kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bildskärm

Bildskärm, även kallad datorskärm, TV-skärm eller monitor, är en utenhet som visar elektroniskt skapad text, bild eller video. Bildskärmar finns av flera olika typer som med varierande resultat kan visa bilder, genererade av till exempel videobandspelare, datorer, tv-spel eller TV-sändningar. Vanliga bildformat är 16:10, 4:3 och 16:9, där den första siffran anger bredden och den andra höjden. Skärmens storlek mäts mellan två diagonala hörn och anges traditionellt i tum. 

Mindre bildskärmar i bärbara enheter som mobiltelefon eller personsökare kallas på svenska även display.

Historisk utveckling

Analog CRT-skärm 
En äldre typ av bildskärm använder ett analogt katodstrålerör (engelska: Cathode Ray Tube – CRT). Dessa utnyttjar elektroluminiscensteknik för att generera bilder från en analog videosignal. Via analoga elektriska svängningar från en styrenhet bildas med hjälp av en elektronstråle en bild på en transparent yta utrustad med ett stort antal punkter av ett självlysande material.

Elektronstrålen sveper i normalfallet över bildytan en rad i taget och aktiverar därmed kortvarigt de självlysande punkterna på bildskärmen. Genom att använda noggrann styrning av elektronstrålen och bildpunktsmaterial som aktiveras till att avge röd, grön eller blå färg kan färgbilder skapas. I runda CRT-skärmar för radarbruk sveper strålen istället från mitten av skärmen till skärmens ytterkant och bilden framkommer genom att den uppritade linjen får rotera runt bildskärmen.

Digital bildskärm 

Sedan mitten av 00-talet har platta skärmar i form av plasmaskärmar och flytkristallskärmar (LCD Liquid Crystal Display) med bakbelysning av antingen kallkatodrör eller  Lysdioder (LED) tagit över marknaden. Sedan 2007 används även OLED, men den tekniken är fortfarande under utveckling för att komma tillrätta med den betydligt kortare livslängden.

Dessa skärmar består också av ett stort antal individuella ljuspunkter men dessa ljuspunkter är direkt elektriskt aktiverade i enlighet med dess X-Y-koordinater. Digitala bildskärmar är idag i stort sett uteslutande färgskärmar som aktiverar kristaller eller dioder i färgerna röd, grön och blå för att producera den slutliga färgbilden.

Upplösning 
På skärmar med katodstrålerör begränsas upplösningen främst av vad grafikkretsarna på datorn levererar, medan LCD och OLED har en upplösning som defineras av antalet pixlar i matrisen. Genom åren har ett antal standardupplösningar definierats, angiven i horisontell gånger vertikal. För en mer komplett lista, se skärmupplösning.

Signalanslutningar 
Signalanslutningar som man kan hitta på en bildskärm är RGB (PC), Video, Audio, HDMI, VGA och DVI. En äldre kontakt är Micro-DVI. På nya skärmar och datorer finns ofta Mini Displayport.

Bildskärmstyper 
 Katodstrålerör (Cathode ray tube)
 Kristallskärmar (Liquid crystal display), med antingen LED (Light emitting diode display) eller kallkatodrör som belysning.
 Plasmaskärmar (Plasma display panel)
 Videoprojektorer
 SED-skärmar (Surface-conduction electron-emitter display)
 OLED (Organisk ljus-emitterande diod)

Referenser

Hemelektronik
Optiska instrument
Utenheter
Skärmteknik

ca:Monitor d'ordinador
Ljuskrona

En ljuskrona är en större, vackert utarbetad och oftast takmonterad belysningsarmatur.

De äldsta ljuskronorna förekommer i kyrkorna, och från medeltiden härstammar takkronor som efterbildar det himmelska Jerusalems murar och torn i en krans, som löper runt. Hildesheims domkyrka äger en sådan av brons, liksom Aachens domkyrka. Vissa ljuskronor har utklippta löv och liknade i järnplåt för att reflektera ljuset.

Under gotiken fick ljuskronorna ett rikt accentuerat mittstycke, från vilket sidarmar stack ut i djärva kombinationer. Materialet var brons, järn eller mässing.Renässansens och barockens ljuskronor har mittstycket som ofta är koncentrerade i rundade former, de typiska mässingstakkronorna.Under 1600-talet förekommer ljuskronor i glas, under 1700-talet blir ljuskronor behängda med glasprismor moderna.

