kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Crwth

Crwth (w:et uttalas så att det rimmar med engelskans tooth) är ett lyrliknande stråkinstrument som ursprungligen (före år 1000 e.Kr.) knäpptes. Musikinstrumentet har länge hört hemma i Wales och är besläktat med stråkharpan.

Se även
 Stråkinstrument
 Lista över musikinstrument
 Lista över musikgenrer

Stränginstrument
Stapelbäddsparken

Stapelbäddsparken är en förening, kreativt centrum och en skateboardpark i Västra hamnen i Malmö. Namnet kommer av att skateboardparken, föreningens första projekt, byggts i det kvarter där Malmös sista stapelbädd, Stapelbädd 7, finns bevarad. 

Parken är designad av Stefan Hauser.

Stapelbäddsparken inriktar sig på ungdomar och gatukultur. 1 800 m² upptas av en skateboardpark i betong som invigdes hösten 2005. Stapelbäddsparken är sedan mars 2011 nyrenoverad och är en arena för kultur och ungdomsaktiviteter under namnet STPLN. I lokalerna finns bland annat Fabriken, Cykelköket, 1scale1 och Forskningsavdelningen.

Vidare läsning

Externa länkar
Projekt: Stabelbäddsparken

Parker i Malmö
Malmö Centrum
Skateboardanläggningar
Copa América

Copa América, () är en fotbollsturnering för landslag som spelas i Sydamerika under styrning av Conmebol vart fjärde år, med ett års förskjutning gentemot världsmästerskapet. Turneringen, som fram till 1975 års upplaga kallades sydamerikanska mästerskapet i fotboll (), spelades första gången 1916, vilket gör den till världens äldsta kontinentala mästerskap i fotboll.

Sedan 1993 spelas mästerskapet med 12 deltagande landslag, varav två landslag är inbjudna från Centralamerika, Nordamerika eller Västindien (Concacaf). Japans landslag var fram till 2019 det enda icke-amerikanska landslaget som har spelat i Copa América (1999 i Paraguay). Copa América har dominerats av Argentina, Uruguay och Brasilien.

Historik 

Mästerskapen spelas med sydamerikanska och två inbjudna landslag från övriga Amerika. Copa América är det äldsta av alla kontinentala mästerskap och har spelats sedan 1916. Två lag från Nordamerika har bjudits som utfyllnadslag in sedan 1993. 1999 deltog Japan som utfyllnadslag, fastän Japan inte har något med Amerika att göra. Copa América har dominerats av Argentina, Uruguay och Brasilien.

Sedan 1993 spelas Copa América med minst 12 lag. Det har varierat hur ofta och med hur många lag Copa América har spelats. Sedan 2007 spelas Copa América fjärde år, året efter ett fotbolls-VM. 2016 firades 100-årsjubileet för mästerskapet, man namngav då turneringen Copa América Centenario. Formatet ändrades återigen 2020 för att spelas vart fjärde år.

Resultat genom åren

Sydamerikanska mästerskapet

Copa América

Vinnare

Deltagande och slutplacering

Sydamerikanska mästerskapet
Siffrorna i tabellerna avser lagets slutposition enligt poängtabellen.

Copa América

Poängtabell 
Tabellen visar respektive lags poäng och målskillnad. Matcher där poängsystemet gav två poäng vid vinst räknas om till det moderna poängsystemet med tre poäng vid vinst, och en poäng vid oavgjort.

Se även
 Statistik över Copa América

Externa länkar 
 The Copa América Archive
Clearingnummer

Ett clearingnummer är de fyra eller fem siffror i början av många svenska bankkontons nummer som identifierar vilken bank (eller historiskt, vilket enskilt bankkontor) kontot är registrerat på. Svenska bankföreningen ansvarar för systemet.

Clearingnummer används bland annat i Sveriges riksbanks betalningssystem RIX, och av alla banker, för att ange till vilken bank och bankkontor en betalning ska adresseras. För att överföra pengar till ett bankkonto i en annan bank behövs ett clearingnummer. Bankkontonummer som inleds med clearingnummer följs av ett kontonummer, för 11 siffror totalt.  Svenska Handelsbanken, Swedbank, Sparbankerna och till viss del Nordea använder 8–10-siffriga kontonummer internt, och använder bara clearingnummer externt. Swedbanks och Sparbankernas clearingnummer har fem siffror, medan de andra bankerna använder fyra.

