kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Flyktingamnesti 2005

Flyktingamnesti 2005 var en kampanj för att de människor som väntar på att få ansökan om uppehållstillstånd beviljad eller som uppehåller sig i Sverige utan tillstånd skulle få ett sådant.

Kravet på flyktingamnesti restes i samband med att Utlänningsnämnden skulle läggas ned. Ett viktigt argument var att eftersom en enig riksdag hade ansett det finnas alltför stora brister i Utlänningsnämndens arbete med att pröva asylärenden, så borde de personer som fått avslag av denna myndighet få nya möjligheter. För att inte det nya asylsystemet redan från början skulle hotas av kollaps, krävde nätverket Flyktingamnesti 2005 att dessa personer skulle beviljas uppehållstillstånd generellt istället för att prövas individuellt. Bakom Flyktingamnesti 2005 stod sjukvårdspersonal, ungdomsarbetare, religiösa församlingar, ungdomsförbund, politiska organisationer, invandrarföreningar och enskilda. Nätverket hade lokalavdelningar i Falun, Göteborg, Linköping, Lund, Malmö, Norrköping, Stockholm, Sundsvall, Uppsala, Västerås, Växjö, Älvsbyn och Örebro.

Den 7 maj 2005 anordnade nätverket landsomfattande manifestationer där över 6 000 personer deltog. Även den tionde september anordnade nätverket demonstrationer, i vilka närmare 20 000 deltog, inför det att riksdagen skulle rösta om ett förslag som i princip skulle realisera nätverket krav. Detta förslag stöddes av Vänsterpartiet, Miljöpartiet, Centerpartiet, Folkpartiet och Kristdemokraterna men röstades ned av en riksdagsmajoritet bestående av Socialdemokraterna och Moderaterna. Budgetförhandlingarna strax därefter mellan Miljöpartiet, Vänsterpartiet och dåvarande regeringspartiet Socialdemokraterna ledde dock till att de senare tvingades gå med på en tillfällig lag. Den tillfälliga lagen riktade sig främst till barnfamiljer med lång vistelsetid i Sverige och till personer med verkställighetshinder. Denna gav drygt 17 000 uppehållstillstånd och sågs av Flyktingamnesti 2005 som en stor framgång men var samtidigt långt ifrån den generella flyktingamnesti man hade krävt. Våren 2006 upplöstes kampanjen.

Källor 

2005 i Sverige
Kampanjer
Sveriges migrationspolitik
Politikåret 2005
Metalcore

Metalcore är en blandgenre som blandar in element från metal samt influenser från hardcore-musik. Genrens namn är ett teleskopord av hardcore punk och heavy metal. Dagens form av genren utvecklade sin nutida betydelse under mitten av 1990-talet, då av band såsom Earth Crisis och Integrity, där det tidigare hade influenser från straight edge-kulturen (som myntats av historiska Minor Threat) och där det senare var influerade av exempelvis Slayer och Joy Division. Mathcore kallas en diffus genre som beskriver band som hämtat influenser från experimentell och progressiv form av rockmusik.

Metalcore och dess relaterade genrer (såsom hardcore och deathcore) associeras med så kallade breakdowns, som är taget från tidigare experiment med disco. Denna effekt nådde så småningom punkfans via punkband som började experimentera med breakeffekter. Breakdowns är då takten saktas in till mycket långsam och ger mer utrymme för tuffare gitarrytm med jämna trumslag, en tung och oftast den brutalaste delen i låtarna. Publikens respons på breakdowns är hardcore dancing eller våldsam moshing.

