kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hugo Wolf

Hugo Wolf, född 13 mars 1860 i Windischgrätz (nuvarande Slovenj Gradec i Slovenien), död 22 februari 1903 i Wien, var en österrikisk kompositör av slovensk härstamning.

Biografi
Hugo Wolf fick musikalisk skolning i föräldrahemmet och studerade i två år vid Wienkonservatoriet innan har relegerades. Efter att han hört Richard Wagners Tannhäuser och Lohengrin bestämde han sig slutligen för musikeryrket. Mellan 1884 och 1887 arbetade han som musikkritiker vid Wiener Salongsblatt med fanatiska Wagnerianåsikter. Wolf försökte sig på en misslyckad kapellmästarbana i Salzburg. Från 1888 till 1899 satsade han för fullt på liedkompositionerna. 
Även om Hugo Wolf är ganska okänd för den bredare publiken, räknas han till de största och viktigaste sångtonsättarna, tillsammans med Franz Schubert och Robert Schumann. Hans stora produktion, över 300 senromantiska lieder har tillkommit under några mycket kreativa, för att inte säga "besatta", perioder. Mellan 1888 och 1891 skrev han mer än 200 sånger, som inkluderar de viktiga Mörike-, Eichendorff- och Goethe-samlingarna, upp till två-tre lieder per dag.

Karakteristiskt för Wolf är en känslig samverkan mellan sångstämmans melodi och texternas naturliga melodi och rytm med en ofta deklamatorisk sång. Pianostämmorna är tekniskt och harmoniskt avancerade på gränsen till symfoniska, med klara influenser från Wagnersk romantik och oändliga melodier.

Han skrev även två operor, varav den ena, Der Corregidor, blev ett fiasko, mest på grund av tunt libretto, och den andra fullbordades aldrig. Hans instrumentala verk uppförs sällan, med undantag av den Italienska serenaden.

Sina sista år levde Wolf på ett sinnessjukhus.

Viktigaste verk 
Samlingar av sånger:
 6 Lieder für eine Frauenstimme (1888)
 6 Gedichte von Scheffel, Mörike, Goethe und Kerner (1888)
 Gedichte von Eduard Mörike (1888)
 Gedichte von Eichendorff (1889)
 Gedichte von Goethe (1890)
 Spanisches Liederbuch (till spansk poesi från 1500-1600-talen översatt av Paul Heyse och Emanuel Geibel; 1891)
 Alte Weisen till texter av Gottfried Keller (1891)
 Italienisches Liederbuch (till italienska texter översatta av Paul Heyse; två delar 1892 och 1896)
 3 Gedichte von Robert Reinick (1897)
 3 Gesänge (till Ibsens Gildet paa Solhoug; 1897)
 4 Gedichte (1897)
 3 Gedichte von Michelangelo (1898)

Operor:
 Der Corregidor, librettot baserat på Den trekantiga hatten/El sombrero de tres picos av Pedro Antonio de Alarcón (1896)
 Manuel Vargas (ofullbordad)

Instrumentalt:
 Stråkkvartett i d-moll (1878/1884)
 Symfonisk dikt Penthesilea (1883/1885)
 Italienische Serende för piano och orkester (1892)
 Diverse pianostycken och kammarverk

Övrigt 
Asteroiden 5177 Hugowolf är uppkallad efter honom.

Källor 
 Mosco Carner: Hugo Wolf Songs BBC Music Guides, 1982
 Horst Seeger: Musiklexikon in zwei Bänden, Leipzig, 1966
 Olika texthäften med CD-utgåvor av Wolfs verk.

Noter

Externa länkar 
 
 Verkförteckning på Klassika.de

Österrikiska klassiska kompositörer
Födda 1860
Avlidna 1903
Män
Österrikiska musikkritiker
Österrikiska musiker under 1800-talet
Microsoft Flight Simulator 2004: A Century of Flight

Microsoft Flight Simulator 2004: A Century of Flight (även kallad MSFS 9 eller FS 9) är en simulator som marknadsförs som ett datorspel och den nionde versionen i en serie flygsimulatorer från Microsoft. Denna version utkom sommaren 2003 och är en hyllning till att det då var 100 år sedan Bröderna Wright för första gången flög ett motordrivet flygplan den 17 december 1903.

