kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Odeon (skivmärke)

Odeon, tyskt skivmärke, grundat 1903 av Max Strauss och Heinrich Zunz inom ramen för deras bolag International Talking Machine Company, vilket 1911 förvärvades av den i Tyskland verksamme svensken Carl Lindström och blev en del av dennes Carl Lindström AG. 1931 blev Odeon en del av paraplyorganisationen EMI.

Historia

Odeon var ett av de ledande tyska skivmärkena under 78-varvsepoken och exporterades även till stort antal andra länder både inom och utom Europa. Odeon var också det första skivbolaget som gav ut dubbelsidiga grammofonskivor (1904). Odeon hade börjat sin verksamhet i Skandinavien 1912, då Skandinavisk Odeon A/S i Köpenhamn grundades. Det representerades i Sverige från 1923 av Skandinaviska Odeon AB; representationen dessförinnan är okänd men sköttes troligen från Danmark. Odeon hade en mycket framträdande plats på den svenska skivmarknaden med många populära svenska artister i sitt stall, däribland Ernst Rolf, Fridolf Rhudin, Zarah Leander, Sven-Olof Sandberg, Lasse Dahlquist och Sigge Fürst.

Lindströms expansion avbröts av första världskriget, men 1923 etablerade man sig i England under namnet Parlophone. År 1926 övertogs hela Lindströmkoncernen av brittiska Columbia, och fem år senare, 1931, slogs Columbia ihop med Gramophone och bildade Electric & Musical Industries Ltd (EMI).

Under 1920-talet hade Odeon ett nära samarbete med de amerikanska skivbolagen Okeh och Columbia, vilket ledde till att många intressanta inspelningar från USA, bland annat av jazz, kom att utgivas på Odeon i Europa. Särskilt värd att notera är i detta sammanhang den "Odeon-Swing-Music-Series" som bolaget utgav mitt under Adolf Hitlers tid vid makten. Eftersom jazz och swing i Tredje riket betraktades som Entartete Musik producerades dessa skivor endast för export.

Odeons lågprisetikett i Sverige och Norge, Scala, existerade 1937–1946, för att konkurrera med varuhusmärkena. Inspelningarna var både inhemska och utländska, de sista två åren dock enbart utländska.

Odeon hade den första permanenta inspelningsstudion i Stockholm, från hösten 1929 på Regeringsgatan, och ett år senare högst upp i Fenixpalatset på Adolf Fredriks kyrkogata. När Pingstkyrkan tog över Fenixpalatset 1940 flyttade Odeon sin studio till f.d. biografen Tranan i Fredhäll, och från 1945 spelade de också in i Stockholms Konserthus. När Europafilm öppnade sina studior i Mariehäll i början av 1953 gjorde många skivbolag sina inspelningar där, så ock Odeon.

Skandinaviska Odeon AB representerade dessutom Columbia och Parlophone i Sverige och var ett separat bolag fram till 1957, då det togs över av Skandinaviska Grammophon AB.

Källor

Noter

Externa länkar

Skivbolag och skivmärken bildade 1903
Tyska skivbolag och skivmärken
Pierre Deland

Pierre Joseph Deland, född den 13 december 1805, död den 13 november 1862, var en svensk skådespelare och teaterdirektör.  Han var direktör för Delands teatersällskap 1833-61, och grundade Dramatiska och Musikaliska Artisternas Pensionsförening 1857.  Han var son till violinisten Jean Pierre Deland, brorson till skådespelaren Louis Deland, och bror till skådespelaren Fredrik Deland.

Biografi 
Deland arbetade som bruksbokhållare och underofficer innan han 1822 blev medlem i Kristoffer Svanbergs kringresande teatersällskap tillsammans med sina bröder Lars Mauritz och Fredrik. 