Bästa ljusbrytande verkan har åstadkommits med glassorter med starkt ljusbrytande verkan, till exempel blyglas. Nu finns andra sätt att skapa klar kristall. Prismor av hög kvalité har slipat glas. De bästa kvalitéerna brukar benämnas böhmisk kristall, men det är egentligen bara en ursprungsbeteckning och säger inget om kvalitén av prismorna. Prismor av dålig kvalité kan vara gjutna i glassort med svag ljusbrytning. Belysta av solljus skapar ljusprismorna spektra på de ytor där ljuset faller, sedan det passerat ett prisma.

Ljuskronetillverkning i Sverige

I Stockholm tillverkades ljuskronor vid Melchior Jungs glasbruk åren 1641–1678. En av dessa hänger i Kungssalen på Skoklosters slott.  Jung lät importera bergkristallpärlor från norra Italien ett material som vid 1600-talets slut övergavs av svenska ljuskronetillverkare till förmån för det klarare pottaskeglaset. Med den merkantilistiska handelspolitiken under 1700-talet växte i Sverige en inhemsk ljuskroneindustri fram. 

Produktionen vid Kungsholms glasbruk fick ett uppsving från 1740-talet genom just tillverkning av ljuskronor. Till inredningen av Stockholms slott under 1750-talet köptes ljuskronor från utlandet, men i mycket begränsat antal. Införda glaskronor fungerade sedan som utgångspunkter för Kungsholms glasbruks tillverkning. Resultatet blev stilmässiga kopior, stilblandningar eller förenklingar. Salen Vita havet på Stockholms slott har prytts och lysts upp av Kungsholmskronor av vilka flera till sitt yttre har päronform. Ofta hängde en bottenkula eller en så kallad flaska underst från Kungsholmskronans bottenplatta.

Parallellt med tillverkningen av kristalljuskronor växte under 1700-talet marknaden för glasarmskronor vilka helt saknade slipade glasdetaljer. Glasarmskronor tillverkades vid hyttorna i Kosta, Liljedals och Strömbäck. Cirka 1785 lät Gustav III utrusta Hagapaviljongen med svensktillverkade ljuskronor. Den sortens ljuskronor som var glesare kallas därefter Hagamodellen.  Sedan en stor del av handelshindren tagits bort under 1800-talet, ökade importen av ljuskronor från Böhmen, Irland och England.

Noter

Se även
 Gelbgjutare

Belysning
Skyfos

Skyfos, plural: skyfoi (grekiska σκύφος), var en bägare som användes i Grekland under antiken.

Se även 
 Lista över dryckeskärl

Antikens Grekland
Dryckeskärl
Kevin Spacey

Kevin Spacey, eg. Kevin Spacey Fowler, född 26 juli 1959 i South Orange, New Jersey, är en Oscarsbelönad amerikansk skådespelare (film och teater) och regissör. 

Spacey växte upp i Kalifornien och inledde sin karriär som teaterskådespelare under 1980-talet, innan han började få biroller i filmer och TV-serier. Han fick stor uppmärksamhet i början av 1990-talet vilket bland annat resulterade i en Oscarstatyett för filmen De misstänkta från 1995 och en Oscar för bästa manliga huvudroll för sin insats i filmen American Beauty från 1999. Vid Golden Globe-galan 2015 prisades Spacey i kategorin Bästa manliga huvudroll i en dramaserie för sin roll som Francis Underwood i TV-serien House of Cards.

Spacey har arbetat med teateruppsättningar i London och har förblivit allmänt välkänd genom sina roller i Hollywood-produktioner som Seven, Skicka vidare, L.A. konfidentiellt och för rollen som Lex Luthor i Superman Returns. Spaceys stora förebild som skådespelare är Jack Lemmon.

I oktober 2017 kom Spacey ut som homosexuell till följd av kampanjen #metoo där han anklagats för sexuellt ofredande. Spacey anklagades av skådespelaren Anthony Rapp för att ha gjort ett sexuellt närmande mot Rapp när denne var 14 år.2023 friades Spacey från alla anklagelser.

Filmografi i urval 

  

 

 (regi)
 (röst)

 (även produktion)

 (även produktion)

 (endast produktion)
 (även produktion)

 (endast produktion)

2014 – Call of Duty: Advanced Warfare (röst i datorspel)

Datorspel
2014 - Call of Duty: Advanced Warfare (röst)

Källor

Externa länkar 

 Internet Broadway Database

Födda 1959
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Oscar för bästa manliga huvudroll
Skådespelare från New Jersey
Oscar för bästa manliga biroll
Alumner från Juilliard School
New Rules

New Rules är en bok av den svenske fotomodellen Marcus Schenkenberg. 

