kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Friedrich Silcher

Philipp Friedrich Silcher, född 27 juni 1789 i Schnait vid Weinstadt, död 26 augusti 1860 i Tübingen, var en tysk musiker och tonsättare.

Silcher kallades 1817 till director musices vid Tübingens universitet och blev 1852 filosofie hedersdoktor. Han utgav en mängd sånghäften, bland annat Sammlung deutscher Volkslieder, som innehåller åtskilliga av honom själv komponerade, mycket populära melodier, satta både för en röst, tvåstämmigt och för manskör (bland dem Ännchen von Tharau och Ich weiss nicht, was soll es bedeuten). Som kompositör av visor i folkton var han en föregångsman i Tyskland. Han utgav även en koralbok, komponerade manskörer (Tübinger Liedertafel och andra samlingar) samt hymner och skrev bland annat Harmonie- und Kompositionslehre (1851; andra upplagan 1859). 

Asteroiden 10055 Silcher är uppkallad efter honom.

Silcher finns bland annat representerad med en tonsättning i Den svenska psalmboken 1986 som används till två psalmer (nr 65 och 277)

Psalmer
Dyra själ, har det dig smärtat nr 217 i Hemlandssånger 1891
Omkring ditt ord, o Jesus (1986 nr 65) tonsatt 1842
Så tag nu mina händer (1986 nr 277)

Källor

Tyska musiker
Tyska klassiska kompositörer
Tyska koralkompositörer
Director musices
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Baden-Württemberg
Födda 1789
Avlidna 1860
Män
Ugglan
Ekenäs, Säffle kommun

Ekenäs är en ort i Säffle kommun i Värmland. Den ligger längst ut på Värmlandsnäs.

I Ekenäs finns en gästhamn och campingplats. I anslutning till hamnen och campingplatsen finns en vandringsled som leder ut till Värmlandsnäs sydspets, där man kan beskåda hällristningar och andra fornlämningar.

Se även
 Ekenäs (olika betydelser)
 Värmlandsnäs

Orter i Säffle kommun
Mura

Mura, i Österrike benämnd Mur, är en flod i Centraleuropa som flyter genom Österrike, Slovenien och Kroatien och bildar gräns mellan Kroatien och Ungern. 

Den har sin källa i nationalparken Hohe Tauern i Österrike. Källan ligger 1898 meter över havet. Flodens totala längd är 465 kilometer, varav 295 kilometer är i Österrike, 98 kilometer i Slovenien och resten mellan Ungern och Kroatien. Den största staden vid floden är Graz. 

Floden ger namn åt den slovenska regionen Prekmurje ("bortom-Mura-land") och den kroatiska regionen Međimurje ("mellan-Mura-land").

I området övre Međimurje, i den västra delen av regionen, svämmar Mura ganska ofta över och ändrar sin kurs och rör sig långsamt norrut. Där ligger den största skogen vid floden, Murščak.

Sedan 300-talet f.Kr. finns uppgifter om vattenkvarnar som drivs av floden. Den gamla teknologin togs över av slaver och magyarer när de anlände till området. På 1920- och 1930-talen var många vattenkvarnar fortfarande i drift, och den sista, i Mursko Središće, användes ända in på 1970-talet.

Floden tar slut nära Legrad i Kroatien, där den förenas med floden Drava. 

Mura är känd för att ha små mängder guld, inte tillräckligt för att vara användbart idag men eftersökt tidigare i historien. 

I flodens närhet finns flera fina spa-anläggningar. Floden Mura har även givit namnet till Sloveniens mest kända textil- och modeföretag.

Externa länkar

Vattendrag i Slovenien
Vattendrag i Kroatien
Vattendrag i Österrike
Vattendrag i Ungern
Donaus avrinningsområde
Ilkka Heiskanen

Ilkka Heiskanen, född 11 januari 1962 i Fredrikshamn, Finland, är en finländsk skådespelare. Han filmdebuterade 1981 i tv-filmen Kauhea murhamies Lalli och har sedan dess spelat i en lång rad filmer och tv-serier.

