kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sega Nomad

Sega Nomad, arbetsnamn Sega Venus, var en bärbar spelkonsol från Sega lanserad 1995. Den tog samma spel som Sega Mega Drive, som den i princip var en bärbar variant av, och hade inga egna spel. Till skillnad från de flesta av sina konkurrenter erbjöd Nomad möjlighet att ansluta enheten till TV:n. Dess livstid blev inte lång eftersom den nya generationen av konsoler som Sega Saturn började ta över.

Lansering
Sega Nomad baserades på Sega Mega Jet, en portabel spelkonsol som till en början endast användes på flygresor av Japan Airlines. Mega Jet hade varken strömkälla, skärm eller högtalare utan kopplades istället in i dedikerad hårdvara på JAL:s flygplan. En konsumentversion släpptes av japanska Sega den 10 mars 1994 som var i princip identisk med JAL:s version och krävde således strömdosa, skärm och hörlurar.

I oktober 1995 följde Sega upp Mega Jet genom att släppa Nomad. Nomad kom aldrig ut på varken den japanska eller den europeiska marknaden, utan släpptes enbart i USA.

Kompatibilitet
 Även om de flesta Sega Genesis-spel fungerade så fanns det ett fåtal som inte gjorde det.

 Tillbehör som Mega-CD och Sega 32X fungerade rent teknologiskt med Nomad, men konsolen behövde modifieras för att de skulle kunna anslutas.

Hårdvara
 Primär-processor: Motorola M68000 @ 7.67 MHz
 Ljud-processor: Zilog Z80 @ 3.58 MHz
 Upplösning: 320 × 224 pixlar
 RAM: 64 KiB
 VRAM: 64 KiB
 Ljud-RAM: 8 KiB
 ROM: 20 KiB
 Spritar: 80
 Färger: 512 totalt, 64 på skärmen samtidigt
 Ljudkrets: Yamaha YM2612, 6 kanaler FM + 4 kanaler PSG, Texas Instruments PSG TI 76480
 Ström: Nomad drevs med 6 st. AAA-batterier i ett batteripack som fästes på enhetens baksida. Dessutom kunde en AC-adapter av samma slag som Genesis och Mega Drive II användas.

Se även
 Sega Mega Drive
 Sega Game Gear

Källor

Fotnoter

Handhållna spelkonsoler
Produkter lanserade 1995
Nomad
Flaggdag

Flaggdag kallas en högtidsdag som uppmärksammas genom allmän flaggning. Ett antal högtidsdagar under året är flaggdag enligt regler som är specifika i varje land. I Sverige används beteckningen allmän flaggdag, medan man i Finland indelar flaggdagarna i officiella flaggdagar och vedertagna flaggdagar.

Begreppet skall inte förväxlas med den dag om året då ett lands flagga särskilt firas, se flaggans dag.

Källor
Flag Days Of The World

Se även
Flaggdagar i Danmark
Flaggdagar i Finland
Flaggdagar i Nederländerna
Flaggdagar i Norge
Flaggdagar i Storbritannien
Flaggdagar i Sverige
Flaggdagar i USA
Flaggdagar på Åland

Externa länkar
Barry McGuire

Barry McGuire, född 15 oktober 1935 i Oklahoma City, Oklahoma, är en amerikansk sångare. Han var mest aktiv under 1960-talet, huvudsakligen i gruppen The New Christy Minstrels och han skrev själv deras hit "Green, green" från 1963. Hans stil var folk-rock. Hans största hits blev dock 1965 "Eve of Destruction" och "This Precious Time". 1966 lyckades han komma in på hitlistorna med "Walking my cat named dog". Han samarbetade med Mamas o Papas och det var meningen att "California Dreaming" skulle ha blivit uppföljare till Eve of Destruction. Men så bestämde sig skivbolaget för att Mamas o Papas egen version skulle släppas och det blev en stor succé. Barry McGuire har från 2008 och framåt turnerat med "Trippin' the 60-ties"

Diskografi (i urval)
Album
 Barry Here and Now (1962)
 The Barry McGuire Album (1963)
 Eve of Destruction (1965)
 This Precious Time (1965)
 The World's Last Private Citizen (1967)
 McGuire and the Doctor (1971)
 Seeds (1972)
 Lighten Up (1974)
 Narnia (1974)
 Jubilation (1975)
 To the Bride (1975)
 Eve of Destruction (Star Power) (1975)
 C'mon Along (1976)
 Anyone But Jesus  (1976)
 Jubilation Two (1976)
 Have You Heard (1977)
 Cosmic Cowboy (1978)
 Inside Out (1979)
 Best of Barry McGuire (1980)
 Finer Than Gold (1981)
 Pilgrim (1989)
 Let's Tend God's Earth (1991)
 When Dinosaurs Walked The Earth  (1995)
 Ancient Garden  (1997)
 Frost And Fire (1999)
 Eve Of Destruction (20 Inspirational Classics) (2000)

