kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Osäkerhet

Osäkerhet är ett möjligt utrymme för fel.  Termen används lite olika beroende på inom vilket område det används som filosofi, fysik, statistik, ekonomi, finans, psykologi, sociologi, teknik, försäkringar och informationsvetenskap.

Se även 
 Mätosäkerhet
 Fel
 Entropi (informationsteori)
 Osäkerhetsprincipen

Statistik

de:Unschärfe
ja:不確かさ
Temperatur

Temperatur är en fysikalisk storhet och ett mått på värmetillstånd. Värmeflödet är från en högre temperatur till en lägre temperatur. Vid lika temperatur är föremål i termisk jämvikt, se termodynamikens nollte huvudsats. Vidare kan också olika färgtoner av ljus mätas i så kallad färgtemperatur.

Definition 
Temperatur definieras som förändringen i inre energi av entropin

där T är temperaturen i kelvin (K). Partiella derivatan, med volymen V och partikelantalet N fasta, är ofta en monotont växande funktion, vilket innebär att temperaturen alltid är positiv. Ett system har alltså låg temperatur om entropin ändras mycket då det tar upp värme. Värme flödar från ett system med hög temperatur till ett system med låg temperatur till dess att systemet som avger värme inte längre förlorar mer entropi på värmeförflyttningen än systemet som tar emot värme vinner. Då värmeflödet upphör har systemen tillsammans uppnått sin maximala entropi, temperaturen är lika och systemen befinner sig i termisk jämvikt med varandra.

Temperatur kan också beskrivas som den kinetiska energin i en ideal gas, det vill säga rörelsen hos molekylerna/atomerna inom ämnet. Vid högre temperatur rör de sig mer och vid lägre temperatur mindre.

Temperaturskalor 

 Kelvinskalan – i vetenskapliga sammanhang används idag den absoluta skalan. Den har sin nollpunkt vid den temperatur som ett medium har då det är i sitt grundtillstånd (absoluta nollpunkten) och temperaturen uttrycks i enheten kelvin. Notera att kelvin inte inleds med en versal eftersom det tillhör SI-enheterna. Observera också att "grad Kelvin" (°K) har ersatts med kelvin (K).
Före den moderna uppfattningen om temperatur användes skalor med nollpunkten satt vid andra temperaturer än den absoluta nollpunkten. Av dem används dessa fortfarande i vardagliga sammanhang:
 Celsiusskalan – den vanligaste temperaturskalan i Sverige och i många andra europeiska länder. Uppfunnen av svensken Anders Celsius. Temperaturer anges på skalan med enheten grad Celsius (°C), vars steglängd är lika med 1 K. Vatten fryser vid 0 °C och kokar vid 100 °C.
 Fahrenheitskalan – används mest i länder utanför Europa, till exempel USA och Jamaica. Temperaturer anges på skalan med enheten grad Fahrenheit (°F). Vatten fryser vid 32 °F och kokar vid 212 °F.

Följande formler kan användas för att konvertera mellan temperaturerna T K, tC °C och tF °F:
T = tC + 273,15
tC = 5/9 · (tF − 32)

Äldre temperaturskalor som inte används längre 
 Rankine – °R eller °Raa, som har samma steglängd som °F. Utgår från absoluta nollpunkten. Vatten fryser vid 459.67°R och kokar vid 671.64°R
 Réaumur – °Ré, °Re eller °R. Steglängden är lika med 1,25 grader Celsius. Vatten fryser vid 0°Ré och kokar vid 80°Ré.
 Rømer – °Rø eller °R. Vatten fryser vid 7,05°Rø och kokar vid 60°Rø.
 Delisle – °De (stavas ibland de Lisle). Vatten fryser vid 150°De och kokar vid 0°De. Temperatur över kokpunkten räknas som minusgrader.