Filmografi (urval)

 (TV)

Källor

Externa länkar 

Finländska skådespelare under 2000-talet
Män
Födda 1962
Levande personer
Personer från Fredrikshamn
Christoffer Westerlund

Christoffer Westerlund, född 27 januari 1978 i Karis, Finland, är en finländsk skådespelare.

Biografi
Westerlund blev kandidat i teaterkonst vid Teaterhögskolan i Helsingfors 2003.

Han spelade maskinpistolskytten Allan Finholm i Framom främsta linjen

Filmografi (urval)
2001 - Drakarna över Helsingfors
2004 - Framom Främsta Linjen

Finlandssvenska skådespelare
Män
Födda 1978
Levande personer
Personer från Karis
Jang Jeong

Jang Jeong, född 11 juni 1980 i Daejeon i Korea är en sydkoreansk golfspelare som spelar på den amerikanska LPGA-touren. Hon är även medlem på den koreanska proffstouren KLPGA.  

Jang började att spela golf när hon var tretton år. Som tonåring vann hon 1997 års Korea Women's Open och 1998 års Korea Women's Amateur. Efter att han hade kvalificerat sig för LPGA-touren på sitt första försök hade hon ett framgångsrikt år som nykomling 2000 med en andraplats i en tävling. Hon hade problem att nå sin första seger men hon utvecklades stadigt under inledningen av sin proffskarriär och hon blev 12:a i penningligan 2004. Det året slutade hon bland de tio bästa i nio tävlingar.

I juli 2005 hennes första seger och det var i majortävlingen Weetabix Womens British Open som hon vann med fyra slag.

Externa länkar
Profil på LPGA Tour

Sydkoreanska golfspelare
Kvinnor
Födda 1980
Levande personer
WP:Projekt Korea
Björn Ahlgrensson

Björn Ahlgrensson född 5 augusti 1872 i Stockholm, död 11 oktober 1918 i Arvika, var en svensk målare.

Björn Ahlgrensson var son till dekorationsmålaren Fritz Ahlgrensson och skådespelaren Hilma Konstantia Hermansson. Han studerade dekorationsmåleri för Carl Grabow för att därefter studera vid Konstnärsförbundets skola 1891–1893. Han tilldelades Kommerskollegiums stipendium 1893, vilket han använde till en studieresa till Paris. På inrådan av Gustaf Fjæstad flyttade han till Arvika och kom under en följd av år att tillhöra Rackstadgruppen. Han avled i spanska sjukan på Arvika sanatorium. 

Han är representerad på Nationalmuseum med tavlorna Vårvinter, Skogsinteriör och Vårsmältning, Rackstadmuseet, Värmlands museum, Sörmlands museum samt på Göteborgs konstmuseum med Skymningsglöden. Bland andra offentliga arbeten kan nämnas altartavlan i Trefaldighetskyrkan, Arvika

Galleri

Noter

Män
Födda 1872
Avlidna 1918
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Thielska galleriet
August Heinrich Hoffmann von Fallersleben

August Heinrich Hoffmann (känd som Hoffmann von Fallersleben), född 2 april 1798 i Fallersleben (numera en stadsdel i Wolfsburg) i dåvarande Braunschweig-Lüneburg, död 19 januari 1874 i Corvey i Westfalen, var en tysk författare och professor i germanistik (tyska språket och litteraturen).

Hoffman lärde som 20-åring känna Bröderna Grimm, vilka väckte hans intresse för germansk filologi. Han blev 1835 professor i Breslau men avsattes på grund av de politiska åsikter han uttryckte i sina Unpolitische Lieder (1840-41, svensk översättning C.V.A. Strandberg Opolitiska sånger 1844). Från 1820-talet utövade han en flitig filologisk författarverksamhet. Mest känd blev han dock som poet i idyllisk och fosterländsk ton.

