kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sintring

Sintring är en process där fasta partiklar sammanfogas till ett större objekt vid höga temperaturer, dock under smältpunkten. Sintring är en diffusionsbaserad process och därför är höga temperaturer nödvändiga. De fasta partiklarna pressas ofta till sin slutgiltiga form och när temperaturen ökar, ökar diffusionen mellan partiklarna och atomer förflyttas och partiklarna fogas samman. Sintring kan ske både mellan partiklar, så att de fogas ihop, eller inom partiklar, så att porer fylls ut. Sintring innebär alltid att materialets specifika yta minskar, och drivs av det faktum att en mindre yta har en mindre energi. Sintring kan ökas genom att materialet, eller en del av materialet, delvis smälter, eller genom kemiska reaktioner.

Sintring utnyttjas bland annat vid tillverkning av objekt inom pulvermetallurgi och sintring används även ofta vid tillverkning av keramiska material och är en del av processen vid bränning av lerkärl. Sintring kan också orsaka problem vid processer med hög temperatur, till exempel energiproduktion i ångpannor. Aska kan sintra fast på värmeväxlarytor, trots att temperaturen inte övergår askans smältpunkt.

Se även 
 Pulvermetallurgi
 Sinter
 Sinterverk

Källor 

Tillverkning
Johan Bernhard Gauffin

Johan Bernhard Gauffin, född 17 juli 1848 i Österby bruksförsamling och död 23 mars 1920 i Uppsala, var en svensk folkskollärare, psalmförfattare och redaktör för den kristna söndagsskoletidningen Barnavännen, som utgavs för söndagsskolemän, lärare och föräldrar från 1883. Som psalmförfattare finns han representerad i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 (SMF 1920). Även texten till den gamla schlagern Vildandens sång uppges vara hans verk. Han skrev ofta under pseudonymen -rd de bägge sista bokstäverna i hans tilltalsnamn.

Psalmer
En morgonstjärna, ljus och mild bearbetning av Philipp Nicolais text, (SMF 1920 nr 83) under rubriken "Jesu födelse". Nicolais melodi till Var hälsad sköna morgonstund. 
Höj dig, min själ (SMF 1920 nr 98) under rubriken "Jesu födelse". Tonsatt av Axel Södersten.
I Österland där strålar klart Svensk söndagsskolsångbok 1908 nr 33 under rubriken "Julsånger". 
Kristus på korset segrat i döden Svensk söndagsskolsångbok 1908 nr 55 under rubriken "Påsksånger". Tonsatt av Hugo Sanner. 
Ljuvligt uti livets vår Svensk söndagsskolsångbok 1908 nr 115 under rubriken "Inbjudningssånger". Tonsatt av Joel Blomqvist. 
När Herren Sions fångar skall förlossa (SMF 1920 nr 764) under rubriken "De yttersta tingen". Tonsättare okänd men melodin av italienskt ursprung.
Upp till Gud ifrån jordens vimmel Svensk söndagsskolsångbok 1908 nr 137. 

Svenska psalmförfattare
Personer från Films socken
Födda 1848
Avlidna 1920
Män
Lamoraal Egmont

Lamoraal Egmont, född 18 november 1522, död (avrättad) 5 juni 1568, var en nederländsk greve och ledare i kampen för frigörelse från Spaniens kontroll. 

Egmont började sin krigarbana med att delta i Karl V:s angrepp mot Alger 1541 och utmärkte sig sedan under fälttåget mot Frankrike samma år, att han som 24-åring utnämndes till riddare av Gyllene skinnet. Han utmärkte sig därefter åter i det nya kriget mot Frankrike 1552-53. 1554 sändes han att förhandla om tronföljaren Filip II:s giftermål med drottning Maria av England. 

När kriget mellan Frankrike och Spanien på nytt blossade upp, stadfäste Egmont sitt fältherrerykte genom segrarna i slagen vid Saint-Quentin 1557 och vid Gravelingen 1558. Till belöning utnämndes han 1559 av Filip II till ståthållare i Flandern och medlem av nederländska statsrådet. Genom detta drogs han dock in i politiken, där han föga lämpade sig. 

