kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Himmel över Berlin

Himmel över Berlin (tyska: Der Himmel über Berlin) är en västtysk dramafilm från 1987 i regi av Wim Wenders. I huvudrollerna ses Bruno Ganz, Solveig Dommartin, Otto Sander, Curt Bois och Peter Falk.

Handling 
Filmen utspelar sig i Västberlin i slutet av 1980-talet. Två änglar strövar genom staden och iakttar och lyssnar till människornas tankar, utan att själva synas eller höras. De kan inte interagera fysiskt med människornas värld, men de har en förmåga att vid behov ge tröst och ingjuta hopp. De har alltid varit i Berlin, de var där innan det fanns någon stad, innan det ens fanns människor.

Filmen ramas in av en dikt, Lied vom Kindsein, skriven av Peter Handke för filmen. Det oförstörda barnasinnet lyfts i filmen fram som idealtillstånd. Barn är de enda som faktiskt kan se änglarna.

Under filmens gång stöter de på Peter Falk, i rollen som sig själv, på besök i Berlin för en film- eller tv-inspelning. Det framkommer att Peter Falk tidigare varit en ängel precis som Damiel, men avsagt sig existensen som odödlig åskådare för att istället få bli dödlig och kunna delta på riktigt i det mänskliga livet.

En av änglarna, Damiel (Bruno Ganz), förälskar sig i en cirkusartist, Marion (Solveig Dommartin). Så småningom väljer också Damiel att bli en människa, som kan interagera med världen och till slut förenas han med Marion, kvinnan som han åtrått. Samtidigt måste han lämna, Cassiel, änglavännen sedan så många år, i ensamhet.

Om filmen 
Filmen växlar mellan färg och svartvitt. Avsnitten i färg visar världen som människorna ser den, medan de monokroma avsnitten skildrar verkligheten i änglarnas ögon.

För musiken i filmen svarar Jürgen Kneiper, Nick Cave and the Bad Seeds, Laurie Anderson, Crime & the City Solution med flera. Filmen innehåller också scener från två konserter, med Crime & the City Solution respektive Nick Cave and the Bad Seeds.

Wim Wenders fortsatte berättelsen i uppföljaren Fjärran, så nära! från 1993.

År 1998 gjordes också en amerikansk nyinspelning av Himmel över Berlin – Änglarnas stad, förlagd till Los Angeles, med Meg Ryan och Nicolas Cage i huvudrollerna.

Himmel över Berlin har visats i SVT flera gånger, bland annat 1991, 2008, 2010 och i mars och november 2019.

Rollista i urval  
Bruno Ganz – Damiel
Solveig Dommartin – Marion
Otto Sander – Cassiel
Curt Bois – Homer
Peter Falk – Peter Falk

Utmärkelser 
Himmel över Berlin fick bland annat pris för bästa regi vid Cannesfestivalen 1987.

Referenser

Externa länkar 

 
 
 
 Wim Wenders webbplats

Filmer 1987
Filmer i regi av Wim Wenders
Tyska dramafilmer
Tyskspråkiga filmer
Berlin på film
Änglar på film
Phang Nga

Phang Nga (Thailändska พังงา) är en av Thailands södra provinser (changwat) och ligger vid Andamansjöns kust norr om ön Phuket.

Provinsen ligger på Malaysiska halvöns västra sida och innefattar många av Andamansjöns öar. En av de mest kända är den där James Bond, Mannen med den gyllene pistolen utspelar sig. Ao Phang Ngas nationalpark grundades 1981 för att skydda de många fascinerande öarna. Året efter blev även Similanöarna nationalpark.

På 1700-talet fanns tre städer med likvärdig status i området: Takuapa, Takuatung och Phang Nga. Staden Phang Nga grundades troligen 1809 under kung Rama II:s styre under ett av krigen med Burma. Staden Thalong på ön Phuket förstördes och dess invånare beordrades att flytta till Phang Nga. För att stärka områdets betydelse, bildades 1840 provinsen Phang Nga och Takuatung blev nedgraderad till distrikt. 1931 blev även Takuapa en del av Phang Nga. Den 26 december 2004 blev Phang Nga en av de hårdast drabbade provinserna i Thailand av tsunamikatastrofen som följde den stora jordbävningen på Indiska Oceanens botten.

