kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Amfepramon

Amfepramon eller dietylpropion, summaformel C13H19NO, systematiskt namn (RS)-2-dietylamino-1-fenylpropan-1-on, är ett centralstimulerande medel av de kemiska klasserna fenetylamin, amfetamin och katinon och används som bantningspreparat. Amfepramon är närmast kemiskt besläktat med antidepressiva och rökavvänjningshjälpmedel bupropion (tidigare kallat amfebutamon), som också har utvecklats som ett viktminskningsläkemedel i en kombinationsprodukt med naltrexon.

Farmakologi
Amfepramone i sig saknar all affinitet för monoamintransportörerna och fungerar istället som en prodrog till etkatinon. Etkatinon (och därför även amfepramone) är mycket svag dopaminergisk och serotonergisk, och är i jämförelse ungefär 10 respektive 20 gånger starkare på noradrenalin. Som ett resultat kan ekatinon och amfepramon i huvudsak betraktas som ingående i klassen av läkemedel som kallas noradrenalinfrisättande medel (NRA).

Kemi
Amfepramon kan syntetiseras från propiofenon genom bromination, följt av reaktion med dietylamin.

Samhälle och kultur

Namn
Ett annat medicinskt använt namn är dietylpropion (registrerat i Storbritannien (BAN) och Australien (AAN)). Kemiska namn är α-metyl-β-keto-N,N-dietylfenetylamin, N,N-dietyl-β-ketoamfetamin och N,N-dietylkatinon. Varumärken för kommersiell användning är Anorex, Linea, Nobesine, Prefamone, Regenon, Tepanil och Tenuate.

Juridisk status
Amfepramone klassificeras som ett schema IV-kontrollerat ämne i USA. I Storbritannien är amfepramon ett klass C-läkemedel och som läkemedel är det ett schema 3-kontrollerat läkemedel som kräver säker förvaring.

I Sverige är substansen narkotikaklassad och ingår i förteckning P IV i 1971 års psykotropkonvention, samt i förteckning II.

Sedan juni 2022 rekommenderar Europeiska läkemedelsmyndighetens (EMA) säkerhetskommitté att godkännanden för försäljning av amfepramon dras in.

Författarna till flera studier av amfepramon hävdar att ämnet har en relativt låg potential att orsaka missbruk hos användare.

Referenser

Noter

Externa länkar

 

Katinoner
Psykostimulantia
Narkotikaklassade läkemedel
Amitriptylin

Amitriptylin (varunamn Saroten, tidigare även Tryptizol, Larozyl) är ett läkemedel inom klassen tricykliska antidepressiva medel (TCA) som främst används i höga doser som behandling av djup depression. Det är i lägre doser även sömngivande och kan således även ersätta sömnmedel. Förutom den antidepressiva effekten, som i regel kommer först efter några veckors behandling, har amitriptylin också en ångestdämpande effekt med mer omedelbar verkan. På denna punkt skiljer sig amitriptylin från flertalet andra TCA. (Det nu avregistrerade medlet trimipramin hade en ännu starkare ångestdämpande verkan, men den antidepressiva effekten var sämre.)

Användning 
Substansen används för behandling av kronisk eller s.k. långvarig smärta samt vid behandling av kronisk migrän. Tryptizol användes främst vid indikationen djup depression.

Då TCA:s biverkningsprofil är ofördelaktig kan preparatet kompletteras med ytterligare en antidepressiv medicin, vanligtvis av SSRI-typ för att höja effekten på serotoninnivåerna.

Rent amitriptylin har starkare effekt på återupptaget av serotonin än av noradrenalin. Vid nedbrytningen i kroppen förvandlas dock amitriptylin till nortriptylin, som har starkast effekt på noradrenalin. Rent nortriptylin saluförs under varunamnet Sensaval.

Övrig användning 
Tryptizol och Tofranil har också använts som medicinering mot sängvätning hos barn över sju års ålder samt behandling av magkramper vid irritabelt tarmsyndrom (IBS).

Historik 
Amitriptylin kom kring 1960 och är en modifierad variant av den först antidepressiva medicinen Tofranil (imipramin) från 1957. Amitriptylin togs fram ungefär samtidigt av tre olika läkemedelsföretag – amerikanska Merck & Co (utanför USA kallat Merck Sharp and Dohme), schweiziska Roche och danska Lundbeck.

