kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Disintegration

Disintegration är det åttonde studioalbumet av det engelska rockbandet The Cure, utgivet den 2 maj 1989 på Fiction Records. Albumet genomsyras av en melankolisk stämning med långsamma trumgångar och återkommande melodislingor. Det mesta av materialet är skrivet av bandets frontfigur Robert Smith under den depression han led av i slutet av 1980-talet.

Albumet är ett av The Cures mest framgångsrika. Det blev trea på UK Albums Chart och tolva på Billboard 200.

Låtlista
Alla låtar skrivna av Smith, Gallup, O'Donnell, Thompson, Tolhurst och Williams.

"Plainsong" – 5:12
"Pictures of You" – 7:24
"Closedown" – 4:16
"Lovesong" – 3:28
"Last Dance" – 4:42
"Lullaby" – 4:08
"Fascination Street" – 5:16
"Prayers for Rain" – 6:04
"The Same Deep Water as You" – 9:18
"Disintegration" – 8:18
"Homesick" – 7:06
"Untitled" – 6:30

Singlar
"Lullaby" (19 april 1989)
"Fascination Street" (april 1989)
"Lovesong" (21 augusti 1989)
"Pictures of You" (19 mars 1990)

Medverkande 
Robert Smith – sång, gitarr, keyboard, 6-strängad bas, producent, ljudtekniker
Simon Gallup – bas, keyboard
Porl Thompson – gitarr
Boris Williams – trummor
Roger O'Donnell – keyboard
Lol Tolhurst – andra instrument
David M. Allen – producent, ljudtekniker
Richard Sullivan – ljudtekniker
Roy Spong – ljudtekniker

Musikalbum 1989
Album av The Cure
Brain Drain

Brain Drain är ett musikalbum av Ramones, släppt den 23 maj 1989. Det var basisten Dee Dee Ramones sista album med gruppen. Låten "Pet Sematary", skriven för Stephen King-filmen Jurtjyrkogården, blev den stora hiten från skivan.

Låtlista
Sida ett
"I Believe in Miracles" (Dee Dee Ramone, Daniel Rey) - 3:19 
"Zero Zero UFO" (Dee Dee Ramone, Daniel Rey) - 2:25 
"Don't Bust My Chops" (Dee Dee Ramone, Joey Ramone, Daniel Rey) - 2:28 
"Punishment Fits the Crime" (Dee Dee Ramone, Richie Stotts) - 3:05 
"All Screwed Up" (Joey Ramone, Andy Shernoff, Marky Ramone, Daniel Rey) - 3:59 
"Palisades Park" (Charles Barris) - 2:22 
Sida två
"Pet Sematary" (Dee Dee Ramone, Daniel Rey) - 3:30 
"Learn to Listen" (Dee Dee Ramone, Johnny Ramone, Marky Ramone, Daniel Rey) - 1:50 
"Can't Get You Outta My Mind" (Joey Ramone) - 3:21 
"Ignorance Is Bliss" (Joey Ramone, Andy Shernoff) - 2:38 
"Come Back, Baby" (Joey Ramone) - 4:01 
"Merry Christmas (I Don't Want to Fight Tonight)" (Joey Ramone) - 2:04

Musikalbum 1989
Album av Ramones
(What's the Story) Morning Glory?

(What's the Story) Morning Glory? är ett musikalbum av det brittiska rockbandet Oasis, släppt den 2 oktober 1995.

Efter den kritikerrosade debuten med Definitely Maybe etablerade (What's the Story) Morning Glory? Oasis som ett av världens största band under 1990-talet. (What's The Story) Morning Glory? har sålts i över 23 miljoner exempler världen över. I Storbritannien gick albumet direkt upp på albumlistans förstaplats och har där kommit att bli det tredje mest sålda genom tiderna (efter Beatles Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band och Adeles 21). I USA placerade sig albumet som bäst fyra på albumlistan.

Låtarna "Don't Look Back in Anger" och "Wonderwall" är kanske gruppens mest kända. Dessa samt "Some Might Say" och "Roll with It" släpptes som singlar.

Omslagsbilden är fotograferad på Berwick Street i Soho, London.