Området Khao Lak är en omtyckt turistort som ligger i Phang Nga.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i 8 distrikt (amphoe). Distrikten är i sin tur indelade i 48 subdistrikt (tambon) och 314 byar (muban).

Externa länkar
 Open Street Map-projekt över Khao Lak och provinsen Phang Nga.

Thailands provinser
Recife

Recife (uttal på portugisiska: ) är en stad och kommun med cirka 1,6 miljoner invånare i nordöstra Brasilien och är huvudstaden i delstaten Pernambuco. Hela storstadsområdet har cirka 3,9 miljoner invånare. Den är belägen vid atlantkusten och är en av det sydamerikanska fastlandets östligaste städer, endast marginellt västligare än João Pessoa.

Historia 
Recife grundades av portugisiska kolonisatörer den 12 mars 1537 och fick stadsrättigheter år 1823. Odling av sockerrör var från början en viktig näring i området runt Recife och den närliggande staden Olinda, där Recifes vältrafikerade hamn (något som Olinda saknade) gjorde att staden efter hand blev den mest betydande i regionen. Recife med omgivning var i holländsk besittning mellan 1630 och 1654.

Befolkningsutveckling

Storstadsområde 

Recifes storstadsområde, Região Metropolitana do Recife, bildades officiellt den 8 juni 1973, och består sedan 1 januari 1997 av totalt 14 kommuner.

Kommuner:
Abreu e Lima², Araçoiaba³, Cabo de Santo Agostinho¹, Camaragibe², Igarassu¹, Ilha de Itamaracá¹, Ipojuca², Itapissuma², Jaboatão dos Guararapes¹, Moreno¹, Olinda¹, Paulista¹, Recife¹, São Lourenço da Mata¹

¹ Del av storstadsområdet från och med bildandet den 8 juni 1973.
² Del av storstadsområdet från och med den 6 januari 1994.
³ Del av storstadsområdet från och med den 1 januari 1997.

Källor

Externa länkar

Indelningar i Pernambuco
Orter i Pernambuco
Plattetyder

Plattetyder (Platt-etyder) var ett humorprogram som sändes i Sveriges Radio P3 under lördagar mellan den 28 januari 1982 och den 4 april 1994. Programledare var Kjell Swanberg och Bengan Wittström. 

Arbetet var uppdelat så att Wittström valde de mer eller mindre märkliga skivorna, "vaxen", som spelades och Swanberg skrev manus till mellansnacket. Programmen under de senare åren spelades in på ett rätt komplicerat sätt då Swanberg bodde i London och Wittström i Stockholm.

Till stor del kan man se Plattetyder som efterföljaren till programmen Bättre sänt än aldrig och Bättre sent än alltid, som gjordes av Lasse O'Månsson och Wittström under tidigt 1970-tal. Programmets tighta ordvitsande "gaggande" skedde i en absurdistisk crazy-tradition som låg nära den humor som O'Månsson utvecklat i tidningen Svenska Mad och radioprogram som Blå tummen - mycket av skämten byggde på upprepningar och temavitsande.

Plattetyder sades vara "en satsning från lyssnaromsorgen" eller "skivövningar mitt på blanka förmiddagen i regi av samhällsåskådningsredaktionen".

Återkommande inslag/figurer i programmet var Göteborgspoeten Gais-Åke Feskeböxa, folklivsforskaren Fridolf Rutin och etikettsexperten Muja Hedin samt sagohörnan Barnblocket med Farbror Kjelle. 

Programmet avslutades stadigt med orden "Auf wienerschnitzel, kära slölyssnare - och det ligger inget nedsättande i det."

Signaturmelodin bestod till största delen av de inledande sekunderna av Ya Wanna Buy a Bunny med Spike Jones & the City Slickers från 1946.

