kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Blomstermåla

Blomstermåla är en tätort i Mönsterås kommun i Kalmar län.

Befolkningsutveckling

Näringsliv
Det finns flera olika småföretag och stora företag i Blomstermåla. De största företagen som finns och har funnits i Blomstermåla är Blomstermåla möbelfabrik i Skälleryd (grundad 1900). Kährs, Norba, Bohman & Johanssons Fanerfabrik (grundad 1897), Bevi (grundad 1924, flyttad till Blomstermåla 1931) och Åfors möbelfabrik (grundad 1906). Kährs har lagts ned och det finns endast en liten del kvar med liten bemanning. Norbas produktion flyttas till Kalmar och Nederländerna. Åfors möbelfabrik gick i konkurs 2003. Bevi finns kvar och är nu ortens största företag, även efter avknoppningen Sydsvenska Elanläggningar. En ny sopbilstillverkare, JOAB, har etablerat sig i orten. Ett av de större företagen som finns etablerade är Sydsvenska Elanläggningar.

Under en period hade Blomstermåla bankkontor från både Smålands enskilda bank och Sydsvenska kreditaktiebolaget. År 1923 tog Sydsvenska banken över Smålands enskilda banks kontor i Blomstermåla. Sydsvenska banken blev sedermera Skånska banken, med fortsatte driva ett kontor i Blomstermåla i flera decennier innan det lades ner. Den lokala sparbanken, Ålems sparbank, har alltjämt ett kontor i Blomstermåla.

Kommunikationer

Samhället ligger på järnvägslinjen Kalmar–Berga. Blomstermåla järnvägsstation öppnades den 4 december 1897, lades ned den 1 januari 1968, men återöppnades den 19 augusi 1996.

Utbildning 
Krungårdsskolan är Blomstermålas grundskola. I dess upptagningsområde finns Ålem, Timmernabben, Sandbäckshult och Tålebo. Skolan har fått sitt namn efter gården Krungård som tidigare låg på samma plats. I skolan finns även ortens kommunala bibliotek.

Idrott 
Blomstermåla har även ett fotbollslag i division 4 Elit, BIK, Blomstermåla Idrottsklubb. BIK är moderklubb till bröderna Roger Magnusson och Benno Magnusson som båda spelat 14 A-landskamper för Sverige och varit utlandsproffs. Vasaloppsvinnaren 1984 Hans Persson kommer också från orten.

Se även
Ålems socken

Noter 

Orter i Mönsterås kommun
Tätorter i Sverige
DMZ (Internet)

DMZ, förkortning av DeMilitarized Zone, "demilitariserad zon", ett vanligt förekommande arrangemang för datorer som måste vara mer eller mindre direkt anslutna till Internet för att fylla sin funktion och därför exponeras mot omvärlden, till exempel externa webbservrar och e-postservrar.

Ett DMZ är ett isolerat subnät som placeras utanför det skyddade nät där arbetsstationer och interna funktioner finns.

Maskiner som placerats i ett DMZ måste anses vara utsatta för alla typer av attacker och ska därför inte innehålla någon funktion som inte absolut behövs för uppgiften eftersom varje extra funktion innebär ökad sårbarhet. Normalt används samma intrångsskydd mellan ett DMZ och det interna nätet som mellan det senare och Internet.

Datorkommunikation
Datasäkerhet
Holger Rosman

Holger Rosman, född 1 februari 1871 i Visby domkyrkoförsamling, Gotlands län, död 19 augusti 1937 i Engelbrekts församling, Stockholms län, var historieforskare.

Utbildning 
Rosman avlade 1889 mogenhetsexamen i Visby och blev 1897 filosofie doktor i Uppsala

Karriär 
Rosman var sedan anställd i Riksarkivet och Kommerskollegium 1897-1907. Han var 1907-1910 sekreterare vid Handelskammaren i Gävle 1910-1928 sekreterare vid Stockholms handelskammare och i Handelshögskolans i Stockholm direktion, från 1928 till 1936 verkställande direktör vid Stockholms handelskammare.

