kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Metop

I klassisk arkitektur är en metop (grekiska: μετόπη) ett rektangulärt arkitektoniskt element som fyller utrymmet mellan två triglyfer i en del av en dorisk fris. Den är ett dekorativt band av alternerande triglyfer och metoper ovanför arkitraven av en byggnad av den doriska ordningen. Metoper hade ofta målade eller skulpturala dekorationer. Det mest kända exemplet är Parthenons 92 metoper, av vilka några skildrar striden mellan kentaurerna och lapiterna. Målningen på de flesta metoper har gått förlorad, men det finns tillräckligt med spår kvar för att ge en god bild av deras ursprungliga utseende.

När det gäller struktur, kan metoper huggas ut ur ett enda block med en triglyf (eller triglyfer), eller så kan de skäras separat och glida in i slitsar i triglyfblocken som vid Afaiatemplet. Ibland höggs metoperna och friserna ut ur olika stenar för att ge färgkontrast. Även om de tenderar att vara nära fyrkantiga i form, är vissa metoper märkbart större i höjd eller bredd. De kan också variera i bredd inom en enda struktur för att möjliggöra hörnsammandragning, en justering av kolumnavståndet och arrangemanget av den doriska frisen i ett tempel för att göra utformningen mer harmonisk.

Forntida arkitektur
Triglyffrisen är en del av den doriska ordningen, som uppfanns i antikens Grekland på 700-talet f.Kr. och användes främst i tempelarkitektur. Men även senare användes den doriska ordningen och med den metoperna som en strukturerande och dekorativ ordningsprincip i den grekiska arkitekturen. Från början var metoperna öppna och kunde innehålla vaser eller offerskallar. Senare stängdes de fria utrymmena med paneler av olika material. Dessa plattor kunde målas eller förses med reliefer.

Galleri

Se även 
Triglyf
Fris
Dorisk ordning
Kolonnordning

Referenser

 Robertson, D. S. (1929). Handbook of Greek and Roman Architecture. Cambridge: Cambridge University Press.

Noter

Externa länkar 

Byggnadsdetaljer
Nordanstig

Nordanstig kan avse:

 Nordanstigs kommun – en kommun i nordöstra Gävleborgs län 1974–
 Nordanstigs kontrakt – ett tidigare kontrakt i Uppsala stift  –2004
 Nordanstig (folkland)
Ovanåker

Ovanåker är också en by i Saltviks kommun på Åland

Ovanåker är en småort i Ovanåkers kommun i Hälsingland och kyrkbyn i Ovanåkers socken. 2015 justerade SCB definitionen för tätorter något, varvid man fann att avstånden mellan de olika husområdena är för stort för att området skall kunna utgöra en gemensam tätort och delarna har för få boende för att i sig kunna utgöra tätorter. Delar av orten kom istället att avgränsas till en småort.

Namnet betyder åkrarna högre upp utefter Voxnan, ovanför huvudbygden i Alfta, som ursprungligen var kyrksocken och kyrkplats.

Befolkningsutveckling

Samhället
Ovanåkers kyrkby består till största delen av egnahem från 1900-talets första hälft, belägna efter älven Voxnan samt mot den 1899 öppnade järnvägsstationen och av ett antal bondhemman. Många av bondgårdarna har stora huvudbyggnader, så kallade hälsingegårdar.

I kyrkbyns östra del ligger Ovanåkers kyrka som är byggd på 1700-talet. Den har en separat, karaktäristisk klockstapel.

Personer från orten
Släkten Celsius härstammade från Ovanåkers prästgård "Norrgårds". Intill kyrkan ligger en höjd kallad "Höjen" (Högen), som  är upphovet till den latinska namnformen Celsius.
Johan Erik "Lim-Johan" Olsson – naivistisk konstnär
Orvar Säfström, kulturpersonlighet, skriftställare.

Referenser

Noter

Orter i Ovanåkers kommun
Tidigare tätorter i Sverige
Småorter i Sverige
Hylte

Hylte är en by i Färgaryds socken, Hylte kommun. Byn är sedan länge indelad i två bydelar: Västra och Östra Hylte.

