kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mietois

Mietois (finska Mietoinen) är en före detta kommun i landskapet Egentliga Finland i Västra Finlands län. Mietois hade 1 716 resp. 1 699 invånare (per 31.12.2005 resp. 30.11.2006) och hade en yta på 126,52 km², varav 125,91 km² var landområden .

Mietois var enspråkigt finskt.

1 januari 1994 överfördes ett område med 7 invånare till Virmo. 1 januari 2004 överfördes ett område med 30 invånare till Virmo och ett område med 2 invånare till Nousis. Kommunerna Mietois och Virmo sammanslogs den 1 januari 2007 till den nya kommunen Virmo.

Historia 
Längs Laajoki ås nedre lopp mot Sarisfjärden i Mietoisviken fanns under senmedeltiden en grupp frälsegods (Arlax, Sydänperä, Ravea och Pyhe) som tillhörde Garp-ätten. De utgjorde ursprungligen gårdslän och spreds efter medeltiden på flera andra ägare. 

Saris gård är också ett medeltida gårdslän anlagt på en stor holme (finska saari). Det är det första gods som nämns i Finland, då det 1295 övergick till biskopsbordet i Åbo. Det var kronoförläning 1529-1555, kronoladugård 1555-1595, förläning 1598-1683, tjänsteboställe 1682-1798, under ätten Aminoff 1799-1943, statsägt 1943-2005, Kone-stiftelsen från 2006 och konstnärsresidens från 2017. 

Lehtis gård är känd från 1400-talets början och har en stenkällare från sent 1500-tal byggd av en medlem av ätten Fleming.

Referenser

Externa länkar 

Konestiftelsen
Alvin Plantinga

Alvin Plantinga, född 15 november 1932 i Ann Arbor, Michigan, USA, är en amerikansk filosof, verksam vid University of Notre Dame.

Biografi
Plantinga har främst ägnat sig åt religionsfilosofi, metafysik och kunskapsteori. Inom religionsfilosofin har han bland annat konstruerat en modern variant av det ontologiska Gudsbeviset. Han är även känd som en förgrundsgestalt inom den så kallade reformerta epistemologin. Stor uppmärksamhet har Plantingas artikel om den "fria viljans försvar", vilken behandlar det logiska problemet med ondskan och Guds existens.. Plantinga var medlem i International Society for Complexity, Information and Design som förespråkar intelligent design  och hållit föredrag vid flera konferenser om intelligent design. 

Plantinga har recenserat den brittiske biologen Richard Dawkins bok Illusionen om Gud och menar bland annat att "The God Delusion is full of bluster and bombast, but it really doesn't give even the slightest reason for thinking belief in God mistaken, let alone a ’delusion’."

Böcker i urval
God and Other Minds (1967)
The Nature of Necessity (1974)
God, Freedom and Evil (1974)
Does God Have a Nature (1980)
Warrant: the Current Debate(1993)
Warrant and Proper Function (1993)
Warranted Christian Belief (2000)

Källor
 Alvin Plantinga. Edited by Deane-Peter Baker. Cambridge: Cambridge University Press 2007.

Noter

Se även
Ondskans problem

Externa länkar
 University of Notre Dame: Alvin Plantinga
 Plantingas EAAN-argument
 Kritik av Plantingas EAAN-argument

Födda 1932
Amerikanska filosofer under 1900-talet
Kristna filosofer
Reformerta teologer
Män
Levande personer
Alumner från Harvard University
Alumner från University of Michigan
Alumner från Yale University
Kreationister
Forskare från Michigan
Personer från Ann Arbor
Vidar (namn)

Mansnamnet Vidar eller Widar är ett gammalt nordiskt namn. I den nordiska mytologin är
Vidar Odens son. Namnet är sammansatt av ord som betyder '"skog'" och "krigare". 

Den 31 december 2014 fanns det totalt 4 167 män i Sverige med namnet Vidar eller Widar, varav 2 531 med det som tilltalsnamn.
Namnet har ökat i popularitet under 2000-talet.  År 2014 fick 242 pojkar Vidar som tilltalsnamn, år 1998 var det 22 stycken. Stavningen med W är mycket ovanligare, 2013 fick 11 pojkar Widar som tilltalsnamn. 2014 var Vidar det 61:a populäraste pojknamnet i Sverige. 

