kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kameliadamen (film, 1936)

Kameliadamen (engelska: Camille) är en amerikansk romantisk dramafilm från 1936 i regi av George Cukor. Filmen är baserad på den franske författaren Alexandre Dumas d.y.:s roman Kameliadamen (La Dame aux camélias). I huvudrollerna ses Greta Garbo, Robert Taylor, Lionel Barrymore, Elizabeth Allan, Jessie Ralph, Henry Daniell och Laura Hope Crews.

Handling 
Den vackra kurtisanen Marguerite Gautier (Greta Garbo) har kommit till Paris från landsbygden i mitten av 1800-talet. Hon går från den ena rike mannen till den andre i utbyte mot pengar, en vacker våning och vackra klänningar. Allt förändras dock när hon träffar den stilige unge Armand Duval (Robert Taylor) som hon först misstar för baron de Varville. Han är dock ingen baron utan en fattig ung man som avgudar henne.

Hon förälskar sig ohjälpligt i honom och ser chansen att börja ett nytt hedervärt liv vid hans sida. Hon bryter även med den kalle baron de Varville för att kunna tillbringa en sommar med Armand ute på landet. Deras lycka blir dock kort när Armands far söker upp Marguerite och ber henne att avstå från hans son. Det finns ingen framtid för Armand i anständiga kretsar så länge han förknippas med en kvinna som Marguerite, en kvinna han inte kan visa upp för varken sin familj eller sina vänner. Ifall Marguerite inte offrar deras kärlek kommer hon att ödelägga Armands framtid, menar fadern. Utom sig av olycka beslutar sig Marguerite för att göra det rätta och inbillar Armand att hon slutat älska honom.

Marguerite återknyter istället kontakten till den förhatlige baron de Varville och blir mycket sjuk. Armand förolämpar baronen och blir utmanad till duell. Han skadar de Varville och blir tvungen att resa utomlands ett halvt år. Under tiden vägrar Marguerite ha något med baronen att göra och blir mycket sjuk i lungsot. När Armand återvänder till Paris kan han inte motstå att söka upp henne när hon ligger på sin dödsbädd. För ett ögonblick lycklig över att ha återvunnit sin sanna kärlek dör hon i hans armar.

Tagline
You who are so young - where can you have learned all you know about women like me?

Rollista i urval 
Greta Garbo - Marguerite Gautier
Robert Taylor - Armand Duval
Lionel Barrymore - Monsieur Duval
Elizabeth Allan - Nichette, the Bride
Jessie Ralph - Nanine, Marguerite's Maid
Henry Daniell - Baron de Varville
Lenore Ulric - Olympe
Laura Hope Crews - Prudence Duvernoy

Nomineringar och utmärkelser 
Greta Garbo fick en Oscarsnominering 1938 för rollen som Marguerite Gautier. New York Film Critics Circle Awards utsåg Greta Garbo till bästa kvinnliga skådespelare för andra gången. Priset hade då endast delats ut tre gånger.

Externa länkar 
 
 
 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska romantikfilmer
Filmer 1936
Amerikanska filmer baserade på böcker
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Filmer i regi av George Cukor
Svartvita filmer
Herr och fru Stockholm

Herr och fru Stockholm är en svensk film från 1920.

Om filmen
Filmen är en reklamfilm för varuhuset PUB i Stockholm. Den innebar filmdebut för den unga Greta Garbo, vilken vid denna tid arbetade som expedit på varuhuset.

Rollista i urval
Olga Andersson
Erick Fröander
Greta Garbo
Ragnar Widestedt

Externa länkar
 
Filmen i sin helhet - Filmarkivet.se

Svenska filmer 1920
Svenska reklamfilmer
Filmer i regi av Ragnar Ring
Svenska stumfilmer
Svenska 1920-talsfilmer
Gillet, Uppsala

Gillet var ett känt hotell med restaurang vid Fyristorg i Uppsala.