Efterföljaren, Microsoft Flight Simulator X lanserades i december 2006.

Förbättringar/förändringar gentemot föregående version 

Versionen före MSFS 9 hette Microsoft Flight Simulator 2002 (MSFS 2002). Nedan följer en sammanfattning av förändringarna i MSFS 9 jämfört med MSFS 2002. 

 Förbättrat vädersystem baserat på realistisk atmosfärisk fysik, med sant tredimensionella moln som formas och upplöses, samt möjlighet att ladda ner och flyga i verkligt väder.
 Förbättrad flygledning (Air Traffic Control, ATC) med trafik vid alla världens flygplatser (även dem utan torn), höjdändring en-route, IFR-klareringar, precisions- och icke-precisionsinflygningar till multipla landningsbanor.
 Interaktiva, tredimensionella "virtuella cockpitar", där det är möjligt att med musen kontrollera reglage och kontroller i den virtuella cockpiten.
 Förbättrat sceneri, bland annat skyltar utmed rull- och startbanor. Förbättrad Auto-gen 3D-objekt, större detaljrikedom kring flygplatser med förbättrad belysning och himmelseffekt.
 Garmin 500 och 295 GPS-mottagare med rörliga kartor i färg och flygplats/NAVAID-information.
 Förbättrad full-färgs kartläge med terrängvisning.
 Utökat stöd för 3D-grafisk hårdvaruacceleration i flera fönster och bildskärmar.
 Learning Center - en "webbplats på hårddisken" tillgänglig även under flygning som innehåller en sökfunktion till alla funktioner i MSFS, direktlänkar till flights and lessons, flight briefings, procedurbeskrivningar, luftfarkostshandböcker med mera.
 Nya och utvidgade lektioner och ground school-ämnen.
 Kioskläge för demonstrationer.

Lista över luftfarkoster i Microsoft Flight Simulator 2004: A Century of Flight 

 Wright Flyer från 1903
 Curtiss JN-4D Jenny
 Vickers F:B.27A Vimy
 Ryan NYP Spirit of S:t Louis
 Ford 4-AT Tri-motor
 Vega 5B och Vega 5C
 d Havilland DH-88 Comet
 Douglas DC-3
 Piper J-3 Cub
 Robinson R22 Beta II (helikopter)
 Schweizer SGS 2-32 (segelflygplan)
 Extra 300S (aerobatikplan)
 Cessna 172SP Skyhawk
 Cessna 182S Skylane
 Cessna 208B Caravan
 Money M20M Bravo
 Beechcraft Baron 58
 Beechcraft King Air 350
 Bell 206B JetRanger III (helikopter)
 Bombardier Learjet 45
 Boeing 737-400 (trafikflygplan — storlek Medium)
 Boeing 747-400 (trafikflygplan — storlek Extra Large)
 Boeing 777-300 (trafikflygplan — storlek Large)

Datorspel utgivna av Microsoft Game Studios
Flygsimulatorer
Datorspel 2003

en:History of Microsoft Flight Simulator#Flight Simulator 2004: A Century of Flight
John Doe (TV-serie)

John Doe är en kriminalserie med Dominic Purcell i huvudrollen.

Skådespelare 

 Dominic Purcell: John Doe
 Jayne Brook: Jamie Avery
 William Forsythe: Digger
 Sprague Grayden: Karen Kawalski
 John Marshall Jones: Frank Hayes