Namnsdag: 31 augusti.

Personer med namnet Vidar
 Widar Andersson, politiker (s) och chefredaktör
Vidar Forsberg, grafisk formgivare
Vidar Kleppe, norsk politiker
Vidar Reinhammar, dialektolog
Vidar Riseth, norsk fotbollsspelare
Vidar Sandbeck, norsk författare och kompositör
Vidar Thomée, professor i matematik
Kjetil-Vidar Haraldstad, trummis i metalband

Referenser 

Mansnamn
Fornnordiska mansnamn
Muurla

Muurla var en kommun i landskapet Egentliga Finland i Finland. Kommunen hade 1 562 invånare (2008), på en yta av 83,05 km².

Den 1 januari 2009 förenades Muurla jämte Bjärnå, Finby, Halikko, Kiikala, Kisko, Kuusjoki, S:t Bertils och Suomusjärvi med Salo stad.

Muurla var enspråkigt finskt.

Referenser

Externa länkar 

 
Före detta finländska kommuner
Sunes sommar (film)

Sunes sommar är en svensk komedifilm som hade biopremiär i Sverige den 25 december 1993, regisserad av Stephan Apelgren med Peter Haber, Carina Lidbom och Andreas Hoffer med flera i rollerna. Filmen utspelar sig i svensk sommar-semestermiljö, och bygger på den åttonde kapitelboken om figuren Sune av Anders Jacobsson och Sören Olsson.

Filmen blev en succé på bio och sågs av nära en miljon biobesökare. Den har även belönats med flera filmpriser världen över, bland annat förstapris vid Italiafiction-festivalen i Salerno. Peter Haber blev även nominerad till en Guldbagge för sin roll som Sunes pappa Rudolf.

Handling 
Det är sommar i Sverige, och familjen Andersson har bestämt sig för att åka på semester till Grekland. Resan visar sig dock vara "för dyr" och istället bestämmer sig familjen för att åka på husvagnssemester. När resan startar backar Karin över Rudolfs fot med husvagnen, och på sjukhuset träffar Sune en flicka vid namn Cornelia och blir förälskad i henne. Väl på campingen visar det sig att Sune och Cornelias familjer bor grannar, och Sune funderar på hur han ska visa sin kärlek för henne.

Produktion 
Filmen spelades in i Stockholm, vid Tofta strand på Gotland och Björkviks havsbad på Ingarö. Inspelningen började den 14 juni 1993.

Övrigt 
I början av filmen när Sune och Rudolf sitter i en lekpark och äter glass kommer Håkan fram med en resekatalog från rederiet Estline. På framsidan kan man se en stor bild på Estlines fartyg , som sedan sjönk den 28 september 1994 med resultat att 852 personer miste livet.

Rollista 
Peter Haber - pappa Rudolf
Carina Lidbom - mamma Karin
Andreas Hoffer - Sune
Gabriel Odenhammar - Håkan
Nina Almlöf - Anna
Pär Ericson - Rune/Torsten
Nils Moritz - Cyklisten
Robert Gustafsson - Leffe
Lars Väringer - Lenny
Anna von Rosen Sundelius - Bettan
Tina Johnson - Cornelia
Carl-Magnus Dellow -  Kenny
Gaby Stenberg - fru Gunnarsson
Anne-Li Norberg - resebyråkvinnan
Göran Gillinger - strandkillen
Dorman Smith - basketspelaren
My Linder - Stina

Hemvideo 
Filmen släpptes på hemvideo 1994 som VHS och senare på DVD, och ingick 2008 även i samlingsboxen "Sommar & jul med Sune" bestående av en trippel-DVD som även bestod av Sunes jul.

