kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Förstapersonsskjutare

Förstapersonsskjutare (av ), alternativt förstapersonsskjutspel, förkortat FPS-spel, är en specifik datorspelsgenre inom så kallade skjutspel, där bildskärmen motsvarar spelfigurens synfält och tillåter spelaren att spela spelet från ett förstapersonsperspektiv. Sådana spel har traditionellt ett fokus på action och involverar traditionellt skjutvapen av olika typer. När speltypen introducerades i början av 1990-talet, med spel som Wolfenstein 3D och Doom, innebar det så gott som alltid att spelarens vapen och/eller händer var synliga nära skärmens botten, och att siktlinjesindikator (Head-Up-Display/HUD) i periferin visade spelarens status (såsom energi, hälsa, skydd och ammunition, etc).

First-person shooters är populära som nätverksspel. Exempel på populära förstapersonsskjutspel är Call of Duty, Counter-Strike, Half-Life, Halo, Metroid Prime, Quake och den svenska Battlefield-serien.

En subkategori till first-person shooters, som började träda fram i slutet av 1990-talet, är taktiska first-person shooters. Dessa spel innehåller större moment av taktiskt tänkande och strategier än andra spel i genren. Vanligtvis är spelen mer realistiskt inriktade och kräver samarbete med medspelare, både mänskliga över datornätverk eller datorkontrollerade NPC:er. Exempel på taktiska first person shooters är Counter Strike, America's Army, SWAT 4, Tom Clancy's Rainbow Six, Ghost Recon, Red Orchestra: Ostfront 41-45 och Operation Flashpoint. Det finns även modifikationer som gör att spelen kräver mer taktiskt spelande som till exempel modifikationen Project Reality till Battlefield 2.

Historia 
Även om det fanns spel där spelaren såg världen ur spelfigurens synvinkel så tidigt som 1981 års 3D Monster Maze för Sinclair ZX81 (som inte var en Shooter) var det inte förrän 1992 med Wolfenstein 3D och framför allt 1993 med Doom som genren fick sitt genombrott, detta gav upphov till begreppet Doom-klon som var ett vanligt begrepp för förstapersonsskjutare under 1990-talet. Båda spelen producerades av id Software som sedan dess lyckats upprätthålla titeln som genrens stora innovatörer. Båda spelen använde sig av ett delvis falskt 3D-perspektiv, omgivningarna byggdes upp av polygoner men fienderna var alla tvådimensionella sprites. 1996 tog id Software genren till en komplett 3D-värld med Quake. När spelmotorerna blev bättre och grafiken snabbare blev också världarna mer trovärdiga och mindre sterila. Dagens FPS-spel är tillräckligt realistiska för att ge känsliga personer symptom som liknar åksjuka.

Onlineshooter 
En underkategori till first person shooter är onlineshooter. Skillnaden mellan de två genrerna är att onlineshooter-spel spelas via internet eller över ett lokalt nätverk.

Exempel på titlar och serier i genren 
 Battlefield
 Call of Duty
 Counter-Strike
 Crysis
 Doom
 Duke Nukem
 Half-Life
 Halo
 Medal of Honor
 Postal 2
 Quake
 Resistance: Fall of Man
 Unreal
 Wolfenstein 3D

Se även 
 Tredjepersonsskjutare

Referenser 

 
Datorspelstermer
Datorspelsgenrer
Tomb Raider (spelserie)

Tomb Raider är en serie TV-spel med äventyrstema som utvecklats av Core Design och de första spelen publicerades av Eidos. Huvudpersonen är arkeologen Lara Croft. Spelen har senare även blivit till filmer med Angelina Jolie och Alicia Vikander i huvudrollen. Filmerna är inspirerade av Hongkong-action. Spelen utvecklades av Core Design mellan 1995 och 2003 och utvecklas sedan dess av Crystal Dynamics.

En tredje uppföljare till de två tidigare filmerna, där inspelningen påbörjades under 2016, ser Alicia Vikander i huvudrollen som Lara Croft. Produktionen gick under arbetsnamnet Tomb Raider.