Därjämte hade Rosman haft en mängd arkivaliska och statistiska uppdrag; bl.a. deltog han 1898-1905 vid ordnandet av Kammararkivet, var sekreterare i Personhistoriska Samfundet 1903-1907 och tillika redaktör för dess tidskrift (Personhistorisk tidskrift) samt upprättade 1904 Svenska arkivbyrån för genealogiska, historiska och rättsliga undersökningar. 

I arbetet för de svenska handelskamrarnas organisation deltog Rosman verksamt och han var sekreterare i handelskamrarnas sammanslutning.

Böcker av Holger Rosman
Rasmus Ludvigsson som genealog (1897)
Vifsta varf 1798-1898 (1899), 
Statistisk utredning rörande Sveriges sjöfart och utrikeshandel 1875-98 (1900)
Kungliga bref och förordningar rörande svenska köpingar (1904), 
Näringslif i Uppland (1906) 
Svenska handelns och industriens utveckling under de sista årtiondena (1909)
Sveriges allmänna handelsförening 1884-1910 (1910)
Gefle köpmannaförening 1885-1910 (s. å.)
Christopher Polhem (1911)
Polhems släkt och dess minnen på Gotland (s.å.)
Kommerskollegiets uppkomst och utveckling (1913)
Handelskammarinstitutionen och dess betydelse för svenska förhållanden (s. å.). 
Bjärka-Säby och dess ägare. Biografiska skildringar kring en gårds historia (I, 1923, II, 1924,  omfattande tiden t. o. m. 1766)
 Handelskammarhuset, en översikt av dess historia tillägnad bankdirektören herr K.A. Wallenberg på hans åttioårsdag den 19 maj 1933 av Stockholms handelskammare, Centraltryckeriet, Stockholm (1933)
 Släkten Arfwedson. Bilder ur Stockholms handelshistoria under tre århundraden  (1945; senare delen utarbetad av docenten fil.dr Arne Munthe)

Se även 
Holger Rosman, Svenskt biografiskt lexikon (av Lars-Olof Skoglund), hämtad 2017-09-14.
Handelshögskolan i Stockholm
Handelshögskolan i Stockholms historia

Källor

Noter 

Svenska historiker
Svenska genealoger
Svenska arkivarier
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Födda 1871
Avlidna 1937
Män
Personer från Visby
Blåsmark

Blåsmark är en tätort i Piteå kommun som ligger cirka 15 kilometer sydväst om centrala Piteå. 
Blåsmark ligger mellan Piteå och Hemmingsmark. Under 2017 lade Skanova ner det kopparbaserade telenätet på orten.

Befolkningsutveckling

Se även
Hortlax socken

Noter 

Orter i Piteå kommun
Tätorter i Sverige
Blixtlås

Blixtlås eller dragkedja är en slags låsanordning för främst kläder, skor och väskor. Ett blixtlås består av en löpare som dras mellan två rader av häktor: när den dras åt ena hållet låses de två radernas häktor i varandra, och när den dras åt andra hållet lösgörs de från varandra. Materialet var tidigare uteslutande metall, men numera görs blixtlås även i plast. Världens största tillverkare är idag japanska YKK.

Historik 

Det första blixtlåset patenterades redan 1851 av den amerikanske symaskinskonstruktören Elias Howe. Viktiga förbättringar gjordes av amerikanen Whitcomb L. Judson (1893) och senare förbättrades konstruktionen ytterligare av två svenskamerikaner: Peter Aron Aronsson 1906 och smålänningen Gideon Sundbäck 1913. Sundbäck omnämns ibland som dragkedjans uppfinnare, men han utvecklade alltså något som det redan fanns äldre versioner av.

I de första blixtlåsen syddes häktorna fast i tyget för hand, en i taget. Sundbäck kom på idén att stansa ut häktorna och klämma fast dem i två tygband, som sedan kunde sys fast med maskin. I Sverige började blixtlås tillverkas 1931 vid Gusums bruk. 

