kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anders Tidström

Anders Tidström, född 1723 i Mariestad, död 1779, var en svensk mineralog och kemist. 

Anders Tidström var son till krukmakaren Philip Tidström och hans hustru Maria Ram. Han skrevs in i Mariestads skola 1731 och fortsatte sedan sina studier i Skara. Där blev han kvar fram till 1744, då han den 10 augusti skrevs in vid Uppsala universitet. Han skrevs in vid Västgöta nation och genom sin "håg och lust" för naturvetenskapen började han att bevista Carl von Linnés privata föreläsningar och mellan åren 1749 och 1753 även hans privata kollegier.

I sin avhandling behandlade han födelsestaden och disputerade den 23 december 1748.

Källor 
Sallander, Hans, 1978. Anders Tidströms resor i Västergötland 1756 och 1760. Föreningen för Västgötalitteratur. Almqvist & Wiksell, Uppsala.
Tunander, Ingemar och Sigurd Wallin, 1954. Anders Tidströms resa genom Dalarna 1754. Dalarnas Fornminnes och Hembygdsförbund, Falun.
Weibull, Martin, 1891. Anders Tidströms resa i Halland, Skåne och Blekinge år 1756. De skånska landskapens historiska och arkeologiska förening, Lund.

Externa länkar 
 

Svenska geologer under 1700-talet
Svenska kemister under 1700-talet
Personer från Mariestad
Födda 1723
Avlidna 1779
Män
Carioca

Carioca kan  syfta på:

 Carioca cabriole – ett enda separat chassi (med chassinummer 81001) av PV36:an, beställt av Volvoåterförsäljaren Ernst Grauer
 Funk carioca – en brasiliansk musikstil grundad genom gatufester i Rio de Janeiros slumområden
 Cariocas – invånare i Rio de Janeiro i Brasilien

Se även
Cariocalandskap mellan bergen och havet – ett världsarv i Brasilien
Edelweiss

Edelweiss (Leontopodium alpinum) är en blomma som bland annat växer i Alperna. Den tillhör släktet Leontopodium, som även det kallas edelweiss (eller edelweisser).

Namnet är sammansatt av de tyska orden Edel ("ädel") och Weiss ("vit"). Edelweiss är Schweiz nationalblomma och förknippas på grund av sin vita färg med renhet och skönhet.

Den trivs på hög höjd, mellan 2 000 och 2 900 meter. Bland annat genom Berthold Auerbachs roman Edelweiss från 1861 har det spridits en romantisk uppfattning om att den skulle växa på svårtillgängliga klippor och vara svår att plocka. I själva verket förekommer växten främst på relativt lättillgängliga gräsmarker. Edelweiss är en fridlyst art i nästan hela Europa. Blomman har sedan tidigt 1900-tal använts som militär symbol för förband verkande i Alperna.

Referenser

Externa länkar 

Korgblommiga växter
Ed Växtindex
Kyla

''För sångerskan från Filippinerna, se Kyla (artist).

Kyla kan beskrivas som antingen negativ värme eller låg temperatur. Om man tänker sig värme som energi är kyla brist på eller avsaknad av energi. Den lägsta möjliga temperaturen, absoluta nollpunkten, är 0 K som motsvaras av -273,15 °C. Färgen blå brukar förknippas med kyla. Andra saker som ofta förknippas med kyla är snö och is.

Den kallaste platsen man upptäckt i universum är Bumerangnebulosan, där temperaturen är cirka 1 K som motsvarar -272 °C.

Se även

 Frost
 Frysande regn
 Glacialklimat
 Glaciär
 Glass
 Hagel
 Inlandsis
 Isstorm
 Kryosfären
 Kryoteknik
 Kylning
 Kylteknik
 Snö
 Snöblandat regn
 Snöboll

Källor

Termodynamik
Peder Severin Krøyer

Peder Severin Krøyer, ibland benämnd P.S. Krøyer, född 23 juli 1851 i Stavanger i Norge, död 21 november 1909 i Skagen, var en  dansk konstnär. 1889-1905 var han gift med Marie Krøyer.

