kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Glenn Johansson

Glenn Holger "Glenna" Johansson, född 20 januari 1956 i Motala församling i Östergötlands län, död 5 juli 2014 i Södertälje, var en svensk ishockeyspelare (forward). 

Glenn Johansson spelade 494 matcher i Södertälje SK under åren 1975–1988, 13 säsonger. Under dessa år gjorde han 199 mål och 367 assist. Han blev svensk mästare med Södertälje SK 1985.  Han vann också poängligan i Elitserien 1986 samt 1987. Glenna vann också assistligan i Elitserien tre år i följd, en bedrift han är ensam om. 

Den 8 december 2007 hissades Glenn Johanssons tröjnummer 11 upp i taket i Scaniarinken.

Efter Johanssons bortgång bildades Glenn Johanssons minnesfond. Syftet med fonden är att främja barn och ungdomars bästa och deras möjligheter till utbildning, utveckling och välfärd genom stipendier och/eller bidrag, främst inom Södertälje SK men även till andra allmännyttiga organisationer, samt till att erbjuda hjälp till särskilt behövande människor. Glenn Johansson är begravd på Södertälje kyrkogård.

Klubbar
  Södertälje SK 1974–1975, 1978–1979, 1981–1983 Division 1
  Södertälje SK, 1975–1978, 1980–1981, 1983–1988 Elitserien 
  Djurgården Hockey, 1979–1980 Elitserien
  Viking Ishockeyklubb 1988–1989, Norska ligan
  Tyringe SoSS, 1989–1990 Division 1

Meriter
349 elitseriematcher, 113 mål, 233 assist 
SM-guld med Södertälje SK 1985.
Skyttekung i Elitserien 1986, 1987
Flest assist i Elitserien 1985, 1986, 1987

Referenser

Noter 

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Södertälje SK
Spelare i Djurgården Hockey
Svenska mästare i ishockey
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Motala
Födda 1956
Avlidna 2014
Män
Gilles de Retz

Gilles de Retz (även Gilles de Rais), född 1404 eller 1405, död 26 oktober 1440 i Nantes, var en fransk greve, krigshjälte och en av världens första kända seriemördare. Han antas ha tagit livet av bortåt 200 unga flickor och pojkar.

Krigshjälten
Gilles de Retz kämpade med Frankrikes nationalhelgon Jeanne d'Arc vid belägringen av Orléans under Hundraårskriget i striden mot engelsmännen, och blev också en av hennes närmaste vänner. Så småningom blev Jeanne d'Arc anklagad för kätteri och häxeri och avrättades.

Gilles de Retz belönades för sina bedrifter på slagfältet genom att utses till marskalk av Frankrike. Han var då 24 år gammal.

Den stilige, unge hjälten var en populär figur i den franska eliten. Han deltog i en pjäs om erövringen av Orléans, där Jeanne d'Arcs insats tonades ned och de Retz spelade sig själv på teaterscenen i en handling som upphöjde honom till helgon. Pjäsen blev ett fiasko och de Retz drog sig tillbaka från offentligheten.

Svartkonst och människooffer 
de Retz började nu flytta runt mycket. Han hade 24 gods på olika ställen i Frankrike. Han hävdade livet ut att han var en troende kristen, men i sin tillbakadragna tillvaro hade han börjat intressera sig för svartkonst. Han tog hjälp av en präst vid namn François Prelati för att genomföra sina komplicerade riter. Gilles de Retz började även använda sig av människooffer. Unga, oskuldsfulla flickor eller pojkar ansågs allmänt vara lämpligast. Under dessa makabra mord upptäckte de Retz att själva dödandet gav honom en större upplevelse än de dramatiska riterna. Det rinnande blodet och offrens klagoskrik gjorde honom oerhört upphetsad.