Omvandlingstabell

Se även 
 Dolbears lag
 Lord Kelvin
 Negativ temperatur
 Operativ temperatur
 Rumstemperatur
 Termometer
 Väderrekord

Referenser

Externa länkar 

Termodynamik
Fysikaliska storheter
Wikipedia:Basartiklar
Östergötlands runinskrifter 221

Runinskrift Ög 211 är en runsten som nu står vid Reva gravfält i Törnevalla socken och Linköpings kommun, Åkerbo härad i Östergötland. Den har tidigare varit inmurad i Törnevalla kyrka.

Stenen 
Stenen påträffades före 1800-talets mitt av P A Säve och C F Nordenskiöld i kyrktornets stenfot, togs loss därifrån och restes 1889 på sin nuvarande plats på Reva gravfält. 

Dess ursprungliga plats som är okänd har sannolikt varit någonstans i närheten. Gravfältet i Reva ligger i anknytning till en gammal storgård och oskiftad by med bevarad bygata, nu utpekad som ett särskilt kulturminne, invid den mycket gamla handelsleden från Östersjön och in mot hjärtat av Östergötland. Inte långt österut ligger Götavirke. 

Gravfältet har flera stora högar. Runstenen har en enkel ornamentik med en runslinga formad som en orm. Ämnet är skrovlig granit. Stenen är 2.46 m hög och 1.7 m bred vid foten. Slingans bredd är 12–16 cm. Den från runor översatta inskriften lyder enligt nedan:

Inskriften

Runsvenska: aytr : rasti : stin : þasi : aftiR : t[an]sk[a] : faþur : sin : buta : kuþan

Normaliserad: Øyndr ræisti stæin þannsi æftiR Danska, faður sinn, bonda goðan.

Nusvenska: Önd reste denna sten efter Danske, fader sin, en god bonde.

Källor

Noter

Se även
Alfabetisk lista över runstenar
Lista över Östergötlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Östergötlands runinskrifter
Runinskrifter i Linköpings kommun
Hans Hollein

Hans Hollein, född 30 mars 1934 i Wien, död 24 april 2014 i Wien, var en österrikisk arkitekt.

Hollein är utbildad vid Bundesgewerbeschule och Wiens konstakademi samt vid Illinois Institute of Technology i Chicago, Illinois och University of California i Berkeley. Under sin vistelse i USA arbetade Hollein med bland andra Mies van der Rohe, Frank Lloyd Wright och Richard Neutra. Därefter arbetade han på olika arkitektkontor i Australien, Sydamerika, Sverige och Tyskland, innan han etablerade ett eget kontor i Wien 1964. 

Holleins arkitektur är intimt förknippad med Wien – dess historicerande stilar och österrikisk jugend. Sedan barocken och under hela den habsburgska epoken arbetade många konstnärer med små skiftningar av hävdvunna betydelser. Hollein fortsätter i denna tradition, kanske till och med överdriver den.

Hollein var en av funktionalismens fränaste kritiker; han anammade en teori om att "allt är arkitektur" för att slå undan benen på funktionalismens stränga formalism. Hans arkitektur beskrivs både som superfunktionalism och postmodernism.

Projekt
 Österrikiska ambassaden, Berlin, Tyskland, 1996-2001
 Lichtforum Wien, Wien, Österrike, 1995
 Europäisches Zentrum für Vulkanismus, Saint-Ours-les-Roches, Frankrike, 1994-1997
 Moderna museet, Frankfurt am Main, Tyskland, 1987-1991
 Haas-Haus, Wien, Österrike, 1985-1990
 Stadsvilla vid Rauchstraße, Berlin, Tyskland, 1983-1985
 Volksschule, Wien-Bezirk, Österrike, 1977-1990
 Österrikiska resebyrån, Wien, Österrike, 1977-1978
 Schullin juvelerarbutik, Wien, Österrike, 1975
 Umnutzung Villa Strozzi, Florens, Italien, 1973
 Städtisches Museum Abteiberg, Mönchengladbach, Tyskland, 1972-1982
 Richard Feigen Gallery, New York, USA, 1970
 Boutique CM, Wien, Österrike, 1966-1967
 Kerzengeschäft Retti (stearinljusaffär), Wien, Österrike, 1964-1965
 Guggenheim Museum Salzburg, Salzburg, Österrike
 Michaelerplatz, Wien

