter stort gravfält som omfattar drygt 50 fornlämningar. Dessa utgörs av 32 runda stensättningar, tolv gravrösen, nio stenkistor, en skeppsformig stensättning, en treudd och en rest sten. Den skeppsformiga stensättningen benämns Forgallaskeppet och är 14 meter lång och tre meter bred. I den nordvästra spetsen finns en rest kalksten liksom i skeppets mitt. I övrigt är stensättningen flack och ofylld. 

Gravarna är delvis svåra att se då de utformats av låga kalkstenshällar som är nedsatta i marken. Genom fynd, påträffade vid utgrävning utförd av T.J. Arne 1935, har gravfältet daterats till vikingatid. Den sannolikt yngsta graven, en stenkista, var på kristet vis orienterad i ost-västlig riktning.

Källor 
Länsstyrelsen om naturreservatet

Externa länkar 

, Riksantikvarieämbetet.

Geologiska naturfenomen
Geomorfologi
Fornminnen på Öland
Gravfält i Sverige
Naturreservat i Borgholms kommun
Naturskyddsområden bildade 1975
Dobby

Dobby kan avse:
 Husalfen Dobby – en figur i Harry Potterböckerna
 Dobby (textil) – ett slags tyg
Landväxter

Landväxter, Embryophyta, embryofyter, är en undergrupp av gröna växter i växtriket. Det omfattar fröväxter, nålfruktsmossor, levermossor, bladmossor, ormbunkar och några andra mindre grupper. 

I gruppen ingår också en hel del arter som senare, sekundärt, har återgått till att leva i vatten (näckrosväxter, ålgräs, notblomster, vattenaloe, näckmossa med flera). Några tidiga kända fossil av landväxter är Rhynia, Cooksonia och Aglaophyton. De är enkelt byggda men upprätta växter som har ett sporangium längst ut på varje gren.

Ett liv på land, jämfört med ett liv i havet, krävde nya anpassningar hos landväxterna. Epidermis med kutikula skyddar mot uttorkning. Rötter suger vatten ur marken och förankrar växten. Platta blad ökar den fotosyntetiserande ytan. Pigment skyddar arvsmassan från skador av UV-strålning. Klyvöppningar reglerar gasutbytet. Stödjevävnad (sklerenkym) och ved håller växten upprätt i luften. De olika grupperna av landväxter har också utvecklat en rad anpassningar för att klara av könlig förökning utan fritt vatten. Hos alger simmer spermierna fritt i vattnet, men landväxter behöver andra metoder (till exempel med pollen). Flera av dessa anpassningar har sina motsvarigheter hos svampar och djur, som uppstod när dessa grupper koloniserade land.

Namnet embryofyter syftar på ett steg i den könliga fortplantningen. Hos landväxter sprids inte det befruktade ägget (zygoten) i sitt encelliga stadium utan genomgår flera celldelningar i sitt skyddade läge på moderplantan. Hos flera stora grupper lossnar embryot aldrig från moderplantan utan lever hela sin tid där (se till exempel bladmossor).

Källor 
Botanik. Systematik Evolution Mångfald. Marie Widén, Björn Widén (red) 

Växter
La Växtindex
Henri Moissan

Ferdinand Frédéric Henri Moissan, född 28 september 1852 i Paris, död där 20 februari 1907, var en fransk kemist som 1906 tilldelades Nobelpriset i kemi för sitt arbete med att isolera fluor från dess föreningar.

Biografi 
Moissan tjänstgjorde från 1870 på apotek, men fick möjlighet att studera under Edmond Frémy och Pierre Paul Dehérain samt författade under den senares ledning den växtfysiologiska avhandlingen De l'absorption d'oxygène et de l'émission d'acide carbonique par les feuilles maintenues à l'obscurité. Han avlade 1879 apotekarexamen, men fick efter sitt giftermål 1882 åter tillfälle till forskning. Han upptäckte 1886 fluor, blev samma år professor i toxikologi vid École de pharmacie och 1899 professor i mineralkemi vid samma skola. År 1900 kallades han som professor i kemi till universitetet i Paris. Hans första oorganiska arbete behandlade pyroforiskt järn.

Även om fluorets existens var känd så hade tidigare försöka att isolera ämnet misslyckats och försöken hade till och med orsakat dödsfall. Moissans fluorarbeten började 1884 med undersökningar över arsenikfluorid och fosforfluoriderna PF3, POF3 och PF5. Han kunde emellertid ej framställa fri fluor ur dessa föreningar på rent kemisk väg; han undersökte därför den elektrolytiska sönderdelningen av fluorvätesyra, som redan hade studerats av Frémy. Efter åtskilliga svårigheter lyckades han 1886 framställa denna gas i en av honom konstruerad apparat. 