Se även
 Internationellt bankkontonummer
 BIC-kod
 Lista över clearingnummer till svenska banker

Källor

Externa länkar
 Svensk bankinfrastruktur (BSAB) - Konto- och clearingnummer - här finns även en aktuell lista över tilldelade clearingnummer.

Svenskt bankväsen
Mitt stora feta grekiska bröllop

Mitt stora feta grekiska bröllop (engelska: My Big Fat Greek Wedding) är en amerikansk/kanadensisk komedi från 2002 regisserad av Joel Zwick med Nia Vardalos i huvudrollen. Filmen hade Sverigepremiär den 25 december 2002.

Handling 
Amerikansk-grekiska kvinnan Toula Portokalos (Nia Vardalos) är 30 år och fortfarande ogift - trots familjens påtryckningar. En dag träffar hon Ian Miller (John Corbett) och blir förälskad. Nu måste bara Toula och Ian lyckas få Toulas familj att acceptera att deras dotter vill gifta sig med en man som inte är grek.

Om filmen 
Filmens budget var runt $5 miljoner. I USA släpptes filmen först i ett begränsat antal biografer och klättrade på biotoppen. Efter ett år hade den sålt biljetter för drygt $241 miljoner i USA. Det är den film som dragit in mest pengar utan att ha legat etta på biotoppen i USA.

Den nominerades till en Oscar för Bästa originalmanus.

Rollista (i urval) 
 Nia Vardalos - Toula Portokalos
 Michael Constantine - Gus Portokalos
 John Corbett - Ian Miller
 Christina Eleusiniotis - Toula (6 år)
 Kaylee Vieira - Schoolgirl
 John Kalangis - Greek Teacher
 Lainie Kazan - Maria Portokalos

Källor

Externa länkar 
 
 
  

Filmer 2002
Amerikanska komedifilmer
Kanadensiska komedifilmer
Chicago på film
Filmer om bröllop
Engelskspråkiga filmer
Filmer inspelade i Ontario
Monty Pythons galna värld

Monty Pythons galna värld (engelska: Monty Python and the Holy Grail) är en brittisk film producerad 1974, presenterad 1975 och gjord av Monty Python. Filmen är löst baserad på legenden om Kung Artur och dennes sökande efter den heliga Graalen. Filmen är en klar parodi på den engelska berättartraditionen angående riddarna kring det runda bordet. I den finns det också en travesti på den trojanska hästen men det är istället en jättestor träkanin, som då filmens huvudrollsinnehavare glömmer att gömma sig i.

Handling 

Filmen utspelar sig 932 e.Kr. och handlar om kung Artur och hans riddares sökande efter den heliga Graalen. Under sitt sökande stöter de bland annat på en svartklädd riddare som vaktar en bro över en liten bäck. Den svarte riddaren vägrar att ge sig trots att både hans armar och ben huggs av. Därefter kommer de till en by, där en kvinna anklagas för att vara en häxa. Ett av vittnena menar att hon förvandlat honom till en vattensalamander. De kommer till en borg där en fransman hånar dem. En ko skjuts ut med katapult från borgen. Sir Bedevere kommer med planen att de ska ge dem en gigantisk kanin i trä, men han glömmer att de ska vara gömda inuti.

I en mystisk skog möter de riddarna som säger "Ni". Dessa riddare klär sig i svarta rustningar och hjälmar med något som ser ut som djurhorn på. De leds av en tämligen lång riddare (spelad av Michael Palin, stående på en stege). De kräver att få ett buskage för att låta dem passera, men när de får buskaget kräver de att Kung Artur ska hugga ned skogens högsta träd med en strömming som enda redskap. Kung Artur upptäcker att riddarna som tidigare sa ni inte tycks tåla ordet "it" och kan rida vidare.

Efter att ha mött trollkarlen Tim och mött den hemska mördarkaninen hittar de till slut slottet Aaaargh (egentligen Doune Castle), där graalen finns. De får dock inte tag i graalen på grund av att fransmän redan har intagit slottet. Filmen slutar med att poliser kommer och griper Artur och hans ende kvarvarande riddare, Sir Bedevere.

Om filmen 

Filmens budget tillät inte användandet av hästar, det var för dyrt. Istället är riddarnas väpnare försedda med kokosnötskal som de slår ihop när de går, så att det i alla fall låter som hästhovar. Riddaren använder också en fånig gångart, som skall efterlikna ryttare till häst.

Filmen hade svensk premiär 15 april 1977 på biografen Rialto i Stockholm.