Dragkedjor används numera i alla typer av kläder och väskor, många gånger i stället för knappar. Dragkedjor används på jackor, overaller, stövlar och gylfen på byxor.

Konstruktion 
Blixtlås tillverkas numera ofta av både plast och metall. I tunnare plagg passar de finare och mjukare plastblixtlåsen, som kan färgas i olika modefärger, medan metallblixtlås fortfarande är vanligast när kraftigare textilier ska låsas ihop eller där påfrestningarna på blixtlåset är större. Det finns dock även kraftigare blixtlås i plast för vissa skor och väskor.

Oftast har blixtlås en definierad startpunkt och en slutpunkt, men det finns även blixtlås som kan öppnas och låsas från två håll.

De vanligaste blixtlåsen har de två halvorna fast förenade med varandra i ena änden. Med det öppningsbara blixtlåset kan man lätt haka isär halvorna, när löparen förts ända till föreningspunkten. Lika enkelt kan man haka samman halvorna, när blixtlåset ska stängas.

Optilonlåset är en sorts plastlås, men där alla de små häktorna i ett vanligt metallås är ersatta av två längsgående spiralfjädrar, listigt tillknycklade så att de hakar i varandra, när löparen drar ihop dem, och dras isär, när löparen förs åt andra hållet.

Källor 
 Nationalencyklopedin, 2007
 Nationalencyklopedin, 2010

Vidare läsning 

Kläddetaljer
Sybehör
Svenska uppfinningar
Amerikanska uppfinningar
Blaggarn

Blaggarn eller blångarn utgörs av ganska kortfibriga, men spinnbara lintågor, blånor  (även blår), som blir över vid linberedningens häckling och vid hampberedning. Tyg vävt av blångarn blir ojämnt och strävt särskilt om blånorna kommer från skäktning. 

Garnet används för produktion av grövre linnevaror – blaggarnsvävar (blångarnsvävar, blagarnslärft (blångarnslärft) ) – som används till arbetskläder och grövre bolstervar. 
I början av 1900-talet var vardagslakan ofta av blaggarnsväv medan gäst- och brudsäng bäddades med lakan vävda av finare lin.

Blånor har tidigare använts bland annat som isolering i hus, till papperstillverkning och som djurströ. Linblånor användes förr också för att täta gängförband inom rörmokeri (numera använder man dock hellre den högre kvaliteten långfibrigt lin eller gängtejp av teflon).

Etymologi och bygdemål
På fornsvenska hette det blagarn, men när senare det andra g:et kom in i ordet är oklart. I slutet på vikingatiden hade det förvanskats till bla och blan. Man bör lägga märke till att ett motsvarande danskt ord, blår, avser såväl det avfall som uppstår vid häckling som det som uppstår vid skäktning. 

Blargarn (Gotland) 
Blåggån (Bohuslän) 
Tovgarn
Blâggar (Bjursmål)  (Bjursås, Dalarna)

Rörmokeri 
Ospunnet lin har sedan länge och alltjämt använts inom rörmokeri som tätning av gängade rörförband. Linets fuktupptagande förmåga och egenskapen att därvid svälla är värdefulla egenskaper, som saknas vid det nutida alternativet gängtejp av teflon. Tätverkan hos linet har traditionellt förstärkts genom indränkning med linolja. På senare tid har diverse syntetiska pastor tagits fram som alternativ till linolja som tätningsförstärkning. Vid rörläggning har lintätning den ytterligare fördelen att det är tillåtligt att vid sammangängning backa något, om man råkat skruva för långt. Det medger inte teflontätning, utan där måste skruvandet avbrytas i exakt rätt tidpunkt, om förbandet skall bli pålitligt tätt. Till yttermera visso är lin betydligt billigare än gängtejp för motsvarande arbete.