Exempel på metalcore-band

Svenska 
 Adept
 Coldtears
 Dead by April
 Demotional
 Imminence
 Last View
 Sarea
 Safemode
 Sonic Syndicate
 Seventribe
 The Unguided

Utländska 
 100 Demons
 The Agonist
 All That Remains
 As I Lay Dying
 Asking Alexandria
 Atreyu
 Attack Over Grace
 August Burns Red
 Avenged Sevenfold
 Bring Me the Horizon
 Bullet for My Valentine
 Caliban
 Chimaira
 Coilbox
 Coldrain
 Crossfaith
 The Devil Wears Prada
 Dry Kill Logic
 Earth Crisis
 Escape the Fate
 Fear, and loathing in Las Vegas
 From Autumn to Ashes
 Greeley Estates
 Heaven Shall Burn
 Hopes Die Last
 I Prevail
 Inntrance
 Killswitch Engage
 Madball
 Mnemic
 Motionless in White
 Memphis May Fire
 Parkway Drive
 Raunchy
 Shadows Fall
 Slowlife
 Trivium
 Underoath
 Walls of Jericho
 Waiting for Sunset

Undergenrer till metal
Hagge GK

Hagge GK är en golfklubb öster om Ludvika nära orten Hagge i Dalarna vid sjön Haggen. 

Klubben bildades 1963 som Västerbergslagens golfklubb och de första nio hålen invigdes 1 augusti 1964. Banarkitekt var Nils Sköld.    

Klubben bytte namn till 1970 till Hagge GK med Hagge Geigert som gäst och samma år besöktes banan av PGA-spelaren Billy Casper som satte nytt banrekord med 69 slag.

1989-1990 byggdes banan ut med ytterligare nio hål efter banarkitekten Sune Lindes ritningar och 1990-1991 byggdes klubbhuset ut.

Källor

Sportklubbar bildade 1963
Söderhamn-Mohed flygfält

Söderhamn - Mohed flygfält är en kommunalägd flygplats och ligger i Söderhamns kommun. 

Flygfältet i Mohed byggdes 1935 med landningsbanor i två riktningar som var ca 400 m långa. En slip byggdes i den närbelägna Florsjön, för sjöflygplan.

Under andra världskriget byggdes fältet om för att bli försvarets krigsflygfält 35. När Flygvapnet 1945 lokaliserade en flygflottilj till Söderhamn användes Mohedsfältet som ett provisorium av F 15 Söderhamn tills man byggde ett eget flygfält vid Sandarne. 

År 1945 överfördes det till kategorin övningsflygfält och används numera för privatflyg. Vid flygfältet är Söderhamns Flygklubb och Söderhamns Fallskärmsklubb verksamma. Söderhamns Flygklubb har f.n ett 30-tal medlemmar, och förfogar över en PA 28-180 och en SF-25C. Underhållet av bansystemet sköts av flygklubben som införskaffat för ändamålet erforderlig utrustning.

År 2019 anordnades ett stort riksscoutläger av Equmeniascouterna på flygfältet.

Se även

Lista över flygplatser i Sverige
Helsinge Airport

Flygplatser i Gävleborgs län
Transport i Söderhamns kommun
Flygplatser invigda 1935
101 Reykjavik (roman)

101 Reykjavik är en isländsk roman av Hallgrímur Helgason från 1996. Boken har filmatiserats med den spanska skådespelaren Victoria Abril i en av rollerna.

Romanens titel är namnet på det postnummerområde i centrala Reykjavik där större delen av handlingen utspelar sig. Huvudpersonen Hlynur är en dagdrivare som ägnar all sin kreativitet åt att förvränga det språk som han använder i sina konversationer. Boken nominerades till Nordiska rådets litteraturpris 1999 och översattes då till svenska av John Swedenmark. År 2000 utkom den på Norstedts förlag.

Se även
101 Reykjavík – filmen som baseras på denna bok

Isländskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1996
Reykjavik i skönlitteratur
Isländska romaner
Böcker som blivit film
Peter Blitz

Peter Blitz, född 15 augusti 1938  i Solna, är en svensk barnskådespelare.

Filmografi

Källor 
 
 

Svenska barnskådespelare
Män
Födda 1938
Levande personer
Rhön

Rhön är en berggrupp i mellersta Tyskland på gränsen mellan delstaterna Bayern, Hessen och Thüringen. Den begränsas av floden Werra, som skiljer den från Thüringer Wald i nordöst samt sammanhänger i syd med Spessart.

