kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Viviane Reding

Viviane Reding, född 27 april 1951 i Esch-sur-Alzette i Luxemburg, är en luxemburgsk journalist och politiker. Sedan 1 juli 2014 är hon ledamot av Europaparlamentet (Kristsociala folkpartiet).

Innan hon påbörjade sin karriär som journalist vid den ledande tidningen i Luxemburg, Luxemburger Wort, doktorerade hon i humanvetenskaper vid Sorbonne. Från 1986 till 1998 var hon ordförande för Luxemburgs journalistförbund.

Hon är skild och har tre barn.

Politisk karriär
Hon påbörjade sin politiska karriär 1979, då hon blev ledamot av Luxemburgs parlament och hade följande poster:
 Ordförande i socialutskottet
 Medlem av deputeradekammarens byrå
 Ledamot av Beneluxparlamentet
 Ledamot av NATO:s parlamentariska församling (ordförande för den kristdemokratiska/konservativa gruppen)

Hon blev senare ordförande för Luxemburgs delegation i Europeiska folkpartiet i Europaparlamentet från 1989 till 1999 och medlem av gruppens byrå.

Inom Europaparlamentet hade hon posterna som ordförande i utskottet för framställningar i ungefär tre år, och vice ordförande i ungefär två år vardera för socialutskottet och utskottet för medborgerliga friheter och inrikesaffärer.

Från 1988 till 1993 var hon ordförande för kristsociala kvinnor och från 1995 till 1999 vice ordförande för Kristsociala folkpartiet. 

Som EU-kommissionär ansvarade Reding för utbildning och kultur i Prodi-kommissionen 1999–2004. I Kommissionen Barroso I 2004–2010 ansvarade hon för informationssamhälle och medier och 2010–2014 var hon vice ordförande i Kommissionen Barroso II och ansvarade där för rättvisa, grundläggande rättigheter och medborgarskap.

Reding ställde upp och blev invald i Europaparlamentet i valen 1989, 1994, 1999, 2004, 2009 och 2014. Efter valet 1999 blev hon dock ledamot av kommissionen, och tvingades därför lämna sitt mandat i parlamentet. Efter valet 2004 och 2009 tackade Reding nej till sin plats i parlamentet för att kunna behålla sin plats i kommissionen. I valet 2009 var hon toppnamnet för Kristsociala folkpartiet och erhöll över 70 000 röster. Efter 2013 års val tog hon däremot sin plats i anspråk och avgick samtidigt som EU-kommissionär.

Källor

Externa länkar

Viviane Reding – Europaparlamentet / Ledamöter
EU-kommissionär Redings arkiverade webbplats

Ledamöter av Europaparlamentet från Luxemburg
Ledamöter av Europaparlamentet 1989–1994
Ledamöter av Europaparlamentet 1994–1999
EU-kommissionärer
Luxemburgska politiker under 1900-talet
Luxemburgska politiker under 2000-talet
Alumner från Paris universitet
Personer från Esch-sur-Alzette
Födda 1951
Levande personer
Kvinnor
Themistokli Gërmenji

Themistokli Gërmenji, född 1871, död 1917, var en albansk politiker, författare och gerillakrigare.

Gërmenji föddes i Korça och utvandrade 1892 till Rumänien för att finna arbete. Under Rumänienvistelsen blev han influerad av albanska, nationalistiska strömningar där. Han återvände till den korçanska hemstaden och grundade tillsammans med brodern Liria Hotel, ett centrum för nationalistisk verksamhet. Han bidrog även till att planera Monastirkongressen 1908 och upproren de följande åren. Han reste 1911 till Grekland och Italien för att söka stöd för sin revolution. Han hölls fången i Janina (nu Ioannina) för en kort period 1912. Åter till hemstaden Korça ledde han en väpnad styrka mot osmanska trupper och sedan mot den grekiska armén under Balkankrigen och första världskriget. 1915 flydde han till Sofia (i Bulgarien) då grekerna återtog hans födelsestad. I oktober 1916 kom han till Pogradec i Albanien för att söka österrikisk hjälp. Då österrikarna vände honom ryggen kom han i kontakt med fransmännen som ockuperat Korça. På grund av hans stora understöd från lokalbefolkningen valde fransmännen att bygga en administration med Gërmenji som prefekt. Korça gavs oberoende under franskt välde. Stadsrepubliken varade dock kort. När Grekland gick med i ententen anklagades Gërmenji för spioneri å österrikarnas räkning och avrättades genom arkebusering.