Tryptizol avregistrerades i Sverige i november 2012, men Saroten finns fortfarande tillgängligt. Ett recept på till exempel 25 mg Tryptizol fick dock enligt ett meddelande år 2006 från Läkemedelsverket inte bytas ut mot 25 mg Saroten. Anledningen var att Tryptizol avsåg hydrokloriden av amitriptylin, medan Saroten avsåg basen av amitriptylin, som var starkare än Tryptizol. Numera innehåller dock även Saroten amitriptylinhydroklorid.

Varunamn 
Varunamn i Sverige för ämnet är Saroten (Lundbeck) och Amitriptylin Abcur (Abcur), tidigare också Tryptizol (Merck Sharp and Dohme) och Larozyl (Hoffmann-La Roche). Varunamn i USA är Elavil (Merck Sharp and Dohme).

Referenser

Externa länkar
 

Tricykliska antidepressiva
Dibensocykloheptener
RMS Queen Mary 2

RMS Queen Mary 2 är ett transatlantiskt linjefartyg. Hon var det första större linjefartyg som byggts sedan RMS Queen Elizabeth 2 år 1969, som hon efterträtt som flaggskepp för Cunard Line. Hon döptes av drottning Elizabeth II år 2004 efter den första , som färdigställdes 1936. Den första Queen Mary hade i sin tur fått sitt namn efter drottningens farmor, drottning Mary, gift med George V. När Queen Elizabeth 2 lämnade linjetrafiken 2004, blev Queen Mary 2 världens enda transatlantiska linjefartyg. Vid sidan av linjetrafiken används fartyget ofta för kryssningar, inklusive en årlig jordenruntkryssning.

Queen Mary 2 trafikerar Atlanten på linjen Southampton-New York. Fartyget gör resan över Atlanten på sex eller sju dagar beroende på vilken avgång man åker med. Fartyget är fyllt med faciliteter för lyx och underhållning. I inredningen har man försökt återskapa något av den art déco-stil som var populär under 1920- och 1930-talen, och som bland annat kännetecknade den första Queen Mary och hennes rival, det franska fartyget Normandie.

I slutet på 2005 installerade QM2 ett nytt Infrafone ljudsotningssystem, som minskade bränsleförbrukningen samt eliminerade problemen med sot på däck. 
Med start i november 2011 genomfördes en större invändig renovering, där bland annat puben gjordes om.

Referenser

Externa länkar

Queen Mary 2, RMS
Fartyg sjösatta 2003
Fartyg byggda i Frankrike
Knut (olika betydelser)

Knut kan avse:

 Knut – en anordning använd för att sammanfoga till exempel tågvirke, även kallad knop

Bildligt 
 Timmerknut – en hörnförbindelse i hus
 Knutteori – en gren av topologin inom matematik

Annat 
 Knut (namn) – ett mansnamn och däribland flera danska kungar
 Knut (isbjörn) – en tysk isbjörn
 Knut – en helgdag under julen uppkallad efter namnsdagen, se Tjugondedag jul
Knop (enhet)

Knop (förkortning kn) är en enhet för hastighet till sjöss och i luften. En knop betyder en nautisk mil (sjömil, distansminut; 1852 meter) per timme, i meteorologiska sammanhang (åtminstone i Sverige) avrundat till 0,5 m/s. Knop är inte en SI-enhet, men dess användning är accepterad inom SI.

Beteckningen anses komma från nederländska knoop eller medellågtyska knap, som båda betyder "knut" och härrör från att man i tiderna beräknade farten med hjälp av en handlogg, som hade en utlöpande lina märkt med olika knutar med jämna mellanrum. Antalet knopar som löpte ut under viss tid angav farten.

Enheten knop är praktisk i samband med navigation, då en sjömil motsvarar en bågminut (en sextiondels grad; härav beteckningen distansminut) längs en meridian; positioner och avstånd på sjökort kan lätt relateras till hastigheter angivna i knop. Sambandet mellan vinklar och avstånd är ändå inte helt exakt då bågminutens längd varierar något längs meridianen. En sjömil definieras internationellt som  och en knop är därmed  eller ungefär  USA och Storbritannien använde en något längre sjömil fram till 1952 respektive 1970 (också helt andra enheter har kallats sjömil).