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Anders Jacobsson och Sören Olsson-filmatiseringar
Svenska filmer 1993
Filmer från Svensk Filmindustri
Filmer från Sveriges Television
Suneserien
Närke på film
Svenska filmer baserade på romaner
Svenska familjefilmer
Svenska komedifilmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Stephan Apelgren
Svenska filmer baserade på radioprogram
Filmer om syskon
Svenska 1990-talsfilmer
Järnväg på film
Filmer inspelade i Sverige
Connie Willis

Constance Elaine Trimmer Willis, född 31 december 1945 i Denver, Colorado,  är en amerikansk science fiction-författare. 1982 belönades hon med Nebulapriset för långnovellen Fire Watch och för novellen A Letter From the Clearys, 1988 för kortromanen The Last of the Winniebagos, 1989 för långnovellen At the Rialto, 1992 för romanen Doomsday Book och för novellen Even the Queen. Hon har även fått Hugopriset flera gånger.

Bibliografi (urval) 
Water Witch (1982) (tillsammans med Cynthia Felice) 
Lincoln's Dreams (1987) 
Light Raid (1989) 
Doomsday Book (1992) 
Impossible Things (1993) 
Uncharted Territory (1994) 
Remake (1994) 
Bellwether (1996) 
Promised Land (1997) (tillsammans med Cynthia Felice) 
To Say Nothing of the Dog (1997) 
Passage (2001)

Utmärkelser

Hugopriset 
Vinster
 Fire Watch : långnovell : 1983
 The Last of the Winnebagos : kortroman : 1989
 Doomsday Book : roman : 1993
 Even the Queen : novell : 1993
 Death on the Nile : novell : 1994
 The Soul Selects Her Own Society: Invasion and Repulsion: A Chronological Reinterpretation of Two of Emily Dickinson's Poems: A Wellsian Perspective : short story : 1997
 To Say Nothing of the Dog : roman : 1999
 The Winds of Marble Arch : novell : 2000
 Inside Job : kortroman : 2006
 All Seated on the Ground :roman : 2008

Ytterligare nomineringar
 Daisy, In the Sun : novell : 1980
 The Sidon in the Mirror : långnovell: 1984
 Blued Moon : långnovell : 1985
 Spice Pogrom : kortroman : 1987
 At the Rialto : långnovell : 1990
 Time-Out : kortroman : 1990
 Cibola : novell : 1991
 In the Late Cretaceous : novell : 1992
 Jack : kortroman : 1992
 Miracle : långnovell : 1992
 Remake : roman : 1996
 Passage : novel : 2002
 Just Like the Ones We Used to Know : novella : 2004

Nebulapriset 
Vinster
 Fire Watch : långnovell : 1983
 A Letter from the Clearys : novell : 1983
 The Last of the Winnebagos : kortroman : 1988
 At the Rialto : långnovell : 1990
 Doomsday Book : roman : 1993
 Even the Queen : novell  : 1993

Ytterligare nomineringar
 The Sidon in the Mirror : långnovell : 1984
 Schwarzschild Radius : långnovell : 1988
 Jack : novella : 1992
 Death on the Nile : långnovell : 1994
 Bellwether : roman : 1998
 To Say Nothing of the Dog : roman : 1999
 Passage : novel : 2002
 Just Like the Ones We Used to Know : kortroman : 2005

Locuspriset 
Vinster
 Doomsday Book: SF novel: 1993
 To Say Nothing of the Dog: SF Novel: 1999
 Passage: SF novel: 2001

Ytterligare nominering
 Lincoln's Dreams: Fantasy Novel: 1988

Arthur C. Clarke–priset 
Nomineringar
 Doomsday Book: SF novel: 1993
 Passage: SF novel: 2001

World Fantasy Awards
Nomineringar
 Chance : novella : 1987
 The Winds of Marble Arch : novella : 2000

John W. Campbellpriset för bästa roman 
Vinster
 Lincoln's Dreams: 1988

Brittiska Science Fiction Association pris 
Nominering
 Doomsday Book: SF novel: 1993

Noter och referenser

Externa länkar 
om Connie Willis ur BEM nr 1 av Tomas Cronholm

Engelskspråkiga författare
Amerikanska science fiction-författare
Nebulapristagare
Kvinnor
Födda 1945
Levande personer
Alumner från University of Northern Colorado
Hugopristagare
Oripää

Oripää är en kommun i landskapet Egentliga Finland. Oripää har  invånare och har en yta på  km².