Dagens staty över honom i Korça dominerar staden.

Se även
Albansk litteratur

Källor 

Albanskspråkiga författare
Albanska författare under 1900-talet
Albanska politiker under 1900-talet
Personer från Korça
Personer i Albanien under 1800-talet
Födda 1871
Avlidna 1917
Män
Mihal Grameno

Mihal Grameno, född 1872, död 1931, var en albansk publicist. Många av hans historier är baserade på krigen mot osmanerna för ett självständigt Albanien. Han var även en poet som skrev dikter om sitt hemland.

Mihal Grameno föddes i en köpmansfamilj och fick sekundärutbildning i Korçë. Han emigrerade till Rumänien 1885 men återvände sedan till hemlandet.

Han blev involverad i det albanska nationella uppvaknandet, blev sekreterare för ett albanskt samfund och sedan krigare i en nygrundad väpnad grupp som bedrev gerillakrigföring mot turkiska trupper i Albanien. Tillsammans med följeslagaren Çerçiz Topulli gick de från by till by för att upplysa om albanernas predikament. 

Turkiska tjänstemän sände militära förstärkningar för att tillfångata upprorsmännen. Ett enda slag på två år ägde rum, varvid fem av krigarna omringades varav bara en kunde tillfångatas av den turkiska armén.

Grameno grundade den Ortodoxa ligan 1909 och var redaktör för organisationens tidning. Han var även redaktör för veckotidningen Koha som till början utgavs i Korçë, men senare i New York där han bodde mellan 1915 och 1919. Han var också redaktör för tidningen Perlindja e Shqipëniës 1913-14. Han återvände till Europa för att representera Albanien vid fredskonferensen i Paris 1919 och följande år bosatte han sig återigen i Albanien.

Han deltog i Manastirkongressen 1908.

På 1920-talet bedrev han journalistisk och litterär verksamhet men tvangs att dra sig tillbaka från det offentliga livet under Ahmet Zogus diktatur.

Se även
Albansk litteratur

Albanskspråkiga författare
Albanska författare
Personer i Albanien under 1800-talet
Personer i Albanien under 1900-talet
Födda 1872
Avlidna 1931
Män
Gråhajartade hajar

Gråhajartade hajar eller Ögonlockhajar (Carcharhiniformes) är den största ordningen av hajar med över 292 arter. Arterna i ordningen kännetecknas av två ryggfenor, en stjärtfena, ett membran som täcker ögongloben (ögonlock) samt fem gälöppningar. Namnet gråhajartade hajar syftar till den svenska arten gråhaj. Ordningens säregna morfologi utgörs av de blinkande ögonlocken. 

Ögonlockhajarna utgör den mest disparata nulevande ordningen av hajar och även mest omfattande  utbredningen. Ögonlockhajarna har en dominerande ställning i de tropiska haven som mesopredatorer eller toppredatorer. Flera arter är betydelsefulla för korallrevens ekosystem. Ögonlockhajar är generalister och flera arter är farliga för människan under särskilda situationer.  De arter som oftast associeras med hajangrepp inom denna ordning är tigerhaj och tjurhaj. Flera arter ekonomiskt betydelsefulla.

Referenser 

Hajar
Gråhajar

Revhajar  eller gråhajar (Carcharhinidae) är en familj hajar av ordningen gråhajartade hajar. I familjen ingår några av de mest kända och vanligaste hajarna, som tjurhaj, tigerhaj och blåhaj.

