kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ornament (musik)

Inom musik är ornament musikaliska utsmyckningar som inte är nödvändiga för att framföra den övergripande melodin eller harmonin. Många ornament består av snabba toner (prydnadsnoter) som placeras kring ett musikstyckes centrala noter eller harmonier. Ornament är olika mycket förekommande inom olika musikstilar men är typiska inslag inom  barocken och västerländsk folkmusik.

Exempel på ornament i musiken 
 Pralldrill
 Mordent
 Dubbelslag
 Förslag (ornament)
 Accacciatura (snabbt förslag)
 Appoggiatura (långsamt förslag)

Musikalisk form
Sudbury, Suffolk

Sudbury är en stad och civil parish i distriktet Babergh i Suffolk i östra England. Orten är belägen vid floden Stour och har  invånare.. 

Konstnären Thomas Gainsborough föddes i Sudbury.

Referenser

Externa länkar 

 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/sudbury

Orter i Suffolk
Civil parishes i Suffolk
Babergh
Ärtholmen, Malmö

Ärtholmen är ett delområde i stadsdelen Hyllie, Malmö. 

Området avgränsas i norr av Stadiongatan mot delområdet Stadion, i öst av en serie stigar mot Södertorp, i syd av Ärtholmsvägen mot Holma och Kroksbäcksparken och i väst av (delar av) Kroksbäcksstigen mot Bellevuegården.

Ärtholmen består mestadels av ett stort koloniområde av cirka 500 kolonilotter som i stort sett alla har kolonistugor. Koloniområdet anlades redan på 1940-talet, och låg då en bra bit utanför stan. Ärtholmsgården, som marken förr tillhörde, finns kvar som restaurang och samlingslokal mitt på området. Här finns även en minigolfbana och en dansbana. Vintertid stängs vattnet av, och då är det inte tillåtet att bo i stugorna. Den östligaste delen av koloniområdet Ärtholmen tillhör inte delområdet Ärtholmen utan delområdet Södertorp.

Ärtholmens nordligaste del fungerar i praktiken som en sydlig förlängning av det idrottsrelaterade Stadionområdet, med två fotbollsplan och en plan för kastsporter (diskus, kula, spjut). Mellan de båda fotbollsplanerna har social hemtjänst ett av sina kontor. Längst i nordost i ligger shoppingcentret Stora Coop Stadion med tillhörande parkering.

Externa länkar
Ärtholmsgården
Ärtholmens Sommarstad

Noter 

Hyllie
Koloniträdgårdar i Malmö
Mega Man Zero

Mega Man Zero, i Japan , är det första spelet i Mega Man Zero-serien Den femte serien om Capcoms Mega Man. Spelet lanserades den 26 april 2002 i Japan som det första Mega Man-plattformsspelet till Game Boy Advance. Det släpptes senare i Nordamerika 9 november 2002 och i Europa 26 november samma år.

I spelet har en karaktär med namnet "Zero" fått huvudrollen, serien utspelar sig cirka 100 år efter Mega Man X serien då han väckts ur sin djupa sömn och tydligen har det hela förändrat hans utseende drastiskt.

Källor

;

Datorspel 2002
Game Boy Advance-spel
Virtual Console-spel till Wii U
Västsjöån

Västsjöån är en å i Offerdals socken, Krokoms kommun, Jämtlands län. Den har en total sträckning på omkring två kilometer och rinner mellan Västsjön och Mellsjön i närheten av byn Västsjön.

Vattendrag i Krokoms kommun
Vattendrag i Jämtland
Indalsälvens avrinningsområde
Johannes Petraeus

Johannes Petraeus med tillnamnet Smolandus, född i Jönköping, levde i slutet av 1600-talet. Han finns representerad i de svenska psalmböckerna från 1695 till 1937 med tre översättningar från tyska (1937 nr 200, 285 och 290).

