kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Buenos Aires tunnelbana

Buenos Aires tunnelbana (ofta kallad El Subte, från spanska subterráneo) är ett tunnelbanenätverk i Buenos Aires i Argentina. Först invigt 1913 är det ett av världens äldsta och det första i Latinamerika och den södra hemisfären såväl som i hela den spanskspråkiga världen. Tunnelbanesystemet omfattar 54,9 km spår och 90 stationer fördelade på 6 linjer (A, B, C, D, E och H). Varje linje har sin egen färg.

Tunnelbanan växte snabbt under tillväxtåren men tillväxten avstannade efter andra världskriget. Under den ekonomiska återhämtningen under delar av 80 och 90-talen ökade behovet av att avlasta vägnätet och bygga ut kollektivtrafiken, 1987 öppnade en spårvägslinje (premetro) och 2007 blev Línea H, den första stora utbyggnaden av tunnelbanenätet sedan andra världskriget färdig.

Det finns långtgående planer på att utöka tunnelbanan från dagens sex till tio linjer men de nya linjerna är ännu bara på planeringsstadiet. En utbyggnad kommer att knyta ihop flera delar av staden och förstärka de nord-sydliga banden. Fullt utbyggd kommer Buenos Aires tunnelbana omfatta 97 kilometer och 70 procent av stadens befolkning kommer att ha mindre än 400 meter till närmaste station.

  Línea A Plaza de Mayo–San Pedrito, invigd 14 december 1913, 9,2 km, 18 stationer.
  Línea B Leandro N. Alem–Juan Manuel de Rosas, invigd 17 oktober 1930, 11,8 km, 17 stationer.
  Línea C Retiro–Constitución, invigd 9 november 1934, 4,4 km, 9 stationer.
  Línea D Catedral–Congreso de Tucumán, invigd 3 juni 1937, 10,41 km, 16 stationer.
  Línea E Bolívar–Plaza de los Virreyes, invigd 20 juni 1944, 11,9 km, 18 stationer.
  Línea H Corrientes–Hospitales, öppnades i slutet av 2007, 8,8 km, 12 stationer.
 Línea F Plaza Italia–Constitución (planerad)
 Línea G Retiro–Cid Campeador (planerad)
 Línea I Directorio–Serrano (planerad)
 Premetro öppnad 27 augusti 1987, 7,4 km.

Stationer

Buenos Aires tunnelbana
Tunnelbanesystem i Argentina
Michael A. Musmanno

Michael A. Musmanno, född 7 april 1897, död 12 oktober 1968, var en internationellt uppmärksammad amerikansk jurist.

Musmanno hade en lång karriär som jurist i Allegheny County (1932-1951), Pennsylvania, och senare som domare i Högsta domstolen i Pennsylvania. Han satt med i ett mål där Henry Miller anklagades för obscena skildringar i sin bok Kräftans vändkrets (Tropic of cancer). I Musmannos ögon var den - djupt religiös som han var - inte en bok utan ett "kloakdike". I det målet tillhörde han en minoritet.

Under andra världskriget tjänstgjorde han i amerikanska flottan och steg till rang av konteramiral (rear admiral). Han blev efter kriget först militärguvernör i Sorrento, Italien. Han var sedan domare i två av Nürnbergrättegångarna, Milchrättegången och Einsatzgruppenrättegången 1947-1948.

Födda 1897
Avlidna 1968
Amerikanska jurister
Män
Amiraler i USA:s flotta
Fuxerna församling

Fuxerna församling var en församling i Göteborgs stift och i Lilla Edets kommun. Församlingen uppgick 2002 i Fuxerna-Åsbräcka församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 1 maj 1918 annexförsamling i pastoratet Rommele, Fors och Upphärad, Åsbräcka och Fuxerna för att därefter till 2002 utgöra ett eget pastorat. Församlingen uppgick 2002 i Fuxerna-Åsbräcka församling.

