kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Midnight roses

Midnight Roses var en musikgrupp som bildades 1988 av sångaren och låtskrivaren Frank Bakken, bandets övriga medlemmar var: Maria Lundin (Bas), Torbjörn Lindström (Trummor) Jeanette Lindskog (Gitarr) och Ola Dahl (Gitarr).
Bandet gav ut två skivor, men spilttrades 1993.

Externa länkar

Svenska musikgrupper
European Quality Improvement System

European Quality Improvement System (EQUIS) är ett kvalitetssystem för högre ekonomiska utbildningar. Det skapades av Gordon Shenton år 1998 och numera är den huvudansvariga Julio Urgel. Tidigt 2011 var 129 fakulteter i 36 länder ackrediterade och Sverige har fyra ackrediterade universitet.

För att en skola eller fakultet skall bli ackrediterad krävs att den uppnår vissa kriterier som organisationen EFMD ställer. Dessa kriterier griper över skolan som helhet inklusive alla program från första året till filosofie doktor, samt forskning, alla e-lärande enheter, fortbildning och samhällsengagemang. Det är särskilt berörda av skolans internationaliseringsgrad och dess samverkan med näringslivet.

Det finns två typer av ackrediteringar: en femårig ackreditering och en treårig ackreditering. Den treåriga ackrediteringen kräver en årlig rapportering rörande förbättring av identifierade problemområden för att behålla sin status.

Ackrediterade universitet i Sverige:

Ekonomihögskolan vid Lunds universitet (Lund University School of Economics and Management); femårig ackreditering
Handelshögskolan i Stockholm (Stockholm School of Economics); femårig ackreditering
Handelshögskolan vid Göteborgs universitet (Gothenburg School of Business, Economics and Law); femårig ackreditering 
Internationella Handelshögskolan i Jönköping (Jönköping International Business School); femårig ackreditering

Handelshögskolan vid Umeå universitet (Umeå School of Business) hade från 2008 till hösten 2010 en treårig ackreditering men blev av med sin status. Detta hände på grund av bristande forskningsproduktion samt att personalsammansättningen på olika akademiska nivåer inte ansågs ha förbättrats i tillräcklig omfattning för att erhålla re-ackreditering.

Referenser

Externa länkar
Kriterier för ackreditering
Ackrediterade universitet i världen

 
Handelshögskolan i Stockholm
Civilekonomerna

Civilekonomerna var ett fackförbund och intresseorganisation för akademiskt utbildade ekonomer och hade 43 000 medlemmar. Civilekonomerna var ett av de största förbunden inom Saco. 1 januari 2020 gick förbundet upp i Akavia.

Historik
Grunden för Civilekonomerna lades 1936 av dåtidens taxeringsrevisorer och 1937 bildades Föreningen Sveriges Taxeringsrevisorer (FST). 1948 gick föreningen med i Saco och då var medlemsantalet 80 stycken. År 1954 gick FST in som en sektion i Civilekonomer i Allmän Tjänst (CIAT), som 1968 ombildades till Civilekonomernas Riksförbund (CR). År 1991 övergick förbundet till att enbart använda namnet Civilekonomerna.

Verksamhet
Civilekonomerna var både ett fackförbund och en intresseorganisation. Civilekonomerna arbetar med frågor som rör medlemmarnas anställningsvillkor, med utbildnings- och yrkesfrågor och är opinionsbildande i frågor som är viktiga för medlemmarna. Under de senaste åren har karriär- och personlig utveckling blivit viktiga områden, liksom service till medlemmar som är chefer. Civilekonomerna har också verksamhet för egna företagare.

Civilekonomerna var medlemmar i Förhandlings- och samverkansrådet PTK, Saco-P (akademikerförbunden på privat sektor), Saco-S (förhandlingsorganisation för akademikerförbund inom staten) och AkademikerAlliansen (kommunal sektor).

Många avtal på privat sektor tecknades av Akademikerförbunden gemensamt.