Fastigheten har medeltida ursprung. Dagens byggnad uppfördes 1712, och fungerade då som hospital för fattiga och sjuka. År 1811 köptes fastigheten av sällskapet Uppsala Gille för att där bedriva restaurangrörelse, och då skapades även en festvåning. Under 1850-talet tillkom en tredje våning, och 1873 byggdes huset om efter ritningar av arkitekten Adrian Crispin Peterson, e. o. konduktör på Överintendentsämbetet och under perioden stadens ende praktiserande arkitekt. Vid ombyggnaden fick husets exteriör i stort sett dagens utseende. Ritningarna för ombyggnaden hängde länge i byggnadens entré men såldes under 2010-talet av Uppsala Auktionskammare. Mellan 1908 och 1973 fanns i huset också ett hotell, Hotell Gillet, och byggnaden kallas än idag ofta för "Gamla Gillet". 

När restaurangen lades ned 1973 räddades huset från rivning av en stark lokal opinion. Uppsala Akademiförvaltning övertog fastigheten 1994, och inledde sedan ett omfattande restaureringsarbete. Därefter har det i huset funnits både en konsthall samt kontor och butiker av olika slag.

Övrigt
Efter de von Sydowska morden den 7 mars 1932 tog Fredrik von Sydow sitt liv i hotellets vestibul.

Vid Dragarbrunnsgatan i Uppsala finns sedan 1973 ett hotell som har tagit över namnet Gillet, och idag är namnet Clarion Hotel Gillet.

Källor

 "Fyristorg 6" från Uppsala Akademiförvaltning

Externa länkar
Roland Agius: "Gamla Gillet" – arkiverad på Internet Archive (2019)
Bilder från Upplandsmuseet
Bilder från Uppsala universitetsbibliotek

Byggnader och anläggningar i Uppsala
Före detta restauranger i Uppsala
Hotell i Uppsala
Konsumtionsföreningen Stockholm med omnejd

Konsum Stockholm Promo är en svensk reklamfilm från 1921, i vilken Greta Garbo gjorde en av sina tidigaste roller.

Rollista i urval
Greta Garbo
Lars Hanson

Externa länkar
 

Svenska filmer 1921
Svenska reklamfilmer
Svenska 1920-talsfilmer
Brandklipparen

Brandklipparen, Karl XII:s häst, vilken även hans far, Karl XI, skall ha ridit. Enligt legenden levde hästen i 40 år, men sannolikt kan det ha varit fråga om flera hästar med samma namn.

Hästen ska ha ridits vid eldsvådor i Stockholm av såväl Karl XI som Karl XII, därav namnet Brandklipparen.

En minnessten/gravsten över Brandklipparen står utanför kyrkogårdsmuren vid Ängsö kyrka och Ängsö slott i Västmanland. Slottet har påståtts vara utsatt  för spökerier, och en sägen berättar: Ett av spökena är den puckelryggige hovnarren Anders Luxemburg, vilken var en av de sista som såg Karl XII i livet. När Karl XII:s likfärd från Norge till Stockholm stannade till vid Målhammar intill Sagån, tog Anders Luxemburg med sig Karl XII:s häst Brandklipparen till Engsö slott där hovnarren tog tjänst. En natt år 1740 stod hästen i stallet och blev mycket upprörd av någon anledning, och när stallfolket öppnade stallporten slet sig Brandklipparen och sprang rakt in i en mur och dog.

Enligt gamla dokument föddes Brandklipparen på Riddersberg där Tenhults naturbruksgymnasium idag bedriver sin hästutbildning. Han var av rasen klippare.

Brandklipparen är även titeln på en dikt i diktsamlingen Svenska bilder av Carl Snoilsky.

Referenser

Externa länkar

 Brandklipparen efter Projekt Runebergs version av Snoilskys Samlade dikter.

Historiska hästar
Karl XII
León Viejo

León Viejo (Gamla León) är lämningarna av en av Spaniens första bosättningar i Amerika, sedan år 2000 uppsatt på Unescos Världsarvslista. Staden grundades 1524 av Francisco Hernández de Córdoba, vars kvarlevor påträffades där 2000.

