kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Britt Marie Aruhn

Britt Marie Aruhn, under en tid Aruhn Solén, född den 11 november 1943 i Motala församling i Östergötlands län, är en svensk operasångare (koloratursopran).

Karriär 
Aruhn utbildade sig vid Musikhögskolan i Stockholm och Stockholms Musikdramatiska skola och anställdes därefter på Kungliga Teatern. Hon debuterade 1974 som Olympia i Hoffmanns äventyr och blev snart en av Operans mest aktade artister. Hennes röst nådde i början av karriären ända till trestrukna g. Hon har sjungit huvudrollen i bland annat Puccinis operor Madama Butterfly och La Bohème, Verdis La traviata, Rigoletto och Zerbinetta i Richard Strauss Ariadne på Naxos. Hon sjöng rollen som Säpopo vid världspremiären av György Ligetis Den stora makabern i Stockholm 1978, en roll hon senare upprepade på Parisoperan. Vid sidan av sin fasta anställning på Kungliga Operan har hon sjungit på Drottningholms slottsteater, Covent Garden i London, La Scala i Milano med flera scener. Hon har även uppträtt på evenemang som Nobelmiddagen och Polarprisutdelningen.

Efter pensioneringen från Stockholmsoperan har hon fortsatt sjunga; bland annat sjöng hon hösten 2007 den kvinnliga huvudrollen i Verdis Maskeradbalen i en uppsättning vid den Den Norske Opera.

Aruhn var 1966–1976 gift med operasångaren Christer Solén (1939–2012) och 1982–1988 med Niels Steen Pedersen (född 1941) från Danmark. Hon är mor till bland andra dirigenten Eric Solén (född 1969) och operasångaren Leif Aruhn-Solén (född 1973).

Priser och utmärkelser  
1967 – Jenny Lind-stipendiet
1979 – Jussi Björlingstipendiet
19?? – Christina Nilsson-stipendiet
1988 – Hovsångerska
2005 – Ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien
2010 – Litteris et Artibus

Diskografi
Mozart, Lucio Silla. Orchestre du Théâtre Royal de La Monnaie, dir. Sylvain Cambreling. Ricercar RIS 090072-090074. 1991. Svensk mediedatabas. (3 cd). Även utgiven av Brilliant Classics.
Saint-Saëns, Oratorio de Noël, Respighi, Lauda per la natività del Signore. Proprius cd 1994. Svensk mediedatabas.
Mozart, Die Zauberflöte, regi: Ingmar Bergman. SR records Rxlp 1226-28. 1974.(3 LP). Svensk mediedatabas. Även som vhs och dvd.
Strauss, Richard, Vier letzte Lieder med mera. Bluebell ABCD 062. Svensk mediedatabas.
Strauss, Richard, Sophie i Der Rosenkavalier. Med Elisabeth Söderström, Sylvia Lindenstrand, Arne Tyrén. Kungliga Hovkapellet. Dir. Leif Segerstam. 1976. Premiere Opera. (premiereopera.net). Läst 13 januari 2013.
Svensk opera. Caprice 1983. Svensk mediedatabas.
Mozart, La finta Giardiniera, Naxos (svensk distr.) Dvd VR06-0454. 1988. Svensk mediedatabas.
Melodier ur de mest älskade operetterna. Erland Hagegård, Britt-Marie Aruhn. Norrköpings symfoniorkester. Philips 438775-2. Svensk mediedatabas.

Filmografi
 (första damen)

Källor
 Sørensen, Inger, Operalexikonet, s. 42–43, Forum, 1993, .

Noter

Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska sopraner
Svenska hovsångare
Födda 1943
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Mottagare av Litteris et Artibus
Kvinnor
Personer från Motala
Levande personer
Svenska operasångare under 2000-talet
Azathoth

Azathoth, även kallad "Demonsultanen" (The Daemon Sultan), är en fiktiv gudalik varelse samt namnet på en oavslutad roman, skapade av H. P. Lovecraft. Senare författare, bl. a. Ramsey Campbell, har byggt vidare på idén.

Azathoth beskrivs som blind och idiotisk och anses vara Cthulhu-mytologins överhuvud. Den kallas även för "Sjudande nukleärt kaos" (Seething Nuclear Chaos) och dess inkarnationer är bland andra "Vansinnet från gravkammaren" (The Madness from the Vaults) och Xada-Hgla.

