kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lagen om skydd mot olyckor

, ersatte Räddningstjänstlagen 1 januari 2004, och är en lag i Sverige som reglerar bland annat kommunal räddningstjänst, sjöräddningstjänsten, flygräddningstjänsten och fjällräddningen.De första paragraferna i lagen innehåller allmänna bestämmelser som säger att lagen syftar till att ge alla människor likvärdigt skydd mot olyckor. Lagen definierar Räddningstjänst med de räddningsinsatser som stat eller kommunerna ansvarar för, för att hindra och begränsa skador på människor, egendom eller miljön.

Lagen reglerar även de krav som ställs på privatpersoner som får kännedom om en olycka eller brand som kan innebära fara för någons hälsa eller miljön. Även företag och privatpersoner som bedriver farlig verksamhet eller verksamheter där olyckor kan få stora konsekvenser omfattas och man kan här läsa om vem som till exempel ansvarar för brandskyddet på en publik anläggning.

Enligt lagen om skydd mot olyckor kan staten ta över ansvar för en räddningsinsats från kommunal(a) räddningstjänst(er). Så skedde till exempel i augusti 2014, då Länsstyrelsen i Västmanlands län beslöt överta ansvaret för räddningsinsatsen vid Skogsbranden i Västmanland 2014.

Se även
 Förordningen om skydd mot olyckor

2004 i Sverige
Juridikåret 2004
Politikåret 2004
Skydd mot olyckor
Säkerhet
Unibank

Unibank bildades 1990 genom ett samgående mellan de danska bankerna Andelsbanken, SDS och Privatbanken. Bankens historia är kantad av många bankfusioner där små, självständiga banker stärkt sin konkurrenskraft genom att gå samman. Bankens ursprung går tillbaka till 1857, då Privatbanken grundades.

I slutet av 1999 var Unidanmark den näst största finanskoncernen i Danmark. Koncernens bankverksamhet, Unibank, hade då 1,7 miljoner retail-kunder och 365 bankkontor och var därmed näst största bank i Danmark. Koncernens försäkringsverksamhet, Tryg-Baltica Insurance, var då den största försäkringsgivaren i Danmark och den näst största i Norge.

1999 tillkännagav MeritaNordbanken och Unidanmark sitt samgående, som därigenom skapade den ledande finanskoncernen i Norden och Östersjöregionen, med noteringar på börserna i Köpenhamn, Helsingfors och Stockholm.

Se även
Nordea

Nordea
Ej längre existerande danska banker
Banker bildade 1990
Banker upplösta 1999
Metronom

En metronom är ett mekaniskt eller elektroniskt instrument som avger en fast takt, det exakta utgångstempot för ett musikstycke, vanligen i form av ett klickande ljud och/eller en blinkande lampa eller en visare, från några tiotal till några hundra gånger i minuten. Metronomer brukar användas av musiker för att mäta eller bestämma musikens tempo (hastighet).

En klassisk metronom är en mekanisk pendel med ställbar längd, med vilken användaren kan justera hastigheten. Det finns även elektroniska metronomer varav många utöver ljudet (som då ofta kan stängas av) har blinkande lampa och ibland också med en display med en visare. Många elektroniska keyboards har inbyggd metronomfunktion och det finns även mängder av programvara för datorer som fungerar som mer eller mindre avancerade varianter av metronomen.

Metronomen patenterades år 1816 av tysken Johann Nepomuk Mälzel.

Källor

Externa länkar 
 Metronom på nätet

Musikutrustning
Laurentia (kontinent)

Laurentia var en paleokontinent och utgör en stor del av den kontinent som idag kallas för Nordamerika.

Se även
Plattektonik

Paleogeografi
Geologi
Kontinenter

es:Laurentia
Grevarna på Svansta

Grevarna på Svansta är en svensk dramafilm från 1924 regisserad av Sigurd Wallén.

Handling
Greve Per Storm återvänder till barndomshemmet efter sina studier. Hans far är orolig över sonens läsintresse och moderna idéer och önskar att han skulle intressera sig för godset. Per umgås med Elina som är fosterdotter till godsets inspektor och enligt ryktet från resandefolket. I närheten bor baron Grane som har tre ogifta döttrar. Grane har ekonomiska problem och familjen vill utnyttja Pers ungkarlsstånd. Besvikelsen blir därför stor när Per inte visar något intresse för döttrarna. 