Han gifte sig med direktörens styvdotter Charlotta de Broen, och 1833 övertog han Svanbergs sällskap som dess direktör. Det blev att av de mest berömda teatersällskapen, som spelade i landsorten och i Finland fram till 1849. Han var en sträng direktör, som upprätthöll "tuckt och ordning" i sin trupp, både i arbetet och privatlivet, och beskrivs som kall och arrogant mot sina skådespelare. Han spelade ofta franska komedier. År 1834 uppträdde de i Göteborg, där Charlotta Eriksson gästspelade med dem. 

Som skådespelare var ansågs han bildad och mångsidig och lärde sina elever ett mer naturligt talesätt.    Pierre Deland hade också en viktig roll i att inrätta nya teatrar runt om i landet. Den 8 juni 1838 skrev han till universitetskanslern kronprins Oscar, och bad att få det för staden gällande teaterförbudet under studieterminerna upphävt. Efter att beslutet upphävts vad det Delands trupp som den 5 juni 1839 blev den förste att spela i Uppsala. Delands trupp spelade därefter återkommande i staden, och lät även inrätta en teaterlokal på vinden av gamla mäteriet på Uppsala Ångkvarns tomt. När Uppsala teater invigdes 8 december 1841 var det på nytt Delands sällskap som invigde teatern. Deland invigde även Åmåls teater 1848 och Svenska Teatern i Helsingfors 1860–1861, och den första stående truppen på denna teater kom sedan ur hans trupp; truppen besökte ofta Finland och uppträdde ofta på Åbo Svenska Teater från 1839. 

Mellan 1835 och 1837 var han direktör för Djurgårdsteatern tillsammans med Olof Ulrik Torsslow. Mellan 1849 och 1861 var han sedan direktör för Djurgårdsteatern, där truppen uppträdde om somrarna.  Han spelade alldeles för högtidligt för publikens smak och gick med förlust. Sista året av sitt liv var han formellt anställd vid Dramaten. Deland var dramatiker.

Pierre Deland är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Teater

Roller (ej komplett)

Källor 

 
 
 
 
 Nordensvan, Georg, Svensk teater och svenska skådespelare från Gustav III till våra dagar. Förra delen, 1772-1842, Bonnier, Stockholm, 1917

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

Födda 1805
Avlidna 1862
Svenska skådespelare under 1800-talet
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Svenska teaterchefer under 1800-talet
Skådespelare från Stockholm
Louis Deland

Louis Joseph Marie Deland, född 25 april 1772 i Stockholm, död 15 april 1823, var en svensk sångare, skådespelare och balettmästare på Kungliga Baletten. Han var farbror till skådespelarna Pierre Deland och Fredrik Deland.

Biografi och karriär 
Hans far Louis-Antoine Deland kom från Luxemburg och var lakej, frisör och parfymör till drottning Sofia Magdalena. 

Deland debuterade på scen vid tio års ålder 1783 och sändes därpå av Gustav III att utbildas till dansare i Paris. Han återvände till Sverige 1792 och anställdes som aktör, sångare och premiärdansare. Han blev landets främste dansare, han hade en vacker sångröst och passade mycket bra till komiska roller. Hans samspel med Lars Hjortsberg (som han ansågs jämbördig med) och Carl Schylander ansågs mästerligt, och han ansågs vara en naturbegåvning som blev ett med sin roll.

År 1803 utnämndes han till andre balettmästare och 1809 till förste dansmästare, en position han hade till 1820. Han efterträdde därvid Federico Nadi Terrade, 1759–1835, som varit vid operabaletten sedan 1795. Deland komponerade många pantomimbaletter, karaktärsdanser och divertissement. Han författade baletten En komisk balett, som 1796–1809 gavs 127 gånger och var den populäraste av alla baletter som spelade på Operan under hela 1800-talet; vanligen spelades baletter bara 3–4 gånger; den andra baletten var La Fille mal gardée med 54 föreställningar 1812–1842.

Delands karriär tog slut då han började förlora minnet. Hans roller övertogs då av Per Erik Sevelin.

