kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bhor

Bhor var en vasallstat i Brittiska Indien inom presidentskapet Bombay, omkring 140 kilometer sydöst om staden Bombay. 

Arealen var 2 400 kvadratkilometer och antalet invånare 144 601 1911. Passet Bhor Ghat är den viktigaste förbindelseleden mellan Deccan och kusten och övertväras av Great Indian Peminsula-järnvägen.

Källor

Externa länkar 
 Worldstatesmen - Bhavnagar

Historiska indiska stater
Ugglan
Bagarmossen (tunnelbanestation)

Bagarmossen är en station inom Stockholms tunnelbana i stadsdelen Bagarmossen i Söderort inom Stockholms kommun. Stationen ligger på T-bana 17 (gröna linjen) mellan stationerna Skarpnäck och Kärrtorp. Avståndet från station Slussen är 6,6 kilometer.

Historik
Den ursprungliga stationen invigdes 18 november 1958. Premiärtåget, skyltat "invigningståg", avgick klockan 13.28 från Bagarmossens station med 320 inbjudna, med borgarråden Helge Berglund och Erik Huss i spetsen. Dagen efter, onsdagen den 19 november 1958, klockan fem på morgonen öppnades banan till Bagarmossen för trafik. Den första stationen i Bagarmossen låg på en annan plats än den nuvarande; den låg utmed och söder om Lagavägen och Lagaplan, och hade en plattform utomhus i marknivå. Stationen var ändstation för linje 17 fram till 8 juli 1994. 

Redan från början planerades en förlängning av tunnelbanegrenen i ytläge ända fram till Bollmora (se Tunnelbaneplan för Stockholm 1965). I Bagarmossens stadsplan avsattes därför ett reservat i form av ett grönområde, som dock aldrig nyttjades för tunnelbanan. Bagarmossens gamla station blev den första (och hittills enda) stationen i Stockholms tunnelbana som blev nedlagd. På platsen för stationen och det tidigare reservatet har det byggts bostadshus.

Den nya stationen invigdes 15 augusti 1994 med anledning av förlängningen av tunnelbanan till Skarpnäck, och ligger i bergrum 19 meter under marken. Stationen är byggd i en ljusgrå grundton och har 114 genomlysta glasskivor samt konstnärlig utsmyckning av Gert Marcus.

Bilder

Externa länkar

Referenser

Bagarmossen
Stockholms tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1958
1958 i Sverige
Byggnader och anläggningar i Söderort
Beas

Beas (Bias), en av de fem floderna i Punjab som gett området sitt namn Punjab de fem strömmarna. Floden upprinner i västra Himalaya och sammanflyter med Sutlej efter 475 km lopp, 50 km söder om Amritsar.

Floden är även känd under sitt grekiska namn Hyphasis; floden var den ungefärliga gränsen för Alexander den stores invasion av Indien år 326 f.Kr. Idag är flodens forsar ett resmål för sin forsränning.

Källor

Vattendrag i Indien
Indus avrinningsområde
Bhoja III

Bhoja III eller Bhojadeva från förra hälften av 1000-talet e.Kr., var en av de indiska Bhojakungarna, vilken härskade över Malwa norr om Vindhyabergens östra sträckning. 

Han förlade sitt residens från Ujjayini till Dhara (Dhar) och är i synnerhet bekant genom inskrifter ävensom arabiska historiska källor. Liksom Vikramaditya, härskaren i Ujjayini från slutet av den indiska litterära renässansens tid, skall Bhoja ha varit stor beskyddare av litteratur och vetenskap. Själv är han hjälten i en mängd sagor och halvhistoriska framställningar, såsom Bhojaprabandha (av Ballala från slutet av 1500-talet e.Kr.) och Bhojacharita ("Bhojas bedrifter"). Själv uppges Bhoja som författare till poetiken Sarasvatikanthabharana

Källor 

 

Indiska regenter
Ugglan
Personer i Indien under 1000-talet
Jonas Salk

Jonas Salk, född 28 oktober 1914 i New York, död 23 juni 1995 i La Jolla, Kalifornien, var en amerikansk virolog.

Han utvecklade 1955 det första poliovaccinet vid University of Pittsburgh . Han var chef vid Salk Institute for Biological Studies vid University of California i San Diego 1963–1975.

Sina sista år ägnade han åt att söka ett vaccin mot aids.