Kyrkobyggnader 
Fuxerna kyrka

Se även
Fuxerna socken

Källor

Fotnoter

Indelningar i Lilla Edets kommun
Historiska församlingar i Göteborgs stift
Waldemar Klingelhöfer

Waldemar Klingelhöfer, egentligen Woldemar Klingelhöfer, född 4 april 1900 i Moskva, död 18 januari 1977 i Villingen-Schwenningen, var en tysk SS-Sturmbannführer.

Klingelhöfer var mellan juli och oktober 1941 befälhavare för Vorkommando Moskau inom Einsatzgruppe B, som i huvudsak opererade i Smolensk med omnejd. Under Klingelhöfers ledarskap mördades 2 457 personer.

Vid Einsatzgruppenrättegången 1947–1948 dömdes Klingelhöfer till döden genom hängning, men straffet omvandlades 1951 till livstids fängelse. Han frisläpptes dock redan i december 1956.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 
 The Mazal Library – Waldemar Klingelhöfer

Födda 1900
Män
Personer från Moskva
Personer inom Einsatzgruppen
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Avlidna 1977
SS-Sturmbannführer
Mottagare av Krigsförtjänstkorset av andra klassen
Linje A (Buenos Aires tunnelbana)

Línje A invigdes den 14 december 1913 och är Buenos Aires och Latinamerikas äldsta tunnelbanelinje. Linjen sträcker sig från Plaza de Mayo i centrum till Primera Junta. Fyra nya stationer är under byggnad men ännu (2005) inte invigda.

Stationer:

 Plaza de Mayo
 Perú (Bolivar (E), Catedral (D))
 Piedras
 Lima (Avenida de Mayo (C))
 Sáenz Peña
 Congreso (Congreso Nacional)
 Pasco
 Alberti
 Plaza Miserere (Plaza Once (H))
 Loria
 Castro Barros
 Rio de Janeiro
 Acoyte
 Primera Junta
 Puán (under konstruktion)
 Carabobo (under konstruktion)
 Plaza Flores (under konstruktion)
 Nazca (under konstruktion)

Tunnelbanelinjer
Linje A
Franz Six

Franz Alfred Six, född 12 augusti 1909 i Mannheim, död 9 juli 1975 i Bolzano, var en tysk promoverad journalist och SS-officer. Han var bland annat verksam vid Reichssicherheitshauptamt, Nazitysklands säkerhetsministerium, där han kartlade Tredje rikets motståndare. Six uppnådde i januari 1945 tjänstegraden Brigadeführer.

Biografi 
Six var mellan juni och augusti 1941 chef för Vorkommando Moskau inom Einsatzgruppe B och hade till uppgift att organisera mord på ryska politiska kommissarier, så kallade politruker.

Vid Einsatzgruppenrättegången 1947–1948 dömdes Six till 20 års fängelse för krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten, men straffet omvandlades 1951 till 15 års fängelse. Han frisläpptes dock redan i september 1952.

Six avlade vittnesmål vid rättegången mot Adolf Eichmann år 1961, men inte på plats i Jerusalem, då han fruktade att han skulle bli gripen i Israel.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 Hachmeister, Lutz (2008) Der Gegnerforscher. Die Karriere des SS-Führers Franz Alfred Six. München: C.H. Beck 1998 

Personer från Mannheim
Födda 1909
Avlidna 1975
Män
Personer inom Einsatzgruppen
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Mottagare av Blodsorden
SS-Brigadeführer
Mottagare av Krigsförtjänstkorset av första klassen
Sexdocka

Sexdocka (engelska sex doll) är en oftast uppblåsbar docka i plast eller latex i naturlig storlek som utrustats med lösvagina eller en dildo/vibrator. Vissa modeller har även en konstgjord analöppning och/eller mun. De är sexuella hjälpmedel som används för onani.

Det finns modeller i olika prisklasser från en enkel torso till ytterst välgjorda kopior av riktiga människor (real doll).

Uppblåsbara sexdockor kallas i folkmun i Sverige för uppblåsbara Barbara.