Rollista i urval

Referenser

Externa länkar 

 
 
 

Filmer 1975
Brittiska komedifilmer
Kung Arthur-filmer
Monty Python
Filmer i regi av Terry Gilliam
Filmer i regi av Terry Jones
Engelskspråkiga filmer
Självrefererande filmer
Serbiens flagga

Serbiens flagga (serbiska: Застава Србије/Zastava Srbije) är en trikolor i de panslaviska färgerna rött, vitt och blått. Statsflaggan med dynastin Obrenovićs vapen antogs den 5 juni 2006 och har proportionerna 2:3. Fram till delningen mellan Serbien och Montenegro 2006 användes en trikolor i samma färger, fast utan vapnet. Denna flagga används fortfarande som civil nationsflagga (serbiska: Народна застава/Narodna zastava eller "folkets flagga").

Färger

Historik 
En liknande flagga användes också från 1882, då Serbien utropades till kungadöme, fram till 1918, då Serbien uppgick i den statsbildning som senare fick namnet Jugoslavien. När det Socialistiska federativa republiken Jugoslavien bildades efter andra världskriget lades en stjärna till i mitten av flaggan. Stjärnan togs bort 1991. Dagens flagga fastställdes officiellt som delrepubliken Serbiens flagga den 16 augusti 2004 efter en rekommendation från Serbiens parlament. När den nya författningen antogs i november 2006 blev flaggan officiellt sanktionerad (tillsammans med statsvapnet och nationalsången). Den 5 juni upplöstes unionen mellan Serbien och Montenegro efter en folkomröstningen i Montenegro. Den 8 juni 2006 hissades flaggan för första gången framför Förenta nationernas högkvarter i New York, USA.

Andra flaggor

Se även 
 Serbien
 Serbien och Montenegros flagga
 Montenegros flagga
 Kungariket Jugoslaviens flagga

Källor 
 
 
 Delar av innehållet i denna artikel är hämtat från motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia

Noter

Externa länkar 

Serbiens nationalsymboler
Nationsflaggor i Europa
Monster's Ball

Monster's Ball är en amerikansk-kanadensisk dramafilm från 2001 i regi av Marc Forster med Billy Bob Thornton och Halle Berry i huvudrollerna. Halle Berry vann en Oscar för bästa kvinnliga skådespelare och filmens manus av Milo Addica och Will Rokos fick en Oscarsnominering.

Filmen hade biopremiär i Sverige den 16 augusti 2002, utgiven av Scanbox Entertainment.

Handling
Buck, Hank och Sonny Grotowski har i tre generationer arbetat som fångvaktare. Familjen genomsyras av rasistiska åsikter. Efter ett bråk med sin far, inleder Hank (Billy Bob Thornton) en kärleksaffär med den färgade Leticia (Halle Berry), frun till en man han just avrättat. Titeln syftar på att dödsdömda kallas monster, och att kvällen före avrättningen av en dödsdömd hålls en fest som kallas "Monster's ball".

Rollista (i urval)
Billy Bob Thornton – Hank Grotowski
Halle Berry – Leticia Musgrove
Taylor Simpson – Lucille
Gabrielle Witcher – Betty
Heath Ledger – Sonny Grotowski
Amber Rules – Vera
Peter Boyle – Buck Grotowski
Charles Cowan Jr. – Willie Cooper
Taylor LaGrange – Darryl Cooper
Mos Def – Ryrus Cooper

Referenser

Externa länkar

Amerikanska filmer 2001
Kanadensiska filmer 2001
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Kanadensiska dramafilmer
Filmer i regi av Marc Forster
Filmer vars kvinnliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Närkontakt av tredje graden

Närkontakt av tredje graden () är en amerikansk film som hade biopremiär i USA den 16 december 1977 (24 februari 1978 i Sverige) i regi av Steven Spielberg.

Handling 
En helt vanlig natt börjar plötsligt ett helt samhälle att läggas i mörker och ovanliga ljusfenomen börjar att uppträda på natthimlen. Från elverket skickas Roy Neary ut för att försöka reparera felen, men på väg till en av nätstationerna kör han vilse. Plötsligt skakar hela bilen fruktansvärt och han bländas av ett oerhört starkt sken. Från denna dag blir Roy fixerad vid en form, som han inte vet vad den innebär, men han vet att han måste söka efter. Spielberg har här manifesterat längtan och sökandet efter någonting mer, någonting annat.