Galleri

Referenser

Amerikanska bakteriologer
Födda 1914
Avlidna 1995
Män
Personer i USA under 1900-talet
Mottagare av Frihetsmedaljen
Alumner från City College of New York
Alumner från New York University
Bhoja

Bhoja är ett folkslag i Indien och på den över detta härskande kungasläkten. 

Enligt i de stora eposen och så vidare nedlagda sagor var folket en gren av Yadu- eller Yadavastammen, alltså hörande till kretsen av de folk, som bildar centrum för Mahabharatas händelseförlopp, med anor ända upp i rigvedisk tid. I senare tider har de sitt säte norr om Vindhyabergen, dit de emellertid enligt sagan skall ha blivit fördrivna från sina nordligare boningsorter av Magadha-kungen Jarasandha.

Källor 

 

Indiens historia
Ugglan
Björkhagen (tunnelbanestation)

Björkhagen är en station inom Stockholms tunnelbana i stadsdelen Björkhagen i Söderort inom Stockholms kommun.

Den ligger på T-bana 1 (gröna linjen) mellan Hammarbyhöjden och Kärrtorp 4,8 kilometer från Slussen. Stationen öppnades den 19 november 1958. Den ligger utmed Malmövägen mellan Björkhagsplan, Björkhagsgången och Falsterbovägen.

Det är en ovanjordsstation med en biljetthall som har entré i mitten av stationen. 

På plattformen och i biljetthallen finns konstverk av konstnären Lenka Jonesson. Konstverken avtäcktes 1991.

På Björkhagens t-banestation börjar den första etappen av Sörmlandsleden.

Bilder

Se även
 Björkhagen

Referenser

Externa länkar

Björkhagen
Stockholms tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1958
1958 i Sverige
Byggnader och anläggningar i Söderort
Tontryck

Tontryck, kallas en litografi, en etsning eller ett träsnitt, där man först trycker en svagt färgad bakgrund ("ton"), vilken trycks från en särskild tontrycksten eller tontryckplatta och avser att mildra motsatsen mellan det vita pappret och teckningen.

Innan flerfärgstryck hade utvecklats inom litografin bestod bilderna endast av svarta linjer på enfärgat papper i olika vita nyanser beroende på papperskvaliten. Alois Senefelder, som uppfann tekniken med litografi, gjorde försök med en extra sten som han färgade in med en svag kulör och kunde på så vis skapa färgade litografier.
Genom att spara ut vissa partier utan färg på stenen skapades en effekt av högdagrar, där det vita pappret fick lysa igenom, som ett slags klärobskyrtryck.

Se även 
Tonplatta
Lavering

Referenser

Typografi
Skarpnäck (tunnelbanestation)

Skarpnäck är en station inom Stockholms tunnelbana i stadsdelen Skarpnäcks gård i Söderort inom Stockholms kommun.

Stationen är ändstation på tunnelbanans linje 17 (gröna linjen). Själva stationen ligger vid Skarpnäcks allé 37–39, i ett bergrum 25 meter under marken. Avståndet från Slussen är 8,1 kilometer. Stationen invigdes den 15 augusti 1994; detta är den 100:e stationen och även den nyaste, tillsammans med Bagarmossens nya station under jord som invigdes samma dag. Bagarmossens gamla station, i ytläge, hade lagts ned några månader tidigare.

Konstnärlig utsmyckning på stationen är gjord av Richard Nonas i form av 17 bänkliknande skulpturer i mörk granit.

Skarpnäck är den östligaste stationen i hela tunnelbanenätet.

Bilder

Referenser

Externa länkar 
 

Skarpnäcks gård
Stockholms tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1994
1994 i Sverige
Byggnader och anläggningar i Söderort
Hekataios av Miletos

Hekataios från Miletos, född omkring 550 f.Kr., död omkring 490 f.Kr., en bland de så kallade logograferna, eller de äldsta forngrekiska historieskrivarna, Herodotos' föregångare. 

Av hans verk återstår blott fragment. De var av dels geografiskt, dels historisk-genealogiskt, på de gamla ort- och stamsagorna grundat, men med en viss kritik bearbetat innehåll. 

Det har berättats om Hekataios, att han även deltog i det politiska livet och förgäves försökte avråda de joniska städerna från att göra uppror mot perserna. Efter upprorets kuvande ska han ha lyckats utverka av den persiske ståthållaren Artafernes, att städerna återfick sin inre självständighet.

Av vissa personer anses han vara en av de första historieskrivarna.