Referenser 

Sexuella hjälpmedel
Linje B (Buenos Aires tunnelbana)

Línje B invigdes den 17 oktober 1930. Linjen är 8,94 km lång. Linjen sträcker sig från Leandro N. Alem till Los Incas, en förlängning är under planering till Villa Urquiza.

Stationer:

 Leandro N. Alem
 Florida
 Carlos Pellegrini (Diagonal Norte (C), 9 de Julio  (D))
 Uruguay
 Callao 
 Pasteur
 Pueyrredón
 Carlos Gardel
 Medrano
 Angel Gallardo
 Malabia
 Dorrego
 Federico Lacroze
 Tronador
 Los Incas
 Echeverría (planerad
 Villa Urquiza (planerad)

Tunnelbanelinjer
Linje B
Raiden (arkadspel)

Raiden är en serie arkadspel utvecklade av det japanska spelföretaget Seibu Kaihatsu.
Samtliga spel i serien tillhör genren vertical shooter.
Raiden III, Raiden IV och Raiden V är skapade av Moss Inc. på licens av Seibu Kaihatsu.

Raidenserien

Raiden, 1990
Raiden II, 1993
Raiden DX, 1994
Raiden Fighters, 1996
Raiden Fighters 2 - Operation Hell Dive, 1997
Raiden Fighters Jet, 1998
Raiden III, 2005
Raiden IV, 2007
Raiden V, 2016

Datorspel 1990
Datorspelsserier
Asymmetrisk taktart

Asymmetrisk taktart är musik som inte framförs i vanliga, symmetriska takter som 2/4, 3/4, 4/4, 6/8 med mera. Vanliga exempel är sammansatta takter som 3/4 + 2/4 = 5/4 eller 3/8 + 2/8 + 2/8 = 7/8-takt. Vid första lyssningen kan det låta ovant, men när man vant sig kan det ofta bli väl så svängigt.

Asymmetriska taktarter har använts en del i modern klassisk musik (ex. Bartók); i folkmusik och i alternativ rockmusik såsom den progressiva rocken. Ett välkänt exempel från TV-världen är vinjettmusiken till Mission: Impossible som går 3/8 + 3/8 + 2/8 + 2/8 = 5/4. Pink Floyds Money är 7/4 (förutom gitarrsolot som går i 4/4) och jazzlåten Take five av Paul Desmond går i femtakt.

Rytmik
David Hall

David Emanuel Hall (före 1942 Gustavson,  i riksdagen kallad Gustavson i Sala sedan Gustavson i Västerås sedan Gustavson i Stockholm och sedan åter Gustavson i Västerås), född 27 februari 1898 i Sala stadsförsamling, Västmanlands län, död 7 februari 1957 i Västerås domkyrkoförsamling, Västmanlands län, var en svensk socialdemokratisk politiker. 

Hall var ledamot av Västmanlands läns landsting och riksdagsledamot i andra kammaren, samt finansminister en kort tid under 1949. Till yrket var han sadelmakare.

Biografi 
Hall var son till sadelmakaren Anders Gustaf Gustafson och Johanna Maria Ersson. 1942 bytte han efternamn från Gustavson till Hall. Hall utbildade sig till sadelmakare med praktik i Södertälje, Östersund och Bollnäs. Han engagerade sig tidigt i SSU, och blev 1921 ordförande i Västmanlands SSU-distrikt. 1926 öppnade han eget sadelmakeri. 1927 gifte han sig med Helga Antolina Ahnstam (1895–1962). 

Hall var ledamot av Västmanlands läns landsting från 1943 till 1956. Efter andrakammarvalet 1932 blev han riksdagsledamot och satt i andra kammaren för Västmanlands län fram till sin bortgång. Halls riksdagsmotioner handlade ofta om skolfrågor samt ekonomiska och konstitutionella frågor, till exempel förslag om sänkt rösträttsålder.

