kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johnny Hodges

John Cornelius "Johnny" Hodges, född 25 juli 1906 i Cambridge i Massachusetts, död 11 maj 1970 i New York i New York, var en amerikansk jazzmusiker och saxofonist (alt).

Hodges var självlärd och hans karriär tog fart i och med att han på 1920-talet fick lektioner av Sidney Bechet och även spelade med i dennes band på olika klubbar i stadsdelen Harlem i New York. Han anlitades vid denna tid också av orkesterledaren Chick Webb innan han 1928 engagerades av Duke Ellington, i vars orkester han - med ett kort avbrott på 1950-talet - kom att medverka i 40 år.

Där blev han en av de i dubbel bemärkelse tongivande medlemmarna. Inom jazzmusiken anses Hodges som den förste verkligt stora solisten på altsaxofon. Hans ton var bred och flödande, improvisationerna logiska och rytmiskt markerade. Ellington skrev flera kompositioner för Hodges som huvudsolist, man kan nämna "Things Ain't What They Used To Be", "Don't Get Around Much Any More", och "Passion Flower".

1951 lämnade Hodges Ellington och ledde under en tid ett eget band, där bland andra trombonisten Lawrence Brown medverkade. Fram till återföreningen med Ellington 1955 deltog han också i Jazz at the Philharmonic (JATP) en turnerande musikorganisation under impressarion Norman Granz ledning. Där spelade han med flera yngre musiker, bland andra med efterföljaren på sitt eget instrument: Charlie Parker. Han hade ingen större svårighet att anpassa sig till ett modernare idiom. Johnny Hodges - en av jazzmusikens viktigaste stilbildare - var i sanning en tidlös musiker.

Källor

Amerikanska jazzsaxofonister
Personer från Cambridge, Massachusetts
Födda 1906
Avlidna 1970
Män
Benedictus III

Benedictus III, född i Rom, död 17 april 858 i Rom, var påve från den 29 september 855 till sin död, 17 april 858.

Biografi 
Benedictus var romare, och son till en man vid namn Peter. När han stod som påvekandidat var han högt ansedd för sin omfattande lärdom och sin asketism. Vid Leo IV:s död 17 juli 855 blev Benedictus den utsedde efterträdaren, och envoyéer sändes för godkännande till kejsarna Lothar II av Lothringen och Ludvig II. Men legaterna missbrukade sitt förtroende och tillät sig tala i förmån för den exkommunicerade kardinal Anastasius. Kejsarkommissionen (missi) övervanns till dem som försökte tvinga fram att Anastasius blev påve. Benedictus förnedrades och fängslades. Större delen av prästerskapet och folket förblev dock lojala mot honom, och missi tvingades ge efter för deras tryck. Följaktligen konsekrerades Benedictus den 29 september - eller möjligen den 6 oktober - 855, och hans konkurrent fördömdes av en synod till att förlora rätten att vara präst.

Frankerriket var oroligt till följd av yttre attacker, och kyrkan där förtrycktes. Benedictus skrev till de franska biskoparna, och lade en stor del av skulden i deras land på deras tystnad; för att mildra de inre svårigheterna i landet var de tvungna att tygla den mäktige subdiakonen Hubert, som var svåger till Lothar II, som trotsade varje lag av Gud och människor tills han dräptes 864.

Efter en appellation till Benedictus från den östliga kyrkan, upprättade han balansen mellan patriark Ignatios av Konstantinopel och biskop Gregorius av Syrakusa. Han mottog visit av anglosaxarnas kung Ethelwulf och dennes berömde son Alfred, och slutförde restaurationen av Schola Anglorum, som förstörts i en brand 847. Han fortsatte arbetet med att återställa kyrkorna efter att de hade förstörts av saracenerna 846.

Benedictus begravdes I Peterskyrkan. Av ett av hans mynt finns bevis för att det inte fanns någon påve Johannes mellan Leo IV och honom själv, vilket ibland har anförts.

Källor
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume II (1907)

Externa länkar

Påvar
Avlidna 858
Män
Födda okänt år
Ugglan
Personer i Kyrkostaten under 800-talet
Påvar från Rom
Veit Stoss

Veit Stoss (polska Wit Stwosz), född omkring 1447 i Horb am Neckar, död 20 september 1533 i Nürnberg, var en tysk skulptör, målare och gravör.

Asteroiden 6106 Stoss är uppkallad efter honom.