Lin är ett naturmaterial, som inte har någon som helst skadlig miljöpåverkan. För teflon däremot, finns det vissa betänkligheter genom att detta ämne vid brand kan avge giftiga ångor. I radioaktiv miljö kan teflonets egenskaper påverkas negativt. Uppgift saknas om hur lin klarar sig i sådan miljö.

Noter

Källor

Tråd och garn
Lin
Bockara

Bockara är en tätort i Oskarshamns kommun i Kalmar län med en del i Högsby kommun mellan 2015 och 2020.

Vid Riksväg 37, som passerar rakt igenom orten, ligger förutom villabebyggelse en kyrka, bensinautomat och en skola.

Befolkningsutveckling

Se även
Döderhults socken

Noter 

Orter i Oskarshamns kommun
Tätorter i Sverige
Francisco de Zurbarán

Francisco de Zurbarán, född 7 november 1598 i Fuente de Cantos, Spanien, död 27 augusti 1664 i Madrid, var en spansk (baskisk) målare av porträtt och religiösa motiv.

Biografi
Francisco de Zurbarán kom från enkla förhållanden. Hans far Luis Zurbarán, som kom från Baskien, var arbetare. Modern hette Isabel Marquet. Som ung besökte han ofta Juan de las Roclas ateljé, och blev dennes elev. Vid arton års ålder upptäckte en greve hans talang och gav honom i uppdrag att dekorera katedralen i Sevilla. Zurbarán flyttade då till Sevilla, som var ett av Spaniens mest betydande konstcentra, som dess officielle målare. Uppdraget att utsmycka det nya kungliga palatset, Buen Retiro i Madrid, med en svit målningar, Herkules stordåd (1642), fick han förmodligen genom sin gode vän Diego Velázquez. Från 1628 till 1640 arbetade han på ett större antal målningar för Hieronymusklostret i Guadalupe. Efter 1640 hade han föga framgång och dog i fattigdom.

Utmärkande för Zurbaráns målningar är de hela ytorna i klara färger, med starkt kontrasterande dissonanser av gult, karmosinrött och blått. Mot slutet av hans liv ägde dock en förändring rum, och hans färger blev mindre grälla och deras inbördes förhållanden mer subtila. Detta kan delvis bero på att han måste tillmötesgå kraven från sina beställare - klostren. Eftersom han framlevde sitt liv i deras närhet skapade han verk som förkroppsligade den religiösa mystiken och andligheten. Hans verk utövade ett stort inflytande i Spanien och i de spanska kolonierna i Sydamerika och blev en viktig inspiration för de franska 1800-talsrealisterna. de Zurbarán är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum och Nationalmuseum.

Noter

Externa länkar

 

Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Spanska målare
Spanska konstnärer under 1600-talet
Födda 1598
Avlidna 1664
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Vävstuga

Vävstuga behöver inte alls ha med en separat stuga eller hus att göra, utan används som begrepp för den verksamhet kring gemensam vävning som arrangeras utanför utbildningsinstitutionernas verksamheter, eller studieförbundens. Deltagarna organiserar sig själva, genom en förening eller nätverksmetoder. Offentlig och kyrklig verksamhet tillhandahåller ibland lokaler för vävstugeverksamhet. 

Arbetet organiseras efter sina lokala förutsättningar. Ibland delar flera personer på samma uppsättningar, ibland får var och en sätta upp sin egen väv utan inblandning av andras önskemål. Ibland finns någon ansvarig anställd för verksamheten som står för uppsättningarna, till exempel på serviceboende.

2011 gjordes, av Sveriges hemslöjdskonsulenter, en omfattande inventering av Sveriges vävstugor. Inventeringen visade att det då fanns 613 vävstugor med totalt 5 376 vävstolar. Sveriges vävstugor har totalt 9 344 medlemmar.

89 % av Sveriges vävstugor drivs och finansieras av ideella krafter. Lotterier, basarer, egen kontant insats eller försäljning gör det möjligt att bekosta lokaler och värme. Många anordnar även cirklar i samarbete med studieförbund. 11 % har viss finansiering av kommunala föreningsbidrag eller privata företag.