Skivan är den mest spelade skivan från 90-talet enligt BBC

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av Noel Gallagher, om inte annat anges.

"Hello" (Noel Gallagher, Gary Glitter, Mike Leander) - 3:32 
"Roll with It" - 4:00 
"Wonderwall" - 4:19 
"Don't Look Back in Anger" - 4:48 
"Hey Now!" - 5:41 
"(Swamp Song Excerpt #1)" - 0:45 
"Some Might Say" - 5:29 
"Cast No Shadow" - 4:52 
"She's Electric" - 3:41 
"Morning Glory" - 5:03 
"(Swamp Song Excerpt #2)" - 0:40 
"Champagne Supernova" - 7:28

Medverkande 
Liam Gallagher - sång, tamburin
Noel Gallagher - sång, bakgrundssång, gitarr (solo)
Paul "Bonehead" Arthurs - gitarr (rytm)
Paul "Guigsy" McGuigan - bas
Alan White - trummor
Tony McCaroll - trummor (Endast "Some Might Say")

Referenser 
 

Musikalbum 1995
Album av Oasis
Album utgivna på Creation Records
Album certifierade platina av IFPI Sverige
Ballbreaker

Ballbreaker är album av den australiska hårdrockgruppen AC/DC, utgivet 26 september 1995. Albumet innebar trummisen Phil Rudds återkomst till bandet, som han lämnat 1983 till följd av alkoholproblem.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Angus Young och Malcolm Young.

"Hard as a Rock" - 4:31
"Cover You in Oil" - 4:33
"The Furor" - 4:11
"Boogie Man" - 4:07
"The Honey Roll" - 5:35
"Burnin' Alive" - 5:05
"Hail Caesar" - 5:14
"Love Bomb" - 3:14
"Caught With Your Pants Down" - 4:15
"Whiskey on the Rocks" - 4:35
"Ballbreaker" - 4:32

Medverkande
Brian Johnson - Sång
Angus Young - Sologitarr
Malcolm Young - Kompgitarr, Bakgrundssång
Cliff Williams - Elbas, Bakgrundssång
Phil Rudd - Trummor
Rick Rubin - Producent

Musikalbum 1995
Album av AC/DC
Album producerade av Rick Rubin
Engelskspråkiga musikalbum
One Hot Minute

One Hot Minute är ett musikalbum av gruppen Red Hot Chili Peppers, utgivet 12 september 1995. 

Skivan sålde inte lika bra som den föregående, Blood Sugar Sex Magik. John Frusciante hade hoppat av och ersatts med Dave Navarro, därmed fick skivan ett annorlunda sound än Blood Sugar. Singlar från skivan är "Warped", "Aeroplane", "My Friends", "Coffee Shop" och "Shallow Be Thy Name".

Låtlista
Satmliga låtar är skrivna av Flea, Anthony Kiedis, Dave Navarro och Chad Smith.

"Warped" - 5:04
"Aeroplane" - 4:45
"Deep Kick" - 6:33
"My Friends" - 4:02
"Coffee Shop" - 3:08
"Pea" - 1:47
"One Big Mob" - 6:02
"Walkabout" - 5:07
"Tearjerker" - 4:19
"One Hot Minute" - 6:23
"Falling into Grace" - 3:48
"Shallow Be Thy Name" - 4:33
"Transcending" - 5:46

Bandmedlemmar
Anthony Kiedis - sång
Flea - bas
Dave Navarro - gitarr
Chad Smith - trummor

Musikalbum 1995
Album av Red Hot Chili Peppers
Album producerade av Rick Rubin
…And Out Come the Wolves

…And Out Come the Wolves är ett musikalbum av punkrockbandet Rancid, utgivet 22 augusti 1995.

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av Tim Armstrong, Lars Frederiksen och Matt Freeman, om annat inte anges.