Dessa psalmtexter ingår i Salomon Liscovius verk Bittere Thränen u. süsse TrostQuelle, som översattes i sin helhet av Petraeus till den svenska psalmboken Bitter tåre- och sööt Tröst-kiälla, uppsprungen af lagen och evangelio. Thet är en fullkomlig bot- bättrings- och comunion-bok, ... förmedelst utwalde böner och hiärtesuckningar (översatt och tryckt 1693 på Nathanael Goldenaus bekostnad).

Psalmer
Hur kan och skall jag dig (1695 nr 20, 1937 nr 200)
Mitt skuldregister, Gud (1695 nr 256, 1937 nr 285)
Väl mig i evighet (1695 nr 241, 1937 nr 290)

Externa länkar 

Svenska psalmförfattare
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Anthony Franciosa

Anthony "Tony" Franciosa, ursprungligen Anthony Papaleo, född 25 oktober 1928 i New York, död 19 januari 2006 i Los Angeles, var en amerikansk skådespelare.

Under fem års tid arbetade han sig upp från småroller off-Broadway till en Broadwaydebut 1953. Hans framgång 1955 i pjäsen En handfull snö ledde till ett filmkontrakt i Hollywood. Han gjorde om succén på film och nominerades för en Oscar. Franciosa, som var mycket intensiv i sitt skådespel, hade sedan ledande roller i en rad filmer.

Åren 1957–1960 var han gift med skådespelerskan Shelley Winters.

Filmografi (urval) 
1957 – Kanske i kväll
1957 – En handfull snö
1958 – Lång, het sommar
1964 – Rio Conchos
1979 – Spindeln i nätet

Externa länkar 
 Anthony Franciosa på IBdB

Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1928
Avlidna 2006
Män
Skrållan, Ruskprick och Knorrhane

Skrållan, Ruskprick och Knorrhane är en svensk film från 1967 i regi av Olle Hellbom. I huvudrollerna ses Kajsa Dandenell, Maria Johansson, Hans Alfredson, Tage Danielsson, Kristina Jämtmark och Stephen Lindholm.

Handling 
Barnen på Saltkråkan ska bo en vecka hos faster Greta på Harskär. De tvingas åka tillbaka till Saltkråkan eftersom faster Greta har brutit benet och ligger på lasarettet. På tillbakavägen tar bensinen slut och de tvingas söka nödhamn på Kråkskär. Där finns redan två smugglare som är fullt sysselsatta med cigarettsmuggling. När såväl barnens som smugglarnas båtar driver till havs blir de alla isolerade på ön.

Om filmen 
Filmen är inspelad på Källskär i Valdemarsviks skärgård och hade premiär den 2 december 1967. Den är barntillåten. Filmen är den fjärde filmen i serien om Saltkråkan, som inleddes med TV-serien Vi på Saltkråkan. Farbror Melker nämns bara för ett ögonblick i filmen på grund av att Torsten Lilliecrona hoppade av rollen.

Detta är det enda fall där Tage Danielsson medverkat som skådespelare i en film som inte regisserats av honom själv eller Hans Alfredson.

Rollista 
Kajsa Dandenell – Skrållan Malm
Maria Johansson – Maria "Tjorven" Grankvist
Hans Alfredson – Ruskprick, smugglare
Tage Danielsson – Knorrhane, smugglare
Kristina Jämtmark – Stina
Stephen Lindholm – Pelle Melkersson
Louise Edlind Friberg – Malin Melkersson
Bengt Eklund – Nisse Grankvist
Eva Stiberg – Märta Grankvist
Siegfried Fischer – gubben Söderman
Manne Grünberger – fiskaren Westerman

Musik i filmen 
Musiken i filmen, som till stor del framförs på munspel, är skriven av Jan Johansson.

Kuriosa 

En ruskprick är ett slags sjömärke. Knorrhane är en fisk.