1986 gavs ett urval av sagorna från "Barnblocket" ut på en LP-skiva på Polar, Knattetyder.

Källor

Externa länkar 
 Smakprov på Radiogodis.se 
 Avsnittsguider med låtlistor

Humorprogram i Sveriges Radio
Radioprogram startade 1982
Radioprogram nedlagda 1994
Rumba

Rumba är en livlig mjukt rytmisk latinamerikansk dans, ursprungligen från Kuba. Rumbans grundrytm, rumba-claven, är en variation på traditionella västafrikanska klockrytmer. Den går i fyra fjärdedelstakt (4/4-takt). Den ursprungliga kubanska rumban är mycket polyrytmisk och sålunda ofta mycket komplex. Rumba förväxlas ibland med salsa. De bägge danserna har gemensamt ursprung, bygger bägge på clave-rytmer och har vissa viktiga rörelser gemensamma.

Det finns flera olika typer av rumba, var och en med en egen rytm och dansstil.
 Yambú är långsam. De dansande imiterar ofta gamla människors sätt att röra sig.
 Guaguancó är medelsnabb och ofta flörtig; de manliga dansarna stöter med höfterna.
 Columbia är snabb och aggressiv. I allmänhet dansas den bara av män. Ibland imiterar dansarna slagsmål, eller dansar med knivar.
 Columbia del Monte är mycket snabb.

Alla typerna av rumba har avancerad polyrytmik och spelas på conga- eller cajonetrummor, claves, palitos och/eller guagua med försångare och svarskör. 

Rumban uppstod i Havanna på 1890-talet. Den afro-kubanska dansen med sin sexuella laddning blev i hög utsträckning nedtryckt och reglerad, eftersom den ansågs farlig och oanständig. På Kuba sågs rumban länge som inte riktigt rumsren, men på 1940-talet blev den mera populär och uppskattad, särskilt varianten guaguancó.

Tiodansens rumba 
Under förbudstiden i USA (1920 - 1933) fick rumban en relativt stor spridning genom kabaréer, sainetes, som ofta innehöll schablonmässiga skildringar av svarta såväl som rumba. Tävlingsdansen rumba som nu ingår i tiodansen har sina rötter i denna 30-tals-rumba som ursprungligen kom från Kuba och från musikstilen son. I Sverige finns denna rumba nästan enbart som tävlingsdans, men i USA och delar av Europa dansas de så kallade ballroomdanserna även som sällskapsdans om än i relativt liten utsträckning. Det finns även en storbandsversion av rumba som spelas mycket snabbt.

Afrikansk rumba 
På 1950-talet blev en musikstil kallad rumba populär i Afrika, och den har varit populär sedan dess. OK Jazz och African Jazz var de stora banden, i vilka ingick några av de mera kända afrikanska rumbamusikerna Franco Luambo, Le Grand Kalle, Dr Nico Kasanda, Sam Mangwana och Tabu Ley Rochereau. Musikstilen soukous är utvecklad ur den afrikanska rumban.

Rumba Flamenca 

På 1990-talet blev den franska gruppen Gypsy Kings av spanskt ursprung populära med sin Rumba Flamenca. Musikstilen kallas även rumba gitana eller katalansk rumba.

Referenser 

Danser
Musikgenrer
Kultur i Kuba
Pardanser
Dans (termer)
Johan Skugge

Johan Skugge, född 23 september 1971, är en svensk musiker och kompositör. 

I mitten av 2000-talet var han en del av discoelectrogruppen The Sabrina tillsammans med Per Hagman och Andreas Tilliander. Han har bland annat spelat i banden Yvonne och Rockmonster, samt varit musiker till Jay-Jay Johanson. 

Tillsammans med Jukka Rintamäki har han gjort musiken till spelen Battlefield 3 och Battlefield 4.

Johan Skugge var mellan 1995 och 2009 gift med Linda Skugge och de har tre barn tillsammans.