Källor

Externa länkar
Biografi och projektlista (på tyska)
Biografi (på engelska)

Österrikiska arkitekter under 1900-talet
Mottagare av Pritzkerpriset
Ledamöter av Konstakademien
Personer från Wien
Födda 1934
Avlidna 2014
Män
Officerare av Hederslegionen
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Raymond Hood

Raymond Hood, född 29 mars 1881 i Pawtucket, Rhode Island, USA, död 14 augusti 1934 i Stamford, Connecticut, var en amerikansk arkitekt.

Han studerade vid Brown University, Massachusetts Institute of Technology (1903) samt vid École des Beaux Arts (1911), Paris. Arbetade inledningsvis hos Cram, Goddhue and Ferguson i Boston och reste flitigt mellan USA och Europa innan han grundade sin egen praktik, Hood & Fouilhoux, i New York 1914.

Genombrottet kom med Chicago Tribune Tower 1924 (tillsammans med John Mead Howells). I konkurrens med dåtidens mest namnkunniga arkitekter vann deras nygotiska skyskrapa i en arkitekttävling. 1930 hade Hood helt övergivit sin välkända nygotiska artdécostil för en ren, monumental geometri som förebådade Mies van der Rohes senare modernistiska arkitektur. Hoods arkitektur utmärks av bandteknik och flitigt användande av terrakotta.

Verk i urval
 Chicago Tribune Tower, Chicago, USA, 1923-1925.
 American Radiator Building, New York, USA, 1924.
 Daily News Building, New York, 1929-1930.
 McGraw-Hill Building, New York, 1930-1931.
 Rockefeller Center (delar av), New York, 1932-1940.
 Radio City Music Hall

Externa länkar
 Chicago Tribune Tower

Amerikanska arkitekter under 1900-talet
Personer från Providence County
Män
Födda 1881
Avlidna 1934
Alumner från Brown University
Om arternas uppkomst

Om arternas uppkomst (, fullständig engelsk titel: On the Origin of Species by Means of Natural Selection, or the Preservation of Favoured Races in the Struggle for Life, fullständig svensk titel: Om arternas uppkomst genom naturligt urval eller de bäst utrustade rasernas bestånd i kampen för tillvaron) är ett vetenskapligt verk av Charles Darwin.

Boken skrevs för icke-specialiserade läsare och lockade stort intresse vid publiceringen. Eftersom Darwin var en framstående vetenskapsman togs hans upptäckter seriöst och bevisen som han presenterade genererade vetenskaplig, filosofisk och religiös diskussion. Debatten om boken bidrog till kampanjen av T. Huxley och hans medarbetare i X-Club för att sekularisera vetenskapen genom att främja vetenskaplig naturalism. Inom två decennier fanns det en omfattande vetenskaplig överenskommelse om att utvecklingen med ett förgreningsmönster av gemensam härkomst hade inträffat, men enligt Darwin var forskare långsamma med att ge det naturliga urvalet den uppmärksamhet teorin förtjänade.

Om arternas uppkomst utkom 24 november 1859. Den första upplagan på 1 250 exemplar sålde slut redan första dagen. År 1871 översattes verket för första gången till svenska av Alfred Mauritz Selling. Verket väckte stor uppmärksamhet eftersom det ansågs bryta mot diverse olika religiösa skrifter. Evolutionsteorin har ändrats mycket sedan Darwin, men den grundläggande principen om det naturliga urvalet är allmänt erkänd inom vetenskapliga kretsar.

