kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karaktär

Karaktär betecknar en persons, plats eller situations kännetecken, egenskaper eller läggning, sådant som "karakteriserar" personen, platsen, föremålet eller situationen.

Etymologi
Ordets etymologi härleds till grekiska, χαϱακτήϱ, ’det som är inristat’, ett ord som sedermera lånades in i latinet. Till svenskan kom ordet troligen som ett inlån från franskan. Det började dyka upp i svensk skrift under andra halvan av 1600-talet och användes redan då i betydelserna "skrivtecken", "karttecken", "kännetecken" och egenskaper som utmärker en person eller sak.

Anglicism
På grund av likheten med engelskans "character", har ordet under 2000-talet oegentligt börjat användas i svenskan som en synonym till "rollfigur", "litterär figur" (till exempel romanfigur), "seriefigur" eller "spelfigur". De betydelserna kan ordet "character" ha i engelska språket, men en sådan användning betraktas av Språkrådet i Sverige och TT-språket som en icke önskvärd anglicism.

Se även
Personlighet
Persona (latinskt ord)
Karaktärsskådespelare
Karaktärsstycke
Dramatis personae
Rollperson

Referenser

Externa länkar

Personlighet
Swenglish

Swenglish är engelska med svensk brytning, svensk ordföljd och verbböjning, ordboksöversättningar (som to för till eller of för av, även när detta blir fel) och/eller uppblandad med svenska ord när talarens engelska vokabulär inte räcker till.

Se även 
 Svengelska
 Pseudoanglicism – etablerade ord i svenska som låter som engelska lånord men som inte är korrekt engelska
 Rallienglanti

Källor 

Engelska
Svenska
Struplock

Struplocket eller epiglottis är en tunn broskflik täckt av en slemhinna som skyddar röstspringan. Vanligtvis är denna uppfälld, men vid sväljning fälls struplocket ner så att vätskor och föda inte kan komma ner i luftstrupen (trachea) utan passerar ner i matstrupen (esofagus). Struplocket är ett av de tre stora brosksegment som bildar struphuvudet (larynx); det är dessutom ett av få strukturer i människokroppen som har en elastisk broskvävnad.

Se även 
 Struplocksinflammation

Källor

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 

Talorgan
Huvud och hals
Markovegenskapen

I sannolikhetslära är Markovegenskapen för en stokastisk process egenskapen att den betingade sannolikhetsfördelningen för tillståndet vid en tidpunkt i framtiden, givet det nuvarande tillståndet och alla tidigare tillstånd, är oberoende av de tidigare tillstånden. Mer löst kan sägas att om väderprognoser följde Markovegenskapen så skulle väderprognosen för morgondagen bara bygga på vädret just nu och inte på vädret för en timme sen eller vid någon annan tidigare tidpunkt.

En stokastisk process som har Markovegenskapen brukar kallas Markovkedja.

Diskret tid
Låt  vara en stokastisk process i disktret tid. Då har processen Markovegenskapen om:
För alla , och alla tillstånd , så gäller

Kontinuerlig tid
Låt  vara en stokastisk process i kontinuerlig tid. Då har processen Markovegenskapen om:

För alla , och alla tillstånd , så gäller

 

Sannolikhetsteori
Hans May

Hans May, ursprungligen Johannes Mayer, född 11 juli 1886 i Wien, Österrike, död 31 december 1958 i Beaulieu-sur-Mer, Frankrike, var en tysk-fransk-engelsk kompositör och skådespelare.

Filmmusik i urval

Externa länkar 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Tyska skådespelare under 1900-talet
Österrikiska filmmusikkompositörer
Brittiska filmmusikkompositörer
Tyska filmmusikkompositörer
Franska filmmusikkompositörer
Födda 1886
Avlidna 1958
Män
Musiker från Wien
Skådespelare från Wien
Carl Teike

Carl Teike född 25 februari 1864 i Altdamm nära Stettin, Tyskland död 22 maj 1922 i Landsberg an der Warthe var en tysk kompositör av bland annat marschmusik.