Deland gifte sig 1811 med skådespelaren Maria Rydberg, aktiv både på Stenborgs Teater och i landsorten och slutligen anställd vid Dramaten 1809–1829. Deras dotter Josefina Deland var en på sin tid känd feminist.

Roller

Källor 
 
 
 Nordensvan, Georg, Svensk teater och svenska skådespelare från Gustav III till våra dagar. Förra delen, 1772-1842, Bonnier, Stockholm, 1917
 Lars Löfgren: Svensk teater 
 Klas Ralf: Operan 200 år. Jubelboken (1973) Prisma

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
 

Svenska balettdansörer
Svenska skådespelare under 1700-talet
Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska balettdansare under 1700-talet
Svenska balettdansare under 1800-talet
Födda 1772
Avlidna 1823
Män
Dansare från Stockholm
Sångare från Stockholm
Sint Maarten

Denna artikel behandlar området som tillhör Konungariket Nederländerna. För hela ön, se Saint Martin (ö).

Sint Maarten är ett av de fyra autonoma länderna inom Kungariket Nederländerna. Landet utgörs av den sydliga delen av ön Saint Martin i Västindien. Sint Maarten var ett så kallat eilandgebied fram till år 2010 då Nederländska Antillerna upphörde att existera. Namnet Sint Maarten är nederländska för "Sankt Martin".

Sint Maarten har ungefär 42 600 invånare (2010) och har en area på 34 km².

Orter 
 Philipsburg, huvudorten
 Lower Prince's Quarter
 Koolbaai / Cole Bay
 Upper Prince's Quarter
 Little Bay (Fort Amsterdam)
 Simpson Bay
 Lowlands

Referenser

Externa länkar 

 www.sintmaartengov.org - Sint Maartens regerings officiella webbplats
 www.vacationstmaarten.com Sint Maartens turistbyrå

 
Små Antillerna
Territorier associerade med Europeiska unionen
Västindien
Kulturåret 1772



Händelser
 26 december – Wolfgang Amadeus Mozarts opera Lucio Silla har urpremiär på Regio Ducal Teatro i Milano.
 Okänt datum - Den första svenska teaterföreställningen, uppförd av Stenborgs Sällskap, på Stora Bollhuset sedan 1754; Gustav III planerar öppna en svensk nationalteater.
 Brefwäxling emellan twänne fruntimmer

Nya verk
 Gustafs skål av Carl Michael Bellman

Födda
 9 februari – Frans Michael Franzén (död 1847), svensk biskop, skald och ledamot av Svenska Akademien.
 10 mars – Friedrich Schlegel (död 1829), tysk författare.
 25 april – Louis Deland (död 1823), svensk skådespelare.
 2 maj – Novalis (död 1801), tysk poet och novellist.
 11 maj – Adélaïde Victoire Hall (död 1844), fransk-svensk målare.
 14 december – Wendela Gustafva Sparre (död 1855), svensk konstnär
 okänt datum – Euphrosyne Löf  (död 1828), svensk skådespelare

Avlidna
 20 oktober – Anders Carl Rutström (född 1721), svensk präst och psalmdiktare.
 okänt datum – Panna Cinka (född 1711), romsk violinist.
Kulturåret 1823



Händelser
okänt datum – Bokförlaget P. A. Norstedt & Söner registreras i Sverige.
okänt datum – Carl Maria von Webers opera Friskytten uppförs på Stockholmsoperan.

Nya verk
 Han d'Islande (Hans of Iceland) av Victor Hugo
 Odes av Victor Hugo
 The Bronze age av George Gordon Byron
 The Island av George Gordon Byron

Födda 
27 januari – Édouard Lalo (död 1892), fransk tonsättare.
 18 februari – Jasper Francis Cropsey (död 1900), amerikansk målare.
11 mars – Alfred Stevens (död 1906), belgisk målare.
 6 maj – Hermann Eschke (död 1900), tysk marinmålare.
9 maj – Thomas Dalziel (död 1906), brittisk gravör.
 28 september – Alexandre Cabanel, (död 1889), fransk målare. 
 okänt datum – Sophie Gengembre Anderson (död 1903), brittisk målare.