Efter en tid attackerar Pers far Elina, hon faller i forsen och driver iväg. Per bevittnar det hela, slår ner sin far och kastar sig i vattnet för att rädda Elina. Hon försvinner dock, både far och son blir sjuka efter slagsmålet och simturen och fadern avlider. Per överlever, men blir psykiskt sjuk. Han vårdas av en av Granes döttrar, vilket leder till sympati mellan dem och planer på bröllop. Per hallucinerar om Elina som han tror vill hindra bröllopet. På bröllopsdagen tvärvänder han i kyrkporten inför den väntande bruden och gästerna när han ser Elinas spökgestalt.

Detta leder till att han blir mer galen, han barrikaderar sig på sitt rum och vägrar umgås med någon. Godset förfaller eftersom de underlydande utnyttjar situationen för egen vinning. Under en av hans fåtaliga utflykter träffar han en luffare som berättar att resandefolket slagit läger i närheten, Per beger sig dit och finner sin Elina.

Om filmen
Filmen premiärvisades 24 november 1924 på biograf Rialto i Stockholm. Filmen byggde på ett originalmanuskript av Einar Fröberg som också i någon mån delade regiansvaret med Sigurd Wallén. För foto svarade Henrik Jaenzon.

Rollista i urval
Einar Fröberg - Greve Nils Storm 
Hugo Björne - Per Storm, hans son 
Thure Holm - Hans Wärner, inspektor 
Magda Holm - Elina, hans dotter 
Inga Tidblad - Ofelia Grane 
Manda Björling - Baronessan Gustava Grane 
Carl Browallius - Baron Grane 
Gerda Björne - Emilia Grane 
Inez Lundmark - Cecilia Grane 
Gösta Gustafson - Ståhl, kandidat 
Tor Weijden - Luffar-Jonte 
Justus Hagman - doktorn 
Harry Roeck-Hansen - zigenare 
Sixten Malmerfeldt - Larsson, betjänt 
Ellen Borlander-Ohlson - Hanna, trotjänarinna

Svenska filmer 1924
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Sigurd Wallén
Resandefolket på film
Svenska 1920-talsfilmer
Aröd och Timmervik

Aröd och Timmervik är en av SCB avgränsad och namnsatt tätort på gränsen mellan Stenungsunds och Kungälvs kommuner i Västra Götalands län.

Tätorten består av de före detta småorterna Aröd och Timmervik, som numera vuxit samman.

Befolkningsutveckling

Se även
Jörlanda socken
Solberga socken

Noter 

Tätorter i Sverige
Orter i Stenungsunds kommun
Orter i Kungälvs kommun
Sveriges investeringsbank

Sveriges investeringsbank bildades 1967 som en statlig bank med dåvarande Industridepartementet som huvudman. Banken hade till uppgift att stimulera och aktivt delta i utvecklingen av Sveriges näringsliv genom finansiering i form av både lån och ägarkapital samt genom rådgivning. Sveriges investeringsbank uppgick 1989 i PK-Banken.

Se även
Nordea

Externa länkar 
 Motion att avyttra Sveriges investeringsbank

Ej längre existerande svenska banker
Nordea
Banker bildade 1967
Banker upplösta 1989
Karin Bergquist

Karin Helena Bergquist, född 10 maj 1971 i Ystad, Skåne län, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Bergquist utbildade sig vid först Balettakademien i Göteborg därefter Teaterhögskolan i Göteborg, varifrån hon utexaminerades 1998. Därefter följde studier vid The Actor's Center i New York, USA.

Filmografi 

 (svensk röst)

 (kortfilm)

 (kortfilm)

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Personer från Ystad
Svenska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1971
Levande personer
Lars Bethke

Lars Thomas Bethke, född 23 mars 1965 i Nacka, är en svensk skådespelare, dansare, koreograf och regissör. Han är son till dansarna Veit Bethke och Gerd Andersson och även systerson till skådespelerskan Bibi Andersson.

Teater

Roller

Koreografi

Filmografi (urval)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
 Lars Bethke på Stockholms stadsteaters webbplats
 Lars Bethke  på Wermland Opera
Lars Bethkes hemsida
Slapsticks hemsida

Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1965
Män
Levande personer
Svenska dansare under 1900-talet
Svenska musikalartister
Svenska koreografer under 1900-talet
Personer från Nacka
Svenska dansare under 2000-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska koreografer under 2000-talet
Förordningen om skydd mot olyckor

Förordning (2003:789) om skydd mot olyckor är en svensk förordning som innehåller bestämmelser som kompletterar lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. 