Kända kompositioner 
 Alte Kameraden Spelas i Nils Poppe-filmerna Flyg-Bom och Tull-Bom, i filmen Kalle Karlsson från Jularbo och i Kronans kavaljerer med Fridolf Rhudin
 Graf Zeppelin march
 In Treue fest
 Prins Wilhelm som avser Vilhelm_II_av_Tyskland

Tyska kompositörer
Tyska militärmusiker
Födda 1864
Avlidna 1922
Män
Personer från Pommern
Enhanced Data Rates for GSM Evolution

Enhanced Data Rates for GSM Evolution (EDGE) är, likt GPRS, en uppgradering av GSM-tekniken som tillåter hastigheter över 9 600 bit per sekund. EDGE kan ses som en utökning på GPRS och kallas ibland EGPRS. Med EDGE kan hastigheter som är betydligt högre än för GPRS uppnås.

Exempel: För EDGE klass 10 är den teoretiskt möjliga överföringshastigheten 236,8 kbit/s nedströms och 118,4 kbit/s uppströms. Hastigheten styrs av hur många tidsluckor som används. Olika många tidsluckor kan vara aktiva beroende på vilken EDGE-klass terminalen klarar. Varje tidslucka har en maxkapacietet på 59,2 kbit/s.

 Klass 12 tillåter fyra tidsluckor i nedlänken och fyra i upplänken, med fem som det totala maxantalet.
 Klass 10 tillåter fyra tidsluckor i nedlänken och två i upplänken, med fem som det totala maxantalet.
 Klass 06 tillåter tre tidsluckor i nedlänken och två i upplänken, med fyra som det totala maxantalet.

EDGE beskrivs ibland som 2,5G, ett mellanting mellan GSM (2G) och 3G.

Mobiltelefoni
Nordsjön, Härryda kommun

Nordsjön är en sjö på gränsen mellan Västergötland och Halland och ingår i . Sjöns norra del ligger i Härryda kommun och den södra ligger i Mölndals kommun. Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Nordån, ett biflöde till Kungsbackaån.

Beskrivning
Nordsjön är sammanbunden med den något mindre sjön Östersjön genom ett smalt sund som ligger vid byn Sundet i Landvetters socken. Sundet ligger vid sjöns östra ände. Vid den västra änden återfinns småorten Bolås.

Enligt gamla sägner är Nordsjön en så kallad bottenlös sjö. Mer nutida undersökningar har också fastslagit att sjön är mycket djup (48 meter).

Delavrinningsområde 
Nordsjön ingår i delavrinningsområde (639513-128505) som SMHI kallar för Utloppet av Nordsjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 2 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Nordån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (61 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  %.

Se även 
 Lista över insjöar i Härryda kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Kungsbackaåns avrinningsområde
Insjöar i Västergötland
Insjöar i Härryda kommun
Insjöar i Mölndals kommun
Insjöar i Sverige om minst två kvadratkilometer
Ivor Novello

Ivor Novello, född David Ivor Davies, 15 januari 1893 i Cardiff, död 6 mars 1951 i London, var en walesisk skådespelare, regissör, manusförfattare och sångtextförfattare. Han porträtteras i filmen Gosford Park.

Han har gett namn till priset Ivor Novello Awards, som delats ut till brittiska låtskrivare sedan 1955.

Filmografi (urval)

Källor

Externa länkar
 

Födda 1893
Avlidna 1951
Brittiska skådespelare
Walesiska skådespelare
Brittiska filmregissörer
Brittiska manusförfattare
Brittiska sångtextförfattare
Män
Brittiska operettkompositörer
Curt Randelli

Curt Hjalmar Randelli, ursprungligen Ottosson, född 23 december 1907 i Stockholm, död 1 oktober 1974, var en svensk skådespelare, buktalare och illusionist. 

Randelli kom som 17-åring till Stockholm från Gotland, ursprungligen för att utbilda sig till optiker, men hamnade i underhållningsbranschen. Han var under en period i mitten av 1930-talet verksam som konferencier på Liseberg. Från 1940 uppträdde han som buktalare med sin docka "Charlie Boy", och slog igenom i talangjakten "Vi som vill opp" 1941. Han turnerade som illusionist och buktalare över hela landet från 1943 till omkring 1953, samt arbetade även i perioder som inspicient på Chinateatern i Stockholm.

Randelli var även verksam under pseudonymen Kaffe-Petter i radioprogrammet Frukostklubben där han var en regelbundet återkommande gäst. Figuren Kaffe-Petter var den buktalardocka som Randelli i egenskap av buktalare använde i programmet. Dockan som ständigt hängde på studiomikrofonen i Frukostklubb-studion utgjorde också förebild till den Frukostklubbsnål som de inbjudna gästerna fick fästade på sin klädsel av programledaren Sigge Fürst.