Biografi
Krøyer föddes av norska föräldrar men upptogs som fosterson av sin moster och hennes man Henrik Nikolai Krøyer och antog därför deras efternamn. Han studerade vid konstakademien och kom därefter till Hornbæk där han 1875 målade sina första, något tunna och omständliga fiskarbilder. År 1877 studerade Krøyer hos Bonnat i Paris och lärde där känna formen i stort och studerade valörmåleri. I Spanien tog han 1878 intryck av den måleriska realismen särskilt hos Velázques, vilket syns i målningarna Sardineri i Bretagne (1879, Statens Museum for Kunst) och Italienska byhattmakare (1880, Den Hirschsprungske Samling). Den senare bilden, som genom sin framställning av det svettiga arbetet i ett mörkt, osunt kyffe bröt starkt mot folklivsromantikens italienska idyller, och väckte mycken diskussion i Köpenhamn. 

Krøyer kom dock inte att fortsätta på den proletära linjen. Han kom istället tillsammans med djur- och landskapsmålaren Theodor Philipsen att bli den som i Danmark införde det helt ljusa friluftsmåleriet med tendens mot impressionismen. Krøyer var aktiv i grundandet av Kunstnernes Frie Studieskoler. På Skagen, där han 1882 slöt upp vid Michael Anchers sida, utvecklade han sig till en av Skandinaviens främsta målare. Sinnessjukdom ärvd från modern avbröt dock i förtid hans produktivitet. Han utförde främst landskapsmålningar med figurer men även skickligt komponerade grupporträtt. Krøyer är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum.

Galleri

Referenser

Noter

Allmänna källor

Vidare läsning

Externa länkar 

 
 

Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Danska landskapsmålare
Skagenmålarna
Mottagare av Thorvaldsenmedaljen
Danska målare under 1800-talet
Danska målare under 1900-talet
Personer från Stavanger
Födda 1851
Avlidna 1909
Män
Svensk uppslagsbok
Representerade vid Prins Eugens Waldemarsudde
Petter Ljunggren

Anders Petter Ljunggren, född 1968, är en svensk journalist, som är verksam inom radio, television och press. Ljunggren var från 2007 till 2010 programledare för Medierna i Sveriges Radio P1. Han är numera reporter i SVT:s Uppdrag granskning. Han har tidigare varit redaktör för Faktum i Sveriges Television, redaktör för tidskriften Scoop, radioproducent på Studio Ett och frilansande reporter. Han har även varit reporter på Dagens Nyheter. Ljunggren är redaktör för boken Tystade röster (2007).

Under våren 2013 var Petter Ljunggren programledare för intervjuprogrammet Min sanning i SVT. Han har också varit programledare för SVTs debattprogram ”Opinion Live”.

Petter Ljunggren är son till skådespelarna Sten Ljunggren och Barbro Oborg.

Filmografi 

 även 1998

Referenser

Externa länkar
 
 Redaktionen för Medierna i Sveriges Radio P1

Svenska redaktörer
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska radioproducenter
Svenska ledarskribenter
Födda 1968
Levande personer
Män
Glacial

Glaciala kallas sådana fenomen och föremål som hör till glaciärer, i synnerhet (den senaste) istiden i Skandinavien och Nordamerika, till exempel geologiska formationer som rullstensåsar. Ordet började användas på 1870-talet då istidens förlopp stod klart för forskarna. Tidigare hade sådana tecken ibland tolkats som "diluvium", den stora översvämningen, alltså syndafloden som den beskrivs i Gamla testamentet. Bland annat antogs på 1700-talet att dinosaurieskelett var lämningar av urtidsdjur som omkommit genom syndafloden.

Exempel på sammansättningar:
Preglacial, som förekom före (senaste) istiden
Interglacial, tidsperiod mellan två istider
Senglacial, som hör till slutet av (senaste) istiden
Postglacial, som hör till tiden efter senaste istiden
Glacialflora
Glacialgeologi
Glaciallera, lera på sjöbottnar från smältande landisar
Glacialmorfologi, läran om glaciärers tillväxt och rörelse
Glacialområde, område som varit täckt av is
Glacialperiod = glacialtid = istid

Geologi
Jordens klimathistoria
Ondes Martenot

Ondes Martenot (franska 'Martenot-vågor') är ett tidigt elektroniskt musikinstrument som uppfanns 1928 av Maurice Martenot.

Instrumentet är uppbyggt av två högfrekventa tongeneratorer och spelas med en ring som dras på en tråd. En målad klaviatur underlättade tonträffningen, men senare tillkom även en riktig klaviatur där tangenterna kunde röras i sidled för att skapa mikrotoner. Ursprungligen lät instrumentet mycket likt thereminen, men möjligheter utökades senare genom att högtalare och ett in- och urkopplingsbart filter tillfördes. Ondes Martenot är särskilt känt för dess spöklika svängande toner som åstadkoms av att radiorören producerar oscillerande frekvenser.