Tidigt placerades Hall i bankoutskottet i riksdagen. Han blev senare ledamot av riksbanksfullmäktige och från 1945 vice ordförande i Sveriges riksbanks styrelse. Han utsågs vidare till ledamot av utrikesutskottet och utrikesnämnden, suppleant i statsutskottet och till ledamot av den socialdemokratiska riksdagsgruppens förtroenderåd.

Den 1 juli 1949, efter Ernst Wigforss avgång, utnämndes Hall till statsråd och chef för finansdepartementet. Redan under hösten samma år kom han dock att bli huvudperson i den så kallade Hallaffären, som främst gällde brev Hall skrivit till medlemmar i den socialdemokratiska landstingsgruppen i Västmanlands län. Ett av breven innehöll uppmaningar till Albert Lundkvist, landstingets dåvarande ordförande, att dra sig tillbaka med anledning av ännu ej offentliggjorda revisionsanmärkningar som Hall kunnat ta del av. Efter att Lundkvist gått till pressen med breven förklarade den socialdemokratiska partistyrelsen Halls agerande som olämpligt, med tanke på hans position. Den 17 oktober begärde Hall sitt entledigande från statsrådsämbetet. Han kom dock att sitta kvar som andrakammarledamot till sin död, och efter valet 1950 blev han själv vald till landstingsordförande i Västmanlands län.

Källor 
 Norberg, Anders m.fl. "Tvåkammarriksdagen 1867-1970. Ledamöter och valkretsar". Sveriges riksdag 1988

Noter 

Män
Födda 1898
Avlidna 1957
Personer från Sala
Sveriges finansministrar
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Solaris (film)

Solaris (film) kan syfta på någon av filmerna:

Solaris (1972)
Solaris (2002)
Solaris (2002)

Solaris är en film från 2002 i regi av Steven Soderbergh, baserad på Andrej Tarkovskijs film Solaris, som i sin tur är baserad på Stanisław Lems roman Solaris.

Rollista

Övrigt 
 En nyinspelning av filmen som gjordes i Sovjetunionen år 1972, se Solaris.

Externa länkar 
 

Amerikanska filmer 2002
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska mysteriefilmer
Amerikanska romantikfilmer
Amerikanska science fiction-filmer
Rymdäventyrsfilmer
Filmer i regi av Steven Soderbergh
Susanne Klatten

Susanne Klatten, född Quandt den 28 april 1962 i Bad Homburg vor der Höhe i Hessen, är en tysk affärskvinna, dotter till Herbert och Johanna Quandt.

Susanne Klatten är arvtagerska till BMW som hon tillsammans med sin mor Johanna Quandt och bror Stefan Quandt ärvde efter fadern Herbert Quandts död 1982, som även efterlämnade hälften av läkemedelstillverkaren och kemiföretaget Altana. År 2010 hade hon köpt ut övriga aktieägare och har idag full kontroll över Altana. Hennes ägarandel av BMW är nära 20%. Klatten är åttonde rikaste kvinna, och Tysklands tredje rikaste person efter syskonen Beate Heister and Karl Albrecht Jr. (arvingar till bröderna Albrecht, grundare av livsmedelskedjan Aldi).

Privatliv
Klatten undgick med nöd och näppe att bli kidnappad vid sexton års ålder.

Klatten träffade sin make Jan Klatten när de båda arbetade på BMW i Regensburg. Hon använde då efternamnet "Kant" och berättade inte för Jan om sin förmögenhet förrän efter ett tag. De gifte sig 1990 och fick tre barn. Idag är Klatten separerad.

Klatten blev sol-och-vårad och senare utpressad 2007 av Helg Sgarbi och Ernano Barretta. De gjorde hemliga inspelningar av Klattens och Sgarbis kärleksnätter på lyxhotell. Sgarbi, vars far var polsk lägerfånge, drevs av hämnd mot Klattens farfar Günther Quandt och dennes företag BMW, som använde lägerfångar som gratis arbetskraft under andra världskriget. Sgarbi och Barretta dömdes till sex respektive sju års fängelse. Den svenska regissören Alexandra-Therese Keining planerar göra film av händelsen med Kristin Scott Thomas i huvudrollen.