Avlidna
 7 februari – Ann Radcliffe (född 1764), romanförfattare.
 21 februari – Charles Wolfe (född 1791), poet.
 3 april – Erik Johan Stagnelius (född 1793), svensk författare.
 10 april – Karl Leonhard Reinhold (född 1757), filosof.
 15 april – Louis Deland (född 1772), svensk skådespelare.
 19 augusti – Robert Bloomfield (född 1766), poet.
 20 augusti – Friedrich Arnold Brockhaus (född 1772), utgivare av en encyklopedi.
 11 september – David Ricardo (född 1772), politisk ekonom.

Källor

Fotnoter
Kulturåret 1805



Händelser
 7 april – Ludwig van Beethovens Symfoni nr 3 uruppförs.
 20 november – Ludwig van Beethovens opera Fidelio har urpremiär i Wien .
Johan Hjelm utses till ledamot av Konstakademien

Nya verk
 Dagens stunder av Johan Gabriel Oxenstierna
 Johan Olof Wallin vinner Svenska Akademiens stora pris med sin dikt Uppfostraren.

Födda
 11 januari – Johann Nepomuk Geiger (död 1880), österrikisk målare och tecknare. 
 22 februari – Robert Reinick (död 1852), tysk målare och poet.
 22 februari – Sarah Adams (död 1848), engelsk författare till dramatiska dikter och ballader samt skådespelare.
 2 april – H.C. Andersen (död 1875), dansk författare.
 17 april – Rudolph Wiegmann (död 1865), tysk arkitekt och konstnär. 
 20 april – Franz Xaver Winterhalter (död 1873), tysk målare. 
 11 maj – Philipp von Foltz (död 1877), tysk målare. 
 26 maj – Pehr Adolf Kruskopf (död 1852), finländsk konstnär,
 25 juni – Carl Edvard Zedritz (död 1859), svensk filolog och vitter författare.
 28 juni – Adolph Schroedter (död 1875), tysk målare. 
 23 oktober – Adalbert Stifter (död 1868), österrikisk författare.
 14 november – Fanny Mendelssohn, gift Hensel (död 1847), tysk musiker.
 13 december – Pierre Joseph Deland (död 1862), svensk skådespelare.
 okänt datum – Abel Burckhardt (död 1882), schweizisk reformert ärkediakon och psalmdiktare.
 okänt datum – Friedrich Wilhelm Riese (död 1879), tysk librettist.

Avlidna
 9 maj – Friedrich Schiller (född 1759), tysk författare, dramatiker och filosof.
 28 maj – Luigi Boccherini (född 1743), italiensk tonsättare.
 10 december – Christina Charlotta Neuman (född 1761), svensk skådespelare
 20 december – Anna Sofia Lind (född 1771), svensk ballerina
 okänt datum – Johan Fredric Bagge (född 1744), svensk författare.

Källor
Nybyggare

En nybyggare eller bosättare är en person som migrerar till en plats för att röja mark, bygga hus och bosätta sig, särskilt om person som migrerar i samband med kolonisering, som exempelvis europeiska koloniseringen av Amerika, även kallad pionjär.

Begreppen bosättare och bosättningar används numera framförallt om israeliska bosättningar på Västbanken.

Se även 
 Koloni
 Täkterätt
 Avlingejord
 Upptäcktsresande

Migration
Teateråret 1862



Årets uppsättningar

November 
 26 november – Josef Julius Wecksells tragedi Daniel Hjort uruppförs på Svenska Teatern i Helsingfors.

Okänt datum
Johan Jolins pjäs Löjen och tårar uruppförs på Södermalmsteatern i Stockholm.

Födda
 23 mars
 Olga Adamsen (död 1948), svensk skådespelerska.
 Tor Hedberg (död 1931), svensk författare och dramatiker.
 21 juni - Gustav Rickelt (död 1946), tysk skådespelare.
 4 augusti - Gustav von Seyffertitz (död 1943), tysk-amerikansk skådespelare.
 8 december - Georges Feydeau (död 1921), fransk teaterförfattare.