Referenser

Externa länkar 

Svenska filmer 1967
Filmer i regi av Olle Hellbom
Svenska Astrid Lindgren-filmatiseringar
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer baserade på böcker
Svenska filmer baserade på TV-serier
Svenska 1960-talsfilmer
Svenska uppföljarfilmer
Salomon Liscovius

Salomon Liscovius, född 25 oktober 1640, död 5 december 1689, var en tysk psalmförfattare. 

Han var diakonus i Wurzen, Sachsen. Enligt Lars Högmarck var Liscovius filosofie magister och präst i det tyska furstendömet Halberstadt . Han finns representerad i de svenska psalmböckerna från 1695 till 1937 med originaltexterna till fyra verk i 1695 års psalmbok, varav två finns kvar i 1937 års psalmbok (nr 285 och 290). Hans verk Bittere Thränen- und süsse Trost-Quelle : entsprungen Aus dem Gesetz und Evangelio utgavs i svensk översättning av Johannes Petraeus 1693 under titeln Bitter Tåre- och söot Tröst-Kiälla, Upsprungen af Lagen och Evangelio. Översättningen och tryckningen bekostades av boktryckaren Nathanael Goldenau. En reviderad översättning av Petrus Brask utgavs 1708 under samma svenska titel som 1693.

Psalmer
Hur' kan och skal jag Tigh (1695 nr 20) enligt Högmarcks redovisning Liscovius sammansatt på Tyska, som en bön. Senare tillskriven Johann Heermann som diktat texten redan 1632.
Mitt skuldregister, Gud (1695 nr 256, 1937 nr 285) skriven 1683, först till samma melodi som för Then wederwärdighet (1695 nr 293) men senare till samma som "Väl mig i evighet".
O menniskia wil tu betänckia (1695 nr 210), som en bön. 
Wäl mig i ewighet (1695 nr 241, 1937 nr 290) skriven 1683.

Fotnoter

Födda 1640
Avlidna 1689
Män
Tyska psalmförfattare
Väl mig i evighet

Väl mig i evighet är en gammal psalm i fyra verser av Salomon Liscovius från 1683 och översatt till svenska av Johannes Petraeus och tryckt 1693.

Psalmen inleds 1695 med orden:
Wäl migh i ewighet! nu känner siäl och sinne
Tröst, fägnad, frijd och roo

Melodin är ursprungligen publicerad i New Ordentlich Gesangbuch 1648. Melodin enligt 1697 års koralbok är (2/2, Ess-dur) av Johann Crüger från 1647, tryckt 1648 i hans Praxis pietatis melica som är samma som till den senare skrivna psalmen Med pelarstoder tolv står Herrens helga kyrka (1921 nr 529) och de gamla psalmerna O store Allmakts-Gud (1695 nr 324), Mitt hjärta, fröjda dig (1695 nr 299), Nu tacka Gud, allt folk (1695 nr 305) och O Gud, som skiftar allt (1695 nr 333). 

I 1937 års psalmbok anges att psalmen då sjungs till samma melodi som Jag vet på vem jag tror (1937 nr 363) och därmed också till Mitt skuldregister, Gud (1695 nr 256, 1937 nr 285).

Publicerad i
1695 års psalmbok som nr 241 under rubriken "Om Gudz Nådh och Syndernas Förlåtelse".
1819 års psalmbok som nr 197 under rubriken "Nådens ordning: Omvändelsen: Trons seger, förtröstan och visshet om syndaförlåtelse".
1937 års psalmbok som nr 290 under rubriken "Tro, förlåtelse, barnaskap".

Tyska psalmer
Vittorio Gassman

Vittorio Gassman, född 1 september 1922 i Genua, död 29 juni 2000 i Rom, var en italiensk skådespelare. 

Under sin högskoletid var Vittorio Gassman en stjärna i basket. Han hoppade emellertid av studierna och skrev in sig vid Academia Nazionale di Arte Dramatica i Rom. Han hade medverkat i mer än 40 teaterpjäser innan filmdebuten 1946. Gassman fick ofta spela roller som egotrippad hjälte i äventyrsfilmer eller romantiska drama.

