Fornmakedonska

Fornmakedonskan är ett numera utdött språk som tillhörde den indoeuropeiska språkfamiljen. Det talades under antiken i den historiska regionen Makedonien, vilket stort sett motsvarar den grekiska regionen Makedonien och den angränsande staten Nordmakedonien.  Fornmakedonska språket var en dialekt av antikens grekiska. När det dog ut, ersattes det av attisk grekiska.

Identitet
Det är omtvistat i vilken undergrupp språket skall inplaceras. Teorier finns att språket är närbesläktat med klassisk grekiska, pelasgiska illyriska, thrakiska, frygiska eller den urindoeuropeiska roten. Språket talades i den historiska regionen Makedonien. Sin största utbredning hade det makedonska riket under fjärde århundradet f.Kr. under Filip II och Alexander den store. Det var dock inte så att alla klasser i riket använde makedonska, exempelvis ville både kung Filip II och Alexander hellenisera samhället, alltså göra det mer grekiskt. Det gjorde de bland annat genom att uppmuntra användandet av attisk grekiska i den statliga administrationen.  Språket assimilerades under den hellenistiska perioden till koinégrekiska.

Mycket av svårigheterna med klassificeringen beror på att så få skriftliga källor finns bevarade. De som finns är nedskrivna med det grekiska alfabetet. Det finns fornmakedonska orts- och personnamn bevarade i grekiska källor, från vilka man kunnat rekonstruera en del glosor.

Den brittiska historikern N.L.G Hammonds uppfattning att fornmakedonskan var en grekisk dialekt eller med grekiskan besläktat självständigt språk som talades av nordvästgrekerna är mycket omdiskuterad.

Det finns många skilda uppfattningar om språket, och källorna är ytterst torftiga. Enligt lingvisten Otto Hoffmans uppfattning kan man utifrån det bevarade materialet – i synnerhet personnamnen, men även orts- och månadsnamn – dra slutsatsen att fornmakedonskan var en grekisk dialekt. Hoffman hämtar stöd av historieberättare som Titus Livius, som säger: "Aetolierna, Arkaderna och Makedonerna, män av samma språk, är enade och splittrade av händelser som dyker upp då och då, mot utlänningar, mot barbarer, kommer de utkämpa ett evigt krig" (Ab Urbe Condita 31.29).

Lingvisten R.A. Crossland ifrågasätter denna uppfattning, då denne menar att man från de blott cirka 130 bevarade namnen och inskriptionerna inte kan dra några säkra slutsatser om ett gemensamt språk och drar slutsatsen att fornmakedonskan var ett självständigt språk. Denna uppfattning har också flera ledande lingvister och historiker av idag (C.G. Thomas, Peter Green). Det finns visserligen inskriptioner skrivna med grekiska bokstäver i Makedonien, men därav kan man enligt forskaren Eugene N. Borza inte dra slutsatsen att fornmakedonskan var grekiska.

De forntida makedonierna omnämndes av atenarna vid samma tid som barbarer, ett begrepp som i antiken i huvudsak syftade på språkliga skillnader. Av detta har dragits slutsatsen att fornmakedonskan av grekerna ej betraktades som grekiska. Å andra sidan anklagades även arkadierna (som var greker) för att vara barbarer.

Dessutom pekar ljudstrukturen i de få bevarade orden på väsentliga skillnader mot grekiska, med danos gentemot grekiska thanatos ('död').

Några fornmakedonska ord

Referenser 
 ''Denna artikel är baserad på en översättning från tyska Wikipedia

Noter

Externa länkar 
 Jona Lendering Ancient Macedonia:Language från Livius
 Charles Bryant-Abraham, What was the Mother Tongue of Alexander the Great? från The Jerusalem Center for Biblical Studies and Research Jerusalem, Israel
 Dr. Jožko Šavli, Alexander the Great Was he a Venet? från Carantha
 Heinrich Tischner altmakedonisch Α-Η, Θ-Ω 
 J.M.R. Cormack Macedonian Collection_Center for Epigraphical Studies
 Britannica Video, Early Hellenism in Upper Macedonia

Indoeuropeiska språk
Utdöda språk
Språk i Europa