Praktisk hastighetsmätning 

Loggning, det vill säga mätning av hastighet till sjöss, gick förr till så att man hivade ut en lina med en bromsande loggskädda och knopar med jämna mellanrum. Samtidigt uppmättes tiden, eventuellt med hjälp av ett timglas. Antalet knopar som löpt ut när sanden runnit ut, gav på så sätt hastigheten i "knop".

Numera mäts hastigheten på ett fartyg på ett eller flera av följande sätt:
 Mekanisk logg
 Elektronisk logg
 Trycklogg
 Satellitnavigator

Se även 
 Logg
 Loggbok

Källor 

Sjöfart
Navigation
Hastighetsenheter
Petrus Erici

Petrus Erici, även kallad Petrus Petrosa, född senast 1580 i Österbotten, död (avrättad) 26 april 1606 i Örebro. Han kallas ibland i litteraturen av oklara orsaker även Romanovitz.

Petrus Erici studerade i Stockholm och Uppsala i början av 1590-talet och därefter från 1594 vid det katolska Seminarium pontificium i Braunsberg (nu Braniewo) i Ostpreussen. Han fortsatte 1598 studierna vid Seminarium pontificium i Vilnius.

Efter att sedan ha tjänstgjort som skolmästare i Oslo samt besökt Italien och andra länder återkom han till Sverige och uppträdde 1604 som tjänsteman i Karl IX:s kansli.

Hösten 1604 sändes han till Rudolf II som brevbärare, men begav sig – enligt Karl IX:s utsago på eget bevåg – från Prag till Polen. Hans förehavanden där är inte utredda, men han tros ha lagt fram ett förslag till fredlig uppgörelse mellan Karl IX och Sigismund.

I samband med ett frieri 1605 begick han misstaget att avslöja för den utvalda damen att han "i själ och hjärta" var katolik. Hon anmälde honom till myndigheterna och Petrus Erici anhölls misstänkt för landsförräderi efter att "komprometterande dokument" hittats vid husrannsakan hos honom. Han ställdes inför domstol i Stockholm i december 1605. Därefter fördes han till Örebro, där ett ständermöte samlades i mars 1606 (Se vidare Riksdagen år 1606), och Petrus Erici dömdes till döden och avrättades den 26 april 1606. Avrättningen var osedvanligt brutal; Petrus Ericis armar och ben krossades, varefter hans hjärta skars ur med kniv och trycktes in i hans mun.

Anklagelser att han skulle försökt mörda Karl IX tros vara grundlösa. Det är snarare så att avrättningen var ett försök att blidka en upprörd allmoge efter den katastrofala förlusten i slaget vid Kirkholm. Karl IX behövde en fiende som kunde fungera som en avledare av missnöjet och Petrus Erici passade väl in i den rollen.

Referenser 

Avlidna 1606
Personer som blivit avrättade av Sverige under 1500-talet
Män
Födda 1500-talet
Tornen i Hanoi

Tornen i Hanoi (Tornet i Hanoi) är ett matematiskt problem som också finns i skepnad av spel eller patiens. 

Problemet/spelet består av tre vertikala pinnar fästa på en platta. På den vänstra pinnen sitter n stycken platta cirkulära skivor med hål i. Dessa skivor är olika stora och sorterade i storleksordning med den största underst. Spelet går ut på att flytta över hela stapeln till högra pinnen likadant sorterad. Mellanpinnen är bara hjälppinne. Varje drag utgörs av att flytta en skiva till en annan pinne med restriktionen att man får inte lägga en större skiva på en mindre. På en tom pinne får man lägga vilken skiva som helst. Problemet är lösbart oavsett värdet på n (ett naturligt tal).

Den optimala lösningen (dvs minsta möjliga antalet drag) med n stycken skivor är 2n - 1 drag. Denna formel kan härledas med hjälp av en rekursiv differensekvation. 

För ett godtyckligt antal (>3) pinnar, var det länge ett olöst problem, men löstes för 4 pinnar 2014 och för ett godtyckligt antal pinnar 2018. Det optimala antalet drag följer av Frame-Stewarts förmodan, en lösningsalgoritm som uppfanns av Frame och Stewart, oberoende av varandra 1941. 

Det finns också en patiens inspirerad av detta problem (se även kortspel).