På företag och i förvaltning finns Akademikerföreningar (privat sektor) för Saco-P-förbunden; Saco-S-föreningar (i staten) och Saco-föreningar (i kommunerna).

Källor

Vidare läsning
 Civilekonomerna 60 år. En jubileumsskrift. Stockholm: Civilekonomerna 1996
 Elming, Emma Klara "Civilekonomernas arkiv", TAM-Revy nr 3 2006, sid. 12-14
Kjellberg, Anders (2017) The Membership Development of Swedish Trade Unions and Union Confederations Since the End of the Nineteenth Century (De svenska fackförbundens och centralorganisationernas medlemsutveckling sedan slutet av 1800-talet) (Studies in Social Policy, Industrial Relations, Working Life and Mobility). Research Reports 2017:2 (uppdaterad 2020). Lund: Department of Sociology, Lund University. (om medlemsutvecklingen i bland annat Civilekonomerna)
 Kjellberg, Anders (2020) ''Den svenska modellen i en oviss tid. Fack, arbetsgivare och kollektivavtal på en föränderlig arbetsmarknad – Statistik och analyser: facklig medlemsutveckling, organisationsgrad och kollektivavtalstäckning 2000-2029". Stockholm: Arena Idé 2020.  (medlemsutvecklingen i bland annat Civilekonomerna)

Externa länkar
Civilekonomerna
http://www.civilekonomen.se

Saco-förbund
PTK-förbund
Yrkesorganisationer i Sverige
Historiska fackförbund i Sverige
Magisteruppsats

En magisteruppsats, vanligen även kallad D-uppsats, är ett självständigt, utredande forskningsarbete på högskolenivå som är en av förutsättningarna för att erhålla en magisterexamen. 

Den svenska högskoleförordningen ställer inga krav på magisteruppsatsens eller uppsatskursens utformning. Däremot ställs i förordningen vissa krav på den eller de uppsatser som ska ingå i en magisterexamen. I praktiken innebär det att magisteruppsatser antingen motsvarar 15 eller 30 högskolepoäng, det vill säga 10 respektive 20 veckors heltidsstudier. Den kortare studietiden kan tillämpas av en student som tidigare presterat en kandidatuppsats i samma huvudämne. Magisteruppsatsen kan då bygga vidare på den tidigare undersökningen eller vara helt fristående. En student utan tidigare uppsats i huvudämnet måste genomgå en uppsatskurs om 30 högskolepoäng för att kunna få ut sin examen.

Se även 
 Masteruppsats

Akademiska uppsatser
Giacomo Matteotti

Giacomo Matteotti, född 22 maj 1885 i Fratta Polesine, Rovigo, Italien, död 10 juni 1924 i Rom (mördad, påträffad den 6 augusti), var en italiensk socialistisk politiker och ledare för socialistpartiet PSU 1924.

Biografi 
Matteotti, född i en överklassfamilj i norra Italien, invaldes i deputeradekammaren 1919 för Italiens socialistiska parti, vilket i samma val blev landets största med 156 mandat. 1922 grundade han tillsammans med Filippo Turiotti reformistiska Förenade Socialistiska Partiet (Partido Socialista Unitario) och utsågs till partiledare 1924. Han förlorade valet mot Benito Mussolinis Lista Nazionale, delvis på grund av politiskt våld och socialisternas splittring, som endast i parlamentet sträckte sig över fyra partier. Efter att han levererat ett tal mot fascistregeringen kidnappades Matteotti, troligen av fascistiska rebeller, och hittades två månader senare mördad i en skog. Mordet utlöste en våldsam kritik mot Mussolinis regering, vilket antas ha varit betydelsefullt inför dennes beslut att upplösa oppositionen och införa diktatur 1925. Efter Mussolinis fall dömdes 1947 tre personer för mordet.