August Heinrich Hoffmann skrev bland annat den tyska nationalsången Deutschlandlied (Tysklandssången) – eller rättare Lied der Deutschen (tyskarnas sång) – samt Alle Vögel sind schon da (Alla fåglar kommit ren).

Hans Gesammalte Werke utkom i 8 band 1890-93.

Asteroiden 10740 Fallersleben är uppkallad efter honom.

Källor

Noter

Externa länkar

Tyska författare under 1800-talet
Tyskspråkiga författare
Tyska sångtextförfattare
Tyska germanister
Tyska professorer
Alumner från Bonns universitet
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från Helmstedts universitet
Personer från Wolfsburg
Män
Födda 1798
Avlidna 1874
Tribut

En tribut (från latinets tributum, "bidrag") är summa som en part ger till en annan som ett tecken på underkastelse, lojalitet eller respekt. Olika forntida stater krävde tribut från sina vasaller eller från angränsande länder som försäkring för deras självständighet. För att kallas tribut krävs att betalaren känner politisk underkastelse till betalningsmottagaren. De stora summor, huvudsakligen skyddspengar, som betalades ut av de senare romerska och bysantinska rikena till barbariska folk för att förhindra dem att attackera imperiernas territorium, skulle vanligtvis inte benämnas tribut eftersom imperiet inte accepterade någon underlägsen politisk position. Betalningar från en överordnad politisk enhet till en underlägsen enhet, gjorda för olika ändamål beskrivs oftast som subvention.

Tribut i Kina 
I det forntida Kina tillhandahöll tribut-systemet ett administrativt sätt att kontrollera Kinas intressen, samt gav dem exklusiva handelsfördelar med de stater som betalade tribut. Det var en integrerad del av den konfucianska filosofin, som av kineserna sågs som likvärdigt med yngre söner som tar hand om äldre föräldrar genom att bidra med en del av deras rikedom, tillgångar eller varor till det syftet.

Danagälden 
Vikingarna kunde i vissa fall kräva tribut i utbyte mot att skona betalaren plundringar i dess rike. Det mest kända exemplet på detta är danagälden.
Feodalism
Internationella relationer
Internationell politik
Birdie Kim

Birdie Kim, född Ju-Yun Kim i Iksan 26 augusti 1981 är en sydkoreansk golfspelare.

Kim vann 1998 och 1999 års Korea Junior Championship. Hon blev professionell 2000 och blev 2001 medlem på Futures Tour som är andratouren för damer i USA. Hennes första säsong på LPGA-touren var 2004 och hon hade inga större framgångar då hon endast klarade tre cutter på 20 tävlingar men hon klarade sitt tourkort eftersom hon slutade tolva i kvalificeringsskolan. 2005 var ett bättre år för henne och i maj det året placerade hon sig bland de tio bästa för första gången i en LPGA-tävling. Hennes största framgång i karriären var hennes oväntade seger i US Womens Open.

Hon ändrade sitt förnamn 2004 till Birdie i ett försök att skilja sitt namn från de många spelare som tävlar på olika tourer runt om i världen. Bara på LPGA-touren fanns det 2005 sex spelare med namnet Kim.

Externa länkar
Profil på LPGA Tour

Sydkoreanska golfspelare
Kvinnor
Födda 1981
Levande personer
WP:Projekt Korea
Personer från Iksan
Länsväg 156

Länsväg 156 går mellan Härryda öster om Göteborg och Norra Unnaryd sydväst om Jönköping. Längd 109 km.

Vägen används mest för resor mellan orter längs vägen och till Göteborg eller Jönköping. Den ansluter till: riksväg 40, riksväg 41, länsväg 154, riksväg 27 och riksväg 26.

Standard
Vägen är väster om Skene 8-9 m bred landsväg, och öster därom mestadels 6-7 m bred. 
Den passerar genom de centrala delarna av tätorterna Skene, Svenljunga och Tranemo plus några små orter, såsom Uddebo, Nittorp, Ljungsarp.