Oripää är enspråkigt finskt.

Politik

Mandatfördelning i Oripää kommun, valen 1976–2021

Befolkningsutveckling

Externa länkar

Källor

 
Finlands kommuner
Solna kontrakt

Solna kontrakt är ett kontrakt i Stockholms stift inom Svenska kyrkan.

Kontraktskoden är 1315. 

Kontraktets församlingar verkar i Solna, Sundbybergs, Danderyds och Lidingö kommuner.

Administrativ historik
Kontraktet bildades 1995 av församlingar som ingått i Roslags kontrakt
Solna församling
Danderyds församling
Sundbybergs församling

2013 tillfördes Lidingö församling från Östermalms-Lidingö kontrakt

Referenser

Kontrakt i Stockholms stift
Pemar

Pemar () är en stad i landskapet Egentliga Finland. Pemar har cirka  invånare och har en yta på  km².

Pemar är enspråkigt finskt.  

Pemars centrum kallas Vista. Några byar i kommunen är Böle (fi:Pyöli), Hahkaböle, Hellsberg och Skörbäck. Genom bygden rinner Pemarån ned till Pemarfjärden. En betydande herrgård är Wiksberg, vars huvudbyggnad är ritad av Christian Friedrich Schröder. Genom socknen leder den historiska Stora Strandvägen eller Kungsvägen från Åbo till Viborg.

Pemar församling har sitt ursprung i en fornsocken som under missionstiden på 1100-talet omvandlades till en stamsocken.  Denna uppdelades på 1200-talet, möjligen under dess andra kvartal, i kyrksocknarna Pemar, Pikis och Sagu. Socknen omnämns första gången år 1325. Pemars kyrkor är Sankt Mikael från 1689 och kapellkyrkan Sankt Jakob i Hevonpää från 1928, ritad av Lars Sonck.

Kända inrättningar är Pemar sanatorium, utformat av Alvar Aalto, och Pemar elektricitetsmuseum. Andra museer i Pemar är August Pyölniittus hemmuseum, hantverksmuseet Miila och Pemar hembygdsmuseum.

Politik

Mandatfördelning i Pemars stad, valen 1976–2021

Befolkningsutveckling

Externa länkar

Pemar stad
Fyra museer i Pemar

Källor

 
Finlands kommuner
Avon

Avon kan syfta på:

 Avon Rubber – en brittisk tillverkare av däck och gummiprodukter
 Avon (grevskap) – ett tidigare grevskap i England
 Avon Books – ett förlag i New York
 Avon Products – ett kosmetikaföretag
 Rolls-Royce Avon – en serie jetmotorer

Floder

Storbritannien

England 
 Bristol Avon 
 Avon, Devon
 Hampshire Avon
 Warwickshire Avon

Skottland 
 Avon (Falkirk)
 Avon (Strathspey)
 Avon Water

Kanada 
 Avon, Ontario
 Avon, Nova Scotia

Orter

Australien 
 Avon, New South Wales

Frankrike 
 Avon, Seine-et-Marne
 Avon, Deux-Sèvres
 Avon-la-Pèze
 Avon-les-Roches

USA 
 Avon, Alabama
 Avon, Colorado
 Avon, Connecticut
 Avon, Illinois
 Avon, Indiana
 Avon, Maine
 Avon, Massachusetts
 Avon, Minnesota
 Avon, Montana
 Avon, New York
 Avon, Ohio
 Avon, Pennsylvania
 Avon, South Dakota
 Avon, Utah
 Avon, Wisconsin
Lucien Bonaparte

Lucien Bonaparte, född 21 maj 1775 i Ajaccio, död 29 juni 1840 i Viterbo, var en fransk statsman. Han var son till Carlo Buonaparte och Laetitia Ramolino samt yngre bror till Napoleon I.

