kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svarta blocket

Svarta blocket (eng. black bloc) är en benämning på maskerade demonstranter, vilken främst används av media för att beskriva anarkister. Begreppet blev känt efter kravallerna i Seattle 1999 och ännu mer etablerat i Sverige efter Göteborgskravallerna 2001. Som begrepp är svarta blocket egentligen diffust och det avser inte några egentliga organisationer eller personer med specifik politisk tillhörighet. Begreppet härstammar från att vissa demonstranter har varit maskerade och klätt sig i svart.

Historik

Tyskt ursprung 

Det svarta blocket i Tyskland uppkom i samband med demonstrationerna mot byggnationen av kärnkraftreaktorn i Brokdorf 1980. Polisen gick då till attack mot de demonstranter som ockuperat Hafenstraße i Hamburg och Kreuzberg i Berlin. Demonstranterna hade där upprättat ett slags basläger med egna institutioner och kollektiv livsstil. Detta föregicks av polisattacken i juni 1980 mot de 5000 aktivister som "slagit läger" i Gorleben, Wendland, och de massarresteringar som Berlins stadsregering och andra myndigheter gjorde under den därpå följande vintern. Aktivisterna svarade då med att ockupera nya ställen, då de blev borttvingade från de gamla. 

Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska wikipedia. 

Anarkism
Jesus (namn)

Jesus (genitiv: Jesu, Jesus eller Jesus') är en latinsk form av grekiskans Ἰησοῦς (Iēsoûs), i sin tur av hebreiskans יהושע (Yehoshua) eller arameiskans ישוע (Yeshua), med betydelsen ”Jehova/Herren frälser/räddar”. Jesus (Jesús) är ett vanligt namn i spansktalande länder.

Den 31 december 2008 fanns det totalt 483 män och 165 kvinnor i Sverige med namnet Jesus, varav 138 män och 7 kvinnor med namnet som tilltalsnamn.

Personer med namnet Jesus
Jesus från Nasaret, kristendomens grundläggare
 Jesus Barabbas – en förbrytare, som är omnämnd i evangeliernas berättelse om Jesu lidande
Jesús Alcalá, svensk publicist
James Jesus Angleton, chef för det amerikanska kontraspionaget 1954-75.                      
Jesús Jiménez, president i Costa Rica 1863-66 och 1868-70
Jesus Quintana, rollfigur i The Big Lebowski spelad av John Turturro
Jesús Toribio Piñero, guvernör i Puerto Rico 1946-49
Luchi de Jesus, kompositör
Luis de Jesus, dvärgskådespelare, medverkade i Jedins återkomst
Manuel de Jesús Troncoso, president i Dominikanska Republiken 1940-42

Se även
Isa, den arabiska formen av namnet

Källor

Mansnamn
Namn från Bibeln
Könsneutrala namn
Femörefortet

Femörefortet (eller Femöre fort) är en lätt kustartillerianläggning nedsprängd i berget under halvön Femöre sydöst om Oxelösund i Södermanlands län. Anläggningen är sedan 2003 ett museum och öppet för besök.

Historia

Femörefortet, uppkallat efter halvön den ligger på, ingick i en serie av 30 liknande anläggningar som byggdes under 1960- och 1970-talen längs med Östersjökusten som försvar mot anfall från Sovjetunionen och benämndes Batteri OD inom försvaret. 

Byggarbetena började 1961 och den första pjäsen var insatsklar 1963. Ett år senare var hela anläggningen färdigbyggd. Beväpningen bestod av tre 7,5 cm tornpjäs m/57 med en räckvidd på 13 kilometer och en eldhastighet på 25 skott per minut. Samtliga tre pjäser skulle i skarpt läge fyra mot samma mål. Pjäserna anordnades på tre platser längs södra sidan av halvön med ungefär 200 meter mellanrum och sammankopplades via en drygt 450 meter lång centraltunnel. 

