kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Världsmästerskapen i nordisk skidsport

Världsmästerskapen i nordisk skidsport är de världsmästerskap i nordisk skidsport som arrangeras av världsskidsportförbundet FIS. Världsmästerskap i nordisk skidsport avhålles vartannat år, och omfattar tävlingar i backhoppning, längdskidåkning och Nordisk kombination.

Historik
FIS började 1925 köra tävlingarna, först officiellt kallade  Rendez vous-lopp och från 1929 till 1935 kallade FIS-lopp. 1937 blev tävlingarna officiellt världsmästerskap, och även de tidigare tävlingarna har från 1965 också fått samma status som världsmästerskap. 1965 beslutades även att de olympiska längdskidåkningstävlingarna skulle gälla som världsmästerskap, vilket kom att gälla retroaktivt för perioden 1924-1964. Sista olympiska spelen som även var världsmästerskap i nordisk skidsport var 1980 i Lake Placid i delstaten New York i USA.

I och med tävlingarnas införande fick världsmästarna större uppmärksamhet i sina respektive hemländer.

Arrangörsorter

Rendez vous-lopp 1925-1927
1925: Janské Lázně, Tjeckoslovakien
1926: Lahtis, Finland
1927: Cortina d'Ampezzo, Italien

FIS-lopp 1929-1935
1929: Zakopane, Polen
1930: Holmenkollen, Norge
1931: Oberhof, Thüringen, Tyskland
1933: Innsbruck/Seefeld in Tirol/Lans, Österrike
1934: Sollefteå, Sverige
1935: Vysoké Tatry, Tjeckoslovakien

Världsmästerskapen 1937–
1937: Chamonix, Frankrike
1938: Lahtis, Finland
1939: Zakopane, Polen
1941: Cortina d'Ampezzo, Italien (1946 retroaktivt inofficiellt)
1950: Lake Placid, New York/Rumford, Maine, USA
1954: Falun, Sverige
1958: Lahtis, Finland
1962: Zakopane, Polen
1966: Holmenkollen, Norge
1970: Vysoké Tatry, Tjeckoslovakien
1974: Falun, Sverige
1978: Lahtis, Finland
1980: Falun, Sverige (damernas 20 kilometer längdskidåkning)
1982: Holmenkollen, Norge
1984: Engelberg, Schweiz (lagtävling i backhoppning)
1984: Rovaniemi, Finland (lagtävling i nordisk kombination)
1985: Seefeld in Tirol, Österrike
1987: Oberstdorf, Bayern, Västtyskland
1989: Lahtis, Finland
1991: Val di Fiemme/Lago di Tesero, Italien
1993: Falun, Sverige
1995: Thunder Bay, Ontario, Kanada
1997: Trondheim, Norge
1999: Ramsau am Dachstein, Österrike
2001: Lahtis, Finland
2003: Trento/Val di Fiemme, Italien
2005: Oberstdorf, Bayern, Tyskland
2007: Sapporo, Japan
2009: Liberec, Tjeckien
2011: Oslo, Norge
2013: Val di Fiemme, Italien
2015: Falun, Sverige
2017: Lahtis, Finland
2019: Seefeld in Tirol, Tyrolen, Österrike
2021: Oberstdorf, Bayern, Tyskland 
2023: Planica, Slovenien

Framtida tävlingar
2025: Trondheim, Norge
2027: Falun, Sverige

Medaljfördelning 

Tabellen uppdaterad efter VM 2019.