Ondes Martenot har använts av många kompositörer, mest bekant Olivier Messiaen. Han använde det i många av sina verk, såsom Turangalîlasymfonin och Trois Petites Liturgies de la Présence Divine. Hans opera Saint-François d'Assise kräver tre stycken ondes Martenot.  Andra kompositörer som har använt instrumentet är Pierre Boulez, Edgar Varèse, Darius Milhaud, Arthur Honegger och Maurice Jarre. André Jolivet skrev en konsert för det 1947. Den historiskt mest kända utövaren av instrumentet är Jeanne Loriod.

Instrumentet har ofta använts i filmmusik till skräck- och science fiction-filmer, och används fortfarande då och då.  Några exempel är Lawrence av Arabien (1962), Billion Dollar Brain (1967), Amelie från Montmartre (2001), och Bodysong (2003) av Jonny Greenwood från Radiohead. Greenwood har fört ut instrumentet till en större publik även med Radioheads skivor Kid A (2000), Amnesiac (2001) och Hail to the Thief (2003).

Video
 Ondes Martenot, glassharmonica, cristal Baschet / Thomas Bloch

Se även
Theremin

Externa länkar
 Thomas Bloch's website, a world prominent ondes Martenot player (also glassharmonica and cristal Baschet) - facts, videos, pictures, biography, discography, contact...
 Christine Ott's website, ondes Martenot modern composer
Keyboard Museum

Elektroniska musikinstrument
Temperament

Temperament kallades i äldre psykologi, det vill säga humoralpatologin, arten av en människas personlighet eller sinnesstämning.

Historik
Den antika temperamentsläran byggde ursprungligen på en sammanställning som den grekiske läkaren Hippokrates (460–370 f.Kr.) gjorde av filosofen Empedokles (490–430 f.Kr.) lära om de fyra elementen – luft, eld, vatten och jord – med sin egen teori om fyra grundläggande kroppssafter – blod, gul galla, slem och svart galla (koagulerat blod?).

Den grekisk-romerske läkaren Galenos (130–200 e.Kr.) kopplade överskottet av dessa kroppsvätskor till olika kroppssjukdomar, och hans elever började använda modellen på beteenden och personlighetstyper på ett sätt som framgår nedan.

Temperamentsläran påverkade medicinen in på 1800-talet. Den ryska neurologen Pavlov (1849–1936) talade fortfarande om hundar med flegmatiskt eller sangviniskt nervsystem. Tanken att kroppstyper och personlighet hör ihop har förts vidare från Galenos till t. ex. Kretschmer, Sheldon och Sjöbring i modern tid men har numera inget vetenskapligt stöd, utom så tillvida att kroppsliga störningar i t. ex. hormon- och nervsystem naturligtvis påverkar psyket.

De fyra temperamenten 
I likhet med läran om de fyra elementen, skapad av filosofen Empedokles, delade Hippokrates in människans temperament, knutna till varsin kroppsvätska, i de fyra slagen sangviniskt (blod), koleriskt (gul galla), flegmatiskt (slem) och melankoliskt (svart galla).

 Det sangviniska temperamentet var livligt, växlande, sorglöst. Ordet kommer av latinets sanguis som betyder blod.
 Det koleriska temperamentet var hetsigt, hetlevrat. Ordet kommer av grekiska chole som betyder gul galla.
 Det melankoliska temperamentet var mycket känsligt, med långsam och djup reaktion. Ordet kommer av grekiska melano chole som betyder svart galla. Se även melankoli.
 Det flegmatiska temperamentet var trögt, lugnt och sävligt, senfärdigt och föga stark i sina känslorörelser, likgiltigt. Ordet kommer av flegma som betyder slem.

Källor

Externa länkar 

Personlighet
Fyrtal
Scoop (tidskrift)

Scoop är en svensk tidskrift med fokus på grävande journalistik som getts ut sedan 1990. Den ges ut av Föreningen Grävande Journalister och utkommer med fyra nummer per år.

Scoop finansieras till stor del genom statligt kulturtidskriftsstöd. 2010 stod det klart att Scoop riskerade att bli utan detta stöd efter en ändring av reglerna, men tilldelades fortsatt stöd med 200 000 kronor per år efter ett beslut av Statens kulturråd i januari 2011.