Planer
Ett extra körfält ska byggas i uppförsbacken närmast norr om Skene vilket planeras vara klart vår/sommar 2022.

Det finns planer på en förbifart förbi Skene, men det är ännu oklart när en sådan ska kunna stå klar. Den 12 mars 2021 tecknade Trafikverket, tillsammans med Marks kommun och Västra Götalandsregionen en avsiktsförklaring.

Historia
Vägen fick nummer 111 när vägnummer infördes på 1940-talet, mellan dåvarande riksfemman i Härryda samhälle och länsväg 101 vid Norra Unnaryd, i stort sett exakt längs dagens sträckning. Numret ändrades till 156 i början av 1960-talet.

Se även
 Lista över länsvägar i Jönköpings län
 Lista över länsvägar i Västra Götalands län

Referenser

Externa länkar

Länsvägar i Jönköpings län
Länsvägar i Västra Götalands län
Henriette Rantzau

Johanne Henriette Valentine Rantzau, född Poulsen, född den 30 mars 1844, död den 30 december 1911, var en dansk grevinna och sångtextförfattare.

Rantzaus troligen mest kända verk är "To maa man vaere" med musik av Fini Henriques, vilken har tolkats till svenska av Gunnar Wennerberg och i denna tappning bland annat använts som musik i ett par svenska filmer. På originalspråket har den bland annat sjungits in på skiva av operasångerskan Tenna Kraft (1940), vilken även sjungit in Rantzaus egen komposition "Hvor tindrer nu min stjerne".

Rantzau var syster till skådespelarna Emil och Olaf Poulsen. Hon gifte sig 1869 med länsgreve August Frederik Rantzau. Paret fick tre barn.

Källor

Noter

Externa länkar
Text och musik till "To maa man vaere" (YouTube)

Födda 1844
Avlidna 1911
Danska sångtextförfattare
Kvinnor
Gustaf Wennerberg

Gustaf Wennerberg född 19 januari 1856 i Välinge församling, Skåne, död där 2 augusti 1928, var en svensk kompositör och organist.

Wennerberg var kantor i Välinge församling i nordvästra Skåne. Han skrev flera sånger, bland annat En borde inte sova när natten faller på (text av Jeremias i Tröstlösa). Hans grav finns på Välinge kyrkogård.

Referenser

Noter 

Svenska musiker
Svenska kompositörer under 1800-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Födda 1856
Avlidna 1928
Män
Personer från Välinge socken
Fini Henriques

Valdemar Fini Henriques, född 20 oktober 1867 i Köpenhamn i Danmark, död 27 oktober 1940 i Köpenhamn, var en dansk kompositör och musiker (violin). 

Henriques lärde sig spela piano av sin mor, fick senare Valdemar Tofte till lärare i violinspel och Johan Svendsen i musikteori och komposition. Åren 1888–91 studerade han vid musikhögskolan i Berlin, särskilt violinspel under Joseph Joachim. Efter sin hemkomst vann han snabbt högt anseende och anställdes 1892 i Det Kongelige Kapel, först som altviolinist, senare som violinist, men lämnade 1896 denna anställning för att helt kunna ägna sig åt komposition och konsertverksamhet. 

Henriques gjorde sig känd som en mycket populär solist och kammarmusikspelare, hyllad för sin mest i lättfattlig nyromantisk still hållna kompositioner. Han var för övrigt produktiv inom olika musikgenrer men gjorde sig mest känd som dramatisk tonsättare, särskilt genom musiken till Holger Drachmanns Vølund Smed, Carl Ewalds Canta, baletten Den lille Havfrue (1910, efter H.C. Andersen) samt operan Stærstikkeren (1927).

Källor 
 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 1091.

