kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ekumeniska Studentsångarförbundet

Ekumeniska Studentsångarförbundet ("Ekumenerna") grundades 1933 och är en sammanslutning som symboliserar förbrödringen mellan Sveriges akademiska manskörer. Initiativtagare var OD-isten Yelverton Tegner.

Verksamhet
Sångare kallas huvudsakligen från Orphei Drängar i Uppsala, Stockholms Studentsångare, Linköpings Studentsångare, Akademiska Kören i Göteborg och Lunds Studentsångförening. Ekumenerna samlas en gång om året, lördagen veckan efter midsommar. Förbundet leds av en patriarch. Vid varje möte utses en huvuddirigent som ansvarar för repertoaren. Övriga befattningar inom sällskapet är metropolit och archimandrit.

Namnen är inspirerade av det Stora ekumeniska mötet som ärkebiskopen Nathan Söderblom samlade till i Stockholm 1925. Ekumeniska Studentsångarförbundet har i övrigt ingen religiös koppling – ekumeniken består i att man samlar sångare från flera olika manskörer.

De tre första mötena ägde rum på Spångens gästgivargård.

Patriarchlängd 
 Arvid Hultgren    1933–1954
 Yelverton Tegner  1955–1961
 Olle Wahlström    1962–1964
 Ragnar Thorell    1964–1970
 Pontus Svinhufvud 1970–1974
 Yngve Zachrisson  1974 –1982
 Olof Åshuvud      1982–1998
 Stig Persson 1998–2010
 Svante Wåhlin     2010–

Ekumenmöten 
Sedan år 2000 har Ekumenmötet hållits på följande platser:

2000 – Lund
2001 – Stockholm
2002 – Markaryd
2003 – Linköping
2004 – Kungälv
2005 – Lund
2006 – Stockholm
2007 – Linköping
2008 – Varberg 
2009 – Lund
2010 – Stockholm
2011 – Linköping
2012 – Göteborg
2013 – Växjö (Evedal)
2014 – Uppsala
2015 – Lund
2016 – Lidingö  (Foresta)
2017 – Vadstena
2018 – Göteborg
2019 – Uppsala  (Norrlands nation)
2022 – Lund
2023 – Stockholm
2024 – Linköping

Referenser

Externa länkar
ekumenerna.se

Svenska akademiska körer
Svenska manskörer
Musikgrupper bildade 1933
Paul Edwards

Paul Edwards, född 2 september 1923, död 9 december 2004, var en amerikansk moralfilosof.

Verk 

 Encyclopedia of Philosophy (8 volymer., 1967), chefredaktör
 The Logic of Moral Discourse (1955)
 Ethics and Language (1966)
 Buber and Buberism (1970)
 Heidegger on Death (1979)
 Voltaire (1989)
 Immortality (1992)
 Bertrand Russell's Doubts About Induction (1949)
 Hard and Soft Determinism (1958)
 The Cosmological Argument (1959)
 Atheism (1967)
 The Case Against Reincarnation (1986-87)
 Heidegger's Quest for Being (1989)

Noter

Amerikanska filosofer under 1900-talet
Födda 1923
Avlidna 2004
Män
Forskare från Wien
Jacob (TV-film)

Jacob är en tysk/amerikansk/italiensk TV-film från 1994.

Om filmen
 Följer efter avsnitten: Genesis och Abraham.
 Del 4 av 21 i Bibelserien.

Rollista (urval)
Matthew Modine – Jacob
Lara Flynn Boyle – Rakel
Sean Bean – Esau
Giancarlo Giannini – Laban

Tyska dramafilmer
Amerikanska dramafilmer
Italienska dramafilmer
Filmer 1994
Filmer baserade på Bibeln
Kulturella återgivningar av Isak
Kulturella återgivningar av Jakob
Tommy Sandlin

Tommy Sandlin, född 31 mars 1944 i Hemlingby utanför Gävle, död 28 december 2006 på samma plats, var en svensk ishockeytränare.