Stolt och högfärdig harmades Egmont som många av sina landsmän över spanjorernas växande inflytande i Nederländerna och trädde i spetsen för oppositionen mot den allsmäktige kardinal Granvella. Upprepade gånger klagade han hos Filip över dennes makt och de nederländska rådsmedlemmarnas vanmakt men vann intet, förrän regenten Margareta av Parma, 1564 övergav Granvella. Denne avreste då, men i regeringssättet inträdde knappast någon förändring. Vid ett besök i Spanien 1565 mottogs Egmont på bästa sätt men fick bara halva löften och uträttade i sak ingenting. I "kompromissen" 1566 tog Egmont visserligen igen del, men han sympatiserade med de framställda kraven och varnade uttryckligen Filip för att fortsätta på den inslagna vägen. 

Under bildstormen stötte Egmont genom sitt vacklande och oklara uppträdande alla partier men ansåg sig själv inte på något sätt ha förgått sig mot kungen. Hans trohet mot denne och den katolska religionen kan inte heller betvivlas. När hertigen av Alba närmade sig, vägrade Egmont också att samarbeta med Vilhelm I av Oranien för att försöka åstadkomma ett väpnat uppror mot denne. Utan den populäre Egmonts medverkan blev ett uppror omöjligt, och hertigen kunde därför utan strid rycka in i Nederländerna. Egmont ville inte heller fly utan begav sig lugnt till hertigen, som den 9 september 1567 lät fängsla honom. Trots hans underkännande av domstolens kompetens och mot hans nekande dömdes Egmont av "blodsrådet" till döden för majestätsbrott och uppror. Hertigen av Alba stadfäste domen, och 5 juni 1568 halshöggs Egmont. Han begravdes i Zottegem, stad där finnes hans slott, hans museum och två statyer av Egmont.

Asteroiden 13097 Lamoraal är uppkallade efter honom.

Dramatisering 
Poetiskt har frihetshjälten Egmont behandlats av Johann Wolfgang von Goethe i sorgespelet "Egmont" som senare tonsattes av Ludwig van Beethoven.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Personer i Nederländerna under 1500-talet
Födda 1522
Avlidna 1568
Män
Personer som blivit avrättade under 1500-talet
Trefaldighetskyrkan, Stockholm

Trefaldighetskyrkan, en gudstjänstlokal tidigare tillhörande Trefaldighets Metodistförsamling i Stockholm, Majorsgatan 5–7, inte långt från Östermalmstorg. 2014 såldes kyrkolokalen till regissören Jonas Åkerlund.

Kyrkobyggnaden
Församlingen utlyste 1893 en arkitekttävling om en ny kyrka på Majorsgatan på Östermalm i vilken arkitekturprofessorn och den i uppgiften ofta anlitade Isak Gustaf Clason utsågs till tävlingsdomare. Clason förordade ritningarna till en centralkyrka vilka utformats av Johan Nordqvist, men han var inte nöjd med fasadernas utformning för vilka han krävde en enhetligare och lugnare karaktär. Uppdraget att omforma dessa gick då vidare till den medtävlande arkitekten Johan Laurentz.

Kyrkan kom att uppföras i nygotisk stil 1893–1894. Byggnadsmaterialet är rött tegel med dekorativa detaljer i kalksten och sandsten. Kyrkans huvudfasad i öster vetter mot den smala Majorsgatan vars bebyggelse på denna tid dominerades av lägre tvåvåningshus. Den domineras av ett högt mittparti med stora fönster i övervåningens kyrksal. Detta mittparti flankeras av sidopartier med portaler från vilka trappor leder upp till gudstjänstrummet. 

I det Nordqvistska kyrkorummet förenas traditionalism och radikalitet. Den öppna och inbjudande solfjädersformad är symmetriskt uppbyggd med ett stjärnvälvt kyrkorum som smalnar av mot koret i väster, inåt gården. På ömse sidor om koret står små trapptorn. Mellan trapptornen är ett korskrank anbragt med altarpredikstol och orgel. Rummet mellan skranket och den polygonalt avslutade västmuren disponeras av kören. 