Källor

Italienska socialister
Mördade italienska politiker
Italienska partiledare
Alumner från Bolognas universitet
Italienska politiker under 1900-talet
Personer från provinsen Rovigo
Födda 1885
Avlidna 1924
Män
Antifascister
Trippelalliansen

Trippelalliansen (ett tremaktsförbund) var ett avtal mellan Tyskland, Österrike-Ungern och Italien att stödja varandra vid en eventuell konflikt. Alliansen existerade mellan 1882 och 1914, då första världskriget bröt ut. 

Ett förbund mellan Tyskland och Österrike-Ungern  bildades 1879 (centralmakterna) till vilket Italien anslöt sig 1882. Alliansen byggde ursprungligen på att länderna militärt skulle bistå varandra om något av dem angreps av Ryssland eller av annan makt som hade stöd av Ryssland.
 
När första världskriget bröt ut 1914 visade det sig att Italien inte tänkte gå med i kriget på trippelalliansens sida och Italiens krigsförklaring mot Österrike-Ungern 1915 fullbordade trippelalliansens upplösning.

Källor

Externa länkar
The Triple Alliance (First 8 Articles) The World War I Document Archive, Brigham Young University Library, läst 21 april 2008
Triple Alliance, 1882 Dickinson College, Carlisle, Pennsylvania, läst 21 april 2008

Första världskriget
1882 i Tyskland
Politikåret 1882
Militära allianser
1882 i Italien
1882 i Österrike
Krigsåret 1892
Mönstring

Mönstring kan syfta på:

 Mönstring (militärväsen) – i äldre tid en förrättning som kontrollerade befintligheten vid truppförbanden
 Generalmönstring – en mönstring inom krigsmakten som genomfördes för att undersöka personalens, hästarnas och materialets tillstånd
 Brödmönstring – en mönstring som av högre militärmyndighet hölls med varje till möten eller av annan orsak sammandragen trupp
 Mönstring (värnplikt) – undersökning och testing av värnpliktiga innan inryckning
 Mönstring (sjöfart) – de formaliteter som förekommer när en sjöman tillträder (påmönstring) eller frånträder (avmönstring) en befattning
Totalförsvarsplikt

Totalförsvarsplikt är sedan 1995 en plikt i Sverige att försvara landet, vilket omfattar alla i Sverige bosatta mellan 16 och 70 år. Inom ramen för Totalförsvarsplikten kan man mellan 18 och 48 år lyda under värnplikt, för detta måste man vara svensk medborgare.

Totalförsvarsplikten omfattar värnplikten i militären, civilplikten, samt vid höjd beredskap allmän tjänsteplikt. Allmän tjänsteplikt omfattar dem som inte är militärer, och kan innefatta att ta tjänst vid något företag efter någon som inkallats eller att arbeta inom sjukvården.

Alla svenska medborgare mellan 16 och 70 år har tjänstgöringsplikt oavsett kön. Även utländska medborgare kan beordras till totalförsvarsplikt om situationen kräver det. Ett exempel på en situation som skulle kunna leda till totalförsvarsplikt i fredstid är sanering efter en kärnkraftsolycka. Den som vägrar tjänstgöra vid förhöjd beredskap kan dömas till fängelse i fyra år. 

Också Finland har en motsvarande allmän plikt, men formellt kallas den inte med namnet "totalförsvarsplikt" utan "skyldigheten att delta i fosterlandets försvar eller att bistå försvaret". Skyldigheten föreskrivs i § 127 av Finlands grundlag. Skyldigheten att försvara landet omfattar värnplikt, civiltjänstplikt, militär tjänstplikt för reservister i riksolyckor och under epidemier, skyldighet att delta i befolkningsskyddsutbildning och allmän arbetsplikt vid höjd beredskap. Också somliga ekonomiska skyldigheter som tjänar landets försvar kan motiveras med grundlagens § 127.

Se även
Totalförsvarets rekryteringsmyndighet
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap
Mönstring
Levée en masse
Vårdplikt

Referenser

 
Finlands samhälle
Finlands lagar
Civilplikt

Civilplikt är en del av totalförsvarsplikten inom totalförsvaret. Sedan 2008 utbildas inga civilpliktiga med lång grundutbildning i Sverige.