Källor

Noter 

Grekiska historiker under antiken
Födda 500-talet f.Kr.
Avlidna 400-talet f.Kr.
Män
Ugglan
Tore Gudmundsson

Tore Gudmundsson (Thore Gudmundssøn), död 1213, var en norsk prelat.

Tore  var korbroder vid Halvardskyrkan i Oslo, utnämndes till ärkebiskop i Nidaros stift 1205 och mottog 1206 sitt pallium i Rom. Han var en fredsälskande man och medverkade bland annat till förlikningen i Vitingsö mellan  birkebeinar och bagler.

Källor 

 

Norska biskopar
Personer i Norge under 1200-talet
Födda okänt år
Avlidna 1213
Män
Ugglan
Tore Hjort

Tore Hjort var en norsk hövding från Vågen i Hålogaland. 

Tore Hjort stred 986 på Håkon jarls sida vid Hjörungavåg. Då han sedermera reste sig mot Olav Tryggvason, blev han angripen av denne och dog för konungens hand 999.

Källor
 

Personer i Norge under 900-talet
Personer som stupat i strid
Personer från Vågans kommun
Födda okänt år
Avlidna 999
Män
Ugglan
Rågsved (tunnelbanestation)

Rågsved är en station inom Stockholms tunnelbana i stadsdelen Rågsved i Söderort inom Stockholms kommun.

Stationen ligger på T-bana 1 (gröna linjen) mellan Hagsätra och Högdalen. Den trafikeras av linje 19, och stationen var ändstation fram till 1960. Den öppnades 14 november 1959. Avståndet till Slussen är 8,5 kilometer.

Från ingången sett går spåret till vänster mot Hässelby strand och Alvik, medan spåret till höger går till Hagsätra.

Stationen ligger sydost om Rågsvedsvägen mellan Rågsvedstorget och Bjursätragatan. Den består av en plattform utomhus. På plattformen står en skulptur i brons, Fågel Grön av konstnären Björn Selder, uppsatt 1983.

Framtid
Från cirka 2030 kommer stationen att ligga på Blå linjen istället för på Gröna. Det gäller alla stationer från Sockenplan till Hagsätra. Hagsätragrenen blir då en av Blå linjens grenar i söder. Vid den nya stationen Sofia kommer banan grena sig i Nackagrenen respektive Hagsätragrenen.

Galleri

Referenser

Externa länkar

Rågsved
Stockholms tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1959
1959 i Sverige
Byggnader och anläggningar i Söderort
Tofta församling

Tofta församling kan avse:

Tofta församling, Visby stift – en tidigare församling i Visby stift
Tofta församling, Lunds stift – en tidigare församling i Lunds stift
Tofta församling, Växjö stift – en tidigare församling i Växjö stift
Alwar

Alwar är en stad i nordvästra Indien. Den är administrativ huvudort för distriktet Alwar i delstaten Rajasthan. Befolkningen uppgick till lite mer än 300 000 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Rajasthan
Aundh

Aundh var en brittisk-indisk vasallstat, belägen i nuvarande Maharashtra. Dess huvudstad, Aundh, ligger drygt 4 mil från Satara, i distriktet med samma namn.

Externa länkar 
 Worldstatesmen - Aundh

Historiska indiska stater
Bahawalpur

Bahawalpur är en stad belägen längs Sutlejs och Indus södra bankar i Punjab i Pakistan. Den är huvudort för ett distrikt med samma namn, och folkmängden uppgick till cirka 760 000 invånare vid folkräkningen 2017, inklusive Bahawalpur Cantonment som står under militär administration. 

Staden ligger ungefär 90 km från Multan, 420 km från Lahore och 270 km från Faisalabad. Jordbruket runtom staden är viktigt för ekonomin. Man odlar bland annat bomull och sockerrör. I staden finns också tillverkningsindustri och staden är ett betydande handelscenter tack vare sitt läge vid viktiga handelsleder. Staden och regionen har flera sevärdheter, såsom gamla palats och mausoleer, samt den gamla befästningen Derawarfortet och är ett populärt turistmål.

Bahawalpur var förr huvudstad i ett furstendöme med samma namn.