Han inledde sin tränarkarriär på elitnivå i ung ålder, och hann med sju SM-guld för två olika klubbar (sex i Brynäs IF, ett för MODO Hockey). Han förde dessutom ett Brynäs  till SM-final 1995, där man dock föll i den femte och avgörande matchen mot HV71 i sudden death. Året därpå var Brynäs tvungna att kvalspela via Allsvenskan för att få vara kvar i Elitserien och Sandlin fick under uppmärksammade former stiga åt sidan. 
Den respekt han hade bland övriga inom svensk ishockey, tillsammans med hans stora framgångar och kunnande inom sporten, gav honom i många kontexter smeknamnet "hockeyprofessorn".

Han var en skicklig taktiker och prövade olika idéer och filosofier som förändrade ishockeyn på olika sätt. Han är omvittnad för sin förmåga att svetsa samman ett lag. Kritiker kallade hans sätt att låta spelarna dela speltid och betona kollektivets betydelse framför individuella prestationer för sossehockey, ett begrepp som myntades av Aftonbladets Peter Wennman. Han införde även 1-3-1-taktiken i svensk ishockey.

Han var även förbundskapten för Sveriges herrlandslag i ishockey under två perioder, och var bland annat med när laget vann VM-guld 1987 i Wien i Österrike. För den sistnämnda prestationen tilldelades han en kopia av Svenska Dagbladets guldmedalj 1987.

Tränarkarriär

Internationellt
1978-1980: Sverige (VM-brons 1979, OS-brons 1980)
1986-1990: Sveriges herrar (VM-guld 1987, OS-brons 1988, VM-silver 1990)

Klubblag
1969: Gävle GIK
1969-1977: Brynäs IF (SM-guld 1970, 1971, 1972, 1976, 1977)
1977-1983: Modo Hockey (SM-guld 1979)
1983-1986: IF Björklöven
1990-1991: IF Björklöven
1991-1996: Brynäs IF (SM-guld 1993), (SM-final 1995)
1997: Brynäs IF:s juniorlag
1998/1999–1999/2000: Mora IK
2000/2001: Leksands IF
2002: AIK
2002-2004:  Tierp HK
2004-2006:  Trondheim Black Panthers (lämnade klubben i december 2005)

Referenser

Externa länkar

Födda 1944
Avlidna 2006
Svenska ishockeytränare
Män
Svensk ishockeys Hockey Hall of Fame
Svenska idrottsledare under 1900-talet
Svenska idrottsledare under 2000-talet
Förbundskaptener för Sveriges herrlandslag i ishockey
Hypotermi

Hypotermi innebär att kroppstemperaturen är för låg.
När kroppstemperaturen börjar sjunka försvarar sig kroppen genom att minska blodförsörjningen till huden samt genom att öka värmeproduktionen genom att huttra. Dessa mekanismer är väldigt energikrävande och kan därför inte upprätthållas hur länge som helst. Till slut börjar även temperaturen inne i kroppen att sjunka.

Hypotermi kan uppstå som följd av yttre orsaker, såsom en kylig vistelsemiljö. Alkohol och andra droger som hindrar att blodkärlen drar ihop sig, kan göra att hypotermi lättare uppstår. Hypotermi kan också uppstå i anslutning till undernäring, utmattning, hjärnskada, och vid nedsatt förmåga att producera hormon från sköldkörteln eller binjurarna (vid exempelvis addisons sjukdom).

Äldre personer och små barn är känsligare då de har mindre kompensationsmöjligheter och blir därför lättare utsatta för hypotermi. Symtomen kan ha en stor variation beroende på individen och tillstånd, därför är det svårt att exakt mäta klassifikationsgraden personen är i, även för sjukvården

Vid vissa tillstånd används hypotermi terapeutiskt inom sjukvården, se hypotermibehandling.

Klassifikationsgrader 
Nedkylning delas in i tre svårighetsgrader utifrån kroppstemperaturen, men då denna är mycket svår att mäta hos nedkylda personer utanför sjukhus är det viktigt att gå efter symptomen.

Mild hypotermi (32–35 °C) 
Förhöjd puls, blodtryck samt andningsfrekvens och huden är kall. Huttning och förvirring kan förekomma, men vakenhetsgraden kan vara normal.