Underlaget utgörs av en triasplatå, som når till 630 meter höjd och över vilken vulkaniska bergarter är utbredd. Gruppen delas i en sydlig del (Hoher Rhön) och en nordlig (Vorder Rhön). De största höjderna, vilka alla ligger i Hoher Rhön, är Grosse Wasserkuppe (950 meter), Kreuzberg (931 meter) och Dammersfeld (925 meter).

Kreuzberg är märkligt därigenom, att kristendomen anses ha utgått därifrån över Franken, sedan den helige Kilian 668 skall ha planterat korset på dess kala topp. Till hans minne står ett träkors på platsen, och något längre ned ligger ett franciskankloster med kyrka, som utgör en mycket besökt vallfartsort. Rhön hade förr stora bokskogar men nu finns endast små rester kvar av dem, och på flera platser har barrskogen avlöst bokskogen. Rhön är vilt och ödsligt i sina högsta delar. På vintern täcks det av ovanligt stora snömassor. På sommaren dränks de skoglösa platåernas mossar och gräsbevuxna marker av regn och dimmor. De stora mossarna gör att landskapet är ganska enformigt.

Se även
Lista över vulkaner i Tyskland

Galleri

Källor

Externa länkar

Bergskedjor i Tyskland
Bayerns geografi
Hessens geografi
Thüringens geografi
Rudolf Piefke

Rudolf Piefke, född 3 juni 1835 i Zielenzig, död 24 november 1900 i Küstrin, var en tysk militärmusiker och kompositör. Han är även lillebror till den mer kände Johann Gottfried Piefke.

Piefke började sin musikerbana i sin äldre bror Gottfried Piefkes musikkår i Frankfurt an der Oder. Han blev 1860 Stabsoboist (stabshautboist, d.v.s. musikanförare) vid ett nyuppsatt regemente i Küstrin, vilket han kom att tillhöra resten av sitt liv. Han fick till slut titeln Königlicher Musikdirigent.

Vid denna tid var det vanligt att musikkårerna följde med sina regementen vid deras fälttåg och Piefke i dansk-tyska kriget 1864, tyska enhetskriget 1866 och fransk-tyska kriget 1870-71. Vid fälttåget 1864 mot Danmark gjorde trupperna en lyckad övergång av sundet mellan den nordtyska ön Fehmarn och fastlandet och till minnet av övergången komponerade Piefke Fehmarns Sundmarschen, som senare av flera förband i Sverige antagits som så kallad förgaddringsmarsch, däribland Västerbottens regemente (I 20), Bohus regemente (I 17) och krigsskolan på Karlberg. Numera spelas den framför allt av Livgardets Dragontrumpetarkår som en galoppmarsch, framför allt när stabstrumpetaren vid högvaktsavlösningen på Kungliga slottet efter anmälan till vakthavande major galopperar över yttre borggården tillbaka till kåren.

Rudolf Piefke kom att dö i tjänsten. Han låg sjuk i sitt hem och hans musikkår marscherade förbi bostaden och spelade till hans ära Fehmarn Sundmarschen och Piefke lär ha blivit så rörd att han fick ett slaganfall och avled.

Tyska klassiska kompositörer
Tyska militärmusiker
Födda 1835
Avlidna 1900
Män
Personer från Küstrin
Patras

Patras (nygrekiska: Πάτρα, klassisk grekiska: Πάτραι, latin: Patræ), även Patra, är Greklands tredje största stad. Den ligger i kommunen Dimos Patras och är huvudstad i regionen Västra Grekland samt i regiondelen Achaia. År 2011 hade staden 171 484 invånare och en total areal på 125,42 km². Kommunen hade vid samma tid 213 984 invånare. Den är centrum i Greklands tredje största stadsregion, efter dem kring Aten och Thessaloniki.

Staden är byggd vid foten av berget Panakhaikó, intill Patrasbukten.