Bemanningen utgjordes av 70 man, därav 10 officerare och 60 manskap. Fortet var självförsörjande med elström och vatten och hade en beräknad uthållighet på en månad. Här fanns stridsledningscentral, manskapsrum, sammanträdesrum, kök, verkstäder och sjukstuga. 1989–1990 byggdes två mindre skyddsrum för den externa skyddsstyrkan med plats för 10 man liggande eller 20 man stående. Över hela Femörehalvön uppfördes dessutom 42 ståvärn med plats för två soldater vardera. Att det skulle ha funnits ett skyddsrum för 13 000 personer, en ubåtbas eller ett komplett sjukhus var osanna rykten.

Hela anläggningen byggdes för att kunna motstå anfall med kemiska stridsmedel och taktiska kärnvapen. Anläggningen är 2 300 m² stor och de olika rummen sammanbinds av över 450 meter långa tunnlar. Övervakning av inloppet skedde med radar (PA 39/A med räckvidd 60 km) och optisk övervakning med hjälp av periskop. Som ett led i batteriets egetförsvar ingick så kallade skenmål i krigsorganisationen, bland annat två skenpjäser och en skenradar. Mellan 1962 och fram till nedläggningen 2003 var fortet avspärrat för allmänheten och strikt fotoförbud rådde.

Slutet för krigsanvändningen
I slutet av 1980-talet moderniserades Femörefortet. I och med kalla krigets slut började Sveriges fasta kustförsvar avvecklas och 1994 utfördes en sista övning här ute. Sista gången som kanonerna testades var 1990. Fortet utgick ur krigsorganisationen 1997 och skulle planenligt ha återställts (alltså komplett rivning) år 2003. Den ideella Föreningen Femörefortet som bildades år 2004 såg till att stora delar av det tidigare topphemliga fortet bevarades och öppnades för allmänheten som museum i samband med guidade visningar. Föreningen driver  verksamheten vid Femörefortet på Oxelösunds kommuns uppdrag.

Bilder

Se även
Femöre naturreservat
Stockholms fasta försvar

Källor
Informationstavor på platsen
Femöre fort på Subterranea Britannica

Externa länkar

Sveriges knytnäve mot öst.
Föreningen Femörefortets webbplats.

Byggnader och anläggningar i Oxelösunds kommun
Befästningar i Sverige
Militärhistoriska museer i Sverige
Museer i Södermanlands län
Nina Fex

Nina Elsa Togner Fex, född Elsa Kristina Togner den 10 augusti 1969, i Lund, är en svensk skådespelare.

Fex studerade vid Teaterhögskolan i Stockholm 1988–1991. Därefter har hon varit engagerad vid Norrbottensteatern i Luleå, Malmö Dramatiska Teater, Hippodromen i Malmö och Dramaten. Hon tillhör Dramatens fasta ensemble.

Filmografi 

 (TV-film inspelad vid Dramatens uppsättning)

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 Nina Fex på Malmö Stadsteater

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1969
Levande personer
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Personer från Lund
Jeff Chandler

Jeff Chandler eg Ira Grossel, född 15 december 1918 i Brooklyn, New York, död 17 juni 1961, var en amerikansk skådespelare och sångare.

Chandler dog av en blodförgiftning under en ryggmärgsoperation.

Filmografi i urval

Externa länkar   
Jeff Chandler - Silver Fox 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1918
Avlidna 1961
Thomas Krantz

Ej att förväxla med ljudteknikern Tomas Krantz (född 1955).

Björn Sören Thomas Krantz, född 18 september 1952 i Värnamo, är en svensk skådespelare.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare
Män
Födda 1952
Levande personer
Personer från Värnamo
Falkagård

Falkagård är en stadsdel i Falkenberg. Förutom flerfamiljshus, från en till sex våningar höga, finns i området en förskola och en fritidsgård. Området byggdes i slutet av 1980-talet och början av 1990-talet.

År 2009 skakades området av upprepade brandattentat, upplopp och skottlossning, som tvingade polisen att begära förstärkning från kringliggande län.