Se även
Matematiskt spel
Hanoi

Kombinatorik
Spelteori
Pusselproblem
Torn
Säbyholm

Säbyholm kan avse:
Säbyholm, Skåne – ett gods i Säby socken, Rönnebergs härad, utanför Landskrona
Säbyholm, Uppland– ett tidigare gods i Låssa socken i Uppland
Hacka

Hacka är ett redskap som främst används inom jordbruk och trädgårdskötsel för att luckra upp jorden och ta bort ogräs eller gallra ur bestånd av plantor.

En korp, korphacka eller pikhacka används ofta i arbetet när man ska hacka i hård jord, morän och liknande. Man hugger i marken med korpen för att göra marken mjukare och på detta sätt blir det sedan lättare att gräva i marken. Korpen var tidigare ett mycket väl använt redskap och innan moderna maskiner kom, såsom grävmaskiner, var korpen tillsammans med spett, grävspade och skottkärra välbekanta när man grävde diken och byggde vägar, i gruvor och vid järnvägar med mera.

Flåhacka är ett verktyg som vanligen används vid dikningsarbete, i Sverige tidigare ofta vid moss- eller myrodling. Den finns i flera storlekar och utföranden. Flåhackans blad är brett, ibland rakt men oftast spetsigt. De spetsiga är användbara för att arbeten där man vill ha efterlämna en jämn och slät yta. Flåhackan är än i dag ett viktigt redskap i utvecklingsländer i brist på motoriserade redskap.

Flåhackan var mycket vanlig under 1800-talet, särskilt i samband med brännodlingsmetoden. Den kom till Sverige från England och Skottland och innebar att odlingsomårdets växtskikt skalades av med flåhackan, torkades och brändes varpå askan utspriddes i fältet och marken uppodlades. Metoden blev känd i Sverige i början av 1700-talet och fick lokalt fäste i Västergötland. Härifrån spreds den under 1810-talet närmast explosionsartat över Sverige med arbetsvandringar från Västergötland. Vid mitten av 1800-talet minskade bruket och den användes främst vid mossodling, där den nästan helt försvann framåt sekelskiftet 1900.

Fyllhacka (också känd som fyllhammare) är ett mellanting mellan flohacka och korp och är lämplig för att gräva i grövre grus eller stenig mark.

 Gotlandshackan har ett smalt rakt blad, fäst i vardera ända av bladet vid skaftet. Vanlig vid ogräsrensning.
 Norgehacka. En hacka med tudelat blad
 Klohacka. En hacka med ett flertal klor för luckring av jorden
 Potatishacka. Snarlik flåhackan men med ett bredare, kortare blad.

En handkultivator kan syfta dels på ett hacka med kortare skaft, dels på ett längre skaftat redskap, ibland ett mellanting mellan klohacka och gotlandshacka – ett flertal blandvarianter finns.

Referenser

Externa länkar

Jordbruksredskap
Trädgårdsredskap
UNO

UNO är ett kommersiellt amerikanskt kortspel som spelas med en särskild Uno-kortlek med 108 kort. Uno uppfanns år 1971 av Merle Robbins och var väldigt populärt på 1980-talet och 1990-talet. Själva spelet liknar Vändåtta med flera traditionella kortspel.

Uno har fått sitt namn av spanskans ord för etta - uno, som ska sägas när man har ett kort kvar. Man får endast säga uno när man lagt ner sitt näst sista kort, inte när kortet är i luften.

När man har fler än ett kort kvar och kan gå ut kan man spela med regeln att man ska säga "varning" för att kunna vinna. Man kan inte vinna om det sista korten man har på handen är ett så kallat specialkort.

Specialkort 
I UNO finns det utöver de numrerade korten 5 typer av specialkort som används under spelet:

 Vänd: Byter håll på spelordningen, så det blir spelaren före igen.
 Stopp: Spelaren efter får stå över sin tur. Om flera stoppkort läggs samtidigt hoppar man över lika många spelare som kort.
 Dra Två: Spelaren efter måste ta upp två kort och stå över sin tur.
 Byt Färg: Spelaren som lagt kortet väljer valfri färg som gäller, även nuvarande färg kan väljas.
 Byt Färg & Dra Fyra: Spelaren som lagt kortet väljer färg samtidigt som nästa spelare måste plocka upp fyra kort och stå över sin tur.