Civilplikt med lång grundutbildning ersatte de vapenfria utbildningarna 1995. En mönstrande som ansågs lämpad för tjänstgöring i totalförsvaret kunde skrivas in till antingen värnplikt eller civilplikt. Man behövde inte ha vapenfri status för att göra civilplikt. 

Civilplikten hade sin storhetstid i slutet av 1990-talet då regeringen hade som mål att utbilda ca 10 000 kommunala beredskapsmän per år. Problemet var att kommunerna till följd av ekonomiska nedskärningar och ändrade förutsättningar för det civila försvaret inte var intresserade av att krigsplacera några beredskapsmän varpå utbildningen lades ner i början på 2000-talet. Andra civilpliktiga utbildningar som lagts ner är flygplatsbrandman, räddningsman och banverksreparatör. 2008 lades de sista civilpliktsutbildningarna ned. Dessa anordnades inom elberedskapen på utbildningsplatserna i Åsbro (Kraftledningsreparatör), Jokkmokk (Kraftverksoperatör) och Porjus (Ställverksoperatör). I regeringens budgetproposition 2008 föreslogs att civilpliktsutbildningarna skulle upphöra. Försvarsberedningen 2017-2019 förordade i sin delrapport Motståndskraft (december 2017) och slutrapport Värnkraft (maj 2019) att behovet av återaktivering av civilplikten bör utredas.

2022 föreslogs ett nytt införande av civilplikt där personer födda 2005 i så fall blir de första att kunna bli kallade via mönstring att genomföra civilplikt. I januari 2023 gav regeringen MSB i uppdrag att förbereda ett återinförande av civilplikten.

De civilpliktiga företräddes av Civilpliktsrådet.

Se även
Civilt försvar
 Civilförsvaret i Sverige 1937–2014
Civilpliktsrådet
Vapenfri tjänst
Civilförsvarsförbundet
Vårdplikt

Källor

Externa länkar 
Rekryteringsmyndigheten
Lumpen.nu
Centrum för vapenfrihet är en ideell och partipolitiskt obunden organisation som bevakar rätten att vara vapenfri och de vapenfrias intressen.

Civilt försvar
Totalförsvarsplikt
Wienkretsen

Wienkretsen var en grupp vetenskapsteoretiker, matematiker och filosofer, som samlades kring Moritz Schlick, då denne 1922 kallades till en professur i "De induktiva vetenskapernas filosofi" vid universitetet i Wien. Den filosofiska riktning som utvecklades kom att kallas logisk positivism eller logisk empirism. 

Gruppens ursprungliga medlemmar, förutom Schlick, var Rudolf Carnap, Otto Neurath, Friedrich Waismann, Philipp Frank, syskonen Olga Hahn-Neurath och Hans Hahn samt Richard von Mises, Victor Kraft och Karl Menger. År 1929 framträdde gruppen under namnet Wienkretsen. Då Moritz Schlick 1936 mördades av en av sina egna studenter, Hans Nelböck, upplöstes kretsen.

Wienkretsen var influerad av den äldre positivismen, symbolisk logik och logisk-semantisk språkanalys, vars främsta företrädare var Ernst Mach, Henri Poincaré, Gottlob Frege, David Hilbert, Bertrand Russell och Ludwig Wittgenstein. Ett manifest, Die wissenschaftliche Weltauffassung des Wiener Kreises, utgavs 1930 och författades av Carnap, Neurath och Hahn. Samma år började gruppen att ge ut tidskriften Erkenntnis med Carnap som redaktör.

Den logiska empirismen anses vara en av de mest inflytelserika skolor som funnits och kom att spela en framträdande roll som filosofiskt avantgarde under ett decennium mellan de två världskrigen. Två framstående studenter vid universitetet i Wien var vid den här tiden Herbert Feigl och Kurt Gödel. De deltog i gruppens sammankomster men var inte medlemmar. Kretsen kom att regelbundet besökas av bland andra Hans Reichenbach, Carl Gustav Hempel, Alfred Tarski, Karl Popper och Willard Van Orman Quine.

