kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Christian Scriver

Christian Scriver, född 2 januari 1629 i  Rendsburg, Holstein, död 5 april 1693 i Quedlinburg, en tysk präst och teolog, som vid 24 års ålder, prästvigdes och fick sin första tjänst i den lilla staden Stendal i Sachsen. 1667 kallades han som kyrkoherde till S:t Jacobi församling i Magdeburg, där han verkade i 23 år.

Bibliografi
Gottholds tillfälliga andakter, 400 betraktelser med lärdom från det vardagliga livet
Seelenschatz (Själaskatt) (1675), som blev hans mest berömda verk.

Psalmer
Nu dagens sol i glans och prakt  från cirka 1671, nummer 446 i 1937 års psalmbok.

Externa länkar
Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon
Ökumenisches Heiligenlexikon
Texter av Christian Scriver

Tyska teologer
Tyska psalmförfattare
Personer från Rendsburg
Födda 1629
Avlidna 1693
Män
Karl Heinrich von Bogatzky

Karl Heinrich von Bogatzky, född 7 september 1690 på slottet Jankowe i Schlesien, död 15 juni 1774 i Halle, tysk teolog och författare.

von Bogatzky övergick påverkad av pietismen från juridiken till teologiska studier. Han utövade som själasörjare stort inflytande på de människor han kom i kontakt med. Mest känd är han genom sina talrika uppbyggelseskrifter och andliga sånger, som utgått i många upplagor, bland annat Güldenes Schatzkästlein (1718), Geistliche Gedichte (1749), samt Lieder (1756). Många av hans skrifter är översatta till svenska, såsom Gyllene skattkammare (senaste svenska utgåvan 1917), och Dagliga betraktelser (senaste svenska utgåvan 1989).

Psalmer
Kom, Helge Ande, du som tände nr 606 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920,  nr 243 i 1937 års psalmbok skriven 1750 och översättning, vilken bearbetades inför publiceringen 1937, av Erik Nyström 1893.

Källor
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939

Noter

Externa länkar

Bogatzky's Golden Treasury - Introduction - Optus Version, engelsk text
Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon, tysk text
Bogatzky i Libris, under 8 olika stavningar av namnet

Tyska teologer
Tyska psalmförfattare
Födda 1690
Avlidna 1774
Män
Personer från Schlesien
Edith Nilsson

Edith Amalia Nilsson, född 10 januari 1899 i Vankiva, Kristianstads län, död 19 april 1990 i S:t Petri församling i Malmö, var en svensk skådespelare.

Hon är begravd på Sankt Pauli norra kyrkogård i Malmö.

Filmografi

Källor

Noter 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1899
Avlidna 1990
Kvinnor
Gravsatta på Sankt Pauli norra kyrkogård
Anders Larsson (skådespelare)

Anders Gustav Larsson, född 11 september 1899 i Karlstad, död 11 april 1972 i Kristinehamn, var en svensk skådespelare och målare. Han blev känd under namnet Lill-Anders eftersom han bara var 147 cm lång.

Filmografi

Referenser 

Män
Födda 1899
Avlidna 1972
Skådespelare från Karlstad
Skærbæks kommun

Skærbæks kommun var en kommun i Sønderjyllands amt i Danmark. Sedan danska kommunreformen 2007 ingår den i Tønders kommun.

Externa länkar 

Tidigare kommuner i Danmark
Tønders kommun
3D-system

3D-system, ett system för färgmätning och färgbeskrivning utvecklat av Deutsche Amphibolin-Werke (DAW). Systemet grundar sig på ögats uppfattningsförmåga, och söker att utifrån ögats förmåga att uppfatta och särskilja kulörer, klassificera dessa.