Reglerna i förordningen har, tillsammans med lagen om skydd mot olyckor, till syfte att säkerställa ett gott skydd mot olyckor. De områden som reglerna täcker inkluderar, men är inte begränsade till, räddningstjänst; samt den enskilde medborgarens, kommunens och statens ansvar för bland annat brandskydd och viss farlig verksamhet. Det även regler om länsstyrelsernas arbete med planer för att hantera översvämningsrisker. Genom förordningen bemyndigas länsstyrelser och kommuner att utfärda eldningsförbud. 

Förordningen inbegriper bestämmelser om bland annat fjällräddningstjänsten, sjöräddningstjänsten och flygräddningstjänsten. Enligt förordningen är det Polismyndigheten som ansvarar för fjällräddningstjänsten och de har därför till ansvar att upprätta ett program för hur den ska genomföras. Samtidigt är det Sjöfartsverket som ansvarar för sjö- och flygräddningstjänsterna. Även för sjö- och flygräddningstjänsterna ska det upprättas program om hur de ska genomföras. Det ska även finnas en räddningscentral för sjö- respektive flygräddningstjänsten. Enligt förordningen är det dock Kustbevakningen som ansvarar för miljöräddningstjänst till sjöss.

Kommunen ansvarar för tillsyn inom kommunens område och länsstyrelsen inom länet. Förordningen säger även att det är Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) som har det huvudsakliga ansvaret för att utföra tillsyn för verksamheter enligt lagen om skydd mot olyckor. Det är dock Polismyndigheten som har tillsyn över fjällräddningen, Transportstyrelsen som har tillsyn över sjö- och flygräddningen, samt Kustbevakningen som har tillsyn över miljöräddningen till sjöss.

Se även 

 Lagen om skydd mot olyckor

Referenser

Offentligt tryck 
Levein, M. Lagen och förordningen om skydd mot olyckor: sida vid sida. 2021. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB).

Fotnoter 

2004 i Sverige
Juridikåret 2004
Politikåret 2004
Skydd mot olyckor
Säkerhet
Transportförbudet

Transportförbudet var den möjlighet som i äldre tryckfrihetsförordning gavs regeringen att visserligen inte förbjuda viss skrift, men att förbjuda skriftens spridning med posten, SJ och privata trafikföretag samt att säljas i kiosker och butiker. 

Transportförbudet användes under andra världskriget från mars 1940 till oktober 1943 mot skrifter som "genom att åsidosätta hänsynen till landets yttre och inre säkerhet allvarligt förbrutit sig mot tryckfriheten". Sex tidningar drabbades: Sveriges kommunistiska partis tidningar Arbetartidningen i Göteborg, Ny Dag, Norrskensflamman, Sydsvenska Kuriren och dess edition Kalmar Läns-Kuriren. Även nazistiska Sverige Fritt och även antinazistiska Trots allt!.

Se även 
 Smädelseparagrafen
 Förföljelser av kommunister i Sverige under andra världskriget

Referenser

Nationalencyklopedin.

Svensk rättshistoria
Censur i Sverige
Sverige under andra världskriget
Victoria Brattström

Anna Kristina Victoria Brattström, född 23 januari 1972, är en svensk regissör och skådespelare.

Biografi
Victoria Brattström är utbildad på Göteborgs teaterhögskola, där hon också undervisar. Hon har sedan varit verksam på institutionsteatrar och fria teatergrupper i Sverige och Finland, bland annat Göteborgs stadsteater. Bland filmroller märks "Klara Gabrielsson" i TV3:s tv-serie Vita lögner (1997) och en av huvudrollerna i SVT:s dramaserie Poliser (2006).

Hon har regisserat såväl stora utomhusproduktioner med luftakrobater, musikalartister och dansare som små kammarspel för Sveriges Radio och TV,  bland annat år 2005 Järn av Rona Munro på Göteborgs stadsteater, Bad girls av Joyce Carol Oates på Folkteatern, Göteborg och för Sveriges Television, klassikern Medea som cirkusteater på Kinnekulle Amfiteater och Jon Fosses Vinter på Teater Trixter. Hon iscensatte även dansteaterföreställningen Tesoro på Atalante i Göteborg. Under 2010 regisserade hon och skrev tillsammans med ensemblen cirkusteaterverket Jag är Perfekt på Pusterviksteatern samt regisserade Line Knutzons Först föds man ju för Skärgårdsteatern i Helsingfors. 