I universums centrum håller Azathoth sitt hov, där den passas upp av den yttre guden (Outer God) Nyarlathotep som uppfyller alla Azathoths slumpmässiga behov. Även de namn- och sinneslösa varelser som kallas "de andra gudarna" (The Other Gods) svärmar runt Azathoth tillsammans med en skara av varelser som kallas "tjänare av de yttre gudarna" (Servitors of the Outer Gods). I Lovecrafts noveller beskrivs Azathoth som ett "nukleärt kaos", men det är oklart om författaren använde ordet "nukleärt" för att påvisa radioaktiv energi eller helt enkelt för att beskriva Azathoths ytterst centrala vistelseplats.

Det är få som tillber Azathoth direkt, och de som gör det är oftast galna  tillkalla Azathoth medför förödelse och död. Shanerna (The Shan) är dock hängivna dyrkare av inkarnationen Xada-Hgla. Thomas Ligottis Idiotens kult (The Sect of the Idiot) har en avdelning vars natur är icke-mänsklig och består av till synes identiska mumifierade och vedervärdiga varelser som är under direkt kontroll av den blinda idiotguden själv. I Anders Fagers "Krig! Barn!" vandrar en gatufest ifrån Stockholm till Azathoths tron och tillbaka igen.

Se även 
 Cthulhu-mytologin

Externa länkar 

Figurer i Cthulhu-mytologin
Pedro Delgado

Pedro Delgado Robledo, född 15 april  i Segovia, Spanien, är en spansk tidigare proffscyklist. Delgado vann under sin aktiva karriär bland annat Tour de France  och Vuelta a España  och .

Numera arbetar han bland annat som kommentator på den spanska public service-kanalen TVE. Han är också Unicef-ambassadör.

Stall
 Reynolds 1982–1984
 Seat-Orbea 1985
 PDM-Concorde 1986–1987
 Reynolds/Banesto 1988–1994

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Spanska tävlingscyklister
Vinnare av Vuelta a España
Män
Födda 1960
Vinnare av Tour de France
Spanska dopningsfall
Levande personer
Nasca

Nasca (eller Nazca) är en stad i södra Peru, med en folkmängd av 39 054 invånare 2015. Den ligger i ett nätverk av dalgångar längs Perus södra kust, och området runt staden är mest känd för Nascalinjerna i Nascaöknen som ligger i nordväst, mellan Nasca och Palpa.

Sedan 1997 är Nasca platsen för en stor kanadensisk guldgrävningsoperation, och sedan guldgrävningen startade har lokalbefolkning gjort några enstaka försök att hävda sina rättigheter. Staden Nasca har dumpat sopor på slättmarkerna vilket förstört flera av Nascalinjerna, detta har orsakat en del kontroverser.

Historia 
Nazcakulturen blomstrade i området mellan 300 f.Kr. och omkring år 800 e.Kr. Dessa människor låg bakom Nascalinjerna och den ceremoniella staden Cahuachi (väster om Nasca). De byggde också imponerande system av underjordiska akvedukter som fungerar än idag.

Referenser

Noter

Externa länkar

Orter i Peru
Stephen Roche

Stephen Roche, född 28 november  i Dundrum, Irland, är en irländsk före detta proffscyklist. Han var proffs mellan  och .

Stephen Roche blev den andra cyklisten att vinna Tour de France, Giro d'Italia och världsmästerskapens linjelopp under ett och samma år, vilket han gjorde 1987. Innan dess hade endast belgaren Eddy Merckx lyckats med samma sak. 

Utöver segern 1987 hade Roche även en tredjeplats  bland meriterna från Tour de France, liksom ett antal placeringar bland de femton bästa. Han blev även trea vid Cykel-VM . Bland hans segrar i övriga tävlingar finns bland annat vinster av Paris-Nice, Romandiet runt och Baskien runt.

Roche avslutade sin karriär 1993. Hans son, Nicolas Roche, blev professionell 2004. Stephen Roche är äldre bror till Lawrence Roche som slutade trea på cykeltävlingen Circuit de la vallée de la Loire 1988. Stephen Roche är också svåger till Neil Martin, som var professionell 1985–1988.

