kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Primärfärg

En primärfärg eller grundfärg är en av de färger man utgår från vid färgblandning eller som på annat sätt ligger till grund för ett färgsystem.

Man använder olika primärfärger vid additiv färgblandning (där varje färg tillför ljus) och subtraktiv färgblandning (där varje pigment tar bort ljus).

Additiv färgblandning 

Vid additiv färgblandning, till exempel inom television, använder man oftast primärfärgerna röd, grön och blå (förkortat RGB).

De tre primärfärgerna inom färgsystemet RGB är röd, grön och blå:

Subtraktiv färgblandning 

Vid subtraktiv färgblandning, till exempel vid tryck, använder man oftast primärfärgerna cyan, magenta och gul. Utöver dessa används även svart. (Förkortat CMYK.)

De tre primärfärgerna inom färgsystemet CMYK är cyan, magenta och gul: 
(Därutöver används även svart: ).

Cyan, magenta och gul är komplementfärger till röd, grön och blå.

Att blanda färg att måla med är också subtraktiv färgblandning. Konstnären Johannes Itten är en av dem som har konstruerat en modell där alla färger antas kunna blandas till av pigment i de tre grund- eller primärfärgerna gult, rött och blått. . Detta fungerar dock inte i praktiken.

Färgsystem som inte bygger på blandning 
Ordet primärfärg kan användas även i färgsystem som inte bygger på blandning av strålning eller pigment. I det visuellt baserade färgsystemet NCS kallas utgångspunkterna elementarfärger och är sex stycken: gult, rött, blått, grönt, vitt och svart. . Det amerikanska färgsystemet Munsell har de fem grundfärgerna gult, rött, purple, blått och grönt.

Olika system – olika grundfärger 
Primärfärgerna i RGB- och CMYK-modellerna är valda så att de ömsesidigt utgör varandras sekundärfärger. I övriga färgsystem är färgerna annorlunda definierade. Det betyder att även om exempelvis gult är en grundfärg i flera olika system så är det inte samma gula det handlar om. Motsvarande gäller övriga grundfärger – blått hos Itten är alltså inte likadant som blått i RGB, NCS eller Munsell-systemet.

Se även 
 Färgsystem
 Färgblandningsprinciper
 Spektrum

Källor 
Fridell Anter, Karin: NCS och andra färgsystem. I: FÄRG & LJUS för människan - i rummet. (red. K. Fridell Anter & U. Klarén ) Svensk Byggtjänst 2014, kap 7, sid 103-109.

Färglära
Lambertiell

Lambertiell är egenskapen att en yta ser likadan ut oberoende av ur vilken synvinkel den betraktas. Detta förutsätter att ytan reflekterar ljus likformigt i alla riktningar, alltså diffust. En lambertiell yta kallas också diffus. I ett mikroskop ser ytan oftast ojämn ut. Ytan på de flesta föremål är nästan lambertiella. En spegels yta är inte lambertiell, liksom inte heller ytan på bildskärmar av kristallskärmstyp.

Se även

 reflektion (fysik)

Optik
Tunnfilmstransistor

TFT LCD-skärmar kontrolleras av unipolära tunnfilms-transistorer (FET), vilket möjliggör högsta bildkvalitet på datorskärmar och bärbara datorskärmar.
TFT står för Thin Film Transistor, som är en typ av FET-transistor som främst används i aktiv-matris flytande kristallskärmar. En karakteristisk egenskap hos denna transistor är att de är monterade på ett gemensamt glassubstrat, vilket skiljer dem från vanliga transistorer som vanligtvis är monterade på kiselsubstrat.

Se även
 Tunnfilmsdiod (TFD)

Skärmteknik
Transistor
Elektromagnetiskt fält

Elektromagnetiska fält består av oscillerande elektriska och magnetiska fält, därav namnet. Fälten genererar sig själva under vissa förutsättningar och beskrivs fullständigt av Maxwells ekvationer. Dessa ekvationer är dock mycket svårlösliga, om inte randvillkoren är någorlunda goda. Magnetiska fält och elektriska fält är alltid vinkelräta mot varandra. Elektromagnetiska fält färdas med ljusets hastighet i vakuum och det kan tolkas som en 'transport av energi'.

Elektriska fält baseras på att ett fält uppstår mellan en negativt och en positivt laddad partikel. Det är dock bara en teoretisk konstruktion eftersom det inte finns något fysiskt fält eller eter.