Spel

Core Design

Crystal Dynamics

Filmer 
 Lara Croft: Tomb Raider (2001)
 Lara Croft Tomb Raider: The Cradle of Life (2003)
Tomb Raider (2018)

Se även  
 Lista över spel som blivit film

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Datorspelsserier lanserade 1996
Det finns en väg till himmelen

Det finns en väg till himmelen är en psalm av Bo Setterlind från 1972. 

Koralmelodin är den så kallade "Sköldingevisan" med inledningsorden "Till himmelen, dit längtar jag, där får jag leva med behag" upptecknad i Sköldinge av Nils Dencker efter Anna Sofia Gustafsson. I Herren Lever 1977 är koralsatsen skriven av Gunno Södersten. 

Texten handlar om den helga tron som vägen till himmelen, om bönen och tron att över allt finns en bro att vandra, en vandring som kan börja nu och som går till Gud. Texten är hämtad ur Johannesevangeliet 14:1-6. Andra versen är hämtad ur Första Korintierbrevet 2:9 och tredje versen är hämtad ur Johannesevangeliet 20:27.

Publicerad i
Herren Lever 1977 som nummer 928 under rubriken "Framtid och hopp".
Cantarellen 1984 som nummer 12.
Den svenska psalmboken 1986, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 som nummer 303 under rubriken "Pilgrimsvandringen".
Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) som nummer 581 under rubriken "Det kristna hoppet"

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Gertrud Sigurdsen

Gertrud Kristina Blixt-Sigurdsen, ogift Blixt, född 11 januari 1923 i Tunabergs församling, Södermanlands län, död 27 mars 2015 i Västermalms församling i Stockholm, var en svensk politiker (socialdemokrat).

Efter realexamen och handelsutbildning var Sigurdsen anställd vid AB Näfveqvarns bruk, länsstyrelsen i Södermanlands län och Aktiebolaget Nyköpings Automobilfabrik (ANA) i Nyköping. Hon var LO-sekreterare och ombudsman 1949–82, riksdagsledamot 1969–91, konsultativt statsråd (biståndsminister) 1973–76 och hälsovårdsminister 1982–85 samt slutligen socialminister 1985–89. Hon innehade flera styrelse- och utredningsuppdrag samt var under en tid ordinarie ledamot av socialdemokratiska partiets verkställande utskott.

Gertrud Sigurdsen var dotter till traktorföraren Arvid Blixt och Cecilia, ogift Karlsson. Hon var 1953–1960 gift med Rolf Sigurdsen (1922–1972) från Norge, med vilken hon fick sönerna Odd (född 1954) och Björn (född 1956).

Referenser

 Fonus minnessida med dödsdatum

Noter

Vidare läsning 
 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Sveriges biträdande socialministrar
Sveriges biträdande utrikesministrar
Sveriges konsultativa statsråd
Sveriges socialministrar
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Tunabergs socken
Födda 1923
Avlidna 2015
Kvinnor
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Sven-Eric Nilsson

Sven-Eric Samuel Nilsson, född 29 september 1925 i Lund, Malmöhus län, död 8 maj 2009 i Östra Torns församling, Skåne län, var en svensk jurist och politiker, socialdemokrat.

Biografi 
Efter studentexamen i Hässleholm 1945 blev Nilsson juris kandidat i Lund 1951, genomförde tingstjänstgöring i Sollentuna och Färentuna domsaga 1952–54, blev fiskal i Svea hovrätt 1955, assessor 1961, byråchef för lagärenden i finansdepartementet 1962, departementsråd där 1965, var konsultativt statsråd 1964–73, ambassadör i Bern 1973–82 samt generaldirektör och chef för Kammarkollegiet 1983–91. 

Nilsson var sekreterare i Arbetsdomstolen 1958–60 (biträdande 1957), biträdande i finansdepartementets rättsavdelning 1961–62, expert i jordabalksutredningen 1962–63, ledamot av kreditinstitutredningen 1962–64 och aktiefondsutredningen 1963–64. Han var biträdande lärare vid Stockholms universitet 1959–64. 