Upptäckt och avrättning 
Så småningom började rykten snurra runt enstöringen de Retz. Till slut blev skvallret så högljutt att kyrkans män, som tidigare beskyddat de Retz, såg sig tvungna att företa en undersökning. Jean, biskop av Nantes, utsågs att söka reda på sanningen. Han var en hårdför man, och lät ingen misstänkt slippa undan förrän de talat ut om vad de visste. Snart hade biskopen ur de Retz tjänare fått fram den ena fasansfulla historien efter den andra. Den 13 september 1440 greps Gilles de Retz och anklagades för barnamord och svartkonst.

De Retz erkände allt, men menade ändå att han fortfarande var en god kristen, och att han tvingats till morden av någon ond kraft. Den 26 oktober 1440 blev Gilles de Retz avrättad genom hängning och hans kropp brändes sedan på bål.

Legender och sagofigurer 
Gilles de Retz hade nu blivit samma sorts sagoaktiga skräckfigur som Dracula blev på sin tid. Historier om de Retz som vampyr och häxmästare berättades som vandringssägner. Han har möjligen också stått modell för Blåskägg i Gåsmors sagor. Brittiska extrem metal-bandet Cradle of Filths åttonde studioalbum Godspeed on the Devil's Thunder handlar om honom och hans mord. Celtic Frosts black metal-melodi "Into the Crypts of Rays" besjunger Retz gärningar.

Källor

Noter

Franska brottslingar
Avrättade seriemördare
Avlidna 1440
Män
Marskalkar av Frankrike
Födda 1404
Ugglan
Laserpekare

En laserpekare är en liten laser som används som pekpinne. I sin enklaste form består den av en liten diodlaser och batterier inbyggt i ett hölje av samma storlek som en penna eller kortare. Eftersom laserljuset är så intensivt syns ljuspunkten även på belysta ytor såsom projektioner av diabilder och overheadprojektorer. Enklare laserpekare har bara en liten intensiv ljuspunkt (normalt röd), på andra kan man välja mellan flera olika mönster som pilar, kryss eller ringar. 

Fördelen med laserpekare framför vanliga pekpinnar är att de är små och lätta samt att man kan peka på saker längre bort än man når med en vanlig pekpinne. Inom industrin är laserpekaren praktisk eftersom man kan peka på saker som inte får vidröras, till exempel roterande eller spänningsförande delar. Bland laserpekarens nackdelar kan nämnas svårigheten att hålla den lilla ljuspunkten stilla, vilket är irriterande för publiken. Laserljuset är också så starkt att det inte är helt ofarligt om man råkar lysa någon i ögonen.

Strålknippet från en laserpekare är i det närmaste parallellt, varför ljusfläckens storlek i stort sett är oberoende av avståndet mellan pekaren och det belysta föremålet. Räckvidden är några tio-tal meter.

Laserpekare med extra hög effekt (ofta grönaktigt ljus) kan användas för att exempelvis vid en astronomisk förevisning peka ut stjärnor på natthimlen. Laserljuset når naturligtvis inte fram till flera ljusår avlägsna himlakroppar, eller ens till himlakroppar inom vårt solsystem, men man "ritar ett spår i luften" i riktning mot stjärnan genom att belysa svävande föroreningar (pollen, damm) och de vattendroppar, som finns även vid minimalt dis. Eftersom det fjärran föremålet är så ytterst avlägset, kan den parallax som teoretiskt finns på grund av att demonstratör och publik befinner sig några meter från varandra, fullständigt försummas.

Tillståndskrav 
I svensk lag från den 1 januari 2014 krävs det tillstånd från Strålsäkerhetsmyndigheten för att inneha en laserpekare av klass 3R eller högre. Detta omfattar i stort sett alla laserpekare med en effekt över 1 mW.

Källor

Externa länkar 

Nyttoföremål
Laser
Göingeflickorna

Göingeflickorna var en svensk flickvokaltrio från Boalt, Glimåkra socken, Östra Göinge kommun i Skåne, som bildades 1955. 1958 tog de namnet Göingeflickorna. Gruppen bestod av de tre systrarna Sonja Martinsson (1934–2013), Barbro Svensson (född 1941) och Agneta Gardelid (1945–2021). De var födda Norén.