Biografi
Redan i ungdomen anslöt han sig ivrigt till revolutionen och var verksam som agitator. 1795 blev han genom Napoleons inflytande utnämnd till krigskommissarie. 1798 invaldes han i de femhundrades råd där han blev talman och president. Som sådan förskaffade han åt Napoleon högsta makten i staten vid statskuppen 18 brumaire och Lucien själv blev inrikesminister. Han avgick 1800 efter ett bråk med brodern och blev sändebud i Madrid. 1801 återvände Lucien till Frankrike, blev medlem av tribunatet och senator.

År 1803 bröt han med Napoleon, eftersom denne inte kunde acceptera att Lucien gifte sig med sin älskarinna, den vackra men illa beryktade Alexandrine de Bleschamp, änka efter en obetydlig banktjänsteman vid namn Jouberthon. 

Som straff lät Napoleon utvisa Lucien till Rom, där Lucien knöt nära förbindelser med påve Pius VII och hårdnackat vägrade gå med på sin brors krav. År 1810 försökte Lucien utvandra till USA, men hamnade i engelsk fångenskap och vistades där, såsom "fientlig utlänning", fram till 1814. Han återvände då till Rom och utnämndes av påven till furste av Canino. Under de hundra dagarna försonades Lucien och Napoleon. Efter 1815 levde Lucien i Italien förutom åren 1832–1837, då han var bosatt i England.

Lucien beskrivs som det mest begåvade av Napoleons syskon.

Familj

Anne Christine Boyer 
Lucien Bonaparte gifte sig 4 maj 1794 med Anne Christine Boyer (född 6 juli 1773, död 14 maj 1801 av lungsot), dotter till en värdshusvärd.

Barn:
Charlotte Marie (1795–1865)
barn (född och död 1796)
Victoire Gertrude (född och död 1797)
Christine (1798–1847), gift med 1) Arvid Posse (1782-1826), 2) sir Charles Wyse och 3) lord Dudley Stuart.

Alexandrine de Bleschamp 
1803 gifte Lucien om sig med Alexandrine de Bleschamp (född 18 februari 1778, död 12 juli 1855).

Barn:
Charles Lucien Bonaparte (1803–1857), gift med sin kusin Zénaide, dotter till Joseph Bonaparte
Letizia (1804–1871)
Joseph (1806–1807)
Jeanne (1807–1828)
Paul Marie Bonaparte (1809–1827)
Louis Lucien Bonaparte (1813–1891)
Pierre Bonaparte (1815–1881)
Antoine Bonaparte (1816–1877)
Alexandrine Marie (1818–1874)
Constance (1823–1876)

Källor

Externa länkar

Lucien
Födda 1775
Avlidna 1840
Män
Pikis

Pikis (finska: Piikkiö) var en kommun i landskapet Egentliga Finland i Västra Finlands län. Pikis har cirka 6 890 invånare och har en yta på 90,35 km². Den 1 januari 2009 slogs Pikis ihop med S:t Karins stad.

Den 1 januari 2009 slogs Pikis ihop med S:t Karins stad.

Pikis är enspråkigt finskt.

Samhället 
Järnvägen från Åbo via Salo till Helsingfors går genom Pikis. Det finns planer på att upprätta lokaltågsförbindelse mellan Åbo och Salo, varvid Pikis station åter skulle börja användas.

Några byar och egendomar i kommunen är Buckila (fi. Pukkila), Bussila (fi. Pussila), Finby, Hirsund (fi. Hiirsalmi), Joensuu (svenska: Åminne), Kuotila (svenska: Krogsby) och Storgård (fi. Isokartano). Här finns också ön Harvarö (fi. Harvaluoto).

Sjundedagsadventisterna driver en internatskola, tidigare Toivonlinnan yhteiskoulu ("Toivonlinna samskola"), i kommunen.

Sevärdheter 
Pikis kyrka
 Tuorla värdshus
 Buckila herrgård
 Linnavuori-området med vandringsleder, gravrösen från bronsåldern och god utsikt.

Vänorter 
 Kehtna i Estland
 Tranemo i Sverige
 S:t Johannes i Ryssland

Politik

Mandatfördelning i Pikis kommun, valen 1976–2004

Källor

Externa länkar

Pikis webbplats (på finska)
Bristol Avon

Avon (även kallad Lower Avon eller Bristol Avon för att särskilja den från andra floder med samma namn) är en flod i sydvästra England, Storbritannien. Den är en biflod till Severn. 