Hajarna i familjen har runda ögon och deras bröstfenor är placerade helt bakom den fjärde (av fem) gälöppningen. De flesta arterna föder levande ungar. Arternas tänder liknar knivblad. På ryggen förekommer två ryggfenor och munnen ligger under nosen. Allmänt föds 30 till 50 ungar per kull. De är vid födelsen ungefär 60 cm långa.

Flera arter blir mycket stora, den största av dem alla är tigerhajen, som kan bli upp till 7,4 meter.

Det vetenskapliga namnet är sammansatt av de gammalgrekiska orden karcharos (skärande/skarp) och rhinos (nos). De flesta arter undviker kontakt med människor. Enskilda arter har ett livshotade bett.

Släkten
Carcharhinus
Galeocerdo
Glyphis
Isogomphodon
Lamiopsis
Loxodon
Nasolamia
Negaprion
Prionace
Rhizoprionodon
Scoliodon
Triaenodon

Referenser 

Gråhajartade hajar
Håbrandsartade hajar

Håbrandsartade hajar eller jättehajar (Lamniformes) är en ordning i underklassen hajar. Ordningen omfattar bland annat vithaj, och kännetecknas av två ryggfenor, en stjärtfena, fem gälöppningar, och en mun som sträcker sig längre bak på huvudet än ögonen.

Som trivialnamnet jättehajar antyder är ordningens medlemmar stora hajar som vanligen är längre än 3 meter. Endast krokodilhajen (Pseudocarcharias kamoharai) är liten med en maximallängd av 1,1 meter. Familjen rävhajar har antagligen fler arter än hittills (2018) beskriven.

Familjer, släkten och arter i urval 

 Familjen Alopiidae Rävhajar
 Släktet Alopias Rävhajar
 A. vulpinus – Rävhaj
 A. pelagicus – Pelagisk rävhaj
 A. superciliosus – Storögd rävhaj

 Familjen Lamnidae – Håbrandshajar eller kungshajar
 Släktet Carcharodon
 C. carcharias – Vithaj

 Släktet Isurus - Makrillhajar
 I. oxyrinchus – Makrillhaj
 I. paucus  – Långfenad makrillhaj

 Släktet Lamna
 L. ditropis – Laxhaj
 L. Nasus – Håbrand

 Familjen Cetorhinidae - Brugdar
 Släktet Cetorhinus
 C. maximus – Brugd

 Familjen Megachasmidae - Munhajar
 Släktet Megachasma
 M. pelagios – Jättemunhaj

 Familjen Mitsukurinidae – Trollhajar
 Släktet Mitsukurina
 M. owstoni – Trollhaj 

 Familjen Carchariidae – Sandtigerhajar
 Släktet Carcharias
 C. taurus – Sandtigerhaj, även kallad oxhaj

 Familjen Odontaspididae – Skräckhajar
 Släktet Odontaspis
 O. ferox – Skräckhaj
 O. noronhai – Storögd skräckhaj

 Familjen Pseudocarchariidae – Krokodilhajar
 Släktet Pseudocarcharias
 P. kamoharai – Krokodilhaj

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 
 Engelska Wikipedia: Lamniformes

Noter 

Hajar
Håbrandshajar

Håbrandshajar, makrillhajar eller kungshajar (Lamnidae) är en familj av stora snabbt simmande hajar. Arterna återfinns över hela jorden. I familjen återfinns bland annat arten vithaj.

Det vetenskapliga namnet för släktet Lamna som är grunden för familjens vetenskapliga namn är bildat av det grekiska ordet för haj.

Håbrandshajarna har två ryggfenor, varav den främre är stor och upprättstående. Den bakre ryggfenan och analfenan är små och obetydliga. De har vanligen spetsiga nosar och spolformade kroppar med stora gälöppningar. Den femte gälöppningen per sida ligger framför bröstfenan. I övre delen av stjärtfenan förekommer en liten men tydlig inbuktning.