Måttlig hypotermi (28–32 °C ) 
Sjunkande puls och blodtryck, blek hud och lägre andningsfrekvens, för energidepåerna börjat ta slut. Medvetandet sjunker, huttningar tystas och paradoxal avklädning kan uppstå.

Svår hypotermi (Under 28°C) 
Personen är medvetslös och det kan vara svårt att mäta några livstecken över huvud taget.

Allmän omvårdnad 
Personen skall hanteras varsamt, utan att gnugga huden, och skyddas från yttre faktorer för att undvika ytterligare skada, till exempel genom att svepa in denne. Varma – ej heta – drycker, gärna med socker i, är bra om personen kan dricka själv. Aktiv uppvärmning kan ske med värmeflaskor eller för syftet producerade heat packs. Alla som behöver yttre hjälp att värma sig bör evakueras.

Se även
 Polärt T3-syndrom
Förfrysning
Köldskada

Referenser 

Akuta sjukdomstillstånd
Dödsorsaker
Kroppstemperaturförändringar
Franska vetenskapsakademin

Franska vetenskapsakademin (franska: Académie des sciences) är en fransk vetenskaplig akademi. Den grundades 22 december 1666 av kung Ludvig XIV efter ett förslag från den franske statsmannen och finansministern Jean-Baptiste Colbert. Bland tillskyndarna fanns den franske fysikern och prästen Edme Mariotte, som gjorde en oberoende upptäckt av Boyles lag, som därför i Frankrike har kallats Mariottes lag.

Presidenter i akademin 
Fram till och med 1974 valdes ordföranden för akademin vanligtvis på ett år, därefter på två. Den förste ordföranden, 1699, var Jean-Paul Bignon, som valdes 16 gånger fram till och med 1734. Den mest kända ordföranden som akademin haft var Napoleon Bonaparte år 1800. Bland kända forskare som innehaft positionen märks bland andra: Pierre-Simon de Laplace (1796), Bernard-Germain de Lacépède (1797, 1811), Claude Louis Berthollet (1801), Charles-Augustin de Coulomb (1801), Louis Antoine de Bougainville (1808), Louis Joseph Gay-Lussac (1822), Étienne Geoffroy Saint-Hilaire (1833), Antoine César Becquerel (1838), Jean-Victor Poncelet (1840, 1842), Adolphe-Théodore Brongniart (1847), Isidore Geoffroy Saint-Hilaire (1855, 1857), Henri Milne-Edwards (1861), Charles-Eugène Delaunay (1868), Joseph Liouville (1870), Joseph Bertrand (1874), Edmond Becquerel (1880), Émile Blanchard (1883), Jules Janssen (1887, 1888), Maurice Loewy (1894), Henri Poincaré (1906), Henri Becquerel (1908) och Gabriel Lippmann (1912).

På 2000-talet
 2001–2002 Hubert Curien
 2003–2004 Étienne-Émile Baulieu
 2005–2006 Édouard Brézin
 2007–2008 Jules Hoffmann
 2009–2010 Jean Salençon
 2011–2012 Alain Carpentier
 2013–2014 Philippe Taquet
 2015–2016 Bernhard Meunier
 2017-2018 Sébastien Candel
 2019-2020 Pierre Corvol

Referenser

Noter

Externa länkar

   - Engelskspråkig version

 
Vetenskapsakademien
Vetenskapsakademien
Trattkantarell

Trattkantarell (Craterellus tubaeformis) är en vanlig matsvamp i Europa, Sibirien och Nordamerika. Trattkantarellen är ganska vanlig i  södra och mellersta Sverige men mer sällsynt i norra delen av landet samt i sura områden. Trattkantarellen kan bli så stor som 12 cm på höjden och 5 cm på bredden. Den hittas i september till november.

Beskrivning
Trots namnet är trattkantarellen inte någon äkta kantarell (släktet Cantharellus). Trattkantarellerna hör till det mycket närstående släktet Craterellus. Det senare uppvisar fruktkroppar med ihålig fot; de äkta kantarellerna har fruktkroppar med kompakt, icke ihålig fot. Namnet trattkraterell har föreslagits för att markera att C. tubaeformis inte är någon äkta kantarell.