Se även
Medaljfördelning per nation vid världsmästerskapen i nordisk skidsport
Lista över världsmästare i längdåkning för herrar
Lista över världsmästare i längdåkning för damer

Källor
Längdskidåkning
Nordisk kombination
Backhoppning

Fotnoter

Externa länkar

FIS
Världsmästerskap i skidsport

Världsmästerskap i skidsport, skidvärldsmästerskap eller världsmästerskap på skidor, kan syfta på:

Världsmästerskapen i alpin skidsport (premiär 1931, slalom, storslalom, störtlopp, alpin kombination, super G)
Världsmästerskapen i nordisk skidsport (premiär 1924, längdskidåkning, backhoppning, nordisk kombination)
Världsmästerskapen i skidorientering (premiär 1975)
Världsmästerskapen i skidskytte (premiär 1958)
Världsmästerskapen i freestyle (premiär 1986, acroski, puckelpist, half pipe, parallellpuckelpist och skicross)
Världsmästerskapen i snowboard (premiär 1996, parallellslalom, parallellstorslalom, boardercross, big air och halfpipe)
El Gouna

El Gouna är en egyptisk turistort vid Röda havet, cirka 22 kilometer norr om Hurghadas internationella flygplats. Orten består av relativt nybyggda villor, hotellanläggningar och byggnader för turistnäringen i övrigt och uppfördes från grunden med början 1989 med gemensam invigning av merparten av anläggningen 1997. Orten utmärks av ett stort antal konstgjorda laguner och kanaler, något som gör det möjligt för långa stränder även för de som inte bor direkt vid kusten. Bland hotelloperatörerna finns Sheraton, Mövenpick med flera.

Idrott
El Gouna har en golfbana med en andra golfbana under uppförande. 

El Gouna är hemort till fotbollslaget El Gouna FC som spelar i högsta serien i Egypten, Egyptiska Premier League. Klubben bildades så sent som 2003 och inledde spel i division 4 men tog sig snabbt upp till högsta serien.

Externa länkar 

Officiell webbplats

Orter i Al-Bahr al-Ahmar (guvernement)
Turism i Egypten
South Glamorgan

South Glamorgan är ett område i södra Wales. Det upprättades som grevskap genom 1972 års lag om lokalt självstyre (Local Government Act 1972) som trädde i kraft 1 april 1974. Lagen innebar bland annat att det tidigare grevskapet Glamorgan delades upp, och den tidigare landstingsfria staden Cardiff ställdes under landsting (county council). 1 april 1996 trädde 1994 års lag om lokalt självstyre i Wales (Local Government (Wales) Act 1994) i kraft, vilket för South Glamorgans del innebar att det delades i de två kommunerna Cardiff och Vale of Glamorgan. Enligt lagen behölls dock de gamla grevskapen som "bevarade grevskap", vilket innebär att de bland annat har en gemensam lordlöjtnant.

Wales bevarade grevskap
Finlands damlandslag i fotboll

Finlands damlandslag i fotboll representerar Finland i fotboll på damsidan. Den 25 augusti 1973 i Mariehamn spelade man mot Sverige i vad som blev såväl Finlands som Sveriges första damlandskamp i fotboll.

Finland har blivit bättre i början av 2000-talet, och deltog i Europamästerskapet 2005 i England. Där mötte laget bland annat Sverige i gruppspelet, vilket de lyckades avancera från. Semifinalen mot Tyskland förlorades med 1–4.

Vid Europamästerskapet 2009 i just Finland var man som värd direktkvalificerade till gruppspelet. Laget vann sin grupp men förlorade med 2–3 mot England i kvartsfinalen.

Laget blev utslaget i kvalet till VM 2011.

Vid EM 2013 i Sverige, blev laget utslaget i gruppspelet efter förlust mot just Sverige (0–5) och oavgjorda matcher mot Italien (0–0) och Danmark (1–1). 

Laget kvalificerade sig inte till VM 2015.

Spelare

Nuvarande trupp
Följande spelare var uttagna till turneringen 2022 Tournoi de France.

Landskamper och mål uppdaterade efter matchen mot Brasilien 22 februari 2022.

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |

Källor

Externa länkar
 Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - Finlands damlandskamper i fotboll

Se även
Finlands herrlandslag i fotboll

Landslag startade 1973
Fotboll i Finland
Fotbollslandslag
Fotboll
Finlands fotbollslandslag

Finlands fotbollslandslag kan avse
Finlands herrlandslag i fotboll
Finlands U21-herrlandslag i fotboll
Finlands damlandslag i fotboll
Svartsjukans följder

Svartsjukans följder är en svensk film från 1916 i regi av Edmond Hansen.