Se även 
 Evolution
 Instinkt
 Sarawaklagen

Referenser

Externa länkar 
Svenska originalöversättningen finns på Wikisource (se rutan till höger)
 Originaltexten på engelska (TalkOrigins Archive)
Den senaste svenska översättningen utkom 2005 ()

Evolutionsbiologi
Brittisk facklitteratur
Facklitteratur 1859
Vetenskapsåret 1859
Regression

Regression kan syfta på:

 Regressionsanalys – en gren inom statistik där målet är att skapa en funktion som bäst passar observerade data;
 Regression  (geologi) – havet upplevs dra sig tillbaka
 Regression (psykologi) –  ett slags försvarsmekanism
 Regressionstestning – en metod inom programvarutestning
Regressionsanalys

Regressionsanalys, regression, är en metod inom statistik där målet är att skapa en funktion som bäst passar observerad data.

Enkel linjär regression 
Vid enkel linjär regression utgår man från att en rät linje kan anpassas till data och regressionsekvationen är då

där y (vertikal) är den beroende (den som påverkas) variabeln och x (horisontell) är den oberoende (den som påverkar). Interceptet med y-axeln a och lutningen b beräknas så att felet jämfört med observerade data blir så litet som möjligt. Felet kan beräknas med exempelvis minstakvadratmetoden eller maximum likelihood.

Linjär regression förutsätter att variablerna är på intervallskalenivå.

Regressionslinjen beror inte enbart på punktsvärmens utseende utan även på dess orientering i koordinatsystemet, vilket visas av vidstående bild. Man får också en annan linje om oberoende/beroende variabel byts.

Andra varianter av regressionsanalys 
 Multipel linjär regression
 Icke-linjär regression
 Kvadratisk regression
 Kubisk regression
 Kvantilregression (där medianregression är ett specialfall)
 Enkel logistisk regression
 Sinusregression

Se även 
 Konfidensintervall
 Korrelation

Externa länkar
 http://infovoice.se/fou/bok/statmet/10000053.shtml

Statistik
Louis Kahn

Louis Isadore Kahn, född som Itze-Leib Schmuilowsky den 5 mars (20 februari enligt gamla stilen) 1901 i Kuressaare på Ösel i Estland i dåvarande Ryssland, död 17 mars 1974 i New York i USA, var en amerikansk arkitekt.

Biografi 
Louis Kahns familj emigrerade till USA 1906. Han utbildade sig vid University of Pennsylvania för Paul Philippe Cret och var 1920–1930 ritare och därefter chefsdesigner vid flera arkitektkontor i Philadelphia. Från 1948 hade han egen arkitektbyrå.

Under 1940- och 1950-talen undervisade han vid sidan av arkitektarbetet på Yale, MIT och Princeton, samt mellan 1956 och 1974 på University of Pennsylvania.

Louis Kahn är intimt förknippad med modernismen, men hans verk förblir distinkt från den mesta samtida arkitekturen genom sin klassiska monumentalitet och platonska geometri. Genom att kombinera moderna konstruktioner i framförallt tegel och betong med klassisk geometri ger Kahns byggnader både ett samlat intryck med massiv murverkan och samtidigt ett lätt intryck.

Louis Kahn gifte sig med Esther Kahn 1930, som han hade dottern, flöjtisten Sue Ann Kahn med. Han hade också två barn med två andra kvinnor: målaren Alexandra Tyng med arkitekten Anne Griswold Tyng, som i många år var partner i Kahns arkitektbyrå, samt dokumentärfilmaren Nathaniel Kahn.

År 2004 gjorde sonen Nathaniel dokumentärfilmen om Louis Kahn, My Architect – A Son's Journey.