Kännetecken:
Hatt tunn, navlad till trattformad, ovansidan är gulbrun till brunsvart.
Hattens undersida har gula till gråa grenade åsar som löper ner på foten.
Fot ihålig, brungul till gul.

Trattkantarellen bildar ektomykorrhiza vilket innebär att svampen lever i symbios med skogsträd.

Trattkantarell har förväxlats med den dödligt giftiga toppig giftspindling, trots klart olika utseende. Den växer i liknande miljö och kan förväxlas genom slarv.

Svampar som mer liknar trattkantarellen är sporsäckssvampen slemmurkling (Leotia lubrica) och grå kantarell. Slemmurklingen är mer gelé- eller vaxartad och saknar egentliga lameller på hattens undersida. Slemmurklingen saknar matvärde. Också rödgul trumpetsvamp kan uppfattas snarlik. Slemmurklingen anses inte giftig och både rödgul trumpetsvamp och grå kantarell är goda matsvampar.

Trattkantarellen kan producera svagt mutagena ämnen om den skadas ordentligt.

Trattkantarellen är Västmanlands landskapssvamp.

Bilder

Torkning 

Trattkantarellen går mycket bra att torka, vilket framför allt ger svampen en hållbarhet på flera år vid rätt förvaring men kan även uppfattas som smakförhöjande.

Se även 
Lista över svenska matsvampar

Källhänvisningar

. Med samma titel finns Dahlmans examensarbete 1998 från hortonomprogrammet, Sveriges lantbruksuniversitet, Alnarp, .

Externa länkar 

Svampar
Matsvampar
Landskapssvampar
Hank Azaria

Henry Albert "Hank" Azaria, född 25 april 1964 i Queens i New York, är en amerikansk skådespelare med grekiskt-judiskt ursprung. Han har varit gift med skådespelaren Helen Hunt.

Karriär 
Azaria gör rösten till ett antal av figurerna i den animerade TV-serien Simpsons. I serien har han genom åren totalt givit röst åt fler än 160 figurer, i fler än 300 avsnitt, däribland Apu Nahasapeemapetilon, Moe Szyslak, polischefen Clancy Wiggum, Comic Book Guy, Cletus Spuckler och professor Frink.

I TV-serien Vänner har han vid återkommande tillfällen spelat karaktären David, en vetenskapsman som Phoebe dejtar och som försvinner till Belarus för att forska, för att sedan då och då återkomma till serien.

Filmografi i urval

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska röstskådespelare
Personer från Queens
Skådespelare från New York
Födda 1964
Levande personer
Män
Alumner från Tufts University
La La

"La La" är en låt av den amerikanska sångerskan Ashlee Simpson från hennes album från 2004, Autobiography. I november 2004, i USA spelades den på radio och TV som hennes tredje singel. I Storbritannien (där den är hennes andra singel), släpptes en CD singel i januari 2005.

Lista över TV-framträdanden
2004
 18 november: Simpson framförde "La La" på Total Request Live.
 6 december: Simpson framförde "La La" som ett extranummer i slutet av en konsert på the El Rey Theatre in Los Angeles, Kalifornien, som visades live på internet på AOL.
 17 december: Simpson framförde "La La" i början av Jingle Ball Rock (showen spelades in den 3 december) och på The Tonight Show (framträdandet sändes runt 00:30 EST den 18 december).
 31 december: Simpson framförde låten på Dick Clark's New Year's Rockin' Eve 2005, som hon också var programledare i för delar av västkusten.

Låtar av Ashlee Simpson
Musiksinglar 2004
Amerikanska musiksinglar
Sånger 2004
Musikvideor regisserade av Joseph Kahn
Å (vattendrag)

Å kallas ett strömmande vattendrag som i allmänhet är mindre än en flod eller älv men större än en bäck. Ordet används för svenska, danska, norska, isländska och färöiska förhållanden. Det existerar inga allmänt vedertagna storleksgränser för vad som definieras som en å, men ofta har de en bredd på mellan några meter till något tiotal meter. Åar kan ha en relativt lång sträckning, ett exempel är Fyrisån i Uppland som är 80 kilometer lång. Dalen som en å rinner i kallas ådal. Några större svenska åar kallas genom sina namn i stället för strömmar, exempelvis Motala ström.