Den obundna stilen i mötet mellan traditionell gotisk form och en radikal planlösning följde en rådande kontinental utveckling men var en nyhet i Sverige. Kyrkan uppmärksammades och berömdes i den samtida fackpressen för den goda planlösning och fina akustiken.

Metodistkyrkan förklarades, som första frikyrka i landet, som byggnadsminne 1970. Skyddsföreskrifterna omfattar exteriören och kyrksalen. Fastigheten är även blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket betyder "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden".

Kyrkan såldes i oktober 2014 till  filmregissören Jonas Åkerlund, eftersom församlingen blivit för liten för att bära kostnaderna för kyrkan.

Inventarier
 Dopfunten, ljusbärare i mässing, körens processionskors i trä samt sex praktfulla altarljusstakar i mässing, är utförda av skulptören Ture Jerkeman.
 Över predikstolen i koret finns en gipsrelief infogad med Golgatamotiv. Reliefen är utförd av skulptören Carl Johan Dyfverman.

Källor
  – Repslagaren 13–14, Trefaldighetskyrkan
Trefaldighets Metodistförsamling: Omistligt byggnadsverk

Noter

Externa länkar

Tidigare kyrkobyggnader i Sverige
Byggnader och anläggningar på Östermalm
Byggnadsminnen i Stockholms kommun
Kyrkobyggnader invigda 1894
Svenska metodistkyrkor
Byggnader ritade av Johan Laurentz
Kyrkobyggnader i Stockholms innerstad
Stockholm
Blåmärkta byggnader i Stockholm
1894 i Sverige
1995 TL8

1995 TL8 är ett binärt transneptunskt objekt också benämnd (48639) 1995 TL8.  1995 TL8 upptäcktes 1995 av Arianna Gleason som en del av spacewatchprojektet, det var det första av en grupp objekt man idag kallar ”scattered disc” (SDO). Numera vill man hellre klassificera objektet som ett ”extended scattered disc objekt” (E-SDO) eller som ett objekt i det yttre Kuiperbältet. Detta grundar sig på att objektets perihelium ligger 40 AE från Solen, långt bort från påverkan från någon av gasjättarna.

Måne 
1995 TL8:s måne upptäcktes av Denise C. Stephens och Keith S. Noll från observationer med Rymdteleskopet Hubble gjorda den 9 november 2002. Månen är relativt stor, nästan tio procent av 1995 TL8:s massa och har ungefär halva diametern (161 km). Man har inte kunnat fastställa någon exakt omloppsbana för månen. Avståndet från 1995 TL8 bedöms som bara cirka 420 kilometer, dess omloppstid är ungefär ett halvt dygn .

Referenser 

Scattered disc
Cubewano
Ej namngivna småplaneter
Transneptunska månar
Astronomiska upptäckter 1995
Egyptens gräshoppor

Egyptens gräshoppor kallas en av Egyptens tio plågor. Det har också blivit ett bildligt uttryck för att en företeelse uppnår så stort antal att det blir ett allvarligt problem.

Referenser 

Gamla testamentet
1996 TL66

1996 TL66 eller (15874) 1996 TL66 är ett objekt i Kuiperbältet. Upptäckten gjordes 1996 av David C. Jewitt med flera vid Mauna Kea och var ett av de första scattered disc som upptäcktes. (1995 TL8 upptäcktes ett år tidigare). 1996 TL66 var ett av de största Kuiperbälts-objekten för sin tid.

1996 TL66 kretsar kring solen i bana som har medelavståndet 85,33 AU.

Referenser 

Scattered disc
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av DC Jewitt
Astronomiska upptäckter av CA Trujillo
Astronomiska upptäckter av JX Luu
Astronomiska upptäckter av J Chen
Astronomiska upptäckter 1996
WP:Projekt Kina
1996 TO66

1996 TO66 eller (19308) 1996 TO66 är ett objekt i Kuiperbältet. Den upptäcktes av Chad Trujillo, David Jewitt och Jane X. Luu 1996 vid Mauna Kea. Den anses tillhöra Haumeafamiljen och den kretsar i bana omkring 43 AU från solen.