Ruinerna ligger precis söder om Puerto Momotombo vid foten av vulkanen Momotombo i kommunen La Paz Centro i departementet León i Nicaragua, cirka 40 kilometer öster om den moderna staden León. 1609 utsattes León Viejo för en jordbävning och året därpå förstördes staden av ett vulkanutbrott. Staden flyttades då till nya León, som periodvis fungerade som huvudstad i landet fram till 1851 då denna roll övertogs av Managua.

Externa länkar
UNESCO World Heritage Centre - Ruins of León Viejo (engelska)
manfut.org - Ruinas de León Viejo (spanska)

Världsarv i Nicaragua
Världsarv inskrivna 2000
The Refreshments

The Refreshments är en svensk rockgrupp, bildad 1989 i Gävle.

The Refreshments spelade under de första åren av sin karriär huvudsakligen covers av rock'n'roll-låtar. Bandet hette fram till 1991 The King-Cats. De släppte 1995 sitt första album Both Rock'n'Roll som följdes av Trouble Boys 1997, båda producerade av Billy Bremner som även varit fast medlem i bandet under några år.

Basisten och sångaren Joakim Arnell skriver huvuddelen av bandets låtar. Sedan pianisten och sångaren Johan Blohm anslutit sig till gruppen ingår även en del countrylåtar i repertoaren. Några av bandets största hits är Miss You Miss Belinda och One Dance, One Rose, One Kiss. År 2003 släpptes det storsäljande julalbumet Rock'n'Roll X-Mas. The Refreshments har även arbetat med Dave Edmunds, vilket bland annat resulterat i livealbumet A Pile of Rock. Bandet deltog i Melodifestivalen 2014 med låten Hallelujah, och kom på en femteplats i den andra deltävlingen i Linköping.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Joakim Arnell – basgitarr, gitarr, sång, tamburin
Mats Forsberg – trummor, slagverk
Jonas Göransson – gitarr
Johan Blohm – piano, sång

Tidigare medlemmar
Mikael "Micke" Finell – saxofon, gitarr, sång
Robin Olsson – gitarr, sång
Billy Bremner – gitarr, sång
Tord Eriksson - gitarr, sång 
Niklas Aspholm - trummor 

Bidragande musiker
Jan Oldaeus – gitarr
Thomas Holmberg – gitarr
Göran Schultz – orgel
Leif Andersson – trumpet
Geraint Watkins – orgel, dragspel, piano

Diskografi 
Studioalbum

EP

Singlar
1995 – "Ring Damn You Ring" / "Waistin' Time"
1997 – "Midnight" / "Love on Time"
1999 – "Miss You Belinda" / "Make Our Love Last"
2001 – "One Dance, One Rose, One Kiss" / "Modern Man"
2003 – "Love Generator"
2004 – "Easy to Pick Up, Hard to Put Down"
2014 – "Hallelujah"

Samlingsalbum

Med andra artister
 (Kompband till Dave Edmunds)
 (Kompband till Dave Edmunds, Steve Gibbons, Billy Bremner och Mickey Jupp)

Konsertfilmer

Externa länkar 
 
 The Refreshments på Discogs

Musikgrupper från Gävle
Musikgrupper bildade 1989
Refreshments, The
Deltagare i Melodifestivalen 2014
Patriks äventyr

Patriks äventyr är en svensk kortfilm från 1915 i regi av Arvid Englind.

Rollista
Eric Lindholm – Patrik
Doris Altman – Ms. Anette
Hilda Forsslund – Mrs. Schaber
Bertil Junggren –   Harry Vide 
Alfred Lundberg – Schaber

Källor 

Svenska filmer 1915
Svenska dramafilmer
Svenska kortfilmer
Kortfilmer 1915
Svenska stumfilmer
Doris Altman

Doris Fredrika Altman, född 19 september 1889 i Tyska S:ta Gertruds församling i Stockholm, död där 28 oktober 1916, var en svensk skådespelare.