Se även
 Jesusfolket

Externa länkar

Barry McGuire på allmusic.com

Amerikanska musiker
Personer från Oklahoma City
Födda 1935
Levande personer
Män
Colecovision

ColecoVision är en TV-spelskonsol från Coleco, introducerad på marknaden under 1982. ColecoVision introducerade i och med sitt intåg på marknaden två helt nya koncept: att kunna expandera hårdvaran samt möjligheten att spela spel avsedda för andra system. Deras Atari 2600-expansion orsakade en rättslig strid med Atari som dock Coleco vann. Colecovisions spel gick även att köra med en expansionsmodul till Spectravideo 318/328. Spectravideo tillverkade dessutom några olika styrspakar som var kompatibla med Colecovisions handkontroller.

Hårdvara

Tekniska specifikationer 
 CPU: Zilog Z80A @ 3,58 MHz
 Grafikprocessor: Texas Instruments TMS9928A
 256 × 192 pixel
 32 sprites
 16 färger
 Ljudkrets: Texas Instruments SN76489A
 3 tongeneratorer
 1 brusgenerator
 VRAM: 16 kB
 RAM: 1 kB
 Kassett-ROM: 8/16/24/32 kB

Likheter med andra plattformar 
ColecoVision innehåller samma CPU och grafikkrets som MSX och Sega SG-1000/SC-3000. Den delar även ljudkrets med Segakonsolerna (inklusive Master System) vilket gör dem identiska i hårdvarukompatibilitet. MSX innehåller en ljudkrets som är mycket lik i kompatibilitet med General Instruments AY-3-8910. På grund av detta är det mycket enkelt att porta spel mellan de tre systemen.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 ColecoVision på Curlie
 Video om Colecovision med Angry Video Game Nerd

Produkter lanserade 1982
Spelkonsoler
Blind Faith

Blind Faith var en engelsk supergrupp bildat tidigt 1969 och upplöst i november samma år. Blind Faith existerade alltså i mindre än ett år.

Bandet bildades då gitarristen Eric Clapton och organisten Steve Winwood inte hade några projekt på gång. Claptons band, Cream, hade upplösts och Winwood hade The Spencer Davis Group och Traffic bakom sig. De kände varandra sedan tidigare och de båda började så smått träffas och jamma ihop.

Det var egentligen bandets trummis, Ginger Baker som tog initiativ till bandet då han träffade de båda i Claptons hus i Surrey. Snart tillkom även basisten Ric Grech till bandet.

Gruppen släppte ett album Blind Faith (1969) under sin livstid. Albumet väckte rabalder då det på albumets framsida var en naken 11-årig flicka. Skivbolaget kom snabbt med en ny framsida som visade ett kort på bandet. År 2001 återutgavs albumet med extra material som inte fanns med på det ursprungliga albumet.

2006 gavs DVD:n London Hyde Park 1969 ut.

Medlemmar 
Steve Winwood – sång, klaviatur, gitarr
Eric Clapton – gitarr, sång
Ric Grech – basgitarr, violin
Ginger Baker – trummor, slagverk

Diskografi
Album

Singlar
"Presence Of The Lord" / "Sea Of Joy" (1969)
"Well All Right" / "Can't Find My Way Home" (1969)
"Change Of Address From June 23rd 1969" / "Sales Office" (1969)
"Can't Find My Way Home" / "Presence Of The Lord" (1989)

Referenser

Externa länkar 

 Blind Faith på allmusic.com
 Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
Intellivision

Intellivision är en 16-bits tv-spelskonsol tillverkad av Mattel 1979. Enheten började utvecklas redan 1977 av General Instruments under namnet Gimini 6900 men lades på hylla några år eftersom Mattels ledning var ovilliga att börja tävla med Atari om tv-spelsmarknaden.

Intellivision var för sin tid väldigt avancerad och kunde både grafikmässigt och ljudmässigt utklassa konkurrenter som Atari 2600. Den kom dock aldrig att utnyttja sin fulla potential mycket p.g.a. dåtidens dyra minneskretsar till spelkassetterna vilket resulterade i att programmerarna hade stora begränsningar.