Om filmen
Filmen premiärvisades 31 januari 1916 på biograf  Strix i Stockholm. Filmen spelades in vid Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö av Carl Gustaf Florin.

Roller
Edmond Hansen – Pilbom, grosshandlare 
Stina Berg – Stina Pilbom, hans hustru 
Erik A. Petschler – Herr Petsén, handelsresande 
Elis Ellis

Externa länkar

Svenska filmer 1916
Svenska dramafilmer
Svenska kortfilmer
Svenska stumfilmer
Kortfilmer 1916
Förlorade filmer
Överklinten

Överklinten är en by och småort i Bygdeå socken i Robertsfors kommun belägen i Rickleåns älvdal i Västerbottens kustland, 12 km från Robertsfors, mellan Skellefteå i norr och Umeå i söder. 

Byn har en tradition av många generationer av uppodling och landskapet är än idag ett utpräglat jordbrukslandskap. I byn ligger Överklintens kyrka.

Vid Rickleån i byn ligger Överklintens kvarn, vars nuvarande byggnad uppfördes efter en brand på 1920-talet. Byggnaden restaurerades i början av 2000-talet och används nu som hotell och restaurang. Folkets hus byggdes ursprungligen i Laver och flyttades ner till Överklinten när Laver revs i slutet av 1940-talet. Innan skolan i Överklinten lades ner, användes byggnaden även som gymnastiksal och numer som teater- och samlingslokal.

Noter

Orter i Robertsfors kommun
Småorter i Sverige
The Libertine

The Libertine är en australisk-brittisk dramafilm som visades i Toronto International Film Festival 16 september 2004 och hade premiär i större delen av resten av världen under våren 2006. Filmen är regisserad av Laurence Dunmore efter ett manus av Stephen Jeffreys.

Handling 
Filmen handlar om John Wilmot, 2:e earl av Rochester, en poet som levde vid mitten av 1600-talet.

Om filmen 
The Libertine är den sanna berättelsen om en playboy, 1600-talspoeten John Wilmot (spelad av Johnny Depp), mer känd som earlen av Rochester, och dennes vän kung Charles II (spelad av John Malkovich ). Hans största passion var kvinnor, i plural och gärna så ofta som möjligt. Ihärdigt drickande och ett utsvävande leverne ledde till en tidig död, och earlen av Rochester blev hyllad och erkänd först efter sin död.

Rollista, i urval 
 Johnny Depp − Rochester 
 Samantha Morton − Elizabeth Barry 
 John Malkovich − Kung Karl II 
 Paul Ritter − Chiffinch 
 Stanley Townsend − Keown 
 Francesca Annis − Grevinna 
 Rosamund Pike − Elizabeth Malet
 Jack Davenport − Harris

Externa länkar 
 

Filmer 2004
Engelskspråkiga filmer
Australiska dramafilmer
Brittiska dramafilmer
Filmer från The Weinstein Company
1680-talet på film
1670-talet på film
Sinarpsdalen

Sinarpsdalen är en dalgång i Båstads kommun i Skåne. 

Dalen, som bildades för omkring 230 miljoner år sedan, är en naturskön, djup dal i Hallandsåsen som börjar vid Grevie åsar och mynnar vid Båstad. Idag kännetecknas dalen av ett småskaligt jordbrukslandskap med naturbetesområden och en värdefull flora. Fram till 1800-talet nyttjades dalen som gemensam utmark för byarna Böske, Drängstorp, Salomonhög och Sinarp. Västkustbanan gick ursprungligen genom dalen, en sträckning som ersattes av Hallandsåstunneln. 

Båstads kommuns geografi
Bjärehalvön
Chicago (musikal)

Chicago är en amerikansk musikal från 1975 av Fred Ebb (sångtext) och John Kander (musik).
Den hade urpremiär på Broadway 1975 i regi av Bob Fosse och med Gwen Verdon, Jerry Orbach och Chita Rivera i huvudrollerna. Musikalen gick i 898 föreställningar och i ungefär en månads tid hoppade Liza Minnelli in för Gwen Verdon. Den utspelar sig i Chicago under förbudstiden.