 "Maxwell Murder" - 1:26 
 "The 11th Hour" (Tim Armstrong/Eric Dinn/Lars Frederiksen/Matt Freeman) - 2:28 
 "Roots Radicals" - 2:48 
 "Time Bomb" - 2:24 
 "Olympia WA." - 3:31 
 "Lock, Step & Gone" - 2:25 
 "Junkie Man" - 3:05 
 "Listed M.I.A." - 2:22 
 "Ruby Soho" - 2:38 
 "Daly City Train" - 3:21 
 "Journey to the End of the East Bay" - 3:12 
 "She's Automatic" - 1:35 
 "Old Friend" - 2:54 
 "Disorder and Disarray" - 2:49 
 "The Wars End" - 1:54 
 "You Don't Care Nothin'" - 2:28 
 "As Wicked" - 2:41 
 "Avenues & Alleyways" - 3:12 
 "The Way I Feel" - 2:35 

Musikalbum 1995
Bo Bernhardsson

Bo Gösta Ingemar Bernhardsson, född 19 juli 1949 i Östra Hoby församling i Kristianstads län, är en svensk politiker (socialdemokrat), som var riksdagsledamot för Skåne läns södra valkrets. Han var riksdagsledamot 1991–1995 och 2002–2006. Efter valet 2002 till 2006 var han ledamot i Finansutskottet. Han återkom till riksdagen den 1 april 2007 och blev ledamot i Miljö- och jordbruksutskottet och dessutom ledamot av Riksbanksfullmäktige. Efter valet 2010 blev Bernhardsson ledamot i Finansutskottet och EU-nämnden, där han också var vice gruppledare för Socialdemokraterna. Bernhardsson slutade som riksdagsledamot 2014.

Bernhardsson har varit metallarbetare, bussförare, studieombudsman på ABF, förbundssekreterare i SSU 1981–1984 samt chefredaktör för tidningen Arbetet 1996–2000 och för den socialdemokratiska idétidskriften Tiden 2006–2011. Han var ordförande i Skånska socialdemokrater mot EMU och ingick i den nationella ledningsgruppen för organisationen Socialdemokrater mot EMU. Bernhardsson är också ansvarig utgivare för webbtidningen Efter Arbetet och ordförande i Tidningsföreningen Efter Arbetet.

Riksdagsledamot

1991-09-30 - 1994-10-03
1994-10-03 - 1995-12-31
2002-09-30 - 2006-10-02
2006-10-02 - 2006-10-06 (Ersättare)
2007-04-09 - 2010-10-04
2010-10-04 - 2014-09-29

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska journalister under 1900-talet
Personer från Östra Hoby socken
Födda 1949
Levande personer
Män
Ivan Hlinka

Ivan Hlinka, född 26 januari 1950 i Most, död 16 augusti 2004, var en tjeckisk ishockeyspelare och ishockeytränare.

Ivan Hlinka räknas som en av de bästa ishockeyspelarna genom tiderna. Storhetstiden var under 1970- och 1980-talen då Hlinka och Tjeckoslovakiens ishockeylandslag vann VM i ishockey tre gånger och bröt Sovjets totala dominans i världshockeyn. 1981 blev så Hlinka proffs i NHL innan han avslutade karriären i schweiziska Zug.  Hlinka blev efter den aktiva karriären en framgångsrik tränare. 1998 ledde han som förbundskapten Tjeckien till landslagets första OS-guld i ishockey och han var den första europé att coacha ett NHL-lag, Pittsburgh Penguins. 

2004 kom han tillbaka som förbundskapten. Vid en ceremoni i samband med Världsmästerskapet i Tjeckien i april–maj 2004 utsågs Ivan Hlinka till Tjeckiens bäste spelare genom tiderna.

Ivan Hlinka avled efter en bilolycka den 16 augusti 2004, på väg hem från Karlovy Vary.

World Cup för J18-landslag har sedan dess burit namnet Ivan Hlinkas minnesturnering.

Meriter
Landskamper för Tjeckoslovakien: 256 (132 mål) 
VM i ishockey: 11
VM-guld 1972, 1976, 1977
OS: 1972, 1976
Canada Cup: 1976,  Silvermedalj efter Canada som vann.