Rollista (i urval) 
 Richard Dreyfuss - Roy Neary
 François Truffaut - Claude Lacombe
 Teri Garr - Ronnie Neary
 Melinda Dillon - Jillian Guiler
 Bob Balaban - David Laughlin
 J. Patrick McNamara - Project Leader
 Warren J. Kemmerling - Wild Bill
 Roberts Blossom - bonde
 Philip Dodds - Jean Claude
 Cary Guffey - Barry Guiler
 Shawn Bishop - Brad Neary
 Adrienne Campbell - Sylvia Neary
 Justin Dreyfuss - Toby Neary
 Lance Henriksen - Robert
 Merrill Connally - Team Leader

Se även 
 Närkontakt

Källor

Externa länkar 
 

Amerikanska filmer 1977
Amerikanska science fiction-filmer
Filmer i regi av Steven Spielberg
Indiana på film
Engelskspråkiga filmer
Filmmusik av John Williams
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer från Columbia Pictures
Giancarlo Fisichella

Giancarlo Fisichella,  född 14 januari 1973 i Rom, är en italiensk racerförare. Han har tagit tre segrar i Formel 1, samt fyra pole position. Han bor i Rom.

Racingkarriär 
Fisichella debuterade i Italienska F3-mästerskapet 1992, kom tvåa året efter och vann det 1994. Han gick över till formel 1 och blev testförare och förare i Minardi . Han testkörde även för Ferrari samma år. Fisichella har därefter kört i Jordan, Benetton och Jordan igen. Han första seger kom när han under märkliga omständigheter vann Brasiliens Grand Prix 2003. 

Giancarlo Fisichella var försteförare hos Sauber-Petronas  och blev året efter andreförare i Renault. Fisichella inledde säsongen  med att vinna Australiens Grand Prix 2005, vilket var hans andra seger i karriären. Han slutade femma i förarmästerskapet och bidrog till att Renault tog hem konstruktörsmästerskapet för första gången 2005. 

Säsongen  vann Fisichella ett lopp och hade fyra tredjeplatser. Han hade kontrakt med Renault till och med säsongen  varefter han gick till det nystartade stallet Force India.
Säsongen  i Force India började illa då han blev påkörd redan i första kurvan i Australien. Han tog inga poäng under säsongen, och lyckades inget vidare i början av säsongen 2009 heller, innan en sensationell pole position kom i Belgien. Det var stallets första pole position, och han blev den äldste italienske föraren sedan Alberto Ascari att ta pole position i ett VM-lopp i F1. 

3 september 2009 beslutades det att Giancarlo Fisichella skulle ersätta den skadade Felipe Massa i Ferrari till Italiens GP. Luca Badoer ersatte Felipe Massa i de två föregående loppen, men när Fisichella blev tvåa i Belgiens GP så bestämde Ferrari att Fisichella skulle ta platsen istället. Force India släppte Fisichella, då man inte ville stå i vägen för Fisichellas önskan att avsluta sin tävlingskarriär i stallet. Samtidigt meddelades det att Fisichella skulle vara test- och reservförare för teamet säsongen 2010, men kanske lånas ut till något annat team för att kunna tävla också. Han var nära att få ett kontrakt med Sauber till 2010, men så blev det inte när Pedro de la Rosa fick den andra platsen tillsammans med Kamui Kobayashi dagen efter.

Det blev ingen plats för i Formel 1 för Fisichella till säsongen , vilket blev den första på fjorton år. Istället blev han testförare för Scuderia Ferrari och tävlade i Le Mans Series i GT2-klassen för AF Corse med en Ferrari 430 tillsammans med Jean Alesi och Toni Vilander.

F1-karriär

Noter

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Italienska racerförare
Italienska Formel 1-förare
Benetton F1-förare
BMW Sauber F1-förare
Ferrari F1-förare
Force India F1-förare
Jordan F1-förare
Minardi F1-förare
Renault F1-förare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 2000-talet
Formel 1-förare i 200 plus-klubben
Le Mans Series-förare
Födda 1973
Män
Levande personer
Idrottare från Rom
O Brother, Where Art Thou?

O Brother, Where Art Thou? är en amerikansk film som hade biopremiär i USA den 22 december år 2000.

Handling 
I Mississippi 1937  är tre fångar på rymmen, Ulysses Everett McGill, Delmar O'Donnell och Pete. De försöker ta sig hem till sina familjer och vill hitta det byte som Everett (George Clooney) påstår sig ha gömt efter sin senaste kupp, på en plats där en damm ska byggas. På den långa färden genom den amerikanska södern upplever de många äventyr. De bildar bland annat musikgruppen Soggy Bottom Boys som i filmen får en jättehit med den traditionella folkmusiklåten Man of constant sorrow. Den något långsökta förebilden lär ha varit gospelgruppen The Blind Boys of Alabama. Från den ska bröderna Joel och Ethan Coen bland annat fått uppslaget till den blinde radiostationsägaren och dennes fråga om gruppen var "colored", vilket The Blind Boys of Alabama var.