Biografi
Viet Stoss var verksam i Kraków i Polen 1477-96 där hans mästerverk är det stora högaltaret i skulpterat och målat trä i Vårfrukyrkan. Altarets corpus framställer Jungfru Marias död samt hennes himmelsfärd och kröning. På flyglarna skildras scener ur Jungfru Marias liv.

Stoss arbetade huvudsakligen i trä och - liksom sina samtida tyska kolleger - i en starkt uttrycksladdad stil, som blandar kvardröjande gotik med sydeuropeisk manierism. Han återvände till Nürnberg 1496, där han utförde bl. a. gruppen "Änglahälsning" i S:t Lorenzkyrkan.

Källor

Noter

Externa länkar
 

Tyska skulptörer
Tyska målare under 1400-talet
Födda 1447
Avlidna 1533
Män
Tyska konstnärer under 1400-talet
Horb am Neckar

Horb am Neckar är en stad  i delstaten Baden-Württemberg i Tyskland. Folkmängden uppgår till cirka 
 invånare, på en yta av  kvadratkilometer.

Staden ingår i kommunalförbundet Horb am Neckar tillsammans med kommunerna Empfingen och Eutingen im Gäu.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Freudenstadt
Sutri

Sutri är en stad och kommun i provinsen Viterbo i Lazio, Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Bassano Romano, Bracciano, Capranica, Monterosi, Nepi, Ronciglione och Trevignano Romano.

Namnet "Sutri" (latin Satrium) kommer troligen av "Sutrina", etruskernas namn på Saturnus.

År 1046 inledde kejsar Henrik III sin kyrkoreform genom att avsätta tre påvar, se synoden i Sutri.

Referenser

Externa länkar 
 Città di Sutri

Kommuner i provinsen Viterbo
Orter i Lazio
Miranda Richardson

Miranda Richardson, född 3 mars 1958 i Southport, Merseyside, är en brittisk skådespelare.

För svensk TV-publik är hon mest känd i rollen som Elisabet I i komediserien Svarte Orm. Hon spelade även Rita Skeeter i Harry Potter och den flammande bägaren.

Filmografi i urval 

 (TV-film)

1994 – Helt hysteriskt, avsnitt New Best Friend (gästroll i TV-serie)

 (TV-film)

 (kortfilm)
 (röst)

 (röst)

2004 – Helt hysteriskt, avsnitt White Box (gästroll i TV-serie)

 (röst)

 2015 – Och så var de bara en (miniserie)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
 Miranda Richardson Appreciation Page

Födda 1958
Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Southport
Emil Ruda

Emil Ruda (gossen Ruda), fullständigt epitet "Hr ynglingen Emil Ruda" är en fiktiv person i den satiriska tidskriften Grönköpings Veckoblad och son till tullvaktmästare Ruda. Uttrycket "gossen Ruda" har i svenska språket blivit synonymt med en vanligen yngre, något vanvördig och okonventionell person eller aktör.

Ruda illustrerar i tidskriften "ett oroselement, en respektlös individ, företrädesvis en ung mansperson, som inte riktigt håller sig inom ramarna, som alltid ställer till med bråk och som inte spelar enligt reglerna".

Källor

Externa länkar
Grönköpings Veckoblad

Ruda, Emil
Grönköping
Infix



Lingvistik

Ett infix är inom lingvistik ett affix som skjuts in mellan fonemen i ett annat morfem. Infix är vanligt förekommande i semitiska språk, där ordstammar består av 3 till 4 konsonanter. Dessa ordstammar böjs sedan genom att vokalen ändras, och ibland skjuts även ytterligare konsonanter in mellan fonemen. Även i andra asiatiska språk och i afrikanska och amerikanska språk är infix relativt vanliga. 

Däremot är de ovanliga i europeiska språk, men förekommer till exempel i latin. I latinets presenssystem  är vanligen ett nollmorfem det allmänna tempussystemet. I ett fåtal verb sätter man ett infix framför den sista konsonanten i basen. På så sätt förändras basen vinc i 'segra' till vic (i engelska 'invincible' respektive 'victor') och rup 'bryta' till rump, i svenska 'korruption' och 'korrumperad'. Den latinska verbstammen tag 'vidröra' finns utan infix i det svenska lånordet taktil, men i lånordet tangera finns böjningsformen tang, med ett inskjutet n.