Göingeflickorna slog igenom på allvar 1961 med låten "Kära mor" (Joker JEP 8015). Skånes Radio Mercur och Radio Nord spelade "Kära mor" medan Sveriges Radio "dödskallemärkt" låten för att den ansågs för sentimental, men efter påtryckningar från allmänheten började även Sveriges Radio spela den och det resulterade i att den blev vald till årets låt 1961. Skivan blev också en försäljningssuccé och såldes i över 100 000 exemplar. 1962 låg låten "Min barndoms klockor" etta på Radio Nords svenska topplista "De tio". De medverkade flera gånger i TV.

Under 1960-talet turnerade de i USA och besökte bland annat de gamla svenskbygderna.

Gruppen uppträdde sista gången som trio den 13 december 1975 då Barbro lämnade gruppen för att börja sjunga med sin man Lars Svensson. De två har sedan dess turnerat runtom i Sverige under artistnamnet Barbro och Lars. Sonja och Agneta fortsatte att sjunga tillsammans som Göingeflickorna. Trion återförenades dock 2001 för en turné och kunde även ses den 8 maj 2009, i Norrköping, där Radio Nord hade nostalgikväll. 

Söndagen 7 oktober 2012 arrangerade Göingeflickorna en nostalgidag i barndomsbyn Boalts gamla skola, då man samtidigt passade på att släppa en nyisnpelad DVD över sin karriär. Dagen blev succéartad då folk vallfärdade till Boalt för att se sina idoler från förr. Barbro och Agneta fortsatte därefter då och då att framträda som Göingeflickorna, framförallt i föreningssammanhang och vid nostalgidagar och liknande.

Den gata i Boalt i Östra Göinge, där deras barndomshem ligger och där de vuxit upp heter sedan 2010 Göingeflickornas väg.

Melodier på Svensktoppen 
"Vår lyckodröm" – 1962
"Där näckrosen blommar" – 1963
"Säterjäntans söndag" – 1965
"När solen ler" – 1974
"Balsalens drottning" – 1980

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Bilder från svenskadansband.se

Musikgrupper bildade 1955
Musikgrupper upplösta 1975
Upplösta svenska musikgrupper
Musikgrupper med syskon
Svenska triogrupper
Svenska vokalgrupper
Sim Safari

Sim Safari är ett simulationsdatorspel, utvecklat av Maxis och utgivet av Maxis och Electronic Arts. Det släpptes den 15 mars 1998. I spelet ska spelaren bygga en afrikansk safaripark och målet är att skapa en femstjärnig park. Detta genom att sköta tre områden bra, själva parken, turistområdet samt den afrikanska byn. Spelet liknar väldigt mycket SimPark, förutom det att SimPark utspelar sig i Nordamerika, och har därför istället nordamerikanska djur och växter.

Datorspel 1998
Maxis
Simulatorspel
Electronic Arts
Macintosh-spel
Windows-spel
Overhead

Overhead är även en kortform av overheadprojektor.

Overhead (sv. allmänna omkostnader) är ett samlingsbegrepp som syftar på administrativa uppgifter och ledarskap i en arbetsgrupp eller ett företag. Man talar till exempel om overheadkostnader.

Inom teknikvetenskap
Overhead står i motsats till nyttolast eller nyttodata (payload) inom ingenjörskonsten. De extra designinslagen som behövs för att tillfredsställa systemets behov kallas overhead. Till exempel kan en integrerad krets som drar mycket ström behöva en mekanism för värmeskingring och ett robust nätaggregat.

Inom datakommunikation 
Inom datakommunikation avser overhead kommunikationsprotokollens header (pakethuvud) och trailer (släp eller svans), som är metadata som utgör tillägg till paketens innehåll, i början respektive slutet av paketen. Overhead avser även mellanrum mellan paketen, och omsända paket.