Det matematiska system som systemet grundar sig på skiljer sig från NCS. I 3D-systemet finns ett stort flertal av kulörerna inom vissa delar av kulörcirkeln (där ögat kan uppfatta även svaga skillnader i våglängd). 3D-systemet har därför ett mycket brett utbud av kulörer i det gul-röda segmentet, vilket ger ett stort antal sand-, kalk-, ockra- och terrakottakulörer. Kulörurvalet i 3D-systemet är gjort för att passa såväl utvändigt som invändigt och består av:
12 Neutralgrå toner
6 Sockelgrå
6 Vita nyanser
12 Off White pasteller
46 Kulörfamiljer med totalt 1072 kulörer. Var och en med utgångspunkt från sin unika kulörton och tonade i varianter från ljus pastell till mättade accenter
60 Lackfärgskulörer
18 Alumiumkulörer

Se även
 Färgsystem

Färgsystem och färgrymder
Omvänd transkription

Omvänd transkription innebär att information överförs från RNA till DNA istället för tvärtom som under vanlig transkription. Framför allt retrovirus använder sig av denna process för att kunna överföra sitt RNA-baserade genom till dubbelsträngat DNA, dsDNA. Virionens dsDNA kan därmed sättas ihop med värdcellens DNA som också består av dsDNA. Virusets genom transkriberas sedan av värdcellen till mRNA. Processen katalyseras av enzymet omvänt transkriptas, och enkelsträngat DNA används som intermediat.

Cellbiologi

de:Transkription (Biologie)#Reverse Transkription
en:Reverse transcriptase#Process of reverse transcription
Model-View-Controller

Model-View-Controller (MVC) är ett arkitekturmönster som används inom systemutveckling. I komplexa datorapplikationer kan det vara lämpligt att separera data (Model) och presentation (View) så att inte datahanteringen får konsekvenser på grund av förändringar i presentationslagret, samt att data kan omorganiseras utan att behöva ändra i presentationslagret. MVC löser detta problem genom att separera data och affärslogiken från presentationen och användarinteraktionen, genom att introducera en mellanliggande komponent: Controllern.

Beskrivning av arkitekturmönstret 

MVC är ett av de äldsta arkitekturmönstren som beskrivits. För att arbeta med en lösning enligt mönstret kan ett antal designmönster utnyttjas, till exempel observatör, kommando, fabriksmetod och fasad.

Det är vanligt att dela upp en applikation i separata lager: presentation (användargränssnitt), domän och data. I MVC är lagren: Model (domän och data), View (gränssnitt) och Controller (inputlogik). MVC hanterar domän och data som en komponent.

MVC omfattar mer av applikationens arkitektur än vad som är normalt för ett designmönster. Termen arkitekturmönster kan således vara passande eller kanske aggregerat designmönster.

Model 

Model utgör den domänspecifika representationen av den information som applikationen bearbetar. Model är ett annat namn för domänlagret. Domänlogik kan exempelvis kontrollera om dagens datum är användarens födelsedag, eller beräkna kostnaden av en kundvagn.

Många tillämpningar använder ett icke-flyktigt lagringsmedium (såsom en databas) för att lagra data. MVC nämner inte specifikt datalagret utan det förmodas vara under eller i model.

View 

View renderar model till en form som är lämplig för interaktion, normalt ett användargränssnitt. MVC används ofta i webbapplikationer där view är HTML-sidorna och koden som hämtar dynamisk data för sidorna är model.

Controller 

Controller bearbetar och svarar på händelser, som användarinteraktion, och kan framkalla ändringar i model och view.

Programutvecklingsmetodik
Designmönster
Nørre-Rangstrups kommun

Nørre-Rangstrups kommun var en kommun i Sønderjyllands amt i Danmark. Sedan danska kommunreformen 2007 ingår större delen av kommunen i Tönders kommun. Bevtoft Sogn kom dock att överföras till Haderslevs kommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Tønders kommun
Haderslevs kommun
David Kehoe

David Kehoe är en tysk skådespelare.