Arterna i släktet Lamna blir 3 till 4 meter långa, medlemmarna i släktet Isurus är cirka 4 meter långa och vithajen är störst med en längd av 5 till 6 meter. Håbrandshajar håller alltid samma kroppstemperatur som är högre än vattnets temperatur.

Flera arter kan hoppa och makohajen når ibland 7 meter ovanför vattenytan.

Släkten och arter 
 Släktet Carcharodon (Smith, 1838)
 Vithaj C. carcharias (Linné, 1758)
 Släktet Isurus (Rafinesque, 1810)
 Makohaj I. oxyrinchus (Rafinesque, 1810)
 Långfenad makohaj I. paucus (Guitart Manday, 1966)
 Släktet Lamna (Cuvier, 1816)
 Laxhaj L. ditropis (Hubbs & Follett, 1947)
 Håbrand L. nasus (Bonnaterre, 1788)

Källor 

Håbrandsartade hajar
Albansk

Albansk kan syfta på:

 Albanien – en republik i Sydeuropa på Balkanhalvön sedan 1912/1913
 Osmanska Albanien – ett område i osmanska riket 1385–1912
 Albanska – ett indoeuropeiskt språk som är majoritetsspråk i Albanien och Kosovo samt minoritetsspråk i flera länder
 Albaner – en folkgrupp som finns främst i flera länder på Balkanhalvön
Innocentius XI

Innocentius XI, född Benedetto Odescalchi 16 maj 1611 i Como, död 12 augusti 1689 i Rom, var påve från den 21 september 1676 till sin död. Han saligförklarades 1956 med festdag 12 augusti.

Biografi 
Benedetto Odescalchi studerade först juridik, utsågs av Innocentius X 1645 till kardinaldiakon med Santi Cosma e Damiano som titelkyrka (1659 kardinalpräst av Sant'Onofrio), och blev sedan legat i Ferrara. 1650 utsågs han till biskop av Novara, men avgick sex år senare till förmån för sin bror Giulio, och återvände till Rom.

Han valdes den 21 september 1676 till påve. Omedelbart påbörjade han ett ivrigt reformarbete, gjorde slut på nepotismen, bringade jämvikt i finanserna och ordning och reda i förvaltningen, främjade en bättre utbildning för prästerna och sökte på alla sätt bidra till moralens höjande bland annat genom att ta till orda mot den probabilistiska etiken, vilket i förening med hans obenägenhet att fördöma Miguel de Molinos läror ådrog honom jesuiternas missnöje. 

Sin egentliga prägel fick Innocentius pontifikat genom kampen med Ludvig XIV. Från början gällde striden regalierätten, det vill säga kungens rätt till inkomsterna från lediga stift och att under sedisvakansen förfoga över de prebenden som hörde under biskopsstolen, en rätt som kungen ville utsträcka över hela Frankrike. Genom de fyra så kallade gallikanska propositionerna som antogs på Parissynoden 1681–1682 upprullades hela frågan om franska kyrkans förhållande till Rom och hävdade en självständig ställning för det franska prästerskapet. Påven svarade med att vägra viga gallikanska biskopar. Till dessa frågor kom sedermera den om upphävande av asylrätten av främmande sändebud som ackrediterats vid kurian. Allt som Ludvig XIV gjorde för katolicismen, bland annat genom att upphäva nantesiska ediktet 1685, kunde inte förmå Innocentius att ge efter i regaliefrågan och att erkänna Parissynodens beslut, och striden varade hela hans regeringstid. 

