kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ohms lag

Ohms lag beskriver förhållandet mellan elektrisk spänning, elektrisk resistans och elektrisk ström för en linjär resistor. Den är uppkallad efter den tyske fysikern Georg Ohm som i boken Die galvanische Kette mathematisch bearbeitet år 1827 lade fram belägg för förhållandet mellan de nämnda elektriska storheterna.

Den elektriska spänningen U över en resistans är proportionell mot den elektriska strömmen I:

Sambandet kan också formuleras som (): 

 
eller 

där
U = Spänning [V] - Anm: U härrör från tyskans Unterschied som betyder skillnad det vill säga potentialskillnad.
I = Ström [A] - Anm: I härrör från franskans intensité de courant det vill säga strömstyrka.
R = Resistans [Ω]

För icke-linjära resistorer är R inte konstant utan en funktion av spänning, ström, ljus, värme eller någon annan faktor.

För likspänning och medelvärdesbildade växelstorheter, effektivvärden, gäller:

där
P = Effekt [W]
U = Spänningens effektivvärde [V]
I = Strömmens effektivvärde [A]

Ohms lag gäller för likström och likspänning. För växelspänning tillkommer en induktiv eller kapacitiv komponent förutom den resistiva och förhållandet mellan spänning och ström anges i stället med en impedans Z:

Om en elektrisk komponent som påförs en växelspänning inte orsakar fasförskjutning mellan spänning och ström, beter sig komponenten som en resistor enligt Ohms lag. Med effektlagen (1) kan effekten som utvecklas i den elektriska komponenten beräknas om enbart strömstyrka och resistans är kända.

Se även 
 Impedans
 Konduktivitet
 Drifthastighet
 Parallellkoppling
 Seriekoppling

Referenser

Externa länkar 

 Om Ohms lag, med kalkylator

Elektromagnetism
Vetenskapliga principer uppkallade efter personer
Landkreis Hildesheim

Hildesheim är en stad i den tyska delstaten Niedersachsen. Den ligger cirka 30 km sydost om Hannover och har en folkmängd, som tillsammans med övriga orter i Landkreis Hildesheim uppgår till cirka .

I Hildesheim med omgivningar finns en omfattande industri inom elektroteknik, överföringsteknik, maskin- och apparattillverkning, framställning och vidareförädling av pappersprodukter. Även tjänstesektorn är i rikt mått representerad genom bland annat banker och försäkringsbolag.

I staden finns ett betydande antal kyrkor och andra hus från medeltiden. Två av kyrkorna är St. Michaels Kirche från 1000-talet, med takmålningar från 1200-talet och St Godehard från mitten av 1100-talet, vilken är en av Tysklands fåtaliga romanska kyrkor, som också fortfarande är i sitt ursprungliga skick.

Administrativ indelning
I förvaltningsrättslig mening finns i modern tid ingen skillnad mellan begreppet Stadt (stad) gentemot Gemeinde (kommun).

Einheitsgemeinden

Samtgemeinde 

Hildes
Lista över världsarv i Asien

Detta är en lista över världsarv i Asien.. Idag (3 augusti 2010) finns här 220 världsarv, därav är 173 kulturarv, 43 naturarv och 4 kultur- och naturarv (Cypern och EU:s kandidatland, Turkiet räknas här in i Europa. För Ryssland räknas här endast den asiatiska delen). Totalt finns i Asien 24,1 % av alla världsarv.































Jerusalem 

* Området ligger i östra Jerusalem som har kontrollerats av Israel sedan 1967, men inte erkänns som israeliskt territorium av FN och många länder. Världsarvet föreslogs av Jordanien.







* Landsdel avser här provins, autonom region, storstadsområde eller särskild administrativ region



















För den europeiska delen av Ryssland, se Lista över världsarv i Europa#Ryssland



















Referenser 

Världsarv i Asien
Listor med anknytning till världsarv

en:List of World Heritage Sites#Asia
simple:Lists of World Heritage Sites
Lista över världsarv

Lista över världsarv är uppdelad på respektive kontinent:

Lista över världsarv i Afrika
Lista över världsarv i Asien
Lista över världsarv i Europa
Lista över världsarv i Oceanien
Lista över världsarv i Sydamerika
Lista över världsarv i Nordamerika
Daniel Passarella

Daniel Passarella, född 25 maj 1953 i Chacabuco i Argentina, är en före detta professionell fotbollsspelare (försvarare, mittfältare (libero)).