Den nazistiska kulturförstörelsen drabbade hårt den logiskt-analytiska filosofin i Europa. Mordet på Schlick utgjorde ett varsel om annalkande politiskt oväder. Flera av kretsens medlemmar kom dock att finna en fristad i USA.

Källor

Vidare läsning 
 Sigmund, Karl, Wienkretsen: filosofi vid avgrundens rand. Lidingö: Fri tanke, 2017. . Libris 19762223

Vetenskapsorganisationer
Vetenskapsteori
Filosofins historia
Inkallelse

Inkallelseorder ges till den som vid mönstring har placerats i militär eller civil grundutbildning eller i utbildningsreserven.

Sverige
Inkallelseordern har i Sverige stöd i lag (1994:1809) om totalförsvarsplikt och i förordning (1995:238) om totalförsvarsplikt. Om vägran till inställelse görs kan allmänt åtal väckas enligt 5 kap 7 § lag (1994:1809) om totalförsvarsplikt.

Sedan Sverige avskaffade allmän värnplikt 1 juli 2010 utfärdas inte längre några inkallelser, men lagen om totalförsvarsplikt gör det fortfarande är möjligt att utfärda inkallelser efter beslut av regeringen.

Försvarsmakten
en:Conscription
Frisedel

Den som fick frisedel i Sverige undantogs från skyldigheten att fullgöra värnpliktstjänstgöring på grund av personliga omständigheter. Vid mönstring skulle en totalförsvarspliktig skrivas in till en tjänst i totalförsvaret. Om resultatet av mönstringen visade att den totalförsvarspliktige saknade förutsättningar att fullgöra värnplikt och civilplikt, skulle Totalförsvarets pliktverk besluta att han inte var skyldig att fullgöra sådan tjänstgöring, enligt 3 kap 3 § lag (1994:1809) om totalförsvarsplikt.

Skälen till frisedel kunde exempelvis vara medicinska, som exempelvis handikapp-funktionshinder eller sjukdom som medfödda hjärtbesvär, eller stark närsynthet. Vissa gjorde tidigare värnplikt som handräckningsvärnpliktiga. Många befriades dock även från mönstringen och totalförsvarsplikten.

Ett gammalt nedsättande ord för en värnpliktig som inte ansågs duga till militärtjänst är kronvrak.

Se även
Bögkompaniet
Frikallelse
Utbildningsreserven

Totalförsvarsplikt
Helle Klein

Helle Louise Klein, född 9 juli 1966 i Stockholm, är en svensk journalist och präst i Svenska kyrkan.

Biografi
Helle Klein föddes i Enskede i södra Stockholm som dotter till Jan Viktor och Ulla Mariann Klein.

Hennes farfarsfar var Stockholms överrabbin Gottlieb Klein, hennes farfar var den teoretiska fysikern Oskar Klein och hennes farbror var journalisten Ernst Klein.

Teologisk karriär 

Klein studerade teologi innan hon blev journalist. Hon har en universitetsexamen inom teologi (teologie kandidat) och prästvigdes för Stockholms stift den 13 januari 2008 efter att ha fått tjänstledigt från Aftonbladet för att kunna genomföra den påbyggnadsutbildning som krävdes för prästvärdighet i Svenska kyrkan. Efter prästvigningen blev hon pastorsadjunkt i Nacka församling. Åren 2010–2013 var hon präst i Sofia församling i Stockholm. I början av 2013 framkom att Klein den 1 maj 2013 skulle ta över som chefredaktör för Dagens Arbete.

Politisk och journalistisk karriär 

Klein engagerade sig tidigt inom Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbund (SSU), där hon bland annat var suppleant i förbundsstyrelsen. Mellan 1991 och 1995 var hon politisk chefredaktör i socialdemokratiska Örebro-Kuriren. Därefter blev hon ledarskribent på Aftonbladet där hon sedan 2001 var politisk chefredaktör. Klein är för närvarande chefredaktör på tidningen Dagens Arbete. Hon medverkar ofta som debattör och kommentator i radio och tv.