2012 regisserade hon musikalen Next to Normal för Wasa Teater i Finland och hösten 2016 skandinavienpremiären av Stephen Sondheims musikal Passion på Smålands Musik och Teater i Jönköping samt våren 2017 på Norrlandsoperan.

Hon har även överfört delar av teatermetodiken till akademisk tvärvetenskaplig forskning i en doktorsavhandling i Scenisk gestaltning, "Teaterstrategier som praxis i personcentrerad hälsovård", i samverkan mellan Högskolan för scen och musik och Centrum för person-centrerad vård vid Göteborgs universitet.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Regi (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 http://www.akademiliv.se/2015/02/23582/

Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska teaterregissörer
Födda 1972
Kvinnor
Levande personer
Moa Gammel

{{Infobox Skådespelare
| namn              = Moa Gammel Ginsburg
| bild              = Moa Gammel.jpg
| bildstorlek       = 
| bildtext          = Moa Gammel på en Unicef-gala i Stockholm den 1 maj 2012.
| födelsenamn       = Moa Tuva Amanda Gammel
| födelsedatum      =  
| plats             = Engelbrekts församling, Stockholm
| andra namn        = 
| år aktiv          = 1992–
| make              = 
| maka              = 
| partner           = 
| hemsida           = 
| noterbara roller  = Eva Thörnblad i Jordskott
| guldbaggen        = 
| kristallen        = 
| oscars            = 
| emmyawards        = 
| tonyawards        = 
| goldenglobeawards = 
| baftaawards       = 
| imdb              = 0303973
| sfdb              = 220709
| signatur          = 
| signaturstorlek   = 
}}'Moa Tuva Amanda Gammel Ginsburg', född 6 oktober 1980 i Stockholm, är en svensk skådespelare, författare och regissör.

Biografi
Gammel medverkade som tolvåring i Pippi Långstrump på Dramaten i Stockholm. Hon filmdebuterade 1996 i Mikael Håfströms Skuggornas hus, arbetade även som fotomodell och studerade från 2005 parallellt till civilekonom med organisationsinriktning på Handelshögskolan. Som skådespelare fick hon sitt genombrott i Johan Brisingers Underbara älskade (2006). Hon har även medverkat i bland annat Sommaren med Göran (2009), tv-serier som Vita lögner (2000–2001) och Livet i Fagervik (2009), Puss (2010), filmerna om Irene Huss och Hemma (2013). Gammel har främst varit verksam inom film och tv. På teater har hon medverkat i bland annat pjäsen Sex i krogmiljö (2006), Pier Paolo Pasolinis Orgie (2007) på Teater Tribunalen och experimentella produktionen av Strindbergs Paria (2011) på Liljevalchs konsthall tillsammans med Malou von Sivers. 

Under 2014 gjorde hon intervjuer med ett flertal kända kvinnliga skandinaviska kulturpersoner i den egna podden "Genier". Intervjuerna utgavs 2015 i bokform av Natur & Kultur.

2015 och 2017 spelade hon huvudrollen i Sveriges Televisions mystikserie Jordskott. 

Våren 2017 debuterade hon som regissör, manusförfattare och berättare i Sveriges Radio P3s Ufo-podden, där material från olika arkiv om rapporterade UFO-observationer och oförklarliga händelser sammanställts till dramatiserade berättelser.Dagens Nyheter 7 februari 2017, "Moa Gammel talar allvar om ufon i ny podd"

Hon blev konstnärligt utvecklingsansvarig på Sveriges Radio Drama i januari 2020.

Hösten 2020 debuterade hon som romanförfattare när hon gav ut romanen Gertrud, en pendang till Hjalmar Söderbergs pjäs med samma namn.

Moa Gammel är sedan 2015 gift med reklamformgivaren Victor Ginsburg Müller. Paret har en son, född 2016.

 Filmografi 

 (brevfilm om ensamhet)

 Teater 
 1992 – Pippi Långstrump (Annika)

 Bibliografi 
 (Natur & Kultur)
 2020 − Gertrud'' (Piratförlaget)

Referenser

Externa länkar
"Genier"-poddens webbplats
 
 

Svenska skådespelare
Svenska författare
Födda 1980
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Svenska filmregissörer
Petra Hultgren

Petra Cecilia Alexandra Hultgren, född 21 april 1972 i Värmdö, Stockholms län, är en svensk skådespelare.

Hultgren vann Fröken Sverige 1995. Hon tog examen vid Teaterhögskolan i Stockholm 2005.