Vävning
Nikolaus I

Nikolaus I kan avse:

Nicolaus I (820–867) – en påve
Nikolaus I av Werle (död 1277) -  furste av Mecklenburg i Werle-Güstrow
Nikolaus I. Joseph Esterházy de Galantha (1714-1790) - ungersk furste
Nikolaj I (1796–1855) – en rysk tsar
Nikolaus av Montenegro (Nikolas av Montenegro, Nikolaj av Montenegro)

Se även 

 Nicolaus I Bernoulli (1687–1759), schweizisk matematiker

Regentnamn
Peckham

Peckham är en stadsdel (district) i sydöstra London. Den är belägen i London Borough of Southwark. Stadsdelen hade 11 381 invånare (2001).

Referenser

Externa länkar

Stadsdelar i London
Johan IV

Johan IV är namnet på flera olika regenter:

 Ivan Stefan, tsar av Bulgarien 1330–1331
 Johan IV, hertig av Bretagne 1341–1345
 Ivan den förskräcklige, storfurste av Moskva 1533–1547 och tsar av Ryssland 1547–1584
 Johan IV, kung av Portugal 1640–1656

Regentnamn
Johan V

Johan V är namnet på flera olika regenter:

Ivan Alexander av Bulgarien, tsar av Bulgarien 1331–1371
Johan V, hertig av Bretagne, hertig av Bretagne 1345–1399
Ivan V av Ryssland, tsar av Ryssland 1682–1696
Johan V av Portugal, kung av Portugal 1706–1750
Johan V av Armagnac (1420-1473), greve av Armagnac

Regentnamn
Bodafors

Bodafors är en tätort i Nässjö kommun, Jönköpings län. 

Bodafors är beläget vid Södra stambanan på Småländska höglandet.

Historik 
Samhället grundades i och med Södra stambanans dragning genom Sandsjö socken 1864. Stationen som anlades mellan de två tänkta knutstationerna Nässjö och Sävsjö fick namnet Sandsjö, efter socknen. Stationen bytte under tidigt 1900-tal namn till Bodafors efter den intilliggande gården Boda. Järnvägen gjorde att Bodafors, tillsammans med bland annat Stockaryd, blev ett nav i Smålands trähantering då mycket av den avverkade skogen i området fraktades till andra delar av landet via orten. Trävaruindustrin blev en viktig del av Bodafors då företagare tog till vara möjligheten att bearbeta träet på plats för att sedan frakta färdig produktion från orten via järnvägen. Orten spelade en viktig roll i svensk krigsmaterielproduktion under andra världskriget, då delar till flygplanet FFVS J 22 tillverkades här och sedan fraktades till Stockholm där Flygförvaltningens Flygverkstad satte samman planen.

Dåvarande Sandsjö station blev omtalad då det den 23 december 1864, bara några månader efter järnvägens öppnande, inträffade en stor tågolycka på stationsområdet (se Sandsjöolyckan). Olyckan är att räkna som Sveriges första stora järnvägsolycka, med ett stort antal döda och skadade som följd.

Administrativa tillhörigheter
Bodafors var och är en ort i Norra Sandsjö socken och ingick i Norra Sandsjö landskommun. 1930 bildades Bodafors köping genom en utbrytning ur landskommunen och som främst omfattade ortens bebyggelse. 1971 uppgick köpingen i Nässjö kommun. 

Bodafors har hört och hör till Norra Sandsjö församling.

Orten tillhörde fram till 1934 Västra härads tingslag, därefter till 1948 Västra Njudungs tingslag och sedan till 1971 Njudungs tingslag. Från 1971 ingår orten i Eksjö tingsrätts domsaga.

Befolkningsutveckling

Samhället

I Bodafors finns Bodafors kyrka från 1942, en frikyrkoförsamling och åtta natur- och kulturföreningar. Här finns flera museer, så som Emåns Ekomuseum, och Hembygds- och radiomuseum i Hembygdens Hus.