Meriter
Tour de France
 Totalseger 1987
3 etapper
Giro d'Italia
 Totalseger 1987
2 etapper
 Världsmästerskapens linjelopp 1987
Paris-Nice – 1981
Romandiet runt – 1983, 1984, 1987
Baskien runt – 1989
Critérium International – 1985

Stall
 Peugeot-Shell-Michelin 1981–1983
 La Redoute 1984–1985
 Carrera 1986–1987
 Fagor-MBK 1988–1989
 Histor-Sigma 1990
 Tonton Tapis-GB 1991
 Carrera Jeans 1992–1993

Referenser

Externa länkar
Stephen Roche cyclingarchives.com

Irländska tävlingscyklister
Vinnare av Tour de France
Världsmästare i cykling
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Irland
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1980
Födda 1959
Levande personer
Män
Sonja Lund

Sonja Margareta Lund, ogift Karlsson, född 29 mars 1942 i Stockholm, är en svensk dansare och skådespelare. 

Lund debuterade som filmskådespelare i några av Peter Weiss tidiga filmer. Som dansare har hon varit engagerad vid flera av Stockholms teatrar, bland annat vid Dramaten och Oscarsteatern. Hon medverkade i Oscarsteaterns internationella turnéversionen av West Side Story, på TV medverkade hon i Ingmar Bergmans Trollflöjten 1974. 

Som skådespelare har hon bland annat varit engagerad vid Stockholms Stadsteater och Wasa Teater i Finland. Hon var under 1970-talet med om bildandet av Turteatern. Under 1980- och 1990-talen har hon engagerat sig i regionalt teaterarbete, såväl inom Riksteatern och Unga Riks som på olika landsortsscener. Hon har även varit verksam som teaterregissör och koreograf.

Sonja Lund var gift 1967–1975 med regissören Christian Lund (1943–2007). Hon är mor till Matz Karlsson (född 1964) och skådespelaren Regina Lund (född 1967).

Teater

Roller (ej komplett)

Filmografi (i urval)

Källor

Noter

Externa länkar

Födda 1942
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska koreografer under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Helena Högberg

Ulla Helena Cecilia Högberg, född 31 oktober 1951 i Linköping, är en svensk dansare.

Filmografi
1975 - Picassos äventyr
1975 - Trollflöjten

Svenska dansare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1951
Levande personer
Personer från Linköping
Jane Darling

Jane Darling, född 9 juli 1945, är en brittisk dansare verksam i Sverige som adjunkt i jazzdans.

Darling började sin professionella utbildning vid Arts and Education Trust School i London. Utbildningen hade fokus på balett (RAD Royal Academy of Dance och Cecchetti), men innehöll också jazz, steppdans, karaktär och mim. Jane började tidigt arbeta professionellt och 1963, vid 18-års ålder, började hon som dansare på The London Palladium i West End med koreografi och modern balett av Michael Chernley. Hon var ledande dansare inom jazzdansen i London under många år i teater, TV och film. 

Jane Darling tillbringade en tid i Sverige med gästundervisning vid Balettakademien och arbetade under denna tid också med Ingmar Bergmans film Trollflöjten. Hon återvände till London och arbetade tillsammans med Wayne Sleep, först i musikalen Song and Dance och sedan som solist i Wayne Sleeps egen danstrupp Dash. Darling återvände till Sverige på 1980-talet för att arbeta som modern dansare i Vindhäxor med koreograf Eva Lundquist.

År 1969 mötte hon Matt Mattox, vilket blev inledningen till ett mångårigt samarbete. Darling tog efter en tid över Mattox' undervisning på Dance Center London och blev också för första gången inbjuden till Balettakademien i Stockholm för att där överta Herman Howells undervisning. Hon har undervisat i Mattoxteknik i England och i övriga Europa under 25 år. På Danshögskolan undervisar Darling i jazzteknik sedan 1988.

Filmografi 
Enligt Svensk filmdatabas:

Källor 

Kvinnor
Brittiska dansare
Födda 1945
Levande personer
Laurent Fignon

Laurent Patrick Fignon, född 12 augusti  i Paris, död 31 augusti 2010 i Paris, var en fransk tävlingscyklist. Fignon vann bland annat Tour de France 1983 och 1984, samt Giro d’Italia 1989.

Totalt vann Fignon nio etapper i Tour de France. Han har även en andraplats från Giro d’Italia 1984. Bland övriga meriter finns bland annat segrar i Milan-San Remo 1988 och 1989 samt två etappsegrar i Vuelta a España. 

Fignon gick bort 31 augusti 2010 i sviterna av cancer.