Historia 
Patras är en stad med en över tretusen år lång historia. Stadens ursprungliga namn skall ha varit Aroë, och den var redan från äldsta tider en av de tolv oberoende städerna i Achaia. Patras har genom sitt landområdes fruktbarhet och sitt för sjöfarten betydelsefulla läge fört en blomstrande tillvaro, dock utan att höja sig till någon politisk maktställning. I början av 200-talet f.Kr. stiftade Patras i förening med några andra achaiska städer det achaiska förbundet. Såsom medlem av detta förbund kom Patras omsider i krig med romarna och skall med anledning av de stora förluster, som det led vid Skarfeia i Fokis år 148 f.Kr. till stor del ha övergetts av sina invånare. Det återställdes sedan av Augustus under namnet Colonia Augusta Aroë Patrensis och blomstrade snart ånyo. Dess välstånd fortfor under bysantinskt, frankiskt, venetianskt och turkiskt välde, till dess det år 1821 till straff för sin anslutning till grekiska frihetsrörelsen erövrades och brändes ned av Yussuf Pascha.

Stadsdelar 
 Agyia
 Mpozaitika
 Demenika
 Lefka
 Skiessa
 Romanos
 Vrysaiika
 Psarofai
 Zarouhleika

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Patras, officiell webbplats

Orter i Västra Grekland
Europas kulturhuvudstäder
Jörgen Andersson (skådespelare)

Jörgen Ingemar Andersson, född 14 september 1951 i Önnestad, Skåne, är en svensk skådespelare och pedagog.

Andersson studerade vid Statens Scenskola i Malmö.

Filmografi

TV-produktioner 

 - konsthandlare, episod 3

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1951
Levande personer
Personer från Önnestads socken
Svenska skådespelare under 2000-talet
Michael York (skådespelare)

Michael York, OBE, egentligen Michael Hugh Johnson, född 27 mars 1942 i Fulmer i Buckinghamshire, är en brittisk skådespelare.

York arbetade inom teatern innan han 1967 debuterade vid filmen. Han har medverkat i över 70 filmer, däribland i Romeo och Julia (1968), Cabaret (1972), De tre musketörerna (1973), Mordet på Orientexpressen (1974), Flykten från framtiden (1976) och filmserien om Austin Powers (1997–2002). York har nominerats till en Emmy Award två gånger.

Filmografi (i urval) 

 (2 avsnitt)

1989 - Tills vi möts igen (miniserie) 
 (3 avsnitt)

Självbiografi 
 Accidentally on Purpose  (USA), Pocket Books. .

Källor

Noter

Externa länkar 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Brittiska TV-skådespelare
Födda 1942
Män
Levande personer
Alumner från University College, Oxford
Black Jack (olika betydelser)

Black Jack eller Blackjack kan avae:

Black Jack – amerikanskt hasardkortspel 
Black Jack (film, 1927) – amerikansk stumfilm 
Black Jack (film, 1949) – spansk/amerikansk filmn 
Black Jack (film, 1979) – brittisk film 
 Black Jack (film, 1990) – svensk dramakomedifilm
Black Jack (musikalbum) – originalmusik från filmen
Black Jack (musikgrupp) – svenskt dansband
Blackjack (musikgrupp) – amerikansk hårdrockgrupp

Geografi

USA
 Black Jack, Missouri –  ort, St. Louis County (6929 invånare 2010)
Susannah York

Susannah York, född Susannah Yolande Fletcher den 9 januari 1939 i Chelsea i London, död 15 januari 2011 i London, var en brittisk skådespelare. 

Hon föddes i London men växte upp i en ensligt belägen by i Skottland. Hon studerade sedan vid Royal Academy of Dramatic Art i London. Hon inledde en scenkarriär vid olika landsortsteatrar, bland annat i pantomimer, och filmdebuterade 1960. Under det så kallade swinging 60s blev York uppmärksammad för bland annat sin blonda, blåögda skönhet i flera filmer. 