I New Rules berättar Schenkenberg om sin uppväxt och om sitt liv som fotomodell. Boken innehåller även ett stort bildmaterial samt kommentarer och kortare essäer om Schenkenberg från hans familj, vänner och kollegor inom den internationella modellbranschen.

Boken, som utkom 1997, är på 144 sidor och skriven på engelska.

Engelskspråkig facklitteratur
CD (olika betydelser)

CD, ČD, Cd, cD eller cd kan syfta på

 CD – ett lagringsmedium
 CD – ett nederländskt politiskt parti, se Centrum Democraten
 CD – ett danskt mittenparti, se Centrum-Demokraterne
 CD (bilmärke) – ett franskt bilmärke uppkallat efter Charles Deutsch
 CD – ett begrepp inom datorkommunikation, se Collision Detection
 CD – ett optiskt fenomen, se Cirkulär dikroism
 CD –  inom barn- och ungdomspsykiatrin en diagnos som innebär ett upprepat beteendemönster av att kränka andra personers rättigheter eller att överträda sociala normer Conduct disorder, se uppförandestörning
 CD – deteckning på diplomaters fordon, se Corps diplomatique
 CD – nationalitetsbeteckning enligt ISO 3166 för Kongo-Kinshasa
 CD – talet 400 i romerska siffror
 ČD – ett järnvägsbolag i Tjeckien ägt av staten, se České dráhy
 Cd – ett grundämne, se Kadmium
 cd – SI-enheten för ljusstyrka, se Candela
 .cd – nationell toppdomän för Kongo-Kinshasa
 cD-galax – en tung, mycket ljusstark galax av elliptisk typ
CD-galax

En cD-galax är en tung, mycket ljusstark galax av elliptisk typ som återfinns i centrum av rika galaxhopar. cD-galaxer skiljer sig från vanliga elliptiska galaxer genom en mycket omfattande halo av stjärnor.

Exempel på cD-galaxer 
 Perseus A (NGC 1275) i stjärnbilden Perseus i galaxhopen Perseushopen (Abell 426).
 NGC 6166 i stjärnbilden Herkules i galaxhopen Abell 2199.
 IC 1101 i stjärnbilden Jungfrun i galaxhopen Abell 2029. Det är galaxen med den största kända diametern (runt 5.5 miljoner ljusår).
 Messier 87 i stjärnbilden Jungfrun är centralgalax i Virgohopen.
 NGC 1399 i stjärnbilden Ugnen är centralgalax i Fornaxhopen.
 NGC 4889 (Caldwell 35) i stjärnbilden Berenikes hår. Galaxen är den ljusaste i Comahopen.
 NGC 6086 i stjärnbilden Norra kronan. Galaxen är den ljusaste i galaxhopen Abell 2162.
 QSO 0957 i stjärnbilden Stora björnen är en kvasar som ledde till att den första gravitationslinsen identifierades.

Referenser

Noter

Övriga källor 
Nationalencyklopedin

Galaxtyper

es:Galaxia más brillante de cúmulo
it:Galassia di ammasso più brillante
zh:最亮團星系
Galaxhop

En galaxhop eller galaxgrupp är en sammanhörande grupp av galaxer sammanhållna av gravitationen. Galaxerna ligger inte jämnt utspridda i universum, utan har en tendens att klumpa ihop sig och bilda grupper med ett varierande antal medlemmar - från bara ett fåtal upp till många tusen galaxer. På engelska skiljer man ibland på små hopar (groups) och de större (clusters), och på svenska talar man om rika galaxhopar för den större sorten.

De stora galaxhoparna domineras av elliptiska galaxer, och ofta finns några jättelika cD-galaxer i centrum av hopen. 

Galaxhoparna innehåller inte bara galaxer, utan mellan dem finns mängder av gas vars massa överstiger massan av de ingående galaxerena. Gasen är ofta mycket het (10–100 miljoner °C) och en källa för röntgenstrålning. Man tror att sådan gas kan ha ryckts med i samband med kollisioner mellan galaxer i hopen, och därvid upphettats och spridits ut mellan dem.
Observationer av hur galaxerna rör sig i förhållande till varandra tyder också på att en stor del av galaxhoparnas massa utgörs av mörk materia som inte kan observeras på annat sätt än genom den inverkan via gravitationen den har på de ingående galaxerna.