Om filmen 
O Brother, Where Art Thou? är regisserad av Joel och Ethan Coen. Handlingen är löst baserad på Homeros epos Odysséen: Everett (vars fullständiga namn är Ulysses Everett McGill) är kung Odysseus, enögde "Big Dan" motsvarar cyklopen Polyfemos, Everetts hustru Penny har rollen som Penelope, "Pappy" O'Daniel blir Zeus som till slut får slut på Everetts/Odysseus olycka, den sataniske Sheriff Cooley har Poseidons roll och de tre tvättflickorna är sirenerna. Titeln är tagen från filmen Med tio cents på fickan från 1941, där en karaktär vill filmatisera den fiktionella romanen Oh brother, where art thou. Filmmusiken framförs bland annat av kända country- och bluegrassartister som Alison Krauss, Gillian Welch och Emmylou Harris. Filmen manipulerades digitalt för att ge den en sepiaton för att återge känslan av ett foto från Depressionen.

Tagline 
 They have a plan, but not a clue.

Rollista (i urval) 
 George Clooney - Everett
 John Turturro - Pete
 Tim Blake Nelson - Delmar
 John Goodman - Big Dan Teague
 Holly Hunter - Penny
 Chris Thomas King - Tommy Johnson
 Charles Durning - Pappy O'Daniel
 Del Pentecost - Junior O'Daniel
 Michael Badalucco - George "Babyface" Nelson
 J.R. Horne - Pappy's Staff
 Brian Reddy - Pappy's Staff
 Wayne Duvall - Homer Stokes
 Ed Gale - The Little Man
 Ray McKinnon - Vernon T. Waldrip
 Daniel von Bargen - Sheriff Cooley/Djävulen

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 

Mississippi på film
Filmer 2000
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Filmer från Touchstone Pictures
1937 på film
1950-talet på film
Skattjaktsfilmer
Filmer i regi av Joel och Ethan Coen
Engelskspråkiga filmer
Filmatiseringar av dikter
Amerikanska kriminalkomedier
Filmer om musik och musiker
Filmer om Ku Klux Klan
Filmer från Universal Studios
Donald J. Cram

Donald James Cram, född 22 april 1919 i Chester, Vermont, död 17 juni 2001 i Palm Desert, Kalifornien, var en amerikansk kemist. Han tilldelades, tillsammans med
Jean-Marie Lehn och Charles J. Pedersen, Nobelpriset i kemi 1987 med motiveringen 
"för deras utveckling och användning av molekyler med strukturspecifik växelverkan av hög selektivitet". 
Pedersen fick halva prissumman och Cram och Lehn delade på den andra halvan.

Cram, Lehn och Pedersen lyckades framställa molekyler med specifik och selektiv funktion. De interagerade med andra molekyler som de, genom sin struktur och form, passade ihop med. Molekylerna härmade existerande enzymer och kunde därmed användas för att studera sådana ämnens funktion. De tillverkade molekylerna har sedan fått namnet gästvärdföreningar.

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1987
 Nobelprize.org, Donald J Cram – självbiografi

Nobelpristagare i kemi
Amerikanska kemister under 1900-talet
Födda 1919
Avlidna 2001
Män
Alumner från Harvard University
Alumner från University of Nebraska–Lincoln
Amerikanska nobelpristagare
Forskare från Vermont
Personer från Windsor County, Vermont
Alumner från Rollins College
Jean-Marie Lehn

Jean-Marie Lehn, född 30 september 1939 i Rosheim, Bas-Rhin, Alsace, är en fransk kemist. Lehn tilldelades, tillsammans med Donald J Cram och Charles J Pedersen, Nobelpriset i kemi 1987 med motiveringen 
"för deras utveckling och användning av molekyler med strukturspecifik växelverkan av hög selektivitet".
Pedersen fick halva prissumman och Cram och Lehn delade på den andra halvan.

Cram, Lehn och Pedersen lyckades framställa molekyler med specifik och selektiv funktion. De interagerade med andra molekyler som de, genom sin struktur och form, passade ihop med. Molekylerna härmade existerande enzymer och kunde därmed användas för att studera sådana ämnens funktion. De tillverkade molekylerna har sedan fått namnet gästvärdföreningar.