Galleri

Projekt i urval

 Yale University Art Center, New Haven, Connecticut, USA, 1951–1954
 Trenton Bath House, Trenton, New Jersey, USA, 1954–1959
 Norman Fisher House, Philadelphia, Pennsylvania, USA, 1960
 Richards Medical Center, Philadelphia, Pennsylvania, USA, 1957–1961
 Esherick House, Chestnut Hill, Pennsylvania, USA, 1959–1962
 Indian Institute of Management, Ahmedabad, Indien, 1962–1974
 Erdman Hall Dormitories, Bryn Mawr, Pennsylvania, USA, 1960–1965
 Salk Institure for Biological Studies, La Jolla, Kalifornien, USA, 1959–1966
 First Unitarian Church, Rochester, New York, USA, 1959–1967
 Kimbell Art Museum, Fort Worth, Texas, USA, 1967–1972
 Phillips Exeter Academy Library, Exeter, New Hampshire, 1967–1972
 Jatiya Sangsad Bhaban, Nationalförsamlingen, Dacca, Bangladesh, 1962–1983
 Yale Center for British Art, New Haven, Connecticut, USA, 1969–1974

Litteratur 
 Lesser, Wendy: You say to brick: the life of Louis Kahn. Farrar, Strauss and Giroux, 2017.
 Williamson, James F.: Kahn at Penn: Transformation teacher of Architecture. Routledge 2017.

Externa länkar 
 Bildgalleri
 My architect

Amerikanska arkitekter under 1900-talet
Män
Födda 1901
Avlidna 1974
 
Personer från Kuressaare
Vektor (olika betydelser)

Vektor eller Vector kan syfta på:

 Vektor (matematik) – matematiska storheter som har både storlek (magnitud) och riktning 
 Vektorrum – en mängd med en linjär struktur
 Pseudovektor –  inom vektoralgebra en vektor vars tecken ändras vid skifte mellan höger- och vänsterorienterat koordinatsystem
 Vektor (datavetenskap) – inom datavetenskapen med flera underbetydelser 
 Vektorgrafik – geometriska primitiver, såsom punkter, linjer, cirklar och dylikt, som tillsammans beskriver en bild
 Vektor (epidemiologi) – i medicin en organism som är smittbärare men inte själv framkallar sjukdomsförloppet
 Vektor (genteknik) – inom genteknik och molekylärbiologi ett redskap för att föra in DNA i levande celler

Vector
 Vector (biltillverkare) – en amerikansk sportbilstillverkare
 Vector the Crocodile – en figur i tv-spelserien Sonic the Hedgehog
Boolesk algebra

Boolesk algebra är ursprungligen en överföring av satslogiken till kalkyl, som introducerades av George Boole år 1854. Den är även ekvivalent med mängdalgebran, med operatorerna union, snitt och komplement. Formellt kan en boolesk algebra definieras som ett distributivt lattice, vars alla element har ett komplement.

Ytterligare ett exempel på en boolesk algebra är ringen , där de binära operationerna ,  och  definieras enligt 

En boolesk algebra kan uppfattas som en boolesk ring. De är således ekvivalenta begrepp. En boolesk algebra  kan omformas till en boolesk ring  genom definitionerna

.

Booles logiska algebra förbättrades och utvecklades vidare av bland andra matematikerna Charles Peirce, Ernst Schröder och Giuseppe Peano, som moderniserade Booles beteckningar och uttryckssätt. Om man i Booles kalkyl låter 0 och 1 representera sanningsvärdena falskt respektive sant och operatorerna  + och  motsvara konnektiven  respektive , fås enligt ovan endast ett undantag från ordinarie räkneregler, nämligen att 1 + 1 = 1.

Med venndiagram kan man åskådliggöra de logiska funktionernas sanningsvärden.  

Den booleska algebran har tillämpningar bland annat inom områdena digitalteknik, kretskonstruktion, datorer och programkonstruktion.

Den nedre figuren visar booleska funktionsvärdestabeller, kretskonstruktioner och venndiagram för de logiska konnektiven och, eller, materiell implikation och antingen-eller. Det sistnämnda konnektivet motsvaras i algebran av addition modulo 2 och betecknas med symbolen .