Sitt stora genombrott fick hon 1962 i Tom Jones!. Hon medverkade också i en mycket kontroversiell naken, lesbisk kärleksscen i Måste vi döda syster George? Hon nominerades för en Oscar 1970 för sin roll i filmen När man skjuter hästar så....

I början av 1970-talet inledde hon också en ny karriär som författare av barnböcker.

Susannah York avled i myelom 2011.

Filmografi i urval 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
  (TV-film)
 
 
 
 
  (TV-film)
 
 
 
 
  (TV-film)

Källor 
 Dödsannons - BBC (Engelska)

Externa länkar 

Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Skådespelare från London
Födda 1939
Avlidna 2011
Kvinnor
Alumner från Royal Academy of Dramatic Art
Spessart

Spessart, bergstrakt i västra Tyskland i delstaterna Bayern och Hessen.

Bergen ligger mellan Main, som begränsar den mot Odenwald, och Rhön. Den är genomskuren av djupa dalar, i öst branta, i väst av mera långsluttande bergmassa med avrundade toppar. Dess längd uppgår till 75 kilometer och dess höjd till mellan 450 till 580 meter. Högsta toppen är Geiersberg (586 meter). Bergens huvudmassa består av trias-sandsten, endast i dess norra delar uppträder äldre bergarter, och där bryts järnmalm och basalt. Spessart är bevuxet med täta skogar, särskild av ek och bok. Namnet formades från Specht (hackspett) och Hart (skog).

Källor 

Bergskedjor i Tyskland
Bayerns geografi
Hessens geografi
Ryan O'Neal

Ryan O'Neal, född 20 april 1941 i Los Angeles i Kalifornien, är en amerikansk skådespelare. Han Oscarsnominerades för sin rollfigur i Love Story 1970 och spelade huvudrollen i Stanley Kubricks Barry Lyndon 1975.

Barndom och ungdomsår
Ryan är äldste son till skådespelerskan Patricia Callaghan O'Neal och manusförfattaren Charles O'Neal. Hans morfar var irländare och hans mormor rysk judinna. Brodern Kevin är skådespelare och manusförfattare. I tonåren förde Ryan en planlös, nomadisk tillvaro på stränderna i Kalifornien och runt om i Europa, och försörjde sig som livvakt och amatörboxare. När han var sjutton år gammal hälsade han på sina föräldrar i München, Västtyskland och där de höll på med en TV-serie; han fick då smak på show-business och medverkade som stuntman i TV-serien Tales of the Vikings.

Bana 
O'Neal fick småroller i flera andra serier innan det stora genombrottet i långköraren Peyton Place 1964, där han medverkade i fler än 500 avsnitt. O'Neal erhöll den manliga huvudrollen i filmen Love Story i konkurrens med 300 andra som provspelade för rollen. Han nominerades för en Oscar och räknades som en av de mest lovande unga manliga stjärnorna. Han spelade därefter mot Barbra Streisand i Peter Bogdanovichs screwballkomedi Go'dag yxskaft? 1972. Med samma regissör 1973 spelade han huvudrollen i Paper Moon med sin dotter Tatum O'Neal i en roll som gav henne en Oscar för bästa kvinnliga biroll. Ryan O'Neal fick senare huvudrollen som Redmond Barry i Stanley Kubricks film Barry Lyndon 1975. Sedan dess har O'Neals roller ej varit av samma tyngd. Hans filmkarriär bleknade helt enkelt efter 1970-talet. I dagsläget har han en återkommande roll i TV-serien Bones.

Privatliv

Förhållanden och familj 
Mellan åren 1963 och 1967 var han gift med skådespelerskan Joanna Moore med vilken han fick barnen Tatum O'Neal och Griffin O'Neal. Åren 1967 till 1974 var Ryan gift med skådespelerskan Leigh Taylor-Young. Deras son Patrick har varit gift med skådespelerskan Rebecca De Mornay. Från 1979 hade Ryan O'Neal ett förhållande med Farrah Fawcett –fram till hennes död 2009 (med ett avbrott mellan 1997 och 2003). Tillsammans fick de sonen Redmond.

