kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fosfen

Fosfener kallas de signaler från näthinnans nervceller till syncentrum i hjärnbarken som tolkas av hjärnan som synupplevelser i form av mönster och punkter av ljus, men som inte orsakas av visuellt ljus. De kan produceras genom att nervcellerna aktiveras slumpmässigt (på samma sätt som muskelryckningar) och av flera andra orsaker.

Ett enkelt sätt att framkalla fosfener är att mjukt pressa handflatorna mot stängda ögon under en stund. Olika typer av ljusfenomen kan då framträda, som blir kraftigare ju längre man håller ögonen stängda. Om man befinner sig i mörker och öppnar ögonen blandas fosfenerna upp i det normala synfältet. Fosfener kan också orsakas av mindre vanliga sjukdomar i näthinnan och nervsystemet.

Fosfener är exempel på entoptiska fenomen, dvs. visuella bilder som uppstår internt i det mänskliga synsinnet, och som inte återspeglar omvärlden. Olika typer av hallucinationer är andra exempel på entoptiska upplevelser.

1988 publicerade J. D. Lewis-Williams och T. A. Dowson en artikel om fosfener och andra entoptiska fenomen. De hävdade bland annat att nonfigurativ stenålderskonst återger faktiska upplevelser av fosfener och neurologiska "formkonstanter", troligen förstärkta av hallucinogena droger.

Externa länkar 
 Entoptic Phenomena: Suzanne Cars heltäckande genomgång av fosfenforskning inom olika vetenskapsområden
 Altered States: Eric Pettifors kritik av ovannämnda artikel

Perifera nervsystemet
Syn
Schaeffler Gruppe

Schaeffler Gruppe med varumärkena INA (Industrie-Nadellager), FAG och LuK är ett globalt verksamt industriföretag med tillverkning och marknadsföring av bland annat rullningslager, linjärlager och fordonskomponenter till verkstads- och fordonsindustrin i hela världen. Huvudkontoret ligger i Herzogenaurach utanför Nürnberg i Tyskland. 1946 grundades företaget av bröderna Wilhelm och Georg Schaeffler. Idag ägs företaget av Georg Schaefflers änka Maria-Elisabeth Schaeffler och sonen Georg F. W. Schaeffler.

INA Schaeffler producerar många varor inom området rullningslager, till exempel nållager, cylindriska rullager, kullager, linjärlager samt kundanpassade rullningslager och precisionskomponenter för fordonsindustrin och övrig maskinindustri.

Utöver tillverkning av rullningslager är motorkomponenter för styrning av ventiler ett stort område. INA tillverkar hydrauliska ventilspelsutjämnande komponenter som tryckare, vipparmar samt reglerutrustning för kontinuerlig reglering av kamaxelns förhållande till vevaxeln (CVVT, Continuous Variable valve timing). INA tillverkar dessutom all utrustning för drivning och dämpning av kamaxlar.

I augusti 2008 lade företaget ett bud på Continental AG och köpte 49,9 procent.

Externa länkar
 Schaeffler Gruppe
 INA
 FAG
 LuK

Referenser

Tyska företag
Företag bildade 1946
Tyska familjeföretag
Herrsingel i bordtennis vid olympiska sommarspelen 2000

Herrarnas singeltävling i bordtennis vid olympiska sommarspelen 2000 avgjordes mellan 17 och 25 september. Matcherna spelades i bäst av 5 set.

Medaljörer

Turneringen

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Grupp E

Grupp F

Grupp G

Grupp H

Grupp I

Grupp J

Grupp K

Grupp L

Grupp M

Grupp N

Grupp O

Grupp P

Andra omgången
Spelarna i den högra kolumnen stod över första omgången.

Tredje omgången

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Bordtennis vid olympiska sommarspelen 2000
Jean-Pierre Jabouille

Jean-Pierre Jabouille, född 1 oktober 1942 i Paris, död 2 februari 2023 i Saint-Cloud, Hauts-de-Seine, var en  fransk racerförare.