De första åren 
1979 introducerades en testserie i Kalifornien. Ett år senare släpptes den i hela USA. Första året blev en succé och cirka 175 000 exemplar av konsolen såldes. 1981 släppte Mattel ett tangentbord till sin spelkonsol för att den även skulle kunna användas som hemdator. 1983 släpptes en billigare version, Intellivision II. Borta var nu tangentbordet, men man släppte ECS-modulen som gjorde det möjligt att spela Atari 2600-spel på den. 1983 beslöt Mattel att avbryta all utveckling av hårdvara till Intellivision.

Intellivision säljs och marknadsanalytiker påstår att videospelsmarknaden är död 
1984 säljer Mattel Intellivision till företaget INTV corp. 1984 anses tv-spelsmarknaden död i USA och Intellivision är den enda tv-spelskonsolen som säljs under julen 1984.

1985 har INTV corp sålt ut alla Intellivision II och ersätter den med INTV III som egentligen är samma maskin som Mattels ursprungsversion av Intellivision och obesläktad med den på projektstadiet nedlagda uppföljaren Intellivision III. INTV producerar enbart de titlar som visat sig populära och inga nya spel introduceras av INTV.

Slutet för Intellivision 
1986 släpper INTV en mängd spel som utvecklats av Mattel men aldrig introducerats på marknaden. Men tiden har hunnit ifatt Intellivision. Nyare konsoler som Nintendo Entertainment System, Atari 7800 och Sega Master System konkurrerar nu om att bli störst på marknaden. 1987 var sista året Intellivision såldes i affärer och under kommande år skulle den enbart säljas per postorder. 1990 går INTV corp i konkurs och efter 125 olika titlar och över 3 000 000 konsoler så slutar eran Intellivision.

Några kända titlar för Intellivision 
 Tjuv och polis (Lock 'n chase)
 Night Stalker
 Auto Racing
 Advanced Dungeon and Dragons

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Intellivisions webbplats
 Video om Intellivision med Angry Video Game Nerd

Spelkonsoler
The Easybeats

The Easybeats var ett australiskt rockband bildat i Sydney 1964. Bandmedlemmarna härstammade ursprungligen från Nederländerna och Storbritannien. Medlemmarna var Stevie Wright (sång), Harry Vanda (gitarr, sång), George Young (kompgitarr), Dick Diamonde (basgitarr) och Gordon Fleet (trummor). Fleet ersattes av Tony Cahill 1967.

Mellan 1965 och 1966 hade de ett flertal hitsinglar i Austrailen, till exempel "She's So Fine" och "Come and See Her". Deras största hitsingel både i Amerika och Europa var "Friday on My Mind" 1966. David Bowie spelade in denna låt till sin cover-LP Pin Ups 1973. De fick även en mindre hit 1968 i Storbritannien och Nederländerna med "Hello, How Are You". En av de sista låtarna de spelade in var 1969 års "St. Louis"; bandet upplöstes samma år. Tony Cahill blev sedan medlem i Python Lee Jackson.

Deras kompgitarrist George Young är bror till Angus och Malcolm Young i AC/DC. George och hans kompis Harry Vanda fick senare hand om ett skivbolag och producerade samtliga AC/DC:s album med Bon Scott utom Highway to Hell (1979). Vanda och Young bildade på 1970-talet studioensemblen Flash and the Pan.

Referenser

Externa länkar

 
The Easybeats på Allmusic

Australiska musikgrupper
Krackning

Krackning (från engelskans cracking, av crack som betyder ’splittra’, ’slå sönder’) är en förädlingsprocess där man i raffinaderier sönderdelar stora kolvätemolekyler till mindre, mer användbara och mer värdefulla kolväten, som till exempel bensin. Denna metod används för att få ut mer bensin ur tunga oljor och på så sätt tillgodose marknadens bränslebehov. Med processen går det att få ut cirka 50 % bensin ur råoljan jämfört med 25 % vid vanlig raffinering.  I Sveriges enda ångkracker, Borealis i Stenungsund, används råvaror ifrån raffinaderier (etan, propan, butan, råbensin) som krackas för att utvinna mestadels eten och propen; dessa ämnen tillverkas internationellt i mycket hög skala och används främst som plastråvara.

Termisk krackning 
Vid termisk krackning i raffinaderier upphettas oljan till ca 400 °C. Under denna behandling sönderdelas de långa kolvätena och bildar mindre kolväten. I en ångkracker är temperaturerna 800 °C till 870 °C.