Se även 
 Boolesk ring
 Digitalteknik
 Datavetenskap
 Logicism
 Lattice
 Logisk grind

Källor 
 Whitesitt, J.E., Boolean Algebra and its Applications, Addison-Wesley, 1961.
 von Wright, G.H., Logik, filosofi och språk, Berlingska, Lund, 1957.
 Abbott, J.C., Sets, Lattices and Boolean Algebra, Allyn and Bacon, 1969.
 Bäckström, Karl-Johan, Diskret matematik, Studentlitteratur, 1986.

Externa länkar 

Boolesk algebra

en:Boolean algebra (structure)
fr:Algèbre de Boole (structure)
ko:불 대수
he:אלגברה בוליאנית (מבנה אלגברי)
zh:布尔代数
Pikachu

Pikachu är en Pokémon i Pokémonspelen och -animen. Den är bland de mest välkända och populära Pokémonfigurerna och fungerar som maskot för hela produktserien. Ash Ketchum, huvudpersonen i TV-serierna, har en Pikachu som är den enda Pokémon han har haft kvar i sitt lag genom alla säsonger.

Egenskaper 
Pikachu är utformade som gula möss med elektriska krafter. På varje kind har de en röd påse som lagrar elektricitet under natten, vilken de sedan ska kunna urladda. Pikachus är känsliga mot attacker av jordtyp, men starka mot attacker av vatten- och flygtyp. Om en Pikachu ges föremålet Thunder Stone ("Åsksten") utvecklas den till Raichu, men då kan den inte lära sig fler attacker naturligt, utan måste lära sig attacker via så kallade TM och HM, artificiella attackinlärningsmaskiner. I spelet Pokémon Yellow kan spelaren dock inte utveckla den Pikachu man fått från professor Oak. Pikachu utvecklas från förstadiet Pichu.

Namnet kommer från japanskans "pikapika", som betyder "liten elstöt", och "chū", vilket är musens läte i Japan (liksom man säger "pip" på svenska).

Referenser

Noter

Externa länkar 

Artikel på Bulbapedia

Pokémonarter
Pokémon
Anime- och mangafigurer
Fiktiva möss och råttor
Huvudpersoner i datorspel
Fiktiva män i datorspel

Fiktiva figurer introducerade 1996
Per Johan Pettersson

Per Johan Pettersson, född 5 augusti 1862 i Ore socken i Dalarna, död 17 mars 1893 på fängelset i Gävle, var en från Mossbo i Alfta finnskog i Hälsingland brottsling (också känd som Alftamördaren) som avrättades 1893 i för morden på två poliser.

Biografi
Pettersson tillsammans med sin far och sina två bröder (alla mycket berusade) sköt länsmannen Albert Gawell till döds och sårade dödligt fjärdingsmannen Olof Norén när dessa var ute för att överlämna en stämning mot några ökända hembrännare och lönnkrögare. Såväl Per Johan Pettersson (som vid tiden för morden var 29 år), som dennes bröder Anders, 26, och Karl Erik, 17 (som enligt uppgift höll i vapnet), samt deras far Per Olof (56 år) var inblandade i brottet.

Per Johan dömdes till döden för morden då rätten ansåg att han hade varit den pådrivande kraften. Rättegången mot honom, hans far och hans bröder varade i fyra dagar och avslutades i tingsrätten den 12 juni 1892. Senare togs ärendet upp i såväl hovrätt som högsta domstol, men domarna blev desamma. Dödsdomen verkställdes på fängelsegården på Hamiltongatan i Gävle. Den 17 mars 1893 halshöggs Per Johan Pettersson av skarprättaren Anders Gustaf Dalman. Efter avrättningen studerades huvudets och ögonens omedelbara reaktioner av professor Frithiof Holmgren från fysiologiska institutet i Uppsala, där kraniet så småningom hamnade och idag tillhör Gustavianum.