Filmografi (urval)
1996 - Kriegsbilder
1995 - The Scarlet Letter
1993 - Night Train to Venice
1988 - Das Rattennest

Externa länkar

Tyska skådespelare under 1900-talet
Män
Deutsche Amphibolin-Werke

Deutsche Amphibolin-Werke von Robert Murjahn (förkortat DAW) är Europas största familjeägda färgkoncern och ägs av den tyska familjen Murjahn, sedan bolaget grundades 1895 av Robert Murjahn i Ober-Ramstadt i Tyskland.

Produktion och utveckling sker i ett flertal länder: Tyskland, Italien, Frankrike, Sverige, Turkiet, Kina samt Förenade Arabemiraten.

Se även
Caparol

Varumärken
Alpina
Alligator
Alsecco
Nerchau
Synthesa

Externa länkar
Officiell webbplats

DAW
Tyska företag
Företag bildade 1895
Hjørrings kommun

Hjørrings kommun är en kommun i Region Nordjylland i Danmark. Centralort är Hjørring. Andra större orter är Hirtshals och Sindal.

Kommunen bildades efter kommunreformen 2007, efter sammanslagning av följande kommuner:
 Hirtshals kommun
 Hjørrings kommun
 Løkken-Vrå kommun
 Sindals kommun

Källor

Noter

Externa länkar 

Kommuner i Region Nordjylland
Emma Rommel

Emilia ”Emma” Charlotta Rommel, född Becker, den 7 juni 1863 i Stockholm, död den 14 september 1938 i Täby församling i Stockholms län, var en svensk operasångare och skådespelare.

Biografi
Rommel växte upp i Stockholm och var dotter till fanjunkare Becker, som emigrerade till Amerika, och hans hustru Augusta Vilhelmina, född Lindqvist.

Hon scendebuterade omkring 1877 på Mindre teatern, där hon hade engagemang fram till 1881. Därefter 1881–1882 hos Mauritz Ludvig Fröberg, 1882–1884 hos August Lindberg, 1884–1886 hos Albert Ranft, 1886–1888 hos Thérèse Elffors, 1888–1889 hos Frithiof Carlberg, 1889–1891 vid Svenska Teatern i Helsingfors, 1891–1894 åter hos Mauritz Fröberg, 1894–1895 hos Hjalmar Selander, 1895–1903 hos Albert Ranft, 1903–1907 hos Lavén och Axel Engdahl, 1907–1908 hos Axel Hultman, 1909–1914 åter hos Axel Engdahl varefter hon hade tillfälliga engagemang.

Hon var första gången gift 1881 till 1902 med skådespelaren John Wahlbom (1858–1906) och andra gången 1907 med ingenjören Fredrik Rommel (1865–1931). Hon var mor till skådespelarna Nils Wahlbom (1886–1937) och Tora Wahlbom (1888–1944), gift med Einar Fröberg.

Rommel är begravd i Rommelska familjegraven på Östra kyrkogården i Varberg.

Filmografi

Teater

Roller (urval)

Referenser

Tryckta källor

Noter

Externa länkar
Emma Rommel på Svensk Filmdatabas.

Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska operasångare under 1800-talet
Kvinnor
Födda 1863
Avlidna 1938
Skådespelare från Stockholm
Sångare från Stockholm
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska operasångare under 1900-talet
Franz Hanfstingl

Franz Hermann Hanfstingl, född 1941, är en tysk skådespelare.

Filmografi (urval) 
2000 - Der Bulle von Tölz - www.mord.de
1996 - Bortom tystnaden
1995 - Am Morgen danach
1988 - Zur Freiheit

1976 - 21 Hours at Munich

Källor 

Födda 1941
Tyska skådespelare under 1900-talet
Män
Levande personer
Miljömagasinet

Miljömagasinet är en svensk dagstidning, som utkommer en gång i veckan, grundad som Alternativet 1981. Den är numera politiskt obunden grön sedan år 2000.