Utmärkelser

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1987
 Nobelprize.org, Jean-Marie Lehn – självbiografi

Nobelpristagare i kemi
Franska nobelpristagare
Franska kemister
Mottagare av Davymedaljen
Hedersdoktorer vid Kungliga Tekniska högskolan
Födda 1939
Levande personer
Män
Kommendörer av Hederslegionen
Alumner från Harvard University
Alumner från Strasbourgs universitet
Personer verksamma vid Harvard University
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Mottagare av Pour le Mérite
Hedersdoktorer vid Karlsuniversitetet
Hedersdoktorer vid Göttingens universitet
Hedersdoktorer vid universitetet i Bologna
Hedersdoktorer vid Oxfords universitet
Mottagare av Akademiska palmen
Ledamöter av Royal Society
Storofficerare av Hederslegionen
Mottagare av Uppgående solens orden
Riddare av Hederslegionen
Officerare av Hederslegionen
Charles J. Pedersen

Charles J. Pedersen, född 3 oktober 1904 i Busan, Korea (som norsk medborgare), död 26 oktober 1989 i Salem, Salem County, New Jersey, var en amerikansk kemist. Tilldelades, tillsammans med Donald J. Cram och Jean-Marie Lehn, Nobelpriset i kemi 1987 med motiveringen 
för deras utveckling och användning av molekyler med strukturspecifik växelverkan av hög selektivitet. Pedersen fick halva prissumman och Cram och Lehn delade på den andra halvan.

Cram, Lehn och Pedersen lyckades framställa molekyler med specifik och selektiv funktion. De interagerade med andra molekyler som de, genom sin struktur och form, passade ihop med. Molekylerna härmade existerande enzymer och kunde därmed användas för att studera sådana ämnens funktion. De tillverkade molekylerna har sedan fått namnet gästvärdföreningar.

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1987
 Nobelprize.org, Charles J Pedersen – självbiografi

Nobelpristagare i kemi
Amerikanska kemister under 1900-talet
Födda 1904
Avlidna 1989
Män
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Amerikanska nobelpristagare
Personer från Busan
Alumner från University of Dayton
Yuan T. Lee

Yuan Tseh Lee, född 19 november 1936 i Hsinchu, Taiwan, är en taiwanesisk-amerikansk kemist. Han tilldelades, tillsammans med Dudley R. Herschbach och John C. Polanyi, nobelpriset i kemi 1986 med motiveringen 
"för deras insatser rörande dynamiken hos kemiska elementarprocesser",

Herschbach, Lee och Polanyi detaljstuderade det dynamiska förloppet i olika kemiska reaktioner och har därmed ökat kunskapen om hur sådana kemiska reaktioner sker.

Lee invaldes 2002 som utländsk ledamot av svenska Ingenjörsvetenskapsakademien. Han var chef för Taiwans främsta akademiska tankesmedja Academia Sinica från januari 1994 till oktober 2006.

Lee har spelat en framträdande politisk roll på Taiwan och har sedan 2000 öppet stött den Pan-gröna koalitionen, som förespråkar taiwanesisk självständighet. I presidentvalen har han i regel uttryckt sitt stöd för Demokratiska framstegspartiets kandidater.

Källor

Externa länkar 
Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1986
Nobelprize.org, Yuan T Lee – biografi

Nobelpristagare i kemi
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1936
Levande personer
WP:Projekt Kina
Personer från Hsinchu
Kinesiska nobelpristagare
Alumner från University of California, Berkeley
Alumner från National Taiwan University
John Polanyi

John Charles Polanyi, född 23 januari 1929 i Berlin, är en kanadensisk kemist med ungerska föräldrar. Han tilldelades, tillsammans med Dudley R. Herschbach och
Yuan T. Lee, Nobelpriset i kemi 1986 med motiveringen 
"för deras insatser rörande dynamiken hos kemiska elementarprocesser",

Herschbach, Lee och Polanyi detaljstuderade det dynamiska förloppet i olika kemiska reaktioner och har därmed ökat kunskapen om hur sådana kemiska reaktioner sker.

Utmärkelser

Källor

Noter

Externa länkar
Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1986
Nobelprize.org, John C Polanyi – biografi

Nobelpristagare i kemi
Wolfpristagare i kemi
Män
Födda 1929
Levande personer
Alumner från University of Toronto
Forskare från Berlin
Ledamöter av Royal Society
Alumner från University of Manchester
Personer verksamma vid University of Toronto