Daniel Passarella var lagkapten för det Argentina som på hemmaplan vann VM-guld 1978 efter finalseger, på El Monumental, mot Nederländerna med 3-1. Efter VM-triumfen flyttade Passarella till Italien där han spelade för Fiorentina och Inter. Totalt spelade han 70 landskamper för Argentina och gjorde 22 mål.

Han var förbundskapten för Argentinas landslag under kvalificeringen till VM 1998 och även under själva VM-turneringen i Frankrike. Då förlorade laget i kvartsfinalen, mot Nederländerna, med 1-2.

Senare har Passarella också coachat Uruguays fotbollslandslag.

Meriter 
 70 A-landskamper/22 mål (1976-1986).
 VM-guld 1978.
 Sju ligasegrar i Argentina som spelare för River Plate, och ytterligare tre som tränare för samma klubb.
 Årets coach i Sydamerika 1997.

Argentinska fotbollsspelare
Argentinska landslagsspelare i fotboll
Män
Födda 1953
Fifa 100
Fotbollsspelare i CA River Plate
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i Primera División de Argentina
Spelare i Serie A
Världsmästare i fotboll
Levande personer
Spelare i Mundialito 1980
Spelare i Copa América 1979
Spelare i VM i fotboll 1978
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1986
Förbundskaptener i VM i fotboll 1998
Libero (fotboll)

Libero ("fristående"), även spelfördelare, position inom lagsporter (fotboll) 

Liberopositionen blev populär under 1970-talet genom Franz Beckenbauer som utvecklade positionen. Det är också i Tyskland samt i Sydamerika som spelsystem med libero varit allra populärast. Liberon blir idag allt ovanligare inom fotbollen, främst på grund av att dagens fotboll alltmer kännetecknas av snabba kontringsattacker.

Ordet förekommer i svenskan från 1973. Den svenska pluralformen är liberor.

Spel med libero 
Libero (på ) har en fri roll och har friheten att befinna sig överallt på plan. Liberon ska i regel behärska såväl försvars- som anfallsspel. Defensivt används libero ofta som en sista utpost framför målvakten och ska borga för en extra säkring bakåt. Liberon ska också vara en extra anfallsspelare och följer med i attackerna framåt. När Västtyskland blev världsmästare 1990 använde man en libero centralt i en tremannabacklinje i spelsystemet 3-5-2.

Kända liberospelare 
Franz Beckenbauer, Tyskland
Daniel Passarella, Argentina
Ruud Krol, Nederländerna
Franco Baresi, Italien
Lothar Matthäus, Tyskland
Morten Olsen, Danmark
Traianos Dellas, Grekland
Gaetano Scirea, Italien

Se även 
Anfallare (fotboll)
Försvarare (fotboll)
Mittfältare (fotboll)
Positioner i lagsporter
Lista över fotbollstermer
Spelsystem (fotboll)

Referenser

Noter

Källor
 

Fotboll
Parkstadion

Parkstadion, tidigare Schalke 04:s hemmastadion, numera ersatt av Arena AufSchalke. Parkstadion var en av arenorna under fotbolls-VM i Västtyskland 1974. Här spelade även Sverige och Österrike en avgörande omspelsmatch i kvalet till detta VM, som Sverige vann med 2-1.

Sportanläggningar i Nordrhein-Westfalen
Sport i Gelsenkirchen
Sportanläggningar invigda 1973
Finalarenor i Uefacupen
Jochen Rindt

Karl-Jocken "Jochen" Rindt, född 18 april 1942 i Mainz i Tyskland, död 5 september 1970 i Monza i Italien, var en tysk-österrikisk racerförare. Han blev postumt världsmästare i formel 1 1970.

Biografi 
Jochen Rindt föddes i Mainz som son till en tysk och en österrikiska. Föräldrarna dog i bombanfallen mot Hamburg 1943 varpå Rindt växte upp hos morföräldrarna i Graz. Han behöll sitt tyska medborgarskap men tävlade alltid för Österrike inom motorsporten.

Racingkarriär 
Rindt föddes i Tyskland men han växte upp och började med racing i Österrike. 1961 deltog han med en Simca Monthlery i ett lopp på Kranebitten. Han åstadkom goda resultat och värvades av Ford Österrike till formel 2 och sportvagnsracing 1964. Han körde en Formel-2-Brabham-Cosworth. Rindt vann Le Mans 24-timmars tillsammans med Masten Gregory för Ferrari 1965. Rindt började tävla i formel 1 för R R C Walker säsongen . 