Racingkarriär
Jabouille försökte kvalificera sig i formel 1 för Williams i  och för Surtees i , dock utan att lyckas. Säsongen därpå körde han ett F1-lopp för Tyrrell. Han blev sedan Europamästare i formel 2 1976. 

Jabouille var Renaults ende förare då det stallet startade 1977 och även 1978.  Han vann Renaults allra första grand prix-seger, Frankrikes Grand Prix 1979. Säsongen därpå vann Jabouille sitt andra lopp. Han bröt sedan benet under säsongens näst sista lopp i Kanada. 1981 återvände Jabouille till racingen, men då i Ligier. Framgångarna uteblev, varför han slutade tävla i formel 1 efter sex lopp.

Efter F1-karriären tävlade Jabouille i det franska standardvagnsmästerskapet under 1980-talet. Han blev senare involverad i Peugeots satsning på sportvagnar. Den franska tillverkaren vann Le Mans 24-timmarslopp 1992 och 1993. När Jean Todt avgick som Peugeots sportchef efterträddes han av Jabouille, som efter en trög start på märkets F1-satsning tvingades avgå.

F1-karriär

Noter

Källor

Födda 1942
Franska racerförare
Franska Formel 1-förare
Ligier F1-förare
Renault F1-förare
Tyrrell F1-förare
Williams F1-förare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 1970-talet
Formel 1-racevinnare under 1980-talet
Män
Avlidna 2023
Idrottare från Paris
Franska idrottare under 1900-talet
Ord&Bild

Ord&Bild, tidigare Ord och Bild, är en svensk kulturtidskrift grundad 1892. Den är den äldsta svenska kulturtidskriften som fortfarande utkommer. Den har numera sin redaktion i Göteborg.

Historia
Månadstidskriften grundades 1892 av Karl Wåhlin och blev snabbt Sveriges ledande kulturtidskrift. De första åren blev den ett forum för nittiotalisterna bland författarna och opponenterna bland konstnärerna. Men även åttiotalister som Gustaf af Geijerstam medarbetade. 

Tidskriften utgavs först av Norstedts förlag, men blev snart ett självständigt företag, där Wåhlin kvarstod som redaktör i hela 45 år ända fram till sin död 1937. Inriktningen var nationell och rojalistisk, vilket inte hindrade att man hade redaktionsfilialer i Oslo, Köpenhamn och Helsingfors och att man införde originalbidrag på norska och danska. 

Man utnyttjade de senaste tryckeritekniska framstegen för att återge konstverk i form av planschbilagor. Upplagan hade 1912 kommit upp i 4 500 exemplar och tidskriften blev en kulturell institution.    

Ord&Bild behandlar litteratur, filosofi och politik. Sedan 1980-talet har redaktionen sitt säte i Göteborg. Tidskriften produceras sedan 1990-talet delvis på Tidskriftsverkstaden i Göteborg, där man dessutom är delägare i den angränsande Nätverkstan Kultur.

Ord&Bild har sedan 1999 sin redaktion i Lagerhuset vid Järntorget i Göteborg.

Ord&Bild ingår i det europeiska kulturtidskriftsnätverket Eurozine.

Redaktörer I 

 Karl Wåhlin (1892–1937)
 Sven Rinman (1938–1950)
 Lennart Josephson (1951–1957)
 Björn Julén (1958–1961)
 Lars Bäckström (1962–1970)
 Björn Håkanson (1963)
 Lars Bjurman (1963–1972)
 Annika Engström (1968–1971)
 Lars Kleberg (1970–1971)
 Staffan Cullberg (1971)
 Agneta Pleijel (1971–-1975)
 Tomas Forser (1972–1974)
 Per Lysander (1972–1977)
 Ingvar Lindblom (1974–1979)
 Maria Bergom Larsson (1975–1976)
 Eva Adolfsson (1976–1982)
 Lars Linder (1977–1982)
 Ingamaj Beck (1978)
 Birgit Munkhammar (1980)
 Ingemar E Nilsson (1981) 
 Madeleine Gustafsson (1982–1984)
 Svante Weyler (1979–1985)
 Lars Hansson (1979–1987)
 Björn Linnell (1984–1985)
 Ola Holmgren (1985–1986)
 Mikael Löfgren (1985–1989)
 Johan Öberg (1990–1994)
 David Karlsson (1994–1998)
 Carl Henrik Fredriksson (1998–2001)
 Annika Ruth Persson (2001–2004)
 Cecilia Verdinelli Peralta (2004–2009)
 Martin Engberg (2009–2014)
 Patricia Lorenzoni (2014–2016)
 Ann Ighe 2014–
 Marit Kapla (2016–2019)
 Jonatan Habib Engqvist 2020–

