kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mon (folk)

Denna artikel behandlar folket; för deras språk, se mon (språk). För andra betydelser, se Mon.

Mon är ett folk på runt 8,1 miljoner människor, bosatt i mellersta och södra Myanmar samt i västra Thailand. De talar mon, ett mon-khmerspråk.

Mon började förmodligen invandra till regionen omkring 3000 f.Kr. Enligt muntlig tradition ska de ha fått kontakt med buddhismen så tidigt som 200-talet f.Kr. genom sjöfarare; på 100-talet f.Kr. hade buddhismen definitivt nått dem via munkar från Sri Lanka . De är theravadabuddhister och var under 600-700-talen pådrivande för theravadabuddhismens utbredning. 

Monfolkets skriftspråk utvecklades under 500-talet under påverkan från Indien. Fram till 1000-talet var det ett av de främsta kulturspråken i Asien.  Mycket av monfolkets skrivna källor har gått förlorade genom krig. De blandade sin egen kultur med inslag från Indien och skapade en hybrid av de två civilisationerna.

Från 500-talet var monfolken uppdelade på tre riken, Dvaravati och Paganriket, Hariphunchai. Paganriket erövrades sedan på 1000-talet av Burma, Dvaravati av Khmerriket. Under Thaiinvasionen mot slutet av 1200-talet återfick Paganriket sin självständighet, och började en erövringspolitik mot Burma, som dock slutade under Alaungpayas regering, då Burma efter ett krig 1753-57 erövrade Paganriket.

Noter 

Etniska grupper i Asien
Repetitionsövning

Repetitionsövning (även kallat repövning, repmånad eller repetitionsmånad) var övningar som svenska värnpliktiga kallades till efter avslutad grundutbildning. Vanligtvis genomförde man två repetitionsövningar i det förband som man utbildades till i värnplikten och sedan överfördes man till försvarsområdesförband och genomförde ytterligare en eller två övningar där. Antalet repetitionsövningar i Sverige sjönk till ett minimum efter kalla krigets slut och omfattade oftast nyckelförband och särskilt viktiga stödfunktioner. I praktiken genomfördes inte någon repetitionsutbildning sedan slutet av 1990-talet.
I samband med att värnplikten togs bort år 2010, lades försvarets möjlighet att kalla in värnpliktiga till repetitionsövningar vilande. Repetitionsövning återinfördes av regeringen Löfven I 11 december 2014.

Referenser

Militär utbildning i Sverige
Anna Norrie

Anna Hilda Charlotta Norrie, född Pettersson (skrev sig ofta Pettersson-Norrie) 7 februari 1860 i Stockholm, död 13 juli 1957 på samma plats, var en svensk skådespelare och operettsångerska.

Biografi 

Anna Norrie var dotter till distriktsläkaren Samuel Magnus Axel Könsberg och restauratrisen Anna Christina Pettersson. Under sin skoltid vid Wallinska skolan uppmuntrades hon av sin sånglärare att söka in vid Musikkonservatoriet där hon 1877–1878 var elev vid Julius Günthers solosångklass. Under ett amatörteaterframträdande i Södertälje erbjöds hon engagemang vid ett kringresande teatersällskap, men fadern stoppade henne från att tacka ja. I stället fortsatte hon att studera sång som privatelev för Carl Fredrik Lundqvist och Fritz Arlberg. 

Efter en provläsning för Emil Hillberg erhöll hon 1882 rollen som Antoinett i Édouard Paillerons pjäs Gristan, som hade premiär på Nya teatern i Stockholm 22 maj 1882. Hösten 1882 spelade hon rollen som Lars Hjortsberg i Karl Wetterhoffs pjäs Tillfälle gör tjufven. Anna Norrie hade framgångar och efter provsjungning fick hon fast anställning för att spela i operetter, samtidigt som hon fortsatte sina studier vid Emil Hillbergs nystartade elevskola. Förutom Hillberg hade hon där August Fredrik Dörum som deklamationslärare. Norrie visade sig ha stor begåvning för operettroller men med svagheter i framställningen, Ludvig Josephson karaktäriserade henne som "lat, slarvig och djävlig". 1883 blev hon elev hos Signe Hebbe vilket blev en vändpunkt för Norrie vad gällde framställningsteknik. 1884 lämnade hon Nya teatern för en anställning vid Södra och Djurgårdsteatrarna 1884–1887 med bättre arbetsvillkor.