Katalytisk krackning 
Vid katalytisk krackning upphettas oljan tillsammans med en zeolit-katalysator, gjord av en blandning av kisel och aluminium. Andelen kisel och aluminium varierar mellan olika zeoliter och därmed också antalet sura positioner, som har en betydande inverkan på katalysatorns aktivitet. Vid krackning sönderdelas kolvätena till mindre molekyler. Det går att kontrollera vilka slutprodukter som bildas genom att justera katalysatorerna, reglera temperaturen samt justera proportionen mellan katalysator och olja i reaktorn.

Hydrokrackning 
Vid hydrokrackning tillför man väte. Metoden ger mindre gasutbyte, stabilare bensin samt lågsvavliga produkter.

Efter krackningen destilleras produkterna. Gaser, främst lägre alkener, eten och propen men även alkyner som acetylen bildas vid krackningen. Dessa gaser används bland annat till framställning av plaster. Alkener som bildas kan även reagera med varandra och bilda grenade (högoktaniga) kolväten.

Bensin som bildas vid krackning, speciellt katalytisk krackning, har även ett högre oktantal än den bensin som erhålls vid petroleumdestillationen.

Referenser

Noter 

Organisk-kemiska reaktioner
Destillation
Petroleum
Petroleumindustrin
Framställningsprocesser för bränslen
Stéphane Grappelli

Stéphane Grappelli, född 26 januari 1908 i Paris, död 1 december 1997 i Paris, var en fransk jazzviolinist, som tillsammans med Django Reinhardt bildade den under 1930-talet mycket uppskattade Franska Hotkvintetten. Det var den första jazzkvintett som bestod av enbart stränginstrument.

Grappelli började sin musikaliska karriär som stumfilmspianist.

Efter karriären med Django Reinhardt gjorde Grappelli ett stort antal grammofoninspelningar med bland andra Oscar Peterson, Paul Simon och den klassiske violinisten Yehudi Menuhin.

Referenser 

Franska violinister
Franska jazzmusiker
Födda 1908
Avlidna 1997
Män
Musiker från Paris
Cederholmaren

Cederholmaren är en hemmabyggd ångdriven bil, som byggdes i Ystad 1892–1894. Den byggdes av två bröder Cederholm, Anders (1858–1925) som var målare och Jöns (1855–1925) som var smed. Till sin hjälp hade de en vagnmakare, Eliasson, som tillverkade sätet och en del trädetaljer.

Bröderna byggde två ångdrivna bilar, den första var mycket svårstyrd och saknade bromsar, den gick sönder på premiärturen och de körde av vägen med den. Den andra var bättre, när det gällde styrningen, och hade dessutom differential, vilket den första saknade. Bröderna företog en del nöjesresor med bilen, bland annat till Sandskogen i Kävlinge kommun, men de hade stora problem med driftsäkerheten, och deras fordon blev mest utsatt för ystadbornas skämt och blev snart stående.

Bilen renoverades av Manfred Almquist (1911–1996) och fanns under många år på Johannamuseet i Skurup. Den ägs nu av Ystads fornminnesförening och visas sedan 2013 på Ystads militärmuseum.

Cederholmaren är i körbart skick och är den äldsta svensktillverkade ännu existerande bilen.

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor
Svenskt billexikon, Förlagshuset Norden AB 1969

Vidare läsning

Externa länkar
 Ystads militärmuseum

Ej längre existerande svenska biltillverkare
Ej längre existerande svenska fordonstillverkare
Företag bildade 1892
Företag upplösta 1894
Jura (kanton)

Jura () är en kanton i nordvästra Schweiz. Kantonens officiella namn är République et Canton du Jura.

Historia 
Fram till 1979 var den nuvarande kantonen Jura en del av kantonen Bern, se Jura bernois (historisk region), men efter en folkomröstning delades Bern i två kantoner; en huvudsakligen tyskspråkig, med namnet Bern, och en huvudsakligen franskspråkig, med namnet Jura.

Geografi 
Jura gränsar i söder till kantonerna Neuchâtel och Bern, i norr och väster till Frankrike samt i öst till kantonerna Basel-Landschaft och Solothurn.

Kantonen Jura utgör i söder en del av Jurabergen, medan den backiga Juraplatån ligger i kantonens norra del. Huvudort i kantonen är Delémont.

Indelning 
Jura är indelat i tre distrikt:
 Delémont, huvudort: Delémont (19 kommuner)
 Franches-Montagnes, huvudort: Saignelégier (13 kommuner)
 Porrentruy, huvudort: Porrentruy (21 kommuner)

Jura är indelat i 53 kommuner, se Lista över kommuner i kantonen Jura.

