kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kälarne

Kälarne (Kälamål: [`tɕʰæɽæn])är en tätort i Bräcke kommun i Jämtlands län, vid Stambanan genom övre Norrland.

Namnet Kälarne 
Namnet Kälarne gavs till den järnvägsstation som invigdes 16 oktober 1883 och som förlades mitt emellan de två äldre byarna Ansjö och Västanede. Namnet var välfunnet med tanke på att socknarna Håsjö och Hällesjö av hävd kallats Kiälarne/Käla-socknan. Abraham Hülphers den yngre skrev i sin jämtlandbeskrivning år 1775 att Hällesjö och Håsjö socknar ”af ålder blifwit kallade Kälarne”. Pehr Rissler skrev 1866 att ”I äldre skrifter...kallas Håsjö och Hällesjö socknar Rota-kiäl, förmodligen af ortens stora skogar, i allmänhet kallade kälar. Härav synes att dessa socknar äro sent uppodlade och bebyggda.”. Ortnamnsforskaren Carl Lindberg har i Jämten 1934 skrivit en lång artikel om namnet Kälarne där han konstaterar att ”Kälarne (eller Kälen) är det namn som befolkningen i kringliggande socknar begagnat om Håsjö och Hällesjö socknar tillsammantagna”. ”Käl” betyder glest befolkad skogsbygd/ödebygd och är ett uttryck för hur man i de folkrikare och bördigare bygderna kring Indalsälven såg på trakten ett stycke söderut.

Befolkningsutveckling

Personer från Kälarne 
Henry Kälarne (före 1939 Jonsson), medeldistanslöpare
Anders W. Jonsson, centerpartistisk politiker, uppvuxen i Kälarne

Se även
Håsjö socken

Noter 

Orter i Bräcke kommun
Tätorter i Sverige
Gustaf Johan Gyllenstierna

Gustaf Johan Gyllenstierna, född 24 juni 1709, död 4 april 1764, var en svensk, senare rysk, ämbetsman. Han var sonson till Johan Nilsson Gyllenstierna d.y. och son till landshövdingen friherre Axel Erik Gyllenstierna.

Gyllenstierna inträdde 1731 i kansliexpeditionen samt blev 1736 kanslist och 1738 presidentsekreterare. Under den upphetsade stämningen vid 1740/41 års riksdag, då hattarna ivrigt sökt efter angreppsanledningar mot motpartiet, lyckades några hattspioner ledda av överste Lagercrantz natten mellan 25 och 26 februari 1741 gripa Gyllenstierna, just som denne kom ut från ett besök hos ryske ministern Michail Bestuzjev-Rjumin.

Han häktades, och affären blåstes upp till det mesta möjliga, då Gyllenstierna hade släktingar bland de ledande mössorna, vilka man på detta sätt önskade få grundligt komprometerade.

Då det var förbjudet för kansliets underordnade tjänstemän att umgås med främmande ministrar, var Gyllenstiernas brott uppenbart, och han underkastades genast förhör av landsmarskalk och sekretissimum.

Sekreta utskottet lät därpå tillsätta en kommission med fullmakt att "undersöka och af döma detta brottmål med allt hvad därav flyter" - således en obegränsad myndighet att oberoende av laga domstol och rättegångsformer utdöma politiska brott. Det blev frihetstidens första förräderikommission, som inledde den godtyckliga och blodiga partirättskipning, som blev denna tids svåraste skamfläck. Hattarna sökte dra så stor nytta som möjligt av G :s gripande.

Genom löften om mildare behandling förmåddes han ange en mängd personer, som stått i förbindelse med ryske ministern. En mängd personer häktades, flera underkastades tortyr, och målet växte i omfattning. Denna process slog med ens ned motståndet mot hattarna och deras krigspolitik genom att injaga skräck i fredsvännernas led. Gyllenstierna dömdes för det, att han överträtt ovannämnda förbud och, enligt egen bekännelse, emottagit pengar av Bestusjev och meddelat honom statshemligheter, förlustig liv, ära och gods; domen mildrades av ständerna till livstids fängelse och utställande på schavotten.

Johan Axelsson, som han kallades efter förlusten av sin adliga värdighete som tillhörig ätten Gyllenstierna, blev 1743 lössläppt med villkor att lämna riket. Efter åtskilliga vandringar slog han sig 1756 ned i Livland, där han av tsarinnan Elisabet av Ryssland erhöll ett gods till sitt underhåll.