Tidningens start som miljöpartitidning 
Miljömagasinet startades efter folkomröstningen om kärnkraft av alternativrörelsen. Tidningen hette då “Alternativet i Svensk Politik”, fanns på Tjärhovsgatan 44 i Stockholm och gjordes av idéella krafter. Tidningen redigerades och trycktes ursprungligen av ideella krafter på "Kapsylen", Tjärhovsgatan 44 på Södermalm i Stockholm. Det första provnumret kom ut den 10 juni 1981. Efter miljöpartiets bildande på hösten 1981 blev Alternativet i svensk politik partiets officiella veckotidning. Tidningen leddes av ett särskilt tidningsutskott inom miljöpartiet. Miljöpartiet var huvudägare fram till den 1 augusti 2000. Numera ägs Miljömagasinet av ett stort antal ideellt engagerade privatpersoner och ideella föreningar. Upplagan är på omkring 2000 exemplar med fredagsutgivning se upplagetabell nedan. Tidningen uppbär idag presstöd. 2018 fick tidningen Miljömagasinet 2 351 000 kr i driftstöd och samma belopp 2019.

Från 1992 var namnet "Miljömagazinet" och sedan 2001 med en mindre ändring "Miljömagasinet". Tidningen är idag politiskt, fackligt och religiöst obunden Tidningen har hela sin existens varit tidning med utgivning en dag per vecka, torsdagar eller fredagar. Redaktionen sitter i Stockholm. Tidningen trycks i fyrfärg.1992 trycktes tidningen på Idrottsbladets tryckeri i Södertälje. Sedan på Norrtelje tidnings tryckeri. Tryckort har varit Norrtelje till 31 oktober 2014, sedan Västerås till slutet av 2015, Landvetter till 2017-09-29, sedan åter Västerås från 2017 (innan slutdatum i Landvetter, alltså två tryckorter en del av 2017) till 2019-12-01 då Södertälje blev tryckort. De sista åren har tidningen tryckts av V-TAB Sidantalet har varierat från 24 till 12 med en tendens till minskat sidantal på senare år.

Företagsnamnet för tidningen har varierat. Inledningsvis hette företaget Stiftelsen Alternativet, sen Miljömagasinet AB, Miljömagasinet alternativet AB, Miljömagasinet alternativet i svensk politik AB, Miljömagasinet AB och nu Miljömagasinet alternativet AB. Tidningens titel har också varierat : 1992 hette tidningen Miljömagazinet Alternativet i svensk politik, 1997-1999 Miljömagazinet / Nyheter Svart på Vitt idag heter Miljömagasinet Alternativet i svensk press. Priset för tidningen har varit 395 kr 1992 och 485 kr 2019, alltså en stabil prisbild där tidningen blivit mycket billigare med hänsyn till löneutvecklingen vilket kan förklaras av presstödet. Tidningen består av mindre än 10 % annonser.

Upplaga

Referenser

Externa länkar 
 miljomagasinet.se

Svenska tidningar
Dagstidningar startade 1992
Svenska dagstidningar
Læsø kommun

Læsø kommun (danska: Læsø Kommune) är en kommun i Region Nordjylland i Danmark. Den utgör hela ön Læsø och är till invånartalet sett den minsta danska kommunen. Huvudort är Byrum. Læsø Kommune er Danmarks mindste kommune ud af de 98 i alt.

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Region Nordjylland
Supinum

Supinum är en böjningsform för verb. Den förekommer i latin, sanskrit och ett antal moderna indoeuropeiska språk.

Supinum i olika språk

Supinum i svenskan 
Supinum är i svenskan den verbform som tillsammans med hjälpverbet "ha" bildar perfekt och pluskvamperfekt, till exempel "jag har ropat", "hon hade rest". Ett verb i supinum slutar oftast på bokstaven "t".  Den skiljer sig från neutrumformen av perfekt particip endast i fjärde konjugationen, där det slutar på -it (han har funnit bordet) medan den senare formen slutar på -et (bordet är funnet). Stavningsmässigt har det dock tidigare funnits en skillnad även i första konjugationen: han hafver målat huset – huset är måladt. 

Supinum används också som beteckning för vissa infinita verbformer i andra språk, exempelvis latin, som dock skiljer sig i funktion från den svenska, ofta genom att motsvara avsiktsbetecknande infinitiv.