Den 21 oktober 2013 sköts en man till döds på området.  Ingen har dömts för brottet. Det har spekulerats kring att skjutningen var relaterad till droghandel, men att det var fel person som blev offer. 

Falkagård var enligt polisen år 2015 ett problemområde ur brottssynpunkt, som 2016 klassades som utsatt område.. Det avfördes 2017 som utsatt område..

Källor

Noter

Stadsdelar i Falkenberg
Jessie Wessel

Jessie Nilsina Wessel, född 13 april 1894 i Linköping, död 23 augusti 1948 i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Biografi
Jessie Wessel var dotter till Maria Osberg och Nils Wessel.

Wessel studerade efter studentexamen i Stockholm 1914 vid Dramatens elevskola 1914–1916 och debuterade redan under studietiden på Dramatens scen som Bertha i Fadren. År 1918 betecknades hon i tidskriften Hela världen som Dramatens nya "ingenue" och som den som med tiden torde "kunna upptaga den mantel, som hängdes åt sidan, när fröken Anna Flygare blev fru Stenhammar".

Jessie Wessel tillhörde Dramatens ensemble 1916–1929. Hon prisades bland annat för sin roll som Titania i Shakespeares En midsommarnattsdröm vid ett gästspel på Theater in der Josefstadt i Wien 1925.

Leif Furhammar har i sin bok Filmen i Sverige beskrivit Wessel som "mörk, svårmodig och med utstrålning av både över- och underjordisk härkomst."

Wessel gifte sig 1928 med direktören och konstsamlaren Fritz H. Eriksson. De är begravda på Bromma kyrkogård i Stockholms län.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser 
 
 Hela världen nr 4 1918

Externa länkar 
 
 
 

Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Linköping
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1894
Avlidna 1948
Kvinnor
Heinrich Eddelien

Matthias Heinrich Elias Eddelien, född den 22 januari 1802 i Greifswald, död den 24 december 1852 i Bad Stuer, Mecklenburg, var en dansk-tysk konstnär (målare). Han var son till timmermannen David Niclas Eddelien (även skrivet Erdelien) och Johanna Dorothea Jäde.

Eddelien kom som ung målarlärling till Köpenhamn där han från 1821 blev elev vid Det Kongelige Danske Kunstakademi med dess professor, "den danska målarkonstens fader" Christoffer Wilhelm Eckersberg, som lärare.

Sedan Eddelien vunnit såväl akademiens lilla guldmedalj (1833) som dess stora (1837 för målningen Kung David opmuntrer Saul ved sit harpespil) hjälpte akademien honom också att erhålla danskt medborgarskap. Kort därefter erhöll han även akademiens stora resestipendium och vistades åren 1839-1843 främst i Italien men även i Tyskland. Här tog han intryck av dels ungrenässansen, dels av de unga tyska idealistiska målarna i gruppen Lukasbröderna (mer känd som nasarenerna). I fråga om figurframställning inspirerades han dock även av sin landsman, den berömde skulptören Bertel Thorvaldsen.

Eddeliens målningar har ofta motiv ur antikens mytologi eller bibeln (han utförde bland annat flera altartavlor; däribland Opstandelsen i Skt. Nicolai kyrka i Svendborg), men han målade också porträtt.

Utöver vanliga målningar utförde Eddelien även många större utsmyckningsarbeten. Redan som elev vid konstakademien fick han tillsammans med Constantin Hansen sitt första sådana uppdrag för en privatbostad. Han arbetade här i den vid tiden populära pompeijanska stilen, vilken han också använde när han 1835-1836 utförde dekorationsmålningarna i Christian VIII:s sovgemak på Amalienborgs slott (numera del av det kungliga handbibliotekets lokaler). Han utförde också ett flertal vägg- och takdekorationer på Christiansborgs slott, vilka dock alla förstördes när slottet brann 1884.

Eddeliens mest monumentala uppgift av detta slag fick han dock aldrig själv fullborda. Det gällde det 1847 påbörjade uppdraget att utsmycka Christian IV:s kapell i Roskilde domkyrka. Han hade här endast hunnit måla taket och en fris under detta då han genom slag drabbades av förlamning i högerarmen och fick överlämna arbetet åt andra förmågor. Några få år senare avled Eddelien på en kurort i Tyskland, endast femtio år gammal.

