kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aorta

Denna artikel handlar om stora kroppspulsådern. För den litterära tidskriften, se Aorta: journal för retrogardistisk kultur.

Aorta, stora kroppspulsådern, är kroppens huvudartär som utgår från hjärtats vänstra kammare och är moderartär för hela systemcirkulationen. Aorta är kroppens största artär och har en diameter på 2,5 cm.

Kärlväggen
Aorta har samma uppbyggnad som de flesta artärer, med vissa skillnader. Aortas vägg innehåller förhållandevis mycket elastin och kollagen, vilket gör den både motståndskraftig mot höga tryck, och samtidigt eftergivlig.

Anatomi
Aorta utgår från hjärtats vänstra kammare. Mellan kammare och aorta sitter aortaklaffen som förhindrar backflöde in i hjärtat när det relaxerar. Man delar in aorta i fem delar utifrån dess anatomiska position och utseende. Efter avgången börjar den del som kallas ascenderande aorta (aorta ascendens). Ascendens övergår sedan i aortabågen (arcus aortae) som går i en båge över lungartärerna, bakåt mot ryggen. Efter bågens slut kallas den för descenderande aorta (aorta descendens), och är den del av aorta som övergår i tarmbensartärerna. Aorta descendens delas in i två delar; ovanför diafragma kallas den thorakal aorta eller bröstaorta (aorta thoracalis), och nedanför diafragma kallas den abdominal aorta eller bukaorta (aorta abdominalis). Genom brösthålan går aorta nästan lodrätt ner, och ligger dorsalt intill ryggraden. Aorta passerar sedan diafragma, fortsätter intill ryggraden och delar sig i höjd med naveln till tarmbensartärerna.

Avgående kärl

Från aorta avgår en rad olika kärl. Några av de viktigare är (i ordning räknat från hjärtat):

Ascenderande aorta
 Kranskärlen, som försörjer hjärtat.
Aortabågen
 Arm-huvudartären (truncus brachiocephalicus), som delar sig i höger nyckelbensartär (arteria subclavia dextra) och höger halspulsåder (arteria carotis communis dextra), vilka försörjer höger arm och huvudet.
 Vänster halspulsåder (arteria carotis communis sinistra), som försörjer hals och huvud.
 Vänster nyckelbensartär (arteria subclavia sinistra), som försörjer vänster arm.
Bukaorta
 Bukinälvsartären (truncus coeliacus), som försörjer magsäcken, levern, tolvfingertarmen, bukspottkörteln och mjälten.
 Övre tarmkäxartären (arteria mesenterica superior), som försörjer tarmarna och bukspottskörteln.
 Njurartärerna (arteriae renales), som försörjer njurarna.
 Gonadala artärerna: Testikelartärer (arteria testicularis) hos män och ovarieartärer (arteria ovarica) hos kvinnor, försörjer testiklarna respektive äggledarna.
 Nedre tarmkäxartären (arteria mesenterica inferior), som försörjer distala delar av tjocktarmen.
 Vid aortabifurkationen (bifurcatio aortae) övergår aorta i vänster och höger tarmbensartär (arteria iliaca communis), som försörjer benen och könsorganen.

Sjukdomar
Aorta kan drabbas av flera olika sjukdomstillstånd. Även förändringar som är normala för åldrande kan ge besvär. Den vanligaste platsen för aterosklerotiska plack är bukaorta. En komplikation av detta är bukaortaaneurysm. Aneurysm kan ha andra orsaker än ateroskleros så som trauma, bindvävssjukdomar och infektion.

Referenser

 

Kardiovaskulära systemet
Torso
Mongolfolk

Mongolfolk kan dels avse de folk benämns mongoliska och vars största etniska grupp är mongoler, dels kan det avse de folk som talar mongoliska språk. Benämningen mongolfolk används ofta synonymt med mongoler.

Se även 
 Andra artiklar om mongolfolk
Telugu (språk)

Telugu (తెలుగు) är ett dravidiskt språk som talas av närmare 70 miljoner människor, huvudsakligen i den indiska delstaten Andhra Pradesh. Det är det största modersmålsspråket bland etniska telugu, och ett av Indiens officiella språk.

De äldsta inskriptionerna på telugu är från 300-talet f.Kr., men det tidigaste egentliga litterära verket är Andhra Mahabharatamu, ett 1000-talsverk av poeten Nannaya Bhattarakudu.

Karakteristika 
Alla ord avslutas med vokalljud. Satsbyggnaden är fast. Exempelvis måste objektet komma före verbet. Telugu använder sig av prepositioner.