Två frälsegårdar i "Hyltan" nämns i dokument första gången 1311 i Håkan Knutsson (Sparre)s testamente. Dessa gårdar är de samma som från 1500-talet kan följas i dokument som tillhöriga bland andra Görvel Abrahamsdotter Gyllenstierna, Märta Turesdotter Trolle, Ebba Pedersdotter Brahe, Johan Eriksson Sparre, Ebba Oxenstierna, Henrik Horn af Marienborg och Carl Axelsson Sparre. Storskifte genomfördes i byn 1881 och laga skifte 1828. Före 1828 fanns en såg- och en mjölkvarn vid Nissans fall invid Hylte bygärde, men de flyttades därefter ned till Hylte damm. Kvarnarna ägdes av byborna gemensamt. Husen för gårdarna i östergården låg före skiftet samlade på höjden norr om vägen mot Unnaryd medan Västergårdens låg samlade söder om vägen. Efter skiftet kom gårdarna att spridas ut över ägorna. Från 1907 kom stora delar av Västra Hyltes ägor att upptas av Hyltebruks samhälle. På Västra Hyltes ägor har även legat backstugan Fridlund, Fridhäll, backstugan Fördärvet, Carlstorp/Ågård/Romatorpet, Skräddaretorpet/Rom/Carstorp, backstugan Ålyckan, Torpet Nybygget, Porsatorpet, samt Piparebostället/Kransatorpet/Hylte Västra Soldattorp som fungerade som soldattorp för soldaten nummer 64 vid Södra Västbo kompani, samt Nybygget Hylte Krog. På Östra Hyltes ägor Lindbomstorpet, Torpet Trädgården, Hylteberg, Öster Hage, Skärkullen, Bokar, torpet Planen eller "Mysters", Påvastugan och soldattopret Sundsholm för rote nummer 56 vid Södra Västbo kompani.

Källor 
 Gårdar och torp i Färgaryds socken Norra delen, s. 140–242.

Orter i Hylte kommun
Ragunda (stationssamhälle)

Det finns två småorter i Ragunda kommun som heter Ragunda. För den andra, se Ragunda och Gisslegård.
Ragunda är en småort i Ragunda distrikt (Ragunda socken) i Ragunda kommun i Jämtland.

Ragunda är ett stationssamhälle vid Stambanan genom övre Norrland. Det ligger sex kilometer söder om kommunens centralort Hammarstrand och den äldre centrala bebyggelsen på Kyrkslätten.
 
Det finns ett gammalt tingshus på orten, ovanför järnvägsstationen.

Källor

Orter i Ragunda kommun
Småorter i Sverige
Gnosjö kommun

Gnosjö kommun är en kommun i Jönköpings län. Centralort är tätorten Gnosjö.

Kommunen är känd för Gnosjöandan. Kommunen ingår i den så kallade GGVV-regionen, mer känd som Gnosjöregionen.

Administrativ historik
Kommunens område motsvarar socknarna: Gnosjö, Kulltorp (del av), Källeryd, Kävsjö och  Åsenhöga. I dessa socknar bildades vid kommunreformen 1862 landskommuner med motsvarande namn.

Vid kommunreformen 1952 bildades storkommunen Gnosjö av de tidigare kommunerna Gnosjö, Källeryd, Kävsjö och Åsenhöga samt en del av Kulltorp.

Gnosjö kommun bildades vid kommunreformen 1971 genom en ombildning av Gnosjö landskommun.  

Kommunen ingick från bildandet till 2005 i  Värnamo domsaga för att från 2005 ingå i Jönköpings domsaga.

Kommunvapnet
Blasonering: I grönt fält två bjälkvis ställda genomgående strängar mellan fem vattenhjul, ordnade två, två och ett, allt av silver.

Vapnet med de fem hjulen utformades av Svenska Kommunalheraldiska Institutet och antogs av Gnosjö landskommun år 1954, men fastställdes aldrig av Kungl. Maj:t. Antalet syftar på de fem socknar, som 1952 bildade landskommunen och själva hjulen på småindustri. 1976 lät kommunen registrera vapnet i PRV.

Demografi

Befolkningsutveckling

Andelen personer med utländsk bakgrund i procent av befolkningen var 2012
27,26%

Invånare efter de 10 vanligaste födelseländerna
Följande länder är de 10 vanligaste födelseländerna för befolkningen i Gnosjö kommun.

Indelningar

Fram till 2016 var kommunen för befolkningsrapportering indelad i
Gnosjö församling
Kulltorps församling (ligger även i Värnamo kommun)
Källeryds församling
Kävsjö församling
Åsenhöga församling

Från 2016 indelas kommunen i följande distrikt, (socknar):
Gnosjö
Kulltorp (del av)
Källeryd
Kävsjö
Åsenhöga

År 2015 fanns fortfarande samma församlingar än i årsskiftet 1999/2000, vilket distriktsindelningen är baserad på.