Externa länkar 

 

Danska violinister
Danska klassiska kompositörer
Medlemmar av Det Kongelige Kapel
Födda 1867
Avlidna 1940
Män
Länsväg 180

Länsväg 180 går mellan Anten (vid väg 190) och Borås. Längd 48 km.

Sträckning 
Anten - Alingsås - Borås

Skyltning norrgående: Från Borås till Alingsås skyltas Alingsås och från Alingsås skyltas Trollhättan.

Skyltning södergående: Från vägens begynnelse vid Anten skyltas Alingsås och efter Alingsås skyltas Borås.

Den ansluter till:
 Länsväg 190
 E20
 Riksväg 40
 Riksväg 42
 Riksväg 41
 Riksväg 27

Standard

Sträckan Anten - Alingsås 

Relativt smal landsväg utan vägrenar. Vägen förbättras något ungefär i höjd med korsningen med Simmenäsvägen. Den blir därefter något rakare och det finns en separat gång- och cykelbana som går ända in till Alingsås tätort börjar. Vägen går sedan genom de centrala delarna av Alingsås. Den korsar E20 i en rondell med trafikljus.

Sträckan Alingsås - Borås 

Efter Alingsås tätort höjs vägstandarden avsevärt och vägen blir cirka 13 meter bred med riktiga vägrenar. Hastighetsbegränsningen är på detta avsnitt 80 km/h. Vägen är ganska rak och har små höjdskillnader vilket innebär att det finns relativt goda omkörningsmöjligheter. Detta varar cirka en mil till samhället Lygnared. Från Lygnared till Borås är länsväg 180 smal landsväg hela sträckan med många kurvor och krön. Detta kan sägas vara den sämsta biten av länsväg 180. Hastighetsbegränsningen är 60-70-80 km/h. När man kommer till Borås går vägen genom tätorten på stadsgator. Anslutning till riksväg 40 sker via en riktig trafikplats.

Se även
 Lista över länsvägar i Västra Götalands län

Länsvägar i Västra Götalands län
Luva

Luva, eller toppluva, är en sorts mössa i ett mjukt material, tyg, skinn eller stickat garn, ibland med någon form av dekoration, till exempel en tofs. 

Några typer av luvor: 
 tomteluva är en röd toppluva som tomtar brukar bära, och är en vanlig accessoar kring jul.
 röda luvor används i den manliga folkdräkten i flera områden.
 en speciell luva är den röda frygiska mössan, som efter franska revolutionen symboliserar friheten. 
 luvor som dras ned över ansiktet (ofta svarta med hål för ögonen) har kommit att kallas rånarluva, även om de används av andra, till exempel hjälmbärare.

Huvudbonader
Medan porten var stängd

Medan porten var stängd är en svensk film från 1946 i regi av Hasse Ekman.

Handling
Filmen följer en rad personer i ett hyreshus under en natt full av dramatiska händelser och förvecklingar.

Om filmen
Filmen premiärvisades 26 december 1946. Inspelningen av filmen skedde med ateljéfilmning vid AB Europa Studio i Sundbyberg med exteriörscener från Stockholm av Harald Berglund. 

Filmens manus översattes till danska av Paul La Cour och filmades med regi av Asbjørn Andersen under titeln Mens porten var lukket

Roller i urval
Tollie Zellman - Cora Anker, f.d. aktris 
Olof Winnerstrand - Hugo Sjöwall, rentier 
Inga Landgré - Birgit Ström, postfröken 
Marianne Löfgren - fröken Bojan Olsson, prostituerad 
Hasse Ekman - Torsten "Totte" von Breda, friherre och kapten, flygare 
Gunn Wållgren - Marianne Sahlén, flygvärdinna 
Gunnar Björnstrand - Erik Sahlén, direktör 
Gösta Cederlund - Karl-Otto Rosander, teaterdirektör 
Nils Kihlberg - Anders Holmkvist, flyglöjtnant 
Hjördis Petterson - Frida Johansson, portvaktsfru 
Douglas Håge - Emil Johansson, portvakt 
Hampe Faustman - Tomas Ekberg, journalist vid Stockholms Dagblad 
Stig Järrel - en kund hos Bojan 
Tord Stål - Kastgren, poliskommissarie 
Gunnar Öhlund - Erlandson, kriminalkonstapel 
Birgitta Arman - Margareta, en flicka hos von Breda