Matematik och datavetenskap 

Infix används jämte prefix och postfix för att beskriva operatorers placering i förhållande till de operander de verkar på. I infixnotation står en binär operator mellan operanderna. De fyra räknesätten brukar noteras på detta sätt, även om andra sätt förekommer, t.ex. postfixnotation.

Till exempel är plusoperatorn här skriven som ett infix då den står mellan sina två operander:

Kemi 

I kemisk kontext så används infix för att beskriva molekylär struktur enligt IUPAC nomenklatur.

Referenser

Se även 
 Prefixnotation och Omvänd polsk notation för alternativ till vanliga matematiska infixoperatorer

Lingvistisk morfologi
Operatorer
Datavetenskap
Nomenklatur och beteckningar inom kemin
Affix
Mattia Preti

Mattia Preti, kallad Il Calabrese, född 24 februari 1613 i Taverna, Kalabrien, död 3 januari 1699 i Valletta, Malta, var en italiensk målare under barocken. Han var elev till Guercino.

Mattia Preti fick sin utbildning i Rom och Venedig men räknas till den neapolitanska skolan, vars kraftiga naturalism och skarpa ljusdunkel han anammade. Han var en av barockens främsta dekoratörer och utförde fresker och tavelbilder i Neapel och Rom, bland annat i kyrkan Sant'Andrea della Valle, med motiv ur den kristna traditionen.

Han utförde senare dekorationer i kartusiankapellet i Neapel samt fresker i katedralen i Valletta.

Verk i urval
 Fresker i högkoret – Sant'Andrea della Valle
 Den helige Andreas fästs vid korset
 Den helige Andreas död på korset
 Den helige Andreas begravning
 Scener ur den helige Carlo Borromeos liv – San Carlo ai Catinari
 Kristi gisslande, kapitelsalen – San Giovanni Calibita

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

 

Födda 1613
Avlidna 1699
Italienska barockmålare
Män
Personer från provinsen Catanzaro
Cirkumfix

Cirkumfix är tudelade affix, vilkas delar placeras både framför och efter ett annat morfem. De förekommer i många språk, men är särskilt vanliga i bland annat georgiska och malajiska.

Exempel 
Med cirkumfix i fetstil:
 förarga (svenska)
 gespielt, 'spelade' (tyska)
 наесться, 'äta sig mätt' (ryska)
 pekerjaan, 'sysselsättning', 'yrke' (indonesiska)

Se även 
 Cirkumposition

Affix
Suprafix

Suprafix är suprasegmentella affix, till exempel betoningsförskjutningar.

Ett exempel är den engelska betoningsskillnaden mellan likalydande verb och substantiv:
 Insúlt "förolämpa" — Ínsult "förolämpning"

Ett annat exempel är kinesiska 好 hǎo (att vara god) och 好 hào (att finna gott), där tonen ändras från låg till fallande.

Affix
Kulturhus

Ett kulturhus är en byggnad, vilken inrymmer flera kulturella verksamheter, som bibliotek, teater, museum och utställningar. Det finns ingen exakt definition eller åtskillnad mellan kulturhus, medborgarhus, folkets hus, allaktivitetshus med flera. Det är snarast lokala beslut, eller vilken huvudman verksamheterna har, som styr namnvalet. 

Begreppet kan även avse äldre, kulturhistoriskt intressanta byggnader.

Kulturhus i Sverige i urval

 Cassels donation, Grängesberg
 Culturen, Västerås
 Culturum, Nyköping
 Dunkers Kulturhus, Helsingborg
 Cyklopen, Högdalen
 Elsas hus, Linköping
 Frölunda Kulturhus, Frölunda
 Göteborgs lagerhus
 Haninge kulturhus, Haninge
 Hägerstensåsens medborgarhus, Stockholm
 Hässleholms kulturhus
 Kulturcentrum Mankell, Sveg
 Kulturens Hus, Luleå
 Kulturhuset Barbacka, Kristianstad
 Kulturhuset Björnen, Åstorp
 Kulturhuset, Borås
 Kulturhuset Fyren, Kungsbacka
 Kulturhuset Grand, Uppsala
 Kulturhuset Komedianten, Varberg
 Kulturhuset, Leksand
 Kulturhuset Mazetti, Malmö
 Kulturhuset, Oskarshamn
 Kulturhuset Ravinen, Båstad
 Kulturhuset Spira, Jönköping
 Kulturhuset, Stockholm / Kulturhuset Stadsteatern
 Kulturhuset i Ytterjärna
 Kulturhuset Ängeln, Katrineholm
 Kulturhuset, Örebro
 Kulturmagasinet, Sundsvall
 Magasinet, Falun
 Medborgarhuset, Eslöv
 Medborgarhuset, Stockholm
 Medborgarhuset, Säffle
 Medborgarhuset Trappan, Vällingby
 Medborgarhuset, Örebro
 Nordkalottens kultur- och forskningscentrum, Övertorneå
 Skarpnäcks kulturhus, Stockholm
 Skövde Kulturhus, Skövde
 Sara Kulturhus, Skellefteå
 Södertälje stadshus
 Vallentuna kulturhus, Vallentuna
 Väven, Umeå
 Växhuset, Västerås