I början på 1950-talet var han en av Italiens populäraste stjärnor men utomlands hade han inte så stora framgångar. Däremot hade han rykte om sig som en förstklassig scenaktör i roller som Peer Gynt och Hamlet. 

1952 gifte han sig med den amerikanska skådespelerskan Shelley Winters och fick filmkontrakt i Hollywood. Såväl hans Hollywoodkarriär som äktenskap blev kortlivade och Gassman återvände till Italien. Där grundade han ett eget teatersällskap, Teatro Popolare Italiano.

I slutet på 1950-talet blev han populär internationellt i en rad komedier.

Filmografi (i urval)

Källor

Externa länkar 

 
 
 Vittorio Gassman

Födda 1922
Avlidna 2000
Italienska skådespelare under 1900-talet
Män
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Personer från Genua
Jacopo Foroni

Jacopo Foroni, född 26 juli 1824 i Valeggio sul Mincio, död 8 september 1858 i Stockholm, var en italiensk dirigent och tonsättare.

Biografi
Foroni studerade i Milano för Alberto Mazzucato och Placido Mandanici. Som tonåring framträdde han som pianist och cembalist på offentliga konserter i Verona. Hans första opera, Margherita, uppfördes med framgång på Teatro Re i Milano i mars 1848, då fosterlandskärleken glödde även i de unga musikerna. Även Foroni, som varit officer i den österrikisk-ungerska armén, deltog i revolten under de så kallade Fem Dagarna i Milano, och på barrikaderna tonsatte han en upprorssång.  

När Foroni hade flyttat till Stockholm för att leda orkestern i den romerske impressarion Vincenzo Gallis sällskap, entusiasmerade han svenskarna så mycket att han blev den högre societetens och adelns favorit och en flitig deltagare i hovbaler och kungliga jakter. Framgången uppmuntrade ledningen för Stockholmsoperan att ge den 24-årige Foroni uppdraget som ledare för det Kungliga hovkapellet och senare också scenmästare. Han förblev Stockholmsoperan trogen till 1858, då han avled i koleraepidemin som grasserade det året.

Kompositioner
Margherita (1848), uruppförd i Milano
Cristina, regina di Svezia (1849), uruppförd i Stockholm; framförd av Vadstenaakademien 2007 under namnet Drottning Kristina.
I Gladiatori (1851), uruppförd i Milano
Advokaten Pathelin (1858), uruppförd i Stockholm

Källor
Crusenstolpe, Magnus Jacob, nekrolog över Foroni i Svea folkkalender s. 161, 1859.
Tajani, Angelo Jacopo Foroni, från barrikaderna till kungliga operan, 2 kronors förlag, 2007

Noter

Externa länkar
Jacopo Foroni i Levande musikarv

Italienska musiker under 1800-talet
Italienska dirigenter
Italienska kompositörer
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Musiker från Valeggio sul Mincio
Födda 1824
Avlidna 1858
Män
Shaolin kung fu

Shaolin kung fu är ett samlingsnamn för de kinesiska stridskonster som har sitt ursprung och räknar sin härstamning från det buddhistiska Shaolintemplet i Kina. Idag tränas Shaolin kung fu världen över då den gamla tempelordens mästare under slutet på artonhundratalet och stora delar av nittonhundratalet spridits över världen på flykt undan de kinesiska regimernas olika utrensningsaktioner.

Stilarna klassificeras vanligen som nordlig eller sydlig stil. Generellt kan sägas att nordstilarna använder sig mer av långa vida rörelser och tekniker medan sydstilarna vill jobba närmare sin motpart.

Former 
I kung fu finns det olika "former" som gör det enklare att komma ihåg allt. Djurformerna får sitt namn med ett djur som formen kan identifiera sig med. Djuren är i regel trana, drake, orm, panter och tiger.