Politiska idéer 

Klein har profilerat sig som Palestinavän och har ofta kritiserat Israels ageranden i den pågående konflikten. Hon var starkt kritisk till USA:s invasion av Irak 2003 och använde i samband med detta det nedsättande begreppet bombhöger som en referens till de debattörer inom den svenska borgerligheten som tog ställning för invasionen.

Författarskap 
Klein har skrivit boken Längtan efter mening : om vänsterns etik och den nykonservativa utmaningen (1999) och varit sommarpratare i Sveriges Radio två gånger: 25 juli 1995 och 27 juni 2007. Hon är även grundare av Seglora smedja.

Utmärkelser 
Hon tilldelades 2003 års Eldh-Ekblads fredspris av Svenska freds- och skiljedomsföreningen.

Källor

Externa länkar 

Helle Kleins blogg
Helle Kleins krönikor

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska ledarskribenter
Svenska chefredaktörer
Tankesmedjechefer
Politiska opinionsbildare
Svenska socialdemokrater
Svenska präster under 2000-talet
Präster i Svenska kyrkan
Sommarvärdar 1995
Sommarvärdar 2007
Aftonbladet
Kvinnor
Födda 1966
Levande personer
Journalister från Stockholm
Präster från Stockholm
Tulu

Tulu är ett dravidiskt språk, talat i Indien av tulufolket, vilka i huvudsak bor i västra Karnataka. Antalet talande beräknas vara mindre än 2 miljoner.

Tulu intar jämte brahui en särställning inom dravidiska språk, då den bland annat äger en fullständig negativ konjugation med alla tempora (jämför tamil). Det har inget eget aktivt använt alfabet; i stället används vanligtvis kannadaalfabetet. Språket finns bara i få litterära verk, Nya testamentet finns översatt, men tryckt med kannadaalfabetet.

Litteratur
Grammatik av Brigel, "Grammar of the Tulu language" (1872); "English-German Canarese-Tulu-Malayalam vocabulary" (1880).

Se även
Indiens historia
Indiens språk

Dravidiska språk
Språk i Indien
Gond

Gond är ett dravidiskt språk, talat i centrala Indien, framförallt i Madhya Pradesh, av uppskattningsvis två till tre miljoner människor, motsvarande bara hälften av gondfolket. Gond har ingen nedskriven litteratur men en rik muntlig tradition.

Dialekter
Gond är uppdelad på ett flertal dialekter:

Se även
Indiens historia
Indiens språk

Källor

Dravidiska språk
Språk i Indien
Khond

Khond, ett dravidiskt språk, talat i Indien av khondfolket.

Studiet av khondspråket uppmuntrades särskilt av de brittiska myndigheterna före 1947. Språket har egentligen blivit undersökt med tillhjälp av de från meriaoffren räddade och i missionsskolor uppfostrade barnen. Det är delat i 4 dialekter, av vilka ingen ännu höjt sig till supremati över de andra, skiljer sig mycket från sina närmaste dravidiska grannar i söder, gond och telugu, och ansluter sig närmare till de mera sydliga tamil och kanara. Det saknar litteratur och eget alfabet, och till de få på khond-språket översatta böckerna har nyttjats antingen det latinska eller det indiska oriyaalfabetet.

Se även
Indiens historia
Indiens språk
Dravidiska språk
Språk i Indien
Oraon

Oraon är ett dravidiskt språk eller dialekt av språket Kurux, talad i Indien, samt benämningen på den folkgrupp som talar det. Det finns ungefär 2 miljoner oraoner.

Se även
Språk i Indien
Indisk kurux

Dravidiska språk
Språk i Indien
Kolami-naiki

Kolami-naiki är en dravidisk språkgrupp som talas i Indien.