Final (bäst av tre) 

 Kanada 6-0 Tjeckoslovakien
 Kanada 5-4 Tjeckoslovakien (sd) mål av Darryl Sittler

Klubbar
EV Zug, Schweiz
Vancouver Canucks, Kanada
HC Litvínov, Tjeckoslovakien
Pittsburgh Penguins, USA (som tränare)

Källor

Externa länkar
 
 
 
 
 
 Hockey History: Ivan Hlinka

Tjeckoslovakiska ishockeyspelare
Personer som omkommit i trafikolyckor
Spelare i Vancouver Canucks
Spelare i EV Zug
Tränare i Pittsburgh Penguins
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1972 från Tjeckoslovakien
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från Tjeckoslovakien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1972
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1976
Tjeckoslovakiska olympiska silvermedaljörer
Tjeckoslovakiska olympiska bronsmedaljörer
Världsmästare i ishockey
Europamästare i ishockey
Personer från Most
Olympiska bronsmedaljörer 1972
Olympiska silvermedaljörer 1976
Födda 1950
Avlidna 2004
Män
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Tränare i Avangard Omsk
Våg

Våg kan syfta på:

 Våg (instrument) – ett instrument för bestämning av massa eller vikt
 Vågrörelse – svängning som utbreder sig i rummet, ett fysikaliskt fenomen
 Mekanisk vågrörelse – vågor som är beroende av ett medium för att kunna förflytta sig
 Vattenvågor – en ytvåg i det översta lagret i en vattensamling

Se även 
 Vågen
 Vågarna
Europamästerskapet i basket för herrar

Europamästerskapet i basket för herrar (officiellt FIBA EuroBasket, tidigare European Basketball Championship) är en internationell basketturnering arrangerad av FIBA Europe, med premiär 1935. Flest EM-guld har Sovjetunionen, som tagit 14 stycken, före SFR Jugoslavien som tog fem. Av de landslag som fortfarande existerar har Litauen och Spanien flest titlar med tre vardera. 

Från och med 2017 kommer mästerskapet att avgöras med fyra års mellanrum till skillnad mot två år som tidigare.

Medaljörer 

</tr>
1941

</tr>

Medaljliga

Se även 
 Världsmästerskapet i basket för herrar
 Europamästerskapet i basket för damer

Referenser

Externa länkar 
 Europamästerskapen 2005
 FIBA Europes webbplats

Basket i Europa
Baskettävlingar
Herrar
Återkommande sportevenemang med premiär 1935
Återkommande sportevenemang i september
Euronight

Euronight är nattåg som går över gränserna mellan olika europeiska länder. Euronight är en nattågsvariant av Eurocity. Sträckorna väljs oftast så de tar runt 7-15 timmar och går mellan viktiga storstäder.

Exempel på sådana tåg: 
Stockholm – Malmö – Hamburg
Hamburg – Paris
Hamburg – Zürich
Hamburg – Wien
München – Wien - Budapest
München – Zagreb – Belgrad
Budapest – Bukarest
Strasbourg – Wien, Orientexpressen
Warszawa – Amsterdam
Zürich – Budapest

Se även
Nattåg

Nattåg
Transport i Europa
Tatiana Nikolajevna Romanova

Storfurstinnan Tatiana Nikolajevna Romanova (ryska Великая Княжна Татьяна Николаевна), född 10 juni 1897, död 17 juli 1918 i Jekaterinburg. Hon var dotter till Rysslands siste tsar Nikolaj II och hans hustru Alexandra av Hessen. Syskon var Olga, Maria, Anastasia och Aleksej.

Biografi
Tatiana tycks ha varit den av sina systrar som var mest känd för allmänheten under sin samtid. Hon beskrivs som välbalanserad, lugn, reserverad och bestämd och som den av alla syskon som mest liknade sin mor. Hon beskrivs också som moderns favorit bland systrarna och den som hade mest inflytande på henne. Liksom sina systrar fick hon en ganska enkel och stram uppväxt: de sov på hårda sängar utan kuddar, och då de inte studerade förväntades de arbeta med broderier och sömnadsarbeten som såldes för välgörande ändamål.