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar
 Webbplats: www.tidskriftenordobild.se
 Fulltext av årgångarna 1892–1945 på Projekt Runeberg

Svenskspråkiga tidskrifter grundade på 1800-talet
Kulturtidskrifter
Tidskrifter startade 1892
Spišské Podhradie

Spišské Podhradie (på tyska Kirchdrauf, på ungerska Szepesváralja) är en stad och världsarv i Slovakien, nära Spišský hrad. Staden, som har en yta av 24,94 km², har 3 871 invånare (2005).

Externa länkar 
Spišské Podhradie
Spišský hrad

Världsarv i Slovakien
Orter i Slovakien
Leif

Leif är ett mansnamn med nordiskt ursprung. Det var till en början en kortform av namn som innehöll fornnordiska leifr 'arvinge'. Det har använts som dopnamn i Sverige sedan mitten av 1800-talet.

Leif var ett av 1940-talets modenamn och förekommer därför inte så ofta som tilltalsnamn för yngre personer. Den 31 december 2014 fanns det totalt 66 646 personer i Sverige med namnet Leif varav 37 386 med det som tilltalsnamn. År 2003 fick 203 pojkar namnet, varav 1 fick det som tilltalsnamn.

Namnsdag: 30 juni, (1986–1992: 15 november), tillsammans med Elof.

Personer med namnet Leif
 Leif Alpsjö, riksspelman
 Leif "Smoke Rings" Anderson, svensk programledare i radio
 Leif Andersson (ishockeyspelare)
 Leif Andrée, svensk skådespelare
 Leif Ove Andsnes, norsk pianist
 Leif Asp, svensk pianist
 Leif Axmyr, svensk brottsling
 Leif Blomberg, ("Blomman"), fackföreningsman, f.d. statsråd
 Leif Christersson, svensk friidrottare
 Leif Davidsen, dansk kriminalförfattare
 Leif Engqvist, fotbollsspelare
 Leif Eriksson, viking
 Leif Eriksson (fotbollsspelare) och bandyspelare.
 Leif Forsberg, sportjournalist
 Leif Freij, brottare
 Leif Furhammar, filmvetare
 Leif Henriksson "Blixten", ishockeyspelare.
 Leif Holmqvist "Honken", ishockeyspelare
 Leif Högström, svensk fäktare, OS-guld 1976
 Leif Johansson, koncernchef för Volvo
 Leif Johansson (tennisspelare)
 Leif Kronlund, orkesterledare
 Leif Andreas Larsen, norsk motståndsman
 Leif Leifland, svensk diplomat
 Leif Librand, friidrottare
 Leif Lundmark, spjutkastare
 Leif Mannerström, krögare
 Leif Olsson "Loket", programledare i TV
 Leif Pagrotsky, politiker (s), f.d. statsråd
 Leif Panduro, dansk författare
 Leif GW Persson, kriminolog, författare, professor
 Leif Pettersson, politiker (s)
 Leif Reinius, arkitekt
 Leif Rohlin, ishockeyspelare, OS-guld 1994
 Leif Salmén, finlandssvensk författare
 Leif Segerstam, finlandssvensk dirigent, tonsättare
 Leif Silbersky, advokat
 Leif Skiöld, fotbollsspelare
 Leif Strand (fotbollsspelare)
 Leif Strand (musiker)
 Leif Söderström, svensk operaregissör och librettist.
 Leif Wikström, svensk seglare, OS-guld 1956
 Leif Zern, svensk kulturjournalist

Se även
 Leif (film), en film av och med Galenskaparna och After Shave
 LEIF, Lilla Edets IF

Källor

Mansnamn
Fornnordiska mansnamn
Nordiska förnamn
Leila

För sången framförd av Hari Mata Hari, se Lejla (sång)
Kvinnonamnet Leila, Lejla eller Leyla är ett arabiskt namn med betydelsen "natt".