Se även 
 Shaolintemplet
 Kung fu

Källor

Externa länkar 
 Shaolin Si Wushu Guan, Shaolintemplets officiella skola i Norden, Göteborg - Traditionell Shaolin Kung fu
 Shaolin Kulturcenter, officiellt center för Shaolinkultur i Norden, Göteborg - Traditionell Shaolin Kung fu
 Kinesiska Songshan Shaolintemplets Chan Wu Förening i Sverige - Traditionell Shaolin Kung Fu

Kung fu
WP:Projekt Kina
Arrigo Boito

Arrigo Boito, född 24 februari 1842 i Padua, död 10 juni 1918 i Milano, var en italiensk librettist och tonsättare. Han var son till den polska grevinnan Giusseppina/Josefina Radolinska och den italienske miniatyrmålaren Silvestro Boito samt bror till Camillo Boito. 

Boito är mest känd för sina libretti till Verdis Falstaff och Othello, samt till Ponchiellis La Gioconda. Hans viktigaste operaverk som tonsättare är Mefistofeles (musik och libretto), som bygger på Goethes Faust och använder sig av Wagnerinspirerat tonspråk. Mefistofeles, som uruppfördes 1868, spelas ibland och finns tillgängligt på CD och DVD. Operan Nerone uppfördes av Toscanini på La Scala 1924 samt i Stockholm 1926 medan Oda all'arte aldrig har spelats. Boito skrev också lyrik, publicerad i samlingarna Libro dei versi och Re Orso.

Bibliografi (på svenska)
 Mefistofeles: stor opera i 4 akter (översättning Ernst Wallmark) (Hirsch, 1882)
 Otello: opera i 4 akter (okänd översättare, Bonnier, 1890)
 Gioconda: opera i 4 akter (översättning Ernst Lundquist) (Hirsch, 1892)
 Nero: lyrisk tragedi i fyra akter (översättning Helmer Key) (Hirsch, 1925)
 Nero: tragedi i fem akter (översättning Ane Randel) (Fritze i distr., 1926)
 Falstaff: opera i tre akter (svensk text av Alf Henrikson) (Bonnier, 1960)
 Othello: opera i fyra akter (svensk text: Axel Strindberg) (Bok och bild, 1966). Ny utg. Operan, 1983
 Simon Boccanegra: opera i prolog och tre akter (svensk översättning av Oscar Ralf (1940) och Leif Söderström (1989)) (Operan, 1991)
 Falstaff: komisk opera i tre akter (översättning: Lars Huldén) (Malmö musikteater, 1998)

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Externa länkar 
 

Italienska operatonsättare
Italienska klassiska kompositörer
Italienska librettister
Italienska dramatiker
Italienskspråkiga dramatiker
Dramatiker under 1800-talet
Italienska författare under 1800-talet
Italienska musiker under 1800-talet
Födda 1842
Avlidna 1918
Män
Svensk uppslagsbok
Amilcare Ponchielli

Amilcare Ponchielli, född 31 augusti 1834 i Paderno Fasolaro, död 16 januari 1886 i Milano, var en italiensk kompositör.

Ponchielli studerade i Milano och debuterade 1856 med operan I promessi sposi som senare följdes av ett flertal andra som hade stor framgång i Italien (I Lituani och Il figliuol prodigo). Endast en av dem, La Gioconda (1876, uppförd första gången i Stockholm 1892) hade internationell framgång. Från 1883 arbetade Ponchielli som professor vid Milanos konservatorium och var lärare för bland andra Giacomo Puccini och Pietro Mascagni.

Källor

Externa länkar 
 
 

Italienska operatonsättare
Italienska professorer
Italienska musiker under 1800-talet
Födda 1834
Avlidna 1886
Män
Svensk uppslagsbok
Costa Blanca

Costa Blanca (spanska för "Vita kusten") är ett kustområde vid Medelhavet i sydöstra Spanien. Det är beläget mellan Cabo de la Nao (norr om Alicante) och Almería-området, alternativt (en del av) kusten i Alicante-provinsen. Begreppet är främst använt inom turistnäringen.