Diskografi 

 2002 – Objects And Buildings

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska pop- och rockmusiker
Män
Födda 1971
Levande personer
Street skating

Street skating är en typ av skateboardåkning där utövaren åker i stadsmiljö och utnyttjar exempelvis vägkanter och trappor. Detta skiljer sig från andra typer skateboardåkning som kan ske exempelvis i parker och på ramper.

Street skating är en plan yta med lite små ramper och små olika objekt man kan hoppa upp på, grinda på dem m.m.

Liten lista på tricks som man gör på plan mark:
 Kickflip
 Heelflip
 Ollie
 Manual
 Pop Shuv It
 Fakie Ollie
 Fakie Pop Shuv It
 Nose Manual
 360 Flip
 Hardflip
 50-50
 Casper
 Varial Kickflip
 Boneless
 Coffin
 Lipslide
 
Akrobatik
Orkanen Stan

Orkanen Stan var en orkan som drog in över Centralamerika mellan den 1 och den 5 oktober 2005. Den var en svag orkan med en etta på orkanskalan, med vindar upp till 130 km/h (36 m/s), men förorsakade trots det minst 1 668 dödsfall, ännu 2016 oöverträffat av senare orkaner. De flesta dödsfallen förorsakades av jordskred (förorsakade av regnen), framförallt i Guatemala

Källor 

Stan
Sabbatsbergs sjukhus

Sabbatsbergs sjukhus är ett tidigare sjukhus beläget på Sabbatsberg mellan Torsgatan, Vasaparken, Tegnérgatan vid Barnhusbron och Dalagatan i Vasastan i centrala Stockholm.

Historia
Stadsfullmäktige fattade beslut om att bygga sjukhuset den 2 december 1872. Sjukhuset ritades av arkitekt Ernst Jacobsson och byggdes enligt paviljongsystemet. Det öppnades den 21 januari 1879 med 340 vårdplatser, fördelade på tolv vårdavdelningar. Under andra halvan av 1884 installerades elektriskt ljus. År 1900 blev Sabbatsberg det första sjukhuset i Stockholm som fick en röntgenanläggning.
Sjukhuset utökades och moderniserades i flera etapper. I slutet av 1960-talet revs flera av de gamla sjukhusbyggnaderna och ersattes med nya, vilka ritats av arkitektfirman Uddenberg & Hjelm, och som invigdes omkring 1970.

Sabbatsberg i dag
Vid årsskiftet 1993–1994 avvecklades sjukhusets akutmottagning. Flera av de tidigare sjukhusbyggnaderna används fortfarande för olika verksamheter med anknytning till hälso- och sjukvård, men området som helhet har inte karaktären av sjukhus. Bland annat har landstingets ambulansverksamhet Ambulanssjukvården i Storstockholm AB, AISAB, en station vid Sabbatsberg. Intill sjukhuset ligger Eastmaninstitutet som drivs av Folktandvården och arbetar med barntandvård.

Sedan akutverksamheten upphört användes delar av lokalerna som kontor för delar av Stockholms läns landstings förvaltningar. Huvuddelen av dessa flyttade under 2008 till  Hantverkargatan 11 på Kungsholmen. 

Delar av det tidigare sjukhusområdet har bebyggts under 2000-talet, bland annat med bostäder.

Övrigt

Efter att Olof Palme blivit skjuten den 28 februari 1986 i korsningen Sveavägen-Tunnelgatan fördes han, tillsammans med hustrun Lisbeth Palme, med ambulans till Sabbatsbergs sjukhus akutmottagning, där han dödförklarades den 1 mars 1986 kl. 00:06.

En del scener i filmen The Girl with the Dragon Tattoo spelades in i sjukhuset.
Sjukhusscenerna i Beckfilmen Mannen på taket är även inspelade här.

Referenser
Sabbatsbergs sjukhus 111 år, Minnesbok utgiven 1990

Noter

Externa länkar

Stockholms läns landsting

Sjukhus i Stockholms län
Byggnader och anläggningar i Vasastan
Israels premiärminister

Israels premiärminister (hebreiska: ראש הממשלה) är landets regeringschef.