Källor

Noter

Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Svenska friherrar
Födda 1709
Avlidna 1764
Män
Pilgrimstad

Pilgrimstad är en tätort i Bräcke kommun, Jämtlands län, belägen i norra delen av Revsunds distrikt (Revsunds socken) vid den nordvästra änden av Revsundssjön (Anviksjön). Orten ligger vid E14 mellan Sundsvall och Östersund cirka 30 km sydost om Östersund.

Historia
Orten har fått sitt namn efter pilgrimerna som på väg till Olav den heliges grav i Nidaros (Trondheim) stannade till vid pilgrimskällan och drack av det rena vattnet. Enligt historierna som berättats genom tiderna var träden runt pilgrimskällan full av käppar då pilgrimerna blev kvitt sina krämpor när de drack av vattnet. Än i dag är pilgrimskällan ortens primära vattentäkt.

Tätorten Pilgrimstad växte upp som ett brukssamhälle kring ett sågverk som anlades 1905.
På 1920-talet köpte familjerna Lycke och Busch sågverket i Pilgrimstad. Tor Busch fick uppdraget att starta upp verksamheten som legat nere en tid.
Sågverket i Pilgrimstad växte och trävarorna exporterades runt om i Europa.
Efter andra världskriget utvecklades företaget vidare under Tor Busch ledning. Sågverket lades ner 1950 och i dess ställe etablerades en
wallboardfabrik. 
1964 sålde familjerna Lycke och Busch företaget till skogsindustrikoncernen Ström-Ljusne AB, vilken senare förvärvades av Bergvik och Ala AB som drev fabriken vidare till 1986,
och i dess lokaler har nu ett antal mindre industrier etablerats, bland andra en husfabrik och ett mikrobryggeri, Jämtlands Bryggeri.

Befolkningsutveckling

Kända personer med anknytning till Pilgrimstad 
 Dan Berglund (basist)

Noter

Externa länkar 
 Pilgrimstad.se (lokal webbplats)

Orter i Bräcke kommun
Tätorter i Sverige
Stavre, Bräcke kommun

Stavre är en småort i Bräcke kommun belägen i Revsunds distrikt (Revsunds socken) i sydöstra Jämtland vid Revsundssjön och passeras av väg E14 och Mittbanan. 

Det går bilfärjor över Revsundssjön mellan Stavre och Ammerön. Förbindelsen kallas Ammeröleden. Stavre är även hemmahamn för S/S Alma af Stafre, som trafikerar Revsundssjön. Stavre är också hållplats för tågen på Mittbanan mellan Östersund och Sundsvall

Orten har varit känd för sina jordgubbsodlingar, vilka emellertid blivit färre de senaste decennierna. 

Stavre är även känt för att ha anordnat tävlingar i wakeboard.

Befolkningsutveckling

Noter

Orter i Bräcke kommun
Tidigare tätorter i Jämtlands län
Småorter i Sverige
Albacken

Albacken är en  småort i Bräcke kommun i Jämtlands län, belägen i Hällesjö distrikt (Hällesjö socken) vid norra stranden av Alan öster om Bräcke. 2015 hade folkmängden i området minskat och småorten upplöstes. men vid avgränsningen 2020 var det åter en småort.

Orten hette ursprungligen Alanäset men namnet byttes till Albacken för att undvika adressförväxling med Alanäs socken.

Medeldistanslöparen Gunder Hägg var delvis uppvuxen i Albacken.

Noter

Orter i Bräcke kommun
Småorter i Sverige
Bensjö

Bensjö är en småort i Bräcke kommun i Jämtlands län belägen i Bräcke distrikt (Bräcke socken) vid Bensjön omkring fem kilometer söder om centralorten Bräcke. Mittbanan passerar genom byn. I närheten passerar även väg E14.

Källor

Externa länkar
 Kort film som marknadsför Bensjö

Orter i Bräcke kommun
Småorter i Sverige
Fanbyn, Bräcke kommun

Fanbyn är en småort i Bräcke kommun i Jämtlands län belägen i Sundsjö distrikt (Sundsjö socken) vid västra stranden av Sundsjön.

Källor

Orter i Bräcke kommun
Småorter i Sverige
Gimdalen

Gimdalen är en ort i Bräcke kommun, Jämtlands län belägen i Nyhems distrikt (Nyhems socken). Fram till 2005 räknades den av SCB som en småort.

Orter i Bräcke kommun
Tidigare småorter i Sverige
Hunge

Hunge är en småort i Bräcke kommun i Jämtlands län belägen i Bodsjö distrikt (Bodsjö socken) vid Hungsjön omkring två mil väster om Bräcke.