Eddelien gifte sig 1839 med Olivia Francisca Hjorth (1811-1892), dotter till nålmakaren och justitierådet Frantz Christian Hjorth (1782-1865) och Maria Dorothea Olsen. Parets dotter Vilhelmine Marie Eddelien blev med tiden mor till ögonläkaren Einar Lindgren. Olivia gifte efter makens död om sig med guldsmeden och konsthantverkaren Jørgen Balthasar Dalhoff (1800-1890).

Galleri – verk av Eddelien

Källor 
 Heinrich Eddelien i Weilbachs Kunstnerleksikon på Kunstindex Danmark

Externa länkar 
 Länklista till verk av Eddelien på Statens museum for kunsts hemsida
 Verk av Eddelien på Kunstindeks Danmark
 Om renoveringen av Eddeliens freskomålningar i Christian IV:s gravkapell

Danska konstnärer
Personer från Greifswald
Födda 1802
Avlidna 1852
Män
Roundhay Garden Scene

Roundhay Garden Scene är den äldsta kända film som skapats. Idag finns bara delar av filmen kvar som filmades av Louis Aimé Augustin Le Prince i oktober 1888. Det som säkerställer dateringen av filmen är att Le Prince svärmor, som medverkar i filmen, avled samma månad.

Filmen är filmad på 2 1/8 tums film med 10-12 bilder per sekund.

Externa länkar 
 
 

Filmhistoria
Brittiska kortfilmer
Magnus Kahnberg

Håkan Magnus Kahnberg, född 25 februari 1980 i Kållereds församling i Göteborgs och Bohus län, är en svensk ishockeyspelare. Kahnberg har spelat i Frölunda HC sedan 1996/1997 och i A-laget sedan 1998/1999. 2003/2004 var Kahnberg den spelare i elitserien som gjorde såväl flest mål som flest poäng. Den 31 mars 2009 skrev Kahnberg ett 2-årskontrakt med Brynäs IF.

Kahnberg har spelat i Sveriges herrlandslag i ishockey sedan 2001. Magnus Kahnberg skrev på ett ettårskontrakt med NHL-laget St. Louis Blues inför säsongen 2006/2007. Han fick dock spela i American Hockey League-laget Peoria Rivermen.

Kahnberg är en del av den så kallade dragkedjan tillsammans med Jari Tolsa och Joel Lundqvist som skördade stora framgångar i Frölunda 2001-2006. Dragkjedjan återförenades säsong 11/12.

Den 4 april 2011 skrev Kahnberg på ett kontrakt med Frölunda som sträcker sig över två säsonger.

Kahnberg fick avsluta sin karriär 2015 efter en allvarlig hjärnskakning.

Magnus Kahnberg är kusin till Nicklas Lasu.

Meriter
VM-silver: 2004
SM-guld: 2003, 2005
JSM-guld: J20 1999/2000
JSM-guld: J18 1997/1998
Flest poäng och flest mål i Elitserien 2003/2004
Ingick i All star-laget 2003/2004

Klubbar
 Frölunda HC 2011- (tillbaka till säsongstart 2011)
 Brynäs IF 2009-2011
 St. Louis Blues 2006
 Frölunda HC 1999/2000-2005/2006 2006-2009
 IF Mölndal Hockey 1996/1997
 Kållereds SK (moderklubb)

Referenser

Noter 

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Brynäs IF
Spelare i Frölunda HC
Spelare i Peoria Rivermen (2005–2013)
Spelare valda i NHL Entry Draft 2000
Spelare valda av Carolina Hurricanes i NHL Entry Draft
Personer från Mölndals kommun
Födda 1980
Levande personer
Män
Presidium

Ett presidium utgörs av den som är ordinarie ordförande och den eller de som är vice ordförande i en förening, sammanträde eller annan organiserad grupp av människor. Var och en av dem kan kallas presidial.