Referenser 

Haumeafamiljen
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av DC Jewitt
Astronomiska upptäckter av CA Trujillo
Astronomiska upptäckter av JX Luu
Astronomiska upptäckter 1996
1998 WW31

1998 WW31 är ett objekt i Kuiperbältet. Den upptäcktes av Marc William Buie år 1998.

Måne
1998 WW31 var det första objektet i Kuiperbältet som man fann en måne hos sedan upptäckten av Charon i omloppsbana runt Pluto. Månen har beteckningen S/2000 (1998 WW31) 1. Månens diameter är bara ca 20 km mindre än huvudobjektet, vilket vilket vid upptäckten gjorde detta till det mest symmetriska paret i solsystemet. De kretsar kring varandra på ca 587 dygn med en medeldistans på 22 600 km. Deras kombinerade massa är 1/6 000 av vad Pluto-Charon systemet har.

Referenser

Externa länkar

Cubewano
Ej namngivna småplaneter
Astronomiska upptäckter av DES
Astronomiska upptäckter av MW Buie
Astronomiska upptäckter 1998
Göten

Göten är en bebyggelse vid sjön Roxens norra strand i Vånga socken i Norrköpings kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Bebyggelsen består av fritidshus med cirka 140 tomter. De flesta stugorna från 70-talet och tidigt 80-tal. Kuperat område, mestadels blandskog. Fyra vägar i området: Brantebråttvägen, Götuddevägen, Lövviksvägen och Platåvägen.

Källor 

Småorter i Sverige
Orter i Norrköpings kommun
Skeleton

Skeleton är en vintersport där den utförande ligger med sin mage på en kälke och åker nedför en isbana. Under tävlingen når deltagarna en hastighet upp till 150 km/h. 1928 och 1948, båda gångerna när olympiska vinterspelen hölls i Sankt Moritz i Schweiz, var skeleton med i programmet. Sedan 2002 tillhör denna idrott åter de olympiska vinterspelen.

Kälken är byggd av en stålplatta som vilar på två stålmedar. Ovanpå plattan finns en formgjuten ovandel som är vadderad av bekvämlighetsskäl och har två handtag som används vid frånskjutet i starten. I de fyra hörnen finns kuddar som tjänar som stötfångare. Avståndet mellan medarna är mellan 34 och 38 cm och själva kälken är mellan 80 och 120 cm lång med en höjd på mellan 8 och 20 cm. Slädens vikt inklusive åkare får för herrar inte överstiga 115 kg, för damer 92 kg. Då ett tyngre ekipage går snabbare, är det tillåtet att lägga på extra vikter upp till maxvikten.

Ett skeletonåk inleds med att åkaren springer igång kälken under en sträcka på mellan 15 och 40 m innan åkaren dyker på kälken och inleder åket. Kälken styrs genom att flytta tyngdpunkten på kälken, millimeterprecision krävs, samtidigt som åkaren ska hantera krafter på upp till 5g (se g-krafter) i vissa kurvor. 

Skeleton är idag den snabbast växande av alla kälksporterna och sporten har utvecklats och vuxit kraftigt sedan den återkom i olympiska sammanhang.

Etymologi
Det finns två förklaringar till namnet på sporten. Den ena handlar om kälken, som ursprungligen var en ren ramkonstruktion, som ett skelett. Den andra handlar om att norskans kjaelke genom en misslyckad anglifiering blev skele.

Svenska åkare
 Leslie Stratton
 Lovisa Ewald
 Paulina Ewald

Se även 
 Kälksport
 Rodel
 Bob

Referenser

Skeleton
VDL Mode 4

VDL Mode 4, som är en förkortning av VHF (Very High Frequency) Digital Link Mode 4, är en ICAO-standardiserad datalänk utvecklad för den civila luftfarten. Den använder tekniken Self-organising TDMA (STDMA) för att hålla ordning på användningen av den aktuella radiofrekvensen. VDL Mode 4 är godkänd för användning i flygfrekvensbandet 112-136,975 MHz. Tilldelade frekvenser i Europa är 136,925 MHz, på vissa ställen även 136,825 MHz. 