Referenser 

Vattendrag
Kom, helge Ande, till mig in

Kom, Helge Ande, till mig in är en böne- och pingstpsalm med nio verser, med tyskt ursprung, O Heiliger Geist kehr zu uns ein, av Michael Schirmer och med okänd svensk översättare från 1694. Texten bearbetades av Olov Hartman 1978. 

Texten lyder 1695 i inledningen:
O Helge And kom til migh in
Uplys min siäl, uptänd mitt sinn

Melodin är en tysk folkvisa från cirka 1504, nedtecknad i Ain schöns newes Christlichs Lyed 1530 och i Nürnberg 1534 och samma melodi som användes till psalmerna Du folk av ädla fäders stam, Förfäras ej du lilla hop, O Gud, giv oss din Andes nåd och O Herre Gud barmhärtig var. Enligt 1697 års koralbok fanns ingen psalm som använde samma melodi.

Publicerad som
Nr 187 i 1695 års psalmbok under rubriken "Pingesdaga Högtijd - Om then Helga Anda".
Nr 138 i 1819 års psalmbok under rubriken "Den Helige Andes nåd (pingstpsalmer)".
Nr 95 i Stockholms söndagsskolförenings sångbok 1882 med verserna 1-2, under rubriken "Psalmer".
Nr 61 i Svensk söndagsskolsångbok 1908  under rubriken "Pingst". 
Nr 232 i Sionstoner 1935 under rubriken "Pingst".
Nr 138 i 1937 års psalmbok under rubriken "Pingst".
Nr 364 i Svenska kyrkans del av Den svenska psalmboken 1986 under rubriken "Anden, vår Hjälpare och tröst".
Nr 111 i Finlandssvenska psalmboken 1986 under rubriken "Pingst".
Nr 398 i Psalmer och Sånger 1987 under rubriken "Fader, Son och Ande - Anden, vår hjälpare och tröst".
Nr 72 i Lova Herren 1987 under rubriken "Andens närvaro, upplysning och ledning".
Nr 57 i Lova Herren 2020 under rubriken "Gud den heliga Ande och helgelsen".

Referenser

Noter 

Tyska psalmer
Pingstpsalmer
Antonio Giorgetti

Antonio Giorgetti, född 1635 i Rom, död 24 december 1669 i Rom, var en italiensk skulptör under barocken. Han var äldre bror till skulptören Giuseppe Giorgetti samt medhjälpare till Bernini.

Giorgetti har utfört en ovanlig skulptur i Cappella Spada i San Girolamo della Carità; två änglar håller en kommunionsduk av polykrom marmor mellan sig. För Ponte Sant'Angelo utförde Giorgetti Ängeln med tvättsvampen.

Verk i urval
 Änglar med kommunionsduk – Cappella Spada, San Girolamo della Carità
 Ängeln med tvättsvampen – Ponte Sant'Angelo
 Girolamo Aleandros byst (cirka 1661) – San Lorenzo fuori le Mura
 Gravmonument över Lucas Holstenius – Santa Maria dell'Anima

Bilder

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Födda 1635
Avlidna 1669
Italienska barockskulptörer
Män
Skulptörer från Rom
Gunnar Bergman (tandläkare)

Gunnar E.T. Bergman, född 29 januari 1920 i Värnamo, död 30 september 1973 i Råsunda, var en svensk legitimerad tandläkare, odontologie doktor, medicine kandidat samt professor i oral histopatologi vid Tandläkarhögskolan i Stockholm.

Svenska professorer i odontologi
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Födda 1920
Avlidna 1973
Män
Personer från Värnamo
Carlo Francesco Bizzaccheri

Carlo Francesco Bizzaccheri, född 13 april 1655 i Rom, död där 11 februari 1721, var en italiensk skulptör och arkitekt under barocken och den tidiga rokokon.