Se även
Lista över kulturhus

Byggnadstyper
Superkargör

Superkargör eller superkarg (från , av sobre "över" och cargo "last", av cargar "lasta", av senlatinets carricare, "anbringa på en vagn") är en person som följer med ett fraktfartyg som representant för lastägarens intressen.

I äldre tider, då det var omöjligt att kommunicera med fartyg till sjöss och kommunikation med avlägsna hamnar var långsam, hade superkargörerna mer omfattande uppgifter, och befattningen var då mycket betydelsefull. Uppgifterna omfattade då att välja ut och köpa varor till lasten, att genomföra försäljning av last under resan och att ta hand om redovisning av lastens innehåll, till och med besluta att gå till annan hamn än tänkt. Många av dessa arbetsuppgifter togs senare över av mäklare och agenter. Redan under början av 1900-talet var det sällsynt att påträffa fartyg med en superkargör. De superkargörer som förekommer idag har den mer begränsade uppgiften att på ägarens uppdrag eskortera lasten från pålastning till avlastning.

På svenska fartyg förekom superkargörer under Svenska Ostindiska Companiets tid, där de hade hög rang och saluterades med åtta skott.

Källor

Webbkällor
 
  i Den store danske, läst 2013-09-10.
 Den store danske, läst 2013-09-10.
 Defense Transportation Regulation: Supercargo Personnel, US Transportation Command, april 2011.

Tryckta källor
  s. 286.

Titlar i näringsliv
Sjöfartsyrken
Ilmari Hannikainen

Toivo Ilmari Hannikainen född 19 oktober 1892 i Jyväskylä i Finland, död 25 juli 1955 i Kuhmois, var en finländsk pianist och tonsättare. Han var son till Pekka Juhani Hannikainen och bror till Tauno och Arvo Hannikainen.

Biografi
Hannikainen var från 1923 1:e lärare i pianospel vid Helsingfors konservatorium (från 1939 Sibelius-Akademin) och blev 1939 professor där.

Han företog flera konsertresor i Europa, och representerade bland annat Finland vid den skandinaviska konserten i London 1923. Hannikainen har komponerat en pianokvartett, en pianokonsert, en mängd solosånger och mindre pianostycken samt musik till folkoperan Skördefesten.

Han var främst aktiv inom konstmusiken, men har även skrivit filmmusik.

Ilmari Hannikainen har också tonsatt ett antal andliga sången om blivit mycket uppskattade. Exempel på dessa är: Kom till mig och min Herre Jesus ochFärdemannens psalm,

Hannikainen drunknade under en seglats i Kuhmois 1955. Några av hans musikerkolleger, som Aarre Merikanto, ansåg att hans död var självmord. Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Filmmusik i urval
1934 – Sången om den eldröda blomman

Noter

Externa länkar
 
 
 
 

Födda 1892
Avlidna 1955
Finländska musiker
Finländska klassiska kompositörer
Finländska filmmusikkompositörer
Män
Personer från Jyväskylä
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Gull-Maj Norin

Gull-Maj Norin, född 20 april 1913 i Helsingborg, död 27 november 1997 i Köpenhamn i Danmark, var en svensk skådespelare.

Norin spelade ofta rollen som en vacker femme fatale och medverkade i en rad danska filmer. Hon var från 1940 gift med regissören Søren Melson (1916–1984).

Norin var dotter till Anne-Sophie Norin, som 1920 hos Ernst Rolf sjöng visan om "Docklisa".