Skrift 
Telugu skrivs med ett eget skriftspråk, teluguskrift, en abugida med 56 bokstäver. Varje tecken motsvaras av en stavelse. Stora likheter finns med det alfabet som används för kannada. Sanskrit har haft språkhistorisk påverkan på telugu.

Vokaler

Konsonanter

Övriga tecken

Räkneord

Noter 

Dravidiska språk
Indiens skriftsystem
Skriftspråk i Brahmifamiljen
Språk i Indien
Subjekt–objekt–verb-språk
Marathi

Marathi (मराठी) är ett indoariskt språk som talas i den indiska delstaten Maharashtra. Språket härstammar historiskt från sanskrit, via prakritdialekten maharashtri i Satavahana, och använder samma alfabet som sanskrit och hindi, d.v.s. devanagari.

Språket talas av cirka 90 miljoner människor. Tidigare ansågs konkani vara en dialekt av marathi.

Grammatik 
Marathi är måhända den mest egenartat utvecklade dottern till prakrit och skiljer sig därför mer från alla övriga nyindiska språk än dessa från varandra, även om nu utvecklingen från de äldre formerna gått i samma riktning som i dessa. Deklinationen är rikare och mer invecklad med bibehållande av tre genera, mångfaldiga pluralbildningar, flera kasusformer o.s.v. Konjugationen liknar mer de övriga språkens, med bara två enkla tempusformer, aorist och imperfekt, motsvarande sanskrits presens och imperfekt, samt en mängd av ursprungliga sanskritparticip dels med, dels utan hjälpverb bildade sammansatta tempora.

Litteraturhistoria 
Den ganska betydande litteraturen kan sägas ta sin egentliga början med marathernas självständighet under 1600-talet, men de äldsta alstren går tillbaka till slutet av 1200-talet. Utomordentligt stor är mängden folkdiktning, katha, episka sånger från marathernas storhetstid. Konstpoesin utgör efterbildningar av klassiska sanskritverk, "Mahabharata", "Ramayana" m.fl.. Bland författare märks Namdeva och Dhyanoba på 1200-talet; Tukarama (död 1649) är en berömd religiös diktare och reformator; Meropanta författade religiösa sånger och bearbetade "Mahabharata" (omkr. 1720). I synnerhet talrika och populära är de på "Bhagavata Purana" baserade dikterna om Krishna. Många är också de marathiska bearbetningarna av indiska fabelsamlingar, såsom "Panchatantra", "Hitopadecha" och andra. 

Betydlig är även den från missionärer och andra européer härstammande litteraturen på marathi. Bibeln finns i flera översättningar. Den äldsta grammatiska bearbetningen av marathi är "Grammatica marastra" (1778, 1805), men den första korrekta är av den berömde Carey (1805), som även utgav en marathisk ordbok (1810) och de ovannämnda bibelupplagorna.

Se även 
 Bambaiya hindi 
 Judaeo-marathi
 Lista över mest talade språk i Indien
 Marathariket

Källor

Indoariska språk
Språk i Indien
Subjekt–objekt–verb-språk
Ugglan
Malayalam

Malayalam (മലയാളം malayāḷaṁ) är ett dravidiskt språk som talas främst i den indiska delstaten Kerala. Språket talas av knappt 35 miljoner människor och är ett av 22 officiella språk i Indien. Malayalam utvecklades från grannspråket tamil på 800-talet och skiljer sig genom att använda ett annat alfabet och genom att ha betydligt fler fonem. Ordförrådet består till stor del av inlånade ord från sanskrit. Ord har också lånats in från portugisiska, arabiska och engelska. Språket klassificeras som stabilt och har 13 olika dialekter.

Film på malayalam kallas oftast för mollywood. Den är Indiens fjärde största filmindustri efter telugu, tamil och hindi.

Historia 
Den äldsta texten på malayalam är Vazhappalli-inskriften från 800-talet. Det äldsta litterära verket är Ramacharitam från 1100-talet. Fram till 1200-talet hade dock språket ingen betydande litteratur utöver folksånger. Den äldsta grammatiken, Lilatilakam, skrevs på 1300-talet på sanskrit. Poeten Thunchaththu Ezhuthachan på 1500-talet gav språket viktiga bidrag och kallas ibland språkets fader. Varthamanappusthakam (1785, första gången tryckt 1936) är titeln på en resebeskrivning författad av Paremmakkal Thoma Kathanar (1736–1799), den första i sin genre på något indiskt språk. (Den kristne författaren reser till Rom via Ceylon, Godahoppsudden, Sydamerika och Lissabon.) Irayimman Thampi (1782–1856) var en framstående poet och sångare vid hovet hos Swathi Thirunal, maharadja av Travancore. Det första boktryckeriet för malayalam grundades 1819 av missionärer. Den tyske missionären Hermann Gundert (1814–1893) skrev flera verk på malayalam, däribland en grammatik, en ordbok och en översättning av Bibeln.