Scoop införde år 2012 journalistpriset Silverscoopan som ett komplement till det befintliga priset Guldspaden.

2013, i samband med Föreningen Grävande Journalisters 25-årsjubileum, utsåg Scoop de 25 bästa grävjobben och de 25 bästa grävande journalisterna, utgående från tidigare vinnare av Guldspaden. Som bästa grävjobbet utsågs Ebbe Carlsson-affären som avslöjades av Per Wendel i Expressen och som bästa grävande journalist utsågs Hannes Råstam.

Från 2018 anställdes Scoops redaktör istället för att arbeta som frilans.

Redaktörer 
Lista över redaktörer tillika ansvarig utgivare:
 ???? - ????: Tobias Regnell
 ???? - ????: Lasse Winkler
 ???? - 20??: Ola Sandstig
 20?? - 20??: Petter Ljunggren
 2008 - 2009: Magnus Sandelin
 2009 - 2011: Christina Kennedy
 2011: Ylva Johansson
 2011 - 2017: Fredrik Nejman
 2017 - 2018: Per Agerman
 2018 -: Daniel Wiklander

Källor

Externa länkar 
 Scoops webbplats

Svenska tidskrifter
Undersökande journalistik
Första slaget vid Fredericksburg

Slaget vid Fredericksburg ägde rum den 13 december 1862 mellan general Robert E. Lees Virginia-armé och Potomac-armén ledd av general Ambrose E. Burnside.

Slaget
General Henry W. Halleck planerade en offensiv över floden Rappahannock för kunna belägra staden Fredericksburg som ligger i Virginia, på vägen till Konfederationens huvudstad Richmond. Offensiven blev försenad för att man tvingades att invänta färdigställandet av de pontonbroar som skulle användas. Detta trots att det fanns vadställen både uppströms och nerströms. När broarna var färdiga hade general Robert E. Lee redan organiserat försvaret och soldaterna låg nergrävda bakom stenmurar, söder och väster om staden. Försvaret uppgick till 72 564 man.

General Ambrose E. Burnside fortsatte ändå med sitt anfall mot staden, och hoppades på att hans numerära överläge på 117 000 man skulle vara den avgörande faktorn. På en höjd som kallas Stafford Heights hade han placerat ut 300 kanoner för att stoppa eventuella motattacker. Robert E. Lee hade stort förtroende för sin armé. På sin vänstra flank på höjden Marye's Heights hade han 20 000 man nergrävda bakom en stenmur. Söder om staden hade han sin huvudstyrka på 50 500 man, placerade på olika höjder vilket är bra som försvarställningar. General James Longstreet fick order att sköta försvaret och general Stonewall Jackson hade befäl över den mindre styrkan i väst.
 
Slaget började på morgonen den 13 december. Unionens general William B. Franklin skickade två divisioner till attack mot vad som var en blotta i Jacksons försvarslinje, och de lyckades bryta igenom staden försvar och korsa floden. Stonewall Jackson svarade med en motattack som orsakade Unionens armé stora förluster i samband med att gatustrider bryter ut. Jackson dra sig tillbaka till Marye's Heights. Efter det att man intagit staden så skickar general Ambrose E. Burnside division efter division mot Marye's Heights. För att nå kullarna måste soldaterna springa över öppen terräng framför Konfederationens försvarslinje, vilket orsakade stora förluster då de ständigt blev beskjutna. Dagen därpå den 14 december bad general Ambrose E. Burnside  om vapenvila vilken general Robert E. Lee beviljade så att Unionens armé skulle kunna hämta sina sårade. Nästa dag lämnade Unionens armé staden och general Robert E. Lee hade vunnit slaget.

Referenser

Externa länkar

 Satellitkarta över Fredericksburg - USA

Fredericksburg 01
Fredericksburg 01
Fredericksburg 01
Krigsåret 1862
Virginias historia
Fredericksburg

Fredericksburg kan syfta på:

 Fredericksburg, Texas – en stad i den amerikanska delstaten Texas
 Fredericksburg, Virginia – en stad och countyfritt område i den amerikanska delstaten Virginia och platsen för två slag under Nordamerikanska inbördeskriget
Den försvunna diamanten

Afrikas stjärna eller Den försvunna diamanten är ett sällskapsspel för två till fem spelare i nästan alla åldrar. Spelet utspelar sig i Afrika. Spelet, som är ett brädspel, lanserades ursprungligen i Finland 1951 som Afrikas stjärna (), vilket är det informella namnet på den diamant, Cullinandiamanten, som 1905 hittades i Premiergruvan nära Pretoria i Transvaal.