Avlidna
25 februari - Sophie Karsten (född 1783), svensk ballerina och konstnär.
 21 april - Charlotta Eriksson (född 1794), svensk skådespelerska.
 13 november - Pierre Joseph Deland (född 1805), svensk skådespelare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Isracing

Isracing är en av FIM auktoriserad motorcykelsport som utövas vintertid och körs på en oval isbana. Motorcyklarna som används har två växlar, saknar broms och körs på metanol. Hjulens däck är belagda med långa vassa stålspikar (upp till 2,8 cm) för att ge maximalt fäste i isen. Det goda fästet gör att motorcyklarna kan hålla en hög kurvhastighet.

I varje heat tävlar fyra förare. Man kör fyra varv per heat. Vinnaren i varje heat tilldelas 3 poäng, tvåan 2 poäng, trean 1 poäng medan siste man blir utan. Alltså precis som i speedway.

Under 1930-talet körde man på sandade isbanor, och under sent 1940-tal började svenska åkare använda sig av ståldubbar som möjliggjorde den så kallade "dykstilen".

Världsmästerskapen har körts sedan 1966 (individuellt) och sedan 1979 för lag. 2000-talets store dominant i sporten var ryssen Nikolaj Krasnikov som under åren 2005-2012 tog 8 raka individuella VM-guld.

Det nationella förbundet för isracing är Svenska Motorcykel- och Snöskoterförbundet (SVEMO).

Jämförelse med speedway 
Även om motorcyklarna, reglerna och måtten på banan liknar speedway finns det några skillnader förutom att isracing utövas på vintern:

 Däcken är dubbade med utstickande spikar, framförallt på vänstra sidan.
 De långa dubbarna ger så bra grepp i isen att hastigheten är högre (ca 130 km/h på rakorna jämfört med 110 i speedway).
 Man kör inte med sladd i kurvorna utan lägger ner motorcykeln ännu mer och sätter ner vänstra knät i stället för foten.
 Motorcykeln för isracing har något längre hjulbas.
 Man har en växellåda med 2 växlar. Ettan används bara i starten.

Kända utövare 
 Nikolai Krasnikov, Ryssland
 Per-Olof "Posa" Serenius, Sverige
 Erik Stenlund, Sverige
 Conny Samuelsson, Sverige

Kända isracingorter 

En av de orter som är mest förknippad med isracing är den nederländska staden Assen och arenan De Smelt. Där har många gånger arrangerats VM-deltävlingar (individuellt och/eller i lag), och bara några dagar tidigare går tävlingen Roelof Thijs Pokal () av stapeln. Andra återkommande tävlingsorter Inzell (Västtyskland/Tyskland), Hamar (Norge) och Almaty (Kazakstan).

Svenska isracingorter är bland andra Uppsala, Gävle, Strömsund, Örnsköldsvik och Östersund.

Se även 
 VM i isracing

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats för svensk isracing

 
Motorcykelsport
Rullskidor

Rullskidor är en form av skidor på hjul som ofta används av längdskidåkare  som träning om somrarna, då de kan köras på asfalterad bana. Rullskidor slog igenom i slutet av 1970-talet, då det användes som sommarträning av svenska längdskidåkare som Sven-Åke Lundbäck och Thomas Wassberg.

Mellan längdskidåkningssäsongerna anordnas tävlingar på rullskidor. Tävlingsverksamheten organiseras internationellt av FIS och nationellt av de nationella förbunden. Det förekommer tävlingar med SM- och VM-status. Sverige har tagit många medaljer i VM. Ivar Westin har varit en av de mest framgångsrika rullskidåkarna i Sverige.