Ordet malayalam är sammansatt av malai eller mala (berg) och elam (region). Det är en palindrom och ett av få språknamn som är det.

Skrift 

Liksom andra skriftsystem i Brahmifamiljen så är malayalamskrift en abugida vilket innebär att varje konsonant har en medföljande vokal (i det här fallet [a]). Vokalen kan ändras eller avlägsnas genom att konsonanten förses med diakritiska tecken.

Vokaler 

Källa:

Konsonanter 

Källa:

Siffror 

Källa:

Källor

Se även 
 Judaeo-malayalam

Dravidiska språk
Språk i Indien
Indiens skriftsystem
Palindromer
Skriftspråk i Brahmifamiljen
Kannada

Kannada eller kanaresiska är ett dravidiskt språk med 35 327 600 talare, varav majoriteten (35,3 miljoner, 1997) i Indien. Det talas i delstaterna Karnataka, Andhra Pradesh, Tamil Nadu och Maharashtra. Det finns också talare i Kanada och USA. I USA finns det ungefär 48 000 talare. Kannada har ordföljden subjekt–objekt–verb.

Kannada anses vara ett livskraftigt språk och det delas i tre huvuddialekter.

Fonologi

Konsonanter 

Källa:

Vokaler 

Alla vokaler förutom [ə] kan realiseras som både korta och långa.  

Källa:

Källor

Kannada på Ethnologue
 Robert Zydenbos (2020): A Manual of Modern Kannada. Heidelberg: XAsia Books (Open Access, PDF format)

Dravidiska språk
Språk i Indien
Språk i Kanada
Språk i USA
Subjekt–objekt–verb-språk
Punjabi

Punjabi eller panjabi (Gurmukhi: ਪੰਜਾਬੀ pañjābī; Shahmukhi: پنجابی, Devanagari: पंजाबी, paṉjābī) är ett indoariskt språk som talas mest i den indiska delstaten Punjab och den pakistanska provinsen Punjab. Punjabi räknas som ett stabilt språk och dess närmaste släktspråk är sindhi och sansi. Oftast delas punjabi till två varianter: västpunjabi och östpunjabi. Den västliga varianten var år 2020 modersmål för 93 miljoner människor och därmed det 17:e mest talade språket i världen. Ytterligare 33 miljoner hade östlig punjabi som modersmål.

Status och utbredning 
Punjabi talades 2005 av ca 26 miljoner människor i Indien och över 60 miljoner i Pakistan.  En stor del av Pakistans befolkning (48 - 65 procent) har punjabi eller närbesläktade dialekter som modersmål, men landets gemensamma officiella språk är minoritetsspråket urdu. I Indien är punjabi enligt konstitutionen ett av landets 22 officiella språk. 

Språkets namn syftar på området Punjab som idag är delat mellan Pakistan och Indien och som fått sitt namn efter de fem bifloder till Indus som rinner genom området (persiska: panj āb “fem vatten”).

Punjabi skrivs med flera olika alfabet. I Pakistan används oftast shahmukhi, som skrivs från höger till vänster och är en variant av det persisk-arabiska alfabetet och liknar den skrift som används för urdu. I Indien används oftast gurmukhi, som srivs från vänster till höger och liknar devanagari som används för hindi.

Många av de moderna orden i punjabi är lånord från engelska, urdu och hindi.

Punjabi är sikhernas liturgiska språk och det språk som används i musikstilen bhangra.
Idag, efter stor utvandring från Punjab under perioden 1955-65 har det blivit ett stort språk i Storbritannien, Kanada, Australien, Gulfstaterna, Norge och storstäder som New York och Chicago. Det talas också i flera länder i Mellan- och Sydamerika.

Fonologi

Vokaler 

Källa:

Konsonanter 

Källa:

Referenser

Noter 

Indoariska språk
Språk i Indien
Språk i Pakistan
Sikhism
Subjekt–objekt–verb-språk
Sindhi

Sindhi är ett indoariskt språk som talas i den pakistanska provinsen Sindh och i Indien. Språket är officiellt erkänt i båda länderna.