Galaxhopar kan ibland fungera som gravitationslinser och förvränga ljuset från bakomliggande och ännu avlägsnare och galaxhopar.

Några exempel på galaxhopar:

 Lokala galaxhopen – den relativt blygsamma hop där Vintergatan ingår.
 Maffei 1-hopen – den hop som ligger närmast Lokala galaxhopen.
 Virgohopen – den därnäst närmaste större galaxhopen, på ca 65 miljoner ljusårs avstånd.
 Fornaxhopen – cirka 50–80 miljoner ljusår bort.
 Centaurushopen – cirka 150 miljoner ljusår.
 Perseushopen – cirka 250 miljoner ljusår.
 Comahopen (Berenikes hår) – cirka 300 miljoner ljusår. En rik galaxhop med flera tusen galaxer.
Herkuleshopen – cirka 500 miljoner ljusår.

Se även
 superhop – en större samling

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Karlstadskonferensen

Karlstadskonferensen var de förhandlingar som hölls i Karlstad mellan Sverige och Norge 31 augusti till 23 september 1905 i samband med unionsupplösningen. 

Förhandlingarna grundade sig på de svenska kraven på en ordnad avveckling av unionen och resulterade i Karlstadskonventionerna där Sverige erkände Norges självständighet och villkoren reglerades. Bland annat skulle de norska gränsbefästningarna rivas, samernas rätt till renbete i Norge bekräftas och reglering av utnyttjandet av gemensamma vattendrag etc och kommande tvister skulle lösas av Internationella domstolen i Haag. Förhandlingarna var delvis hårda och dramatiska, bland annat om gränsbefästningarna, med en militär beredskap på bägge sidorna. I oktober 1905 godkändes förhandlingsresultatet av de bägge länderna och den 26 oktober undertecknades det av Sveriges utrikesminister, Fredrik Wachtmeister (Sverige), och Norges representant Thor von Ditten. Den svenska förhandlingsdelegationen bestod av statsminister Christian Lundeberg, utrikesminister Fredrik Wachtmeister, ecklesiastikminister Hjalmar Hammarskjöld och regeringens konsult, advokat Karl Staaff. Den norska delegationen leddes av Christian Michelsen, och bestod i övrigt av nämnde Jørgen Løvland samt statsrådet Benjamin Vogt och Stortingspresident Carl Berner.

I sitt slutskede höll förhandlingarna på att få ett snöpligt slut, då statsminister Christian Michelsen hade glömt sitt sigill hemma i Kristiania. Lösningen blev att använda sigillet för den då nyligen avlidne borgmästaren i Karlstad, Carl Moberg, eftersom han hade samma initialer.

Upphävande
"Konvention mellan Sverige och Norge angående neutral zon, befästningars nedläggande m.m." upphävdes genom avtal mellan länderna som upprättades den 27 januari 1993 och ratificerades senare samma år. Konventionen hade då i allt väsentligt förlorat sin betydelse.

Frågan om renbete i Sverige och Norge har sedan Karlstadskonventionen reviderats genom nya konventioner.

Se även
 Svensk-norska unionen

Referenser

1905 i Norge
1905 i Sverige
Karlstads historia
Svensk-norska unionen
Politik i Sverige 1905
Herrhagen

Herrhagen kan syfta på:

 Herrhagen, Falun – en stadsdel i Falun
 Herrhagen, Karlstad – en stadsdel i Karlstad
 Herrhagen, Uppsala – en stadsdel i Uppsala
 Herrhagen, Nyköping – en områdesdel i Nyköping
Glommersträsks hembygdsmuseum

Glommersträsks hembygdsmuseum, även kallat Hängengården, ligger i Glommersträsk i Arvidsjaurs kommun.

Museet består av bondgården Hängengården, med tolv byggnader från 1700- och 1800-talen. Hembygdsmuseet har stora samlingar av bruksföremål från den tidiga kolonisationen av Lappmarken. Museet har också en skolsal från 1840-talet samt en fungerande vapensmedja.

Externa länkar
 Glommersträsks hembygdsmuseums webbplats

Hembygdsmuseer i Sverige
Byggnadsminnen i Norrbottens län
Museer i Norrbottens län
Byggnader och anläggningar i Arvidsjaurs kommun
Glommersträsk
Kultur i Arvidsjaurs kommun
George A. Romero

George Andrew Romero (född 4 februari 1940 i New York, USA, död 16 juli 2017 i Toronto, Kanada) var en amerikansk-kanadensisk filmregissör, manusförfattare och skådespelare. 