Se även
Familjen Quandt

Referenser 

Personer inom Tysklands näringsliv under 1900-talet
Personer med anknytning till BMW
Kvinnor
Födda 1962
Levande personer
Riddare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Tyska miljardärer
Altana

Altana AG är ett tyskt läkemedels- och kemiföretag, baserat i Hamburg. Altana AG är helägt av BMW-arvtagerskan Susanne Klatten och har en årlig försäljning på över 2,5 miljarder dollar.

Källor

Externa länkar 
 Website der Altana AG

Tyska läkemedelsbolag
Hamburg
Företag bildade 1977

it:Altana
Aldi

Aldi är två dagligvarukedjor av tyskt ursprung. Även om de ofta betraktas som en kedja är den två kedjor som delar namn. Aldi står från början för Albrecht-Discount. Tillsammans står de för en stor del av Tysklands och EU:s livsmedelsförsäljning.

Aldi skapades av bröderna Karl och Theo Albrecht 1946. 1961 delades kedjan upp i två bolag, ett för var och en av bröderna: Aldi Nord och Aldi Süd. Anledningen var en dispyt kring försäljning av tobak, Aldi Nord sålde tobak, men det gjorde inte Aldi Süd (de har dock börjat sälja tobak senare). De båda företagen fick ansvar för varsin del av Västtyskland, Aldi Nord i norr och Aldi Süd i söder.

Affärsmetoder
Företaget är ett av de dominerade på den tyska lågprismarknaden vad gäller livsmedel och har ett stort butiksnät. Man agerar under namn som Hofer, Aldi & Trader Joe's. Totalt finns mer än 10 000 butiker. De är fullständigt familjeägda. En stor andel av varorna är egna märkesvaror (dock ej alla). Det gör att man har en stark förhandlingsposition gentemot producenter. En effekt är dock att konsumenten inte kan välja mellan olika typer av produkter inom samma kategori. Man har etablerat sig utanför Tyskland. Aldi är Tysklands största försäljare av vin, de säljer även öl och sprit. Utanför Storbritannien, USA och Frankrike accepterar aldi i allmänhet inte kreditkort. Aldi Suisse blev ett av världens första företag att acceptera Apple pay under 2016. Gåvokort måste alltid betalas kontant. Man har i perioder sålt datorer, ett exempel är datorn Aldi-C16 som våren 1986 var till salu för 149 DM, vilket då ledde till att den sålde slut inom timmar. 

Affärerna är nästan alltid i ett plan. Man har sparsamt med annonser, förutom veckoblad. I USA betalar man i allmänhet betydligt högre lön till de anställda än den minimilön som annars är bruklig eller mycket vanlig.
2013 hamnade företagen tillsammans med många andra i hästköttskandalen. 2015 råkade man sälja kött med felaktig förpackningsmärkning.

Geografi
Aldi Nord finns i följande länder:
 Norra Tyskland (inklusive före detta Östtyskland)
 Belgien
 Danmark
 Frankrike
 Luxemburg
 Nederländerna
 Polen
 Portugal
 Spanien

Aldi Süd finns i följande länder:
 Södra Tyskland
 Australien
 Grekland
 Irland
 Schweiz
 Slovenien (under namnet Hofer)
 Storbritannien
 Ungern
 USA
 Österrike (under namnet Hofer)

Externa länkar 

 Aldi International

Tyska företag
Företag bildade 1946
Aljamiado

Aljamiado är beteckning på en text på ett romanskt språk som skrivits med det arabiska alfabetet eller hebreiska alfabetet. Exempel i historien på folk som använt aljamiado är morerna i Spanien och bosniska muslimer.

Romanska språk
Arabiskderiverade alfabet
Varta AG

Varta AG är en tysk batteritillverkare, numera uppdelad mellan olika företag och inte längre ingående i en och samma koncern.