Hälsa 
År 2001 diagnostiserades Ryan O'Neal med leukemi (KML). I april 2012 avslöjade O'Neal att han diagnostiserats med prostatacancer.

Anhållanden 

O'Neal har ofta hamnat i trubbel med rättvisan, bland annat fick han tillbringa 51 dagar i häktet för övervåld och misshandel i samband med en nyårsfest i New York stad. Den 4 februari 2007 häktades O'Neal för misshandel på sonen Griffin. Den 17 september 2008 anhölls Ryan och sonen Redmond för innehav av metamfetamin.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1941
Män
Levande personer
Skådespelare från Los Angeles
Peter O'Toole

Peter Seamus O’Toole,  född 2 augusti 1932 i Connemara i County Galway, död 14 december 2013 i London, var en irländsk-brittisk skådespelare. Bland O’Tooles filmer märks Lawrence av Arabien (1962), Becket (1964), Hej, pussycat (1965), Hur man stjäl en miljon (1966), Så tuktas ett lejon (1968), Goodbye, Mr Chips (1969), Den härskande klassen (1972), Stuntmannen (1980), Berusad av framgång (1982), Supergirl (1984) och Venus (2006). Han gjorde även mindre roller i exempelvis Den siste kejsaren (1987) och Troja (2004) samt rösten till restaurangkritikern Anton Ego i Pixars Råttatouille (2007). O'Toole nominerades åtta gånger till en Oscar och erhöll 2002 en Heders-Oscar. Han mottog även fyra Golden Globes, en BAFTA och en Emmy.

Biografi 
O’Toole föddes i Connemara i grevskapet Galway på västra Irland, men växte senare upp i Leeds i England. Son till Constance Jane Eliot (född Ferguson), en skotsk sjuksköterska och irländske Patrick Joseph O'Toole. 14 år gammal slutade han skolan och började som springpojke på en lokaltidning. När han var 17 år gjorde han sin scendebut vid Leeds Civic Theatre. Han filmdebuterade 1959.

Sitt stora internationella genombrott fick O’Toole med Lawrence av Arabien, i huvudrollen som T.E. Lawrence. Han arbetade även inom teater. Han var särskilt skicklig på att porträttera inåtvända, ambivalenta hjältar.

Privatliv 
Åren 1959–1979 var han gift med skådespelaren Siân Phillips.
De fick två döttrar tillsammans, som båda kom att bli skådespelare, Kate och Patricia. O'Toole fick 1983 en son med sin flickvän Karen Brown. 

O'Toole var känd för sitt utsvävande, alkoholfyllda leverne, bland annat tillsammans med sin dryckesbroder skådespelaren Richard Harris.

Filmografi

TV

Referenser

Externa länkar 

 
 
 "Peter O'Toole as Casanova"
 University of Bristol Theatre Collection, University of Bristol
 The Making of Lawrence of Arabia, Digitaliserad BAFTA journal, Vintern 1962-3. Med ytterligare anteckningar av Bryan Hewitt
 Peter O'Toole Interview at 2002 Telluride Film Festival, utförd av Roger Ebert

Irländska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Personer från Galway
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Irländska skådespelare under 2000-talet
Födda 1932
Avlidna 2013
Män
Alumner från Royal Academy of Dramatic Art
Haparanda GK

Haparanda GK är en golfklubb i Norrbotten, två kilometer utanför Haparanda. Banan är belägen på Torneälvens delta på båda sidor om statsgränsen mellan Sverige och Finland. Fram till 2006 fanns det två förstahål, ett i Finland och ett i Sverige, men från och med 2006 startar både finska och svenska spelare i Finland.

Banan är relativt lång och på de flesta par 5-hål är inte greenen nåbar på två slag även för långtslående.