1968 följde övergången till Jack Brabhams formel 1-stall. Efter en säsong följde övergången till Colin Chapmans Team Lotus. Lotus hade vunnit VM med Graham Hill som förare. Vid Barcelonas Grand Prix 1969 skadade sig både Hill och Rindt. Rindt fick en näsbensfraktur och hjärnskakning. Han återhämtade sig snabbt men fick kämpa med seendet och balanssinnet. Han vann sitt första lopp  för Lotus. Han blev försteförare i Lotus 1970 sedan Hill brutit båda benen vid en olycka.

Postum världsmästare 
Rindt blev världsmästare i formel 1  postumt. Han omkom under kvalificeringen till Italiens Grand Prix 1970 på Monzabanan. Rindt tappade bromsförmågan på sin Lotus och kraschade handlöst i ett räcke. Han hade dock kört ihop tillräckligt många poäng för att trots tragiken behålla förstaplatsen i VM-tabellen. Rindt är den hittills ende föraren som gjort detta.

F1-karriär

Källor

Externa länkar 

Personer från Mainz
Österrikiska racerförare
Österrikiska Formel 1-förare
Brabham F1-förare
Cooper F1-förare
Team Lotus F1-förare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 1960-talet
Formel 1-racevinnare under 1970-talet
Världsmästare i formel 1
Förolyckade F1-förare
Le Mans 24-timmarsvinnare
Sportvagns-VM-förare
Födda 1942
Avlidna 1970
Män
Dino Zoff

Dino Zoff, född 28 februari 1942, är en italiensk före detta professionell fotbollsmålvakt och senare tränare, mest känd som målvakt i det italienska landslag som 1982 blev världsmästare, där han som 40-åring blev den äldsta spelaren genom tiderna som vunnit ett VM-guld.

Biografi

Karriär 

Zoff var målvakt i det italienska lag som tog EM-guld 1968 men fick sitta på bänken när Italien tog VM-silver 1970 med Enrico Albertosi som förstemålvakt. Under resten av 1970-talet hade Zoff sin storhetstid i klubblaget Juventus och var samtidigt Italiens obestridlige förstemålvakt.

Zoff var sedan lagkapten när det nederlagstippade Italien oväntat blev världsmästare 1982. Han hade då själv fyllt 40 och blev därmed den äldste spelare som vunnit ett VM i fotboll. Zoff gjorde en mycket bra turnering, där han bland annat räddade det italienska avancemanget genom en klassisk räddning under slutminuterna i segermatchen mot Brasilien. Zoff har senare verkat som tränare och var förbundskapten när Italien tog silver i EM 2000.

Zoff utsågs av IFFHS till 1900-talets tredje bästa målvakt, detta efter Lev Jasjin och Gordon Banks.

Meriter

Som spelare

I klubblag 
  Juventus
 Serie A (6): 1972–1973, 1974–1975, 1976–1977, 1977–1978, 1980–1981, 1981–1982
 Coppa Italia (2): 1978–1979, 1982–1983
 Uefacupen (1): 1976–1977

I landslag 
  Italien
 VM-guld 1982
 VM-silver 1970 (reserv)
 EM-guld 1968

Som tränare 
  Juventus
 Coppa Italia (1): 1989–1990
 Uefacupen (1): 1989–1990

  Italien
 EM-silver 2000

Individuellt 
 Framröstad som nr 3 på listan över 1900-talets främsta målvakter av IFFHS.
 Utsedd som Italiens bäste fotbollsspelare "De sista 50 åren" av det Italienska fotbollsförbundet år 2003.
 Med på listan FIFA 100 som en av de då (år 2004) 125 bästa levande fotbollsspelarna, utsedd av Pelé.

Referenser

Noter

Webbkällor 
Sidan är helt eller delvis en översättning av den engelskspråkiga versionen på Wikipedia.

Italienska fotbollsmålvakter
Italienska landslagsspelare i fotboll
Italienska fotbollstränare
Fotbollsfunktionärer
Personer från Friuli-Venezia Giulia
Spelare i Udinese Calcio
Spelare i AC Mantova
Spelare i SSC Napoli
Spelare i Juventus FC
Spelare i Serie A
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1968
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1980
Spelare i VM i fotboll 1970
Spelare i VM i fotboll 1974
Spelare i VM i fotboll 1978
Spelare i VM i fotboll 1982
Världsmästare i fotboll
Tränare i Juventus FC
Tränare i SS Lazio
Tränare i ACF Fiorentina
Fifa 100
Uefa Golden Players
Födda 1942
Levande personer
Män
Förbundskaptener för Italiens herrlandslag i fotboll
Kustartilleriet

Kustartilleriet kan syfta på:

Kustartilleri – en militär organisation med uppgift att försvåra kustinvasion
Kustartilleriet (Sverige)
Finlands kustartilleri
Kustartilleriet (Norge)
Kustartilleriet (USA)
Rysslands kustartilleri
Carl Clauberg

Carl Clauberg, född 28 september 1898 i Wupperhof, död 9 augusti 1957 i Kiel, var en tysk nazistisk läkare och SS-Gruppenführer Han var medicinsk forskare i Auschwitz och ledde flera experiment på koncentrationslägerfångar.