Det finns teoretiska skäl att tro att magnetfält genereras av nordpartiklar och sydpartiklar, så kallade monopoler, men detta har inte kunnat verifieras experimentellt. Maxwells ekvationer skulle då behövas modifieras, men eftersom de är linjära har det inte så stor påverkan. Magnetiska fält är också en teoretisk konstruktion.

Fält anses också kunna adderas ihop enligt superpositionsprincipen, men detta är en fysikalisk approximation. Man kan tänka sig att det finns en eter där elektromagnetiska fält utbreder sig, vilket var en teori i början av 1900-talet, ungefär som när ljud transporteras genom luft.

Det är ännu i princip omöjligt att framställa starka magnetiska fält. Men detta går i princip att göra med elektriska fält. Om ett elektriskt fält blir för starkt så kommer materialet mellan laddningarna att börja leda ström, vilket är förklaringen varför blixtar kan transporteras genom luften. Det kräver ett elektriskt fält på omkring 2 000 V/cm.

Elektromagnetiska fält beskrivs ofta som vågor eftersom vågekvationen kan härledas med Maxwells ekvationer. Elektriska och magnetiska fältets styrka fluktuerar mellan varandra så att när elektriska fältet minskar så ökar den magnetiska fältkomponenten, så kallad oscillation. Detta är vad Maxwells ekvationer beskriver.

Teori 
Ett elektromagnetiskt fält (E och B) genererar en kraft F, s.k. Lorentzkraft, på en laddad partikel q

 

där v är partikelns hastighet (strömmen).

Se även 
 Elektromagnetism

Elektromagnetism
Ingvald Undset

Ingvald Undset, född 1853, död 1893, var en norsk arkeolog.

Han var far till Sigrid Undset. Ingvald Undset, som växte upp i Trøndelag, var son till Halvor Halvorsen som antog namnet Undset i samband med att han bosatte sig i Trondheim. Ingvald Undset studerade vid universiteten i Kristiania och Köpenhamn och tog doktorsgrad som 28-åring, 1881. Detta år gifte han sig med Charlotte Gyth, bördig från Kalundborg i Danmark - de två hade förlovat sig 1876. Efter bröllopet avreste paret till Rom - en forskningsresa. Väl i Rom skall paret Undset ha träffat berömdheter som Henrik Ibsen och Franz Liszt. Ingvald Undset drabbades emellertid svårt av sjukdom (tyfoidfeber) samtidigt som Charlotte Gyth var gravid i sjätte månaden. Efter makens tillfrisknande bröt paret upp från Rom och återflyttade till Kalundborg i Danmark. Ingvald Undset företog på egen hand därefter forskningsresor till Rom och Berlin samt Grekland. I juli 1884 flyttade familjen Undset till Kristiania, som det nuvarande Oslo då hette.

Bibliografi
Jernalderens begyndelse i Nord-Europa (1881)

Norska arkeologer
Män
Födda 1853
Avlidna 1893
Forskare från Trondheim
Norska forskare under 1800-talet
Historiska flaggor

Detta är ett galleri med bilder av historiska flaggor för stater; det vill säga flaggor för stater som inte existerar längre eller flaggor som en stat har upphört att använda.

Afrika

Amerika (Nord- och Syd-)

Asien

Europa

Externa länkar

Historiska flaggor
Historiska flaggor
Gallerier
Sovjetunionens flagga

Sovjetunionens flagga skapades i december 1922. Den var fyra gånger så lång som den var bred och röd med Sovjetunionens statsvapen i mitten. Denna flagga var dock bara officiell i omkring elva månader för att den 12 november 1923 ersättas av den mer kända varianten med hammaren och skäran.

Symbolen i övre vänstra hörnet är en korslagd hammare och skära. Hammaren representerar arbetarna och skäran bönderna och tillsammans representerar den föreningen mellan arbetare och bönder. Flaggans röda färg är socialismens färg. Den röda stjärnan ovanför hammaren och skäran representerar kommunistpartiet.

Den 15 augusti 1980 blev flaggans baksida helt röd utan några symboler.

Flaggan halades för sista gången den 26 december 1991 efter att ett möte hade upplöst Sovjetunionen.

Historia

Sovjetunionens örlogsflagga
Sovjetunionens örlogsflagga var en flagga som bars av fartyg från Sovjetunionens flotta. Flaggan bestod av en stjärna som representerade kommunistpartiets styre och en korslagd hammare och skära som representerade samfundet mellan arbetarna och bönderna. Det vita bakgrundsfältet återgår i Rysslands örlogsflagga.