Det speciella med svenskans supinumform är att den används uteslutande för perfekt och pluskvamperfekt – till skillnad från perfekt particip som även kan ha andra användningar till exempel som adjektivattribut.

Utelämnat hjälpverb i bisatser 
En praktisk fördel med supinum är därför att det utan risk för missförstånd går att hoppa över "har" respektive "hade" i bisatser. Observera att dessa hjälpverb behövs i huvudsatser – men bara för att skilja mellan perfekt och pluskvamperfekt. När det gäller bisatser kan man vanligen utgå från att de följer huvudsatsens tempus. Det vill säga om huvudsatsens predikat är i presens så står supinum i bisatsen för ett underförstått "har"; om huvudsatsens predikat är i imperfekt så står supinum i bisatsen för ett underförstått "hade".

Exempel 

Han är blöt i håret, eftersom han just (har) duschat.

Han var blöt i håret, eftersom han just (hade) duschat.

Se även 
Dubbelt supinum

Referenser 
 SAOB om supinum

Noter 

Infinita verbformer
Per Jonsson

Per Jonsson (med olika stavningar) kan syfta på:

 Per Jonsson, svensk snickare och klockstapelbyggare verksam på 1700-talet
 Pehr Johnsson i Remmarlöv (1818–1904), svensk lantbrukare och riksdagsman
 Per Jonsson i Teg (1822–1873), svensk lantbrukare och riksdagsman
 Pehr Johnsson (1873–1963), svensk författare
 Pehr Johnsson i Kastanjegården (1878–1962), svensk lantbrukare och riksdagsman (folkpartiet)
 Per Jonsson i Malmgrava (1910–1968), svensk lantbrukare och riksdagsman (högerpartiet)
 Per-Olof Johnson (1928–2000), svensk gitarrist och gitarrpedagog
 Per Jonsson (1934–2022), svensk skådespelare
 Per "Plura" Jonsson (född 1951), svensk rocksångare
 Per Jonsson (1956–1998), svensk dansare och koreograf
 Per Jonsson (född 1966), svensk speedwayförare
Hermann Stefánsson

Hermann Stefánsson, född 1962, är en isländsk klarinettist.

Hermann Stefánsson har varit soloklarinettist i Kungliga Filharmoniska Orkestern och Stockholms symfonietta sedan 1995. Dessförinnan hade han samma position i Helsingborgs symfoniorkester. Han är också medlem av Svenska Serenadensemblen och Kungliga Filharmonikernas Blåsarkvintett. Han har varit solist med många svenska och utländska orkestrar bland andra Kungliga Filharmonikerna och Islands symfoniorkester. Dessutom medverkar han regelbundet i Konserthusets kammarmusikserier.

Hermann är adjunkt vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm och är adjungerad professor vid Sarajevo Music Academy. Han har även arbetat som lärare vid Musikhögskolorna i Malmö och Piteå samt varit gästlärare vid universitet världen runt.

Isländska klarinettister
Isländska professorer
Män
Födda 1962
Levande personer
Frithiof Raa

Georg Frithiof Andreas Oscar Raa, född 11 januari 1840 i Stockholm, död 20 maj 1872 i Helsingfors i Finland, var en svensk skådespelare, tecknare och grafiker. 

Han var son till vaktmästaren Anders Eriksson Raa och Johanna Lindegren och sedan 1866 gift med skådespelaren Lotten Forsman.

Raa arbetade först som översättare vid Evangeliska fosterlandsstiftelsen. Efter att han en kortare tid arbetat som litograf vid Salmsons litografiska anstalt i Stockholm studerade han vid Konstakademien 1859–1861. På hösten 1861 blev han antagen som elev vid Kungliga teaterns elevskola. Efter studierna engagerades han vid Mindre teatern i Stockholm och Andersson-Åhman-Pousetts teatersällskap. 