Spelet lanserades i Sverige av AB Grafisk Konst med titeln Jakten efter den försvunna diamanten men det säljs numera i Sverige av Alga AB som Den försvunna diamanten.

Spelregler 
Spelarna förses med reskassa för att kunna ta sig över spelplanen, som är en karta över Afrika. På denna karta går ett antal tillåtna färdvägar, som varje resenär själv har att välja. Spelet förs framåt med tärningskast  till lands och mot avgift per båt eller flygplan. Spelet har två startplatser, Tanger och Kairo.

Vid 30 olika platser på kartan ligger en spelmarker, som den som kommer först till platsen får vända på – och på andra sidan kan det finnas ädelstenar (rubin, smaragd och topas) som betingar olika värde, visum (motsvaras i ursprungsversionen av hästskor), banditer eller så är de helt svarta, vilket kan ge fördelar eller förlust av reskassan. Den som vinner spelet är den som först hittar diamanten eller – efter att någon annan hittat diamanten – ett visum samt tar sig tillbaka till sin startposition.

De 30 platser där det finns spelmarker är Addis Abeba, Bahr el Ghazal, Dakar, Darfur, Drakbergen, Guldkusten, Kabalo, Kanarieöarna, Kap Guardafui, Kap St. Marie (den sydligaste udden på Madagaskar), Kapstaden, Kongo, Luanda, Marrakech, Moçambique, Omdurman, Sahara, Sankta Helena, Sierra Leone, Slavkusten, Suakin, Tamatave, Timbuktu, Tripolis, Tunis, Valbukten, Victoriafallet, Victoriasjön, Wadai (en region i Tchad) och Zanzibar.

Den som först kommer till Kapstaden får en summa pengar och på Guldkusten får spelarna dubbelt så mycket pengar för en ädelsten. En spelare som får en spelmarker med svart nedsida vid Slavkusten måste stå över ett kast, annars är svarta marker betydelselösa. Vid Sahara och ön Sankta Helena finns rövare och vid dessa rutor straffas spelaren med extra slag utan att få förflytta sig.

Om diamanten hamnar på Madagaskar, Sankta Helena eller Kanarieöarna och ingen av deltagarna har pengar nog för båtresan dit och tillbaka, gick spelet ursprungligen ej att vinna. Var man få deltagare kunde det även hända att samtliga blev fast på dessa öar då de rånats där. En revidering av reglerna 2005 tillåter att man kan resa till sjöss gratis om man inte har några pengar. Man får då bara flytta sig två rutor per omgång.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Algas spelregler från 2007

Afrika i fiktion
Brädspel
Lanseringar 1951
Svartbjörsbyn

Svartbjörsbyn (även Svartbjörnsbyn) är en bebyggelse i Överluleå socken i Bodens kommun belägen längs Buddbyträskets sydöstra strand, till del strax norr om och till del inom tätorten Boden. Norra delen om bebyggelsen nära Buddbyn har av SCB definierats, avgränsats och namnsatts till en småort i Bodens kommun med samma namn. Delen som utgör del av tätorten Boden har cirka 1 300 invånare.

Den mer spridda bebyggelsen i det norra området består av en på en flack höjd bebyggd bykärna med omgivande spridda bondgårdar vilka ofta byggts på kläppar, ett slags korta ändmoräner. I södra delen av den egentliga byn övergår Svartbjörnsbyn i en sekelgammal trähusbebyggelse vid namn Björkelund. Denna del av byn är mest känd för att vara nobelpristagaren Eyvind Johnsons födelseplats.

Historia
Svartbjörnsbyn är en av fyra äldre byar vilka omger Bodens stad och vars gemensamma betesmark utgjorde den ursprungliga byggplatsen för staden. Svartbjörnsbyn är idag främst att betrakta som en förort till Boden.

Bebyggelsen i Svartbjörnsbyn härrör från 1100-talet. Legenden säger att byn grundades av en Biörn Swarte som skall ha givit byn sitt namn. En annan tolkning av namnet är att ledet björn i stället kommer av bjur, det vill säga bäver, varför även namnformen Svartbjörsbyn förekommer. Denna namnform kan dock vara en feltolkning av Lantmäteriet.