Sovjetunionen
Historiska flaggor
Moresnet

Moresnet även Neutrala Moresnet är ett område i den belgiska provinsen Liège, vid den tyska gränsen, cirka 5,5 kvadratkilometer stort.

Området blev 1816 ett neutralt område som skulle styras gemensamt av Nederländerna och Preussen. När Belgien bildades 1830 övertog det i praktiken, men inte officiellt, Nederländernas plats. Moresnet annekterades av Tyskland 1915, men tillföll Belgien vid Versaillesfreden 1919. Tyskland återannekterade Moresnet under en kort period under andra världskriget.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Belgiens geografi
Loch Ness-odjuret

Loch Ness-odjuret (även kallat Nessie) är ett mytomspunnet sjöodjur som sägs leva i den skotska sjön Loch Ness. Trots sökningar med avancerade utrustning har man inte kunnat bevisa odjurets existens.

Första gången en rapport kom in om Loch Ness-odjuret var 1933. De äldre observationer som sagts finnas är legendmässiga. Många personer anser sig ha sett detta sjöodjur, men ingen har lyckats komma med övertygande bevis på att Nessie verkligen existerar. En del fotografier på sjöodjuret finns, där vissa har kunnat bevisas vara falsarier. 

En teori är att det skulle kunna röra sig om en svanödla (plesiosaurus), en räk- och fiskätande reptil från den Mesozoiska eran (även känt som dinosauriernas tid) som påstås ha varit utdöd i 65,5 miljoner år. Ett motargument mot den teorin är att det påstås att en svanödla inte hade benstruktur som skulle göra den kapabel att hålla huvudet över vattnet som "Nessie" så ofta setts göra. Andra teorier är att Loch Ness-odjuret är en ovanligt stor mal, en säl med mycket lång hals eller till och med en storväxt ål då dessa är vanliga på Loch Ness botten, men de ska inte heller kunna ha förmågan att lyfta upp huvudet högt över vattenytan som Nessie. Loch Ness-odjuret sägs vara grönt med stora fenor, ungefär som förhistoriska marina reptiler som Plesiosaurus.
En annan teori är att en cirkus stannat vid sjön och låtit sina elefanter svalka av sig i sjön. Sedan har folk sett snablarna från elefanterna sticka upp ur sjön och trott sig se något slags odjur. Detta är den mest troliga förklaringen och stämmer överens med när myten först nämndes i tidningarna år 1933. Det var detta år som cirkusdirektören Bertram Mills utlovade en belöning på 20 000 pund till den som kunde fånga in odjuret.

Föreställningen om sjöodjur är spridd över hela världen och många sjöar runt om i världen anses ha sina sjöodjur, bland annat Storsjön i Sverige med Storsjöodjuret. Det finns andra motsvarigheter i både kinesiska och kanadensiska sjöar.

Se även 
 Kryptozoologi
 Bigfoot
 Brosnodraken
 Storsjöodjuret

Referenser

Externa länkar 
 Cryptozoology.com
 Nessie & Loch Ness links

Kryptozoologi
Skottlands nationalsymboler
Modern folktro
Captain Beefheart

Captain Beefheart, artistnamn för Don Van Vliet (döpt Don Glen Vliet), född 15 januari 1941 i Glendale, Kalifornien, död 17 december 2010 i Arcata, Humboldt County, Kalifornien, var en amerikansk musiker, sångare, kompositör och konstnär. 

Captain Beefheart var en amerikansk musiker och konstnär vars musik trotsar de flesta konventioner, framför allt på skivorna Trout Mask Replica och Lick My Decals Off, Baby. Personer som hör dem första gången tycker ofta att det bara är en enda kakofoni, "oljud", men vid upprepad lyssning upptäcker man plötsligt komplexa rytmer och mönster. Beefhearts musik kräver mycket av lyssnaren.

Biografi 

Don Vliet föddes i Kalifornien och ägnade sig åt konst från unga år – han ansågs vara ett underbarn. Vliet började kalla sig Don van Vliet och blev vän med Frank Zappa i tonåren, och det var under denna period som Vliet fick namnet Captain Beefheart efter en film de planerade att göra ihop, med titeln Captain Beefheart Meets the Grunt People. Beefheart och Zappa samarbetade på en del projekt, och gjorde 1975 skivan Bongo Fury tillsammans.