Namnet kom in i svenska almanackan 2001 och har ökat i popularitet under 1990-talet.
31 december 2009 fanns det totalt 4 574 personer i Sverige med namnet Leila, Lejla eller Leyla, varav 3 623 med det som tilltalsnamn.
År 2003 fick 21 flickor namnet, varav 13 fick det som tilltalsnamn.

Namnsdag: 28 augusti.

Personer med namnet Leila
 Leila K
 Leila Forouhar, iransk sångerska
 Leila Lindholm, kock och programledare
 Leilah Sutherland, brittisk skådespelerska
 Leyla Zana, kurdisk politiker

Fiktiva personer med namnet Leila
 Titelrollen i operan Leila av Natanael Berg.

Källor 

Kvinnonamn
Arabiska förnamn
Hakka (språk)

Hakka är en av de många dialekter eller språk som tillhör den större språkgrupp som går under benämningen kinesiska. Den stora majoriteten av dess talare tillhör hakka-folket.

Språkets namn kommer av hak 客 (pinyin: kè) "gäst" och ka 家 (pinyin: jīa) "familj". Bland talare av språket går det under en rad benämningar: hak-ka-fa/-va 客家語, hak-fa/-va, 客語, tu-gong-dung-fa/-va 土廣東話, ngai-fa/-va "亻厓"話 ("vårt språk")

Det finns många dialekter av hakka som talas i Guangdong, Fujian, Jiangxi, Guangxi, Sichuan, Hunan, Guizhou och även Hainan-öarna samt Taiwan.

Källor 
 

Kinesiska
Språk i Kina
WP:Projekt Kina
Revanschism

Revanschism () starkt nationalistisk stämning med krav på revansch för tidigare (militärt) nederlag.

Begreppet användes för första gången i Frankrike efter det katastrofala nederlaget i det fransk-tyska kriget där Frankrike tvingades avstå området Elsass-Lothringen till Tyskland. Efter kriget började begreppet användas i de franska nationalistiska kretsar som ville hämnas det franska nederlaget och återta de förlorade områdena.

Ett annat exempel var den rådande stämningen i Tyskland efter första världskriget då Tyskland efter Versaillesfreden förlorade stora landområden. Adolf Hitler spelade politiskt på revanschism med dolkstötslegenden och det anses vara en av orsakerna till att han kom till makten.

Se även
 Irredentism

Referenser

Externa länkar

Nationalism
Identitetspolitik
Masshysteri
Õlletoober

Õlletoober, årlig ölfestival på Ösel, Estland. Õlletoober betyder ungefär ölsejdeln. Festivalen äger rum i Leisi på norra delen av Ösel i slutet på juli. Under festivalen avgörs vilken hembryggare på Ösel och Dagö som gjort den bästa drickan. De flesta baltiska bryggerier finns representerade med egna öltält, liksom många nordiska, tyska, polska och ryska bryggerier. Inhemska musiker underhåller från två scener.

Externa länkar
Õlletoober

Se även
Gotlandsdricka

Ölfestivaler
Rödkulla

Rödkullan är en av Sveriges äldsta nötkreatursraser. Den är kullig, med vilket menas att den saknar horn. Den brunröda färgen har alltid funnits på denna ko som ingår i Svensk kullig boskap (SKB). Det är en relativt liten ko men vikten kan variera mellan omkring 350-600 kg. Rödkullan är en kombinerad kött- och mjölkras som anses ha starka ben och god klövhälsa. De har dessutom en god fruktsamhet och lätta kalvningar. Rödkullan producerar bra på en hög grovfoderandel och anses passa i både extensiv och intensiv uppfödning. Rödkullan kan uppnå produktionsnivåer på omkring 5 500 kg mjölk per ko och år.