Kampen med Frankrike bestämde även Innocentius kyliga förhållande till Jakob II av England, men det är osäkert om det är sant som har påståtts att han direkt understött Vilhelm av Oraniens företag. Innocentius hör till den nyare tidens mest framstående påvar.
 Innocentius XI avled i augusti 1689, efter lång tids sjukdom. Han begravdes i Peterskyrkan, och hans gravmonument är skapat av den franske skulptören Pierre-Étienne Monnot. Kanoniseringsprocessen påbörjades 1714, men hävdes 1744 genom Frankrikes ingripande. Processen återupptogs på 1900-talet och han saligförklarades av Pius XII den 7 oktober 1956.

Källor 
 Kelly, J.N.D., The Oxford Dictionary of Popes. Oxford: Oxford University Press 1988. 
 Rendina, Claudio, I papi: storia e segreti. Roma: Newton Compton editori 1999.

Fotnoter

Externa länkar 

Män
Födda 1611
Avlidna 1689
Påvar
Alumner från Universitetet La Sapienza
Saligförklarade personer
Personer i Kyrkostaten under 1600-talet
Ugglan
Personer från Como
Léon Degrelle

Léon Joseph Marie Ignace Degrelle, född 15 juni 1906 i Bouillon, Belgien, död 31 mars 1994 i Málaga, Spanien, var en belgisk politiker, journalist och militär. Han grundade och ledde rexistpartiet som förespråkade klerikal fascism.

Biografi 
Léon Degrelle var äldst av åtta barn i en katolsk familj. Han studerade rättsvetenskap vid Katolska universitetet i Leuven och arbetade samtidigt som journalist för ungdomstidningen Cahiers de la Jeunesse Catholique och blev vid 20 års ålder chef för förlaget Éditions Rex i Leuven. Efter att ha publicerat en uppskattande artikel om den antiklerikale och fascistiske författaren Charles Maurras fick Degrelle en del motståndare. Degrelle drogs till den franska integralismen, som förordade att hela samhället skulle omfattas av den katolska tron och läran.

Degrelle inträdde i Waffen-SS 1943 och blev befälhavare för 28. SS-Freiwilligen-Grenadier-Division Wallonien, en enhet delvis bildad av vallonska krigsfrivilliga. Enheten sattes in i strid på östfronten. Under kriget uppnådde han tjänstegraden SS-Standartenführer, motsvarande överste, och förärades Riddarkorset av Järnkorset med eklöv 1944. 

Degrelle dömdes av en belgisk domstol till döden i sin frånvaro i december 1944. Efter kriget flydde han till Francos Spanien, där han fick en fristad.

Bibliografi i svensk översättning 
 2003 – 
 2006 – 
 2016 –

Befordringshistorik

Utmärkelser 
 Järnkorset av andra klassen: 3 mars 1942
 Järnkorset av första klassen: 25 maj 1942
 Såradmärket i svart: 23 mars 1942
 Såradmärket i silver: 23 december 1943
 Såradmärket i guld: 19 mars 1944
 Östfrontsmedaljen: 15 augusti 1942
 Infanteristridsmärket i silver: 25 augusti 1942
 Riddarkorset av Järnkorset med eklöv
 Riddarkorset: 20 februari 1944
 Eklöv: 27 augusti 1944
 Närstridsspännet i brons: 20 februari 1944
 Närstridsspännet i silver: 19 mars 1944
 Närstridsspännet i guld: 14 september 1944
 Omnämnd i Wehrmachtbericht: 22 augusti 1944
 Tyska korset i guld: 9 oktober 1944

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 

 

Belgiska politiker under 1900-talet
Belgiska journalister
SS-Standartenführer
Personer från Bouillon
Födda 1906
Avlidna 1994
Män
Mottagare av Riddarkorset med eklöv
Mottagare av Såradmärket i guld
Renegater
Mottagare av Tyska korset
Tidsaxel över Frankrikes historia

Tidsaxel över Frankrikes historia

Förhistorisk tid

Gallien

Franker

Merovinger

Karolinger

Capetinger

Valois

Bourbon

Revolutionen

Napoleon I

Det moderna Frankrike tar form

Det moderna Frankrike

Se även
Frankrikes historia
Konstens historia: Frankrike
Lista över frankiska kungar
Lista över Frankrikes regenter
Lista över Frankrikes presidenter

Frankrikes historia
Frankrike
L'Osservatore Romano

L'Osservatore Romano är den Heliga Stolens dagstidning, grundad 1861. 