Därefter var hon tillsammans med Wilhelm Kloed och Mauritz Gründer 1887–1889 ledare för Vasateatern, varefter hon fortsatte att verka vid samma teater som skådespelare.

Norrie filmdebuterade 1903 i Ernest Flormans Sköna Helena, och kom att medverka i nio filmer. Hon var även flitigt verksam som grammofonartist.

Hon var mellan 1891 och 1909 gift med den danske författaren William Norrie och bosatt i Köpenhamn. Därför genomförde hon endast kortare gästspel i Sverige, bland annat på Vasateatern 1896, 1897 med sångnummer på Kungliga Operan, för Albert Ranft på Arenateatern 1897 och på Dramatiska teatern 1898. 

Hon var gift andra gången 1909–1918 med skådespelaren Anton de Verdier.

Norrie är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Galleri

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Bibliografi

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Svenska operettsångare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska stumfilmsskådespelare
Svenska scenskådespelare
Svenska teaterchefer under 1800-talet
Sångare från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1860
Avlidna 1957
Kvinnor
Svenska sångare under 1800-talet
Anton de Verdier

Anton Frithiof de Verdier, född 14 augusti 1878 i Annerstad, Kronobergs län, död 21 april 1954 i Köpenhamn, var en svensk skådespelare.

de Verdier var huvudsakligen verksam i Danmark. Han fimdebuterade 1923 i John W. Brunius Johan Ulfstjerna, och han kom att medverka i fem svenska samt sex danska filmproduktioner. Han var 1909–1918 gift med skådespelaren Anna Norrie.

Filmografi (urval)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Födda 1878
Avlidna 1954
Män
Ernest Florman

Carl Ernest Oliver Florman, född 20 september 1862 i Karlstads stadsförsamling, Karlstad, död 15 december 1952 i Katarina församling i Stockholm, var en svensk regissör, filmfotograf och hovfotograf. Han var far till Bertil Florman.

Biografi 
Flormans far, Gösta Florman, etablerade sin fotoverksamhet till en början i Kristinehamn. År 1867 flyttade han till Karlstad och 1871 till Stockholm, där han hade sin ateljé vid Regeringsgatan 28 A. År 1900 ändrades firmans namn till Ateljé Florman och under det namnet övertogs den av sonen Ernest Florman.

Ernest Flormans korta film Konungens af Siam landstigning vid Logårdstrappan anses vara den första helt svenska filmupptagningen. Filmen dokumenterar ankomsten av kung Chulalongkorn av Siam med slupen Vasaorden till Logårdstrappan utanför Stockholms slott, där han blir emottagen av Oscar II, som "uppskattade högeligen att se sig själv på den vita duken". Filmen spelades in den 13 juli 1897 av Florman och visades den 19 juli 1897 på Allmänna konst- och industriutställningen. Utrustningen för in- och avspelning hade tagits med av den franske filmfotografen Alexandre Promio, som för Lumières räkning reste världen runt för att presentera det nya mediet. Det var även Promio som blev Flormans läromästare i den nya filmkonsten. 

Under Stockholmsutställningen 1897 producerades även två av Sveriges första "spelfilmer". Den ene hette Slagsmål i Gamla Stockholm och var filmat av Promio med Florman som assistent urpremiär var den 3 juli 1897. Vid samma tillfälle filmade och regisserade Ernest Florman Byrakstugan som premiärvisades den 14 augusti 1897 i Lumières Kinematograf i Stockholm som låg i miniatyrstaden Gamla Stockholm.

Mellan åren 1901 och 1937 var Florman ordförande i Svenska Fotografers Förbund.

Ernest Florman är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi i urval

Regi

Foto

Se även
Villa Florman, Flormans hem i Saltsjö-Duvnäs

Källor

Noter

Externa länkar 

 
 

Svenska filmfotografer
Svenska fotografer under 1900-talet
Svenska regissörer under 1900-talet
Personer från Karlstad
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1862
Avlidna 1952
Män
Svenska filmregissörer
Byrakstugan

Byrakstugan är en svensk film från 1897 regisserad av Ernest Florman. Filmen premiärvisades 14 augusti 1897 på Lumières Kinematograf i Gamla Stockholm som fanns i miniatyrstaden Gamla Stockholm på Stockholmsutställningen 1897. Byrakstugan är en av de första i Sverige inspelade spelfilmerna och den första svenskproducerade med svensk filmfotograf. Längden uppges till cirka 15 meter, vilket räckt någon minut och får alla spekulationer om att den skulle ha varit sensationellt lång att framstå som grundlösa.