Premiärministern utses formellt av Israels president och måste erhålla stöd i Knesset, den lagstiftande församlingen, för att kunna kvarstå i ämbetet (parlamentarism) under varje mandatperiod som är längst fyra år i taget. Premiärministern är den främste innehavaren av den verkställande makten i Israel, därmed landets verklige politiske ledare och de facto högste befälhavare för Israels försvarsmakt. Vid flera tillfällen har premiärministern även samtidigt varit Israels försvarsminister.

Från 1996 till 2001 valdes premiärministern i ett särskilt val, inspirerat av USA:s presidentval, vid sidan om valet till Knesset.

Benjamin Netanyahu, ledare för partiet Likud, är Israels premiärminister sedan den 29 december 2022.

Israels premiärministrar från 1948 till idag

(*) Mapai förenades 1968 med andra partier i Arbetaralliansen (nuvarande Arbetarpartiet).

Se även
 Palestinska myndigheten

Referenser

Externa länkar
 Webplats: www.pmo.gov.il

Bildanden 1948
 
Premiärministrar
Listor över regeringschefer
Regeringschefsämbeten efter land
Moshe Sharett

Moshe Sharett, ursprungligen Shertok, född 15 oktober 1894, Cherson, Kejsardömet Ryssland (i dagens Ukraina), död 7 juli 1965 i Israel, var en israelisk politiker (Mapai) och Israels andra premiärminister (1953–1955).

Biografi
Sharett emigrerade till Ottomanska rikets Palestina 1906. År 1910 slog sig familjen ner i Jaffa och blev en av grundarna av Tel Aviv. Under ett par år studerade Sharett vid universitetet i Istanbul och deltog i första världskriget på den turkiska arméns sida. Efter kriget fortsatte studierna vid London School of Economics där han skrev för Workers of Zion och senare även tidningen Davar. 

Då Israel utropades som självständig stat 1948 var Sharett en av dem som undertecknade självständighetsdeklarationen. Efter att ha blivit invald i det israeliska parlamentet Knesset tjänstgjorde han som utrikesminister och tog bland annat in Israel som medlem i FN. År 1954 efterträdde Sharett David Ben-Gurion på posten som premiärminister. Under hans ämbetsperiod utspelade sig Lavonaffären. Sharett efterträddes av David Ben-Gurion, som innehade posten som premiärminister ytterligare en period.

Israeliska politiker under 1900-talet
Israels premiärministrar
Israeliska partiledare
Israeliska socialdemokrater
Alumner från London School of Economics
Personer från Cherson
Födda 1894
Avlidna 1965
Män
Israels utrikesministrar
Ulf Berggren

Ulf Gustaf Wilhelm Berggren, född 28 maj 1945 i Solna församling, är en filmregissör, regiassistent och filmdistributör.

Berggren grundade 1973 tillsammans med Stefan Jarl föreningen Folkets Bio. Han står bakom filmdistributionsbolaget Polfilm och drev biografen Fågel Blå i Stockholm. Mellan juni 2005 och mars 2019 drev han Scala Bio i Båstad.

Han var redaktör och ansvarig utgivare för filmtidskriften Victor, som utkom 1999–2009.

Referenser

Externa länkar 

 
 

Svenska filmregissörer
Män
Födda 1945
Levande personer
Mottagare av Ingmar Bergman-priset
Pirinbergen

Pirinbergen eller Pirin (bulgariska: Пирин) är en bergskedja i sydvästra Bulgarien. Bergskedjan ligger i regionen Blagoevgrad och sträcker sig ungefär 40 kilometer från nordväst till sydöst och är ungefär 25 kilometer bred. Större delen av bergskedjan är skyddad inom nationalparken Pirin nationalpark.

Pirin är känd för sin rika flora och fauna. En stor del av området är täckt av skog, med de bästa barrskogarna i Bulgarien, som har viktiga bestånd av de balkanska endemiska arterna makedonisk tall, bosnisk tall och bulgarisk gran. Djurlivet innefattar varg och brunbjörn. 