Historik
Rödkullan erkändes som ras 1912. Förekomsten av röda, kulliga kor i västra och mellersta Sverige är känd sedan mitten av 1800-talet. Dess ursprung är den numera utdöda gamla svenska allmogekon, varav en linje var smålandskon. På 1970-talet var rödkullan mycket nära att försvinna. Enligt en inventering fanns det då bara 18 kor och 2 tjurar av rasen kvar. Det fanns också sperma från ytterligare en tjur kvar hos semin. Rasen kunde dock räddas, eftersom man startade ett arbete för att öka intresset för lantrasen och för att bevara den.

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar

Sveriges Rödkulleförening

Nötkreatursraser
Husdjursraser från Sverige
1089

1089 (MLXXXIX) var ett normalår som började en måndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Augusti 
11 augusti – En kraftig jordbävning registreras i Britannien.

Okänt datum 
Northumbria delas av normanderna i länen Northumberland, County of Durham, Yorkshire, Westmorland och Lancashire.
Rama Varma Kulasekhara kröns i Kerala.
Synoden i Melfi under påve Urban II påtvingar prästfruar slaveri.
Palmyra förstörs i en jordbävning.
Bysantinska riket erövrar Kreta.

Födda 
Han Shizhong, kinesisk general.

Avlidna 
24 maj – Lanfranc, romersk-katolsk biskop och teolog.
26 maj – Ricwald, biskop i Lunds stift sedan 1072.
Kung Kalasa (Kalashan) av Kashmir.
S:t Johannes av Kiev.

Externa länkar
Kurt Russell

Kurt Vogel Russell, född 17 mars 1951 i Springfield i Massachusetts, är en amerikansk skådespelare.

Han är son till skådespelaren Bing Russell och Louise Julia, ogift Crone.

Russell började agera i filmer redan som barn. Han medverkade i Elvisfilmen It Happened at the World's Fair 1963, där han sparkar Elvis på smalbenet. 1979 porträtterade han Elvis Presley i TV-filmen Elvis - The Movie. 1983 blev han nominerad till en Golden Globe för sin roll i Silkwood (1983). Under 1980-talet följde roller i flera av John Carpenters filmer, som Flykten från New York (1981).

Han är sambo med Goldie Hawn sedan 1983 och de har tillsammans sonen Wyatt Russell född 1986.

Filmografi i urval 

 (ej krediterad)

 (röst)

 (röst, ej krediterad)

 (även manus och producent)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Springfield, Massachusetts
Män
Födda 1951
Levande personer
Hannes Westberg

Bo Hannes Bernhard Westberg, född 14 oktober 1981 i Göteborg, är en svensk aktivist som fick stor uppmärksamhet 2001 då han blev beskjuten av polis i samband med oroligheterna under EU-toppmötet i Göteborg 2001.

Händelseförlopp 
Westberg tillhörde den så kallade utomparlamentariska vänstern och deltog i demonstrationer under EU-toppmötet i Göteborg 2001. Han var då 19 år gammal, och blev i samband med att han kastade sten mot poliser skjuten i höger sida av magen. Han skottskadades mycket allvarligt och fick sin kroppspulsåder ihoplappad med artificiella material, och saknar efter händelsen mjälte och har bara en njure.

Han dömdes senare till fängelse för våldsamt upplopp. Under rättegången mot Westberg användes en film från SVT som bevis. Det visade sig att ljudet bytts ut på den film som visades i rätten. Förundersökning angående bevisförvanskningen inleddes, men lades ner tre gånger då det inte ansågs påverka filmens bevisvärde.

En förundersökning inleddes mot de fyra poliser som hade sina vapen riktade mot Westberg, men lades senare ned. Några månader efter händelserna sände SVT:s Uppdrag Granskning ett program som ifrågasatte den nödvärnssituation som angavs som motivering för att lägga ner förundersökningarna mot poliserna. En tredje förundersökning med en ny åklagare inleddes 2003 efter att den skottskadade Hannes Westberg begärt överprövning. Även denna friade poliserna som avlossade skotten, men beskrev händelseförloppet annorlunda och slog fast att skotten mot Hannes Westberg inte var nödvändiga för att avvärja fara. Poliserna friades dock från ansvar om uppsåtligt brott med motiveringen att de upplevt sig vara i en nödvärnssituation.