Tour de France 1989
Laurent Fignon kom tvåa i Tour de France 1989, endast 8 sekunder efter amerikanen Greg LeMond som avgjorde till sin fördel på den sista etappens tempolopp inne i Paris. Fignon ledde inför den sista etappen med 50 sekunder och många journalister skrev att touren redan var avgjord – LeMond hade inte en chans att hinna ikapp 50 sekunder på den 24,5 km långa tempoloppssträckan. LeMond körde den sista sträckan med aerobars (aerodynamiska styren), en droppformad hjälm samt ett bakre diskhjul, medan Fignon körde utan hjälm, ett vanligt bockat styre och diskhjul på bägge hjulen. Tester som utfördes efteråt i vindtunnlar visade att Fignon hade vunnit över LeMond om han hade använt sig av de aerodynamiska hjälpmedlen. Även om Fignon startade efter LeMond och kunde gå på hans tider orkade han inte stå emot amerikanens forcering.

Meriter
Tour de France
 Totalseger – 1983, 1984
 Ungdomstävlingen – 1983
9 etapper
Giro d'Italia
 Totalseger – 1989
 Bergspristävlingen – 1984
2 etapper
Vuelta a España
2 etapper

 Nationsmästerskapens linjelopp – 1984
La Flèche Wallonne – 1986
Milano-Sanremo – 1988, 1989

Stall 
 Renault-Elf 1982–1985
 Système U 1986–1988
 Super U 1989
 Castorama 1990–1991
 Gatorade 1992–1993

Referenser

Externa länkar
Laurent Fignon cyclingarchives.com

Födda 1960
Avlidna 2010
Franska tävlingscyklister
Män
Vinnare av Tour de France
Idrottare från Paris
Ragnar Ulfung

Ragnar Sigurd Ulfung, före 1941 Olsen, född 28 februari 1927 i Oslo, är en norsk-svensk operasångare (tenor).

Biografi 
Ulfung började sin artistbana som nioåring i Olavsguttene, där han blev solist 1943. Han utbildades vid Musikaliske Akademin i Oslo och debuterade vid Det Nye Teater 1952. Han arbetade därefter i Milano under Angelo Minghetti 1954–1955 och vid Stora Teatern, Göteborg 1955–1958. Därefter fick Ulfung engagemang på Stockholmsoperan och bland rollerna där kan nämnas som Gustav III i Verdis Un ballo in maschera, Cavaradossi i Puccinis Tosca samt Mime i Wagners Siegfried. Hans sista stora debutroll i Stockholm blev titelrollen i Verdis Otello. 

Under senare delen av karriären blev Ulfung internationellt uppskattad i roller som Aeghist i Richard Strauss Elektra och Herodes i samme kompositörs Salome. Efter sin internationella debut som Tamino i Trollflöjten på Covent Garden i London 1963 har Ulfung har gästspelat på ledande teatrar i Europa och USA. 

Han blev hovsångare 1976 samt var chef för Stora Teatern i Göteborg säsongen 1977–1978.

Ulfung fick i äktenskapet med Björg Flognfeldt (1927–2023) dottern maskören Lotta Ulfung och sonen Karl Fredrik Ulfung som är  filmproducent och lektor på Stockholms dramatiska högskola.

Priser och utmärkelser
1961 – Musikkritikerpriset i Norge
1976 – Hovsångare
1981 – Litteris et Artibus
1994 – Fideliomedaljen

Diskografi (urval) 
 Ragnar Ulfung. (Great Swedish Singers). Bluebell ABCD 101.
 18 royal Swedish tenors. Bluebell : ABCD 080. Svensk mediedatabas.
 Aeghist i Strauss, R., Elektra. Hildegard Behrens m. fl., Boston Symphony Orchestra, dir. Seiji Ozawa, Philips 422 574-2. Svensk mediedatabas. 
 Kurt Weill's Rise and Fall of the City of Mahogony – Met Exclusive DVD, 1979. The Metropolitan Opera House Orchestra, dir. James Levine.
 Birgit Nilsson på Det Kongelige Teater. Birgit Nilsson, Ragnar Ulfung, Helge Brilioth. Classico Records : CLASSCD 5018. Svensk mediedatabas.
 Berg, A., Wozzeck. The Metropolitan Opera Orchestra, James Levine, dir. Metropolitan Opera Exclusive CD.  
 Johann Strauss Jr., Die Fledermaus. Live San Francisco 1973. Joan Sutherland m. fl., dir. R. Bonynge. Bella Voce BLV 107.219. Svensk medidatabas.
 Verismo at the Royal Swedish Opera 1952–1972. Caprice CAP 22063. (2 CD). Svensk mediedatabas.