Befolkningsutveckling

Idrott

Svartbjörnsbyns IF har varit verksam i många idrottsgrenar. Främst bedrevs ishockey på svensk tredjenivå, men efter samgåendet med Bodens BK inför säsongen 1976/1977 i denna gren övergick föreningen till rinkbandy. Föreningens klubblag var en period i stort sett lika med landslaget i denna sport.

1976 startades Björns SK, en förening med längdåkning på agendan. På kort tid fixade föreningen och dess medlemmar ett elljusspår och en klubbstuga. Klubben har haft många framgångsrika skidåkare, bland annat Karin Öhman som deltagit i VM och vunnit ett antal SM-medaljer. Klubben har numera bytt namn och heter sedan några år tillbaka Bodens SK.

Kända personer från byn

Eyvind Johnson, författare
Petra Nordlund McGahan, nyhetsankare

Referenser

Orter i Bodens kommun
Småorter i Sverige
Nilfisk

Nilfisk är en dansk tillverkare av städutrustning. Nilfisk vänder sig till professionella användare som städbolag, facility management-bolag, fastighetsbolag, kommuner och landsting. Företaget har 3800 anställda och finns i över 80 länder världen över. Företaget var en del i det danska börsnoterade företaget NKT (Nordisk Kabel och Tråd). Nilfisk har fabriker i USA, Italien, Ungern  och Kina. Företaget har även produktutveckling i Sverige, Danmark, Tyskland och Korea.

Historia
Nilfisk är mest känt för att tillverka dammsugare och grundades år 1906 just för att tillverka dammsugare under namnet P.A Fisker & Nielsen, efter de personer som grundade företaget. 1909 tog de fram sin första fungerande dammsugare. Försäljningen gick framåt och 1954 hade företaget sålt en miljon maskiner. Åren 1919-1926 och 1934-1960 tillverkade man även 4-cylindriga motorcyklar under namnet Nimbus 
Idag tillverkar Nilfisk alla tänkbara städmaskiner: allt från dammsugare och polermaskiner till industridammsugare, åkbara städmaskiner och gatusopmaskiner. År 1998 bytte Nilfisk namn till Nilfisk-Advance.

Varumärken och sortiment
Nilfisk i Sverige tillverkar och saluför dessutom alla typer av rengöringsmedel (som exempelvis klorrent och städredskap under varumärkena Nilfisk-Advance, Nordex och Euroclean. I sortimentet finns allt från enklare tvätt-, disk- och allrengöringsmedel till professionella golvvårdssystem och medel för rengöring inom industrin. Även doseringssystem ingår i produktportföljen. På redskapssidan ligger betoningen på ergonomi och företaget utvecklar nya produkter i nära samarbete med både ergonomer och slutanvändare. Från borstar, fönsterputsredskap och rondeller till moppar, städdukar, skaft och städvagnar. Nilfisk har även en konsumentdivision med ett brett utbud av dammsugare för hushållsmarknaden. Systerbolaget Nilfisk-ALTO tillverkar och säljer högtryckstvättar både för proffsanvändare och för konsumenter.

Referenser

Externa länkar
Nilfisks webbplats 
Nilfisks konsumentsajt 
Nilfisk-ALTO:s webbplats 

Danska företag
Dammsugarmärken
Företag bildade 1906
The Day the Earth Stood Still

The Day the Earth Stood Still har flera betydelser och kan syfta på

 The Day the Earth Stood Still (film, 2008) – en film från 2008 gjord av regissören Scott Derrickson
 Mannen från Mars – en film från 1951 med engelsk titel, The Day the Earth Stood Still
 The Day the Earth Stood Still (musikalbum) – ett musikalbum av Kim Fowley (1970)
Volta

Volta kan syfta på:

 Elektriska AB Volta – ett svenskt företag som tillverkade dammsugare
 AS Volta – ett estniskt elektromekaniskt företag
 Volta Trucks – ett svenskt företag som tillverkar elektriska lastbilar
 Volta (dans) – en dans
 Volta (musikalbum) – ett musikalbum av sångerskan Björk
 8208 Volta – en asteroid i huvudbältet

Personer
 Alessandro Volta, (1745–1827) uppfinnare av det första elektriska batteriet

Geografi

Belarus 

 Volta (vattendrag i Belarus), Vitsebsks voblast,

Ghana 

 Voltaregionen, region, 
 Volta (flod), 

Robotskapade Belarusförgreningar
Robotskapade Ghanaförgreningar