Källor

Orter i Pakistan
Rikskansliet

Rikskansliet kan syfta på:

 Kunglig Majestäts kansli – det namn som fram till 1974 användes på det nuvarande regeringskansliet i Sverige
 Rikskansliet i Berlin – den tyske rikskanslerns ämbetsverk, och de byggnader i centrala Berlin som inhyste detta verk
Ana Maria Narti

Ana Maria Narti, född 11 februari 1936 i Bukarest i Rumänien, är en svensk journalist, författare och politiker (folkpartist). Hon var ordinarie riksdagsledamot 1999–2006, invald för Stockholms kommuns valkrets.

Biografi 
Narti föddes med rysk mor och rumänsk far från Nordmakedonien. Hon kom till Sverige som flykting och fick politisk asyl 1970. Hon rapporterade på plats i Rumänien om omvälvningarna från Ceaușescus fall i december 1989 och framåt. Under 1990-talet var Narti verksam som kolumnist i Dagens Nyheter. Mellan 1994 och 2007 var Narti styrelseordförande och projektledare för Interetniskt Kunskapsforum, vilket ville stimulera integration av invandrare i det svenska arbetslivet och motarbeta diskriminering.

Narti var ordinarie riksdagsledamot 1999–2006, invald för Stockholms kommuns valkrets. I riksdagen var hon ledamot i kulturutskottet 2001–2002, lagutskottet 1999–2002 och utbildningsutskottet 2002–2006. Hon var ledamot i riksdagens delegation till Interparlamentariska unionen 2002–2006. Hon var även suppleant i arbetsmarknadsutskottet, lagutskottet och utbildningsutskottet.

2019 i samband med partiledarvalet i Liberalerna stödde hon Erik Ullenhag. När han inte blev vald valde Narti i sin tur att lämna partiet.

Verk  
Barn utan rötter, 1983. 
När skönheten kom till byn: essäer. Tankar om konstens dialog med nutiden, 1988. 
Striden om kulturarvet, 1988
Revolutionen som stals. Demokratirörelsens syn på Rumänien efter Ceausescu, 1992. 
Stulet land. Rumänien i mitt liv, 1993. 
Integrerad lille vän? En bok om det som skiljer människor och grupper åt - i Sverige i dag, 2002.  
Extremismens förödande charm, 2011.

Referenser

Externa länkar 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Personer från Bukarest
Födda 1936
Levande personer
Kvinnor
Kerstin-Maria Stalín

Kerstin-Maria Stalín, sedan 2009 Kerstin-Maria Aronsson, född 8 augusti 1937 i Östersund, är en svensk politiker (miljöpartist). Hon var ordinarie riksdagsledamot 1998–2004, invald för Dalarnas läns valkrets.

Biografi 
Stalín är legitimerad psykolog, har varit gift två gånger och har barn samt bor i Lidköping.

Hon har varit kommunalpolitiker i Borlänge och landstingspolitiker i Dalarnas län.

Stalín var riksdagsledamot 1998–2004. I riksdagen var hon ledamot i socialförsäkringsutskottet 1998–2002 och socialutskottet 2002–2004. Hon var även suppleant i arbetsmarknadsutskottet, socialförsäkringsutskottet och utbildningsutskottet. Stalín avsade sig uppdraget som riksdagsledamot från och med 15 november 2004 och Jan Lindholm utsågs därmed till ny ordinarie riksdagsledamot.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Miljöpartiet
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Östersund
Födda 1937
Levande personer
Kvinnor
Fenotyp

En organisms fenotyp är antingen hela dess fysiska skepnad eller en specifik fysisk egenskap, till exempel dess storlek eller ögonfärg, som varierar mellan individer. Fenotypen bestäms i viss utsträckning av genotypen, det vill säga vilka alleler individen bär på i en eller flera positioner på kromosomerna. Många fenotyper avgörs av flera olika gener och påverkas också av miljöfaktorer. Kännedom om vilka alleler individen bär är därför ofta otillräckligt för att förutsäga dess fenotyp. 

Eftersom fenotypen är mycket lättare att observera än genotypen (det krävs varken kemi eller dna-sekvensering för att avgöra en persons ögonfärg), utgår klassisk genetik från fenotyper för att dra slutsatser om genernas funktion. Dessa slutsatser kan sedan kontrolleras med hjälp av avelsförsök. Tidiga genetiker kunde på detta sätt kartlägga nedärvningsmönster utan att ha någon som helst kunskap om molekylärbiologi. 