Källor

Fotnoter

Skidsport
Sommar
Per Reinhold Tersmeden (1751–1842)

Per Reinhold Tersmeden, född den 9 januari 1751 på Västsura, död den 3 december 1842 på Ramnäs bruk, var en svensk militär och bruksägare. Han var son till assessorn Jacob Tersmeden d.y. och Magdalena Elisabeth Söderhielm samt bror till bland annat kaptenen Lars Gustaf Tersmeden.

Efter studentexamen i Uppsala 1763 inriktade sig Tersmeden på en militär karriär och blev volontär vid Livregementet till häst 1768, korpral samma år och livdrabant 1769. 1775 avancerade han till löjtnant, nu vid Smålands lätta kavalleriregemente där han blev ryttmästare 1777, sekundmajor 1784, premiärmajor 1789 samt överstelöjtnant 1792. 1795 krönte han sin militära bana genom att utnämnas till överste och regementschef samt tilldelades samma år Svärdsorden. Fem år senare, år 1800, tog han avsked från armén.

Efter sin mors död 1787 ärvde Per Reinhold Tersmeden en andel av Ramnäs bruk och löste successivt ut sina syskons andeler i denna egendom. 1834 förvärvade han slutligen även den del av egendomen som ägts av familjen Schenström och blev ensam herre till Ramnäs. Redan 1801 hade han låtit uppföra den ena av brukets herrgårdsbyggnader (den "tersmedenska") i empirestil.

Utöver driften och utvecklandet av det framgångsrika bruket var Tersmeden även med och stiftade Västmanlands läns hushållningssällskap samt satt i styrelsen för Strömsholms kanal, vilken hans mor varit med och initierat byggandet av.

Per Reinhold Tersmeden dog ogift och ligger begraven på kyrkogården vid Ramnäs kyrka, till vilken han 1837 donerade en orgel byggd av Pehr Zacharias Strand.

Referenser

Noter 

Svenska militärer under 1700-talet
Svenska brukspatroner under 1800-talet
Per Reinhold
Riddare av Svärdsorden
Födda 1751
Avlidna 1842
Män
Per Reinhold
Svenska brukspatroner under 1700-talet
Taxameter

Taxameter är en mätare som används i taxibilar för att räkna ut resans pris. Prisberäkningen kan vara en kombination av startavgift, pris per kilometer, samt pris per minut. Taxameterbestämmelserna varierar från land till land. I de flesta länder bestäms prisnivån av en kommunal eller statlig myndighet efter ansökan från taxibranschen.

Sverige
Taxametrar i svenska taxibilar skall vara typgodkända av Vägverket samt fast monterade och plomberade i fordonet. De ska dessutom årligen besiktigas av en verkstad godkänd av den statliga ackrediteringsmyndigheten Swedac. Vid alla transporter mot betalning skall taxametern enligt lag (jämför Yrkestrafikförordningen) vara aktiverad, vare sig resan sker enligt gällande taxa eller med avtalat fast pris. Efter avslutat köruppdrag skall kunden erbjudas ett taxameterkvitto (vid kontant betalning eller kontokort) eller följesedel (om beloppet ska faktureras).

Taxor
Sedan taxi avreglerades i Sverige 1990 bestäms taxorna inte längre av länsstyrelserna utan det är upp till varje taxiföretag att själv sätta sina taxor. Större taxibolag håller i regel samma prisbild för samtliga taxibilar som är anslutna till bolaget. Samtliga taxibilar ska enligt lag ha tydlig prisinformation både inne i bilen och utanpå, och därmed anses passageraren ha ingått ett avtal om den angivna prisnivån när resan påbörjas.

Prisinformationen ska vara läsbar på 2 meters håll utanför bilen, och inne i bilen ska den vara läsbar för samtliga passagerare. I prisinformationen ska jämförpriser för de tariffer, som erbjuds allmänheten, anslås med svart text på gul botten, och utgöra priset för en resa på 10 km i 15 minuter.

Historia
Redan romerska riket hade hyrvagnar försedda med räkneverk som visade hur långt kunden hade rest. En skiva roterade i takt med hjulen och släppte igenom en kula för varje varv. Vid resans slut räknade man antalet kulor som släppts igenom och resans pris kunde fastställas.