Termer inom arbetsliv
Les Chats Sauvages

Les Chats Sauvages (Vildkatterna) var en fransk rockgrupp som fick en stor hit 1962 med låten "Twist À Saint-Tropez". De bildades 1960 i Nice och bestod av:

Dick Rivers (född 1945) (eg. Hervé Fornéri)
John Fawler (född 1942) (eg. Gérard Robolli)
James Rob (född 1945) (eg. Jean-Claude Robolli)
Jack Regard (född 1943) (eg. Gérard Jacquemus)
Willy Lewis (eg. William Taieb)

Externa länkar
Dick Rivers website
Les Chats Sauvages

Chats Sauvages, Les
Overheadprojektor

Overheadprojektor, OH-projektor, stordiaprojektor eller arbetsprojektor, är en apparat för projektion av transparenta bilder på projektorduk eller liknande och som initialt fungerade som ett modernare komplement till svarta tavlan. Fördelen med OH-projektor framför till exempel diabilder och tidigare även datorprojektor är möjligheten att man kan rita och skriva på bilderna samtidigt som de visas.

Namnet overhead kommer sig av att föreläsaren kan stå eller sitta vänd mot publiken, och bilden visas på en projektorduk ovanför föreläsarens huvud på väggen bakom.

Den lins som används i en overheadprojektor kallas Fresnel-lins.

Den nedre delen av den projicerade bilden blir lite mindre än den övre delen. Detta åtgärdas enkelt genom att projektordukens nedre del genom en fästanordning sätts fast lite längre från projektorn än projektordukens övre del (vilket inte gjorts på bilderna här intill).

Under 50-talet fick projektorn sitt stora genombrott och användes framförallt mycket till undervisning. I och med teknikutvecklingen under 90-talet, främst med projektorer kopplade till datorer, så minskade användandet av OH-projektorer.

Se även 
 Episkop och Balopticon; föregångare till overheadprojektorn

Källor 

Kontorsvaror
Optiska instrument
Projektorteknik
Kommunikationsmedel
Locus (biologi)

Locus är inom biologi och medicin den bestämda plats på kromosomen där informationen om en viss gen är lagrad. Gener med ett och samma locus i de homologa kromosomerna är alleler av samma gen.

Referenser 

Genetik
Somatisk cell

Somatiska celler är alla kroppens celler förutom könscellerna.

De somatiska cellerna är till skillnad från könscellerna diploida, det vill säga de har dubbel uppsättning kromosomer, en från vardera föräldern.

Celltyper
Brædstrups kommun

Brædstrups kommun var en kommun i Vejle amt i Danmark. Sedan 2007 tillhör huvuddelen av kommunen Horsens kommun, men Voerladegårds socken gick efter folkomröstning i stället upp i Skanderborgs kommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Horsens kommun
Skanderborgs kommun
Ulf Rönnmark

Ulf Rönnmark, född 1 april 1968, är en svensk ishockeydomare. 

Rönnmark uppmärksammades 2005 för att Svenska Ishockeyförbundet stängde av honom för att han arbetade på ett spelbolag, men kom tillbaka igen säsongen 2006/2007. 

Svenska ishockeydomare
Män
Levande personer
Födda 1968
Lee Kings

Lee Kings var en svensk popgrupp som bildades 1964 som Lenne & The Lee Kings. De noterades för flera framgångar på Tio i topp-listan.

Gruppen bestod vid bildandet av Lenne Broberg, Bengt Dahlén, Bjarne Möller, Olle Nordström och Lasse Sandgren. 1966 hoppade Nordström av och ersattes av Mike Watson. 1967 lämnade Sandgren gruppen, och ersattes av Tony Walter, och en kort tid därefter även Dahlén och Möller, som ersattes av Johnny Lundin.

Hitlåtar
Stop the Music
L.O.D. (Love On Delivery)
Why, Why, Why
I Can't Go On Living, Baby, Without You
Smile For Me

Källor
The Lee Kings från Swedish Beat
The Lee Kings Officiella Webbsida
SVENSK POPHISTORIA. De 27 största popbanden i Sverige på sextiotalet.

Fotnoter

Musikgrupper bildade 1964
Upplösta svenska popgrupper
Lenne Broberg

Olof Lennart "Lenne" Broberg, född 27 september 1940 i Borgsjö församling, död 2 januari 1991 i Stockholm, var en svensk sångare, musiker och musikproducent.