I Rom har Bizzacheri utfört fontänen Fontana dei Tritoni (1715), som uppvisar tydlig inspiration från Berninis Fontana del Tritone (1642–1643) på Piazza Barberini. Han ritade även fasaden och portiken till kyrkan Sant'Isidoro a Capo le Case.

Verk i Rom (urval)
 Gravmonument över Flavia Bonelli – Cappella della Madre del Divino Aiuto, Gesù e Maria
 Fasaden – Sant'Isidoro a Capo le Case
 Dekorationer – Cappella di Sant'Antonio di Padova, Sant'Isidoro a Capo le Case
 Ombyggnad av klostret – San Lorenzo in Lucina
 Palazzo di San Luigi
 Tabernakel – Cappella del Santissimo Crocifisso, San Marcello al Corso
 Dekorationer – Cappella di San Nicola di Bari, Santa Maria Maddalena
 Cappella di Sant'Anna, Santa Maria in Montesanto
 Fontana dei Tritoni, Piazza di Santa Maria in Cosmedin

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Italienska barockskulptörer
Italienska arkitekter under 1600-talet
Italienska barockarkitekter
Rokokoarkitekter
Arkitekter från Rom
Födda 1655
Avlidna 1721
Män
Italienska arkitekter under 1700-talet
Italienska skulptörer under 1600-talet
Italienska skulptörer under 1700-talet
Tejo

Tejo kan syfta på:

 Tejo – det portugisiska namnet på floden Tajo
Tejo (sport) – ett spel där man kastar metallskivor mot mål, Colombias nationalsport
Mark Hoppus

Mark Allan Hoppus, född 15 mars 1972 i Ridgecrest, Kalifornien, är en amerikansk musiker, mest känd för att ha bildat Blink-182 år 1992 tillsammans med Tom DeLonge. I Blink-182 spelar han bas och sjunger. Han var aktiv med gruppen +44 under åren 2005 till 2009, då Blink-182 återförenades efter närmare 5 års uppehåll.

Mark Hoppus föräldrar skilde sig då han var 14 år och han fick bo hos sin pappa. Han fick sin första bas och förstärkare av sin pappa när han hade hjälpt honom att måla huset. Hoppus träffade Tom DeLonge när han var 18 år. De började skriva låtar redan samma kväll som de träffades. Från början ville han bli engelsklärare, men valde musiken med anledning av Blinks framgångar.

Tillsammans med DeLonge skrev han alla Blinks tidiga låtar. De skapade också Atticus år 2001, ett klädmärke, samt varumärket Loserkids. Han är numera delägare i Famous Stars and Straps, ett annat klädmärke startat av bandkollegan Travis Barker. Efter att Blink-182 splittrades 2005, startade Hoppus bandet +44 tillsammans med Barker. I bandet spelade även Craig Fairbaugh som tidigare spelat gitarr i The Transplants, samt gitarristen i The Nevous Return, Shane Gallagh. +44 släppte sitt första och enda album When Your Heart Stops Beating år 2006.

Referenser

Externa länkar
 himynameismark.com - Mark Hoppus blogg
 twitter.com/markhoppus - Mark Hoppus Twitter

Amerikanska punkmusiker
Amerikanska basister
Amerikanska bloggare
Musiker från Kalifornien
Personer från Ridgecrest, Kalifornien
Födda 1972
Levande personer
Män
Dover, New Jersey

Dover är en stad i Morris County i delstaten New Jersey, USA. Vid folkräkningen år 2000 bodde 18 188 personer på orten. Den har enligt United States Census Bureau en area på totalt 7 km² varav 0,1 km² är vatten.

Externa länkar
 Dover stads webbplats

 
Orter i New Jersey
Lanka Sama Samaja Party

Lanka Sama Samaja Party, ett politiskt parti i Sri Lanka. LSSP bildades 1935, som ett socialistisk parti som kämpade för Ceylons självständighet. Partiet var vid starten inte särskilt stort, men var egentligen den enda radikala kraften som motarbetade britterna. LSSP var inledningsvis inte ett trotskijistiskt parti, utan rymde lite olika ideologiska tendenser. Kring 1939 uppstår konflikt mellan trotskijister och pro-KomInternkrafter. Trotskijsterna vann den interna maktkampen, och pro-KomInternfalangen bildade United Socialist Party (senare Ceylon Communist Party).