Han var en mästare och förebild för många inom zombiegenren, tack vare sina stilbildande Living Dead-filmer. Han gjorde mest reklamfilm före sitt genombrott med Night of the Living Dead (1968).

Han är också med i Call of the Dead i Call of Duty: Black Ops.

Han gick bort i sviterna av lungcancer.

Filmografi (urval) 

 (Musikvideo för The Misfits)
 (producent)

Källor

Externa länkar

Amerikanska filmregissörer
Födda 1940
Män
Avlidna 2017
Skräckfilmsregissörer
Personer från New York
Night of the Living Dead-serien

Night of the Living Dead-serien (eller kort Dead-serien) är en hexalogi av stilbildande amerikanska zombiefilmer regisserade av George A. Romero.

Filmer 
 Night of the Living Dead (1968)
 Dawn of the Dead (1978)
 Day of the Dead (1985)
 Land of the Dead (2005)
 Diary of the Dead (2007)
 Survival of the Dead (2010)

Nyinspelningar 
 Night of the Living Dead (1990) – regisserad av specialeffektmakaren Tom Savini
 Dawn of the Dead (2004)
 Day of the Dead (2007)

Inofficiella uppföljare 
 Day of the Dead 2: Contagium (2005)

Andra filmer relaterade till serien 
 The Return of the Living Dead (1985) – Zombiekomedi med rötter i Romeros zombiefilmer. Fick fyra uppföljare.
 Zombi 2 (alt. Zombie Flesh-Eaters) (1980) – Inofficiell uppföljare till Dawn of the Dead. Räknas nu till de mest klassiska filmerna i genren. Fick två uppföljare.
 Shaun of the Dead (2004) – Zombiekomedi som hyllar klassiska skräck- och zombiefilmer, främst Romeros verk.

Se även 
 Evil Dead-trilogin
 The Evil Dead (1981)
 Evil Dead II - Dead by dawn (1987)
 Army of Darkness (1993)

Externa länkar 
http://www.homepageofthedead.com/
http://www.dotd.de/

Amerikanska filmserier
Amerikanska skräckfilmer

en:Night of the Living Dead (film series)
tr:Yaşayan Ölülerin Gecesi (film serisi)
Night of the Living Dead (1968)

Night of the Living Dead är en amerikansk skräckfilm från 1968. Den är regisserad, fotad och klippt av George A. Romero, som även skrev manuset tillsammans med John Russo. Huvudrollerna spelas av Duane Jones och Judith O'Dea.

Filmen handlar om sju personer som blir instängda i ett hus på landsbygden i västra Pennsylvania på grund av att en stor och växande ansamling av "levande döda" monster omringar dem.

Filmen blev en stor succé trots att den var svartvit, just på grund av dess låga budget.
Den färdigställdes på 114 000 dollar och filmades utanför Pittsburgh där den också hade premiär den 1 oktober 1968. Den drog in 12 miljoner dollar landet över och 18 miljoner dollar världen över, vilket innebar att intäkterna översteg budgeten 250 gånger. Night of the Living Dead blev genombrottet för Romero, som tidigare bara hade gjort reklamfilmer.

Night of the Living Dead anses vara en kultfilm bland filmvetare och kritiker, trots att den inledningsvis möttes av hård kritik för sitt blodiga innehåll. Med tiden väcktes dock populariteten och 1999 införlivades filmen i Library of Congress underavdelning National Film Registry, eftersom den ansågs vara en "kulturellt, historiskt, eller estetiskt signifikant film".

Filmen blev den första amerikanska skräckfilmen med en svart huvudrollsinnehavare i Jones.
Den anses allmänt vara den första moderna zombiefilmen trots att ordet "zombie" inte nämns i filmen. Regissören tänkte sig i stället de döda som "ghouler".

Rollista 
 Duane Jones - Ben
 Judith O'Dea - Barbra
 Karl Hardman - Harry Cooper
 Marilyn Eastman - Helen Cooper/Krypätande zombie
 Keith Wayne - Tom
 Judith Ridley - Judy
 Kyra Schon - Karen Cooper/Kroppen på övervåningen

Externa länkar 

  (DVD-kvalité)

Filmer 1968
Amerikanska skräckfilmer
Zombiefilmer
Pennsylvania på film
Filmer i regi av George A. Romero
Engelskspråkiga filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Svartvita filmer
Night of the Living Dead (1990)

Night of the Living Dead, amerikansk skräckfilm/zombiefilm, från 1990, regisserad av Tom Savini, med filmmanus av George A. Romero, baserad på det tidigare filmmanuset av John A. Russo och George A. Romero.