Filmografi (komplett) 
 1915 – Patriks äventyr - Anette

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1889
Avlidna 1916
Kvinnor
Skådespelare från Stockholm
Progesteron

Progesteron, eller gulkroppshormon, är ett steroidhormon med många viktiga funktioner för båda könen. Dels fungerar det som förstadium till andra könshormoner såsom testosteron och östrogen samt kortikosteroider, och dels verkar det i sig självt. Som hormon är det främst känt som ett kvinnligt könshormon med betydelse för kvinnans sekundära könskarakteristika, fertilitet och för embryogenesen, men det har också en viktig roll som neurosteroid i centrala nervsystemet.

Progesteron bildas av kolesterol via pregnenolon i gulkroppen, binjurar, placenta och gliaceller i hjärnan. Det kan sedan ombildas till mineralkortikoider, glukokortikoider, DHEA, androgener och östrogener, vilka inte kan bildas utan att kolesterolet omvandlats till denna fas - eller verka i sig själv som hormon. Det binds till sina målceller av steroidreceptorer av klassen progesteronreceptorer, vilka är kärnreceptorer, men progesteron kan verka i flera andra receptorer och modifiera aktiviteten på andra hormoner.

Som hormon verkar progesteron på livmodern, kvinnobrösten, och i hjärnan. I hjärnan är progesteronet ett neurohormon som har stark påverkan på centrala nervsystemet och dess signalsubstanser och neuropeptider. Dess påverkan sker genom att det i cellkärnorna påverkar nervcellerna till att verka mera långvarigt och långsamt samt modifierar proteinsyntesen där. Det påverkar också både bildningen av signalsubstanserna och frisättningen av dem. Förändrade värden progesteron påverkar därför centrala funktioner i medvetandet, kognitionen och sinnesstämningen. Djurförsök har visat att det påverkar stressaxeln. I limbiska systemet påverkar det bland annat serotoninets aktivitet, genom att under stress förändra serotoninreceptorernas metabolism. Det har vidare en stor inverkan på katekolaminerna och GABA.

Som kvinnligt könshormon förbereder det graviditet, håller fostret vid liv samt förhindrar ägglossning. Nivåerna för en icke-gravid, fertil kvinna når därför en topp som börjar några dagar efter ägglossning och avtar någon dag innan menstruationen börjar.  

Andra former av progestagener används som preventivmedel.

Källor
 MeSH
 https://pubchem.ncbi.nlm.nih.gov/summary/summary.cgi?cid=5994

Steroidhormoner
Neurosteroider
Billy Bremner (musiker)

William Murray "Billy" Bremner, född 4 augusti 1946 i Aberdeen i Skottland, är en brittisk gitarrist och sångare, låtskrivare och musikproducent

Billy Bremner var redan en erkänd studiogitarrist när han 1977 blev medlem i gruppen Rockpile tillsammans med Dave Edmunds, Nick Lowe och Terry Williams. 

De turnerade som band under namnet Rockpile, men på grund av skivbolagskontrakt gavs deras studioinspelningar ut som soloalbum under bandledarna Dave Edmunds och Nick Lowes namn. Som grupp gav Rockpile enbart ut ett album under eget namn, Seconds of Pleasure 1980, och upplöstes året efter.

Bremner var sedan ersättare för den bortgångne gitarristen James Honeyman-Scott i bandet The Pretenders och medverkade på några av låtarna på bandets album Learning to Crawl 1984. Samma år släppte han också sitt första soloalbum Bash! (med Terry Williams från Rockpile på trummor), som dock inte blev någon större publikframgång.