Ekonomi 
Näringslivet i Jura domineras av jordbruket och främst boskapsskötsel. I kantonens industri produceras bland annat ur, maskiner och tobaksvaror.

Demografi 
Jura hade 73 709 invånare (2020). Majoriteten av dessa är katoliker och fransktalande. Det är enbart i kommunen Ederswiler som det finns en tyskspråkig majoritet.

Referenser

Externa länkar 

 
Schweiz kantoner
Schweiz franskspråkiga kantoner
Stater och territorier bildade 1979
Buster Crabbe

Buster Crabbe, eg. Clarence Linden Crabbe II, född 7 februari 1908 i Oakland, Kalifornien, död 23 april 1983 i Scottsdale, Arizona, var en amerikansk elitsimmare, som blev skådespelare.

Vid Olympiska sommarspelen 1928 i Amsterdam kom Crabbe på tredje plats i 1 500 m frisim där svenske Arne Borg segrade, och vid spelen 1932 i Los Angeles blev han guldmedaljör på 400 m frisim. Han satte därvid nytt världsrekord och slog det rekord, som innehades av Johnny Weissmuller, vars roll som Tarzan han skulle komma att överta. 

Den Tarzan-film, som inspelades 1933 blev den enda där han hade den rollen. Totalt medverkade Crabbe i mer än 100 filmer bland annat tio i roller som Blixt Gordon och Buck Rogers, båda framtidsvisioner. De flesta filmerna han medverkade i var Western-filmer där han 23 gånger hade rollen som Billy Carson och 13 gånger som Billy the Kid -  en amerikansk revolverman med flera olika alias.

Filmografi

Källor

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska simmare
Amerikanska olympiska guldmedaljörer
Amerikanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1932
Olympiska bronsmedaljörer 1928
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från USA
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från USA
Personer från Oakland
Födda 1908
Avlidna 1983
Män
Frisimmare
Zanzibars stenstad

Zanzibars stenstad (swahili: Mji Mkongwe; engelska: Stone Town) är en del av staden Zanzibar på ön med samma namn utanför Tanzania, och upptogs 2000 på Unescos världsarvslista då den är ett utmärkt exempel på en swahilisk handelsstad på den afrikanska östkusten. Den visar på kulturella influenser under mer än ett årtusende från det afrikanska, men även från det indiska, europeiska, men främst från det arabiska kulturarvet. De flesta byggnader är från mitten av 1800-talet.

Zanzibar har en stor symbolisk betydelse då det var en av östafrikas största slavmarknader, men även den bas från vilken slaverimotståndare, såsom David Livingstone, verkade.

Världsarven Zanzibars stenstad och Hansestaden Visby samarbetar.

Sångaren Freddie Mercury, känd från rockgruppen Queen, föddes här.

Referenser

Externa länkar

 UNESCO World Heritage Centre - Stone Town of Zanzibar
 Om stenstaden och dess byggnader

Världsarv i Tanzania
Världsarv inskrivna 2000
Zanzibar
Rex Harrison

Sir Reginald Carey "Rex" Harrison, född 5 mars 1908 i Huyton i Lancashire (i nuvarande Merseyside), död 2 juni 1990 i New York i New York, var en brittisk skådespelare. Harrison började sin karriär på scenen 1924. Han tjänstgjorde i Storbritanniens flygvapen under andra världskriget. Harrison vann sin första Tony Award för rollen som Henry VIII i pjäsen De tusen dagarnas drottning 1949 och sin andra för rollen som professor Henry Higgins i scenuppsättningen av My Fair Lady 1957. Han repriserade rollen i filmversionen från 1964, för vilken han erhöll både en Golden Globe Award och en Oscar för bästa manliga huvudroll.

Förutom sin scenkarriär medverkade Harrison också i många filmer, inklusive Min fru går igen (1945), Anna och kungen av Siam (1946), Spöket och Mrs. Muir (1947), Cleopatra (1963) och spelade även titelrollen som den engelska läkaren som kan tala med djur, Doktor Dolittle (1967). År 1989 adlades Rex Harrison.

Biografi 
Harrison började sin teaterbana redan vid 16 års ålder i Liverpool, därefter flyttade han till London där han i ett skådespel av Terrence Rattigan bevisade sin talang.