Hultgren heter numera Petra van de Voort. Hon är gift och har två söner och bor i Hamburg i Tyskland.

Filmografi

1997–2002 – Vita lögner (TV-serie)

 (avsnittet "Borowski und der coole Hund")

Referenser

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Fröken Sverige
Personer från Värmdö kommun
Födda 1972
Levande personer
Kvinnor
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Sagan om Ringen (musikalbum)

Sagan om Ringen är ett musikalbum av den svenske organisten Bo Hansson. Albumet släpptes på hösten 1970. Två år senare, 1972, släpptes albumet i resten av världen, då under namnet Music Inspired by The Lord of the Rings och med ett annat omslag än originalet. 

Albumet är inspirerat av J.R.R. Tolkiens roman Sagan om ringen som Hansson hade blivit tipsad att läsa av sin flickvän. Hansson ansåg att böckerna behövde ett soundtrack. Under tre månader skapade han musiken i en lägenhet på Södermalm i Stockholm. Han spelade också in en demotejp som han gav till Anders Lind, blivande grundare av skivbolaget Silence Records. Lind gillade Hanssons projekt och ville ge ut skivan. Varken Lind eller Hansson hade dock pengar att hyra en studio för så därför spelades albumet in i en sommarstuga på Älgö i Stockholms innerskärgård. Hösten 1969 och vintern 1969-1970 tillbringade Lind och Hansson där tillsammans med trummisen Rune Carlsson. Lind skötte tekniken i ett rum, Carlsson satt med trummor och hörlurar i en sängkammare och i ett tredje rum stod orgel, moog, bas och gitarrer.

Albumet släpptes som den andra skivan på det nystartade skivbolaget Silence. Albumet var ursprungligen tänkt att släppas som första album, men Gudibrallans album Uti vår hage hann släppas före.

Sagan om ringen är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009). Skivan rankades av Sonic Magazine i juni 2013 som det 20:e bästa svenska albumet någonsin.

Låtlista
"Första vandringen" - 3:30
"Den gamla skogen/Tom Bombadill" - 3:53
"I Skuggornas rike" - 2:31
"De svarta ryttarna/Flykten till vadstället" - 4:07
"I Elronds hus/Ringen vandrar söderut" - 4:42
"En vandring i mörker" - 1:12
"Lothlórien" - 4:00
"Skuggfaxe" - 0:50
"Rohans horn/Slaget vid Pelennors slätter" - 4:00
"Drömmar i Läkandets hus" - 1:58
"Hemfärden/Fylke rensas" - 2:56
"De grå hamnarna" - 5:07
"Tidiga skisser från Midgård" - 8:50 (Bonusspår på den ommastrade utgåvan)

Medverkande
Bo Hansson - orgel, gitarr, Moog synthesizer och bas
Rune Carlsson - trummor och congas
Gunnar Bergsten - saxofon
Sten Bergman - flöjt
 Anders Lind - tekniker

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 

Musikalbum 1970
Album av Bo Hansson
Album utgivna på Silence Records
Måns Nathanaelson

Måns Gustaf Daniel Nathanaelson, född 18 september 1976 i Engelbrekts församling, Stockholm, är en svensk skådespelare. Nathanaelson har spelat i både TV- och biofilmer samt i serier. Han driver det egna filmproduktionsbolaget Monken Productions.

Filmografi (i urval) 

 (Julkalender)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 2000-talet
Män
Födda 1976
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Uppsalafilosofin

Uppsalafilosofin är en filosofisk inriktning som grundlades av Axel Hägerström och som främst kännetecknas av emotivism och värdenihilism. 

Företrädare för filosofin var även Adolf Phalén och Ingemar Hedenius. Hedenius övergav sedermera Uppsalafilosofin. 

Filosofin fick även rättsvetenskaplig relevans genom att den inkorporerandes i den rättsfilosofiska Uppsalaskolan av några av Hägerströms studenter, främst Vilhelm Lundstedt. Den i sin tur kommit att ha betydelse för den socialdemokratiska rättsfilosofin.

Kritik
Uppsalafilosofins skarpaste kritiker i Sverige var de i Lund verksamma Hans Larsson, Gunnar Aspelin och Alf Ahlberg, se Lundafilosofin. 1943 publicerade Arnold Ljungdal boken Nihilismens filosofi som en uppgörelse mot Uppsalafilosofin.