Personerna i presidiet är de som kan och ska fungera som ordförande om inte särskilda skäl finns. I utvidgad mening kan ibland även sekreterare och eventuella rösträknare som bistår ordföranden i hens arbete anses ingå i presidiet, och likaså ibland även den främste föredragande verksamhetschefen.

Normalt är det ordföranden, ofta i samarbete med övriga medlemmar i presidiet, som inte bara fördelar ordet på ett sammanträde, utan som också lägger upp de organisatoriska planerna inför sammanträdet, såsom att upprätta förslag till dagordning och tidsplanering. Det är ordföranden som har ansvar för att kalla till sammanträde. Tidpunkterna för sammanträden brukar fastställas av presidiet eller av alla ledamöter. Övriga ledamöter kan begära att ordförande kallar till sammanträde. Föreningens stadgar eller reglementen brukar reglera hur många ledamöters begäran om sammanträde som krävs för att ordföranden ska vara tvungen att kalla.

Se även
Arbetsutskott

Referenser 

Associationsrätt
Grupper inom en organisation
Sammanträdesteknik
Shinya Hashimoto

Shinya Hashimoto (japanska: 橋本真也), född 3 juli 1965 i Gifu prefektur i Japan, död 11 juli 2005 i Yokohama (hjärnblödning), var en professionell wrestlare. Han var känd som en av "de tre musketörerna" i fribrottningsförbundet New Japan Pro-Wrestling, tillsammans med Masahiro Chono och Keiji Mutoh. 

Hashimoto dog av en hjärnaneurysm den 11 juli 2005 och blev dödförklarad på väg till sjukhuset. Hashimotos syster nämnde att han hade klagat på att han hade ont i bröstet och trodde att hans hjärta slog alldeles för snabbt men vägrade kontakta en läkare om sina förhållanden. Han hade under 2004 haft ett problem med hjärtat och fick ta mediciner men efter att han hade haft en operation i axeln fick han sluta ta dem. Hashimotos doktor hade även sagt att den mest troliga orsaken till hans hjärnblödning var högt blodtryck och att hans stress under åren lett till detta.

Privatliv 
Hashimoto har en son född 1992 som heter Daichi, som följt sin pappas fotspår och har kontrakt med fribrottningsförbundet Big Japan Pro Wrestling. Vid hans död lämnade han även bakom sig två döttrar.

Källor

Födda 1965
Avlidna 2005
Japanska fribrottare
Män
WP:Projekt Japan
Gustav Esmann

Gustav Frederik Esmann 17 augusti 1860 i Köpenhamn, död 4 september 1904 i Köpenhamn, var en dansk journalist, författare, manusförfattare och konferencier.

Esmann var en av dem som slöt sig till Herman Bang, och på 1880-talet väckte uppseende som elak följetongist i dagspressen. Han debuterade 1885 med Gammel Gæld, två noveller i blaserad och ironisk ton, och författade sedan ett tiotal skådespel, utmärkta för stor scenteknisk behändighet, bland annat Den kjære Familje (1892) och Alexander den Store (1900), de flesta spelade på Det Kongelige Teater, de båda senare även i Sverige. I sitt levnadssätt var Esmann ända fram till sin död en typisk representant för den köpenhamnska boulevard-intelligensen. År 1904 sköts han på Centralhotellet i Köpenhamn ihjäl av en älskarinna, som därefter tog sitt liv.

Bibliografi (i urval)
I provinsen
I stiftelsen

Filmografi
1917 – Alexander den Store

Källor
 Svensk uppslagsbok'', Malmö 1931

Externa länkar

Danska författare
Danska journalister
Danska manusförfattare
Födda 1860
Avlidna 1904
Män
Författare från Köpenhamn
S:t Mikael

S:t Mikael: Traumaenheten är en svensk TV-serie i 24 delar från 1998–1999 om ett sjukhus.