Varta har en lång tradition som en av Tysklands äldsta tillverkare av batterier för bland annat bilindustrin och hushållen. Familjen Quandt har sedan flera generationer varit en av företagets ägare. Amerikanska JCI är huvudägare i Varta-tillverkningen av startbatterier.

Historia
På 1880-talet utvecklade ingenjören Henri Tudor i Luxemburg en metod för framställning av blyackumulatorer (blybatterier). Han inledde ett samarbete med Adolf Müller i Tyskland och 1890 bildades AFA – Accumulatoren-Fabrik Aktiegesellschaft.

Referenser

Externa länkar 

Tyska företag
Max Frisch

Max Frisch, född 15 maj 1911 i Zürich, död 4 april 1991 i Zürich, var en schweizisk författare och arkitekt.

Åren 1930–1932 studerade Frisch germanistik vid Zürichs universitet, men han tvingades avbryta studierna i förtid vid sin faders död. År 1936 återupptog han sina studier, den här gången inom arkitektur, och avlade 1940 sin arkitektexamen vid Eidgenössische Technische Hochschule i hemstaden. År 1942 öppnade han sin egen arkitektbyrå. Mellan 1946 och 1951 författade Frisch dramer, vilka anknyter till den då aktuella efterkrigstiden. Han stängde sin arkitektbyrå 1955 och började författa på heltid. År 1958 mottog han Georg Büchner-priset.

Frisch hade ett förhållande med Ingeborg Bachmann från 1958 till 1963.

I sitt författarskap gav Frisch uttryck för tvivel på den bestående ordningen och var internationalist och en motståndare till inskränkt borgerlighet. Han avled till följd av cancer.

Bibliografi i urval 
 Jürg Reinhart (roman, 1934)
 Santa Cruz (pjäs, 1947)
 Greve Öderland (pjäs, 1951)
 Stiller (roman, 1954) (Anklagelsen, översättning Margareta Nylander, AWE/Geber, 1957) (Stiller, översättning Margareta Nylander, kompletterad och reviderad av Frederik Sjögren, Alba, 1979)
 Homo faber (roman, 1957) (Homo faber, översättning Margareta Nylander, Almqvist & Wiksell/Geber, 1958)
 Biedermann und die Brandstifter (pjäs, 1958) (Biedermann och pyromanerna, översättning  Erwin Leiser, Bonnier, 1964)
 Andorra (pjäs, 1961) (Andorra, översättning Olof Molander, Bonnier, 1964; tillsammans med Biedermann och pyromanerna) (Andorra, översättning Birger Bjerre, Gleerup, 1972)
 Mein Name sei Gantenbein (roman, 1964) (Jag föreställer mig, översättning Ingegärd Martinell, Bonnier, 1966)
 Montauk (roman, 1975) (Montauk, översättning Sven Lindner, Bonnier, 1976)
 Der Mensch erscheint im Holozän (1979) (Människan uppträder under holocen: en berättelse, översättning Ulrika Wallenström, Bonnier, 1980)
 Blaubart (1982) Blåskägg: en berättelse, översättning Ulrika Wallenström, Bonnier, 1983)

Priser och utmärkelser 
 Georg Büchner-priset 1958
 Schiller-Gedächtnispreis 1965
 Friedenspreis des Deutschen Buchhandels 1976
 Neustadtpriset 1986

Referenser

Externa länkar 

 

Tyskspråkiga författare
Schweiziska författare under 1900-talet
Schweiziska arkitekter
Födda 1911
Avlidna 1991
Män
Mottagare av Georg Büchner-priset
Alumner från ETH Zürich
Personer från Zürich
Ungsvenskarna

Ungsvenskarna kan syfta på:

 Ungsvenskarna (1934) – namnet på Allmänna valmansförbundets ungdomsförbund 1934-1946
 Ungsvenskarna SDU, Sverigedemokraternas ungdomsförbund från 2015, se Sverigedemokratisk ungdom (2015).
Högerstudenterna

Högerstudenterna kan syfta på

 Högerstudenterna – en politisk studentförening vid Stockholms universitet 1938–1968, se Fria Moderata Studentföreningen i Stockholm
 Högerstudenterna vid Stockholms universitet – ett kårparti vid Stockholms universitets studentkår 2003-2007
Jonas Wirmola

Jonas Fredrik Wirmola, född 17 juli 1969 i Växjö, är en svensk före detta fotbollsspelare och -tränare, numera verksam som spelaragent.