Referenser

Externa länkar 
 Uno Spelregler - Om kortspelet Uno, dess kort och spelregler
 Uno Spelregler på engelska - Uno regler förklarade på ett enkelt och med en snabbstartguide

Kortspel
Amerikanska spel
Noir Désir

Noir Désir, fransk rockgrupp som 2001 släppte albumet "Des Visages Des Figures" med största hiten "Le Vent Nous Portera" med hjälp av Manu Chao.

Sångaren i Noir Désir Bertrand Cantat misshandlade sin flickvän, skådespelerskan Marie Trintignant till döds på ett hotellrum i Vilnius.

Referenser 

Franska musikgrupper
Tradition

Tradition är ett latinskt ord i betydelsen "överlämnande" och det som lämnas vidare är det kulturella och sociala arvet. Hit räknas förutom invanda seder och bruk, olika synsätt, språk och värderingar. Förkortningen trad. för traditionell istället för namn på författare eller kompositör anger att text eller musik är av okänd upphovsman och nedtecknad ur den folkliga traditionen.

Religion 

Inom kristet språkbruk, särskilt katolskt språkbruk, syftar det främst på kyrkans lära utöver Bibeln, som överförs från generation till generation av "heliga" (med hänvisning till Judasbrevet vers 3), och nedtecknats exempelvis i Den apostoliska traditionen, ett dokument som inte accepteras inom protestantiska riktningar. Uttrycket "enligt traditionen" eller "enligt katolsk berättartradition" avser uppgifter i Nya testamentets apokryfer. I kristen tradition ingår även i olika ritualer, seder och bruk inom kyrkan, protestantisk såväl som katolsk, som på samma sätt traderas vidare.

Kultur 

Traditioner betecknar även vardagliga normer, liksom gamla sedvänjor, som återupprepas i en sluten gemenskap eller i ett öppet samhälle. Dessa värderingar förs vidare genom släktleden och samhällsskikten. De flesta traditioner har en tendens att med tiden förändras, som en följd av att nya kunskaper och insikter tillfogas. En blandning sker ständigt mellan gamla och nya idéer, kontentan som återstår bildar nya traditioner.

Exempel på svenska, årligt återkommande traditioner är jul- och midsommarfirandet. Julen har liksom valborgsmässoafton en fornnordisk bakgrund, som modifierats och blandats upp med kristendom och helgonkult. Att fira arbetarklassens kampdag den första maj, är däremot ett exempel på en sentida och renodlat sekulär tradition.

Se även 
 Kulturarv
 Traditionalism
 Traditionella skolan

Externa länkar
Fauna

Fauna kan ha flera betydelser: 

 Alla inom ett område eller en period förekommande djurarter.
 Alla djurindivider inom ett område.
 Förteckning och beskrivning av ''fauna'
 Gudinnan Fauna i romersk mytologi

Se även 
 Flora
 Funga

Externa länkar 

Ekologi
Zoologi
Johanna Torkildsdotter (Brahe)

Johanna Torkildsdotter (Brahe) (patronymikonet även skrivet Torgilsdotter, Torkelsdotter med flera varianter), var en dansk adelsdam, född omkring 1402 i det dåvarande danska Halland. Hon var dotter till riksrådet Torkil Pedersson Brahe (1372–1447).

Johanna Torkildsdotter var i sitt första gifte förmäld med den svenske adelsmannen och riksrådet Knut Karlsson (Örnfot), herre till Tärnö (även skrivet Tärna) i Södermanland. Av honom erhöll hon 1423 Hörningsholms slott i morgongåva, och efter hans död ärvde Johanna även Tärnö, vilket hon medförde i boet när hon 1439 eller 1440 ingick sitt andra äktenskap, nu med den likaledes svenske väpnaren Magnus Laurentsson, också han från Södermanland. Paret fick sonen Peder Magnusson (sedermera riksråd och riddare), vilken valde att antaga moderns ättenamn (men däremot sin fars vapen). Därigenom blev Johanna Torkildsdotter stammoder till den svenska grenen av den kända danska adelsätten Brahe.

I maj 1456 mottog Johanna Torkildsdotter å sin då avlidne make Magnus' vägnar sju gyllen från kung Karl Knutsson (Bonde) som ersättning för att maken suttit fängslad i Norge.