Han engagerades till Nya teaterns fasta ensemble i Helsingfors 1866. Raa är representerad med ett par teckningar i färgkrita med motiv från interiören av Kungs-Husby kyrka vid Uppsala universitetsbibliotek.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 449, Allhems Förlag, Malmö. 

Skådespelare från Stockholm
Konstnärer från Stockholm
Svenska skådespelare under 1800-talet
Födda 1840
Avlidna 1872
Män
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Dieter Augustin

Dieter Augustin, född 20 februari 1934, död 15 juli 1989, var en tysk skådespelare. I Sverige mest känd som Dr. Katz i Sällskapsresan 2.

Filmografi (urval)
1989 - Die Schnelle Gerdi
1988 - Der Flieger.... Dr. Katz

1979 - Woyzeck 
1968 - Engelchen - oder die Jungfrau von Bamber

Externa länkar

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1934
Avlidna 1989
Män
Kungliga Filharmonikernas Blåsarkvintett

Kungliga Filharmonikernas Blåsarkvintett bildades 1956 som Filharmonins blåsarkvintett av soloblåsare ur Stockholms Filharmoniska Orkester. Blåsarkvintetten är en av Sveriges främsta i sitt slag och stilbildande på området.

Initiativet till den ursprungliga kvintetten togs 1956 av dåvarande solohornisten Wilhelm Lanzky-Otto. Övriga medlemmar var flöjtisten Carl Achatz, oboisten Rolf Lännerholm, klarinettisten Thore Janson och fagottisten Bruno Lavér. Achatz efterträddes senare av Bengt Överström som i sin tur följdes av Eje Kaufeldt. Lännerholm efterträddes av Per-Olof Gillblad, Lanzky-Otto av Rolf Bengtsson och Lavér av Knut Sönstevold. Kvintetten gjorde många konserter i Sverige och utomlands, och György Ligeti skrev sina Tio stycken och Sex bagateller för ensemblen. Även blåskvintetter av Karl-Erik Welin, Hilding Rosenberg, Bo Nilsson med flera uruppfördes av kvintettens skickliga blåsare.

År 2001 återupptog en ny generation blåsare ensembleformen. För att utöka och variera repertoaren har ett samarbete med pianisten Bengt Forsberg inletts. Den nya kvintetten har på kort tid etablerat sig i det svenska musiklivet och räknas idag till Sveriges främsta kammarmusikgrupper. Ensemblen har framträtt vid hyllningskonserten till 2004 års Polarpristagare György Ligeti och vid en kammarkonsert i samband med Salonen-festivalen i Stockholms Konserthus. Där framfördes Esa-Pekka Salonens kvintett Memoria för första gången i Sverige samt Ligetis 10 stycken för blåsarkvintett. Vid 2006 års Henze-festival framförde kvintetten tonsättarens L'autunno och Quintett. På cd och online musiktjänster finns kvintettens inspelningar med musik av Anders Hillborg, Marie Samuelsson, Esa-Pekka Salonen, Francis Poulenc och Anton Reicha.

Kvintetten 2014 
Andreas Alin, flöjt
Jesper Harryson, oboe
Hermann Stefánsson, klarinett
Kristofer Öberg, valthorn
Jens-Christoph Lemke, fagott

Externa länkar 
Kvintettens webbplats

Kammarmusik
Svenska kvintetter
Musikgrupper bildade 1956
Inga Lewenhagen

Ingrid "Inga" Maria Lewenhagen född Ingrid Maria Söderberg senare Inga Norbeck 11 februari 1796 i Göteborg, död 9 januari 1852 i Stockholm, var en svensk skådespelare, balettdansare och konstnär (tecknare).

Fadern ska ha hetat Söderberg.  Hon var fosterdotter till skådespelaren Johan Peter Lewenhagen och Maria Kristina Björling, och är känd under namnet Lewenhagen under sin yrkesverksamma tid.   

Lewenhagen fick troligen sin utbildning som scenartist vid sin fosterfar Lewenhagens teatersällskap.  Hon var engagerad som både skådespelare vid Kungliga Dramatiska teatern och som balettdansös vid Kungliga Baletten 1812-1818.  