Handling
Tre agerande: barberaren, biträdet och den lantliga kunden. Barberaren tvålar in sin kund vårdslöst och nonchalant och drar fram en strigel, som han fäster kring kundens hals som en snara. Barberaren drar i strigeln så att kundens huvud rycks hit och dit. Kunden blir arg och rusar upp, sparkar till tvättbaljan så tvållöddret ryker och allmänt slagsmål utbryter.

Externa länkar

Svenska komedifilmer
Filmer 1897
Svenska stumfilmer
Svartvita filmer
Mortimer Peterson

Mortimer Peterson, född 29 december 1867 i Vadstena, död 1920, var en svensk filmproducent och produktionschef. Han var son till apotekaren, fotohandlaren och affärsmannen Numa Peterson. 

Numa Petersons Handels- och Fabriks-AB var producent för den första svenska spelfilmen Byrakstugan som hade premiär 1897 i Lumières Kinematograf i Gamla Stockholm.

Producent

Svenska filmproducenter
Män
Födda 1867
Avlidna 1920
Personer från Vadstena
Thorbjörn Widell

Thorbjörn Widell, född Karl Oskar Torbjörn Widell 21 oktober 1917 i Stockholm, död där 17 november 1973, var en svensk skådespelare.

Widell filmdebuterade 1937 i Sigurd Walléns Familjen Andersson, och han kom att medverka i fem filmer.

Filmografi

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1917
Avlidna 1973
Skådespelare från Stockholm
Källeryd

För socknen och församlingen i Gnosjö kommun, se Källeryds socken.
Källeryd är ett före detta stationssamhälle i Herrljunga kommun vid Västra stambanan, som delar samhället i en nordlig och en sydlig del. Vid SCBs ortsavgränsning 2020 klassades orten som en småort

Samhället är beläget 14 kilometer från Herrljunga och 25 kilometer från Falköping. Välskötta trädgårdar och vackra dammanläggningar kan beskådas vid en genomresa. Det finns en stor torvindustri i närheten.

Se även
Källeryds kapell

Orter i Herrljunga kommun
Småorter i Sverige
Lil Yunkers

Lil Yunkers, egentligen Lilly Junker, ogift Nilsson, född 11 oktober 1913 i Osby, dåvarande Kristianstads län, död 24 mars 2014, var en svensk sångerska, journalist, författare och översättare.

Hon var dotter till förste bokhållare Evan Nilsson och Hanna, ogift Nyberg, samt syster till IT-pionjären Olle Dopping och faster till Staffan Dopping och Annika Dopping.

Lil Yunkers gjorde radioprogram, spelade in skivor och gav ut reseguider, deckare samt böcker med olika musikinriktningar. Hon medverkade också i TV.

Yunkers var 1937–1944 gift med konstnären Adja Yunkers (1900–1983) och hade med honom dottern Nina Yunkers (född 1939). Hon avled, 100 år gammal, den 24 mars 2014. En minnestext över henne, skriven av vännen Eva Dickson, publicerades i Dagens Nyheter den 9 maj 2014.

Bibliografi (urval)
Popmordet (1971)
60 nya och gamla barnvisor (ill. av André Prah) (1976) 
60 skillingtryck (teckningar av Kenneth Derlow) (1982)
De 60 vackraste visorna om kärleken (ill. av Björn Lindroth) (1978)
En djävel på att vara människa: kåserier av Svante Foerster (1989)
Madeira - reseguide (1970, 1975, 1977)
Sicilien (1971, 1976, 1979)
Rhodos (1976)
Marocko (tills. med Finn Ståhl) (1977)

Filmografi (urval)
1954 - Flottans glada gossar
1952 - Kvinnors väntan

Referenser

Externa länkar
Lil Yunkers på Svensk musik, film och revyer 1900 - 1960 c:a (78-varvare)
Lil Yunkers på Libris
Lil Yunkers på Svensk Mediedatabas
Lil Yunkers på Svensk Filmdatabas
Gravinformation

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska sångare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 1900-talet
Svenska översättare
Personer från Osby
Födda 1913
Avlidna 2014
Kvinnor
Svenska hundraåringar
Zilas Görling

Karl Zilas Görling (Karl Silas Görling), född den 21 april 1911 i Hudiksvall, Gävleborgs län, död den 7 april 1960 i Gustav Vasa församling i Stockholm, var en svensk jazzmusiker, tenorsaxofonist och kompositör.