Avsnitt 
 1.01 Pilot (2002/09/20)
 1.02 Blood Lines (2002/09/27)
 1.03 Do Re: Me (2002/10/04)
 1.04 Past Imperfect (2002/10/18)
 1.05 John Deux (2002/10/25)
 1.06 Low Art (2002/11/01)
 1.07 Mind Games (2002/11/08)
 1.08 Idaho (2002/11/15)
 1.09 Manifest Destiny (2002/12/06)
 1.10 The Mourner (2002/12/13)
 1.11 John D.O.A (2003/01/10)
 1.12 Tone Dead (2003/01/17)
 1.13 Family Man (2003/01/31)
 1.14 Ashes to Ashes (2003/02/14)
 1.15 Psychic Connection (2003/03/07)
 1.16 Illegal Alien (2003/03/14)
 1.17 Doe or Die (2003/03/21)
 1.18 Save As...John Doe (2003/03/28)
 1.19 Shock to the System (2003/04/04)
 1.20 Remote Control (2003/04/18)
 1.21 The Rising (2003/04/25)

Externa länkar 
 Officiell webbplats.
 
 Guide till avsnitten (tv.com)

Amerikanska TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2002
TV-serieavslutningar 2003
Seattle i fiktion
Amerikanska kriminalserier
Lightdryck

Med lightdryck avses oftast en dryck sötad med något annat ämne än socker, exempelvis sötningsmedlet aspartam. Då en lightdryck inte innehåller socker ger den inte heller något insulinsvar varför de ofta rekommenderas för diabetiker. Lightdrycker är vanliga bland bantare som vill reducera sitt kaloriintag. En lightdryck som är en läskedryck kan kallas lightläsk, men lightdrycker förekommer även som saft, cider, öl etc. 

Exempel på en lightdryck är Coca-Cola Light. Att ha med ordet light har blivit mindre förekommande på läsketiketter från större varumärken, eftersom de ofta vill marknadsföra dryckerna på sitt eget sätt, men i folkmun hänger "light" ändå med när det gäller drycker sötade med sötningsmedel. Således är till exempel Sprite Zero, Pepsi Max, Fanta Free och Coca-Cola Zero även de lightdrycker.

I exempelvis USA används inte benämningen light över huvud taget. Istället benämns lightdrycker (och andra lågkalorilivsmedel) diet, såsom Diet Coke, Diet Pepsi, Diet Root Beer, Diet Mountain Dew etc. Ordet "diet" är där mindre associerat till bantning utan framhäver också diabetesvänligheten, vilket benämningen light inte gör, varav diet-benämningen är mer etablerad i övriga världen.

De sötningsmedel som förekommer varierar mellan produkter, men kan även variera mellan olika marknader. Vanliga sötningsmedel är aspartam (som användes när Diet Coke introducerades 1982), cyklamat, sackarin, sukralos eller acesulfamkalium (acesulfam-k). Blandningar av flera sötningsmedel är vanliga.

Fler och fler tillverkare lanserar lightdrycker och det finns för närvarande omkring 200 olika sorters lightläsk på svenska marknaden och än fler lightdrycker utan kolsyra.

Källor 

Drycker
Sötningsmedel
Plast (musikalbum)

Plast är den svenska hiphopgruppen Just D:s femte album. Det kom ut våren 1995 .

För första gången hade bandet valt en annan musikproducent än Bomkrash eller sig själva: Kaj Erixon. Resultatet blev ett mer moget och genomarbetat album.

Åter hade medlemmarna bytt artistnamn och kallade sig rätt och slätt "Wille", "Pedda" och "Gurra".

Senare under våren hotade Christer Sandelins förlag att stämma gruppen för ett olovligt lån ur Sandelins låt Det hon vill ha till Hubbabubba. Det hela gjordes senare upp i godo.

För albumet fick de även en Grammis i kategorin "Årets album" 1995.

Texter
Ett löst sammanhållet tema för albumet är rädslan för att bli galen. Framför allt märks det i Tvångstankar, men även i D man inte vet och Bogeymannen. I övrigt ser man gamla bekanta Just D-motiv i texterna: Att njuta av livet (Sköna skor), underdog-perspektiv (Din boss) och självgodhet (Vi vinner - ni stinker som tillägnades dåvarande Alvik Basket - numera 08 Stockholm).