Under 1930-talet och fram till 1946 medverkade Harrison i ca 20 filmer i diverse mindre roller, med ett avbrott åren 1942-1944, då han under andra världskriget tjänstgjorde i Royal Air Force. 1946 gjorde han sitt stora genombrott i filmens värld då han spelade den manliga huvudrollen i Anna och kungen av Siam. Sina främsta roller därefter gjorde han under 1960-talet. 1964 fick han för sin rollprestation som Professor Higgins i My Fair Lady en Oscar.

1948 hade Harrison, som då var gift med Lilli Palmer, en kärleksaffär med skådespelerskan Carole Landis; hon begick självmord när deras förhållande tog slut. Han omnämndes sedan ofta i skvallerspalterna som "Sexy Rexy". Harrison var gift sex gånger och hade två söner, Noel och Carey Harrison. 

År 1975 släppte Harrison sin första självbiografi, den andra A Damned Serious Business: My Life in Comedy, publicerades postumt 1991. Han fortsatte arbeta i olika scenproduktioner fram till sin död, till följd av bukspottkörtelcancer i juni 1990, vid 82 års ålder.

Seth MacFarlane, skaparen av den amerikanska animerade komediserien Family Guy, har i flera intervjuer sagt att seriens karaktär "Stewie Griffin" är baserad på Harrison vad gäller rösten och sättet att uttrycka sig.

Filmografi i urval

Teater

Roller

Källor

Externa länkar 

 
  

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Oscar för bästa manliga huvudroll
Födda 1908
Avlidna 1990
Män
Zilog

Zilog (alt ZiLOG) är ett amerikanskt företag som tillverkar halvledare. Då Z är den sista bokstaven i det engelska alfabetet skall företagets namn uttydas "Last Integrated Logical".

Företaget grundades år 1974 av Federico Faggin som tidigare arbetat vid Intel med utvecklandet av Intel 8080.

Företaget tillverkar ett antal kretsar, bland annat Z80-processorn.

Externa länkar

ZiLOG

Företag bildade 1974
Halvledartillverkare
Marilyn French

Marilyn French, född Edwards den 21 november 1929 i New York, död 2 maj 2009 i New York, var en amerikansk författare.

Biografi 
French tog en doktorsexamen vid Harvard och inledde sin karriär som akademiker och James Joyce-forskare. Hon debuterade 1977 med Kvinnorummet som har sålt i mer än 20 miljoner exemplar och blivit översatt till 20 språk.

French avled i hjärtsvikt den 2 maj 2009.

I kulturen 
Abba nämner henne i låten The Day Before You Came från 1982.

Bibliografi
Böcker på svenska
1978 - Kvinnorummet (The women's room) (översättning Gun Hägglund, Askild & Kärnekull, 1978) 
1980 - Det blödande hjärtat (The bleeding heart) (översättning Gull Brunius, Askild & Kärnekull, 1980) 
1982 - Manligt och kvinnligt i Shakespeares diktning (Shakespeare's division of experience) (översättning Gull Brunius, Askild & Kärnekull, 1982) 
1986 - Bortom makten: om kvinnor, män och moral (Beyond power) (översättning Hans O. Sjöström, Legenda, 1986) 
1987 - Sin mors dotter (Her mother's daughter) (översättning Eva Liljegren, Legenda, 1987) 
1992 - Det eviga kriget mot kvinnan (The war against women) (översättning Ulrika Junker Miranda, Natur och kultur, 1992) 
1994 - Systrar emellan (Our father) (översättning Gunilla Holm, Natur och kultur, 1994) 
1996 - Sommaren med George (My summer with George) (översättning Gunilla Holm, Natur och kultur, 1996) 
1997 - En förälskad man och andra berättelser (The lover and other stories) (översättning Gunilla Holm, Natur och kultur, 1997) 
1998 - Min tid i helvetet: ett levnadsminne (A season in hell) (översättning Gunilla Holm, Natur och kultur, 1998)

Källor

Externa länkar
 

Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1929
Avlidna 2009
Kvinnor
Personer från New York
Alumner från Harvard University
548 Kressida

548 Kressidaeller 1904 PC är en av småplaneterna i asteroidbältet mellan Mars och Jupiter. Den upptäcktes 14 oktober 1904 av Paul Götz i Heidelberg. Asteroiden har fått sitt namn efter Cressida, dotter till den grekiske auguren Kalkas, i en tragedi av William Shakespeare vilken utspelar sig under Trojanska kriget.

Referenser 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter fiktiva figurer
Astronomiska upptäckter av P Götz
Astronomiska upptäckter 1904