Han flyttade till USA där han arbetade som studiomusiker i Los Angeles under nio år. I början av 1990-talet begav han sig till Nashville där han fortsatte arbeta som studiomusiker. Han spelade med Paul McCartney, Johnny Cash, Little Richard, Kirsty MacColl, Elvis Costello och ett flertal andra artister. I mitten 1990-talet flyttade han till Sverige, där han under några år var medlem i det svenska bandet The Refreshments som han också producerade album för. 1998 utgav han sitt andra soloalbum, A Good Week's Work, inspelat i Sverige med medlemmar ur The Refreshments som kompmusiker. 

2005 kom hans tredje soloalbum No Ifs, Buts, Maybes, producerat av Bremner tillsammans med Dan Hylander, också det inspelat i Sverige. Han var gästartist i konsertfilmen The Refreshments Live 2005.

Diskografi
Soloalbum

 

Med Rockpile
Seconds of Pleasure (1980)
Provoked Beyond Endurance (1991)
Live At Montreux 1980 (2011)

Med Dave Edmunds
Subtle as a Flying Mallet (1975)
Tracks on Wax 4 (1978)
Repeat When Necessary (1979)
Twangin...''' (1981)Pile of Rock: Live (2001)

Med Nick LoweJesus of Cool (UK) Pure Pop for Now People (US) (1978)Labour of Lust	(1979)Nick the Knife	(1982)16 All Time Lowes	(1984)Quiet Please... The New Best of Nick Lowe (2009)Nick Lowe & His Cowboy Outfit'' (1984)

Externa länkar

Billy Bremner på AllMusic

Brittiska rocksångare
Brittiska rockgitarrister
Brittiska musikproducenter
Födda 1946
Män
Levande personer
Personer från Aberdeen
Virveln

Virveln (originaltitel: Torrent) är en amerikansk romantisk drama-stumfilm från 1926 i regi av Monta Bell.

Rollista i urval 

 Ricardo Cortez – Don Rafael Brull
 Greta Garbo – Leonora Moreno, aka La Brunna
 Gertrude Olmstead – Remedios Matías
 Edward Connelly – Pedro Moreno
 Lucien Littlefield – Cupido, the Barber
 Martha Mattox – Doña Bernarda Brull
 Lucy Beaumont – Doña Pepa Moreno
 Tully Marshall – Don Andrés, a Lawyer
 Mack Swain – Don Matías

Externa länkar 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska romantikfilmer
Amerikanska stumfilmer
Filmer 1926
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Terry Williams

Terry Williams, född 11 januari 1948 i Swansea, Wales, är en brittisk trumslagare.

Terry Williams började sin karriär 1963 i det lokala bandet The Commancheros och spelade därefter med ett flertal mindre kända band. 1970 blev han för en kort period medlem i gruppen Love Sculpture och spelade även på Love Sculpture-gitarristen Dave Edmunds första soloalbum Rockpile 1972.

Därefter spelade han huvudsakligen med bandet Man fram till att han återförenades med Dave Edmunds 1978 och blev medlem i gruppen Rockpile. På grund av skivbolagskontrakt gavs studioinspelningarna ut som soloalbum under bandledarnas Dave Edmunds och Nick Lowes namn, endast Seconds of Pleasure släpptes under bandnamnet. Rockpile upplöstes 1981.

Williams spelade sedan med Meatloaf mellan 1981 och 1982, varefter han sommaren 1982 blev medlem i Dire Straits, som han bland annat gjorde två världsturnéer med.

Han har därefter spelat med ett flertal kända artister som exempelvis Bob Dylan, B.B. King, Little Richard, James Brown, Natalie Cole, Terence Trent D'Arby, Joe Cocker, Al Green, Cyndi Lauper, Robert Cray, Bo Diddley, Ron Wood, Cliff Richard, Steve Cropper, Dion och Albert Collins.

År 2004 återförenades han med Dave Edmunds för en kort turné i Sverige med bland andra Billy Bremner och Geraint Watkins.

Födda 1948
Brittiska pop- och rockmusiker
Walesiska musiker
Brittiska trummisar
Män
Levande personer
Personer från Swansea
Fresterskan

Fresterskan (engelska: The Temptress) är en amerikansk romantisk dramafilm från 1926 i regi av Fred Niblo och Mauritz Stiller. I huvudrollerna ses Greta Garbo, Antonio Moreno, Lionel Barrymore och Roy D'Arcy.