Under sin tid som konsultativt statsråd var Nilsson bland annat var en av tillskyndarna för avskaffandet av den så kallade kanslisvenskan. Han var uppväxt i Hästveda i Skåne och ägnade sig på fritiden åt forskning kring Göingebygdens historia. Med åren blev han en erkänd expert i ämnet, och författade en mängd artiklar i lokalpressen och i olika hembygdsföreningars skrifter. I Osby hembygdsförenings årsbok skrev han bland annat Från kyrkby till municipalsamhälle (I–VI, 1986–91 och Södra stambanans väg till Osby (I–IV, 1993–98). Hans mycket omfattande bibliotek och forskningsarkiv har donerats till Hässleholms stadsbibliotek.

Se även 
Hästvedaprosa

Källor

Noter

Svenska socialdemokrater
Sveriges konsultativa statsråd
Sveriges ambassadörer i Schweiz
Generaldirektörer för Kammarkollegium
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska diplomater under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Politiker från Lund
Jurister från Lund
Diplomater från Lund
Ämbetsmän från Lund
Födda 1925
Avlidna 2009
Män
Vidsel

Vidsel är den näst största tätorten i Älvsbyns kommun och ligger vid Piteälven, omkring 35 kilometer nordväst om Älvsbyn. Vidsel kallas Robotbyn på grund av närheten till Robotförsöksplats Norrland, och också på grund av den robot som pryder torget och som är skänkt av Saab AB.

Orten ligger centralt i Norrbottens län, en timmes bilväg från Piteå, Luleå, Boden, Jokkmokk och Arvidsjaur, och benämner sig därför också "Norrbottens närmaste by".

Historia
Vidsel ligger i Älvsby socken och har varit bebodd åtminstone från 1800-talet och det har möjligtvis förekommit säsongmässigt boende tidigare än det.

Befolkningsutveckling

Samhället
I Vidsel finns Delikatessfabriken (grundad 1999) som producerar såser för försäljning. Vid Piteälven finns fritidsområdet Glott där grillplats (även grillstuga), beachvolleyplan och boulebana finns. Ett rikt föreningsliv finns (bland annat en av landets största skoterklubbar). Vidsels kyrka invigdes 1968.  

2014 gick Ica Raketen i konkurs. År 2015 startades istället genom privata initiativ Tempo Vidsel, en liten mataffär med café, som 2016 även blev en servicepunkt.

Militär närvaro
Försvarsmaktens anläggning Robotförsöksplats Norrland (RFN) innefattar ett militärt övningsområde på ca 5 000 kvadratkilometer samt Vidsels flygplats med en 2 300 meter lång landningsbana. Anläggningen har även använts för europeisk militär verksamhet. Basen har varit testområde för Flygvapnets flygplan, Saab 35 Draken, Saab 37 Viggen, Saab Gripen och Ugglan samt för testflygningar med Phoenix och drönare hela 2013. Testflygningar med Eurofighter Typhoon och diverse militära övningar från andra europeiska länder och USA är planerade och genomförda.

Populärkultur
Stora delar av den svenska filmen Hotet (2004) spelades in i Vidsel, samt dokumentärkortfilmen Männen från Vidsel (2014).

Se även
Laver

Bilder

Referenser

Externa länkar 
Vidsels webbplats
Vidsels Delikatessfabrik

Orter i Älvsbyns kommun
Tätorter i Sverige
Sagem Sperwer

Sperwer (holländska för Sparvhök) är en taktisk UAV tillverkad av Sagem och används för spaning, övervakning, underrättelseinhämtning samt målutpekning. UAV:n startas genom att skjutas ut från en fordonsmonterad startramp och landar med hjälp av fallskärm och luftkuddar. Bildinformationen från UAV:ns sensorer överförs via videolänk i realtid till en markstation. Sensorerna möjliggör att man kan upptäcka ett "normalobjekt" (fordon) på cirka 4500 meters avstånd och sedan klassificera det (fastställa vilken typ av fordon det är) på cirka 2500 meters avstånd.

Användare

Kanadensiska försvarsmakten, systemet avvecklat.

Danska armén, införandet avbröts och luftfartygen såldes till Kanada.