Broberg sjöng i olika popgrupper på 1960-talet, bland annat i Lenne & His Falcons, The Adventures och Lee Kings. Störst framgångar nådde han med Lee Kings, som fick en stor hit med låten "Stop the Music". 1968 satsade Broberg på en solokarriär och sjöng in låten "Mälarö kyrka" som gick in på Svensktoppen och blev en storsäljare.  Han turnerade sommaren och hösten 1968 med Mona Wessman, Claes-Göran Hederström och Hipp Happy Band, som bestod av Mats Westman, Lasse Sandborg, Stefan Möller och Bertil Bodahl. Han fortsatte sin karriär med framträdanden på klubbar och pubar.

Broberg var gift två gånger och fick två söner och två döttrar. Broberg avled i cancer 1991. Han är begravd på Ulriksdals begravningsplats.

Diskografi (urval)
Singlar (solo)
1961 – "Amapola" / "Shine"
1968 – "Glömda Gränd" / "Bonaparte"
1968 – "Mälarö kyrka" / "Båten Blå"
1969 – "Mona Lisa" / "Naughty Boy"
1969 – "Du ger mig så sköna stunder" / "Det blir alltid vår igen"
1969 – "Anno 2202" / "Så välj din väg, min vän"

Källor

Externa länkar
 

Svenska sångare under 1900-talet
Födda 1940
Avlidna 1991
Män
Personer från Borgsjö socken
Dhammapada

Dhammapada är en textsamling tillhörande Khuddaka Nikaya från Palikanonen, den kanoniska skriftsamlingen för theravadabuddhismen. Dhammapada består av 423 verser som i synnerhet berör etik och moral. Texten har varit mycket populär i västvärlden, vilket reflekteras i det många antalet översättningar Dhammapada fått till västerländska språk. Den första översättningen till ett västerländskt språk gjordes år 1855 av den danska forskaren Victor Fausbøll och Dhammapada har sedan dess fått över 50 översättningar till engelska och andra språk.. På svenska finns följande översättningar: 
 "Dhammapada : buddhistiska aforismer" (översatta och kommenterade av Rune E. A. Johansson, Natur och Kultur, 1967, nya upplagor 1983 och 2006)
 "Dhammapada" (översättning: Gunnar Gällmo, Buddhasasanaförlaget, 1999).

Referenser

Tryckta källor

Harvey, Peter (2013). An introduction to buddhism: Teachings, History and Practices Cambridge University Press 

Buddhismens kanoniska skrifter
Bengt Dahlén

Bengt Dahlén, född 16 april 1945 i Bromma, svensk gitarrist. Han spelade först i G-Men och sedan i Lee Kings. När Lee Kings upphörde, började Dahlén i gruppen Fläsket brinner.

Svenska pop- och rockmusiker
Svenska gitarrister under 1900-talet
Födda 1945
Män
Levande personer
Musiker från Stockholm
Bjarne Möller

Bo Bjerne Möller, (även känd som Bjärne eller Bjarne Möller) född 10 april 1944 i Sala, död 28 maj 2022, i Märsta var en svensk gitarrist som var verksam i Lee Kings och senare Hansson & Karlsson.

Referenser 

Svenska pop- och rockmusiker
Svenska gitarrister
Födda 1944
Män
Avlidna 2022
Liesegang

Liesegang (Liesegang Technology Vertriebsgesellschaft mbH) är ett tyskt företag som bland annat tillverkar overhead-apparater och projektorer. Liesegang grundades 1854 och huvudkontoret ligger i Düsseldorf.

Externa länkar
Officiell webbplats 

Tyska företag
Olle Nordström

Olof (Olle) Ingemar Nordström, född 11 maj 1941 i Stockholm, död 17 januari 1986 i Sollentuna, var en svensk musiker och datakonsult.

Nordström spelade bas i Lee Kings fram till 1966, och fortsatte sedan som gruppens bokare. Han var med från början att starta "Sting Production", 1964, som bokade poporkestrar. Bolaget blev senare Ema Telstar Konsertbyrån. 