Handling 
På en maskerad i Paris träffas den olyckliga Elena (Garbo) och Manuel Robledo (Moreno), en ung arkitekt från Argentina. De blir förälskade och Elena får en ring av Manuel. När Manuel nästa dag besöker sin vän Markis de Torre Bianca (Armand Kaliz) upptäcker han att Elena är dennes fru.

Vid en middagsbjudning berättar bankiren Fontenoy (Marc McDermott) att Elena är en fresterska som ruinerat honom. För att fly undan social kritik flyttar markisen till Argentina, där Elena åter möter Manuel, och också den kriminelle Manos Duras (Roy D'Arcy).

Rollista i urval 
Greta Garbo - Elena
Antonio Moreno - Manuel Robledo
Marc McDermott - M.Fontenoy
Lionel Barrymore - Canterac
Armand Kaliz - Marquis de Torre Bianca
Roy D'Arcy - Manos Duras
Robert Anderson - Pirovani
Francis McDonald - Timoteo
Hector Sarno - Rojas
Virginia Brown Faire - Celinda

Externa länkar 
 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska romantikfilmer
Amerikanska stumfilmer
Filmer 1926
Filmer i regi av Mauritz Stiller
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Rockpile

Rockpile, var en brittisk musikgrupp som bildades av Dave Edmunds med rötterna i den brittiska pubrocken. Bandet fick samma namn som Edmunds första soloalbum, Rockpile från 1972. Bandet bytte under de första åren medlemmar då och då.

Det som betraktas som det slutgiltiga Rockpile-bandet tog form 1978 och bestod av Dave Edmunds (gitarr, slagverk, piano, sång), Nick Lowe (basgitarr, gitarr, sång, keyboard), Billy Bremner (gitarr, sång) och Terry Williams (trummor).

Bandet turnerade under namnet Rockpile i några år, men på grund av skivbolagskontrakt gavs deras studioinspelningar ut som soloalbum under bandledarnas Dave Edmunds och Nick Lowes namn fram till 1980. Som grupp under eget namn gav Rockpile enbart ut ett album, Seconds of Pleasure 1980, och upplöstes året efter. Med albumet Seconds of Pleasure följde en EP där Edmunds och Lowe sjöng fyra låtar som The Everly Brothers gjort kända.

Bandmedlemmarna fortsatte därefter med egna karriärer inom musikbranschen, men spelar sporadiskt delvis tillsammans vid konserter och skivinspelningar.

Diskografi
Studioalbum

Livealbum

Live At Rockpalast (2013)

Singlar
"I Hear You Knocking" (1970)
"I'm Comin' Home" (1971)
"Wrong Again (Let's Face It)" (1980)
"Teacher Teacher" (1980)
"Now and Always" (1980)
"Heart" (1981)

Externa länkar
Rockpile på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
Helsingborgs HC

Helsingborgs Hockey Club är en ishockeyklubb från Helsingborg i Skåne bildad 1977 från ishockeysektionen i IS Göta. De hade i sin tur fått ishockeysektionen när IK Thor lade ner. Organisationen är sedan 2015 uppdelad i två föreningar. Skälet är att man vill trygga ungdomsverksamheten samtidigt som A-laget elitsatsar. Säsongen 2006/2007 gick föreningen A-lag upp i Division 1. Med undantag för två säsonger blev de kvar där till säsongen 2018/2019. Efter att ha förlorat sin plats i Hockeyettan (som serien bytt namn till) meddelade föreningen att de lägger ner sitt A-lag.