Rollista
Tony Todd - Ben
Patricia Tallman - Barbara
Tom Towles - Harry Cooper
McKee Anderson - Helen Cooper
William Butler - Tom
Katie Finneran - Judy Rose
Bill Moseley - Johnnie
Heather Mazur - Sarah Cooper
David W. Butler - Hondo

Om filmen
Detta är en nyinspelning av George A. Romeros klassiker Night of the Living Dead (1968), regisserad av makeup- och specialeffektmästaren Tom Savini. George A. Romero själv stod som producent och för omskrivningen av det gamla manuset. Det är i princip samma handling, men den här gången i färg, samt med mer påkostad makeup, specialeffekter och rekvisita.

Externa länkar
 

Filmer 1990
Amerikanska skräckfilmer
Zombiefilmer
Night of the Living Dead

Night of the Living Dead kan avse:
Night of the Living Dead (1968) - en amerikansk film av skräckfilms/zombiefilmsgenren från 1968
Night of the Living Dead (1990) - en amerikansk skräckfilm/zombiefilm, från 1990
Gliacell

Gliaceller är en grupp av olika celltyper i nervsystemet. Det finns ungefär lika många gliaceller som nervceller i människans hjärna och antalet har uppskattats till ungefär 85 miljarder vardera. Gliaceller har som funktion att omge nervceller och modulera framskridningen av nervimpulser, bidra med näring och syre till nervceller, och hjälpa till med läkningen av nervskador. Tumörer, godartade eller elakartade, som har sitt ursprung i gliaceller kallas gliom.

De olika typerna av gliaceller är: astrocyter, oligodendrocyter, ependymala celler och mikroglia i det centrala nervsystemet, och Schwannceller och satellitceller i det perifera nervsystemet. Ordet glia är grekiska för lim, och namnet återspeglar att man vid upptäcken av hjärnans celler på 1800-talet trodde att gliaceller höll samman nervcellerna i nervsystemet som ett lim.

Typer

Centrala nervsystemet

Ependymala celler 
Ependymala celler är en typ av epitel som utgör ytan in mot hjärnans hålrum (ventrikelsystemet). De fungerar också som stamceller, vilket innebär att de kan dela sig och därmed skapa nya nerv- och gliaceller.

Astrocyter 

Astrocyter är stjärnformade till utseendet. Forskning antyder att dessa celler inte enbart har en stödjande funktion åt neuron, utan även är involverade vid läkning av skador i hjärnan. Astrocyter ingår även som en del i blod-hjärnbarriären där de "tätar" kapillärväggen, så att kemiska substanser i blodet inte okontrollerat ska kunna påverka nervcellerna.

Mikroglia 

Till skillnad från andra gliaceller och nervceller är mikroglia av mesodermalt ursprung och har en fagocyterande funktion, och avlägsnar bland annat resterna av döda nervceller och andra gliaceller. De klassas ibland som hjärnans makrofager. De spelar sannolikt också en viktig roll vid inflammatoriska processer i hjärnan.

Oligodendrocyter 

Oligodendrocyter, också kallade oligodendroglia, bildar myelin i hjärnan och ryggmärgen (centrala nervsystemet). Till skillnad mot de myelinbildande cellerna i perifera nervsystemet, Schwannceller, kan varje oligodendrocyt producera myelin åt mer än en nervcell. Sjukdomen multipel skleros påverkar oligodendrocyternas förmåga att producera myelin.

Müllerceller 
Gliaceller i retina (näthinnan) utgörs av Müllerceller och astrocyter. Müllerceller omger och kontaktar i stort sett alla neuron i näthinnan, och är därför viktiga i att hålla neuronen levande och funktionsdugliga.

Perifera nervsystemet

Schwannceller 

Schwannceller, som även kallas Schwannska celler, är gliaceller som producerar myelin i det perifera nervsystemet. De är anslutna till, avgränsar och omger axonerna i perifera nervsystemet från närliggande bindväv.

Satellitceller 
Satellitceller finns i ganglion i det perifera nervsystemet.

Funktion 
Gliacellers funktion innefattar att upprätthålla homeostas i nervceller, modulera hastigheten hos nervimpulser, medverka i signalöverföringen i anslutning till synapsklyftan genom upptag och metabolism av neurotransmittorer, och hjälpa till med återhämtning vid nervskada.

Referenser