Omslaget
Omslaget designades av F+/Orbit/JustD och är i jämförelse med de tidigare albumen ljus, ren och för sin tid modern. Framsidan visar en stor samling plastfigurer med gruppen i centrum. Dessa plastdockor kunde också beställas från skivbolaget. Texterna i häftet illustreras av mangateckningar.

Mottagandet
Av många Just D-fans ansågs Plast som lite av en besvikelse: Texterna var fortfarande skickligt skrivna, men något djup tycktes saknas, och samplingarna hade inte längre samma charm och fick ofta gå åt sidan till förmån för synthljud.

Tidskriften pop gav albumet betyget 8/10 och tyckte att "Just D har verkligen lyckats göra en CD som håller både som hip hop-platta och klassisk svensk grammofonunderhållning".

Låtförteckning
Sköna skor
87-87
Din boss
Hubbabubba
Vi vinner - ni stinker
Bogeymannen
Tre gringos
Inte kul att va ful
D man inte vet
Tvångstankar
Plast

Samplingar

87-87 
 Refräng: Christer Sandelin och Johan Kinde

Hubbabubba
 Break: Christer Sandelin Det hon vill ha, Luften darrar, 1989

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

Album av Just D
Musikalbum 1995
I Shot the Sheriff

I Shot the Sheriff är en sång på engelska som den jamaicanske reggaemusikern Bob Marley skrev 1973. Den fanns ursprungligen med på The Wailers-albumet Burnin' från 1973. Året efter spelade Eric Clapton in låten till sitt album 461 Ocean Boulevard. Claptons version blev en stor hit och lade grunden för Marleys internationella genombrott. Den var också den enda covern av någon av Marleys låtar som låg etta på den amerikanska Billboardlistan under hans livstid.

1995 sjöng den svenska musikgruppen Just D sången med en svenskspråkig text, Jag sköt sheriffen, på sitt samlingsalbum Just D:s Gyldene och på singel.

Källor

Fotnoter 

Sånger 1973
Sånger av Bob Marley
Porn Star: The Legend of Ron Jeremy

Porn Star: The Legend of Ron Jeremy är en amerikansk dokumentärfilm från 2001. Den skrevs och regisserades av Scott J. McGill.

Handling
Filmen följer porrstjärnan Ron Jeremy, med scener från hans porrfilmer, hans uppväxt och hans nuvarande liv. En av filmens större teman är Jeremys önskan att bli en riktig filmstjärna.

Externa länkar

Amerikanska dokumentärfilmer
Filmer 2001
Andrzej Panufnik

Sir Andrzej Panufnik, född 24 september 1914 i Warszawa, död 27 oktober 1991 i Twickenham, London, var en polsk-brittisk tonsättare och dirigent.

Biografi 
Panufnik studerade 1937-1939 för Felix Weingartner i Wien och London men återvände till Polen strax före krigsutbrottet. Efter kriget räknades han tillsammans med Witold Lutosławski, Krzysztof Penderecki och Henryk Górecki till de mest framstående modernisterna i Polen, och han har fått flera utmärkelser av regimen. 

Panufnik ledde Warszawas filharmoniska orkester från 1946, men när han flydde landet 1954 blev hans musik och hans namn bannlysta av kommunistregimen - Panufnik kunde besöka Polen först 1990. Under exilen i väst var han bl.a. ledare för City of Birningham Orchestra 1957-1959, turnerande dirigent och komponist. Han adlades av drottning Elizabeth II 1991.

Panufnik har ett mycket säreget musikspråk och är ganska okänd i Sverige.

Viktigaste verk 
Sinfonia Sacra (1963), 
Arbor Cosmica (1983), 
Sinfonia della Speranza (1986/1990), 
Violin Concerto (1971), 
Hommage à Chopin (1949/1966), 
Sinfonia Votiva (1981), 
Concerto for Timpani, Percussion and Strings (1980).

Källor

Externa länkar
mp3: Lyssna till ett avsnitt ur Sinfonia Votiva (Symfoni No 8); Boston Symphony Orchestra / Seiji Ozawa

Polska klassiska kompositörer
Polska dirigenter
Födda 1914
Avlidna 1991
Män
Lennart Hanning

Lennart Hanning, född Karl Lennart Hanning, född 29 januari 1935 i Jokkmokk Lappland, är en svensk kompositör.