Franska armén, systemet operativt.

Grekiska armén, systemet operativt.

Holländska flygvapnet, systemet avvecklat.

Svenska armén, systemet avvecklat.

Flygnationalgardet, inga uppgifter om systemet.

Användning i svenska Försvarsmakten 
Den svenska militära beteckningen på Sagem Sperwer är UAV 01 Ugglan och den var operativ mellan 1999 och 2010. Ugglan ersattes 2011 av UAV 03 Örnen. Försvarsmakten har haft tre UAV 01-system där varje system bestod av:
 tre UAV-farkoster,
 en markstation med länk,
 en klargöringsenhet (rampfordon, klargöringsbandvagn samt bärgningsbandvagn).
De tre systemen utgjorde ett UAV-kompani i 32. Underrättelsebataljonen.

Källor

Noter

Trycka källor

Internetkällor 
 

Obemannade flygplan
Skatan

Skatan är en obemannad flygfarkost (Unmanned Aerial Vehicle). Tester utfördes under 1970-talet av FOA. Farkosten var utrustat med en filmkamera. Senare försök genomfördes med att överföra realtidsinformation. Senare försök 1979-83 ersattes med en ballong (Paralift). Numera ersatt med försvarssystemet Ugglan.

Obemannade flygplan
Försvarsforskning i Sverige
Kora

Kora är ett västafrikanskt stränginstrument, som är besläktat med harpa och luta. Kora har skalet av en stor halv kalebass som klanglåda, en rå kohud spänd över den, en lång rund stav som hals och två "lager" av strängar av nylontråd/fiskelina - strängantalet är normalt 21. Även om koran liknar gitarren, är den snarare en harpa, där strängarna aldrig kortas för att skapa högre toner. 

Kora anses vara Gambias nationalinstrument, men den spelas dessutom mycket i Senegal, Mali, Guinea och Guinea Bissau. Den är det vanligaste instrumentet för grioterna. Bland musiker som spelar kora finns Toumani Diabaté, Ballaké Sissoko och Mory Kanté.

Externa länkar 
 Cora Connection: Discover The Mandinka Kora - På engelska
 http://www.kairarecords.com/kane/mkngkoraph.htm - Bilder på korabygge
 http://www.kora-music.com/e/frame.htm

Stränginstrument
Kultur i Afrika
Spilåpipa

Spilåpipa, även spelpipa, spälapipa, låtapipa, är ett svenskt folkligt musikinstrument med rötter inom fäbodkulturen. Instrumentet har funnits i stora delar av landet (troligen vanligast förekommande i de delar där fäbodkulturen existerat, det vill säga norr om en linje någonstans genom Svealand). Under 1900-talet har Älvdalen varit en viktig plats för spilåpipskulturens bevarande, varför traktens lokala benämning på älvdalska för instrumentet fått nationell spridning. En viktig variant på spilåpipan är Härjedalspipan men det förekommer en uppsjö av varianter. Spilåpipan har fått ett uppsving under 1900-talets sista årtionden som ett led i moderna folkmusikers nyfikenhet på ålderdomliga instrument.

Konstruktion
Spilåpipan är en spaltflöjt, det vill säga en flöjt med en smal kanal (spalt) där luften blåses in och som riktar luftströmmen mot en kant där tonen alstras. Flöjten har åtta fingerhål på ovansidan men inga tumhål. Den har modal stämning och många intervall är svävande, med andra ord är skalan inte ren i det moderna musikaliska systemets bemärkelse. Det finns också stora möjligheter för användaren att påverka intonationen.

Kända spilåpipare
En viktig spilåpipare var Sväs Anders Ersson (1872–1968) från Evertsberg i Älvdalen, Dalarna. I modern tid spelar exempelvis Anders Rosén (Malung), Pelle Jakobsson, Hars Åke Hermansson (Malung), Jonas Staf [Mattmar] och Ulrika Bodén spilåpipa. Utanför Sverige finns holländskan Els Doekes som erhållit Zornmärket i brons på spilåpipa.