L'Osservatore Romano, vars första nummer utkom den 1 juli 1861, publiceras även i sex veckoeditioner på franska, italienska, engelska, spanska, portugisiska och tyska samt i en månadsedition på polska.

Den engelska versionen av tidningen utkommer i 130 länder världen över.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Dagstidningar
Media i Vatikanstaten
Romersk-katolska tidningar och tidskrifter
Dagstidningar startade 1861
Nitro/Nora BS

Nitro/Nora BS var en bandyförening från Nora i Sverige grundad 1979 genom en sammanslagning av IK Nitros (f.d. Noraskog) och IFK Noras bandysektioner. Herrlaget spelade säsongen 2016/2017 i Allsvenskan. Hemmamatcherna spelades på Danfo Arena. Supportenklubben kallades "Portföljerna". Föreningen upphörde hösten 2023.

Kända spelare
Jesper Bryngelson

Externa länkar
Nitro/Nora BS

Upplösta bandyklubbar i Sverige
Bassäng

Bassäng (franska bassin, bäcken, ytterst av latin eller bacca, vattenfat) eller pool är en större, öppen vattenbehållare, till exempel i form av en simbassäng eller hamnbassäng. Swimmingpool syftar vanligtvis på en privatägd pool.

Simbassänger används för bad och simning, i exempelvis badhus, såsom simhallar, och utomhusbad. Allmänna simbassänger är vanligtvis 50 eller 25 meter långa, medan privata swimmingpooler i villaträdgårdar normalt är mindre. I Olympiska spelen och andra tävlingar för simning används särskilda olympiska mått för bassängens storlek. Bassänger kan innehålla klor för att hålla bassängerna rena. För tillverkning av swimmingpooler används vanligen material som glasfiber, polyeten och metallbeläggning i form av varmgalvaniserat stål.

Se även 
Badtunna

Källor

Externa länkar

Vatten
Bad
Simning
Internationalism

För begreppet inom lingvistik, se Internationellt ord 
Internationalism är en politisk rörelse som förespråkar större ekonomiskt och politiskt samarbete mellan länder, något som ses som fördelaktigt för alla parter. Anhängare av denna rörelse, som till exempel medlemmar av Världsfederalisterna, hävdar att länder borde samarbeta eftersom de menar att ländernas långsiktiga och ömsesidiga intressen är mer värdefullt än deras respektive egna individuella kortsiktiga mål.

Internationalism är till sin natur motsatsen till extrema former av nationalism, jingoism eller nationell chauvinism, likaväl som till tron på en strikt ekonomisk globalisering som förnekar värdet av utbyte av länders kultur och olikheter. Internationalism grundas på erkännandet av länders jämlikhet trots olikheter, med full respekt för respektive lands nationella egenart.

Internationalismens riktningar

Höger-vänsterskalan 
Internationell socialism är ett av de ursprungliga idealen för kommunismen. Högerns strävan mot ekonomisk globalisering använder likartade begrepp med avseende på ekonomisk integration, men har ett annat marknadsekonomiskt system i sikte.

Länders självständighet och supermakter
Internationalism är per definition fortfarande beroende av supermakters ingripande och deras förekomst. Dess syfte är emellertid att
 uppmuntra multilateralism, så att världen inte styrs av ett enstaka land
 skapa såväl ett formellt såväl som informellt beroende mellan länder, vilket sker genom att internationella organisationer medges begränsad övernationell makt.