Tätorter 
Det finns 5 tätorter i Gnosjö kommun.

En mindre del av tätorten Lanna ligger också i kommunen, men den tätorten ligger till största delen i Värnamo kommun.

I tabellen presenteras tätorterna i storleksordning per den 31 december 2015 (SCB). Centralorten är i fet stil.

Politik

Politiska majoriteter

Kommunfullmäktige

Kommunstyrelsen

Nämnderna och utskotten

Mandatfördelning i Gnosjö kommun, valen 1970–2022

Lista över kommunstyrelsens ordförande

Se även
Lista över insjöar i Gnosjö kommun
Naturreservat i Gnosjö kommun
Lista över fornlämningar i Gnosjö kommun
Personer med anknytning till Gnosjö kommun
Gnosjö kommunblock

Källor

Externa länkar 

Gnosjö kommun

Sveriges kommuner
Mullsjö

Mullsjö är en tätort och centralort i Mullsjö kommun i Jönköpings län. Orten hör till landskapet Västergötland. Mullsjö ligger intill sjön Mullsjön, cirka 25 kilometer nordväst om Jönköping. Ryfors bruk är en bit kulturhistoria strax väster om tätorten.

Befolkningsutveckling

Samhället
Mullsjö består av boendeområdena Bosebygd, Sjöryd, Havstenshult, Fisket, Torestorp, Gunnarsbo och industriområdet Gyllenfors. I Mullsjö finns en stark industri där bland annat Kongsberg Automotive är störst. 

Mullsjö Folkhögskola bedriver verksamhet året om. På somrarna är det full aktivitet med ett stort utbud av sommarkurser och den resterande delen av året är där fullt med elever. Tidigare fanns i anslutning till folkhögskolan en gymnasieskola, Mullsjögymnasiet, som var aktiv mellan 1997 och 2011, då den lades ned. Skolan hade bland annat innebandy som inriktning. 

Befolkningstillväxten i Mullsjö kommun är liten men man exploaterar på flera sätt, dels genom det kommunala bostadsbolaget Mullsjö Bostäder som fortlöpande bygger nya centrala flerbostadshus, dels genom upprättande av nya bostadsområden på vilka allmänheten kan bygga sina hus. Ett sådant område är Ruders Hagar.

Namnet
Namnet på samhället Mullsjö är överfört från den intilliggande Mullsjön, från början till den station som öppnade för trafik 1862. Sjöns namn är belagt första gången 1481 (Mulsiøø). Förledets betydelse är oklar.

Kommunikationer
Mullsjö ligger längs riksväg 26/47 och har en järnvägsstation utmed Jönköpingsbanan, som under mitten av 2000-talet blev resecentrum.

Idrott
I Mullsjö finns innebandyklubben Mullsjö AIS, vars herrlag spelar i Svenska superligan. Här finns också skid- och orienteringsklubben Mullsjö SOK, Mullsjö alpina skidklubb (MAS), samt fotbollsföreningen Mullsjö IF.

Se även
 Nykyrka socken

Noter

Externa länkar 

 
Tätorter i Sverige
Centralorter i Jönköpings län
orter i Mullsjö kommun
Vaggeryd

Vaggeryd är en tätort i Byarums socken och tillsammans med Skillingaryd centralort i Vaggeryds kommun i Jönköpings län.

Vaggeryd är beläget omkring tre mil söder om Jönköping, nära väg E4 som innan den blev motorväg 1994 gick genom orten. Vaggeryd har också järnvägsförbindelse i tre riktningar: norrut med Jönköping via Vaggerydsbanan, samt österut och söderut via järnvägslinjen Halmstad–Nässjö.

Delar av bebyggelsen ligger vid Hjortsjön. Ån Lagan rinner genom samhället.

Historia
Orten, som vuxit fram i södra delen av Byarums socken, är ursprungligen ett industrisamhälle som hade flera möbeltillverkningsföretag. Flera av dessa har lagts ned, men kvar finns exempelvis Swedese möbler med den klassiska fåtöljen Lamino. I området Götafors, som ursprungligen var ett eget samhälle, låg tidigare Munksjö sulfatfabrik. Götafors järnbruk är känt sedan medeltiden och några byggnader påminner ännu om järnbrukstiden vid Lagan.