Olle Nordström är begravd på Sandsborgskyrkogården i Stockholm.

Referenser 

Svenska pop- och rockmusiker
Svenska musiker under 1900-talet
Musiker från Stockholm
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Födda 1941
Avlidna 1986
Män
Lasse Sandgren

Lasse Sandgren, född 9 juni 1944, död 28 augusti 2022 i Sollentuna distrikt, var en svensk trumslagare, som har spelat i Lee Kings. Sandgren var dessutom passare vid inspelningarna av Utvandrarna (1971) och Invandrarna (1972), samt skötte B-ljud vid inspelningen av En dröm om frihet (1969).

Källor 
 
 Lars Sandgren på Fonus minnessidor

Svenska trummisar
Svenska musiker under 1900-talet
Födda 1944
Avlidna 2022
Män
Mike Watson

Mike Watson, ofta kallad Little Mike, född 31 december 1946 i Sheffield, är en engelsk rockmusiker, som kom till Sverige med gruppen Hi-Grades, en kompgrupp till Larry Finnegan, och kom sedan att ersätta Olle Nordström i Lee Kings. 

Han har senare varit verksam som studiomusiker och i den egna gruppen Little Mike & The Sweet Soul Music Band. Mike var också frontman i bandet Stockholm All Stars, där bland andra Lasse Wellander och Robert Wells ingick. Han har även spelat bas på ett flertal Abba-album. Dessutom har han varit en av de främsta studiomusikerna överhuvudtaget inom populärmusiken i Sverige på 1970- och 1980-talen.

År 2019 tilldelades Watson Musikerförbundets hederspris, Studioräven.

Watson var gift med sångerskan Suzie.

Referenser

Externa länkar
Little Mike Watsons webbplats

Brittiska pop- och rockmusiker
Svenska pop- och rockmusiker
Svenska basister
Brittiska basister
Födda 1946
Män
Levande personer
Personer från Sheffield
Musiker som ackompanjerat Abba
The Adventures

The Adventures var en svensk popgrupp som bildades 1961 och bestod av Bill Samuelsson (sång och gitarr, Hans Persson (gitarr), Jörgen Pettersson (gitarr), Kenneth Kohlström (bas) och Björn Wallin (trummor). 1963 kom Staffan Stenström att ersätta Kohlström. Från 1963 till 1964 var Lenne Broberg sångare i gruppen, som då även kallades Lenne & The Adventures.

Diskografi

Singlar
 1962 Johan på Snippen/Theme From Leningrad
 1964 Honky Tonk Honk/Rave On

Externa länkar 

 Rateyourmusic: The Adventures 

Svenska popgrupper
Musikgrupper bildade 1961
Tropp

Tropp är en militär term med flera olika betydelser:

En förbandsstorlek som utgör underavdelning till pluton, batteri eller skvadron. Oftast motsvarande en halv pluton eller 2–3 grupper.

Namnet kommer av den signal på jägarhorn, trumpet eller trumma som avges då en militär övning skall upphöra. Med signal menas här en liten melodi (rytm), som alla berörda skall känna igen. Före radions tid var ofta detta det enda sätt varmed man kunde återsamla en trupp, som var utspridd i terrängen. Idag används denna signal endast i ceremoniella sammanhang vid någon militär högtidlighet, då man avslutningsvis troppar fanan .

Sambandstjänst
Militär organisation
Angeliques

Angeliques var en svensk popgrupp från Högsbotorp i Göteborg och bestod av Titti Thysell (sång och trummor, född 1952), Linda Nowith (gitarr, född 1954) och Irene Svensson (bas, född 1953) Gruppen skivdebuterade 1968 med Jag skall måla hela världen lilla mamma, och senare gjorde de Sunshine Boy.

Externa länkar
The Angeliques

Svenska pop- och rockgrupper
Bobby Angelo

Bobby Angelo, egentligen Robert Hemmings, född 24 juli 1941 i Hamden, England, är en amerikansk sångare som hade två mindre hits med Baby Sittin'  och Don't Stop 1962.