År 1964 bildade Vliet The Magic Band, och gav ut sin första LP år 1967, Safe as Milk. Men det var i och med Trout Mask Replica år 1969 som van Vliet verkligen bröt ny mark. Till vackra absurda texter springer noterna från instrumenten fram som i kalabalik, men allting är komponerat och minutiöst planerat.

Grain grows rainbows up straw hill
Breaks my heart to see the highway cross the hill
Man lived a million years and still he kills
The black paper between the mirror breaks my heart"

(ur Steal Softly thru Snow)

Efter omkring två decennier i rockbranschen hade van Vliet tröttnat på att inte få den uppmärksamhet han tyckte att han förtjänade, och slutade plötsligt turnera och ge ut skivor i början av 1980-talet. Han drog sig helt tillbaka från offentligheten och började ägna sig åt sin konst, framför allt måleri. Han har haft ett antal utställningar, bland annat i Sverige.

Captain Beefheart avled 17 december 2010 av komplikationer i samband med multipel skleros.

Diskografi i urval

Studioalbum

Livealbum

EP 
1984 – The Legendary A&M Sessions

Singlar 
1967 – "Yellow Brick Road" / "Abba Zaba"
1968 – "Moonchild" / "Who Do You Think You're Fooling"
1970 – "Sure 'Nuff 'N Yes I Do" / "Yellow Brick Road"	
1970 – "Zig Zag Wanderer" / "Abba Zaba"
1970 – "Pachuco Cadaver" / "Wild Life"
1972 – "Too Much Time" / "My Head is My Only House Unless it Rains"
1974 – "Upon The My-O-My" / "Magic Be"
1978 – "Sure 'Nuff 'N Yes I Do" / "Electricity"
1978 – "Hard Workin' Man" / "Coke Machine" (Jack Nitzsche med Captain Beefheart)
1982 – "Ice Cream For Crow" / "Light Reflected Off The Oceands Of The Moon"

Samarbeten med Frank Zappa

Källor

Noter

Externa länkar 

Captain Beefheart på allmusic.com

Födda 1941
Amerikanska rocksångare
Amerikanska rockgitarrister
Progressiva rockmusiker
Amerikanska munspelare
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska skulptörer
Amerikanska målare
Män
Avlidna 2010
Personer från Glendale, Kalifornien
Erich von Däniken

Erich Anton Paul von Däniken, född 14 april 1935 i Zofingen, är en schweizisk författare, som skrivit 26 böcker inom det paranormala. Han driver bland annat tesen att utomjordingar ofta har besökt jorden. Detta kan enligt Däniken ses i arkeologiska lämningar och vandringssägner av olika slag. 1968 gav han ut sin första bok, Erinnerungen an die Zukunft (Olösta gåtor ur mänsklighetens förflutna), vilken också är hans mest sålda. Hans fynd förkastas av vetenskapsmän som kallar dem pseudohistoria och pseudoarkeologi.

Böcker på svenska  
 Olösta gåtor ur mänsklighetens förflutna (1968)
 Tillbaka till stjärnorna (1970) 
 Fenomen som skakat världen (1974)
 Gudarnas spår (1977)
 Gudasäd (1977)
 Mina bevis (1977) 
 Erich von Däniken i korsförhör (1978)
 Det förgångnas Profet (1979)
 Resa till Kiribati (1982)
 Stenarnas mystik (1992)

Film 
Den österrikiske filmaren Ferry Radax har gjort en dokumentär som heter Mit Erich von Däniken in Peru (Med Erich von Däniken i Peru, 1982).

Kritisk granskning
I sin bok Olösta forntidsgåtor gör Gerhard Gadow en kritisk granskning av Däniken och särskilt av Dänikens bok Olösta gåtor ur mänsklighetens förflutna. Enligt Gadow finns det fyra karaktäristiska drag hos Dänikens resonemang:
 Felaktigheter vad gäller antal, stavning, mått, årtal och så vidare som tyder på bristande sakkunskap.
 Däniken utelämnar medvetet för sammanhanget relevanta fakta trots att dessa finns i källmaterialet.
 Däniken ställer meningslösa och omotiverade frågor till sina läsare trots att svaren på dessa finns i källmaterialet.
 Däniken använder sig av fritt uppfunna påståenden samt gör över- eller underdrifter.