Kommunikationer
Vaggeryd ligger på järnvägslinjen Nässjö–Halmstad. Statonen öppnades den 3 januari 1880.

Administrativa tillhörigheter
Vaggeryd var och är belägen i Byarums socken och ingick efter kommunreformen 1862 i Byarums landskommun, där Vaggeryds municipalsamhälle inrättades 28 juli 1911. 1952 bildades Vaggeryds köping av Byarums socken/landskommun och Bondstorps socken/landskommun och där bebyggelsen i Vaggeryd bara upptog en mindre del av köpingskommunens yta.  1971 uppgick Vaggeryds köping i Vaggeryds kommun där Vaggeryd sedan dess är centralort. 

I kyrkligt hänseende har orten före 2010 hört till Byarums församling. Från 2010 tillhör orten Byarum-Bondstorps församling.

Orten ingick till 1948 i Östbo tingslag och därefter till 1971 i Östbo och Västbo tingslag. Från 1971 till 2005 ingick Vaggeryd i Värnamo domsaga och orten ingår sedan 2005 i Jönköpings domsaga.

Befolkningsutveckling

Samhället
Svenska kyrkan invigde 1974 en kyrkobyggnad, Vaggeryds kyrka, som komplement till församlingskyrkan i Byarum. Ortens begravningsplats är dock fortfarande Byarums kyrkogård. Andra kyrkor i Vaggeryd är Missionskyrkan, Pingstkyrkan, Betelkyrkan (ansluten till Evangeliska Frikyrkan och Svenska Alliansmissionen), serbisk-ortodoxa kyrkan och Jehovas vittnen.  

Vaggeryd är även känt för Vaggerydstravet, Vaggerydskorv och Waggeryds museiförening.

Se även
Waggeryd Cell

Utbildning 
I kommunen finns en gymnasieskola, nämligen Fenix kultur- och kunskapscentrum. På skolan finns totalt tio stycken nationella gymnasieprogram och skolan består även av en gymnasiesärskola. På Fenix finns det även möjlighet att läsa vuxenutbildningar.

Noter

Externa länkar

 
Orter i Vaggeryds kommun
Tätorter i Sverige
Centralorter i Jönköpings län
Mönsterås

Mönsterås är en tätort och centralort i Mönsterås kommun i Kalmar län.

Historia

Administrativa tillhörigheter
Mönsterås var och är kyrkby i Mönsterås socken och omtalas första gången 1326 ('Myolstadhaas'). I en jordebok över Israel Birgerssons efterlämnade gods (1351?) upptas fyra tomter i Mönsterås ('Myølstadh aas'). 1505 uppehöll sig svenska riksrådet i Mönsterås och Pata i Ålems socken, dit man rest sjövägen för att möta kung Hans i Kalmar Särskilt under 1500-talet blomstrade Mönsterås som marknads- och tingsplats. Orten hade från 1604 och några år framåt stadsprivilegier och 1620 fick Mönsterås rättigheter som lydköping under Kalmar stad. 1612 brändes byn av danskarna, och antas då ha haft omkring 150 innevånare. 1677 brändes den åter av danskarna. 1784 försökte Mönsterås på nytt få stadsprivilegier, men utan framgång.

Vid  kommunreformen 1862 bildade Mönsterås en köpingskommun, Mönsterås köping som 1952 införlivade kringliggande Mönsterås socken/landskommun.  1971 uppgick köpingskommunen i Mönsterås kommun med Mönsterås som centralort.

I kyrkligt hänseende har orten alltid hört till Mönsterås församling.

Orten ingick till 1948 i Stranda tingslag och därefter till 1969 i Norra Möre och Stranda domsagas tingslag och sedan till 1971 i Oskarshamns domsagas tingslag. Från 1971 till 2005 ingick Mönsterås i Oskarshamns domsaga och orten ingår sedan 2005 i Kalmar domsaga.

Befolkningsutveckling

Kända personer 
Carl Boberg, predikant, riksdagsledamot, författare
Marika Carlsson, komiker
Thomas Sunesson, fotbollsspelare
Elin Ruth Sigvardsson, musiker

Bebyggelse
Godset Kråkerum (ätten Bielke) ligger strax utanför Mönsterås. Mönsterås kyrka ligger i orten.

Näringsliv
En av de största arbetsgivarna i området är Södra Cell Mönsterås. Anläggningen ligger cirka 10 km nordost om tätorten.