Den svenska premiären, som också var europapremiären, stod Norrköpings stadsteater för 1976, Malmö Stadsteater satte upp den samma år och Riksteatern 1978.

1996 hade en ny version premiär på Broadway, med bland andra Joel Grey i en av rollerna, och den spelas fortfarande. Denna nya Broadwayversion sattes upp på Eriksbergshallen i Göteborg 1999 med Petra Nielsen, Anki Albertsson, Jan Malmsjö, Lil Terselius med flera. Föreställningen flyttades senare till Oscarsteatern i Stockholm där Rolf Lassgård efter en tid ersatte Jan Malmsjö.

Chicago filmatiserades 2002 med Renée Zellweger, Catherine Zeta-Jones och Richard Gere i huvudrollerna. Filmatiseringen vann 6 Oscar.

Stockholms stadsteater spelade Chicago hösten 2014 och våren 2015 med Lisa Nilsson, Sharon Dyall och Dan Ekborg i huvudrollerna med koreografi och regi av Roine Söderlundh.

Handling 
Roxie Hart drömmer om att bli en stor varieté-artist, därför har hon en affär med Fred Casely som lovar att hjälpa henne att bli en stjärna. Men när det visar sig att han har ljugit för henne mördar hon honom och hamnar i fängelse. Där får hon reda på att idolen Velma Kelly inte är så trevlig som hon trodde. Hon får hjälp av försvarsadvokaten Billy Flynn att komma ut och tack vare honom blir hon den stjärna hon drömde om. Men ärkefienden Velma Kelly vägrar ge sig utan strid.

Rollista Norrköping 2010 

 Velma Kelly: Petra Nielsen
 Roxie Hart: Karin Oscarsson
 Billy Flyn: Richard Carlsohn
 'Mama' Morton: Liselott Lindeborg
 Amos Hart: Stefan Persson
 Mary Sunshine: Denny Lekström
 Sergeant Fogarty: Johan Samuelsson
 Fred Casley: Karim Carlsson
 Aron: Johan Klarbrant
 Hunyak: Cynthia Kai
 June: Louise Hafström
 Anne: May Schjørlien
 Liz: Maria Petersén
 Mona: Linda Sjöberg
 Swing: Kajsa Berg

Källor 

1900-talet i fiktion
Chicago i fiktion
Amerikanska musikaler
Musikåret 1975
Teateråret 1975
1975 i USA
Kultur i New York
Osjälvständig personlighetsstörning

Osjälvständig personlighetsstörning, förkortat DPD, är en personlighetsstörning som karaktäriseras av en vilja att bli omhändertagen och en rädsla för att bli övergiven. Individer med störningen har svårt att fatta enkla beslut, låter andra ta initiativ och ansvar och behöver stöd och uppmuntran av en förälder eller partner. De har svårt att säga emot och går hellre med på något de egentligen tycker är fel, och riskerar hellre att bli utsatta för psykisk och fysisk misshandel av en dominerande partner än att leva ensamma.

Omkring 0,5-0,6% av den allmänna befolkningen uppskattas lida av störningen.

Symptom
ICD-10 beskriver att personer med störningen dels har de allmänna symptomen för personlighetsstörningar. Vidare måste personens besvär vara så pass påtagliga att det innebär stora besvär i personens vardagsliv, samt att personen har minst 4 av följande symptom:
Försöker få andra att ta stora beslut åt denne
Värderar önskningar från den personen är beroende av som viktigare än sina egna, och försöker överdrivet uppfylla dennes önskningar
Vägrar i allmänhet kräva någonting alls från de som personen är beroende av
Känner sig hjälplös eller obekväm om personen är ensam, eftersom de upplever att de inte kan klara sig själva
Starka rädslor för att bli lämnad ensam, till följd av personens uppfattning om att personen inte kan klara sig själv
Klarar inte av att ta vardagliga beslut om personen inte mottagit omfattande råd från andra

Behandling
Störningen behandlas vanligtvis med samtalsterapi. Om personen även har depressiva eller ångestsymptom kan medicin ingå i behandlingen.