Hon och hennes systrars relation till Rasputin var mycket omtalad. Rasputin hade fått stort inflytande över hennes mor då han sade sig kunna bota och lindra deras brors blödarsjuka. Han fick också stort inflytande över de fyra systrarna, som liksom sin mor tycks ha utvecklat ett nära och förtroendefullt förhållande till honom. Deras sköterska Sofia Ivanovna Tyutcheva var chockerad att deras mor tillät Rasputin att besöka systrarna i deras sovrum när de var i sina nattlinnen, när han talade med dem och omfamnade dem. Det cirkulerade rykten om att Rasputin hade förfört både modern och de fyra döttrarna. Liksom sin mor och sina systrar skrev hon tillgivna brev till Rasputin då han var frånvarande. Breven nämner inget sexuellt, men var ändå mycket intimt kärleksfulla, och då kopior av dem spreds och cirkulerade väckte de skandal. Det gav bland att upphov till pornografiska karikatyrer, där Rasputin avbildades medan han hade sex med kejsarinnan då de fyra storfurstinnorna nakna tittade på tillsammans med Anna Vyrubova.

1914 föreslogs hon som tänkbar äktenskapspartner för Alexander I av Jugoslavien, men diskussionerna upphörde vid krigsutbrottet. Hon tjänstgjorde som sjukvårdare för röda korset under första världskriget. Under ryska revolutionen 1917 arresterades hon tillsammans med sina föräldrar och syskon. Familjen befann sig vid tiden för revolutionen i Tsarskoje Selo, där de först hölls kvar i husarrest. Därefter fördes de i fångenskap först till Tobolsk och därefter till Jekaterinburg.

Tatiana mördades av bolsjevikerna tillsammans med hela sin familj i samband med den ryska revolutionen. Tatiana har martyrförklarats av den ryska ortodoxa kyrkan.

Anfäder

Se även 
 Avrättningen av tsarfamiljen

Referenser

Externa länkar

Födda 1897
Avlidna 1918
Romanov
Kungligheter som blivit mördade
Kvinnor
Ryska storfurstinnor
Personer under ryska revolutionen
Mottagare av Sankta Katarinas orden
Michele Alboreto

Michele Alboreto, född 23 december 1956 i Milano, död 25 april 2001 i Lausitz i Tyskland, var en italiensk racerförare.

Racingkarriär 

Alboreto debuterade i formel 1  och tävlade sedan under 14 säsonger. Han kom som bäst tvåa i mästerskapet . 

Efter formel 1-karriären började Alboreto köra sportvagnsracing och vann Le Mans 24-timmars 1997 i en TWR Porsche tillsammans med Tom Kristensen och sin tidigare stallkamrat i Ferrari, Stefan "Lill-Lövis" Johansson.

Alboreto omkom på Lausitzring i östra Tyskland 2001 i en Audi sportvagn efter att ha fått punktering i hög fart.

F1-karriär

Källor 

Italienska racerförare
Italienska Formel 1-förare
Arrows F1-förare
Ferrari F1-förare
Minardi F1-förare
Tyrrell F1-förare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 1980-talet
Förolyckade F1-förare
IndyCar-förare
Le Mans 24-timmarsvinnare
Sportvagns-VM-förare
Idrottare från Milano
Födda 1956
Avlidna 2001
Män
Larrousse F1-förare
Stora hunden

Stora hunden (Canis Major på latin) är en stjärnbild på den södra stjärnhimlen. Konstellationen är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den internationella astronomiska unionen.

Historik 
Stora hunden var en av de 48 konstellationerna som listades av astronomen Klaudios Ptolemaios i hans samlingsverk Almagest.