Källor

Sportklubbar bildade 1989
Sport i Haparanda
Jack Palance

Jack Palance, född Volodymyr Ivanovytch Palahniuk (ukrainska: Володи́мир Іва́нович Палагню́к, Volodýmyr Ivánovytch Palahni͡uk,
ryska: Влади́мир Ива́нович Палагню́к, Vladímir Ivánovitch Palahni͡uk) den 18 februari 1919 i Lattimer Mines i Hazle Township, Luzerne County, Pennsylvania, död 10 november 2006 i Montecito, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare av ukrainsk härstamning.

Jack Palances far var kolgruvearbetare och Palance arbetade själv en tid i gruvan innan han satsade på proffsboxning i slutet av 1930-talet under tävlingsnamnet Jack Brazzo. Under andra världskriget utbildades han till bombpilot. Hans plan havererade under en övningsflygning i Arizona och hans ansikte fick svåra brännskador, vilket krävde plastikkirurgi – därav hans speciella utmärglade, spända anletsdrag.

Jack Palance hade spelat teater på scen i flera år innan han slutligen kom till Hollywood, där han gjorde filmdebut 1950 i Panik på öppen gata. Till att börja med, fick han huvudsakligen skurkroller, men visade sedan prov på att vara en utmärkt karaktärsskådespelare. Sedan 1950-talet medverkade han även i många utländska filmer, i synnerhet italienska.

Jack Palance belönades med en Oscar för sin roll i filmen City Slickers – Jakten på det försvunna leendet (1991).

Filmografi i urval 

 (TV-film)
 (TV-film)
 
 
 (TV-film)
 (röst som Rothbart)

 1973 – Dracula (TV-film)

Externa länkar 
 
 Internet Broadway Database

 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1919
Avlidna 2006
Skådespelare från Pennsylvania
Män
Oscar för bästa manliga biroll
Dan Johansson

Se även Dan Johansson (speldesigner), född 1977 eller Dan Johansson (nationalekonom), född 1964.

Dan Lennart Johansson, född 29 september 1961 i Vasa församling, Göteborg, är en svensk skådespelare. 

Dan Johansson gick ut Teaterhögskolan i Stockholm 1989. Han har varit verksam på Riksteatern, Stockholms stadsteater, Uppsala stadsteater, Fria Teatern, Boulevardteatern, Oscarsteater, Chinateatern, Krusenstiernska teatern, Pocketteatern, Byteatern Kalmar Länsteater samt medverkat i ett 50-tal TV-produktioner.

Filmografi 

1997 – Beck – Mannen med ikonerna 
1997 – Abrakadabra

2018 – Ted – För kärlekens skull

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Svenska skådespelare
Födda 1961
Män
Levande personer
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Skådespelare från Göteborg
Agistri

Agistri, Angistri eller Agkistri (grekiska Αγκίστρι) är en grekisk ö som ligger i Saroniska bukten mellan Aten och Peloponnesoshalvön. Ön tillhör Saroniska öarna och har cirka 1 000 fasta invånare.

Kommunen Dimos Agkistri upptecknades år 1836 som en stad med fem byar, Angistri, Pytiousa, Paleochi, Metochi och Lemonaria.

De flesta invånarna bor i någon av de tre största byarna, Skala, Megalochori eller Limenaria. Det finns bussförbindelser mellan byarna och stränderna på ön samt båtförbindelser till Pireus, Egina och Peloponessos. Agistri är en mycket populär semesterö dit både grekerna själva och internationella besökare kommer för att tillbringa sommaren.

Det finns flera stora stränder på ön. Den största är utanför staden Skala. Den är mycket långgrund och anses även vara den mest barnvänliga. På ön finns även en nudiststrand som kallas Halikada Beach. Vid denna finns ingen servering som vid majoriteten av de andra badplatserna. Den badstranden ligger nedanför ett par klippor som kan vara jobbiga att ta sig ned för.

Agistri är även lämplig att promenera på, med flera olika slingor.

Greklands öar
Öar i Egeiska havet
Saroniska öarna
Greklands kommuner