Staden Bansko, en viktig turist- och vintersportort, ligger på de nordöstra sluttningarna av Pirinbergen. Staden Razlog ligger i en dal mellan Pirinbergen i söder och Rilabergen i norr.

Bergstoppar i Pirinbergen 
 Chleven
 Dautov vrch
 Dzjengal
 Kamenitsa
 Orelek
 Pirin
 Polezjan
 Sinanitsa
 Todorinvrch
 Vichren, högsta berg, 2915 meter över havet

Källor 

Berg i Blagoevgrad (region)
Berg i Bulgarien 2000 meter över havet eller högre
Bergskedjor i Bulgarien
Blagoevgad region
Iskăr

Ìskăr (bulgariska: Искър, latin Oescus), även Iskra, är den längsta (höger)bifloden till Donau i Bulgarien. Den är 369 kilometer lång. Den rinner upp på de norra sluttningarna av Rilabergen och används för att bilda Iskărdammen - den största dammen i Bulgarien med en yta av cirka 30 km². Floden flyter nära Sofia och rinner igenom en bergsklyfta i Balkanbergen med vackra klippformationer. Den flyter ut i Donau nära byn Gigen.

Referenser 
 

Vattendrag i Bulgarien
Donaus avrinningsområde

kk:Искыр (Варна облысы)
Sjipkapasset

Sjipkapasset är ett 1185 meter högt bergspass som leder över Balkanbergen i centrala Bulgarien, från Gabrovo till Kazanlăk. Det smala passet är viktigt för Balkanländernas förbindelse. 

Under det rysk-turkiska kriget erövrades passet av ryssarna under Gurko i juli 1877 samt befästes och försvarades mot Suleiman Paschas angrepp 21-26 augusti och 17 september samma år. Efter en svår övervintring ryckte Radetzky med två kringgående kolonner fram 9 januari 1878 och tog hela den turkiska hären, 30 000 man med 66 kanoner, under Wessel pascha, till fånga vid passets södra ända. På passhöjden uppförde ryssarna en minneskyrka, seminarium och sjukhus (1902).

Namnet Sjipka (bulgariska: Шипка) betyder nypon.

»Allt är lugnt i Schipkapasset» (На Шипке всё спокойно) är ett stående uttryck, som tillskrivs ryske generalen Fjodor Radetskij, och namnet på en triptykmålning från 1878–1879 (alltså strax efter kriget) av ryske konstnären Vasilij Veresjtjagin.

Galleri

Se även 
 Gotska Sandön

Referenser

Externa länkar

Bergspass i Bulgarien
Krigsåret 1877
Krigsåret 1878
Selimiyemoskén

Selimiyemoskén i Edirne i Turkiet ritades av den osmanske arkitekten Mimar Sinan och uppfördes mellan år 1568 och 1574. Moskén byggdes för Süleyman I:s son och efterträdare Selim II. Sinan såg den själv som sitt mästerverk och den anses som ett av de finaste arkitektoniska verken från det osmanska rikets storhetstid.

Moskén ligger centralt i en kullyia, en gård med koranskolor och en övertäckt marknadsdel i anslutning till moskén. Den har en stor kupol och fyra minareter. Grundplanen är kvadratisk, men innanför väggarna är kupolen, som är över 31 meter i diameter, uppburen av åtta slanka pelare som är placerade i en oktagon. Kupolen är synlig på många kilometers avstånd och dominerar stadsbilden. Enligt legenden har moskén 999 fönster.

Den 27 juni 2011 blev Selimiyemoskén utnämnd till världsarv.

Noter

Externa länkar 

 Allt om Selimiyemoskén 
 Bilder på Selimiyemoskén
 Selimiyeemoskéns arkitektur  – theottomans.org
 Över 130 bilder

Edirne
Moskéer i Turkiet
Världsarv i Turkiet
Osmansk arkitektur
Världsarv inskrivna 2011
Stara Zagora

Stara Zagora (bulgariska: Стара Загора) är den sjätte största staden i Bulgarien. Den ligger i mellersta delen av landet, i kommunen Obsjtina Stara Zagora och regionen Stara Zagora, omkring 230 km från huvudstaden Sofia. Stara Zagora hade 134 726 invånare 2019. Staden är en viktig väg- och järnvägsknutpunkt med flygplats, samt områdets administrativa, industriella, jordbruks- och kulturella centrum, med universitet, operahus, galleri och flera forskningsinstitut. Staden kallas "poeternas och lindarnas stad".