Under namnet Kulturgatan visar Stiftelsen Lehmanns verkstad sedan 2017 Julius Lehmans bevarade intarsiaverkstad samt en årligen återkommande möbelutställning (TRÄ ART) med samtida svensk och internationell möbelformgivning. 2020 invigdes utställningen Slöjdvägar. Kulturgatan har kopplingar både till Carl Malmsteenskolan och Capellagården.

I Bodafors finns två skolor, Parkskolan (åk 3-9) och Emåskolan (åk F-2). I samhället finns även Äldreboende och en Vårdcentral.

Näringsliv
Här finns ett sjuttiotal små och medelstora företag och möbeltillverkning med AB Svenska Möbelfabrikerna i Bodafors, Bord Birger, Morgana och Martela.

Idrott
Här finns åtta idrottsföreningar. Bodafors SK fotbollslag var under mitten av 1970-talet på lokal nivå en framgångsrik förening och blev uppmärksammad genom att spela 41 tävlingsmatcher utan förlust

Se även 
Norra Sandsjö socken
Personer från Bodafors

Noter

Externa länkar
Bodafors samhällsförening

Orter i Nässjö kommun
Tätorter i Sverige
Bodbyn

Bodbyn är en småort i Sävars socken i Umeå kommun, 23 kilometer norr om Umeå och 14 kilometer från Sävar. Bodbyn ligger vid Täfteån. 
Till Bodbyn räknas ofta byarna Växtholm, Degerbyn, Nybyn, Storliden, Fjäderbäck, Grundbäck samt Åkerbäck.

Idrott
Det finns gott om idrottsmöjligheter i byn då det finns tillgång till fotbollsplan, tennisplan, hockeyplan samt dagsspår för skidåkning.

Tennisbanan i Bodbyn heter Gunvor Gaross, en travesti på den franska tennisbanan uppkallad efter Roland Garros där Franska öppna spelas.

Noter

Externa länkar
Bodbyn.nu (lokal webbplats)

Orter i Umeå kommun
Småorter i Sverige
Högs kyrka

Högs kyrka kan syfta på bland annat:

 Högs kyrka, Hälsingland
 Högs kyrka, Skåne
Michail Larionov

Michail Larionov, född 3 juni 1881 i Tiraspol, Moldavien, Guvernementet Bessarabien, Ryska kejsardömet, död 10 maj 1964 i Fontenay-aux-Roses nära Paris, rysk bildkonstnär och grundare av rayonismen.

Biografi 
Michail Larionov skolades i Moskva, där han lärde känna sin blivande hustru, Natalja Gontjarova. Han var mycket produktiv och en person med stark utstrålning som snart hade en kärna av målare från Moskva kring sig, tillsammans med vilka han organiserade utställningar som Det gyllene skinnet och den avantgardistiska konstnärsgruppen Ruter Knekts första utställning 1910. 

1913 offentliggjorde Larionov det så kallade Rayonistmanifestet, vilket lade grunden för ett abstrakt måleri i Ryssland. Han spelade en viktig roll i rysk konsthistoria då han tog upp samtida franska idéer inom målarkonsten (1905-1908) och sammansmälte dessa med en inhemsk folkkonst, till exempel i Soldatsvit (1908-1911). Larionov hade även betydelse med sitt rayonistiska måleri. Mycket av detta var abstrakt, även om rayonismen egentligen inte var ett system uppbyggt på icke-föreställande kompositioner.

1914 lämnade Larionov Ryssland för att arbeta som scenograf vid Ryska baletten. Han stannade därefter i Paris.

I slutet av augusti 1937 beslagtog Propagandaministeriet i Nazityskland fyra exemplar av en färglitografi av Larionov på några tyska museer, inom ramen för en kampanj mot så kallad Entartete Kunst. Den ingick i en samlingsportfolio med italienska och ryska konstnärer utgiven av Bauhaus 1924.