Externa länkar 
Bobby Angelo

Amerikanska sångare
Pseudonymer
Födda 1941
Levande personer
Män
Ned Miller

Henry Ned Miller, född 12 april 1925 i Rains i Utah, död 18 mars 2016 i Medford i Oregon, var en amerikansk sångare, som hade en stor hit 1963 med "From A Jack To A King".

Diskografi (urval) 
Album
1963 – From a Jack to a King
1965 – Ned Miller Sings the Songs of Ned Miller
1965 – The Best of Ned Miller
1967 – Teardrop Lane
1968 – In the Name of Love		
1970 – Ned Miller's Back
1981 – From a Jack to a King

Singlar (på Billboard Hot Country Songs)
1962 – "From a Jack to a King" (återutgivning, originalen från 1957) (#2)
1962 – "One Among the Many" (#27)
1963 – "Another Fool Like Me" (#28)
1964 – "Invisible Tears" (#13)
1965 – "Do What You Do Do Well" (#7)
1965 – "Whistle Walkin'" (#28)
1966 – "Summer Roses" (#39)
1966 – "Teardrop Lane" (#44)
1967 – "Hobo" (#53)
1968 – "Only a Fool" (#61)
1970 – "Lover's Song" (#39)

Källor

Externa länkar 

 oldies.com: Ned Miller

Amerikanska sångare
Födda 1925
Män
Avlidna 2016
Shane Fenton

Bernard William Jewry, född 27 september 1942 i Muswell Hill i Haringey i London, död 23 oktober 2014 i Billingshurst i West Sussex, var en brittisk sångare känd under artistnamnet Shane Fenton och senare under artistnamnet Alvin Stardust. 

Han hade flera stora hits i början av 1960-talet under namnet Shane Fenton och fick sedan ett par större hits 1974 under namnet Alvin Stardust.

Diskografi
Album som Alvin Stardust
1973 – The Untouchable
1974 – Alvin Stardust
1975 – Rock With Alvin
1981 – A Picture of You
1984 – I Feel Like...
2014 – Alvin (postumt)

Singlar som Shane Fenton & the Fentones (urval)
 1961 – "I'm A Moody Guy"/"Five Foot Two Eyes Of Blue" (UK#22)
 1962 – "Cindy's Birthday"/"It's Gonna Take Magic" (UK#19)
 1962 – "Too Young For Sad Memories"/"You're Telling Me"

Singlar som Alvin Stardust (urval)
 1974 – "My Coo-Ca-Choo"/"Pull Together"  (UK#2)
 1974 – "Jealous Mind"/"Guitar Star" (UK#1)
 1981 – "Pretend"/"Goose Bumps" (UK#4)
 1982 – "Weekend"/"Butterflies"
 1984 – "I Feel Like Buddy Holly"/"Luxury" (UK#7)

Källor

Externa länkar

Shane Fenton (& The Fentones) på 45-rpm.org
Alvin Stardust
Alvin Stardust på IMDb

Brittiska sångare
Brittiska pop- och rocksångare
Födda 1942
Män
Avlidna 2014
Musiker från London
Glamrockmusiker
Nikeforos I

Nikeforos I (grekiska: Νικηφόρος), död 26 juli 811, var bysantinsk kejsare 802-811. 

Han kom från Seleukia i Pisidien och var riksskattmästare när han 802 kom till makten genom en sammansvärjning som störtade kejsarinnan Irene. Nikeforos förde en stram penningpolitik. Han överenskom genom fördrag 803 och 810 med Karl den store om gränsen mellan de båda rikena, förde åren 802-807 krig med Harun al-Raschid och stupade i strid mot bulgarerna 811. Den segrande bulgarfursten Krum uppges ha låtit göra en dryckesbägare av Nikeforos huvudskål. Nikeforos efterlämnade en son, Staurakios, som blev hans efterträdare under en kort tid.

Källor
 

Avlidna 811
Bysantinska kejsare
Män
Födda 700-talet
Kungligheter som stupat i strid