Många internationalisters ideal är att gå längre mot en demokratisk globalisering genom att skapa en världsregering. De ser vissa internationella organisationer, som FN och EU, som lyckade prototyper för en möjlig framtida utveckling. Detta ideal har dock motstånd hos andra internationalister, som önskar en harmonisk samexistens av flera språkligt och kulturellt distinkta samhällen. Ett världsmedborgarskap som eliminerar alla befintliga politiska gränser, skulle kunna påskynda den språkliga och kulturella utjämningen och likriktningen, där minoriteters kulturella intressen skulle tvingas backa till majoritetskulturers fördel. För att motarbeta detta förespråkar därför somliga internationell federalism.

Se även 
 Antinationalism
 Socialistinternationalen
 Internationalen – flera
 Karl Marx
 Rosa Luxemburg
 Kosmopolit
 Internationalisering
Internationella samfundet
 Multilateralism
 Proletär internationalism

Politiska åskådningar
Internationella relationer
George Gershwin

George Gershwin, ursprungligen Jacob Gershwine, född 26 september 1898 i Brooklyn i New York, död 11 juli 1937 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk kompositör och pianist.

Hans intresse för musik uppstod när hans familj skaffade ett piano. Gershwins första stora hit var låten Swanee från 1919, som sjöngs in av Al Jolson. Innan dess hade han bland annat skrivit en cirka halvtimmen lång opera med titeln Blue Monday.

Till Gershwins mest berömda verk räknas Rhapsody in Blue (1924; specialskriven för Paul Whitemans orkester), An American in Paris (1928) och operan Porgy och Bess (1935).

Tillsammans med sin bror Ira Gershwin (textförfattare) skrev han även otaliga evergreens inom den amerikanska sångrepertoaren, till exempel Someone to Watch Over Me, Let's Call the Whole Thing Off och Strike Up the Band. Ella Fitzgerald bidrog med sina tolkningar av deras sånger, från 1950-talet och framåt, till att göra dem odödliga.

Gershwin avled av en hjärntumör 1937. Hans liv skildras i filmen Rhapsody in Blue (1945), i regi av Irving Rapper och med Robert Alda i rollen som Gershwin.

Asteroiden 8249 Gershwin är uppkallad efter honom.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 gershwin.com

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 
 
 

 
Födda 1898
Avlidna 1937
Amerikanska klassiska kompositörer
Amerikanska operatonsättare
Amerikanska kompositörer
Män
Personer från Brooklyn
Amerikanska musikalkompositörer
Guru

Guru (sanskrit गुरु), den "ärevördige", den som skingrar mörkret, lärare, är i hinduism och buddhismen en personlig andlig lärare.

En människa som med sin närvaro, sitt sätt att vara, stöttar dig att bli och vara den du är.

Sedan urminnes tider skall man bemöta sin guru med samma respekt som gudarna. "Guru" är även titeln på sikhernas första tio heliga ledare. Alla hinduer har en så kallad guru som ofta spelar stor roll för de tillgivna hinduerna. Guru betyder inte endast lärare utan översätts även som ”tung” från sanskrit vilket påvisar vikten som läggs vid dessa män och kvinnor som erhåller speciella förmågor. En guru har en väldigt utvecklad andlig kapacitet som gör att de kan förmedla och lära ut till sina lärjungar om hur man når moksha, frihet från återfödelse. De lär även ut hur man uppnår ett visst andligt stadium, antingen i detta livet eller i ett annat. För att bli guru måste man bada i den heliga floden Ganges.

 
 
Kultur i Indien
Mardi gras

Mardi gras eller Mardis Gras kan syfta på:

 Fettisdagen – tisdagen efter fastlagssöndagen
 Mardi gras i New Orleans – en karneval i New Orleans, Louisiana
 Sydney Gay & Lesbian Mardi Gras – en Pridefestival i Sydney, Australien
 Mardi Gras (musikalbum) – ett musikalbum från 1972 av Creedence Clearwater Revival
 Mardi gras (målning) – en målning av Paul Cézanne