Säsonger i Division 1
Föreningens A-lag har spelat 13 säsonger i Division I/Hockeyettan. Första gången säsongen 1991/1992 slutade man näst sist i grundserien och sist i vårserien och flyttades ner till Division II igen. Det skulle dröja åtta år innan man återkom till säsongen 1999/2000 och även då blev vistelsen lika kortvarig. Först till säsonger 2006/2007 lyckades man gå upp och hålla sig kvar i serien. Nedan finns en tabell över resultaten åren som följde.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
A-lagets hemsida
Rådan

Egendomen Rådan är känd sedan 1599 och ligger vid Edsvikens strand i Sollentuna kommun inom kommundelen Helenelund. Rådan består av i huvudsak tre kvarvarande byggnader: herrgården, rättarbostället och skolan samt ett antal gamla ekonomibyggnader som tidigare tillhörde herrgården. Rådan var till en början ett torp för att i tur och ordning bli rättarboställe, herrgård, internatskola, militärförläggning och polishögskola. Den senast byggda byggnaden i Rådan är åter en skola.

Torpet 
Torpet Rådan är känt sedan 1599, då en Clementh i Rhodenera bodde här. Torpet hörde till Kymlinge gård i Spånga som lydde under Jacobsdal (sedermera Ulriksdals slott). Rådans sista torpstuga byggdes under 1700-talet och brann ner 1958.
Rättarbostället uppfördes som boställe för rättaren på Ulriksdal på 1600-talet och byggdes om i mitten av 1700-talet.

Herrgården 
Herrgården är byggd i mitten av 1700-talet av kammarrådet Hauswolff. Delar av huset är äldre, som källarvalvet från 1600-talet. Hauswolff lät uppföra den timrade gula manbyggnaden med två våningar och vind. Under större delen av 1700-talet och 1800-talet fungerade herrgården som sommarnöje för konstnärer, författare och kungligheter. I början av 1800-talet ägdes gården av Johanna Juliana Berg. 1855 köptes egendomen av Jakob Olof Gripensvärd, som var god vän med kung Karl XV. Karl XV bodde ofta på det närbelägna Ulriksdals slott och var ofta gäst på Rådan. Fastigheten och huset hörde under en period på 1900-talet till Svea Livgarde/I1. Fastigheten är idag i privat ägo.

Skolan 
År 1885 köptes Rådan av Axel och Sofia Alms stiftelse, vars uppgift var att åt föräldralösa och värnlösa flickor ge kristelig uppfostran och god handledning. Axel Alm var en av Stockholms främsta byggmästare och med en donation av 527 000 kronor till stiftelsen byggdes 1890 den stora skolbyggnaden efter arkitekt Axel Kumliens ritningar. Flickor mellan 5 och 18 år togs om hand på internatskolan som till slut stängdes 1946.

År 1944 inköptes gården av staten och Svea livgarde tog över. Rådan var under den tiden Svea Livgardes Musikkårs repetitionslokal, expeditioner, övningsrum, samt förläggning för många av de yngre musikerna. 1970 flyttade livgardet ut och polishögskolan in. 1989 köpte Sollentuna kommun området och polisen flyttade ut igen. Byggnaderna övertogs av byggkonsortiet, som sålde rättarbostället och herrgården men behöll och renoverade skolhuset vars ursprungliga rumsindelning och fasader återställdes 2000/2001.

Skolhuset i Rådan var med i Håkan Bråkan-julkalendern 2003, samt användes till vissa exteriörer i Fasadklättraren (1991) och interiörer i TV-serien Silvermannen (1996).

Sedan höstterminen 2010 driver Futuraskolan Rådan tvåspråkig (svenska och engelska) undervisning från förskoleklass t.o.m. årskurs 6 i det gamla skolhuset i Rådan.

I litteraturen 
Jämte Silverdal, Kasby, Dammtorp, Solna och Tegelhagen omnämns Rådan i boken Ladugårdsarrendet av Carl Jonas Love Almqvist.

Bilder

Källor

 Informationstavla på platsen

Externa länkar
Axel och Sofia Alms stiftelse

Helenelund
Byggnader ritade av Axel Kumlien
Byggnader och anläggningar i Sollentuna kommun