Litteratur

Folkmusikboken online

Externa länkar 

Träblåsinstrument
Svenska folkmusikinstrument
Frisim

Frisim (fristil) är ett av simsätten inom tävlingssimning. Det är egentligen inget simsätt, regeln säger att man får simma valfri stil. I praktiken används i tävlingar det snabbaste simsättet - crawl.

Regler

Frisim betyder fritt simsätt vilket innebär att det finns mycket få regler som talar om hur simsättet skall genomföras. 
De regler som finns är dessa:
Frisim i ett frisimslopp innebär att en simmare får simma vilket simsätt som han/hon vill, dock inte i medley då frisim innebär annat simsätt än bröstsim, ryggsim och fjärilsim.
Vid vändning och målgång måste någon del av simmarens kropp beröra väggen.
Någon del av simmarens kropp måste under hela loppet bryta vattenytan, dock är det tillåtet att simma 15 meter under vattnet direkt efter start och vändning.

Tävling
Frisim är det simsätt där det finns flest distanser att simma över. 

De är:
50 meter frisim
100 meter frisim
200 meter frisim
400 meter frisim
800 meter frisim
1500 meter frisim 

4x50 meter frisim lagkapp (endast i kort, 25 meters bassäng)  
4x100 meter frisim lagkapp
4x200 meter frisim lagkapp

Frisim ingår också som sistasträcka i medley på distanserna:
100 meter medley (endast i kort, 25 meters bassäng)
200 meter medley
400 meter medley

4x50 meter medley lagkapp (endast i kort, 25 meters bassäng)
4x100 meter medley lagkapp

Dessutom är frisim regeln för simning i öppet vatten.
 I OS finns 10 km öppet vatten.
 I VM finns 5, 10 och 25 km öppet vatten.
 I triathlon finns simning som delgren från 750 m till 4 km, avser tävlingsgren för vuxna. I motionsklasser finns ned till 200 m och för ungdomar ned till 100 m.

Träning
I lite mer informella sammanhang inom organiserad simning, till exempel vid tränarledd träning är på svenska "frisim" en beteckning på crawl. Om man vill ha valfritt simsätt i träningsprogrammet heter det "valfritt".

Historia
De första simtävlingarna hade inte några regler om stil, såsom frisim idag. Crawl användes första gången 1844 i en officiell tävling. Bröstsim var då tradition i Europa. OS 1896 hade simning på programmet, 100 m, 500 m och 1200 m, samtliga fri stil, öppet vatten, endast män. I OS 1904 introducerade man grenar med stilkrav, man tävlade i bröstsim och ryggsim, förutom frisim. Jämför History of swimming (på engelska).

Referenser

Simning

he:שחייה תחרותית#חופשי
Manchesterkodning

Manchesterkodning är en självsynkroniserande bitkodning vid datorkommunikation.

Bitmönstret 11011000100 manchesterkodat

Varje bit i dataströmmen kodas som två bitar, antingen 01 eller 10, så att varje bit överförs med minst en övergång mellan etta och nolla. Genom att det sändande systemet skickar med klockan i varje bit behöver inte det mottagande systemet tappa bitar på grund av att systemklockorna varierar lite. 

Vid en första betraktelse kan systemet se ut att ge en inverterad utsignal om mottagaren bara läser 1/2 bit fel, men mottagaren upptäcker fort (vid en bitövergång i dataströmmen) att den är osynkroniserad då signalen inte följer kodningen och kan synkronisera om sig. 

För att synkronisera alla mottagare i Ethernet inleds varje paket med att sändaren flera gånger i följd skickar oktetten 0xaa, vilka manchesterkodas 100110011 (o.s.v.) så att mottagarna entydigt kan synkronisera sig.

Datorkommunikation
Årets fotbollsspelare i England (PFA)

Årets fotbollsspelare i England (PFA) (Professional Footballers' Association Players' Player of the Year), oftast Spelarnas pris till Årets spelare eller enbart Årets PFA spelare, är en årlig utmärkelse som tilldelas den som av spelarorganisationen PFA:s medlemmar anses ha varit den bäste fotbollsspelaren under säsongen i engelsk fotboll. Priset har delats ut sedan säsongen 1973/74 då den förste att få utmärkelsen var Leeds Uniteds mittback Norman Hunter.