Biografi 
Görling räknas tillsammans med brodern Miff Görling som en av de främsta svenska jazzpionjärerna under 1930-talet. Han skivdebuterade troligen med studentorkestern TOGO 1931 och spelade under resten av detta decennium med bland andra Dick de Pauw, Charles Redland, Håkan von Eichwald, Helge Lindberg och Arne Hülphers. Han var också medlem i den mer renodlade studiojazzgruppen Swing Swingers från 1936.

Zilas Görling är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm. Han var bror till kompositörerna och musikerna Nathan Görling, Miff Görling och Stuart Görling.

Filmmusik

Referenser

Externa länkar 

Födda 1911
Avlidna 1960
Svenska jazzkompositörer
Svenska jazzsaxofonister
Svenska filmmusikkompositörer
Män
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Personer från Hudiksvall
Robert Lind

För disponenten Robert Lindh (1912–1965), se Robert J:son Lindh
Robert Lind i Kramfors är ett fiktivt postorderföretag som förekom i en sketch i revyn Under dubbelgöken (1979) av Hasseåtage. Robert Lind är där föremålet för en religion som Hasse tror på. Ett tecken på Robert Linds existens är annonserna för dennes postorderfirma i Saxons Veckotidning. Det slutgiltiga beviset för denne gudalike persons existens är att han står i telefonkatalogen. Hade man varit snäll fick man tillbringa livet efter detta i Kramfors, annars hamnade man i Dals Långed. - "I Kramfors är det ljust och vackert medan Dals Långed är ett rent helvete".

Namnet "Robert Lind i Kramfors" travesterar den existerande postorderfirman Clas Ohlson i Insjön.

Referenser 

Fiktiva figurer från Sverige
Egil Unander-Scharin

Karl Egil Nikolaus Unander-Scharin, född 22 april 1868 i Yttertavle, Umeå socken, död 27 december 1910 i Umeå, var en svensk industriman och affärsman.

Unander-Scharin föddes i en inflytelserik familj. Fadern agronomen och direktören Ferdinand Unander var sekreterare i Lantbruksakademien. Modern Fanny Fredrika Scharin var dotter till Adolf Fredrik Scharin; familjeföretaget A.F. Scharin var ett av Norrlands största. Efter skolgång i Umeå studerad Unander-Scharin 1884–1885 vid Schartaus handelsinstitut och därefter i Spanien, där han var anställd hos trävaruhandlaren Nissen i Barcelona. Han var därefter verksam som korrespondent för trävarufirman I. I. Byström i Paris.

1890 fick Unander-Scharin oväntat ett arv på sin mors sida; hela företaget A. F. Scharin överläts på honom och han hade blivit en av de förmögnaste männen i Norrland. Firman hade tidigare främst sysslat med skeppsbyggeri och rederi. Unander-Scharin upphörde dock med rederiverksamheten och sålde företagets återstående båtar för att i stället ägna sig åt grosshandel, främst export av trävaror och tjära samt import av stenkol och salt. Firmanamnet ändrades till A. F. Scharins söner eftr. Egil Unander, samtidigt som han själv antog efternamnet Unander-Scharin. Under honom växte företaget ytterligare och han lät anlägga flera trämassefabriker och sågverk i Västerbotten (se Ytterstfors AB) och i Finland och utvidgade kraftstationen vid Umeälven. 1892 gifte han sig med Fanny Maria Johansson, och de flyttade 1905 in i Scharinska villan vid Döbelns park, som de låtit vännen Ragnar Östberg uppföra.

Vid sidan av sina egna företag var Unander-Scharin styrelseledamot i flera norrländska banker och företag, Umeås drätselnämnd samt konsul för Nederländerna sedan 1893, Frankrike sedan 1909 och Spanien sedan 1901. Unander-Scharin tillhörde det konservativa partiet och var ledamot av stadsfullmäktige.

Egil Unander-Scharin är begravd på Västra kyrkogården i Umeå. Hans bror, major Wiktor Unander, blev författare. Även kusinen Astrid Väring blev författare.