Filmografi

 (endast röst)

Källor
Curt Randelli i Myggans nöjeslexikon

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska buktalare
Svenska illusionister
Män
Födda 1907
Avlidna 1974
Skådespelare från Stockholm
Jules Massenet

Jules  Émile Frédéric Massenet, född 12 maj 1842 i Montaud (numera en stadsdel i Saint-Étienne), död 13 augusti 1912 i Paris, var en fransk kompositör, främst av operor.

Biografi
Massenet gjorde snabb karriär i Paris. Han började som pianist och vann som sjuttonåring första pris i musikkonservatoriets pianoklass. Därefter satsade han på komposition. När han erhållit stora Rompriset för sin kantat David Rizzio 1863 fick han möjlighet att studera utomlands, bland annat i Italien i tre år.

Vid återkomsten fick han en opéra comique La grand' tante uppförd, men de följande åren ägnades främst åt orkester- och oratoriemusik och skapade det dramatiska oratoriet Marie-Magdeleine. Han skapade även sju orkestersviter av vilka Måleriska scener (franska: Scénes pittoresques) och Bilder från Elsass (franska: Scénes Alsaciennes) ofta spelas.

1884 utkom operan Manon som gjorde Massenet till sin tids mest firade operakomponist i Frankrike. Sedan följde en rad operor, bland andra Le Cid 1885, Werther 1891 och Thaïs 1894.

Massenet var uppenbart eklektisk och har ofta växlat tonspråk, men ändå åstadkommit flera uppskattade verk.

Verk 
Verklista för Jules Massenet

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

Franska klassiska kompositörer
Franska operatonsättare
Franska musiker under 1800-talet
Födda 1842
Avlidna 1912
Män
Storofficerare av Hederslegionen
Personer från Saint-Étienne
Nacio Herb Brown

Nacio Herb Brown född 22 februari 1896 i Deming i New Mexico-territoriet, död 28 september 1964, var en amerikansk kompositör och sångskrivare. Han började arbeta i Hollywood 1928 då han anlitades av MGM för att skriva musik till det då nya mediet ljudfilm. Han har bland annat skrivit kända sånger som Singin' in the Rain och Make 'em Laugh. Han samarbetade ofta med textförfattaren Arthur Freed.

Filmmusik i urval 
1952 - Singin' in the Rain
1944 - Vi mötas i St. Louis
1935 - China Seas

Källor

Externa länkar 

Amerikanska kompositörer
Personer från Luna County
Födda 1896
Avlidna 1964
Män
General Agreement on Trade in Services

GATS eller General Agreement on Trade in Services är ett internationellt handelsavtal som förhandlades fram i Uruguayrundan och som fungerar som regelverket för handel med tjänster på en global nivå. Avtalet är motsvarigheten till GATT som istället reglerar handeln med varor. Tillsammans med GATT och TRIPS utgör dessa grunden för WTO:s arbete.

Internationell ekonomi
Handel
Robin Lovitt

Robin Lovitt, Robin McKennel Lovitt, född 6 november 1963, kunde ha blivit den 1000:e som avrättades i USA efter att dödsstraffet återinfördes 1976. Hans straff reducerades dock till livstids fängelse den 29 november 2005.

Guvernören i delstaten Virginia, Mark Warner, beslutade att stoppa avrättningen och omvandlade straffet till livstid utan möjlighet till nåd sedan en tjänsteman vid domstolen förstört bevis i målet.

Demokraten Warner har tidigare nekat nådeansökningar i de elva fall han handlagt. Warner räknas till en presumtiv kandidat i presidentvalet 2008 och dödsstraffet i USA är av tradition en betydelsefull valfråga. En av presidentkandidaterna i valet 1988, Michael Dukakis, betraktades till exempel som mjuk vad gäller brottslighet sedan han i en debatt sagt att han inte ville se dödsstraff för någon som våldtagit och dödat sin hustru. Inför avrättningen, som skulle ha ägt rum på kvällen onsdagen den 30 november 2005, har Warner tagit emot omkring 1 500 begäran om nåd.

Robin Lovitt anklagas för ett mord 1998 och dömdes till döden följande år men nekar till brottet. Han menar att han skulle kunna bevisa sin oskuld om inte bevis i form av två blodiga saxar hade förstörts. Enligt en aktivist som engagerat sig i fallet var det politiska hänsyn som räddade Lovitt, en vanlig företeelse i USA.