Se även
Indiens historia
Indiens språk

Externa länkar
Ethnologue

Dravidiska språk
Språk i Indien
Parji-gadaba

Parji-gadaba är en dravidisk språkgrupp som talas i Indien.

Se även
Indiens historia
Indiens språk

Externa länkar
Ethnologue

Dravidiska språk
Språk i Indien
Manna-dora

Manna-dora är ett dravidiskt språk som talas i Indien.

Se även
Indiens historia
Språk i Indien

Externa länkar
Ethnologue

Dravidiska språk
Språk i Indien
Chenchu

Chenchu är ett dravidiskt språk, talat i Indien. Det talas av cirka 26 000 personer .

Se även
Indiens historia
Indiens språk

Källor

Dravidiska språk
Språk i Indien
Waddar

Waddar är ett dravidiskt språk som talas i Indien av knappt 2 miljoner människor.

Se även 
Indiens historia
Indiens språk

Referenser 

Dravidiska språk
Språk i Indien
Abujmaria

Abujmaria är ett dravidiskt språk, talat i Indien. Ibland har det räknats som ett eget språk, ibland som en dialekt av språket maria. Idag talar ca 130 000 människor språket.

Se även 
Indiens språk

Dravidiska språk
Språk i Indien
Badaga

Badaga är ett dravidiskt språk, talat av omkring en kvarts miljon människor i Indien.  Det är nära släkt med Kannada-språket.

Se även
Indiens historia
Språk i Indien

Referenser 

Dravidiska språk
Språk i Indien
Mannan

Mannan är ett dravidiskt språk som talas av ca 7000 i Indien.

Se även
Indiens historia
Indiens språk

Dravidiska språk
Språk i Indien
Malapandaram

Malapandaram (malapantaram), ett dravidiskt språk, talat i distrikten Kottayam, Ernakulam och Quilon i delstaten Kerala, samt i delstaten Tamil Nadu, i Indien av en s.k. scheduled tribe med samma namn.  Språket är förståeligt för malayalamtalande, och dess status som språk och inte dialekt är politiskt avhängig. Språket talades 1981 av drygt 3 000 personer.

Se även
Indiens historia
Indiens språk

Dravidiska språk
Språk i Indien
Paliyan

Paliyan kan syfta på

 ett språk, se dravidiska språk
 Paliyanfolket i södra Indien
Paniya

Paniya är ett dravidiskt språk, som talas av 94 000 personer i de indiska distrikten Wayanad, Kozhikode, Kannur och Malappuram i delstaten Kerala, väster om Nilgiribergen i delstaten Tamil Nadu samt i Coorg i delstaten Karnataka.

Se även 
Indiens historia
Indiens språk

Källor
Ethnologues rapport

Dravidiska språk
Språk i Indien
Korraga korra

Korraga korra även kallat Koraga, Koragar, Koragara och Korangi, är ett dravidiskt språk som talas av koragafolket, en så kallad scheduled tribe, i Tulu Nadu i sydvästra Indien.

Korraga korra hade 14 000 talare 1981. Språket talas vanligtvis och skrivs sällan, men när det skrivs ned används Kannada-bokstäver.

Se även 
 Indiens historia
 Indiens språk

Källor

Dravidiska språk
Språk i Indien
3 (siffra)

Siffran 3 () används för att beteckna talet 3 och är en siffra i varje positiv talbas som är 4 eller högre.

Se även 
 3 (tal)
 Siffra
 Talsystem
 Numerologi

Externa länkar 
 

 3
5 (siffra)

Siffran 5 () används för att beteckna talet 5 och är en siffra i varje positiv talbas som är 6 eller högre.

Se även 
 5 (tal)
 Siffra
 Talsystem
 Numerologi

Externa länkar 
 

 5
8 (siffra)

Siffran 8 () används för att beteckna talet 8 och är en siffra i varje positiv talbas som är 9 eller högre.

Se även 
 8 (tal)
 Siffra
 Talsystem
 Numerologi

Externa länkar 
 

 8