Källor

Födda 1868
Avlidna 1910
Män
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Personer i Umeås historia
Näringslivspersoner från Umeå
Gravsatta på Västra kyrkogården i Umeå
Tallinjen

Tallinjen är ett sätt att visualisera de reella talen.

Särskilt tre egenskaper blir tydligjorda med denna bild:
Ordningsrelationen: om a<b och b<c så är a<c
Kontinuiteten: om a<c går det att finna ett b så att a<b och b<c
Oändligheten: det går alltid att hitta ett större tal eller mindre tal

eller uttryckt i matematiska symboler:

Tal
Reella tal

ja:直線#座標
Ledøje-Smørums kommun

Ledøje-Smørums kommun var en kommun i Köpenhamns amt på Själland i Danmark. Kommunen bildades genom danska kommunreformen 1970 då Ledøje och Smørum slogs samman. Den 1 januari 2007 slogs den samman med Stenløse kommun och Ølstykke kommun till Egedals kommun i Region Hovedstaden. Den nya kommunen har en yta på 125,79 km².

Källor 

Tidigare kommuner i Danmark
Lulu Ziegler

Lulu Ziegler, egentligen Karen Margrete Maria Ziegler-Andersen, född 18 april 1903 i Sorø, död 14 november 1973 i Köpenhamn, var en dansk skådespelare, regissör och sångare.

Biografi
Ziegler var dotter till tandläkarparet Axel Johan Ziegler-Andersen (1875–1960) och Johanne Margrethe Veistrup (1873–1960). Hon  
var gift tre gånger, med Hugo Lorenz Jensen, teatermannen Per Knutzon och direktören Kristian Lindqvist. Hon är syster till skådespelaren Aase Ziegler och mor till skådespelarna Lars Knutzon och Anne Jensen samt därmed farmor till Line Knutzon.

Ziegler, som studerade sång, gestaltning och engelska på Köpenhamns universitet, scendebuterade som skådespelare 1926 och gjorde kabaré- och skivdebut 1933. 1940 öppnade hon en egen kabaré vid Grand Café vid Kongens Nytorv i Köpenhamn, men flydde 1942 till Sverige efter att ha suttit arresterad hos tyskarna. Hon startade en restaurangkabaré på Hamburger Börs i Stockholm 1955, för vilken bland annat Lars Forssell skrev texter.

Vissång blev grundstommen i hennes karriär och resulterade i ett flertal grammofoninspelningar, till exempel Vid kajen, Den sista turisten i Europa och Mandalay.

Filmografi (urval)

1937 – Det var en gång en vicevärd

1951 – 24 timmar
1973 – Jag och maffian

Källor
 
Lulu Ziegler på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960
Lulu Zieglers grav
Den store dansk – biografiskt lexikon
Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Vidare läsning

Externa länkar

Lulu Ziegler på Discogs 
Lulu Ziegler på YouTube

Danska sångare
Danska teaterregissörer
Danska skådespelare under 1900-talet
Födda 1903
Avlidna 1973
Kvinnor
Personer från Sorø
Aase Ziegler

Aase Ziegler, född den 28 maj 1906 i Sorø Danmark, död den 10 mars 1975, var dansk skådespelare och sångare.

Ziegler studerade vid Det Kongelige Teaters elevskole och vid Operaskolen. Efter studierna engagerades hon som revy- och vissångerska. Hon anställdes 1954 av dansk TV som producent vid nöjesavdelningen. Hon var syster till skådespelaren Lulu Ziegler.

Filmografi (urval)
1954 - Himlen är blå
1933 - Tango

Källor

Externa länkar 
 

Danska skådespelare under 1900-talet
Danska sångare
Födda 1906
Avlidna 1975
Kvinnor
Personer från Sorø
Dagmar Zeeh

Dagmar Wattrang, född Zeeh 7 augusti 1911 i Stockholm, död 4 augusti 2007, var en svensk sångerska.

Filmografi (urval)

Källor
 Register till dödsannonser i Svenska Dagbladet 2007, med Wattrangs födelse- och dödsdatum under bokstaven W.

Externa länkar
 Dagmar Zeeh på 78-varvare

Svenska sångare
Kvinnor
Födda 1911
Avlidna 2007
Musiker från Stockholm
Ernst Öberg

Ernst Axel Öberg, född 13 november 1869 i Stockholm, död 1 februari 1938 på Höstsol i Täby, svensk skådespelare.