Karl Erik och Anders dömdes med hänsyn till sin ungdom och påverkan från den äldre brodern till livstids straffarbete istället för döden. Fadern fick ett kortare straff för hembränning (ett år). I en version av Per Johan Petterssons samtal med sina bröder före avrättningen så påstås han ha skämtat över att han fått det kortaste straffet, trots sin centrala roll. För de två återstående bröderna kom livstid att verkligen innebära livstid då båda avled i lungsot i fängelset, 1901 och 1911.

Noter

Externa länkar 
På Nättidningen Rötter finns urkundstexter som beskriver brottet och domen.
Alftamorden 1892 dellenportalen.se
 (Skillingtryck om händelserna.)

Födda 1862
Avlidna 1893
Svenska mördare
Män
Personer som blivit avrättade av Sverige under 1800-talet
Personer som blivit avrättade genom halshuggning i Sverige
Personer från Alfta socken
Johanneshusmordet

Johanneshusmordet eller Johannishusmordet var ett känt svenskt mord som begicks den 7 oktober 1899.

Theodor Julius Sallrot (född 12 april 1879) och Ernst Cederberg var kollegor. När Sallrot inte kunde bekosta sina utsvävningar och inte ville be sin rika familj om hjälp, beslutade han sig för att råna sin vän som arbetade på järnvägsstationen i Johannishus i Blekinge. 

Den 7 oktober 1899 cyklade Sallrot till stationen och umgicks med Cederberg innan han försökte mörda honom med en sten inlindad i en näsduk, med en kniv och med en pistol. Cederberg lyckades ändå ta sig till järnvägsspåren innan Sallrot hann ikapp och kastade sten på honom. Han avslutade dådet med att skära halsen av honom och rensa kassaskåpet på 330 kronor.

Efter rånmordet försökte Sallrot kasta skulden på en okänd man, men erkände snart och dömdes till döden. Sveriges enda kvarvarande skarprättare, Anders Gustaf Dahlman, fick resa ned till Karlskrona. Avrättningen skedde på fängelsegården på morgonen den 5 juli 1900. Sallrot begravdes i hemtrakten.

Journalisten Christer Isakssons bok För ung att dö - en mördare och hans bödel (Prisma 2007) handlar om Sallrot, mordet och hans avrättning. Boken utsågs till Årets bästa fackbok av Svenska Deckarakademin i november 2007.

Källor
 Nättidningen Rötter
 En fängelsedirektörs minnen av Ulrik Leander, Svenska Missionsförbundets Förlag, Stockholm 1936

1899 i Sverige
Mord och mordförsök 1899
Mord i Sverige
Blekinges historia
Sanningsvärde

Ett sanningsvärde är ett värde tilldelat ett påstående grundat på huruvida detta är uppfyllt eller ej.

Symboliska sanningsvärden 
I en två-värd kontext är ett påstående som är uppfyllt sant, och ett som inte är uppfyllt är icke-sant. Falskt är ett annat ord för icke-sant så ett påstående i en två-värd kontext är antingen sant eller falskt. Dessa två kan symboliskt betecknas med två valfria tecken till exempel S och F, eller 1 och 0. Dessa symboliska sanningsvärden används som invärden och resultat i sanningstabeller och sanningsfunktioner.

Det finns också flervärd logik med fler än två symboliska sanningsvärden. Den vanligaste är trevärd logik med t (true), f (false), u (undefined).

Numeriska sanningsvärden 
Ett sanningsvärde kan också representeras av ett talvärde som öppnar möjligheten att hantera dem med matematiska metoder. George Boole fann att talen 1 och 0 hade goda egenskaper för att utföra två-värda logiska operationer med matematiska metoder och skapade den Booleska algebran.

Med idén om 'gradvis sanning' eller delvis sanning utanför två-värda kontexter, blir graden av sanning till ett gradvis procentuellt värde mellan 100% och 0%, som ju är lika med talen 1 och 0.

I Lukasiewicz trevärdeslogik och i suddig logik (fuzzy logic) motsvarar 1 och 0 'sant' och 'falskt' och den grad man värderar placeras mellan 'sant' och 'falskt'.

Se även 
 Sanning

Logik