Referenser

Personlighetsstörningar
Mitt i

Mitt i (Mitt i Stockholm AB) är en helt annonsfinansierad lokaltidning som ges ut i 31 versioner för olika områden i Storstockholm inklusive innerstaden. Den har funnits sedan 1982.

Tidningarna delas ut på helgen i 857 000 exemplar (2012) från Botkyrka i söder till Vallentuna i norr. Mitt i uppger att man för närvarande (2012) har 1 015 000 läsare varje vecka.

Lokaltidningen Mitt i Stockholm AB förvärvades 1 december 2008 av Stampenkoncernen för 600 miljoner kronor, tillsammans med tidningar som Göteborgs-Posten, Nerikes Allehanda, Hallands Nyheter och Länstidningen i Södertälje.

25 juni 2014 sålde Stampenkoncernen dessa gratistidningar till riskkapitalbolaget Segulah för 300 miljoner kronor.

Då tidningen lanserades fick S-post ta hand om ansvaret för utdelningen, vilket de hade fram till maj 2011 då Posten tog över utdelningen. Mitt i har 160 anställda och huvudkontoret, liksom redaktionen för alla lokala utgåvor, ligger i ett kontorskomplex i Marievik mellan Liljeholmen och Årsta. VD är Mikael Benkert och Chefredaktör är Joakim Fransson.

I juni 2020 inleddes ett samgående med konkurrenten Direktpress.

Efter tre månaders integrationsarbete mellan DirektPress och deras Direkt-tidningar och Mitt i skedde premiären av nya tidningen den 3 oktober 2020 under rubriken "Äntligen Helg!". De 37 unika titlar som alla fortsatt heta Mitt i började från och med nu att istället delas ut på helgen av SDR.

Källor

Källor
Mitt i:s webbplats

Svenska tidningar
Dagstidningar startade 1982
Fröken Fob

Fröken Fob är en svensk dramafilm från 1923 i regi av Elis Ellis.

Om filmen
Filmen premiärvisades 5 november 1923 på Lilla Teatern i Uppsala. Filmen spelades in vid hyrda ateljéer i Berlin med exteriörer från Genua, Schweiz och Stockholms skärgård av Adrian Bjurman. Som förlaga har man Axel Esséns roman Fröken Fob som utgavs 1919 under pseudonymen Anders Eje.

Roller
Renée Björling - Fob 
Ally Kay-Bing - Gabby Dulcroft 
Rudolf Forster - Horace Milltorp 
Axel Hultman - Filip Torben, generalkonsul 
Robert Scholz - Harry Fellips, bankir 
Carl Auen - Keyler, bankirens kamrer

Filmer 1923
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Svenska 1920-talsfilmer
Filmer i regi av Elis Ellis
Bo Martinsson

Bo Nils Olof Martinsson, född 14 juni 1922 i Tuna församling, Västernorrlands län, död 1 februari 1999 i Norrköping (Matteus), var en svensk advokat och socialdemokratisk politiker.

Biografi 
Bo Martinsson föddes i Matfors i Tuna socken i Medelpad. Han blev jur.kand. i Uppsala 1947 och gjorde tingstjänstgöring 1947–1949. Martinsson var biträdande jurist vid Arendt Berggrens Advokatbyrå i Sundsvall 1949–1961 och blev ledamot av advokatsamfundet 1952. Åren 1961–1970 var han delägare.
 
Martinsson var ledamot av stadsfullmäktige i Uppsala 1946 och i Sundsvall 1951–1970. Stadsfullmäktigesordförande i Sundsvall 1965–1969. Riksdagsledamot i andra kammaren 1960–1970. Gruppledare i andra kammaren 1969–1970.