Noter

Orter i Bräcke kommun
Småorter i Sverige
Nyhem, Bräcke kommun

Nyhem är en småort i Bräcke kommun belägen i Nyhems distrikt (Nyhems socken) i sydöstra Jämtland. Orten är en gammal hållplats på Norra stambanan på sträckan Bräcke - Långsele.

Nyhems kyrka ligger i byn Ulvsjö cirka 3 km öster om orten. Länsväg 323 passerar genom bygden.

Befolkningsutveckling

Noter

Orter i Bräcke kommun
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Jämtlands län
Erik Gyllenstierna

Erik Gyllenstierna, född den 10 december 1602, död den 23 oktober 1657, var en svensk friherre, ämbetsman och riksråd.

Familj
Erik Gyllenstierna var sonsons son till Karl Eriksson Gyllenstierna (stamfader för Vinstorpslinjen av ätten Gyllenstierna) och son till assessorn i Svea hovrätt Karl Gyllenstierna.

Gyllenstierna var gift med Beata von Yxkull med vilken han fick tre barn:
 Konrad Gyllenstierna (1645–1684)
 Kristofer Gyllenstierna (1647–1705)
 Carl Gyllenstierna (1649–1723)

Biografi 
Gyllenstierna studerade både vid svenska lärosäten och vid universiteten i Leiden, Helmstedt och Oxford samt gjorde en resa genom flera europeiska länder. 1627 ingick han som volontär vid Ludvig XIII:s livgarde samt deltog i belägringen och erövringen av La Rochelle 1628.

Återkommen till Sverige 1629 utnämndes han 1630 till kammarherre hos konung Gustav II Adolf, bevistade vid konungens sida slaget vid Leipzig 1631, deltog i tyska fälttåget 1632 Gyllenstierna användes dessutom i åtskilliga beskickningar, bland annat till Moskva 1634 och 1647, om vilken senare han själv skrivit en berättelse. 1636 utnämndes Gyllenstierna till kammarråd, 1637 till landshövding över Karelen och Viborgs län samt 1642 till generalguvernör över Ingermanland, Keksholms län och Narva, 1645 till riksråd, 1652 till assessor i Svea hovrätt och 1654 till president i Åbo hovrätt.

Vid riksdagarna 1641 och 1642 var Gyllenstierna lantmarskalk. Då Reduktionskollegium 1655 inrättades, förordnades Gyllenstierna till en av dess ledamöter. Han försökte, med ringa framgång, motarbeta ordförande Herman Flemings bemödande att genomdriva reduktionsbeslutets ordagranna tillämpning utan avseende på hög eller låg, förmenande att "man måste gå sakta till väga, man kunde eljest förvirra humörerna". I januari 1657 utnämndes Gyllenstierna till generalguvernör i Finland, men hindrades av sjukdom att tillträda detta ämbete. 1651 upphöjdes Gyllenstierna i friherrligt stånd, med Uleåborg i Österbotten till friherreskap.

Källor

Externa länkar 

Svenska riksråd under 1600-talet
Svenska generalguvernörer
Lantmarskalkar
Hovrättspresidenter i Åbo hovrätt
Personer i Finland under 1600-talet
Födda 1602
Avlidna 1657
Män
Ugglan
Lagmän i Tiohärads lagsaga
Deltagare i slaget vid Breitenfeld
Generalguvernörer i Finland
Svenska kammarråd
Conrad Gyllenstierna

Conrad Gyllenstierna (af Ulaborg), född 1638, död 11 september 1684,  son till Erik Karlsson Gyllenstierna, var en svensk friherre och landshövding.

Gyllenstierna blev 1665 assessor i Kommerskollegium samt 1667 landshövding i Viborgs och Nyslotts län, varifrån han 1674 flyttades till samma befattning i Kalmar län. Gyllenstierna tillhörde under förmyndartiden riddarhusoppositionen och slöt sig efter Karl XI:s myndighet till kungen och förordandes 1680 till ordförande i Stora kommissionen.

Såväl i denna sin egenskap som vid 1680 och 1682 års riksdagar visade sig Gyllenstierna som en reduktionens och enväldets nitiske tjänare och var vid 1682 års riksdag en av sekreta utskottets mest betydande medlemmar.