Lewenhagen studerade konst som elev till Louis Belanger.  Hon deltog i Konstakademiens utställningar 1815 och 1816.

Hon gifte sig 1818 med revisorskamrern vid kungliga teatrarna och senare räntmästare Johan Erik Nordbeck.  Hon slutade arbeta efter sitt giftermål.

Referenser
 Svenskt konstnärslexikon Allhems Förlag Malmö
 Fredrik August Dahlgren,  Förteckning öfver svenska skådespel uppförda på Stockholms theatrar 1737-1863 och Kongl. theatrarnes personal 1773-1863 med flera anteckningar 
 Ingeborg Nordin Hennel: Mod och Försakelse. Livs- och yrkesbetingelser för Konglig Theaterns skådespelerskor 1813-1863. Stockholm: Gidlunds (1997) .

Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska balettdansare under 1800-talet
Svenska ballerinor
Skådespelare från Göteborg
Födda 1796
Avlidna 1852
Kvinnor
Dansare från Göteborg
Maja Jerlström

Maja Cecilia Jerlström, född 8 februari 1901 i Spånga, död 21 augusti 1990 i Hedemora, var en svensk skådespelerska.

Biografi
Jerlström scendebuterade 1921 som Wilhelm i Mäster Olof vid Olof Hillbergs sällskap. Hon hade mestadels tillfälliga roller vid olika teatrar och såväl operett- som talroller samt medverkade i flera filmer.

Hon gifte sig 1924 med Ernst C:son Bredberg och andra gången 1936 med Stig Persson.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser
 Noter

 Tryckta källor

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1901
Avlidna 1990
Skådespelare från Stockholm
Morapartiet

Morapartiet är ett lokalt politiskt parti i Mora kommun. Partiet bildades våren 1994 av två moderater som lämnade sitt parti i protest mot den s.k Saxnäsaffären, när kommunen upplät mark för bostadsrätter. Från att ha haft en markerat borgerlig profil, har partiet långsamt glidit "åt vänster" i partiskalan och representerar nu en politik till förmån för de svaga i samhället. Man värnar fr.a. de "mjuka" frågorna, miljön och Moras lokala intressen i förhållande till allmänna riksintressen.

Morapartiet är med i den styrande majoriteten efter valet 2014.

Valresultat

Referenser

Politiska partier bildade 1994
Lokala politiska partier i Sverige
Mora kommun
Donald Arthur

Donald Arthur, född 29 april 1937 i New York, USA, död 21 september 2016, var en tyskspråkig amerikansk skådespelare, manusförfattare och dialogregissör.

Filmografi
1997 - En råttas bekännelse

Källor

Externa länkar

Födda 1937
Avlidna 2016
Män
Tyska skådespelare under 1900-talet
Tyska manusförfattare
Skådespelare från New York
Karl Nilsson (författare)

Karl Jacob Nilsson, född 19 juli 1844 i Sturkö socken, Blekinge län, död 14 november 1926 i Lösens församling, Blekinge län, var en svensk folkskollärare, författare, tecknare och målare. Han var far till skådespelaren Ivar Nilsson.

Nilsson avlade organist- och kantorsexamen i Lund 1866 och folkskollärarexamen i Växjö 1871. Därefter tjänstgjorde han som folkskollärare i Lösen från 1871 fram till pensionen 1905.

Vid sidan av lärarsysslan skrev han böcker på bygdemål som han själv illustrerade. Han lämnade även bidrag till landsmålsforskningen, särskilt genom en samling Ord och talesätt från sydöstra Blekinge strandbygd och skärgård (1900). Han är representerad i Sturkö kyrka med porträtt av tidigare komministrar samt med en oljemålning av Sturkö gamla kyrka.

Bibliografi

Källor

Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska lärare under 1800-talet
Födda 1844
Avlidna 1926
Män
Ugglan
Personer från Sturkö socken
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1900-talet