Biografi 
Clauberg deltog i första världskriget som infanterist. Han studerade medicinvetenskap och arbetade därefter som gynekolog i Kiel. Clauberg blev medlem i Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP) 1933 och blev en fanatisk anhängare av dess ideologi. Han blev samma år utsedd till professor i gynekologi vid universitetet i Königsberg.

Clauberg kom till koncentrationslägret Auschwitz i december 1942 och blev där chef för Block 10 i huvudlägret (Stammlager). Clauberg utförde experiment framför allt för att få fram en billig och effektiv steriliseringsmetod för kvinnor. Clauberg dödade många av kvinnorna för att med en obduktion därefter kunna studera effekterna av sin steriliseringsmetod. Clauberg flydde 1944 undan den framryckande Röda armén till koncentrationslägret Ravensbrück, där han fortsatte med sina experiment. 

Clauberg åtalades 1948 i Sovjetunionen och dömdes till tjugofem års fängelse för krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten. Sju år senare, 1955, frigavs han och återvände till Västtyskland. Han höll en presskonferens där han skröt om sin forskning i Auschwitz vilket gjorde att han ånyo greps 1955. Han avled i augusti 1957, vilket avbröt den rättsprocess som inletts mot honom.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1898
Avlidna 1957
Män
Läkare i Nazityskland
Personal i Auschwitz
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Tyska läkare inom obstetrik och gynekologi
Personal i Ravensbrück
SS-läkare
SS-Gruppenführer
Sockerkaka

En sockerkaka är en sorts mjuk kaka som är gul.

Sockerkaka bakas alltid i medelvarm ugn i en kakform, som kan vara avlång eller rund. Formen smöras och bröas (med exempelvis ströbröd) noggrant före baket. Ingredienser som traditionellt ingår i sockerkakssmeten är vetemjöl eller potatismjöl, socker, bakpulver, matfett och ägg. Som smaksättare används till exempel kardemumma, vaniljsocker eller citronsaft. Personer som inte äter ägg kan byta ut dessa mot annat bindemedel, till exempel sojamjöl, mandel eller extra bakpulver.

Sockerkaka används ofta som tårtbotten och även som botten för vissa bakelser, men bakas då utan tillsatt fett. En vanlig variant av sockerkaka som delvis smaksätts med kakao är tigerkaka. En annan variant är mjuk pepparkaka, som smaksätts med nejlika, kanel och ingefära.

Sockerkaka används även som anslag (stomme) i andra bakverk. Bakverket savarin kan göras av sockerkaka.

I USA kallas sockerkaka sponge cake och där är det vanligt med olika fyllningar och glasyr.

Referenser

Externa länkar 

Bakverk
Fältspat

Fältspat är en mineralgrupp av aluminiumsilikater med natrium, kalium eller kalcium. Ungefär 40 % av jordskorpan består av fältspat. Fältspat ingår i bland annat bergarterna granit och gnejs.

Det finns två typer av fältspat: kalifältspat och plagioklas. Kalifältspat, KAlSi3O8, är ofta ljust röd-brun eller röd men kan även ha andra ljusa färger medan plagioklas är grå, vit eller i vissa fall en aning beige. Plagioklas är en fast lösning av albit, NaAlSi3O8 och anortit CaAl2Si2O8. Tvillingbildning är vanlig i plagioklas och kan ibland ses med blotta ögat. Albit smälter vid 1118 °C och anortit smälter vid 1550 °C. De fältspatblandningar som förekommer i handeln smälter vanligtvis vid 1250-1350 °C. 

På 1800-talet hade man gruvor med fältspatsbrytning bland annat i Stockholms skärgård, något som nämns i romanen Hemsöborna. Ett exempel är Ytterby gruva i Vaxholms kommun som Rörstrands Porslinsfabrik länge ägde, och där många grundämnen (särskilt sällsynta jordartsmetaller) har upptäckts.