Primär användning av VDL Mode 4 är ADS-B (Automatic Dependent Surveillance Broadcast) vilket kan ses som ett komplement till, eller substitut för, sekundärradar (SSR). VDL Mode 4 kan även användas för annan datakommunikation, till exempel FIS-B (Flight Information Service Broadcast) som till exempel kan vara väderinformation som kan presenteras på en bildskärm i flygplanets förarkabin.

Flygteknik
Wiesmann

Wiesmann, var en biltillverkare i Dülmen i Tyskland. 

Wiesmann grundades 1985 av bröderna Martin Wiesmann och Friedhelm Wiesmann. De tillverkade modellen Wiesmann Roadster som byggdes för hand i fabriken i Dülmen. Wiesmann Roadster blev populär som exklusiv och udda sportbil. Den baserades på BMW:s BMW M3.

Företaget gick i konkurs i maj 2014.

Referenser

Externa länkar
 http://www.wiesmann-auto-sport.de

Företag bildade 1985
Sportbilar
Tyska biltillverkare
Kendama

Kendama (けん玉 eller 剣玉 eller 拳玉) är en japansk leksak som består av ett hammarliknande objekt med en boll fastsatt i en tråd. Troligen ursprungsland är Frankrike och inte Japan som många kan tro. Bollen har ett hål i sig och sitter på en liten spik högst upp på kendaman. Målet är att man ska kasta upp bollen i luften och få den att landa på en av de konkava ytorna på sidorna.

Externa länkar 
Kendamaguide – Utförlig guide, regler och Kendamatrick samt djupare historiebeskrivning om Kendama.

Leksaker
Cheb

Cheb (tyska: Eger) är en stad i Böhmen i Tjeckien, längst västerut i landet, nära tyska gränsen och vid floden Ohře (Eger). Folkmängden uppgår till 32 355 invånare (2016). Staden ligger 459 meter över havet.

Cheb är mest känd för mordet på Albrecht von Wallenstein, som ägde rum här 1634.

Ekonomi 
Cheb är en järnvägsknutpunkt och ett handelscenter. I staden tillverkas bland annat maskiner och cyklar.

Historia 
Cheb omnämns första gången 1061, och ända till mitten av 1100-talet tillhörde staden markgrevarna av Vohburg. År 1277 blev den riksstad, och 1315 kom den till Böhmen. Staden intogs av svenskarna 1631, men återerövrades 1632 av kejserliga trupper. General Albrecht von Wallenstein mördades i stadens stadshus den 25 februari 1634, och i borgen (från cirka 1200) dödades hans generaler kvällen dessförinnan. År 1647 återintogs staden av svenskarna under Carl Gustaf Wrangel. Under 1809 revs dess fästningsverk.

<div style="clear:left;">

Fram till 1945 hade staden och det omgivande området (Egerland) över 90 procent tysk befolkning. Då de flesta invånarna fördrevs 1945–1947 som en följd av Beneš-dekreten reducerades befolkningen till under en tredjedel. Cheb fick en helt ny, tjeckisktalande befolkning, med ett starkt inslag av romer. Invånartalet har gradvis ökat på senare år, men har ännu inte nått upp till nivån före 1945.

Referenser

Externa länkar 

 
 

 
Gränsorter i Europa
Busgirl

Busgirl är en amerikansk film från 2006, skriven och regisserad av Steven Schuldt.

Handling
Keira är en gatumusikant som börjat att arbeta på en trendig restaurang, hon tillbringar det mesta av sin lediga tid med att läsa, dagdrömma och komponera den musik som hon framför i tunnelbanestationerna. Hon träffar Josh och de båda börjar att samarbeta, verkligheten börjar inkräkta hennes kreativa drömvärld och hon hamnar på gränsen till mental kollaps.

Om filmen
Filmen är inspelad i San Francisco och hade premiär vid Cinequest Film Festival den 1 mars 2006.