Det talas av 35 miljoner människor i Pakistan och en dryg miljon människor i Indien, många av dessa på halvön Kutch. I Pakistan skrivs sindhi med en skrift baserad på det arabiska alfabetet (modifierat med diakritiska tecken) och i Indien med devanagari, det alfabet som bland annat används i hindi.

Fonologi 
Sindhi har en rik uppsättning språkljud, med 46 konsonantfonem och 10 vokalfonem.

Konsonanter 

Kommentarer:
 Fonemet /r/ uttalas vanligen som en alveolar flapp, [ɾ], men kan ibland påminna om en tremulant.
 Affrikatorna /c, ch, ɟ, ɟɦ/ uttalas med en för affrikator relativt snabb release, och därför har motsvarande klusilsymboler använts för dem.
 Fonemet /ʋ/ har fri variation mellan allofonerna [w] och [ʋ].

Vokaler

Språkhistoria 
Sindhi härstammar via prakrit från sanskrit. I vissa hänseenden är sindhi ålderdomligare än övriga nyindiska språk och har bibehållit vissa prakritiska böjningsformer, men har i ordförrådet genom lån rönt starkt inflytande av iranska och arabiska.

Dialekter 
Det är starkt splittrat i dialekter (minst åtta kan särskiljas), varav kachi bildar övergång till gujarati; nordliga dialekter övergår i kashmiri, punjabi o.s.v. Huvuddialekterna är
 lari i Sindhs deltaområde;
 siraiki eller högsindhi norr om Hyderabad;
 thareli i öknen Thar.

Språkgrannar 
I nära sammanhang med sindhi står lahnda (lahinda, "västlig"), även kallat lahnde-di-boli ("västerns språk"), som talas i pakistanska Punjab. Det övergår i öster till punjabi, i söder i siraiki, i väster i iranska pashto (afghanska). Det går också, såsom räknat till punjabi, under namn av västra punjabi eller jathki och kallas även hindko (i äldre skrifter uchchi).

Indoariska språk
Språk i Indien
Språk i Pakistan
Subjekt–objekt–verb-språk
Kashmiri

Kashmiri är ett dardiskt språk inom den indoariska språkfamiljen, som talas i det indiska unionsterritoriet Jammu och Kashmir och i näraliggande områden i grannlandet Pakistan.

Totalt beräknas 7 147 587 människor tala språket (2011). Grundordföljden är subjekt-verb-objekt (SVO), som i svenska och engelska, men Kashmiri är också ett V2-språk, återigen liksom svenska (men inte engelska). Språket har lånat ganska mycket från persiska, sanskrit och punjabi.

Kashmir delas i sex olika huvuddialekter. Språket anses vara livskraftigt. Dess närmaste släktspråk är bl.a. khowar och khah.

Språket kan skrivas med persiska och latinska alfabetet men också med devanagari.

Fonologi

Konsonanter 

Källa:

Vokaler 

Källa:

Källor 

Indoariska språk
Språk i Indien
Språk i Pakistan
V2-språk
Subjekt–objekt–verb-språk
Gujarati

Gujarati (ગુજરાતી Gujarātī) är ett indoariskt språk som talas i den indiska delstaten Gujarat. Språket talas av ungefär 46 miljoner människor, i huvudsak gujarater. Det var Mahatma Gandhis modersmål.

Alfabetet som används är specifikt för gujarati och är en variant av devanāgarī vilket används för bland andra sanskrit och hindi. Den tydligaste skillnaden mellan gujarati och devanāgarī är att gujarati saknar den linje som skär genom den övre delen av bokstäverna.

Språket härstammar liksom övriga indoariska språk från sanskrit. Substantiven har tre genus till skillnad från hindi som bara har två. Vidare har de två numerus och tre kasus (nominativ, vokativ och lokativ). Övriga kasus bildas liksom i hindi med hjälp av postpositioner. Pronomen är i det närmaste identiska med hindis. Verben byggs upp av en verbstam följd av aspekt-, tempus/modus- samt kongruensmarkörer.

Skrift 

Liksom andra skriftsystem i Brahmifamiljen så är gujarati en abugida vilket innebär att varje konsonant har en medföljande vokal (i det här fallet [ə]). Vokalen kan ändras eller avlägsnas genom att konsonanten förses med diakritiska tecken.