Musik i filmen
Hudson Bay, kompositör Karl Zieg, instrumental. 
Reflection, kompositör Miff Görling, instrumental.
The Ray Street Blues, kompositör Miff Görling, instrumental.
Riff Monotone, kompositör Miff Görling, instrumental.
Slow Rock, kompositör Karl Zieg, instrumental.
Lovely, kompositör Karl Zieg, instrumental.
Fransk vals (Baumann), kompositör Erik Baumann, instrumental.
Kolonijazzen, kompositör Nathan Görling och Zilas Görling, instrumental.
Moonlight, kompositör Nathan Görling och Zilas Görling, instrumental.
Helena Swing, kompositör Karl Zieg, instrumental.
Lady Blue, kompositör Nathan Görling och Zilas Görling, instrumental.
Blues in G Major, kompositör Stig Holm, instrumental.
Song of Paradise, kompositör Reginald King text Jack Popplewell svensk text Gardar, instrumental.
To maa man være, kompositör Fini Henriques och Gustaf Wennerberg, dansk text Henriette Rantzau, instrumental.
piano, op. 32. Frühlingsrauschen , kompositör Christian Sinding, instrumental.

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2016.

Externa länkar
 

Svenska filmer 1946
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Hasse Ekman
Svenskspråkiga filmer
Filmer om skådespelare
Filmmanus av Hasse Ekman
Johan, Lotta & Jocko

Johan, Lotta & Jocko är en tecknad serie skapad av den belgiske serieskaparen Hergé, som är mest känd för sin andra serie Tintin. Hergé har själv sagt att han tyckte bättre om Tintin än Johan, Lotta och Jocko. På originalspråket franska heter serien Jo, Zette et Jocko.

Johan, Lotta & Jocko debuterade i tidningen Cœurs vaillants 1936–37 för att därefter publiceras om i Le Petit Vingtième. 1940 avbröts serien på grund av ockupationen av Bryssel, men Hergé återupplivade den sedermera för en sista episod i tidningen Tintin på 1950-talet med assistans av Jacques Martin (detta trots att Hergé själv aldrig blev riktigt nöjd med serien).

Huvudpersonerna är de båda syskonen Johan och Lotta Legrand, cirka 12 år gamla, samt deras tama schimpans Jocko. Deras föräldrar förekommer i ett par album.

Utgivna album 
 "S/S Manitoba" svarar inte (Den mystiska strålen del 1) - Den trycktes ursprungligen som följetong i Le petit vingtième, en belgisk katolsk barntidning på 30-talet och gavs ut som album på franska 1952 och på svenska 1971.
 Karamakos utbrott (Den mystiska strålen del 2), album på franska 1952
 Direktör Pumps testamente (Super-prop H. 22 del 1), album på franska 1951
 Destination New York (Super-prop H. 22 del 2), album på franska 1951
 Kobrornas dal (La Vallée des cobras), album på franska 1957

Referenser 

Belgiska serier
Belgiska seriefigurer
Studentsångarna

Studentsångarna kan syfta på:

Linköpings Studentsångare
Lunds Studentsångförening
Stockholms Studentsångarförbund
Backglim

Backglim (Silene nutans) är en flerårig ört i familjen nejlikväxter som kan bli upp till femtio centimeter hög. Den växer i tuvor.

Backglim växer på ängsbackar och blommar under högsommaren och återfinns i södra och mellersta Sverige.