Rollista
Jessie Pridemore – Keira
Stephen Steelman – Josh
Leah Elise Diamond – April 
Michael Fleck – Eric
Kathryn Howell – mamma 
Melissa Wilfley – Karen
Alice Moore – restauranggäst
Jon Gale – restauranggäst 
Zach Lewis – Terry
Mary Fussell – DJ på college
Julie Schuldt – flickan på gungan

Referenser

Webbkällor

Filmer 2006
Amerikanska dramafilmer
Maulana Yousaf Qureshi

Maulana Yousaf Qureshi, imam i den pakistanska staden Peshawar, vilken 17 februari 2006 ska ha utfärdat en fatwa för hädelse mot tecknarna av karikatyrteckningarna i Jyllands-Posten (se Muhammedbilderna i Jyllands-Posten) och utfäst en belöning på 7 500 000 rupier och en bil till den som verkställer dödsdomen.

Se även
Mohammed Yaqoob Qureshi - indisk politiker som utfäst belöning i samma syfte

Externa länkar
Notis i Outlook India

Imamer
Män
Födelseår saknas
Dödsår saknas
Starkströmsföreskrifterna

Starkströmsföreskrifterna är svenska myndighetsföreskrifter som meddelas av Elsäkerhetsverket.

I starkströmsföreskrifterna beskrives hur elektriska installationer och anläggningar som innefattar starkström ska vara utförda. Dessa föreskrifter är sammanställda för att upprätthålla en god elsäkerhet i landet.

Det kommer ständigt ut nya starkströmsföreskrifter och tillägg till dessa.

Gällande starkströmsföreskrifter

Upphävda starkströmsföreskrifter

Se även 
 Klenspänning

Externa länkar 
 Starkströmsföreskrifterna Elsäkerhetsverket

Elektroteknik
Elsäkerhet
Energirätt
Prins Carl-medaljen

Prins Carl-medaljen instiftades av konung Gustaf V den 1 december 1945, med anledning av att hertigen av Västergötland, prins Carl då avgick som ordförande i Svenska Röda Korset, ett uppdrag han tillträtt 1906. Medaljen förlänas "för särskilt gagnande nationell och internationell humanitär verksamhet". Den bär prins Carls bild och bärs på bröstet i vitt-gult-vitt band med röda kantränder. Den utdelas på instiftelsedagen.

Medaljörer

 Fru Elsa Brändström, 1946
 Sir John Kennedy, 1946
 Dr John Mott, 1946
 Påven Pius XII, 1947
 Dr Albert Schweitzer, 1952
 vice President British Red Cross Society Lady Limerick, 1977
 Generalsekreterare I Svenska Röda Korset Olof Stroh, 1978
 Generalsekreterare i Rödakors­föreningarnas förbund Henrik Beer, 1979
 Generalsekreterare i Finlands Röda Kors Kai J. Warras, 1980
 Professor Jean S. Pictet, 1981
 Madame Alexandra Issa-el-Khoury, 1982
 Generalsekreterare Håkan Landelius, 1985
 Fil.dr. Sture Linnér, 1986
 Monsieur Alexandre Hay, 1987
 Överste Sven Lampell, 1990
 Överste Frédéric de Mulinen, 1993
 Med.dr. Jan-Olof Morfeldt, 1996
 Dr Cornelio Sommaruga, 2001
 Prinsessan Christina, Fru Magnuson, 2002
 Generalsekreterare emeritus Markku Niskala, 2008
 Konteramiral Sten Swedlund, 2009 
 Dr Johan von Schreeb, 2014
 Undergeneralsekreteraren i Förenta Nationerna Staffan de Mistura, 2017

Referenser

Se även 
Svenska kungliga medaljer
Kungl. Maj:ts orden (Svenska kungliga riddarordnar)
Kungliga Jubileumsminnestecken
Regeringens belöningsmedaljer
Bärandeordning för svenska ordnar och medaljer

Gustaf V
Svenska medaljer
47171 Lempo

47171 Lempo eller 1999 TC36 är ett objekt i Kuiperbältet. Den upptäcktes 1999 av E. P. Rubenstein och L. G. Strolger vid Kitt Peak-observatoriet. Den är klassificerad som en plutino. 47171 Lempo var det första kuiperbältsobjektet man upptäckte som hade en måne (förutom Pluto). 47171 Lempo är ett av de ljusaste objekten i Kuiperbältet. Den är uppkallad efter Lempo i det finska nationaleposet Kalevala.