Roller, urval  
Emil Forselius - Max Sterning
Leif Andrée - Jan Matsson
Björn Gedda - Lars Wenkman
Åsa Forsblad - Eva Gunnarsdotter
Mats Rudal - Krister Nordlund
Mats Långbacka - Jörgen Cedermark
Erika Höghede - Yvonne Hallman
Chatarina Larsson - Anita Johansson
Rebecka Hemse - Cecilia Ciderius 
Sanna Mari Patjas -  Marie 
Douglas Johansson - Börje
Kelly Tainton - Peter
Michael Nyqvist - Svante Nylen
Fredrik Dolk - Sven Lindholm
Sven-Åke Wahlström - Polisass. Almkvist
Inga Ålenius - Elsa Larsson
Jonas Karlsson - En självmordskandidat
Lena Dahlman - Birgitta
Mira Mandoki - Jonna Karlsson
Kristina Törnqvist - Ingela Karlsson
Thomaz Ransmyr - Hare Krishna
Hans Mosesson -  Assar Göransson
Aida Gordon - Ylva Sörensson
Lena-Pia Bernhardsson - Ann-Sofie Bernardsson

Se även
Såpopera
Mikael (ärkeängel)

Externa länkar
 S:t Mikael på IMDB

Svenska TV-serier från 1990-talet
Svenska såpoperor
Läkarserier
Like a Virgin

Like a Virgin är det andra studioalbumet av den amerikanska popartisten Madonna, utgivet den 12 november 1984 på Sire Records.

Detta album kom att bli Madonnas internationella genombrott. De främsta låtarna, vilka senare kom att släppas på singel, var "Like a Virgin", "Material Girl", "Angel" och "Dress You Up". Hiten "Into the Groove" fanns inte med ursprungligen när albumet gavs ut, utan lades till senare efter att den varit utgiven som singel. År 2001 gavs skivan ut på nytt med två remixer.

Låtlista 
 "Material Girl" (Peter Brown, Robert Rans) – 4:00
 "Angel" (Madonna, Stephen Bray) – 3:56
 "Like a Virgin" (Tom Kelly, Billy Steinberg) – 3:38
 "Over and Over" (Madonna, Bray) – 4:12
 "Love Don't Live Here Anymore" (Miles Gregory) – 4:47
 "Dress You Up" (Andrea LaRusso, Peggy Stanziale) – 4:01
 "Shoo-Bee-Doo" (Madonna) – 5:16
 "Pretender" (Madonna, Bray) – 4:30
 "Stay" (Madonna, Bray) – 4:07

Återutgåvan 1985
 "Material Girl" (Peter Brown, Robert Rans) – 4:00
 "Angel" (Madonna, Stephen Bray) – 3:56
 "Like a Virgin" (Tom Kelly, Billy Steinberg) – 3:38
 "Over and Over" (Madonna, Bray) – 4:12
 "Love Don't Live Here Anymore" (Miles Gregory) – 4:47
 "Into the Groove" (Madonna, Bray) – 4:47
 "Dress You Up" (Andrea LaRusso, Peggy Stanziale) – 4:01
 "Shoo-Bee-Doo" (Madonna) – 5:16
 "Pretender" (Madonna, Bray) – 4:30
 "Stay" (Madonna, Bray) – 4:07

Bonuslåtar på 2001 års återutgåva
 "Like a Virgin" (Extended Dance Remix) – 6:08
 "Material Girl" (Extended Dance Remix) – 6:07

Medverkande

Musiker
Madonna – sång, bakgrundssång
Bernard Edwards – bas
Brenda King – bakgrundssång
Curtis King – bakgrundssång
Lenny Pickett – saxofon
Nile Rodgers – gitarr, synclavier
Robert Sabino – synthesizer
Nathaniel S. Hardy, Jr. – synthesizer
Frank Simms – bakgrundssång
George Simms – bakgrundssång
Dave Weckl – trummor
Tony Thompson – trummor

Design
Jeri McManus – art director, design
 Jeffrey Kent Ayer – art director, design
Steven Meisel – fotografi
Maripol – stylist

Produktion
Madonna – producent
Stephen Bray – producent
Nile Rodgers – producent
Jason Corsaro – ljudtekniker
Budd Tunick – produktionschef
Bob Ludwig – mastering
Jimmy Bralower – trumprogrammering

Skivbolag
Sire Records – skivbolag, amerikansk copyrightägare (1984, 1985)
Warner Bros. Records – amerikansk marknadsförare och distributör (alla utgivningar), skivbolag, copyrightägare (2001)
WEA International – internationell distributör, internationell copyrightägare (alla utgivningar)

Medverkande är hämtade ur albumhäftet till Like a Virgin.