Se även 
 Forntida astronauter
 Eugen Semitjov, svensk författare

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats 
 World Mysteries Forum 
 AAS Research Association 
 Kritisk genomgång av von Dänikens teser 

Födda 1935
Personer inom pseudovetenskap
Schweiziska författare
Män
Levande personer
Personer från Zofingen
Sydvietnam

Sydvietnam även benämnt Republiken Vietnam var en självständig stat i Sydöstasien åren 1954–1975. Som en konsekvens av Vietnamkriget är landet sedan 2 juli 1976 en del av det enade Vietnam. Förste president för Sydvietnam var Ngo Dinh Diem (1955–1963). Efter en tid av instabilitet då landet styrdes av en rad juntor blev Nguyen Van Thieu president och styrde landet åren 1967–1975.

Historik
Landet skapades efter Indokinakriget då Frankrike med stöd från USA inte ville acceptera fredsavtalet om en tillfällig delning av Vietnam följt av en folkomröstning om landets framtid. Sydvietnam var en starkt centraliserad stat som var styrd på alla nivåer av den sydvietnamesiska militären. Regionala befälhavare var ansvariga inför president Diem men var förbjudna att samarbeta med varandra. Staten var även landets största markägare då den övertagit mark från franska bosättare efter upplösningen av Franska Indokina i samband med Indokinakriget.

Sydvietnam var under hela sin existens beroende av massivt amerikanskt ekonomiskt och militärt bistånd. Vietnamkriget ledde till en våg av urbanisering när internflyktingar från landsbygden sökte sig till städerna. I södra Vietnam hade ditintills majoriteten av befolkningen bott på landet och ägnat sig åt risodling. Ny sysselsättning fanns i tjänstesektorn (inklusive en svart sektor med prostitution och narkotikalangning) på och runt de stora amerikanska militärbaserna i landet. Den sydvietnamesiska militären växte mycket under denna tid och var därför även en stor arbetsgivare även om lönerna ofta var väldigt låga (detta eftersom man försökte undvika inflation). De låga lönerna resulterade i sin tur i att sydvietnamesiska soldater ofta ägnade sig åt plundring av den egna befolkningen.

Se även 
Nordvietnam
Sydvietnams ekonomi
Vietnamkriget

Källor

Noter

Externa länkar
Gestetner

Gestetner är ett företag från USA specialiserat på kontorsmaskiner och annan utrustning för kontor. Det grundades av ungraren David Gestetner, som år 1881 uppfann en stencilapparat i England. Det var Gestetner som kom på idén med en vaxad stencil. Gestetner emigrerade till USA och grundade företaget som under 1900-talet var känt för sina stencilapparater.

Varumärket Gestetner ägs sedan 1995 av Ricoh.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska tillverkningsföretag
Kontorsvaror
Godiva

Godiva eller Godgifu (Lady Godiva), född cirka 1040, död cirka 1080, var gift med Leofric, earl av Mercia i England på 1000-talet.

Enligt legenden om Godiva, som skapades över 100 år senare av den notoriske ryktesspridaren Roger av Wendover och senare spritts vidare via Chronicum anglicum, bönföll Godiva Leofric upprepade gånger om att han skulle sänka skatterna. Leofric menade dock att det var lika omöjligt som att hon skulle rida naken genom staden. Godiva tog honom på orden och red ut naken på en häst, endast skyld av sitt långa hår. Leofric stod vid sitt ord och sänkte skatterna. 

På 1500-talet tillkom en del av sägnen, nämligen den att invånarna i Coventry fått veta vad som skulle ske och befallts att stanna inomhus. Alla utom en lydde order, och för detta tilltag straffades han med blindhet av högre makter. Han blev känd som "Peeping Tom", vilket är det engelska ordet för smygtittare. 

Som ett minne av denna händelse infördes 1678 en sed att den 31 maj i procession med en naken flicka ridande i spetsen tåga genom staden. Seden upphörde 1826.

Godiva har en krater på Venus uppkallad efter sig. Även asteroiden 3018 Godiva är uppkallad efter henne.

Referenser

Externa länkar

Engelsk adel
Personer i England under 1000-talet
Födda 1000-talet
Avlidna 1000-talet
Kvinnor
Samira Hannoch

Samira Hannoch, född 19 mars 1976 i Libanon, är en libanesisk–svensk personlighet som genom medial uppmärksamhet blev känd inom den syrisk-ortodoxa kyrkan i Sverige för att ha uppgett att hon upplevt uppenbarelser.

Biografi 
Samira Hannoch emigrerade tillsammans med sin familj under libanesiska inbördeskriget från Beirut, Libanon, till Sverige 1987. Familjen bosatte sig i Södertälje.