Samspelet mellan genotyp och fenotyp har ofta beskrivits som förhållandet:
 genotyp + miljö → fenotyp
En något mera nyanserad formel över förhållandet skulle kunna vara:
 genotyp + miljö + slumpvariabel → fenotyp
 
Detta innebär att fenotypen är vilken egenskap som helst hos en organism som är lätt att observera (till exempel strukturell, biokemisk, fysiologisk eller beteendemässig) och som bestäms av ett samspel mellan genotyp och miljö.

Termen "fenotyp" myntades 1911 av den danske genetikern Wilhelm Johannsen.

Se även 
 Genetik
 Genetisk variation

Genetik
Fysiologisk feedback
he:גן (ביולוגיה)#מושגים בסיסיים
Taffelberget

Taffelberget (; ) är ett platåberg söder om Kapstaden i Sydafrika. Bergets högsta punkt är Maclear-baken 1086 meter över havet. Toppen av berget bildar en tre km lång platå. 

Taffelberget är en populär turistattraktion i Kapstaden. Vid bergets västra sida finns en linbana upp till platån. Taffelberget är känt för sin rika flora. Det har uppskattats att det finns 1470 olika växtarter på berget, varav många är endemiska (det vill säga att de inte finns på någon annan plats). Bland annat finns det 250 olika arter av tusenskönor. På berget finns också många olika djurarter.

Stjärnbilden Taffelberget har fått sitt namn efter berget.

Externa länkar

Berg i Sydafrika
Platåberg
Kapstaden
Tidsaxel över Kinas historia

Detta är en tidsaxel över Kinas historia.

Referenser

Kinas historia
Kina
WP:Projekt Kina

fi:Kiinan dynastiat
nl:Chinese dynastie
John Lyng

John Lyng, född 22 augusti 1905 i Trondheim, död 18 januari 1978 i Bærum, var en norsk politiker (Høyre). Han var Norges statsminister från den 28 augusti till den 25 september 1963 och utrikesminister 1965–1970.

Biografi 
Lyng, som var jurist till yrket, hade under slutet av andra världskriget tjänstgjort som tjänsteman i den norska exilregeringen i London. Han var ledamot av Stortinget 1945–1953 och 1958–1965. 

Sedan Einar Gerhardsens socialdemokratiska regering på sensommaren 1963 tvingats avgå som en följd av efterspelet till en svår gruvolycka på Svalbard, Kings Bay-affären, utsågs högerpolitikern Lyng till statsminister för en borgerlig fyrpartiregering, trots att Stortinget hade socialistisk majoritet. Det var den första borgerliga regeringen under efterkrigstiden. 

Regeringen Lyng föll redan efter fyra veckor och hann naturligt nog inte uträtta mycket på denna korta tid. Emellertid fick Lyngs regeringsförklaring genomslag i väljarkåren, och den anses ha haft stor betydelse för att de borgerliga partierna två år senare, 1965, kunde få majoritet i Stortinget och bilda regering under centerpartisten Per Bortens ledning. I denna regering blev Lyng utrikesminister.

Han var kusin till Thor Heyerdahl på dennes mor Alison Lyngs sida.

Referenser

Noter

Norges statsministrar
Norges utrikesministrar
Stortingsledamöter för Høyre
Norska politiker under 1900-talet
Födda 1905
Avlidna 1978
Män
Politiker från Trondheim
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
De sydliga och nordliga dynastierna

De sydliga och nordliga dynastiernas period (南北朝) var en tid av inbördeskrig mellan olika dynastier i Kina under åren 420 till 589. De nordliga dynastierna dominerades politiskt av olika nomadfolk från Centralasien, medan hankinesiska härskare företrädesvis härskade i södra Kina. Trots den politiska splittringen var denna epok en dynamisk tid, både socialt, ekonomiskt och kulturellt. Under denna tid inträdde Buddhismen i området och vidare uppfanns bland annat krutet. Den politiska söndringen ledde också till att en rad aristokratiska klaner framträdde, vilka kom att dominera det kinesiska samhället fram till slutet på Tangdynastin. Kina enades under 580-talet av Suidynastin.