Under andra världskriget motsätter sig LSSP den brittiska krigföringen, och blir tvingade under jorden. De viktigaste ledarna, N.M. Perera och Philip Gunawardena, greps. Efter att ett trettiotal ledande personer gripits faller i princip hela partiets verksamhet sönder. Stora delar av ledningen flyr till Indien. De tar kontakt med indiska trotskijister, och beslutar att slå samman LSSP med den indiska trotskijisterna och bilda Bolshevik-Leninist Party of India, Ceylon and Burma (ett sammangående som de fängslade LSSP-ledarna aldrig gått med på), som erkänns som Fjärde internationalens sektion.

Efter kriget reorganiserade Perera och Gunawardena LSSP. De hemvändande BLPI-aktivisterna reorganiserade sig som Bolshevik Samasamaja Party. Det ursprungliga LSSP var därmed de facto splittrat i två. Pereras LSSP var dock från början betydligt större än BSP. LSSP och BSP återförenas dock senare, och det förenade LSSP erkänns som 4e internationalens lankesiska sektion. LSSP var vid det här laget det största vänsterpartiet i landet, även om kommunistpartiet gradvis börjar växa ifatt. LSSP ledde stora delar av den lankesiska fackföreningsrörelsen. I augusti 1953 leder LSSP en massiv generalstrejk, en strejk som får regeringen och britterna att frukta revolution i landet. I valet 1956 blir LSSP näst största parti, och Perera väljs till "leader of opposition". Detta är LSSP:s absoluta höjdpunkt. I valen 1960 hoppas LSSP på att vinna regeringsmakten, men misslyckas. I detta läge har det populistiska SLFP växt fram med en socialistisk retorik. LSSP kan därmed inte räkna med att alla anti-etablissemangsröster automatiskt kommer till dem. Detta leder till många interna diskussioner inom LSSP om partiets roll. 1964 erbjuder SLFP LSSP att bilda en koalitionsregering. Frågan väcker ont blod bland de ortodoxa trotskijisterna (arvtagare till BLPI-BSP-grupperingen), men Perera vill gå med. Regeringsfrågan avgörs på en extrainkallad kongress. Pereras linje vinner stort. LSSP utesluts ur 4e internationalen och den ortodoxa falangen bildar LSSP(R) som en ny 4e internationalensektion (som senare splittras sönder och marginaliseras).

LSSP finns kvar, men är idag ett skugga av sitt forna jag. Partiet har reducerats till ett mindre stödparti till SLFP. Idag har LSSP en parlamentsledamot, som också är vetenskapsminister.

Politiska partier i Sri Lanka
Politiska partier bildade 1935
Socialistiska partier
The Assemblies of God

Assemblies of God (engelska för Guds församlade) är världens största pingstsamfund. Samfundet instiftades 1914 i Hot Springs i Arkansas. År 2005 hade det drygt 52 miljoner medlemmar och 268 022 kyrkor runt om i världen, varav 12 277 låg i USA. Om man ser till läran om dopet, Den helige ande och tron är samfundet protestantiskt.

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Historik
 Flower Pentecostal Heritage Center (Arkiv)

Protestantiska samfund i USA
Pingströrelsen i USA
Religiösa organisationer bildade 1914
Gorgan

Gorgan  (persiska: گرگان) är en stad i norra Iran. Den är administrativ huvudort för provinsen Golestan och för delprovinsen Gorgan. Staden har cirka 350 000 invånare. Gorgan betyder vargarnas land på modern persiska. Staden har under 1900-talet även hetat Astarabad.

Gorgan ligger nära Kaspiska havet, ungefär 400 km från Teheran. Dess klimat är varierande. Agha Mohammad Khan, grundaren till Qajardynastin, föddes här. Under antiken var regionen en del av Hyrkanien.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Golestan (provins)