Galleri

Verk 
 Neue europäische Graphik. Italienische und russische Künstler, en portfolio med 10 delvis färglagda litografier och en etsning, inbunden och med fyra textblad, (Weimar: Bauhaus-Drucke, 1924)

Källor 
 Freie Universität Berlin (FUB): Beschlagnahmeinventar Entartete Kunst. (emuseum.campus.fu-berlin.de) 
 Kort presentation av Ruter knekt. (emmamuseum.fi)

Noter

Externa länkar 

 Böcker av och om Michail Larionov på svenska bibliotek. (libris.kb.se)

Ryska konstnärer
Födda 1881
Avlidna 1964
Män
Personer från Tiraspol
Bodbysund

Bodbysund är en småort i Burträsks distrikt (Burträsks socken) i Skellefteå kommun, Västerbottens län (Västerbotten). 

I Bodbysund har det sedan 1997 funnits en miljöskola med cirka 60 elever per år.

Noter

Orter i Skellefteå kommun
Småorter i Sverige
Högs kyrka, Skåne

Högs kyrka är en kyrkobyggnad i Hög. Den tillhör Löddebygdens församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan består av ett romanskt långhus med lägre och smalare kor med absid, samt ett västtorn.

Kyrkans äldsta delar härstammar från slutet av 1100-talet. Välvningen genomfördes relativt tidigt, redan under andra hälften av 1200-talet. 

1842 genomfördes en ombyggnad av tornet efter Jacob Wilhelm Gerss ritningar. 1891 tillbyggdes en korsarm i norr. 

Åren 1957-1958 tog man fram korets kalkmålningar. De hänförs till den så kallade Everlövsgruppen och dateras till 1400-talets slut. Troligen har måleriet längs bågar och ribbor tillkommit redan på 1200-talet.

Inventarier
 Altaruppsatsen är snidad av bonad ek och härstammar antagligen från 1590-talet, medan altaranordningen är från 1891.
 På altaret står ett krucifix av mässing med figurer i silver. Det är tillverkat i Wien 1953.
 Predikstolen av snidad och bonad ek var tidigare målad men avlutades 1891. Den är troligen tillverkad 1583, då den numera försvunna baldakinen uppgav detta årtal.
 Dopfunten är av sandsten och har en närmast cylindrisk urholkning. På skålens utsida finns fyra bevingade gestalter, uthuggna i hög relief. De antas föreställa de fyra evangelisterna. Funten är troligen från 1100-talets mitt.
 Dopfatet är av mässing och dateras till 1600-talets slut, medan kyrkans nattvardssilver bär årtalet 1641.
 En kalkduk från 1763 är uppmonterad i en ram.
 Krucifixet på norra väggen i tillbyggnaden är från 1725.

Orgel
1891 byggde Rasmus Nilsson, Malmö en orgel med 9 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1947 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en pneuamtisk orgel. Den har fria och fasta kombinationer. Den har även automatisk pedalväxling. Fasaden är från 1891 års orgel.

Galleri
Invändigt Högs kyrka i augusti 2013:

Referenser

Vidare läsning

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Kävlinge kommun
Konstruktivism

Konstruktivism kan avse:

 Konstruktivism (filosofi) – en kunskapsteori som säger att kunskap konstrueras och således inte är någon avbild av verkligheten
 Konstruktivism (konst) – en konstnärlig riktning med rötterna i Ryssland, där en grupp konstnärer började nyttja termen efter revolutionens slut 1917
 Konstruktivism (matematik) – en matematikfilosofisk inriktning som inte accepterar existensbevis grundade på lagen om det uteslutna tredje
 Konstruktivism (pedagogik) – betonar att människor själva skapar och konstruerar kunskap i interaktion med omvärlden
 Socialkonstruktivism – ett samhällsvetenskapligt perspektiv på samhället som socialt konstruerat av människor i samspel med varandra