Binär 

2007 kunde man med Hubble-teleskopet bekräfta att huvudobjektet är binärt. Den största delen är runt 272 km i diameter och den något mindre 251 km. Objekten cirkulerar runt varandra på ett avstånd av 867 km. Samtidigt med att Lempo namngavs så fick också kompanjonen namnet Hiisi.

Måne 

Månen, med beteckningen: S/2001 (47171) 1, upptäcktes 8 december 2001 av Chad Trujillo och Michael E. Brown med hjälp av rymdteleskopet Hubble. Avståndet till huvudobjektet uppmättes till 7 720 km. Omloppstiden är 50,4 dygn. Månens diameter är 132 kilometer. Månen namngavs till Paha  samtidigt med Lempo och Hiisi. Alla namn har sitt ursprung från Kalevala.

Referenser 

Plutinor
Solsystemet
Småplaneter namngivna efter fiktiva figurer
Astronomiska upptäckter av amerikanska astronomer
Astronomiska upptäckter 1999
Nextbase

Nextbase (skrivet NextBase av företaget självt) är ett varumärke som ägs av företaget Apollo Electronics.

Tillverkaren Nextbase har släppt en spelkonsol som till utseendet är lätt att förväxla med en Nintendo iQue.

Externa länkar
Officiell webbplats.

Elektroniktillverkare
Hongkongska företag
WP:Projekt Kina
Carlinhos Brown

Carlinhos Brown eller Carlito Marrón, som han är känd som i Spanien, är en brasiliansk musiker från Salvador, Bahia.

Diskografi

Studioalbum
1996 Alfagamabetizado (Blue Note Records)
1998 Omelete Man (Blue Note Records)
2001 Bahia do Mundo, Mito e Verdade (Blue Note Records)
2003 Carlinhos Brown é Carlito Marrón (Blue Note Records)
2004 Candyall Beat (Vale)

Externa länkar

 
 The curse of Carlinhos Brown (portugisiska)
 The release of Adobró and Diminuto albums (portugisiska)

Brasilianska sambasångare
Män
Födda 1962
Levande personer
Personer från Salvador
Pennalism

Pennalism är ett begrepp för kamratförtryck. Ordet är känt i svenskan sedan 1700-talet. Pennalism förekom bland annat i samband med ett slags invigningsritual vid universiteten, då det var äldre eller starkare elever som skadade eller kränkte de yngre genom fysiskt våld eller hot om våld och av att de starkare tilltvingar sig fördelar. Det förekom också på fängelser utövat av straffångar. Idag är sådan invigningsritual ytterst ovanlig vid de svenska universiteten. Ett vanligt missförstånd är att begreppet härstammar från latinets poena, straff, när det i själva verket är pennalis, fjäder, som är det latinska ursprungsordet. Begreppsbildningen i dess moderna form har gått via de protestantiska universiteten i Jena, Leipzig och Rostock. De nyanlända studenterna kallades pennaler då de alltid bar runt på sina pennfack.

Pennalism är också den allmänsvenska motsvarigheten till det finlandssvenska pimsning i militära sammanhang, som kan utövas av både befäl och äldre värnpliktiga.

Pennalism i skönlitteratur 
Författaren Jan Guillou har skildrat pennalismen på internatskolan Solbacka läroverk i sin självbiografiska roman Ondskan (1981). En annan bok där pennalism skildras är romanen Vi kallar honom Anna skriven av Peter Pohl 1987. Jan Fridegård skildrar pennalism i det militära i romanen Äran och hjältarna från 1938.

Se även
Nollning

Referenser

Noter

Grupprocesser
Misshandel