Filmografi (urval)

Källor 
Norsk biografisk leksikon: Ragnar Ulfung

 Björg Ulfung på Familjesidan.se

Externa länkar 

 
 Ragnar Ulfung på Operasolisterna

Hovsångare
Norska tenorer
Norska operasångare under 1900-talet
Norska operasångare under 2000-talet
Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Svenska teaterchefer under 1900-talet
Mottagare av Litteris et Artibus
Sångare från Oslo
Skådespelare från Oslo
Födda 1927
Levande personer
Män
Måns Reuterswärd

Måns Ulrik Göstason Reuterswärd, född 6 april 1932 i Stockholm, är en svensk film- och TV-producent. 

Han är son till trädgårdsarkitekten Gösta Reuterswärd och far till äventyraren och bergsbestigaren Mikael Reuterswärd. Sedan 1984 är han gift med filmproducenten Katinka Faragó.

Priser och utmärkelser
1971 – Prix Italia för dansfilmen Rött vin i grönt glas (tillsammans med Birgit Cullberg)
2009 – Litteris et Artibus

Producent (urval)
1997 – Larmar och gör sig till

1992 – Markisinnan de Sade
1979 – Kristoffers hus
1975 – Trollflöjten

Referenser 

Svenska filmproducenter
Födda 1932
Män
Levande personer
Personer från Stockholm
Mottagare av Litteris et Artibus
Måns
Huvudmän för svenska adelsätter
Michael Rasmussen

Michael Rasmussen, född 1 juni 1974 i Tølløse, är en dansk proffscyklist sedan .

Cykelkarriären 
Michael Rasmussen vann VM i mountainbike 1999 vid tävlingar i Åre. Som professionell landsvägscyklist har han tävlat för CSC-Tiscali och senare Rabobank, för vilka han tävlade med fram till slutet av juli 2007 då han blev sparkad av stalledningen som ledare av Tour de France.

Rasmussen kom på 14:e plats i Tour de France 2004, vilket var första gången han deltog i tävlingen. Han vann sin första etapp på Tour de France på nionde etappen 2005 efter att ha ryckt 4 kilometer efter start. Samma år vann han Tour de France bergspristävling, en prestation som han upprepade 2006.

Den 15 juli 2007 vann Rasmussen bergsetappen mellan Le-Grand-Bornand och Tignes på Tour de France 2007, och fick därmed för första gången i sin cykelkarriär bära den gula ledartröjan. Efter att ha vunnit bergsetappen den 26 juli sparkades Rasmussen från Rabobank med anledning av att han ljugit om var han befunnit sig vid vissa tidpunkter. Rasmussen hade efter 16 etapper en ledning i sammandraget med över 3 minuter och sågs som en given segrare av Tour de France 2007.

Den 1 juli 2008 kom beskedet att Michael Rasmussen hade blivit avstängd i två år för att han missat tre anti-dopningstester på grund av sina lögner inför Tour de France 2007.

Rasmussens avstängning slutade den 25 juli 2009 och han cyklade Designa Grand Prix i Kjellerup, Danmark, två dagar senare. Han vann etapp 2 av den mexikanska tävlingen Vuelta a Puebla innan han vann hela tävlingen före Bernardo Colex och Gregorio Ladino. I oktober vann han prologen av La Vuelta a Chihuahua före Daniel Moreno och Óscar Sevilla. Samtidigt ryktades det att Rasmussen, som är gift med en mexikanska, vill byta ut sitt danska medborgarskap mot ett mexikanskt. Rasmussen slutade på andra plats på etapp 4 av tävlingen.

Smeknamn 
Michael Rasmussen går under smeknamnet "Kyllingen fra Tølløse", "Kycklingen från Tølløse". Det finns flera olika historier om hur han fick detta smeknamn, oftast anger de hans smäckra kroppsbyggnad och särskilt hans smala ben. Själv sade han i danska TV2 under Tour de France 2005 att det var på en fest där en annan person kallades "Bamse" som han själv fick namnet "Kylling" som en referens till det danska barn-TV-programmet "Bamse og Kylling". Somliga menar att namnet är en travesti på Bjarne Riis smeknamn, "Örnen från Herning".

Stall 
 CSC-Tiscali 2001–2002
 Rabobank 2003–2007
 Tecos Guadalajara 2009
 Miche 2010
 Christina Watches-Onfone 2011–2013

Källor 
Delvis översättning från danska Wikipedia.