Stjärnor 

Stora hunden innehåller stjärnhimlens ljusstarkaste stjärna Sirius med magnitud -1,46, men också flera andra, ganska ljusstarka stjärnor. 
 α - Sirius (Alfa Canis Majoris) är av magnitud -1,46 och är därmed stjärnhimlens ljusstarkaste stjärna. Detta beror delvis på närheten, multipelstjärnan är endast 8,6 ljusår från jorden. Egennamnet är grekiska Σείριος (Seirios) och betyder “brännande”.
 ε - Adhara (Epsilon Canis Majoris) är den näst starkaste stjärnan i stjärnbilden och den 24:e på stjärnhimlen, med magnitud 1,5.
 δ - Delta Canis Majoris (Wezen) är en gulvit superjätte med magnitud 1,83.
 β - Beta Canis Majoris (Murzim) är en blåvit jättestjärna som är en Beta Cephei-variabel som varierar i ljusstyrka 1,95 – 2,00.
 η - Eta Canis Majoris (Aludra) är en blå superjätte som är en Alfa Cygni-variabel som varierar i ljusstyrka 2,38 – 2,48.
 ζ - Zeta Canis Majoris (Phurud) är en spektroskopisk dubbelstjärna med magnitud 3,02.
 γ - Gamma Canis Majoris (Muliphein) en blåvit jätte med magnitud 4,11.
 VY Canis Majoris är en röd hyperjätte som är en av de största stjärnor som astronomerna upptäckt.  Dess radie är uppskattad till 1420 ± 120 solradier, vilket motsvarar 6,6 AU. Det betyder att den, om stjärnan fick inta solens plats, skulle sträcka sig utanför Saturnus omloppsbana.

Djuprymdsobjekt 
Stjärnbilden innehåller ett Messierobjekt, men också flera andra intressanta objekt.

Stjärnhopar  
 Messier 41 (NGC 2287) är en öppen stjärnhop som består av ungefär 100 stjärnor.
 NGC 2360 (Caldwell 58) är en öppen stjärnhop.
 NGC 2362 (Caldwell 64) är en öppen stjärnhop.

Galaxer 
 NGC 2207 och IC 2163 är två spiralgalaxer på ungefär 80 miljoner ljusårs avstånd som kolliderar med varandra. Tre supernovor har observerats i NGC 2207 under senare årtionden: SN 1975A 1975, SN 1999ec 1999 och SN 2003H 2003.

Nebulosor 
 NGC 2359 (Tors hjälm) är en emissionsnebulosa med en Wolf-Rayet-stjärna som ljuskälla.

Landskapsstjärnbild 
Stora hunden är Värmlands landskapsstjärnbild.

Referenser

Externa länkar 

 
Landskapsstjärnbilder
Fragile

Fragile är det fjärde studioalbumet av den brittiska gruppen Yes, utgivet 1 november 1971 (4 januari 1972 i USA). Albumet räknas som ett av bandets bästa. Här återfinns en av deras mest kända låtar, "Roundabout". Inför detta album hade Tony Kaye lämnat bandet och ersatts av Rick Wakeman.

Låtlista 
Sida ett
 "Roundabout" (Jon Anderson/Steve Howe) - 8:36
 "Cans and Brahms" (Johannes Brahms, arr. Rick Wakeman) - 1:43
 "We Have Heaven" (Anderson) - 1:40
 "South Side of the Sky" (Anderson/Chris Squire) - 7:58
Sida två
 "Five Per Cent for Nothing" (Bill Bruford) - 0:38
 "Long Distance Runaround" (Anderson) - 3:30
 "The Fish (Schindleria Praematurus)" (Squire) - 2:42
 "Mood for a Day" (Howe) - 3:03
 "Heart of the Sunrise" (Anderson/Squire/Bruford) - 11:33
 Bonuslåtar på CD-utgåvan
 "America" (Simon) - 10:33
 "Roundabout" (Early rough mix) (Anderson/Howe) - 8:35

Medverkande 
 Jon Anderson - sång
 Chris Squire bas, sång
 Steve Howe - elektrisk, akustisk gitarr, sång
 Rick Wakeman - orgel, flygel elpiano, cembalo, mellotron, synthesizer
 Bill Bruford - trummor, slagverk

Listplaceringar

Referenser 

Musikalbum 1971
Album av Yes
The Yes Album

The Yes Album (engelska för "Ja-albumet") är progrockgruppen Yes tredje album, utgivet den 19 februari 1971.

Albumet är det första med den nye gitarristen Steve Howe och på albumet har de progressiva inslagen fått större plats än på de två tidigare albumen. Det är även Yes första album med enbart egenskrivna låtar. Keyboardisten Tony Kaye lämnade gruppen efter albumet, han återkom 1983 på albumet 90125.

Albumet innebar gruppens genombrott i Storbritannien, där det nådde fjärde plats på albumlistan.