Uppenbarelser 
År 1992 uppgav hon ha haft en uppenbarelse, där hon bevittnade det libanesiska helgonet Charbel Makhlouf, även kallad Mar Charbel, och Jungfru Maria, för vilket hon blev föremål för mycket uppmärksamhet i svensk och internationell media. 10 000-tals människor från Sverige, Förenta staterna, Österrike och Tyskland uppsökte Hannoch i hemmet i Södertälje och i Sankt Afrems syrisk-ortodoxa kyrka i Södertälje.

Inga under skedde dock och i början av april 1992 upphörde hon att ta emot besökare. Senare samma år vallfärdade hon till Jerusalem. Efter hemkomsten tillbringade hon mycket tid i kyrkan.

Hannoch fortsatte därefter att leva ett anonymt liv och undvika uppmärksamhet.

Referenser

Noter 

Personligheter inom ortodox kristendom i Sverige
Kvinnor
Födda 1976
Levande personer
Mata Hari

Mata Hari, född som Margaretha Geertruida Zelle 7 augusti 1876 i Leeuwarden, Nederländerna, död 15 oktober 1917 (avrättad) i Vincennes, Frankrike, var en nederländsk exotisk dansare och kurtisan som dömdes för att ha agerat spion för Tyskland under första världskriget och arkebuserades för detta i Frankrike.

Biografi 
Margaretha Geertruida Zelle påstod sig ha asiatiska rötter, men i själva verket var hon nederländska, dotter till hattmakaren Adam Zelle och hans fru Antje. Margaretha gifte sig 1895 med kapten Campbell MacLeod (holländare med skotska anor) som hon fick två barn med, Jeanne och Norman Zelle. De flyttade 1897 till Java, där hon stannade till 1902. Under vistelsen där dog hennes pojke, eventuellt efter att ha blivit förgiftad av en av deras tjänare. Så småningom skilde sig Margaretha och flyttade tillbaka till Europa, och Paris.

Där tog hon artistnamnet Mata Hari ("sol" på indonesiska, ordagrant "dagens öga") och började 1905 att uppträda med exotisk dans och posera mer eller mindre naken på utmanande kort. Hennes danskarriär varade några år, sedan försökte hon leva på mer eller mindre tillfälliga älskare.

Hon är avgjort mest känd på grund av sitt påstådda spioneri för Tyskland. Detta skulle ha inletts i maj 1916, då hon kontaktades av tyskarna. I augusti 1916 kontaktades hon av det franska kontraspionaget, och övertalades att arbeta åt Frankrike. Sanningen om hennes faktiska aktiviteter är dunkel, men enligt de mest insatta källorna är spioneriet mestadels missförstånd och överdrifter; hon gick med på att bli tysk agent mot förskottsbetalning, men utförde aldrig något faktiskt arbete för dem. Inte heller för Frankrikes del lyckades hon få fram något annat än värdelösa uppgifter. Mata Hari ställdes i varje fall inför rätta i Frankrike under första världskriget, dömdes till döden och arkebuserades den 15 oktober 1917.

Enligt en berättelse kastade hon en slängkyss åt soldaterna som skulle skjuta henne, men om hon gjorde det var den snarare riktad åt hennes försvarsadvokat Clunet. Enligt en annan berättelse var hon såpass tapper i dödsögonblicket (hon undanbad sig ögonbindel) att man skulle ha försökt att byta ut patronerna mot lösa skott, men misslyckats; emellertid är detta en del av intrigen i operan Tosca.

Mata Hari i populärkultur 
Mata Haris fascinerande liv har filmatiserats flera gånger, bland annat som Mata Hari (1931) med Greta Garbo och Mata Hari (1985) med Sylvia Kristel.

Paulo Coelho skrev 2016 den skönlitterära boken Spionen (A Espiã) med Mata Hari som huvudperson.

Sångaren Efendi framförde låten "Mata Hari" som Azerbajdzjans bidrag i Eurovision Song Contest 2021.

Mata Hari är även med som karaktär i filmen The King's Man från 2021 spelad av Valerie Pachner.

Se även 
Spioner

Referenser

Externa länkar 

 Faktoider: Mata Hari

Kvinnor
Födda 1876
Avlidna 1917
Spioner som blivit avrättade
Personer som blivit avrättade av Frankrike under 1900-talet
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Personer från Leeuwarden
Spioner under första världskriget