Inom den keramiska industrin används ofta kvarts och fältspat som råvara i exempelvis glasyrer och porslinsmassor. Förr bröts dessa ofta i pegmatiter men ibland kunde mald aplit med låga halter av mörka mineral användas, eventuellt efter justering av kvarts/fältspatförhållandet. Numera utvinns framförallt fältspat ofta genom flotation av någon fältspathaltig bergart, exempelvis någon granit med sådana egenskaper att de mörka mineralen kan avlägsnas. Aplit kan i detta sammanhang tänkas vara en bra råvara eftersom utgångshalten av mörka mineral ofta är låg. Används nefelinsyeniter som råvara kan man få en blandprodukt med fältspat nefelin och eventuellt en del andra ljusa mineral som har en lägre kiselsyrahalt (och ofta lägre järnhalt) än ren fältspat. Det kan användas för att kompensera kiselsyraöverskott i andra råvaror eller för att sänka bränntemperaturer och därmed spara energi. Fältspat kan också användas som glasråvara, men undviks ofta eller används i låga halter eftersom aluminium gör det smälta glaset trögflytande.

Månsten, solsten, labradorit, spektrolit och amazonit är fältspatvarianter som används som prydnads- eller halvädelstenar. Ibland förekommer också klara varianter av t.ex. sanidinfältspat som kan fasettslipas, men även dessa får betecknas som halvädelstenar.

Galleri

Se även
Kolsva fältspatgruva

Litteratur
Jörgen Langhof: Kolsva fältspatgruva: En av Skandinaviens största fältspatgruvor och Europas största Be-mineralisering, Naturhistoriska Riksmuseet, i Litofilen 2015:4, ISSN 1651-6117, Volym 32, sidorna 21-40

Källor

Noter

Silikatmineral
Industrimineral
Glimmer

Denna artikel handlar om mineralgruppen Glimmer. För Andi Almqvists album med samma namn, se Glimmer (musikalbum).

Glimmer är en mineralgrupp där huvudbeståndsdelen är silikat av aluminium samt någon annan metall. Glimmer kan lätt spaltas i tunna, glänsande skivor och är ett mineral som ingår i olika bergarter, till exempel gnejs och granit. Dess internationella namn "Mica" ingår ofta i varumärken för elektriska isolationssystem och i skönhetsprodukter.

Användningsområden 
Glimmer tål mycket hög temperatur och är en god isolator. Glimmer används därför ofta i samband med elektriska värmeapparater, t.ex. som stomme till en lindning med motståndstråd. Typexempel den elektriska brödrosten.

Andra goda egenskaper är hög elektrisk genomslagshållfasthet och låga dielektriska förluster vid högfrekvens. Av denna anledning används glimmer som separator i kondensatorer.

Muskoviten (se nedan) har också den egenskapen att den är genomskinlig som glas, och med sin höga smältpunkt lämpar den sig därför som material till fönster i ugnar och kaminer, där den kan stå emot höga temperaturer.

Glimmer används som elektrisk isolator i högspänningsmaskiner, typ generatorer och motorer. ASEA:s varumärken för isolationssystem till generatorer hette "Micapact" och "Micarex". Isolationsmaterial med glimmer som huvudbeståndsdel för elektrisk isolation.

Glimmer såsom Muskovit kan även ha använts förr i tiden som solstenar till att navigera på haven med.

Olika glimmermineral 
 Muskovit, även kallad ljus glimmer, ibland vit glimmer. Syns som små fjäll, när den är inbäddad i gnejs eller granit. Kemisk formel: KAl2(AlSi3O10)(OH)2
 Biotit även kallad mörk glimmer. Kemisk formel: K(Mg,Fe)3(AlSi3O10)[OH,F]2
 Flogopit

Silikatmineral
Adam och Eva (växt)

Adam och Eva (Dactylorhiza sambucina) är en orkidéart som först beskrevs av Carl von Linné, och fick sitt nu gällande namn av Károly Rezsö Soó von Bere. 

Adam och Eva ingår i handnyckelsläktet som ingår i familjen orkidéer. IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig. Enligt den finländska rödlistan är arten nära hotad i Finland. Arten är reproducerande i Sverige. Artens livsmiljö är torra gräsmarker. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Adam och Eva är en kraftigt byggd orkidé som blommar i maj–juni, vilken i Sverige förekommer från Skåne till Uppland samt på Åland. Den växer på torra kalkrika backar och ängsmarker, främst i kustnära trakter vid Östersjön.