Ernst Öberg var son till bildhuggaren Karl Axel Öberg och Sofia Gustava Charlotta Silvius. Efter en tvåårig kurs vid Dramatiska teaterns elevskola kom han 1894 till August Lindbergs teatersällskap, där han fick god kritik. 1896–1897 var han anställd hos Emil von der Osten. Vid turnéns gästspel på Arenateatern i Stockholm framträdde han bland annat som Jago i Othello. 1897–1898 var Öberg knuten till Svenska Teatern i Helsingfors men återvände därefter till Sverige och tog på nytt anställning hos Emil von der Osten, där han, med avbrott för en anställning hos Hjalmar Selander 1899–1900 stannade till 1901. Under åren 1901–1903 och 1909–1913 hos Hugo Rönnblad samt 1905–1908 hos Alfred Lundberg spelade han även borgerligt skådespel och folkkomedi med framgång. I Stockholm uppträdde han hos Albert Ranft på Östermalmsteatern 1903–1904 som Engelbrekt i Engelbrekt och hans dalkarlar och Sten Sture i Sten Stures löfte. På senare år var han knuten till Oscar Winges teatern men lämnade scenen mot slutet av 1920-talet.

Öberg filmdebuterade 1919. Han medverkade i sex filmproduktioner.

Filmografi
1928 - Gustaf Wasa

 
1919 - Hans nåds testamente 
1919 - Dunungen

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

Oberg, Ernst
Män
Födda 1869
Avlidna 1938
Galdhøpiggen

Galdhøpiggen är Norges och Nordeuropas högsta berg och ligger i Jotunheimen i Loms kommun i Innlandet fylke. Toppen är 2 469 meter över havet.

De vanligaste vägarna till toppen är från Spiterstulen (1 104 m ö.h.) och från Juvasshytta (1 841 m ö.h.). Den senare vägen går över en farlig glaciär och kräver guide och rep, vilket finns tillgängligt på sommaren. Toppen är en av de mest välbesökta bergstopparna i Norge, hundratals personer bestiger toppen per dag under högsäsong. På toppen finns det en stuga med servering och försäljning av souvenirer.

Varje år hålls en telemarktävling ner för Galdhøpiggen, kallad Galdhøpiggrennet. Åkaren startar vid Svellsnosi och går i mål i Spiterstulen; 3,5 km (1350 m höjdskillnad) längre ner. Vinnaren brukar ta runt 3 minuter på sig.

Historia 
På Galdhøpiggens topp har man funnit en pil från yngre järnåldern.

Galdhøpiggen har inte alltid varit den obestritt högsta toppen, utan har haft konkurrens av Glittertind, som trots att själva berget är 17 meter lägre, nådde högre tack vare sin glaciär på toppen. Nu har dock glaciären på Glittertind smält till en tjocklek av 13 meter, vilket gör Galdhøpiggen högst vare sig man räknar glaciären eller inte.

Än tidigare, i början av 1800-talet, ansågs Snøhetta Norges högsta punkt och det var inte förrän på 1870-talet som den diskussionen slutade.

Galdhøpiggen bestegs, i modern tid, första gången 1850 av Lars Arnesen (lärare), Ingebrigt N. Flotten (kyrkosångare) och Steinar Sulheim (lantbrukare). Steinar Sulheims 18-åriga dotter, Rønnaug Sulheim, blev sex år senare den första kvinnan att nå toppen.

Referenser

Externa länkar 

Ledbeskrivning för rutten Spiterstulen - Galdhøpiggen
VisitNorway: Besseggen and Galdhøpiggen- the most popular peaks in Jotunheimen

Berg 2000 meter över havet eller högre
Berg i Norge
Jotunheimen
Loms kommun
Åke Johansson

Åke Johansson kan syfta på 
Åke Johanson (folkbokförd Johansson), barnskådespelare (Johansson) och senare journalist (Johanson)
Åke "Bajdoff" Johansson, fotbollsspelare från Norrköping
Åke Johansson (arkitekt)
Åke Johansson (centerpartist)
Åke Johansson (fotbollsspelare), från Hjärtum
Åke Johansson (friidrottare) (1921–2002), sprinter
Åke Johansson (jazzmusiker) 
Åke Johansson (konstnär)
Åke Johansson (musiker)
Åke Johansson (restaurangman)