Johanna Torkildsdotters barnbarn var riksrådet Joakim Brahe, gift med Gustav Vasas syster Margareta Eriksdotter (Vasa) och sedermera avrättad vid Stockholms blodbad.

Källor
 Svenska män och kvinnor, band 2 (artikeln "Brahe") (Stockholm 1942)
 Georg Starbäck & Per Olof Bäckström: Berättelser ur svenska historien, band 3 (Stockholm 1885)
 "Den svenska Brahe-ätten" i Nordisk familjebok, band 3 (Stockholm 1905)
 "Brahe" i Svenskt biografiskt handlexikon (Stockholm 1906)
 Om Joakim Brahe (Johannas sonson) och dennes härstamning på historiska-personer.nu
 Personakt för Johanna Torkilsdotter Brahe på genealogisida

Noter

Personer i Danmark under 1400-talet
Dansk adel
Johanna
Johanna
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Kvinnor
Personer i Sverige under 1400-talet
Knut Magnusson (Bjälboätten)

Knut Magnusson, folkunge, storman i Västergötland, död (avrättad) 1251. Son till Magnus Broka (Bjälboätten) och Sigrid Knutsdotter av Sverige. 

Knut Magnusson hade vid Erik den läspe och haltes död dubbla anspråk på tronen, (genom sin far) och efter Valdemar Birgerssons val till kung 1250, startade Knut tillsammans med Filip Knutsson och andra folkungar ett uppror.

De enrollerade soldater i Tyskland och red upp genom Sverige, men besegrades i slaget vid Herrevadsbro. 

Knut avrättades efter slaget.

Barn
 Birgitta Knutsdotter (Bjälboätten), gift med Ulf Jonsson Roos af Ervalla

Källor

Externa länkar 
 

Pretendenter till Sveriges tron
Personer som blivit avrättade av Sverige
Kungligheter som blivit avrättade
Personer i Sverige under 1200-talet
Födda okänt år
Avlidna 1251
Män
Newcastle, New South Wales

Newcastle är en stad i den australiska delstaten New South Wales, cirka 160 km norr om Sydney. Newcastle har 288.000 invånare (2006) och är därmed en av Australiens större städer. Newcastle är Australiens näst äldsta stad.

Staden har en av Australiens viktigare kolhamnar, och därifrån fraktar många lastfartyg kol över havet till kolkraftverk i Asien.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 Newcastle Online
 University of Newcastle

Orter i New South Wales
Jacob Larsson

Jacob Timotheus Larsson, född den 17 maj 1851 i Lund, död den 10 oktober 1940 på Lidingö, var en svensk advokat och politiker (till 1919 liberal, från 1921 socialdemokrat). Han var sjöförsvarsminister 1911-1914.

Biografi
Larsson tog en hovrättsexamen i Lund 1875, blev vice häradshövding 1879, och verkade som advokat i Lund 1879-1889. Han hade uppdrag som ombudsman i Skånska hypoteksföreningen 1895-1908 och var därutöver flitigt aktiv som styrelseledamot och kommunalman i Lund. 

Larsson var riksdagsledamot i andra kammaren 1903-1908 för Lunds valkrets och därefter i första kammaren 1911-1914 för Norrbottens läns valkrets, 1917-1919 för Stockholms läns valkrets samt 1919-1928 för Malmöhus läns valkrets. I riksdagen verkade han främst i statsutskottet och första lagutskottet. Som riksdagsledamot engagerade han sig bland annat mot kyrkans makt över skolväsendet. Han lämnade den liberala riksdagsgruppen 1919 och var vilde 1920, varefter han anslöt sig till socialdemokraterna 1921.

Larsson tillhörde under olika perioder Stats-, Bevillnings- och Bankoutskottet, var 1921-27 ledamot av Första lagutskottet samt flera särskilda och tillfälliga utskott, bland annat det Lindmanska rösträttsutskottet 1907. 1908-11 var Larsson ledamot av civilkommissionen. Under sin tid som sjöförsvarsminister var Larsson, tillsammans med regeringschefen Karl Staaff, den som hårdast drabbades av oppositionens ofta rent personliga kritik i samband med Borggårdskrisen. Han var den förste svenske sjöförsvarsministern som inte var militär till yrket.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970, band 1 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 246

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Sveriges sjöministrar
Svenska advokater
Politiker från Lund
Födda 1851
Avlidna 1940
Män
Jurister från Lund