Filmmusik och musikarrangör
1966 - Trettio pinnar muck  
 

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Födda 1935
Män
Levande personer
Artaxerxes III

Artaxerxes III Ochos, död cirka 337 f.Kr., var storkonung av Persien mellan 358-337 f.Kr. Han var son till kung Artaxerxes II och Stateira I och far till Parysatis II. Han var gift med Atossa och efterträddes av sin son Arses.  

Artaxerxes deltog omkring år 361 f.Kr i ett fälttåg mot Egypten, och mottog farao Tachos kapitulation. På grund av att satraperna ännu var i uppror är det något oklart när han tillträdde som kung, men det var förmodligen 359 eller 358 f.Kr. Efter att ha tagit makten lät han avrätta sina syskon. Han försökte sedan återta förlorade territorier och kväsa uppror i riket. Han besegrade först Cadusii-folket i Atropatene tillsammans med Kodomannos, sedan de upproriska satraperna Artabazos och Orontes i väst, med hjälp av Mentor från Rhodos. Därefter, år 351 f.Kr, bröt uppror ut i Syrien och Palestina, som kvästes av Bagoas och Orophernes. Mellan år 346 och 343 f.Kr återtogs Egypten, efter 65 år som självständigt land. Persiens förhållande till de grekiska staterna varierade, men han var både vördad och fruktad i Grekland, och på hans tid betygade grekerna perserriket sin vänskap. Han blev giftmördad med de flesta av sina söner av Bagoas. Synen på honom skiljer sig mycket. Han räknas som en skicklig administratör som återvann Persiens forna storhet, men har även beskrivits som en feg och lättsinnig tyrann. På hans tid skedde flera nybyggen i Persepolis, exempelvis lät han bygga ett nytt palats.

Källor 

Akemenidiska härskare
Män
Avlidna 338 f.Kr.
Födda 425 f.Kr.
Laila Nyström

Laila Nyström (idag Laila Nyström-Lannebro), född 23 mars 1942 i Solna, är en svensk sångare och skådespelare.

Biografi
Laila Nyström började sjunga på Stockholms ungdomsgårdar och på danspalatset Nalen. Hon deltog i talangtävlingen Flugan och kom tvåa i riksfinalen på Stockholms Konserthus. Hon skivdebuterade 1962 och reste på turné med bland andra Monica Zetterlund, Pekka Langer och Little Gerhard. Från att ha varit schlagersångare gick hon vidare och gjorde revykarriär hos Carl-Gustaf Lindstedt och Arne Källerud. Hon uppträdde som fältartist på Cypern och i Gazaremsan. Hon showade med Sune Mangs och spelade revy med Nils Ahlroth i Skåne. Hon gjorde även musikalroller på Riksteatern och Malmö Stadsteater.

Laila Nyström har varit gift med gitarristen Christer Karlberg.

Diskografi
 Jag har aldrig kysst någon pojke, singel 1967
 Kramgoa bitar, LP 1971

Filmografi
 Trettio pinnar muck, 1966

Teater

Roller

Referenser 

Svenska skådespelare
Svenska sångare inom populärmusik
Svenska revyartister
Födda 1942
Kvinnor
Levande personer
Personer från Solna
Gunnar Idering

Karl Gunnar Idering, född 20 mars 1947 i Stockholm, död 2 september 2005, var en svensk kompositör och musiker. Han var medlem i gruppen The Mascots, Fria Proteatern och Höj Rösten. Gunnar Idering arbetade även som lärare i bild och musik vid Viksjöskolan i Järfälla kommun. Han var yngre bror till Christer Idering som spelade i Ola and the Janglers.