Som spelare företrädde Wirmola bland annat Malmö FF och engelska Sheffield United. Efter spelarkarriären har han bland annat tränat Högaborgs BK och BK Näset och varit assisterande tränare i Halmstads BK under Janne Andersson.

Klubbkarriär
Wirmola spelade som ung bland annat för Kalmar FF:s ungdomslag innan han fick sitt genombrott med Spårvägens FF i Division 1 som då var landets näst högsta division. Han blev känd som en hårdför mittback och imponerade på Sheffield United i Premier League, som värvade honom inför säsongen 1993/1994. Han spelade åtta ligamatcher under en säsong som slutade med att Sheffield U degraderades från Premier League.

Efter en kortare tid i England köptes Wirmola av Malmö FF, han debuterade för klubben i Allsvenskan 1994. Sitt första mål gjorde han samma säsong, i ett Skånederby mot Landskrona BoIS. Samma match avslutade Wirmola som vikarierande målvakt efter att Jonnie Fedel blivit utvisad. Under 1997 lånades han ut två gånger, till skotska Dundee United och sen norska Skeid.

Efter att Malmö FF tagit sig upp från sejouren i Superettan 2000 kom han överens med föreningen om att bryta kontraktet. Han gick då till MFF:s historiska rival IFK Malmö som nyss tagit steget upp i Superettan.

Referenser

Svenska fotbollsspelare
Män
Födda 1969
Spelare i Kalmar FF
Spelare i Spårvägens FF
Spelare i Sheffield United FC
Fotbollsspelare i Malmö FF
Spelare i Dundee United FC
Spelare i Skeid Fotball
Spelare i IFK Malmö Fotboll
Levande personer
Spelare i Premier League
Idrottare från Växjö
Elektroniktidningen

Elektroniktidningen är en svensk redaktionell månadstidning och webbplats för den svenska elektronikbranschen. Huvudmålgruppen är elektronikkonstruktörer. Utöver tekniknyheter bevakar tidningen dagsaktuella händelser bland leverantörer, konstruktörer, producenter och organisationer, huvudsakligen inom Sverige.

Bevakningsområdena är bland annat batterier, halvledarteknik, elektronikkonstruktion, test och mät, produktion, inbyggda system och elektroniska komponenter som sensorer, minnen, förbindning, strömförsörjning, mönsterkort, displayer, radiokretsar, processorer, asicar, systemkretsar och programmerbar logik.

Elektroniktidningen finansieras huvudsakligen genom annonsering. Den hade 20 000 läsare enligt läsarundersökningen Orvesto år 2004. År 2021 angavs upplagan till 13 000 exemplar.

Tidningen grundades av E+T Förlag år 1992 och publicerades då som tabloidtidning varannan vecka. Sedan 1995 publicerar tidningen dagliga nyheter på webben. År 2005 köptes tidningen av några av sina anställda och gjordes om till ett månadsmagasin.

Externa länkar 
Elektroniktidningens webbplats

Svenska tidskrifter
Patrik Ersgård

Patrik Ersgård, född 6 oktober 1964 i Täby, är en svensk skådespelare, manusförfattare och regiassistent med mera. Han är son till regissören Håkan Ersgård, bror till regissören Joakim Ersgård och till manusförfattaren Jesper Ersgård.

Filmografi
 Manus

 tillsammans med Jesper Ersgård
 tillsammans med Jesper Ersgård

 Roller

Referenser 

Födda 1964
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Män
Levande personer
Personer från Täby socken, Uppland
Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska manusförfattare under 2000-talet