Blomdelarnas utvecklingsgång är delad i tre stadier, då blomningen börjar med de 5 yttre ståndarna, och först sedan de vissnat, blommar ståndarna i den inre kretsen. Därefter är det till slut märkenas tur att växa ut till full blomning. Blommornas hängande ställning och rakt utstående ståndare och märken utgör en avpassning för sådana insekter, som genom oavbruten vibration med vingarna står i svävande ställning framför blomman under sitt honungssugande, i främsta rummet således en mängd nattfjärilar, som ej slår ned på blomman, utan under full flykt för en längre eller kortare stund sticker in sitt sugrör i blommans inre och därvid rör vid de långt utskjutande ståndarknapparna eller märkena. En del av dessa fjärilar svärmar i fullt dagsljus, men flertalet under högsommarens halvdunkla förnätter. De ljusa färgerna på blommorna och de vita kronbladen är då lätta att se. 

Backglimmets blommor är uteslutande anpassade för nattaktiva insekter. Kronbladen har nämligen mycket långa och smala flikar, som under dagen är inrullade, men som framåt kvällen rätar ut sig och genom sin ställning visar sin bländvita översida, och utsänder en stark och mycket behaglig nejlikdoft. Blomman hör därför till de nyktigama växterna som väljer skymningen och natten för pollineringen, något som bland detta släktes många arter är ganska allmänt.

Kal backglim Silene nutans var. infracta
Vanlig backglim Silene nutans var. nutans

Externa länkar
Den virtuella floran

Nejlikväxter
Ba Växtindex
Dag Hammarskjöldsleden

För vandringsleden med samma namn, se Dag Hammarskjöldsleden (vandringsled).

Dag Hammarskjöldsleden är en trafikled i Göteborg mellan Linnéplatsen och Västerleden/Söderleden (E6.20). Längd 5 km. Den ansluter även till Högsboleden.

Historia
Beslutet om att bygga ut Dag Hammarskjölds Väg på sträckan Frölundaborg-Marconigatan, togs den 12 maj 1966. Kostnaden på 34,68 miljoner skulle i huvudsak bekostas av staten. Leden namngavs 1968. Tidigare hette vägen sedan 1961 Dag Hammarskjölds Väg. Vägen namngavs till minne av generalsekreteraren i FN Dag Hammarskjöld som dog i en flygolycka i Afrika 1961. Strax efter hans död beslöt stadsfullmäktige om namnet efter en motion av Stig Gunne.

Förr räknades leden som en officiell del av länsväg 158, och leden räknades också som motorväg. Under 1990-talet överfördes den helt till kommunal regi och förlorade sin status som länsväg. Kommunen fick den också att sluta räknas som motorväg, eftersom man vill undvika stadsmotorvägar. Hastighetsbegränsningen är numera 80 km/h från Flatåsmotet till Radiomotet, medan det norr om Flatåsmotet är 60 km/h, ett trafikljus byggdes där för att möjliggöra bussar att använda leden från hållplatsen Marklandsgatan.

I flera bilkartor markeras den fortfarande som motorväg. Alla motorvägsskyltar är borta förutom att några gröna vägvisningsskyltar finns kvar.

Annedalsmotet, inklusive gångbron mellan Änggården och Slottsskogen, öppnades för trafik den 30 september 1961 klockan 10. Motet hade då kostat 18 miljoner kronor, och arbetena hade påbörjats 1959 då Fågeldammen i Slottsskogen flyttades in i parken. Under arbetets gång hade en provisorisk väg varit öppen fram till Linnéplatsen med endast en fil i vardera riktning.

Trafikplatser

| colspan=4 bgcolor=white |
|----
| bgcolor=#0080FF colspan=4 align=center |Fyrfilig väg med mittremsa.
|----
|  || bgcolor=#404040| || bgcolor=white | Annedalsmotet || bgcolor=white | Mölndal (Guldheden, Sahlgrenska)

|  || bgcolor=#404040| || bgcolor=white | trafikljus || bgcolor=white | 

|}

Källor

Vägar i Sverige
Transportanläggningar i Göteborg
Dag Hammarskjöld