Adam och Eva brukar förekomma med rödblommiga och vitblommiga exemplar i ungefär samma antal.

Första fynduppgift i Sverige är från Uppland och publicerades 1732.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Adam och Eva
 

Handnyckelsläktet
Orkidéer i Sverige
Ad Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
Saft

Saft är en dryck som oftast framställs genom att man kokar vatten, socker och frukt eller bär som silas för att skilja ur bären från vätskan. Processen förlänger hållbarhetstiden på bären/frukten som i färskt tillstånd förfars relativt fort. Kokad saft har längre hållbarhet än rårörd saft, där bär, socker och vatten rörs ihop utan kokning.

Saft säljs ofta i form av koncentrat som skall spädas med vatten, men koncentrationsgraden kan öka genom avdunstning av vätskan genom ytterligare kokning, vilket främst används inom industrin.

Vanliga exempel på saft i Sverige är jordgubbssaft, hallonsaft, apelsinsaft, svartvinbärssaft, fläderblomssaft och blandsaft. Blandsaft innehåller en blandning av olika bär och/eller frukter och märks ibland till exempel blandsaft jordgubb då jordgubbssmaken ska vara framträdande. Det är däremot inte säkert att den innehåller mer jordgubb än övriga frukter eller bär. Röda blandsafter innehåller ofta en hel del äpple, päron, fläder och druva. Dessa frukter och bär står dock angivna på innehållsdeklarationen.

Genom att upphetta saft och tillsätta julkryddor kan man tillverka en alkoholfri saftglögg. Varm saft kan även användas som grund till saftsås och saftsoppa.

Reglering 
Eftersom saft ofta säljs i koncentrerad form krävs att förpackningen har en bruksanvisning som förklarar hur den ska spädas för att kunna konsumeras på bästa sätt. 

I Finland definieras saft som en produkt som framställts av frukt- eller grönsaksjuice, ska kunna drickas som den är eller utspädd, och den får inte motsvara den definition som finns på fruktnektar. Tidigare skulle drycken ha en juicehalt om minst 35 %.

Se även 
Juice
Saftmaja

Referenser 

Drycker

de:Dicksaft
Savann

En typisk savann är ett område i tropiska zonen som ligger vid ekvatorn, där växtligheten utgörs av högt gräs och glest utspridda buskar och träd. Savannområden ligger ofta mellan regnskogs- och ökenområden. Jordmånen på den tropiska savannen är oftast mer basisk än jorden i en tropisk regnskog och har en brunsvart färg.

Savanner brukar ha stor skillnad mellan regnperiod och torrperiod, vilket har stor påverkan på växt- och djurlivet.

Växter 
Artantalet av växter har minskat till följd av uttorkning och bränder på savannerna. De arter som trots det finns har speciella anpassningar till bränder. Bränderna är en mycket viktigare faktor som begränsar växtligheten än klimatet och betande djur. Som exempel på sådana anpassningar kan träd med speciell brandtålig bark nämnas. Sådana träd är baobabträd, vilka innehåller mycket vatten. Det förekommer ofta att växtligheten kan bli sämre på grund av regnperioderna.

Djur och insektslivet 
Östra Afrikas savanner är den miljöregion som har dragit till sig det största antalet stora djur. Växtätarna, som zebror, bufflar, vårtsvin, giraffer, noshörningar, elefanter, antiloper med flera, har hittat sina egna nischer på savannerna, från trätoppar till rötter. De köttätande djuren, som gepard, lejon, leopard, schakaler och hyenor, har utvecklat en bra balans till sina bytesdjur. De jagar ofta i flock och på natten. Östafrikas savanner har på grund av det rika djurlivet blivit attraktiva som turistmål.

Olika savanntyper 
Det finns sex typer av savanner:

 Tropiska och subtropiska savanner: Detta är den vanligaste savannen i Afrika. 
 Tempererade savanner: Savanner med regniga somrar och torrare vintrar.
 Medelhavssavanner: Milda, regniga vintrar och torra, varma somrar. Till exempel eksavannerna i Kalifornien är medelhavssavanner.
 Översvämmade savanner: Savanner som är översvämmade året runt eller under en viss säsong.
 Höglandssavanner: Savanner på hög höjd över havet. Denna typ av savann är ganska ovanlig men finns bland annat i Angola.
 Låglandssavanner: Savanner som ligger på högst 10 meter över havsnivå och är därför ofta mycket växtrika.

Se även 
 Stäpp

Referenser

Noter