Amerikanska brottslingar
Födda 1963
Män
Levande personer
Michael Dukakis

Michael Stanley Dukakis, född 3 november 1933 i Brookline, Massachusetts, är en amerikansk politiker inom Demokratiska partiet. Han var demokraternas presidentkandidat i presidentvalet 1988, men förlorade mot republikanen George H.W. Bush.

Dukakis studerade statsvetenskap vid Swarthmore College där han tog en bachelorexamen 1955. Efter militärtjänstgöring 1955-1957 läste han juridik vid Harvard University där han tog examen 1960.

Dukakis var delstaten Massachusetts guvernör 1975–1979, men förlorade Demokraternas primärval 1978 till Edward J. King. 1979-1982 undervisade Dukakis vid Harvard Universitys Kennedy School of Government. Han gjorde comeback som guvernör 1983 och satt till 1991 efter att ha blivit omvald för en ny mandatperiod. Under hans andra period som guvernör bidrog Dukakis politik till ett ekonomiskt uppsving för Massachusetts.

1987 tillkännagav han sin kandidatur inför nästa års presidentval. Efter att ha vunnit Demokraternas primärval valde han Lloyd Bentsen som vicepresidentkandidat. I valet förlorade Dukakis mot Bush med 111 elektorsröster mot 426.

Michael Dukakis är kusin med skådespelerskan Olympia Dukakis.

Källor

Externa länkar 

Guvernörer i Massachusetts
Amerikanska presidentkandidater
Amerikanska professorer
Amerikanska advokater
Födda 1933
Män
Levande personer
Personer från Brookline, Massachusetts
Alumner från Harvard Law School
Adrian Ross

Adrian Ross, född Arthur Reed Ropes 23 december 1859, död 10 september 1933, var en engelsk librettoförfattare och sångtextförfattare. Han var en flitig författare av musikkomedier, totalt mer än 60, under slutet av 1800- och början av 1900-talet. Flera av hans verk spelades under mycket lång tid i West End.

Externa länkar 
Ross broadwayshower

Brittiska sångtextförfattare
Födda 1859
Avlidna 1933
Män
Church of Satan

Church of Satan är en nyreligiös organisation som följer LaVey-satanismen, såsom den är definierad i bland annat Den Satanistiska Bibeln, skriven 1969 av Anton LaVey.

Historik
Organisationen grundades i LaVeys hem, Svarta huset (Black House) i San Francisco, år 1966 på Valborgsmässoafton, av Anton LaVey, som var organisationens "High Priest" (överstepräst), fram till sin död 1997. Under kyrkans första år förrättade LaVey en satanistisk vigsel som filmades och kyrkan fick en hel del medial uppmärksamhet. En dokumentärfilm, Satanis: The Devil's Mass gjordes 1970. LaVey var också konsult till en rad filmer, bland annat I djävulens klor (1975), i vilken han också medverkade. LaVey kom senare att hålla en tillbakadragen profil och under den mediala moralpaniken om satanic ritual abuse som blossade upp under 1980-talet var bland annat LaVeys dotter Zeena LaVey kyrkans talesperson i media (hon bröt senare med kyrkan kring 1990).

1975 bildades en utbrytargrupp från Church of Satan, Temple of Set.

Efter att Anton LaVey avlidit, gick hans position som ledare vidare till hans fru, Blanche Barton. Hans dotter, Karla LaVey, lämnade Church of Satan och grundade First Satanic Church 1999. År 2001 lät Barton sin position övergå till Peter H. Gilmore och Peggy Nadramia, som båda hade varit medlemmar i organisationen under en lång tid. Efter att Peter H. Gilmore och Peggy Nadramia blivit nya ledare, High Priest och High Priestess, flyttade Church of Satans huvudkontor från San Francisco till New Yorks Hell's Kitchen (LaVeys svarta hus, som han förlorat ägandeskap över 1991 men bott i till sin död, revs 2001). Blanche Barton har fortsatt vara aktiv i Church of Satan även efter överlämnandet och har titeln Magistra Templi Rex.

Verksamhet och medlemskap
Church of Satan har inga kyrkobyggnader eller kontor som är öppna för allmänheten. De har inte heller några lokala avdelningar. Under perioder har kyrkan haft ett system med lokala "grottos"/grupper, men detta har övergetts. Kyrkan beskriver sig inte som ett samfund utan som ett "cabal" och sällskap för inbördes beundran. Den som anser sig vara satanist kan bli registrerad medlem. Den som vill ha en mer aktiv roll i organisationen måste bli godkänd som "aktiv medlem" (första gradens medlem) efter skriftlig ansökan. Andra till femte gradens medlemskap är inte öppna för ansökningar. Medlem i kyrkans prästerskap är bara för särskilt inbjudna personer.