Vokaler

Konsonanter

Källor

Noter 

Indoariska språk
Språk i Indien
Indiens skriftsystem
Skriftspråk i Brahmifamiljen
Subjekt–objekt–verb-språk
Oriya

Oriya, (ଓଡ଼ିଆ Oṛiā), odri, utkalieller eller orija, är ett indoariskt språk som talas i den indiska delstaten Orissa. 

Språket talas som modersmål av cirka 34 miljoner människor. Litteratur på detta språk kan påvisas på 1000-talet e.Kr. och det moderna språket tog sin form på 1800-talet. Därför räknas oriya som ett av Indiens klassiska språk. Det finns små dialektala variationer.

Eftersom oriya bevarat korta vokaler vid utljud har orden en tendens att alltid sluta med en vokal. Språket är analytiskt och sammansatta verb bildas med ett kort suffix. Språket har påverkats av bengali och assamesiska, men även av tibetanska och dravidiska språk.

Språket har ett eget alfabet: oriyaskrift.

Skrift 

Liksom andra skriftsystem i Brahmifamiljen så är oriya en abugida vilket innebär att varje konsonant har en medföljande vokal (i det här fallet [ɔ]). Vokalen kan ändras eller avlägsnas genom att konsonanten förses med diakritiska tecken.

Vokaler

Konsonanter

Övriga tecken 

Källa:

Källor 

Indoariska språk
Indiens skriftsystem
Språk i Indien
Skriftspråk i Brahmifamiljen
Subjekt–objekt–verb-språk
Ved

Ved kan syfta på:

 Ved – inom biologin i växter som har sekundär tillväxt, se xylem
 Ved – material som fås vid avverkning och bearbetning av träd, se trä
 Vedeldning – eldning med ved som bränsle
 -ved – ett svenskt ortnamnsefterled
Carina Lidbom

Carina Lidbom, född 9 februari 1957 i Östersund, är en svensk skådespelare och komiker. Hon slog igenom i början av 1990-talet, bland annat som Sunes mor i en adventskalender och en efterföljande långfilm. Senare har hon bland annat synts i Rederiet där hon porträtterade Katrin Karing (1992) och Alexandra Remmer (1997–2001) samt i olika nöjesprogram på TV, bland annat På spåret.

Biografi 
Lidbom flyttade med familjen till Liberia i 7-årsåldern, där fadern då arbetade som ingenjör, och kom tillbaka till Sverige i början av tonåren. Hon studerade idé- och lärdomshistoria och konsthistoria vid Uppsala universitet, och gick sedan Teaterhögskolan i Malmö 1985–1988. Efter examen 1988 satte hon bland annat upp en kabaré med två kvinnliga kolleger med namnet Darling Desperados. Hon har varit engagerad vid Fria Proteatern, Dramaten, Vasateatern, Oscarsteatern, Malmö Dramatiska Teater och Östgötateatern.

Film och TV 
Carina Lidbom blev ett känt ansikte i samband med Sunes jul 1991, adventskalendern i TV där hon spelade Sunes mamma. Under 1990-talet var hon flitig deltagare och gäst i olika nöjesprogram på TV, däribland Gäster med gester, Det kommer mera och Prat i kvadrat. Hon har fyra gånger (1998, 1999, 2002, 2013) deltagit i På spåret; både 1999 och 2002 deltog hon i det vinnande laget. Hon deltog i På Spårets mästarsäsong (2012–2013) tillsammans med Tommy Engstrand. Laget förlorade båda sina matcher mot Erik och Martina Haag samt Lennart Hoa-Hoa Dahlgren och Cecilia Hagen.

Övrigt 
Lidbom är även aktiv som föredragshållare och har skrivit fyra barnböcker. Hon är bosatt i Gustavsberg utanför Stockholm.

Filmografi 

 1988 – Kuriren (TV-serie)

Teater

Roller (ej komplett)

Bibliografi 
Selma, Godis och Lissabon i Gustavsberg (2007)
Selma, Godis och Lissabon i Kalmar (2007)
Selma, Godis och Lissabon i Göteborg (2007)
Selma, Godis och Lissabon vid Höga kusten (2007)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Carina Lidbom i Svensk mediedatabas
 

Svenska skådespelare
Svenska komiker
Födda 1957
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Östersund
Filip Johansson

John Filip Valter Johansson, "Svarte Filip", född 21 januari 1902 i Nödinge, död 1 november 1976 i Surte, var en svensk bandy- och fotbollsspelare. Säsongen 1924/1925 gjorde Johansson 39 allsvenska mål på 21 matcher. Han är därmed den spelare på herrsidan som i Sveriges högsta fotbollsserie gjort flest mål under en och samma säsong.