Floden rinner bland annat genom Bradford-on-Avon, Bath och Bristol. Den gav namn åt det numera avskaffade grevskapet Avon, som bland annat omfattade Bath och Bristol.

Jämför med 
 Warwickshire Avon

Vattendrag i England
Severns avrinningsområde
Sundbybergs församling

Sundbybergs församling är en församling i Solna kontrakt, Stockholms stift och Sundbybergs kommun och utgör ett eget pastorat. Församlingens gräns sammanfaller med Sundbybergs kommungräns.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1 maj 1909 (enligt beslut den 2 april 1909) genom en utbrytning ur Bromma församling av området motsvarande Sundbybergs köping.

Sundbybergs församling tillhörde först Uppsala stift och överfördes till Stockholms stift när det bildades den 1 juli 1942.

Församlingens omfattning har ändrats såsom Sundbybergs stad omfattning ändrades till 1971 och därefter som kommunens omfattning ändrats.

Pastorat
1 maj 1909 till 1 maj 1916: annexförsamling i pastoratet Bromma och Sundbyberg.
Från 1 maj 1916 (enligt beslut den 8 oktober 1915): eget pastorat.

Kontrakt
1 maj 1909 till 1 januari 1962: Roslags västra kontrakt
1 januari 1962 till 1 januari 1995: Roslags kontrakt
Från 1 januari 1995: Solna kontrakt

Organister

Kyrkor
Alby kyrka (avyttrad 2013)
Duvbo kyrka 
Fredens kyrka (avyttrad 1993; kyrkan heter numera S:t Petrus syrisk-ortodoxa kyrka)
Lötsjökapellet
Sundbybergs kyrka

Se även
Sundbybergs stad
Sundbybergs distrikt

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Indelningar i Sundbybergs kommun
Församlingar i Stockholms stift
Råsunda församling

Råsunda församling var en församling i Stockholms stift och i Solna kommun i Stockholms län. Församlingen återgick 2008 i Solna församling.

Administrativ historik
Församlingen bildades den 1 januari 1963 genom en utbrytning ur Solna församling och utgjorde därefter till 2008 ett eget pastorat. Församlingen återgick den 1 januari 2008 i Solna församling.

När församlingen bildades hade den 35 927 invånare och omfattade en areal av 3,86 km² land.

Areal
Råsunda församling omfattade den 1 januari 1976 en areal av 3,9 km², varav 3,9 km² land.

Organister

Kyrkobyggnader
Råsunda kyrka

Se även
Råsunda

Källor 

Historiska församlingar i Stockholms stift
Indelningar i Solna kommun
Pyhäranta

Pyhäranta är en kommun i landskapet Egentliga Finland. Pyhäranta har  invånare och har en yta på  km².

Pyhäranta är enspråkigt finskt.

I kommunen finns udden Verknäs och campingen Pyhäranta som är belägen vid havet.

Politik
Statistik över kommunalval i Finland finns tillgänglig för enskilda kommuner från valet 1964 och framåt. Publikationen över kommunalvalet 1968 var den första som redovisade komplett partitillhörighet.

Mandatfördelning i Pyhäranta, valen 1964–2021

Demografi

Befolkningsutveckling

Språk
Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2020. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande. För språk med färre än 10 talare är siffran dold av Statistikcentralen på grund av sekretesskäl.

Externa länkar

Källor

Pyhäranta
Finlands kommuner
Olpe

Olpe är en stad i den tyska delstaten Nordrhein-Westfalen. Staden har en yta av 
 kvadratkilometer och en befolkning som uppgår till cirka  invånare.

Olpe är belägen cirka 20 kilometer nordväst om Siegen och har omedelbart norrut en av de större uppdämningssjöarna i delstaten, Biggesee.