Historia 
På det nuvarande stadsområdet fanns redan under femte till fjärde århundradet före Kristus en thrakisk bosättning, som kallades Beroe. Då utvanns koppar och tenn i området och ett gynnsamt mikroklimat underlättade jordbruket. Romarna byggde upp orten till fästningen Augusta Trajana, en blomstrande stad. Den låg vid skärningspunkten för olika handelsvägar genom Centraleuropa, Mindre Asien och Romarriket. På den tiden bodde framförallt greker, romare och thraker i staden. De skapade storartade bad, kanaler och villor. Sedan 500-talet hette staden Vereja och senare efter den bysantinska kejsarinnan Irinopolis. På medeltiden kallade bulgarerna staden Boruj och Tjelesnik, turkarna Eski Hisar (gammal fästning) och Eski Zagra, varifrån det nuvarande namnet är avlett. Sedan 1871 har den sitt nutida namn. 

Under det Osmanska rikets tid var staden berömd för sina silkes-, läder- och kopparindustrier. Många moskéer uppfördes, däribland den stora Eski-moskén. Staden brändes ner flera gånger. Under rysk-turkiska kriget (1877–1878) stod stora slag i staden och den blev nästan helt förstörd av turkarna. Efter frigörelsen från osmanskt styre (1878) blev staden återuppbyggd och utvidgad med rätvinkligt ordnade gator.

Kända personer från Stara Zagora 
 Vasil Bozjinov, kompositör
 Vesselina Kasarova, sopransångerska
 Anna Tomova-Sintov, sopransångerska

Se även 
 Obsjtina Stara Zagora (kommun)

Referenser 
 Stara Sagora i tyskspråkiga Wikipedia 25 september 2005
 Stara Zagora i engelskspråkiga Wikipedia 25 september 2005

Noter 

Orter i Stara Zagora (region)
Selim II

Selim II  född i 28 maj 1524, död 28 december 1574, var sultan över Osmanska riket från 1566 till sin död. Han var son till Süleyman I. 
  
Under Selim II:s regering stärkes den osmanska dominansen i medelhavet, samtidigt som palatsintriger började blomstra och sultanens makt började minska. Han överlät styret av sultanatet till sin storvesir och svärson, Mehmet Sokollu.

1568 stärkes den osmanska makten över Moldavien och Valakiet efter ett fredsfördrag i Österrike. Under storvesirens ledning erövrades Chios (1566)  och i Jemen slogs en revolt ner (1569-70). Cypern erövrades från republiken Venedig 1571, vilket ledde till att de italienska staterna, Spanien och påven bildade en allians mot Osmanska riket. Vid slaget vid Lepanto 7 oktober 1571 förlorade osmanerna sin flotta mot denna allians. Året efter var dock deras flotta återuppbyggd och deras dominans i Medelhavet var återställd. I augusti 1574 återtog osmanerna Tunisien från Spanien.

Referenser

Födda 1524
Avlidna 1574
Osmanska rikets sultaner
Män
Personer i Osmanska riket under 1500-talet
Gjallarhornet (olika betydelser)

Gjallarhornet eller gjallarhorn kan syfta på

Gjallarhornet – i nordisk mytologi det horn som asaguden Heimdall blåser i
Gjallarhornet (försäkringstidning) – tidning inom försäkringsbranschen
Musikgruppen Gjallarhorn (musikgrupp) – en svenskspråkig folkmusik- eller världsmusikgrupp från Finland bildad 1994
Gjallarhornet (nyhetsblad) – ett nyhetsblad som utges fyra gånger om året av Svenska arkeologiska samfundet