Till 1891 var Moissan sysselsatt med undersökningar av fluor och fluorider och leddes sedan genom ett arbete över framställandet av kristalliserat kol (diamant) till konstruktionen av en elektrisk ugn. Genom denna uppnåddes temperaturer till omkring 3 500 °C, och således blev ett ökat temperaturområde av omkring 1 400 °C tillgängligt för forskningen. I sin ugn lyckades han smälta även de mest svårsmälta metallerna. De viktigaste resultaten av hans arbeten med den elektriska ugnen vanns emellertid genom framställningen av karbiderna, bland vilka i synnerhet kalciumkarbid och karborundum (kiselkarbid) kan nämnas. Hans sista forskningsperiod ägnades åt syntesen och studiet av nitrider, metallhydrider och silicider, till exempel kalciumsilicid, CaSi2.

Moissan påstod 1893 att han lyckats tillverka syntetiska diamanter, men ingen lyckades upprepa tillverkningen enligt hans metod och det anses numera att det inte var några diamanter han fick fram. (Först 1953 lyckades man hos ASEA med säkerhet framställa de första syntetiska diamanterna.)

Moissan erhöll 1906 Nobelpriset i kemi för "isolering och undersökning av elementet fluor samt för införandet av den efter honom uppkallade elektriska ugnen och studiet av karbiderna".

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1906
 Nobelprize.org, Henri Moissan - biografi

Nobelpristagare i kemi
Franska nobelpristagare
Franska professorer i kemi
Personer verksamma vid Paris universitet
Kemister under 1800-talet
Kemister under 1900-talet
Franska forskare under 1800-talet
Franska forskare under 1900-talet
Forskare från Paris
Födda 1852
Avlidna 1907
Män
Ugglan
Papperskorgstaxon

Papperskorgstaxon (engelska: wastebasket taxon) är ett informellt namn på en typ av taxon inom biologisk systematik. Begreppet används för arter och andra taxa som saknar bevisat släktskap med varandra, men som inte kan inordnas någon annanstans och som inte anses tillräckligt betydelsefulla för att ges egna taxa.

Referenser

Systematik
Taxon

Taxon, eller i plural taxa, är det allmänna begreppet för enheterna/avdelningarna inom biologisk systematik. Dock varierar storleken och innehållet för ett taxon med vilken systematisk nivå man talar om. Ett taxon kan exempelvis utgöras av en underart, en art, ett släkte, en grupp av närbesläktade arter, en familj, en ordning, en grupp närbesläktade familjer, eller ännu större systematiska enheter.

Begreppet taxon används till exempel för att beskriva omfång av botaniska samlingar som herbarier eller botaniska trädgårdar, eller undersökningar av biologisk mångfald, där det inte alltid är möjligt att räkna antalet enheter på identisk systematisk nivå. Ofta är det svårt att i dessa fall alltid bestämma ett exemplar till dess art, men man kan bestämma vilket släkte eller familj det bör tillhöra. Ett exempel: du samlar ihop tio olika växter till ditt herbarium och kan avgöra att de tillhör samma familj, fördelar sig på fyra olika släkten, och åtta av dem kan du artbestämma. Taxonomiskt har du då på den "lägsta" systematiska nivån bara kunnat bestämma 80 % av ditt herbarium, medan du på högre nivåer har identifierat 100 %. Du vet att alla dina växtexemplar tillhör samma taxon på familjenivå och att de tillhör fyra olika taxa på släktnivå, men på artnivå har du två för dig okända taxa (=de arter du inte kunde identifiera).  I ett stort herbarium finns ofta också flera exemplar av samma objekt så när man beskriver att Naturhistoriska Riksmuseets herbarium har 3 miljoner exemplar (=herbarieark) betyder det inte att det är 3 miljoner taxa. 

Vid biodiversitetsmätningar brukar man ange antalet funna taxa, vilket då betyder antalet unika taxa bestämda till lägsta möjliga nivå. I vårt exempelherbarium har vi 10 unika taxa trots att de tillhör samma familj, medan vi måste räkna bort alla herbarieark i riksmuseets samlingar som är dubbletter av varandra för att kunna räkna ut antalet taxa. Om man definierar en systematisk nivå kan man alltså se olika mönster, på familjenivå är ju diversiteten i vårt herbarium låg (bara en familj är representerad). 

Ibland ser man på engelska beteckningen "operational unit" istället för taxon för att understryka att det man studerar inte nödvändigtvis måste tillhöra samma systematiska nivå eller att den systematiska nivån inte är känd.

Se även

Taxonomi
Taxon (tidskrift)

Systematik
Fylogeni