Fotbollsjournalister (FWA) delar ut en likadan utmärkelse till årets fotbollsspelare i England, för den utmärkelsen se Årets fotbollsspelare i England (FWA).

Vinnare 

Inberäknat säsongen 2022/23 så har utmärkelsen delats ut vid 50 tillfällen till 43 olika vinnare, sex spelare har vunnit utmärkelsen två gånger. 
Tabellen nedan indikerar även då den vinnaren till utmärkelsen tilldelats ytterligare en eller fler utmärkelser under samma säsong i engelsk fotboll, till exempel, fotbollsjournalisternas FWA:s utmärkelse Årets fotbollsspelare i England (FWA) (FWA), PFA Supportrars pris Årets fotbollsspelare i England (FPY)  och PFA Årets Unge Fotbollsspelare (YPY).

Förkortningar:YPY   = PFA:s Årets Unge Spelare (PFA:s Young Player of the Year) FPY   = Supportrarnas pris till årets spelare (PFA) (FPA:s Fan's Player of the Year award)FWA = Fotbollsjournalisternas (FWA) utmärkelse till Årets Spelare

Summering av vinnarna

Spelare som har vunnit fler än en gång

Vinnare per land

Vinnare per klubb

Se även 
 Årets fotbollsspelare i England (FWA)
 FA Premier League

Referenser

Noter 

Årets fotbollsspelare i England
Fotboll i England
Priser och utmärkelser instiftade 1974
Olympiska vinterspelen 1948

Olympiska vinterspelen 1948, de femte (V) olympiska vinterspelen, arrangerades för andra gången i Sankt Moritz, Schweiz. Staden ligger på cirka 1 800 m höjd och många av de tävlande hade stora problem med andningen. Det föreföll som om problemen var större än 20 år tidigare, när spelen också gick av stapeln på samma ställe. En möjlig förklaring är att det avgjort högre tempot i tävlingarna krävde en längre period av acklimatisering.

Det var de första vinterspelen efter kriget och som väntat var de tävlandes standard mycket ojämn. Sverige och Schweiz kunde som neutrala stater ställa upp med förhållandevis bra förberedda deltagare, medan många andra länder hade uppenbara svårigheter att ställa upp vältränade och med deltagare i ”rätt åldrar”. Förkrigsstjärnor och ungdomar var oftast sammansättningen.

De svenska längdåkarna dominerade stort och tog hem samtliga medaljer utom en – bronset på 50 km. Svensken Anders Törnkvist gjorde en omvallning, som tog cirka 4 minuter att åstadkomma och han var mindre än en minut från tredjeplatsen. Stafettlaget vann med nästan 9 minuter och en mycket remarkabel varvning av sista laget (varvet var 10 km).

För andra gången ingick alpina skidgrenar och där dominerade de mellaneuropeiska nationerna stort.

Anmärkningsvärt
USA skickade två ishockeylag till Sankt Moritz – dels American Athletic Union, godkänt av IOK, dels American Hockey Association (AHA). Det senare skickade ett proffslag, något som stred mot Olympiska spelens amatörregler. AHA:s proffslag hade dock godkänts av Internationella ishockeyförbundet med säte i Zürich. 

Arrangörslandet Schweiz lät AHA spela. Detta medförde att hela den amerikanska OS-truppen hotade att resa hem samt även avstå från sommarspelen i London och istället anordna egna tävlingar. Hela den olympiska tanken var därför i fara.

Den Internationella Olympiska Kommittén diskvalificerade sedermera det amerikanska laget. Däremot blev detta proffslag fjärde nation i världsmästerskapen.

Sporter

Demonstrationssporter 
 Militärpatrull
 Vinterfemkamp

Deltagande nationer 
28 nationer skickade deltagare till spelen. Chile, Danmark, Island, Sydkorea, och Libanon gjorde debut i olympiska vinterspelen.

Medaljfördelning

Se även 
 Dokumentärfilmen Olympiad i vitt

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
 Olympiska rörelsen
 Officiell rapport