Kommunikationer 
 Motorvägar
 A4 Olpe – Köln – Aachen – Nederländerna
 A45 Dortmund – Olpe – Aschaffenburg
 Förbundsvägar
 B54 och B55

Kända personer
Franz Hitze
Hermann Tilke

Källor 

Kommuner och städer i Kreis Olpe
Vantörs församling

Vantörs församling är en församling i Enskede kontrakt i Stockholms stift. Församlingen ligger i Söderort i Stockholms kommun i Stockholms län och utgör ett eget pastorat. Vantörs församling täcker idag stadsdelarna Stureby, Örby, Bandhagen, Högdalen, Rågsved och Hagsätra. Den omfattar endast en mindre del av den medeltida socknen med samma namn vars kyrka sedan en brand på 1400-talet hetat Brännkyrka.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1957 genom en utbrytning ur Brännkyrka församling.

Församlingen har utgjort och utgör ett eget pastorat.

Areal
Vantörs församling omfattade den 1 november 1975 (enligt indelningen 1 januari 1976) en areal av 10,3 kvadratkilometer, varav 10,2 kvadratkilometer land.

Organister

Kyrkor 
Vantörs kyrka
Hagsätra kyrka

Se även
Vantörs distrikt

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Församlingar i Stockholms kommun 
Enskede-Årsta-Vantörs stadsdelsområde
Fluss

Fluss eller flussmedel (från tyskans Fluss = flytande) är ämnen som används för att sänka ett ämnes smältpunkt och göra det mer lättflytande. Flussmedel används främst vid metallframställning och -gjutning, keramisk produktion, glastillverkning och lödning.

Vid glastillverkning är natriumkarbonat och kaliumkarbonat de vanligaste flussmedlen.

Vid lödning är det ett medel i fast, flytande eller pastaform som används för att förbättra lödbarheten på den avsedda komponenten. Fluss verkar genom att lösa upp och förhindra vidare oxidation på basmetallen under lödförloppet. Detta resulterar i bättre fäste och kontakt för lodet mot basmetallen. Flussmedel kan också ingå i lödtenn (eller i lödsilver vid till exempel hårdlödning). Flussmedlet finns i kanaler i lödtennet, och förändrar egenskaperna hos det. Det finns flera olika typer av flussmedel, och det går att få tenn med olika halter av flussmedel.

Vanliga flussmedel vid lödning är borax, zinkklorid, salmiak och halogenföreningar.

Noter 

Förbandsteknik
Metallurgi
Pöytis

Pöytis eller Pöytyä () är en kommun i landskapet Egentliga Finland. Pöytis har  invånare och har en yta på  km².

Den 1 januari 2005 slogs Pöytis samman med Karinais och den 1 januari 2009 med Yläne.

Pöytis är enspråkigt finskt.

Historia
Pöytis kyrksocken kan säkert dateras till 1300-talet och låg i Söderfinlands kolonisationsområde. Pöytis har utskilts från Lundo kanske i mitten av 1300-talet och nämns första gången 1366. Till Pöytis anslöts i slutet av 1300-talet Yläne kapell i Satakunta. Pöytis kyrka är byggd 1793 efter ritningar av Carl Christoffer Gjörwell och uppfördes av byggmästaren Mikael Piimänen. Den är tillägnad kung Gustav IV Adolf. Intill kyrkan har bevarats den gamla kyrkogården med ett omgivande stockstaket från 1700-talet.

Politik

Mandatfördelning i Pöytyä kommun, valen 1976–2021

Befolkningsutveckling

Bilder

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Pöytis kommun

 
Finlands kommuner
Baffinbukten

Baffinbukten () är en bred havsarm mellan Grönland i öster och Baffinön i väster. I söder gränsar den vid latituden 70° N till Davis sund, med förbindelse med Atlanten i söder. I norr smalnar den av i Nares sund, som ibland betraktas som en del av Baffinbukten. Via Nares sund förbinds bukten med Lincolnhavet (del av Norra ishavet). Genom Lancastersundet står Baffinbukten i förbindelse västerut bland Kanadas arktiska öar fram till Beauforthavet (del av Norra ishavet). 

Baffinbukten upptäcktes redan 1562 av Bears, men har blivit uppkallad efter William Baffin, som 1616 seglade uppför densamma.

Källor

Fotnoter

Arktis
Atlanten
Bukter i Nunavut
Bukter i Grönland
Ugglan