Externa länkar 
Officiell webbplats
Michael Rasmussen cyclingarchives.com

Danska dopningsfall
Danska tävlingscyklister
Födda 1974
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Danmark
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Danmark
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2004
Mats Hellquist

Mats Hellquist född 1964 i Stockholm, är basist i banden bob hund och Bergman Rock.

Innan bob hund var han med i banden KitscHmobile, Tre Sterner, Gary Cooper Combo, APA (Aldrig På Arbetet), EPA (Ej På Arbetet).

Externa länkar 
Biografi över bandmedlemmarna, baserad på bob hunds officiella pressrelease

Bob hund
Svenska pop- och rockmusiker
Svenska basister
Män
Födda 1964
Levande personer
Musiker från Stockholm
Paola Bruna

Paola Bruna, ursprungligen Cerda Cortes, född 7 februari 1973 i Chile, är en svensk konstnär och sångerska.

Paola Bruna är av chilensk härkomst och uppväxt i Dalarna. Hon utbildade sig till konstnär vid Konstfack i Stockholm. Hon har bland annat sjungit i Moder Jords Massiva, agerat DJ och givit ut soloskivan Stockcity Girl (2002). Åren 2007–2011 var Bruna programledare på Sveriges Radio i kanalen Metropol.

Paola Bruna var tidigare gift med Klas Åhlund från Teddybears. År 2005 fick hon en son med pojkvännen Anders Göthberg som var medlem i Broder Daniel.

Diskografi 
 2002 – Stockcity Girl (album)
 2002 – Interstellar Love (singel)
 2002 – Above the Candystore (singel)
 2018 – Make It (singel)
 2018 – Shut up (singel)
 2019 – RUNAWAY (singel)
 2019 – Dreamer (singel)

Referenser

Externa länkar 
 Paola Brunas webbplats
 
 Artikel i Aftonbladet
 

Födda 1973
Svenska sångare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Kvinnor
Levande personer
Svenska sångare under 2000-talet
Mossens BK

Mossens BK är en fotbollsförening i stadsdelen Johanneberg i centrala Göteborg. Klubben bildades den 11 november 1932 på caféet "Fjuddas hörne" på Gibraltargatan. Ordförande blev Karl Gad, till sekreterare Carl Erik Ström och till kassör Allan Johansson. Mossens Bollklubb fick namnet efter stadsdelen. Klubbfärgen bestämdes till röd och vit, som en symbol för Mossen-idyllen med sina röda stugor med vita knutar. Klubben håller till i Mossens friluftsområde nära Chalmers campus. Hemmaplaner är Guldheden södra, med plastgräs, där ungdomslagen spelar, samt Mossens idrottsplats, som i huvudsak används för seniorlagsmatcher och träning samt grusplanen vid Mossens IP. Gräsplanerna delas framförallt med IK Virgo och Guldheden IK, men även med flera studentlag, vilket gör att Mossens BK:s lag ibland också tvingas spela och träna på Heden. Mossens BK:s originalställ består numera av svart och gult. Reservställ för seniorlagen är röd- och vitrandigt sedan 2012.

Mossens BK förfogade fram till slutet av 1950-talet över Gibraltarvallen. Mossens IP – som togs i bruk 1959 – blev en ersättning för Gibraltarvallen på grund av det växtbehov som Chalmers Tekniska Högskola hade. I dag är området parkeringsplats för Chalmers.

År 2007 slog Mossens BK världsrekord genom att spela fotboll 28 timmar i sträck.

1952
Laget spelade i division V mot föreningar som Fässberg, Gårda, Renitz, Parker, Kongahälla och Götaholm. Ett nytt klubbhus hade byggts av medlemmarna och invigts 1950. Laget hade 1948, för första gången gästspelat utomlands, då man mötte danska Hirtshals.

Mossens BK 50 år
Då klubben fyllde 50 år 1982 spelade A-laget i division III, efter att 1980 för andra gången i klubbhistorien ha vunnit en serie. Premiäråret i "trean" resulterade i en sjundeplats. En egen gräsplan för träning hade anlagts i Kallebäck. Föreningen hade 20 lag i seriespel och flickjuniorerna hade tagit hem DM efter finalseger mot Jitex och damlaget spelar i division III.

Referenser

Externa länkar
 Klubbens webbplats

Fotbollsklubbar i Göteborg
Sportklubbar bildade 1932