Listplaceringar

Se även
The Virgin Tour, Madonnas första turné
Live – The Virgin Tour, konsertfilm inspelad under turnén

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Like a Virgin på Madonna.com

Album av Madonna
Musikalbum 1984
Engelskspråkiga musikalbum
Album utgivna på Sire Records
Reenstierna

Reenstierna är en adlig släkt, ursprungligen en patriciersläkt från Aachen i nuvarande Tyskland, med namnet Momma, som inkom till Sverige på 1640-talet med bröderna Abraham (1623-1690), Willem (död 1681) och Jacob (1625–1678). De tre bröderna var framgångsrika bruks- och handelsidkare, och de adlades 1669 på namnet och introducerades på Riddarhuset 1672 på nummer 818. En släktgren upphöjdes till grevlig värdighet. Endast den obetitlade grenen fortlever.

Historik
När Frankrike anföll Nederländerna 1672 upphörde de vänskapliga förbindelserna mellan Holland och Sverige, och brödernas holländska kredit drogs in, vilket blev början till släktens ekonomiska undergång, problemen växte under Karl XII:s hårda finanspolitik, då brödernas affärsställning blev totalt undergrävd.

Släkten Reenstiernas ekonomiska nedgång innebar att de flesta i följande släktled intog relativt blygsamma positioner. Som adliga gällde i de flesta fall den militära banan. Ett undantag är Jakob Reenstierna, son till den förste Jakob Reenstierna. Han gjorde en lysande karriär som ämbetsman och utnämndes till friherre 1711 och greve 1714, men introducerades inte. Även hans bana slutade dock i nedan. Efter sin död dömdes han till 3000 daler silvermynt i böter för att ha gett fribrev för seglation till av fienden ockuperade baltiska sjöstäder. Sonen Axel introducerades 1719 som greve med nummer 57 på Riddarhuset.

Släkten Reenstiernas i dag mest kända medlem är Märta Helena Reenstierna, även känd som Årstafrun. Genom att föra en omfattande dagbok under 46 år från 1793 har hon levererat en unik dokumentation av livet på och kring en herrgård i Stockholms närhet. Märta Helena Reenstierna är barnbarnsbarnbarn till den första Jakob Reenstierna.

Landsarkivet stavar namnet Reenstjerna. Adelskalendern stavar Reenstierna och den stavningen är också den idag vanligast förekommande.

Personer med efternamnet Reenstierna
 Abel Reenstierna (1665–1723), hovjunkare och affärsman
 Abraham Reenstierna (1623–1690), tysk-svensk affärsman
 Anna Maria Reenstierna (1662–1729), herrgårdsfru, bruksförvaltare och hustru till Peter Svedberg adlad Schönström och Nils Djurclou adlad Djurklow
 Fredrik Ulrik Reenstierna (1722–1783), ämbetsman
 Jacob Reenstierna den äldre (1625–1678), affärsman
 Jacob Reenstierna den yngre (1659–1716), ämbetsman
 John Reenstierna (1882–1956), bakteriolog, professor
 Abraham Reenstierna den yngre
 Märta Helena Reenstierna (1753–1841), herrgårdsfru, dagboksförfattare, "Årstafrun"

Se även
 Reenstiernska palatset
 Renstiernas gata

Referenser

Externa länkar
Adliga ätten Reenstierna nr 818
Grevliga ätten Reenstierna nr 57
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
Svenska friherrliga ätter
Svenska grevliga ätter