Under Martinssons tid som generaldirektör i Kriminalvårdsstyrelsen 1970–1987, humaniserades kriminalvården och fokus lades på vård och rehabilitering till ett liv utanför murarna.

Han var förbundsordförande i Riksförbundet för Hjärt- och Lungsjuka 1964–1994. Han gifte sig 1946 med Ulla Eklöf.

Referenser

Noter 

Svenska advokater
Svenska socialdemokrater
Svenska generaldirektörer
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Svenska jurister
Personer från Tuna socken, Medelpad
Födda 1922
Avlidna 1999
Män
End of Days

End of Days är en amerikansk action-thriller från 1999 i regi av Peter Hyams med Arnold Schwarzenegger, Robin Tunney och Gabriel Byrne i huvudrollerna. Filmen hade Sverigepremiär den 24 november 1999.

Handling 
New York 1979: På ett sjukhus på Manhattan föds ett barn med ett ovanligt födelsemärke. Nedräkningen har startat. Christine (Robin Tunney) växer upp till en vacker, ung kvinna. Hon dras motvilligt in i ett djävulskt spel när en mystisk man (Gabriel Byrne) dyker upp 20 år senare. Ett spel som kommer innebära slutet för hela mänskligheten. Det blir upp till Jericho Cane (Arnold Schwarzenegger) en avdankad ex-polis att förhindra katastrofen. Cane dras in det ena skrämmande mötet efter det andra och inser snart att Christine är nyckeln till en överjordisk kraft, född enligt en urgammal profetia. Och det är nu, i den mörkaste av timmar, som hela mänskligheten måste förlita sig till en enda man.

Om filmen 
Filmmusiken innehåller bland annat en låt av Guns n' Roses.

Rollista (urval) 
 Arnold Schwarzenegger - Jericho Cane
 Robin Tunney - Christine York
 Gabriel Byrne - The Man/Satan
 Udo Kier - Head Priest
 Kevin Pollak - Bobby Chicago
 C.C.H. Pounder - Detective Margie Francis
 Derrick O'Connor - Thomas Aquinas
 David Weisenberg - OB/GYN

Externa länkar 
 
 

Amerikanska filmer 1999
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
New York på film
Dystopisk film
Engelskspråkiga filmer
Nyårsfilmer
Filmer i regi av Peter Hyams
The Lost World: Jurassic Park

The Lost World är en amerikansk Oscarnominerad film som hade biopremiär i USA den 23 maj 1997, i regi av Steven Spielberg efter Michael Crichtons roman En försvunnen värld.

Handling 
Öarna Isla Nublar och Isla Sorna har, efter förödelsen i djurparken "Jurassic Park", lämnats åt sina öden. Parkarbetarna har flytt och den lokala industrin har avvecklats. Det genetikföretag som stod bakom projektet, InGen, står nu inför en finansiell kris. För att undvika konkurs så beslutas det att ön Isla Sorna, där ursprungligen dinosaurierna framavlades, skall exploateras. I stället för att återuppbygga denna enorma attraktion på dessa avlägsna öar företaget har hyrt utanför Costa Ricas kust, så har man tagit det kontroversiella beslutet att flytta djuren till fastlandet i stället, mer bestämt till San Diego, USA.
Företagets före detta styrelseordförande John Hammond (Sir Richard Attenborough) har mist kontrollen över företaget och för att värna om de djur han en gång stod som ansvarig för, så skickar han i hemlighet en mindre dokumentärstyrka till ön i ett försök att hinna före InGen:s officiella insatsstyrka. Dessa skall, med kamera och video, dokumentera djuren "i dess naturliga miljö" i ett sista desperat hopp att vända världsopinionen så att isoleringen av De Fem Dödens Öar blir lagskyddade och i fortsättningen förbli obesökta. Men saker går inte som planerat och John Hammonds expedition och InGens expedition blir strandsatta på ön. De båda grupperna måste slå sig samman för att komma hem igen. Men snart inser de att denna förlorade värld hyser hungriga jägare i mörkret och bara de mest utvecklade människorna ur gruppen överlever utmaningen ...