De nordliga dynastierna var:
Norra Wei (386–534)
Östra Wei (534–550)
Västra Wei (535–556)
Norra Qi (550–577)
Norra Zhou (557–581)

De sydliga dynastierna var:
Liu Song (420–479)
Södra Qi (479–502)
Liang (502–557)
Chen (557–589)
Västra/Senare Liang (555-587)

Referenser

Noter

Tryckta källor 

De sydliga och nordliga dynastierna
WP:Projekt Kina
Kina under 400-talet
Kina under 500-talet
Metallhydrid

En metallhydrid är en kemisk förening mellan väte och någon metall. Det finns två huvudtyper. I den ena typen är metallen en alkalimetall eller en alkalisk jordartsmetall. Föreningarna av denna typ är jonföreningar, så väte förekommer som minusladdade hydridjoner. I den andra typen är metallen en övergångsmetall. I sådana fall bildas interstitiella hydrider, där väteatomer eller vätemolekyler tar upp hålrum mellan metallatomerna. Föreningen är alltså snarast en metall-väte-legering. Eftersom mängden väte som löser sig i metallen beror på trycket, temperaturen och andra faktorer, går det inte att ange stökiometriska formler för interstitiella hydrider.

Oorganisk kemi
Väteföreningar
Hydrider
Suidynastin

Suidynastin (隋朝) (581–618) var en kortlivad dynasti som enade norra och södra Kina till ett kejsardöme igen efter över långa tiders oroligheter. Det gjordes flera stora ekonomiska reformer och infrastrukturella framsteg. Bland annat byggdes den berömda Kejsarkanalen. Buddhismen spred sig också denna period. Men styret präglades också av militära aktiviteter, hårdhet och högt skattetryck på befolkningen. Suidynastin söndrades inifrån av uppror och maktspel och gick slutligen under efter att ha försvagats av flera misslyckade fälttåg mot Korea (Goguryeo, 高句丽). Dynastin följdes av Tangdynastin.

Dynastins grundande
Yang Jian var ämbetsman i Norra Zhoudynastin och tog makten från barnkejsaren Jing Di (静帝) och bildade Suidynastin år 581 och gav sig själv namnet kejsare Wen 隋文帝.
År 587 erövrade kejsare Wen riket Liangdynastin och år 589 hade han erövrat det stora Chen-riket i söder, och enade Kina igen under Suidynastin.

Kejsare Wen
Kejsare Wen (541–604) var militärofficer i Norra Zhoudynastin (557–581) och tog makten och skapade Suidynastin 581.
Hans första bedrift var att konsolidera den statliga administration och centralisera det politiska systemet. Som buddhist så bidrog han starkt till att sprida buddhismen över Kina. Kejsare Wen både byggde ut och reparerade den kinesiska muren  och han inledde arbetet med att bygga Kejsarkanalen.
Det är oklart hur kejsare Wen dog, men mycket tyder på att han blev mördad av sin son som tog makten och blev kejsare efter sin fas död år 604.

Kejsare Yang
Kejsar Yang (569–618) blev kejsare över Suidynastin år 604. Även kejsar Yang byggde vidare på den kinesiska muren och han färdigställde Kejsarkanalen och andra infrastrukturella byggnationer.
Kejsare Yang drev även en serie kostsamma fälttåg mot Korea som gick hårt åt landets ekonomi.
Han var betraktad som tyrann och levde ett lyxigt liv och var mycket hård mot sitt folk. Som ett resultat av detta så formades många rebellgrupper i landet, och kejsar Yang blev till slut mördad av en av sina egna män vilket blev slutet på Suidynastin.

Byggande av Xi'an och Luoyang
Chang'an (Xi'an) gjordes till huvudstad direkt när dynastin grundades och Luoyang gjordes till parallell huvudstad efter att kejsar Wen avlidit. Båda städerna byggdes som nya från grunden jämte dess tidigare stadskärnor. Kejsar Wen byggde Chang'an och Luoyang byggdes upp av Kejsar Yang.

Jämförelse med Qindynastin

I flera avseenden liknar Suidynastin den första kejsardynastin Qindynastin:
 Båda enade Kina efter långvarig splittring och krig.
 Båda var mycket korta dynastier med bara två kejsare (38 resp. 16 år).
 Båda gjorde mycket stora byggnadsverk (Kejsarkanalen, Terrakottaarmén och Kinesiska Muren)
 Båda efterföljdes av mycket starka och långa dynastier. (Tangdynastin resp. Handynastin)
 Båda skapade lagar, regler och standarder som blev framtida normgivare.

Regentlängd 
Se även Lista över Kinas kejsare

Noter

Historiska länder och riken i Kina
WP:Projekt Kina
Stater och territorier bildade 581
Stater och territorier upplösta 618
Kina under 500-talet
Kina under 600-talet
Kinesiska kungahus