Den 18 november 1669 gifte han sig med Märta Christina Ulfsparre, och till bröllopet skrev diktaren Lasse Lucidor oombedd en bröllopsdikt Giljare Kvaal som irriterade Gyllenstierna så mycket att han drog denne inför rätta. Lucidor satt en tid i fängelse på grund av dikten.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö, 1932.

Vidare läsning 
 

Födda 1638
Avlidna 1684
Landshövdingar i Kalmar län
Män
Landshövdingar i Viborgs län
Personer från Viborg
Rissna

Rissna är en småort i Bräcke kommun belägen vid vägskälet där länsväg 726 och länsväg 734 möts i Sundsjö distrikt (Sundsjö socken) i Jämtland.

Rissna ligger omkring 300 meter över havet och är känt bland annat för Rissna bygdegård, Zenit. Vidare är Rissnaorten känd för stora arrangemang som Världens största Pimpeltävling, som arrangerades åren 1958–1968. Nordbergsgården har tillhört familjen Nordberg sedan urminnes tider och är ursprunget till Rissnas begynnelse som by. Mangårdsbyggnaden är bestruken med ett patenterat temperaturkänsligt ljusgrönt färgpigment utvecklat av Prols Fabrik vilket ändrar färgen under temperaturväxlingar på över 5 grader Celsius från ljust (kallare) till mörkt (varmare) vilket går bäst att beskåda vid soluppgång eller solnedgång. Brukstua, nuvarande golfhuset, är byn äldsta hus och tillhör Nordbergsgården.

Noter

Externa länkar
 Norlbygda.com (lokal webbplats)

Orter i Bräcke kommun
Småorter i Sverige
Sundsjö

Sundsjö är en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Bräcke kommun. Den består av bebyggelse i Sundsjö distrikt (Sundsjö socken) vid östra stranden av Sundsjön i Jämtland i byn Fjällsta och omkring Sundsjö kyrka.

Noter

Orter i Bräcke kommun
Småorter i Sverige
Sörbygden, Bräcke kommun

Sörbygden är en småort i Bräcke kommun, Jämtlands län, belägen i Hällesjö distrikt (Hällesjö socken) längs länsväg 320.

Noter

Orter i Bräcke kommun
Småorter i Sverige
Carl Gyllenstierna

Carl Eriksson Gyllenstierna, född 4 februari 1649, död 6 juni 1723 i Storkyrkoförsamlingen, Stockholm, greve till Steninge, var en svensk ämbetsman.

Biografi
Han var son till Erik Karlsson Gyllenstierna.

Gyllenstierna blev kammarherre hos drottning Hedvig Eleonora 1668, överstekammarherre 1670 och guvernör över änkedrottningens hovstat och livgeding 1680. År 1687 blev han kungligt råd, 1697 president i Kammarrevisionen, 1700 ledamot av defensionskommissionen,  1718 president i Svea hovrätt och 1719 kansler för Åbo universitet.

Gyllenstierna, som ansågs ha sitt vackra utseende att tacka för sin snabba befordran, visade sig senare vara en skicklig och synnerligen användbar ämbetsman.

1687 upphöjdes Gyllenstierna i grevligt stånd som Gyllenstierna af Steninge.

År 1706 gifte han sig med änkan efter det kungliga rådet och Karl XI:s förtrogne Axel Wachtmeister, grevinnan Anna Maria Soop, dotter till Gustaf Soop. Äktenskapet uppmuntrades av änkedrottningen Hedvig Eleonora och bröllopet stod på Stockholms slott.

Gyllenstiernas hustru ärvde det sedermera Utrikesministerhotellet på Blasieholmen i Stockholm.

Gyllenstierna fick inga barn i giftet och slöt därmed den grevliga ätten af Steninge vid sin död 1723.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Kungliga råd
Hovrättspresidenter i Svea hovrätt
Födda 1649
Avlidna 1723
Män
Hedvig Eleonoras hovstat
Västanede

Västanede är en kyrkby i Håsjö socken i Bräcke kommun. Orten är kyrkort för Håsjö nya kyrka. Fram till 2005 räknades Västanede av SCB som en småort.

Referenser

Orter i Bräcke kommun
Tidigare småorter i Sverige
Bombaystål

Bombaystål, hårt stål i fyrkantdimensioner, försett med tvärgående upphöjningar, som förpackat i lådor exporterades till Östasien för allehanda smides- och stålningsbehov.