Referenser

Externa länkar
ChurchofSatan.com

Religiösa organisationer i USA
Satanism
Religiösa organisationer bildade 1966
Frederic Sandström

Frederic Sandström, född Fredrik Vilhelm Sandström 4 januari 1877 i Jönköping, död på samma ort 2 januari 1952, var en svensk kompositör. Hans mors flicknamn var du Rietz (uttalas "dyrjè"), och han kallade sig ofta Sandström-Du Rietz. Han var även verksam under pseudonymen Sven du Rietz.

Sandström tillbringade flera år som militärmusiker. Först vid Jönköpings regemente med start 1891, därefter vid Elfsborgs regemente. 1904 var han musiksergeant vid Skaraborgs regemente. Utöver denna tjänstgöring försörjde han sig på komposition och musicerande.

Tidvis vårdades han på Venngarns alkoholistanstalt, ett av Sveriges första statliga behandlingshem. Han komponerade styckena "Marsch-Venngarn" och "Livet i Venngarn".

Han har komponerat den populära sången "Där näckrosen blommar", som blev internationellt spridd genom filmen Hon dansade en sommar.

Sandström skrev mycket musik för mässingssextett, men inte särskilt många verk för stor musikkår. Bland undantagen märks marschen F-Båten, som skrevs 1912 inför byggandet av skeppet som kallades så.

Av hans många verk för sextett var det åtskilliga stycken som gavs ut i serien "Album för mässings-sextett", av A Th Nilssons Musikhandel i Norrköping.

Filmmusik

Referenser 

Svenska kompositörer under 1800-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Män
Födda 1877
Avlidna 1952
Musiker från Jönköping
Nils B. Söderström

Nils Birger Söderström, född 20 juni 1894 i Hjulsjö i Närke, död 3 augusti 1956 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, var en svensk kompositör, musikdirektör och vissångare.

Biografi 
Söderström hade redan under skoltiden en egen orkester och spelade flera instrument: piano, orgel, gitarr och luta. Han fick lektioner av operasångaren John Forsell och uppträdde som solist vid Stockholms Studentsångarförbunds konserter i Sverige, Norge, Finland och USA. Han blev som kompositör mycket känd för musiken till Röda stugor tåga vi förbi och till Karlfeldts Dina ögon äro eldar och Jungfru Maria. 

Han var liksom Lille Bror Söderlund Evert Taube behjälplig med notskrivning och arrangemang. Han var mångårig ledamot av Samfundet Visans vänner. Söderström gjorde endast några få inspelningar på grammofon. Han är begravd på Sandsborgskyrkogården i Stockholm.

Filmmusik 

1944 – Kärlek och allsång

Referenser

Noter

Externa länkar
 Nils Söderström på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960
 Nils Söderström på Svensk mediedatabas

Svenska musikdirektörer
Svenska kompositörer under 1900-talet
Personer från Hjulsjö socken
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Födda 1894
Avlidna 1956
Män
The Soft Boys

The Soft Boys var en brittisk rockgrupp skapad av Robyn Hitchcock i Cambridge 1976 som Dennis and the Experts. Musiken är melodisk, men annorlunda och kommer dels från punk, dels från psykedelisk musik. 

Bandet albumdebuterade 1979 med A Can of Bees. Deras hitskiva är Underwater Moonlight som gavs ut i juni 1980 med låtar som "Insanely Jealous", "Positive Vibrations" och "Kingdom of Love". Efter albumet splittrades gruppen. Man gjorde en kort återförening 1994 och återigen 2001. Man gav då också ut ett nytt album, Nextdoorland (2002), innan man återigen upplöstes 2003.