1891 uppfanns den första "moderna" taxametern av tysken Wilhelm Bruhn. 1901 hade Halda den första svenska taxametern klar. Modell 1 vägde 13 kg och "var stor som ett hus". Modell 2 var mindre och fick smeknamnet "kolonistugan". Taxametrarna drevs av en roterande vajer som kopplades via en växel in på hastighetsmätarvajern. Från början drevs tidmätningen av en klocka som måste dras upp med jämna mellanrum men så småningom blev det elektrisk uppdragning av klockan. Taxametern beräknade priset efter vägsträckan utom vid lägre hastigheter då väntetidastaxan gick in. På 1970-talet kom de första elektroniska taxametrarna och sedan gick utvecklingen snabbt. I dag är taxametrarna helt datoriserade och ofta integrerade med taxibolagens trafikledningssystem.

Se även
 Taxi
 Taxibolag

Externa länkar

Taxi
Teateråret 1894



Årets uppsättningar

September 
25 september – Gerhart Hauptmanns drama Vävarna (Die Weber) har urpremiär på Deutsches Theater i Berlin.

November
12 november - Sophie Elkans pjäs Farligt umgänge har urpremiär på Dramaten i Stockholm.

December
16 december - Anna Wahlenbergs pjäs Stackars flicka har urpremiär på Musikaliska Akademien i Stockholm.

Födda
 5 maj - Artur Rolén (död 1972), svensk skådespelare.
 14 juli - Osvald Helmuth (död 1966), dansk revyskådespelare, manusförfattare och regissör.
 19 juli - Siegfried Fischer (död 1976), svensk skådespelare, teaterledare, manusförfattare och författare.
 31 juli - Jenny Hasselquist (död 1978), svensk skådespelare och ballerina.
 25 september - Lars Egge (död 1965), svensk operettsångare, skådespelare, teaterchef.
 27 oktober - Agda Helin (död 1984), svensk skådespelerska och sångerska.
 Kajsa Ranft (död 1963), svensk operettsångerska.
 Mei Lan-Fang (död 1961), kinesisk skådespelare och sångare inom pekingoperan.

Avlidna
 11 januari - Fredrik Deland (född 1812), svensk skådespelare.
 28 januari - Elise Hwasser (född 1831), svensk skådespelare.
 6 februari - Maria Deraismes (född 1828), fransk dramatiker, journalist och kvinnoaktivist.

Referenser

Externa länkar
Passagerarfartyg

Passagerarfartyg är handelsfartyg främst avsedda för civil persontransport. Många passagerarfartyg tar även fordon. På längre sträckor minskade deras roll när passagerarflygplan blev billigare och vanligare. Däremot är de fortfarande vanliga på kortare sträckor.

Fartyg och båtar med kapacitet för mer än 12 passagerare räknas som passagerarfartyg vad gäller krav på konstruktion, utrustning och bemanning. Denna gräns är viktig bland annat för charterbåtar och lastfartyg, för vilka kraven är lägre.

Passagerarfartyg inkluderar färjor, vilket är fartyg för passagerare och fordon på kortare linjesträckor över dagen eller med en övernattning; kryssningsfärjor som vanligtvis transporterar passagerare eller passagerare och last, på längre linjeresor; och kryssningsfartyg som ofta transporterar passagerare på tur- och returresor, där själva resan och attraktionerna i fartyget och hamnarna är den främsta dragningskraften.

Se även 
 Färja
 Kryssningsfartyg
 Kryssningsfärja
 Klipperskepp
 Oceanångare

Fartygstyper
 
Sjörätt
Handelsfartyg

Ett handelsfartyg eller handelsskepp är ett civilt fartyg för frakt- eller passagerartrafik.  Militära fartyg kallas örlogsfartyg.

Se även 
 Fraktfartyg
 Passagerarfartyg

Källor

Fotnoter

Fartygstyper
Sjörätt