Costa Blanca är känt för de vita kustremsorna och stränderna som gett kusten dess namn. Dessutom är regionen paellans hemtrakt och citrusfrukter från Valenciatrakten exporteras världen över. Guadalest-klippan och slingrande småvägar upp i bergen tillhör sevärdheterna.

Kända platser är bland annat Alicante, Altea-Albir, Benidorm, Calpe, Denia och Torrevieja.

På somrarna kommer många turister till kusttrakterna, ofta via charterflyg till Alicante eller Murcia.

Referenser 

Spaniens geografi
Kustområden
Medelhavet
Valencia (region)
Trettio pinnar muck

Trettio pinnar muck är en svensk komedifilm från 1966 i regi av Ragnar Frisk.

Om filmen 
Filmen hade premiär den 22 december 1966 på biograf Saga i Östersund. Stockholmspremiär annandag jul samma år på biograferna Anglais vid Stureplan, Söderbio vid Götgatan och Falken i Jakobsberg. Den spelades in på Stora Skuggans skjutfält i Stockholm och Gullins konfektionsfirma av Arne Brandhild. För akrobatiken i regementets hindergård svarade gymnastikgruppen Veteranerna.

Rollista i urval 

Anita Lindblom – Kristina Kalling 
Jokkmokks-Jokke – Jokke, malaj 
Arne Källerud – Knislund, spion 
Carl-Axel Elfving – Evald Storm, sergeant 
Lars Lind – 34:an Rolf Jönsson 
Julia Cæsar – faster Clara Andersson 
Sune Mangs – skrothandlare 
Gösta Krantz – en värnpliktig 
Laila Nyström – fröken Greta, servitris 
Bosse Parnevik – 112:an 
Nisse Ericson – Olle Friman, kapten 
Tompa Jahn – 87:an Andersson 
Runo Sundberg – Kloker 
Gösta Jonsson – Gren, säkerhetstjänsteman 
Sten Ardenstam – stridsvagnskonstruktör
Stellan Skantz – 99:an Nilsson
Bosse Högberg – sjukvårdsbiträde

Musik i filmen 
Since You Broke my Heart, kompositör och text Gunnar Idering, framförs av gruppen The Mascots
The Girl That you Are, kompositör och text Rolf Adolfsson, framförs av gruppen The Mascots 
Lille man, kompositör Sonny Bono, text Yngve Orrnell, sång Anita Lindblom  
Du vet..., kompositör Hervé Vilard, text Allan Forss, sång Anita Lindblom   
Jag är en malaj blott, kompositör och text Kalle Nämndeman, sång Jokkmokks-Jokke  
Gulle-Gulle-Gott, sång Jokkmokks-Jokke
Mitt stridsrop det är tjosan, sång Jokkmokks-Jokke 
Karin, Sofia, Margareta, sång Jokkmokks-Jokke

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1966
Svenska komedifilmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Ragnar Frisk
Svenska 1960-talsfilmer
Skåningar

Skåningar är en svensk film från 1944 baserad på Henrik Wranérs berättelser med samma namn.

Handling
Mårten och Karna har tre giftasvuxna söner. Ska sönerna hitta varsin hustru som föräldrarna gillar?

Om filmen
Filmen är inspelad i juli och augusti 1944 i Svensk Talfilms ateljé i Tennishallen i Malmö samt i Slågarp, Vellinge, Vitaby kyrka, Skåne-Tranås gästgivaregård och Tomelilla med omgivningar.

Den hade premiär den 9 oktober 1944 och är barntillåten. Filmen har även visats på SVT, TV3 och TV4.