Deras utgångspunkter var att Uppsalafilosofin bidrog till att skärpa motsättningarna mellan teori och praktik, genom att inte utgå från de förutsättningar de verkade under. En annan kritik som riktas mot Uppsalafilosofin är dess principlöshet och opportunism: Genom att alla idéer kan sägas vara lika goda/dåliga blir filosofin användbar för att kunna berättiga alla möjliga idéer.

Litteratur 
G. Oxenstierna, Vad är Uppsala-filosofien? (1938)
"Samhällsnyttan och moralen -Arnold Ljungdals kritik av folkhemmets filosofer" Recension av "Nihilismens filosofi" i Clarté 2000-12-29

Rörelser inom etik
Vetenskap i Sverige
Teorier inom rättsfilosofi
Uppsala universitets historia
Nihilism
Kent's Cavern

Kent's Cavern är en grotta i närheten av Torquay i södra Devon, England, Storbritannien.

Geologi och förhistoriska fynd 
Grottorna och gångarna formades under tidig Pleistocen av vatten. Grottorna har varit bebodda av minst åtta separata befolkningsgrupper i England. 

I Kent's Cavern gjordes under 1820-talet stora fynd som påverkade diskussionen om människosläktens ålder, föremål som ansågs vara mänskliga artefakter. Detta hittades tillsammans med ben från utdöda djur. Genom vidare utgrävningar i grottan återfann man bevis på att platsen beboddes för cirka 400 000 år sedan och därefter periodvis fram till den senaste istidens slut. Ett fynd av en underkäke av en förmodad neandertalare har gjorts på platsen.

Kents Cavern 4 
Den förhistoriska fragmentariska överkäken upptäcktes i grottan under en utgrävning 1927 som företogs av Torquay Natural History Society, och fick beteckningen Kents Cavern 4. Föremålet är utställt på Torquay Museum.1989 daterades käken enligt C-14 metoden till  36,400–34,700år BP.  2011 fann en annan studie som daterade fossil från samma lager en ålder av 44,200–41,500 år BP. Samma studie analyserade tandstrukturen hos överkäken och bestämde den som Homo sapiens snarare än Homo neanderthalensis. Om så skulle vara fallet blir den det äldsta fyndet av anatomiskt moderna människor som har upptäckts i nordvästra Europa. I ett svar på denna artikel 2012 skrev författarna  Mark White and Paul Pettitt  fritt översatt. Vi anbefaller försiktighet över att använda ett litet urval av fauna från en gammal och dåligt utförd utgrävning i Kent’s Cavern för att få fram en med radiocarbon daterad stratigrafi och en ålder för ett humant fossil som inte kan dateras dateras direkt och vi föreslår att den nya dateringen inte kan bekräftas.

Turistattraktion 
1903  såldes Kents Cavern till Francis Powe, en snickare som använde grottan som arbetsplats når han byggde badhytter  för stranden. Powe's son, Leslie Powe, gjorde grottorna till en turistattraktion genom att anlägga betonggångar, installera elektriskt lyse och bygga besöksbekvämligheter som hans son John Powe sedan förbättrade. Grottorna ägs nu av  Nick Powe som firade 100 år med familjen som ägare den 23 augusti 2003 med specialarrangemang bland dessa en grävning för barn. Ett år senare invigdes ett nytt besökscentra med restaurang och affär.

80,000 turister om året besöker Kents Cavern som är en stor turistattraktion vilket uppmärksammades 2000 då platsen fick utmärkelsen Showcave of the Year award och i november 2005 då platsen fick utmärkelsen som Torquay's Visitor Attraction för det året.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Englands geografi
Grottor i England
Fornminnen i England
Fornminnen från stenåldern
Förhistoriska boplatser i Storbritannien
Augusto Farfus

Augusto Celestino Farfus dos Santos Jr., född 3 september 1983 i Curitiba, är en brasiliansk professionell racerförare och fabriksförare för BMW Motorsport i bland annat DTM och WEC.

Racingkarriär

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats
Augusto Farfus på Drivers Database.

Brasilianska racerförare
WTCC-förare
Födda 1983
Män
Levande personer
Tom Coronel

Tom Romeo Coronel, född 5 april 1972 i Naarden, är en nederländsk racerförare. Han är bror till racerföraren Tim Coronel.

Racingkarriär

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats
Tom Coronel på Driver Database

Nederländska racerförare
WTCC-förare
ETCC-förare
European Touring Car Cup-förare
Män
Födda 1972
Levande personer
BTCC-förare
Personer från Naarden