Filmmusik

Filmografi roller  
   

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska musiker
Födda 1947
Avlidna 2005
Män
Musiker från Stockholm
SMF

SMF kan syfta på: 

 Svenska Missionsförbundet, senare Svenska Missionskyrkan
 Sveriges Mykologiska Förening
 Sveriges muslimska förbund
 Små och medelstora företag
 Svenska musikerförbundet
 Simple Machines Forum
 Svenska Musikfestivaler, paraplyorganisation för olika svenska musikfestivaler.
 Studiemotiverande folkhögskolekurs
Devon (porrskådespelare)

Devon (även Devin eller Devin Striker), född 28 mars 1977 i New Jersey, är en amerikansk porrskådespelare.

Devon slog igenom 1998 med filmen New Breed. Kort därefter fick hon ett exklusivt kontrakt med Vivid Entertainment. I januari 2002 mottog hon priset Best Interactive DVD för videon Virtual Sex With Devon (Digital Playground), som också senare belönades med Best Interactive DVD från Empire och AFW. 2005 gjorde hon sin första analsexscen i filmen Intoxicated.

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Amerikanska porrskådespelare
Skådespelare från New Jersey
Mononymt kända personer
Födda 1977
Levande personer
Kvinnor
Bergens Tidende

Bergens Tidende är en norsk dagstidning som ges ut i Bergen sedan 1868. Det är Norges största tidning utanför Oslo och en av de äldsta tidningarna i Norge som fortfarande ges ut.

Externa länkar
Bergens Tidendes webbplats

Norska dagstidningar
Dagstidningar startade 1868
Bergen
HDV (TV)

HDV, är ett digitalt videoformat för inspelning av High-definition video lanserat 2003. Formatet gör det möjligt att spela in högupplöst videomaterial på konventionella DV-kassettband (DV eller MiniDV). Formatet utvecklades gemensamt av Canon, Sharp, Sony och JVC.

Komprimerings- och lagringstekniken för DV och HDV skiljer sig markant då HDV använder sig av MPEG-2-komprimering. Datamängden för HDV är samma som för DV-formatet (25 Mbit/s), vilket ger 60 minuters inspelningstid på ett 60-minuters DV-band. Undantaget är inspelning vid 720p då datamängden är cirka 19 Mbit/s. De flesta HDV-kameror kan dock spela in vanlig DV/PAL (576i).

HDV-standarden stöder ett antal olika framerates (antal bilder per sekund): 25p, 30p, 50i, 50p, 60i, 60p. Den horisontella upplösningen varierar mellan olika kameror – vanligast 1440 pixlar – men några få kameror har full HD på 1920 pixlar; HDV-standarden medger inspelning i såväl 720p som 1080i. Kameror för konsumentbruk är vanligtvis för 1080i.

I HDV är bildformatet precis som hos HDTV av vidfilmskaraktär, 16:9.

Referenser

Externa länkar
HDV Format Legal Information

Lanseringar 2003
Videoformat
Dagsavisen

Dagsavisen är en norsk dagstidning som utges i Oslo.

Tidningen grundades 1884 under namnet Vort Arbeide, vilket 1885 ändrades till Social-Demokraten, från 1923 Arbeiderbladet, och hade intill 1991 stark anknytning till den norska arbetarrörelsen. År 1997 ändrades namnet till Dagsavisen och tidningen betecknar sig numera som obunden efter att arbetarrörelsen ombildat den till en oberoende stiftelse.

Chefredaktörer 
 Vort Arbeide (1884–1886)
1884–1886: Christian Holtermann Knudsen
 Social-Demokraten (1887–1923)
1887–1891: Carl Jeppesen
1892–1893: Christian Holtermann Knudsen
1894–1897: Oscar Nissen
1898–1900: Ludvig Meyer
1900–1903: Anders Buen
1903–1906: Olav Kringen
1906–1912: Carl Jeppesen
1912–1918: Jacob Vidnes
1918–1921: Olaf Scheflo
 Arbeiderbladet (1923–1997)
1921–1940: Martin Tranmæl
April–september 1940: Bjarne Jullum
1940–1945: förbjuden
1945–1949: Martin Tranmæl
1949–1963: Olav Larssen
1963–1974: Reidar Hirsti
1974–1975: Einar Olsen
1975–1991: Per Brunvand
1991–1994: Arvid Jacobsen
 Dagsavisen (sedan 1997)
1995–2000: Steinar Hansson
2001–2004: Hilde Haugsgjerd
2005–2009: Carsten Bleness
2009–2013: Arne Strand
2010–2014: Kaia Storvik
sedan 2014: Eirik Hoff Lysholm