Bandmedlemmar 
Robyn Hitchcock – sång, gitarr
Alan Davies – gitarr
Andy Metcalfe – basgitarr
Jim Melton – munspel
Kimberley Rew – gitarr (ersatte Alan Davies)
Matthew Seligman – basgitarr (ersatte Andy Metcalfe) (1955–2020)
Morris Windsor – trummor

Diskografi
Studioalbum

Livealbum

Samlingsalbum
  (outgivna studioinspelningar och liveupptagningar)

EP
Give It To The Soft Boys (1977) 
 
Side Three (2002) 

Singlar
"(I Want to Be an) Anglepoise Lamp" / "Fatman's Son" (1978)
"I Wanna Destroy You" / "Old Pervert" (1980)
"Only the Stones Remain" b/w "The Asking Tree" (1981)
"Love Poisoning" / "When I Was a Kid" (1982)
"He's a Reptile" / "Song No. 4" (1983)
"The Face of Death" / "The Yodelling Hoover" (1989)

Externa länkar 

 Fegmania! (Robyn Hitchcock arkiv)
 The Soft Boys diskografi

Brittiska rockgrupper
Psykedeliska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1976
Edward White

Edward George White, född 1910, död 1994, var en engelsk kompositör. Många av hans verk förekom som ledmotiv i radio- och TV-serier.
    

Brittiska kompositörer
Män
Födda 1910
Avlidna 1994
Uno Ullvén

Uno Hjalmar Ullvén, född 17 oktober 1896 i Stockholm, död 22 september 1978 i Sollentuna, var en svensk kompositör, sångtextförfattare och musikförläggare. Han har varit verksam under ett flertal pseudonymer.

Externa länkar

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska sångtextförfattare
Män
Födda 1896
Avlidna 1978
Herbert Jernberg

Karl Herbert Jernberg, född 8 februari 1911 i Skogs församling,  Gävleborgs län, död 12 december 1975 i Högalids församling, Stockholm, var en svensk kompositör och violinist. Han blev 1943 riksspelman i fiol med kommentaren "-För gott spel, goda låtar och intresserat arbete för folkmusiken".

Referenser

Noter 

Svenska kompositörer under 1900-talet
Personer från Skogs socken, Hälsingland
Födda 1911
Avlidna 1975
Män
Svenska folkmusiker
Svenska musiker under 1900-talet
Riksspelmän
Hesekiel Wahlrot

Karl Robert Hesekiel Wahlrot, född 10 april 1883 i Uppsala, död 2 juni 1929 i Funbo församling, Uppsala län, var en svensk folkskollärare, kompositör, organist och spelman.

Han examinerades 1904 från Uppsala folkskoleseminarium. Han arbetade först i Giresta och Gryta. 1907 blev han folkskollärare och organist i Funbo socken och stannade där till sin död. Han intresserade sig också för skytte och var ordförande i Funbo skytteförening samt sekreterare i Uppsala norra landstormsförening. Han var gift och hade tre barn.

Källor
Hezekiel Wahlroth, dödsruna i Svensk Läraretidning, 1929.

Noter 

Födda 1883
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska organister under 1900-talet
Män
Avlidna 1929
Musiker från Uppsala
Carl Peter

Carl Peter var en tysk kompositör. Hans troligen mest kända komposition är marschen Den glade kopparslagaren (även känd som Den lustige kopparslagaren; i original Der kreuzfidele Kupferschmied) från 1890.

Filmer där musik av Peter har använts
1972 - Nya hyss av Emil i Lönneberga

Källor 

  

Tyska kompositörer
Män
Albert Willemetz

Albert Willemetz, född 14 februari 1887 i Paris, död 7 oktober 1964 i Marnes-la-Coquette, var en fransk manusförfattare och sångtextförfattare.

Willemetz arbetade med några av sin tids stora musiker, däribland André Messager, Maurice Yvain, Arthur Honegger, Henri Christiné, Vincent Scotto, Reynaldo Hahn, Raoul Moretti, Moises Simons, Van Parys, Szulc, Borel-Clerc, Oberfeld, Romberg, Lopez, Richepin och Lattès.

Källhänvisningar 

Franska manusförfattare
Franska sångtextförfattare
Födda 1887
Avlidna 1964
Män
Franska författare under 1900-talet
Barbro Boman

Barbro Boman född Breithaupt Meyer den 22 augusti 1918 i Göteborg, död den 12 juli 1980, var en svensk manusförfattare och filmregissör.

Barbro Boman började arbeta som scripta på 1940-talet. Under 1950-talet skrev hon ett antal filmmanus och regisserade sin första film 1956.

Regi

Filmmanus

Se även 
Kvinnor i svensk film

Referenser 
Barbro Boman på Svensk Filmdatabas
Barbro Boman på Internet Movie Data base
Barbro Bomans arkiv, Musik- och teaterbiblioteket (Musikverket)

Svenska filmregissörer
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska regissörer under 1900-talet
Regissörer från Göteborg
Manusförfattare från Göteborg
Födda 1918
Avlidna 1980
Kvinnor