Bankväsende
Mönsterås sparbank grundades 1856, men stängde 1907 efter att omfattande förskingring uppdagats. En ny sparbank, Mönsterås sockens sparbank, grundades redan 1908. Efter sammanslagning 1960 kallas den Häradssparbanken Mönsterås och verkar alltjämt som en fristående sparbank.

Kalmar enskilda bank etablerade ett kontor i Mönsterås i början av år 1871. Denna bank uppgick 1906 i Bankaktiebolaget Södra Sverige som senare blev en del av Svenska Handelsbanken.

Den 31 mars 2021 stängde Handelsbanken kontoret i Mönsterås. Därefter hade sparbanken Mönsterås enda bankkontor.

Se även 
Mönsterås bluesfestival
Mönsterås-Åseda Järnväg

Galleri

Referenser

Noter 

Orter i Mönsterås kommun
Tätorter i Sverige
Centralorter i Kalmar län
Torsås

Torsås ( uttalas med jämnt tryck på båda stavelserna) är en tätort och centralort i Torsås kommun i Kalmar län.

Torsås ligger nästan mitt emellan Kalmar och Karlskrona.

Historia 
Ortens namn kommer sannolikt av gudanamnet Tor i genitiv och ås. Det är först belagt från år 1390, som Thorsas.

Vid sekelskiftet 1900 fanns tre vattendrivna kvarnar i Torsås kyrkby. Två av dem, stolfabriken och ångkvarnen, blev Torsås största arbetsplatser både sett till fabriksareal och antalet anställda. Stolfabriken drevs av Torsås träindustri och ångkvarnen av Torsås industri AB. Fabrikernas ångmaskin kom sedan att utnyttjas av traktens elektricitetsverk. För att möta de ökande kraven från elkonsumenterna köptes vattenfallet i Biskopsberg in, där ett modernt kraftverk stod färdigt 1932.

Torsås är kyrkby i Torsås socken och ingick efter kommunreformen 1862 i Torsås landskommun. I denna inrättades den 3 mars 1916 Torsås municipalsamhälle, vilket upplöstes vid utgången av 1957. Orten ingår sedan 1971 i Torsås kommun som centralort.

Befolkningsutveckling 

Året 1955 var befolkningen i Torsås municipalsamhälle 1 099 personer och arean 591 ha. Enligt NE hade Torsås 2 020 invånare 1995.

Samhället

Bankväsende 
Torsås sparbank grundades 1896. Den uppgick 1985 i Sparbanken Kronan, som senare blev en del av Swedbank. Den 29 mars 2018 stängde Swedbank kontoret i Torsås.

Kalmar enskilda bank öppnade ett kontor i Torsås den 3 november 1903. Den blev så småningom en del av Svenska Handelsbanken. Den 6 april 2021 stängde Handelsbanken; kommunen saknar sedan dess bankkontor.

Noter 

Orter i Torsås kommun
Tätorter i Sverige
Centralorter i Kalmar län
Köping (olika betydelser)

Köping kan syfta på:

 Köpings kommun – en kommun i Västmanlands län
 Köping – en ort i Västmanland och centralort i ovannämnda kommunen
 Köpings stad – en historisk kommun med utgångspunkt från staden Köping i Västmanland enligt 1862 års kommunalförordningar 1474–1970
 Köpings stadsförsamling – en tidigare församling i Västerås stift –1920
 Köpings församling, Västerås stift – en före detta församling i Västmanland som sedan 2010 ingår i Köpingsbygdens församling
 Köping (administrativ enhet) – en typ av administrativ enhet 
 Municipalköping – tretton handelsplatser som inte blev köpingskommuner i Sverige i samband med 1862 års kommunalförordningar
 Köpingskommun – ett begrepp som ibland används för att särskilja de köpingar i Sverige som var egna kommuner till skillnad från de så kallade municipalköpingarna
 Köpings socken, Västmanland – en socken i Västmanland ingick i Åkerbo härad
 Köpings landskommun, Västmanland – en landskommun i Köpings socken i Åkerbo härad i Västmanland 1862–1919
 Köpings landsförsamling – en tidigare församling i Västerås stift –1920
 Köpings distrikt, Västmanland – ett distrikt i Köpings kommun och Västmanlands län 2016–
 Köpings socken, Öland – en socken på Öland
 Köping, Öland – äldre namn på den handelsplats som låg där Köpingsvik ligger idag
 Köpings landskommun, Öland – en tidigare kommun på mellersta Öland i Kalmar län 1863–1951
 Köpings församling, Växjö stift – en före detta församling på Öland som sedan 2006 ingår i Köpingsviks församling
 Köpings distrikt, Öland – ett distrikt i Borgholms kommun och Kalmar län 2016–
 -köping eller -köpinge – ortnamnsefterled
 Köping (tyska) – olika tyska begrepp för en handelsplats, men utan stadsrättigheter
 Köping (Kina) – en administrativ enhet på den fjärde och lägsta nivån i den kinesiska administrativa hierarkin
 Köping (Vitryssland) – en administrativ enhet i Vitryssland