Referenser

Externa länkar 
  

Norska dagstidningar
Dagstidningar startade 1884
Henryk Górecki

Henryk Mikołaj Górecki, född den 6 december 1933 i Czernica, nära Rybnik, i Schlesien (ingående i nuvarande Śląsk), död den 12 november 2010 i Katowice, var en polsk tonsättare, far till kompositören Mikołaj Górecki.

Górecki räknas som en av Polens ledande efterkrigstonsättare tillsammans med Witold Lutosławski, Krzysztof Penderecki och Andrzej Panufnik. Han är mest känd för sin relativt lättillgängliga tredje symfoni, Symfonią pieśni żałosnych (Symfoni av sorgesamma sånger), komponerad 1976, som blev en stor försäljningsframgång på skiva, men i Västeuropa inte förrän 1992.

Viktiga verk

Symfonier
Symfoni nr 1 1959 för stråkorkester och slagverk, op. 14 (1959)
Symfoni nr 2 Kopernikowska för sopran och baryton, blandad kör och orkester, op. 31 (1972)
Symfoni nr 3 Symfonia pieśni żałosnych för sopran och orkester, op. 36 (1976)
Symfoni nr 4 Tansman Episodes, op. 85 (2006–09), fullbordad av tonsättarens son Mikołaj Górecki

Övrig orkstermusik
Choros I för stråkorkester, op. 20 (1964)
Canticum Graduum för stor orkester, op. 27 (1969)
Cembalo/pianokonsert, op. 40 (1980)

Kammarmusik
Sonat för två violiner, op. 10 (1957)
Genesis I – Elementi för stråktrio, op. 19 nr 1 (1962)
Genesis II – Canti strumentali för 15 musiker, op. 19 nr 2 (1962)
Genesis III – Monodramma för sopran, slagverk och 6 kontrabasar, op. 19 nr 3 (1963)
Tre stycken i gammal stil för stråkorkester (1963)
Musiquette 1 för två trumpeter och gitarr, op. 22 (1967)
Musiquette 2 för fyra trumpeter, fyra tromboner, två pianon och slagverk, op. 23 (1967)
Musiquette 3 för violaensemble, op. 25 (1967)
Musiquette 4 för trombon, klarinett, cello och piano, op. 28 (1970)
Lerchenmusik för klarinett, cello och piano, op. 53 (1986)
Stråkkvartett nr 1 Already it is Dusk, op. 62 (1988)
Stråkkvartett nr 2 Quasi una fantasia, op. 64 (1990–91)
Stråkkvartett nr 3 ... songs are sung, op. 67 (1995)
Kleines Requiem für eine Polka för piano och 13 instrument, op. 66 (1993)
Dla Jasiunia för violin och piano, op. 79 (2003)

Körverk
Ad matrem för sopran, blandad kör och orkester, op. 29 (1971)
Beatus vir för baryton, blandad kör och stor orkester, op. 38 (1979)
Miserere för blandad kör a cappella, op. 44 (1981, rev. 1987)
Totus tuus för blandad kör a cappella, op. 60 (1987)

Referenser 

Polska klassiska kompositörer
Födda 1933
Avlidna 2010
Män
Personer från Schlesien
The Observer

The Observer är en brittisk nyhetstidning som publiceras på söndagar. Dess första utgåva publicerades den 4 december 1791, av W.S. Bourne, och är därmed världens första nyhetstidning att publiceras på söndagar.

Tidningen ägs sedan 1993 av Guardian Media Group och är systertidning till The Guardian.

Referenser

Externa länkar 

  

Brittiska tidningar