Händelsen har blivit uppmärksammad bland annat för att det var första gången sedan Ådalshändelserna i maj 1931 som demonstranter i Sverige blev beskjutna.

Se även 

 Göteborgskravallerna

Källor

Externa länkar 
Video med bilder från händelsen

Födda 1981
Män
Levande personer
Personer från Göteborg
Personer i Sverige under 2000-talet
Ramon Novarro

Jose Ramón Gil Samaniego, mer känd som Ramon Novarro, född 6 februari 1899 i Durango i Mexiko, död 30 oktober 1968 i Los Angeles i Kalifornien, var en mexikansk-amerikansk skådespelare.

Biografi 
Ramón Novarro kom till Los Angeles 1914 där han började arbeta som sjungande servitör och medverkade i en del varietéer. Novarro fick statistroller i filmer från 1917.

Han fick sitt genombrott 1923 i Scaramouche. Hans mest minnesvärda roll är titelrollen i Ben-Hur 1925.

Novarro konkurrerade med Rudolph Valentino om platsen som förste älskare i filmer, men blev aldrig lika populär, även om han var en av stumfilmens ledande aktörer. I slutet av 1940-talet återkom han som karaktärsskådespelare inom ljudfilmen. 

Novarro mördades av två manliga prostituerade 1968.

Filmografi i urval

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Mexikanska skådespelare under 1900-talet
Mördade skådespelare
Män
Födda 1899
Avlidna 1968
Personer från Durango
Ralph Macchio

Ralph George Macchio Jr., född 4 november 1961 i Huntington, Long Island, New York, är en amerikansk skådespelare. Macchio är främst känd för rollen som Daniel LaRusso i de tre Karate Kid-filmerna samt i spin off-serien Cobra Kai (2018-). Han har också spelat Jeremy Andretti i Eight Is Enough, Johnny Cade i Outsiders, Eugene Martone i Crossroads, Bill Gambini i Min kusin Vinny  och Archie Rodriguez i Ugly Betty.

Filmografi i urval 
  

 

 (spelar sig själv)

Källor

Externa länkar 

 

Födda 1961
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Personer från Huntington, New York
Deborah Kerr

Deborah Jane Trimmer, mer känd som Deborah Kerr, född 30 september 1921 i Glasgow i Skottland, död 16 oktober 2007 i Botesdale i Suffolk, var en brittisk skådespelare. Bland Kerrs filmer märks Det började i Berlin (1943), Svart narcissus (1947),  Kung Salomos skatt (1950), Quo Vadis (1951), Härifrån till evigheten (1953), Kungen och jag (1956), Allt om kärlek (1957), Vem vet, Mr. Allison (1957), Vid skilda bord (1958),  Viddernas vagabond (1960) och De oskyldiga (1961).

Biografi 
Kerr föddes i Glasgow men växte upp först i närbelägna Helensburgh och senare i Bristol. Hon utbildade sig till dansös och vann ett stipendium till Sadler's Wells balettskola. 17 år gammal gjorde hon professionell debut i London. Hon upptäckte emellertid att hon var mer intresserad av att spela teater och gjorde filmdebut 1941 som frälsningssoldat i Major Barbara. 

Hon spelade ofta svala och reserverade väluppfostrade kvinnor. Ett undantag är rollen som förförerska i Härifrån till evigheten (1953). Under sin karriär nominerades hon för en Oscar för bästa kvinnliga huvudroll sex gånger.

Kerr drog sig tillbaka från filmen 1970, men började spela filmroller igen i mitten av 1980-talet. Hon arbetade främst i brittisk tv mellan 1981 och 1986.