Låtlista 
Sida ett
 "Yours Is No Disgrace" (Jon Anderson/Chris Squire/Steve Howe/Tony Kaye/Bill Bruford) - 9:41
 "The Clap" (Steve Howe) - 3:17
 "Starship Trooper" - 9:34
 "Life Seeker" (Jon Anderson)
 "Disillusion" (Chris Squire)
 "The Würm" (Steve Howe)
Sida två
 "I've Seen All Good People" - 6:56
 "Your Move" (Jon Anderson)
 "All Good People" (Chris Squire)
 "A Venture" (Jon Anderson) - 3:18
 "Perpetual Change" (Jon Anderson/Chris Squire) - 8:55

Medverkande 
 Jon Anderson - Sång och slagverk
 Chris Squire - Bas och sång
 Steve Howe - Elektrisk och akustisk gitarr, vachalia och sång
 Tony Kaye - Piano, orgel och moog
 Bill Bruford - Trummor och slagverk

Musikalbum 1971
Album av Yes
Ma Baker

"Ma Baker" är en låt från 1977 framförd av gruppen Boney M, baserad på en traditionell tunisisk folkmelodi, "Sidi Mansur". Låten moderniserades och gjordes till en poplåt av Fred Jay, Frank Farian och Günter Reyam. Sången handlar om Ma Barker, som blev känd för att tillsammans med sina fyra söner råna banker i USA under 1930-talet. Det spelades också in en annan version av låten 1988 av popduon Milli Vanilli.

Det finns även en svensk version, skriven av Lasse Green och utgiven på Sweden Music. I en inspelning med Tjocka Släkten från 1977 sjunger Peter Himmelstrand förgrundsstämman, uppbackad av Mona Wessman och Rose-Marie Gröning.

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

Musiksinglar 1977
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige
Låtar framförda av Boney M.
Somewhere Between Heaven and Hell

Somewhere Between Heaven and Hell är ett musikalbum av Social Distortion, släppt den 11 februari 1992.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Mike Ness, om annat inte anges.

"Cold Feelings" - 3:31
"Bad Luck" - 4:26
"Making Believe" (Jimmy Work) - 4:12
"Born to Lose" - 4:09
"Bye Bye Baby" - 3:06
"When She Begins" - 5:04
"99 to Life" - 4:28
"King of Fools" (W.E. Bruce/Mike Ness) - 2:50
"Sometimes I Do" - 4:01
"This Time Darlin'" - 4:08
"Ghost Town Blues" - 4:38

Musikalbum 1992
Album av Social Distortion
Ma Barker

Kate "Ma" Barker, född 8 oktober 1873 i Ash Grove, Missouri, död 16 januari 1935 i Lake Weir, Florida, var en amerikansk brottsling och gängledare.

Mellan 1931 och 1935 genomförde Barker tillsammans med sina fyra söner - Herman, Lloyd, Arthur och Fred - bankrån och kidnappningar runtom i USA. Kate Barker blev ökänd över hela landet som Ma Barker och spred skräck. FBI efterlyste henne och sönerna och 1935 blev "Ma" och Fred skjutna till döds i Florida. Herman dog redan 1927, Arthur dog 1939 och Lloyd dog 1949.

I populärkulturen 
1960 gjordes filmen Ma Barker's Killer Brood, regisserad av Bill Karn. I filmen spelar Lurene Tuttle huvudrollen som Ma Barker.
1970 gjordes filmen Bloody Mama, regisserad av Roger Corman. I filmen spelar Shelley Winters huvudrollen som Ma Barker.
1971 dyker figuren Mor Dalton upp i den tecknade serien Lucky Luke, mamma till ligan Bröderna Dalton. Förebild är Ma Barker. 
1977 gjorde discogruppen Boney M låten "Ma Baker" som handlar om Ma Barker.
1985 gordes filmen Goonies – Dödskallegänget, i vilken rollfiguren Ma Fratelli är löst baserad på Ma Barker.

Se även 
 Ma Baker
 Boney M.
 Mor Dalton

Källor 

Amerikanska bankrånare
Personer från Greene County, Missouri
Födda 1873
Avlidna 1935
Kvinnor