Se även
Wootz

Källor

Industrihistoria
Stål
The Atlantics

The Atlantics, australiskt surfrock-band. Gruppen var omåttligt populär i sitt hemland och nådde 1963 toppen på de australiska listorna med "Bombora", och fick också stora framgångar med uppföljaren "The Crusher". De försvann från listorna när brittiska artister började ta över 1964. Under senare delen av 1960-talet lämnade gruppen surfstilen för ett mer pop-inspirerat sound.

Diskografi (urval)
Album
1963 – Bombora
1963 – Now It's Stompin' Time
1964 – The Explosive Sound of the Atlantics
1965 – The Atlantics Greatest Hits (samlingsalbum)
Singlar
1963 – "Moon Man" / "Dark Eyes"
1963 – "Bombora" / "Greensleeves"
1963 – "The Crusher" / "Hootenanny Stomp"
1964 – "War of the Worlds" / "The Bow Man"
1964 – "The Wild Ones" / "Rumble and Run"
1964 – "Teensville" / "Boo Boo Stick Beat"
1965 – "Giant" / "Mirage"
1965 – "Goldfinger" / "Bumble Boogie"
1965 – "Peter Gunn" / "Chief Whooping-Koff"
EPs
1963 – Bombora ("Bombora" / "Surfer's Paradise" / "Blue Bottles" / "The Gremlin King")
1963 – Now It's Stompin' Time ("The Crusher" / "The Gremlin From the Kremlin" / "Shark Attack" /"Stompin' Time")
1964 – The Explosive Sounds of the Atlantics ("Teddy Bears Picnic Stomp" / "Cherry Pink and Apple Blossom White" / "Secret Love" / "Three Coins in a Fountain")

Externa länkar

Officiell webbplats
The Atlantics på allmusic.com
 The Atlantics på MySpace
Diskografi

 

Atlantics, the
Surfgrupper
Thessalien

Thessalien (grekiska: Θεσσαλια, Thessalía) är en av Greklands tretton regioner. Regionen uppdelades fram till 2010 i de fyra prefekturerna Karditsa, Larissa, Magnesien och Trikala. Vid reformen 2011 blev Sporades en egen femte regiondel. Thessalien ligger i norra Grekland och gränsar till det grekiska Makedonien i norr, Epirus i väst, Sterea Ellada i syd och Egeiska havet i öst. Regionens huvudort är Larissa.

Geografi
Thessalien består av två centrala slätter, Trikala och Larissa, och omkringliggande berg. De bördiga sommarregnen, som delar upp året i två tydliga säsonger, har givit Thessalien dess epitet "Greklands kornbod". Bergen ger området tydliga naturliga gränser: Olympos och de Kambuniska bergen i norr, Pindosbergen i väst och bergen Ossa och Pelion i sydväst. Floden Pinios bifloder korsar slätterna.

Transporter
Genom Thessalien går flera motorvägar och huvudjärnvägen mellan Aten och Thessaloniki.

Historia

Stora bosättningar har hittats i Thessalien både från neolitisk tid (ca 2500 f.Kr.) och mykensk (i Volos från ca 700 f.Kr.). Under arkaisk tid var landet politiskt söndrat i ett flertal självständiga stater. Styrelsesättet i dessa var strängt oligarkiskt, det vill säga låg i händerna på vissa högadliga släkter, bland vilka aleuaderna i Larissa och skopaderna i Krannon var de mest bekanta. Endast undantagsvis och vid allmän krigsfara slöt sig de thessaliska staterna samman under en gemensam hövding, kallad tagos. Thessalernas kavalleri var omtalat och under en tid kontrollerade de amfiktyonin i norra Grekland.

Under kriget mellan grekerna och Persien ställde sig aleuaderna på Persiens sida. Först omkring 375 f.Kr. lyckades Jason, härskaren i Ferai, att under sitt välde förena större delen av Thessalien, som därigenom för kort tid höjde sig till en stormakt. Hans efterträdares tyranniska regering ledde till att den störtades år 359 f.Kr. Härigenom fick Filip II av Makedonien tillfälle till inblandning och gjorde sig snart till herre i landet. Efter Filip V:s nederlag mot romarna vid Kynoskefalai år 197 f.Kr. återfick det till namnet sin självständighet, men lades 146 f.Kr. till den romerska provinsen Macedonia. Från Alexander Severus tid, 222–235 e.Kr., utgjorde det en egen provins.