Filmografi i urval

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 
 78-varvsinspelningar med Gull-Maj Norin

Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Helsingborg
Födda 1913
Avlidna 1997
Kvinnor
Leif Björnlod

Leif Göran Oskar Björnlod, född 10 augusti 1939 i Stockholm (Oscar), död 5 mars 2018 i Brunskogs distrikt, Värmlands län, var en svensk politiker (miljöpartist). Han var ordinarie riksdagsledamot 2002–2006, invald för Värmlands läns valkrets.

Biografi 
Leif Björnlod föddes i Stockholm, men flyttade senare till Värmland med sin fru Gun och blev bonde och folkhögskolelärare vid Ingesunds folkhögskola, med Skolöverstyrelsens behörighet. De har fem barn tillsammans.
Björnlod är filosofie kandidat med den tidigare titeln museilektor. Han var amanuens på Statens försöksverksamhet med Riksutställningar, sedermera intendent på Södertälje Konsthall, där han gjorde flera mycket uppmärksammade utställningar bland annat Plast och Nordens första Fria utställning.
Under 1986–1987 studerade han ekonomi och rättskunskap och arbetade som samhällskunskapslärare.

I sin tidiga ungdom mönstrade han i handelsflottan och därefter tjänstgjorde han i Marinen (KA), bland annat som fartygschef efter examen vid Kalmars Sjöbefälsskola.

Björnlod var ordinarie riksdagsledamot för Miljöpartiet under mandatperioden 2002–2006. I riksdagen var han ledamot i justitieutskottet 2002–2006 samt suppleant i EU-nämnden, kulturutskottet, socialutskottet och sammansatta justitie- och socialutskottet.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Miljöpartiet
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Stockholm
Födda 1939
Avlidna 2018
Män
Text-ljud-komposition

Text-ljud-komposition är ett begrepp som skapades av Lars-Gunnar Bodin och Bengt Emil Johnson för att beskriva en form av poesi som rör sig i gränslandet mellan musik och litteratur. Verken baseras på inspelade texter som sedan används både som klangkälla och som semantiskt material, ofta kombinerat med elektroniska och konkreta ljud. Text-ljud-komposition kan ses som en form av konkret poesi såväl som av avantgardistisk musik.

Under åren 1967-1971 arbetade språkgruppen på Fylkingen i Stockholm med att utveckla text-ljud-kompositionen. Mellan åren 1968 och 1970 anordnades det tre internationella festivaler för text-ljud-komposition i Stockholm.

Text-ljud-komposition anses idag vara en av de former av experimentell konst där svenska konstnärer internationellt ses som pionjärer.

Några text-ljud-kompositioner 
Fåglar i Sverige - Öyvind Fahlström, 1963
Gubbdrunkning - Bengt Emil Johnson, 1965
Lågsniff - Åke Hodell, 1965
General bussig - Åke Hodell, 1965
CYBO II - Lars-Gunnar Bodin, 1967
L'inferno de Strindberg - Sten Hanson 1970
Ankarkättingens slut är sångens början (samlings-CD) - Ilmar Laaban, 1944-1993

Svensk poesi
Svensk litteratur
Klassisk musik
Gertrud Pålson-Wettergren

Gertrud Wettergren, känd som Gertrud Pålson-Wettergren, ogift Pålson, född 17 februari 1897 i Västra Sallerups socken i Skåne, död 26 november 1991 i Djursholm, var en svensk skådespelare och operasångare (mezzosopran).

Biografi
Pålson-Wettergren fick sin utbildning vid Musikkonservatoriet i Stockholm 1914–1918 och vid Operans scenskola 1922–1923. Hon tog även lektioner för Haldis Ingebjart och Gillis Bratt.

Hon var engagerad vid Kungliga Teatern i Stockholm – ursprungliga debutrollen var där Cherubin i Mozarts Figaros bröllop –  mellan 1922 och 1948 och utnämndes till hovsångerska 1934. Hon uppträdde på Kungliga Teatern som modern i Menottis Konsuln så sent som 1952. Åren 1935–1938 var Pålsson-Wettergren engagerad vid Metropolitan Opera House i bland annat titelrollen i Bizets Carmen och som Delila i Camille Saint-Saëns Simson och Delila. Vid Royal Opera House Covent Garden framträdde hon som Azucena i Verdis Trubaduren och Amneris i Verdis Aida.

Hon medverkade även vid premiärer av svenska verk som Singoalla, Rosenbergs båda Marionetter och Lycksalighetens ö. Hon mottog Litteris et artibus 1931.