Karriär 
Johansson spelade i klubbarna Fässbergs IF, IFK Göteborg och Gårda BK. Han började karriären i Surte IS som ungdom men gick sedan till Fässbergs IF där han tog hem ett SM-guld för Mölndalsklubben. Han fick senare lämna denna klubb då den hade nekats att vara med i den första säsongen av Fotbollsallsvenskan, och spelade därefter i IFK Göteborg mellan 1924 och 1933. Han avslutade karriären med att spela i Gårda BK som på 1930-talet gjorde åtta säsonger i allsvenskan till 1936.

Johansson ligger på andra plats i IFK Göteborgs interna skytteliga genom tiderna efter Torbjörn Nilsson med 329 mål på 277 matcher. Totalt gjorde Johansson 182 allsvenska mål för IFK Göteborg och Gårda BK. Hans 39 mål från Allsvenskans inledningssäsong 1924/1924 är fortfarande gällande allsvenskt rekord; säsongen omfattade 22 omgångar och "Svarte Filip" var på planen i 21 av matcherna.

Filip Johansson gjorde också 16 landskamper på vilka han gjorde 14 mål. I landslagsdebuten mot Finland gjorde han alla fyra målen i en match som slutade 4-0.

Johansson spelade även bandy i Surte IS, sedermera Surte SK/Ale-Surte BK. Precis som i fotbollen var hans styrka när han spelade bandy hans hårda skott och delvis tekniken. Smeknamnet "Svarte Filip" fick han på grund av sitt tjocka och svarta hår.

Se även 
 Lista över skyttekungar i fotbollsallsvenskan

Referenser

Externa länkar
 Gårda BK:s sida om Svarte-Filip
 

Svenska bandyspelare
Svenska fotbollsspelare
Spelare i Fässbergs IF
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Fotbollsspelare i Gårda BK
Män
Födda 1902
Avlidna 1976
Svenska landslagsspelare i fotboll
Medlemmar i Svensk fotbolls Hall of Fame
Personer från Nödinge socken
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Svenska idrottare under 1900-talet
Nils Lundgren

Nils Gustav Herman Lundgren, född 13 juli 1936 i Skövde församling, Skaraborgs län, är en svensk nationalekonom och politiker.

Nils Lundgren är filosofie doktor i nationalekonomi från Stockholms universitet (SU). Han disputerade 1975 på avhandlingen Internationella koncerner i industriländer - samhällsekonomiska aspekter. I sin karriär som ekonom har Lundgren arbetat på Efta:s sekretariat i Genève, varit verksam vid Institutet för internationell ekonomi vid Stockholms Universitet, samt chefsekonom på PKbanken/Nordbanken/Nordea 1980–1999. Han var en av grundarna till tidskriften Ekonomisk Debatt, och dess förste redaktör 1973–1975.

Lundgren var 2004 med och grundade det EU-kritiska partiet Junilistan och var dess partiledare 2004–2008. Partiet gjorde ett mycket gott resultat i valet till Europaparlamentet detta år, och Lundgren tog plats som europaparlamentariker i Bryssel och Strasbourg. Den 16 mars 2008 meddelade Nils Lundgren att han skulle avgå som partiledare men att han skulle stanna kvar som parlamentariker fram till Europaparlamentsvalet 2009.

Lundgren är också reservofficer och har tillhört Bodens artilleriregemente. Han avlade officersexamen den 27 augusti 1960 och utnämndes till major den 8 augusti 1986.

Lundgren är ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien sedan 1988.

Lundgren var med i skapandet av Kunskapsskolan.

Bibliografi
Europa Ja Euro Nej - De bästa argumenten mot EMU (Fischer & Co, 2003)

Referenser

Externa länkar

 

Svenska nationalekonomer
Svenska reservofficerare
Svenska redaktörer
Ledamöter av Europaparlamentet från Sverige för Junilistan
Ledamöter av Europaparlamentet 2004–2009
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Politiker från Skövde
Födda 1936
Levande personer
Män
Överliggare (olika betydelser)

Överliggare kan syfta på:

 Överliggare – en student som ligger vid universitet betydligt längre än vad som anses vara normalt
 Överliggare (arkitektur) – en horisontell balk eller bjälke som täcker över en muröppning och som vilar på öppningens sidopartier
 Överliggare – ett målburs översta avgränsare, se målbur