Se även
 Municipalsamhälle – en administrativ enhet för vissa tätbebyggda områden inom en landskommun
 Köpstad – en plats där handel idkas
 Kaupang – ett norskt ortnamn som ursprungligen avsåg handelsplatser
 Lista över köpingar i Finland 
 Lista över köpingar i Sverige
 Lista över köpingar i Tyskland

da:Handelsplads
no:Bydannelse#Kaupangbegrepet
fi:Kauppala
Surahammar

Surahammar  är en tätort och centralort i Surahammars kommun. Den största privata arbetsgivaren på orten, ståltillverkaren Surahammars Bruks AB, har anor från 1500-talet.

Historia
Under Gustav Vasas regering fanns i Surahammar en hammare. Man vet dock inte när driften startade, men det måste ha varit före år 1561. 1637 uppfördes en hammare med två härdar av Axel Oxenstierna på den plats där det nuvarande bruket ligger. 1866 började järnvägshjul och axlar att tillverkas och har sedan dess varit en viktig del av produktionen.

Mot slutet av 1800-talet minskade försäljningen av järnvägsmaterial. Brukets dotterbolag Vagnfabriks-Aktiebolaget i Södertälge (Vabis) sökte därför efter nya produkter att sälja. Den nyanställde ingenjören Gustaf Erikson skickades på studieresa till Europa och tillbaka i Surahammar byggde han Sveriges första förbränningsmotordrivna bil, vilket var en egen konstruktion med fotogenmotor. Vabis första bil till försäljning kom ut på marknaden år 1901.

Befolkningsutveckling

Kultur och museer 
Hembygdsgården innehåller historiska byggnader med föremål, servering hela året vid evenemang. 

Stenhuset används för konstutställningar och är även start och mål för den "historiska vandringen" på 2,5 km med informationstavlor med unika historiska bilder.

Gyllene Hjulet MC-museum, Surahammar innehåller förutom motorcyklar och cyklar en körbar replika av Sveriges första bil, Gustaf Erikssons åkvagn från 1897. Museibyggnaden har unika väggmålningar.
Surahammars bruksmuseum visar produktionskedjan från tackjärn till järnvägshjul.

Fotogalleri

Sport

Sportklubbar 
Surahammars FK (fotboll)
Surahammars IBF (innebandy)
Surahammars GK (golf)
Surahammars SOK (orientering)
Surahammars BMF (badminton)
Surahammars IF (flera grenar)
Surahammars RF ([ridning])

Kända personer från Surahammar 
Per "Pelle" Bäckman - ishockeyspelare och ishockeytränare
Ingrid Carlberg - journalist, författare och fotbollsspelare
Mats Carlsson - snickare och tv-profil
Ove Dahlberg - ishockeydomare och fotbollsdomare
Lennart Elworth, serietecknare
Stig-Göran "Stisse" Johansson - ishockeyspelare och tränare
Mikael Karlberg - ishockeyspelare
Pär Agne "Pära" Karlström - ishockeymålvakt
Ronald "Sura-Pelle" Pettersson - ishockeyspelare
Dennis Rasmussen - ishockeyspelare
Gerhard 'Gerry' T. Rooth - journalist och fotbollsspelare
Daniel Rydmark - ishockeyspelare
Tommy Salo - ishockeymålvakt och sportchef i Leksands IF
Åsa Svensson - tennisspelare
Eric Thorsell - förkämpe för homosexuellas rättigheter
Magnus Wahlström - entreprenör
Claes-Bertil Ytterberg - biskop emeritus

Se även 
Sura socken

Noter

Externa länkar 

 
Bruksorter i Sverige
Svenska järnbruk
Tätorter i Sverige
Centralorter i Västmanlands län
Orter i Surahammars kommun