Pålson-Wettergren var gift från 1925 med Erik Wettergren (1883–1961). Deras dotter Margareta Wettergren (1928–2003) var gift med Berndt Stackelberg och Kit Colfach samt mor till Ewa Stackelberg.

Bibliografi 
.

Diskografi 
Georges Bizet – Carmen. Gertrud Pålsson-Wettergren. SR Records SRLP 1344.
Set Svanholm live. Wagner, Verdi. Stockholm Royal Opera Orchestra. Dirigent Nils Grevillius, Leo Blech, Karl Elmendorff. Joel Berglund, Set Svanholm, Helga Görlin, Leon Björker, Gertrud Wettergren. Preiser 90332. 2 cd. Svensk mediedatabas.

Filmografi (urval)

Referenser 

.

Externa länkar 

Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska mezzosopraner
Svenska hovsångare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Västra Sallerups socken
Kvinnor
Födda 1897
Avlidna 1991
Mottagare av Litteris et Artibus
Elsa Widborg

Elsa Ingrid Margaretha Widborg, född 29 april 1896 i Fågelfors i Kalmar län, död 4 april 1956 i Göteborg, var en svensk skådespelare.

Biografi 
Widborg var elev till Louise Fahlman och Elisabeth Hjortberg. Hon scendebuterade 1918 i Halmstad på turné med Albert Ranft. Samma år engagerades hon av Lorensbergsteatern där hon var till 1927. Widborg var vid Göteborgs stadsteater 1936–1945 och vid Helsingborgs stadsteater 1928–1929 och 1946–1947. 1948–1950 var hon anställd vid Dramaten och därefter åter vid Göteborgs stadsteater. Hon fick Gösta Ekman-stipendiet 1943.

Hon var dotter till bruksförvaltare Nils Ludvig Widborg (1855–1903) och Hedvig Hellman (1867–1947). År 1921 gifte sig Elsa Widborg med direktör Richard Martens-Fougner (1876–1930). Hon är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Regi

Referenser

Fotnoter

Källor 
 Göteborgare 1923. Biografisk uppslagsbok. Hugo Brusewitz aktiebolags förlag, Göteborg 1923
 
 Widborg-Martens-Fougner, Elsa Ingrid Margareta på SvenskaGravar.se

Externa länkar 
 
 
 
 Elsa Widborg på Malmö stadsteater

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1896
Avlidna 1956
Kvinnor
Språkgruppen

Språkgruppen var en löst sammansatt grupp av poeter och konstnärer som på Fylkingen, Stockholm, mellan åren 1967 och 1971 expeimenterade med vad som kom att kallas Text-ljud-komposition.

Gruppens kärna bestod av
Lars-Gunnar Bodin
Bengt Emil Johnson
Sten Hanson
Åke Hodell
Ilmar Laaban

Språkgruppen
Svensk litteratur
Hyvelbänk

Hyvelbänk, snickarbänk eller slöjdbänk är en typ av arbetsbänk som används av snickare för att fixera trästycken av olika slag och därmed underlätta arbetet. Den består av en arbetsplatta och oftast en eller två spännanordningar avsedda att fästa arbetsstycken med.

Normalt i Sverige är dessa spännanordningar av trä och med svarvade gängor. Hyvelbänkar tillverkas av hårt trä såsom bok, ek eller i dag även av ask. Oftast gjorde förr snickaren sin egen hyvelbänk. Seriemässigt har hyvelbänkar tillverkats i Sverige på några olika platser, bland annat i Tidaholm, Målilla, Stockamöllan och framförallt i Stockaryd. Numera finns det endast en hyvelbänkstillverkare i Stockaryd.

Bildgalleri

Se även 
 Täljhäst
 Slöjd

Externa länkar 
 Historia om hyvelbänkstillverkning i Sverige

Hantverk
Verktygsmaskiner
Verktyg
Snickeri
Snickarverktyg
Liljevalchs/Gröna Lund (spårvagnshållplats)

Liljevalchs/Gröna Lund är en buss- och spårvagnshållplats på Djurgården i Stockholm. Namnet avser Liljevalchs konsthall som är belägen vid denna hållplats. 

Vid denna hållplats ligger även:
Gröna Lund
Alkärrshallen (Spårvagnshallen för Djurgårdslinjen) 
Abbamuseet
Cirkus
Hasselbacken

Djurgården