Filmografi i urval

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
 
 
 "Deborah Kerr" på reelclassics.com

Födda 1921
Avlidna 2007
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Personer från Glasgow
Bondbrudar
Leonard Magnus Wærn

Leonard Magnus Wærn, född  5 januari 1846 i Bergsjö socken, Hälsingland, död 3 november 1923 i Uppsala, var en svensk filosof och skolman. 

Familjen bosatte sig senare i Gävle, där Wærn studerade vid stadens läroverk och 1862 grundade gymnasistföreningen GGF Verdandi. Han blev student i Uppsala 1864, filosofie doktor 1875 på avhandlingen Shaftesburys dygdelära och förordnades samma år till docent i praktisk filosofi vid nämnda universitet. År 1876 var han förste kurator för Gästrike-Hälsinge nation, där han även senare blev hedersmedlem. Han var folkskoleinspektör i Uppsala stift 1882–86, blev 1884 lektor i pedagogik och metodik vid Högre lärarinneseminariet i Stockholm, vars rektor han var 1889–1904 och juli 1909–30 juni 1910. Från 1903 var han också föreståndare för den teoretiska provårskursen i Stockholm. År 1902 höll Wærn vid en diskussion i Uppsala ett inledningsföredrag Religionsundervisningen och den etisk-religiösa uppfostran, som sedermera även utkom i tryck och föranledde skarpa angrepp mot honom för bristande kristen renlärighet från konservativa kretsar i Svenska kyrkan.

Bland hans övriga skrifter märks Yttrande rörande de ekonomiska förhållandena vid de af staten understödda högre skolorna för kvinnlig ungdom och med dem likställda samskolor jämte därmed sammanhängande förslag (på uppdrag av statsrådet och chefen för Kungl. Ecklesiastikdepartementet, 1901), Formell undervisningslära (1915, ny omarbetad upplaga 1920) och Bottenskoleproblemet (i "Verdandi" 1919).

Om Wærns studietid i Gävle berättas följande: "I skolan var han en särling. Man vet vad det kan betyda för ett känsligt barn. Det betydde mer än nu under en tid, då pennalismen alltjämt florerade. Den ganska bistra klimatförändring hans sinne utsattes för genom flyttningen från hemmet, fortverkade utan tvivel hela hans liv som en bidragande orsak till en komponent i hans naturell, vilken blott få kände till: blyghet samt motvilja att blotta djupare känslor utanför den allra intimaste kretsen" .

Leonard Magnus Wærn var son till Lennart Wærn och bror till Jonas Wærn. Han gifte sig första gången 1878 med Ebba Elisabet Hagberg, död i barnsäng 1879, andra gången 1882 med Margareta Gahn född i släkten Gahn.

Källor

Albert Lilius: Nordiska gestalter ur bildningsarbetets historia, Stockholm 1946
Släkten Wærn. En släkthistoria under fyra sekel i tre länder, utgiven med bidrag av Wærnska släktföreningen och från enskilda släktmedlemmar, Stockholm 1971

Litteratur
A. Ahlberg – Dagmar Lauritzen: Vid L.M. Wærns bortgång, Stockholm 1923
Kungl. högre lärarinneseminariet in memoriam, Valter Fevrell (utgivare), Stockholm 1943

Svenska filosofer under 1800-talet
Svenska skolledare under 1900-talet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Alumner från Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Gästrike-Hälsinge nation
Personer från Bergsjö socken
Födda 1846
Avlidna 1923
Män
SBH
Ugglan
Tidigare kuratorer vid nationer vid Uppsala universitet
Svenska filosofer under 1900-talet
Leonard Magnus
Appenzell (distrikt)

Appenzell (schweizertyska: Appezöll, ) är ett distrikt i kantonen Appenzell Innerrhoden i Schweiz. Distriktet har  invånare ().

I Appenzell Innerrhoden har distrikten samma funktion som kommunerna har i övriga kantoner, därför är inte Appenzell indelat i kommuner. Distriktet Appenzell bildar tillsammans med Schwende och Rüte tätorten Appenzell.

Referenser

Externa länkar 

Distrikt i Appenzell Innerrhoden