Rollista (urval)
Benkt-Åke Benktsson - Mårten Esbjörnsson 
Alfhild Degerberg - Karna Esbjörnsson, hans hustru 
Arne Nyberg - Sten, Mårtens och Karnas son 
Åke Engfeldt - Eskil, Mårtens och Karnas son 
Harry Persson - Truls, Mårtens och Karnas son 
Per Björkman - Jöns, dräng hos Mårten 
Sonja Sjöstrand - Alma, piga hos Mårten 
John Degerberg - Per Speleman, postmästare 
Lill Arncloo - Elna Pålsdotter 
Bertil Anderberg - Holger Sunesson, skräddare 
Algot Larsson - Jeppa, Mårtens granne 
Johan Rosén - Ola Månsson 
Sylva Åkesson - Gertrud Olsdotter, Ola Månssons dotter 
Otto Landahl - Måns Olsson, hästhandlare 
Olga Hellquist - Olga, servitris på gästgiveriet 
Per Hjern - stinsen

Musik i filmen
Vid den gamla pilen, musik Nils Perne, Sven Paddock, text Theodor Tufvesson, sång Arne Nyberg, Ethel Mårtensson 
Skålsång, musik Nils Perne, Sven Paddock, text Nils Birger Persson, sång Benkt-Åke Benktsson 
Nu ska' jag sta och fria, musik Nils Perne, Sven Paddock, text Nils Birger Persson, sång Harry Persson 
Kan du baga äggakaga?, musik Nils Perne, Sven Paddock, text Nils Birger Persson, sång Harry Persson, Sylva Åkesson 
Skånsk galopp, musik Ernst Schleich, Ingvar Kolmodin, text Ingvar Kolmodin, sång Benkt-Åke Benktsson 
Lergöken, musik Nils Perne, Sven Paddock, text Nils Birger Persson, sång okända sångare

Externa länkar
 

Filmer 1944
Svenska romantikfilmer
Svenska filmer baserade på böcker
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Skåne på film
Rörtjärnen (Offerdals socken, Jämtland)

Rörtjärnen är en sjö i Offerdal socken i Krokoms kommun i Jämtland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Rörtjärnbäcken avvattnar tjärnen. Vattnet går mot Långan och sedan ut i Indalsälven.

Tjärnen har fått sitt namn av den rikliga förekomsten av röding, som heter röra på jämtska. Rödingarna är så kallade tusenbröder och växer här bara till en längd av ungefär 12–16 cm. Fisk som tagits i tjärnen har planterats i ett flertal sjöar med mycket gott resultat vad gäller tillväxt.

Strax väster om Rörtjärnen ligger en vattendelare som gör att västligare liggande mark avvattnas mot Kallsjön i Åre kommun. Vattnet på båda sidor hamnar till slut i Indalsälven.

Delavrinningsområde 
Rörtjärnen ingår i delavrinningsområde (706051-138895) som SMHI kallar för Inloppet i Västsjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Ångsjöån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (76 procent) och sankmarker (14 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Krokoms kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Indalsälvens avrinningsområde
Insjöar i Jämtland
Insjöar i Krokoms kommun
Peter Schickele

Peter Schickele, född 17 juli 1935 i Ames, Iowa, är en amerikansk tonsättare och musiker som satsat på en bana som musikalisk komiker genom sitt alter ego PDQ Bach. De verk av Schickele som tillskrivs P.D.Q. Bach innehåller en mängd citat och förvrängningar av välkända konstmusikstycken och lustiga upptåg, helt i Hoffnungs anda. P.D.Q. Bach uppges av Schickele vara en okänd släkting till J.S. Bach som emigrerat till USA.

Några kända verk (som PDQ Bach) 
1712 Ouverture 
Classical Rap 
Echo Sonata for Two Unfriendly Groups of Instruments
Eine Kleine Nichtmusik
Four Folk Upsettings
Grand Serenade for an Awful Lot of Winds & Percussion
Last Tango in Bayreuth
Minuet Militaire
Oedipus Tex

Externa länkar
http://www.schickele.com/

Amerikanska klassiska kompositörer
Amerikanska musiker
Personer från Ames, Iowa
Födda 1935
Levande personer
Män