Om filmen 
The Lost World är en uppföljare till Jurassic Park från 1993. Den fick uppföljare i Jurassic Park III 2001 och Jurassic World (2015).

Filmen nominerades till en Oscar:
 Oscars-nominering för bästa specialeffekter (Dennis Muren, Stan Winston, Randal M Dutra, Michael Lantieri)

Rollista (i urval)

Dinosaurier 
 Tyrannosaurus rex
 Mamenchisaurus
 Velociraptor
 Pachycephalosaurus
 Parasaurolophus
 Gallimimus
 Stegosaurus
 Compsognathus
 Triceratops

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Jurassic Park
Amerikanska filmer 1997
Filmer i regi av Steven Spielberg
San Diego på film
Costa Rica på film
Biopunkfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmmusik av John Williams
Filmer från Amblin Entertainment
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmer från Universal Studios
Järvsöbacken

Järvsöbacken är en skidanläggning i Järvsö församling i Ljusdals kommun. 

Skidanläggningen är belägen på berget Öjeberget som höjer sig 370 meter över havet. Berget ger en god utsikt österut över orten Järvsö som ligger i dalgången bland flera höjder vid älven Ljusnan. Järvsöbacken ligger cirka en mil söder om Ljusdal längs riksväg 83, som även är kallad Tidernas väg. Skidanläggningen erbjuder varierad åkning med allt från "svarta" branta backar till stora hopp och bra barnområden. Järvsöbacken har särskilt satsat på barnfamiljerna och har säsongen 2018/2019 två barnområden, det stora barnområdet finns på den norra sidan av berget och vid Bergshotellet på den södra sidan finns både knapplift och rullband för de minsta skid- och snowboardåkarna.

Järvsöbacken är en av Sveriges största skidanläggningar med cirka 242 000 skiddagar (rekordsäsongen 2018/2019).

Järvsöbacken har totalt 20 nedfarter, 8 liftar och 5 rullband. Under hösten 2018 öppnades en ny 6-stols Expresslift på södra sidan av berget. Investeringen var Järvsöbackens största genom tiderna.

Under sommarhalvåret (mitten på maj till början på november) nyttjas det södra skidområdet av Järvsö Bergscykel Park (JBP) för Downhillcykling. JBP räknas som den, tillsammans med Åre, största anläggningen för downhill i Sverige med ca 32.000 cykeldagar (2020).

Externa länkar 
 Järvsöbacken
Järvsö Bergscykel Park

Sportanläggningar i Ljusdals kommun
Vintersportanläggningar i Sverige
We Too Are One

We Too Are One är ett musikalbum av Eurythmics, släppt den 11 september 1989. En nyutgåva utkom den 14 november 2005.

Låtlista
"We Two Are One" (Lennox, Stewart) - 4:32
"The King and Queen of America" (Lennox, Stewart) - 4:31
"(My My) Baby's Gonna Cry" (Lennox, Stewart) - 4:54
"Don't Ask Me Why" (Lennox, Stewart) - 4:21
"Angel" (Lennox, Stewart) - 5:10
"Revival" (Lennox, Seymour, Stewart) - 4:06
"You Hurt Me (And I Hate You)" (Lennox, Merchan, Stewart) - 4:23
"Sylvia" (Lennox, Stewart) - 4:44
"How Long?" (Lennox, Stewart) - 4:41
"When the Day Goes Down" (Lennox, Stewart) - 5:57

Bonusmaterial (2005 års nyutgåva)
"Precious" - 3.36 (från "Revival" 7-tumssingel)
"See No Evil" - 4.14 (från "The King and Queen Of America" 7-tumssingel)
"The King and Queen Of America (Dance Remix)" - 6.11 (från "The King and Queen Of America" 12-inch single)
"Angel (Choir Version)" - 5.47 (från "Angel" 7-tumssingel)
"Last Night I Dreamt That Somebody Loved Me" - 3.24 (ej tidigare släppt)

Källor

Musikalbum 1989
Album av Eurythmics
Album certifierade platina av IFPI Sverige