Under medeltiden råkade Thessalien ut för många infall av hunner, goter och bulgarer, och under 1100-talet invandrade en mängd vlacher. De hade från 1200-talet kontrollen i området, som då kallades Megale Vlachia. Turkar behärskade Grekland inklusive Thessalien från 1394, i senare tider som en del av vilajetet Janina, men landskapet beboddes även under denna tid huvudsakligen av greker. 1881 blev det en del av det självständiga Grekland. 1897 befann sig Grekland i krig med Osmanska riket och Thessalien ockuperades av turkarna. Ockupationen hävdes i juni 1898.

Källor 

Historiska hellenska stater
Romerska provinser
Greklands regioner
The Astronauts

The Astronauts var en amerikansk surfrock-grupp som bildades i Boulder, Colorado i början på 1960-talet. De var tillsammans med the Trashmen den största gruppen inom genren som inte kom ifrån Kalifornien-området. Medlemmar i gruppen var Rich Fifield (gitarr, sång), Dennis Lindsey (gitarr), Bob Demmon (trumpet, gitarr, keyboard), Stormy Patterson (basgitarr), och Jim Gallagher (trummor).

Deras största hit blev "Baja" som tog sig upp på billboards topp 100 på #94 1963.

Diskografi (urval)
Album
Surfin' with the Astronauts (1963)
Astronauts Orbit Campus (1964)
Competition Coupe (1964)
Down the Line (1965)
Singlar
"Come Along Baby" / "Tryin' To Get To You" (1962)
"Baja" / "Kuk" (1963)
"Hot-Doggin" / "Every One But Me" (1963)
"Competition Coupe" / "Surf Party" (1963)
"Swim, Little Mermaid" / "Go Fight For Her" (1964)
"Main Title From 'Ride The Wild Surf'" / "Around And Around" (1964)
"I'm A Fool" / "Can't You See I Do?" (1964)
"Almost Grown" / "My Sin Is Pride" (1965)
"Tomorrow's Gonna Be Another Day" / "Razzamatazz" (1965)
"It Doesn't Matter Anymore" / "The La La Song" (1965)
"Main Street" / "In My Car" (1966)
"I Know You, Rider" / "Better Things" (1967)

Externa länkar

The Astronauts på allmusic.com
Diskografi på wangdangdula.com

Astronauts, the
Surfgrupper
Danny & The Juniors

Danny and the Juniors är en amerikansk vokal rock and roll och doo wop-grupp bildad 1955 i Philadelphia, Pennsylvania. Gruppen är mest ihågkommen för hiten "At the Hop" från 1957.

Medlemmar i gruppen var Danny Rapp (led-tenor), Frank Maffei (tenor), Joe Terranova (bas), Dave White Tricker (piano). Efter ett tag tillkom saxofonisten Lennie Baker till gruppen. De gick under gruppnamnet The Juvenairs fram till 1957 då man tog namnet The Juniors.

Sent 1957 släpptes deras första singel "At the Hop" på ett bolag i Philadelphia och den blev en lokal hit där, men det var inte förrän rättigheterna såldes till ett större bolag och låten släpptes på nytt som den blev en nationell hit och kom etta på amerikanska Billboard-listan i december 1957. 

De följde snabbt upp med den mindre framgångsrika "Rock and Roll Is Here To Stay" som nådde Billboard-listans 19:e plats. Låten "Twistin' U.S.A" klättrade upp till 27:e plats 1960, men därefter var det slut med listplaceringarna. 5 april 1983 begick Danny Rapp självmord, 41 år gammal på ett hotel i Arizona. 

Gruppen bestod senare av Joe Terranova, Frank Maffei & hans bror Bobby Maffei under namnet "Danny & The Juniors featuring Joe Terry". Joe Terry avled 15 april 2019. Tidigare medlem, Dave White Tricker, avled 16 mars 2019.

Diskografi
Singlar (på Billboard Hot 100)
1957 – "At the Hop" / "Sometimes (When I'm All Alone)" (#1)
1958 – "Rock And Roll Is Here To Stay" / "School Boy Romance" (#19)
1958 – "Dottie" / "In The Meantime" (#39)
1960 – "Twistin' U.S.A." / "A Thousand Miles Away" (#27)
1961 – "Pony Express" / "Daydreamer" (#60)
1961 – "Back To The Hop" / "The Charleston Fish" (#80)
1962 – "Twistin' All Night Long" (med Freddy Cannon) / "Some Kind Of Nut" (#68)
1962 – "Doin' The Continental Walk" / "(Do The) Mashed Potatoes" (#93)
1962 – "Oo-La-La-Limbo" / "Now And Then" (#99)

Externa länkar
Officiell webbplats
Diskografi på Discogs

Amerikanska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1955