kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Folkkriget

Folkkriget var en makterövringstaktik som ursprungligen grundades av Mao Zedong. Taktiken går ut på att upparbeta ett stort lokalt stöd för en rörelse som sedan tar till vapen mot regeringen, och kämpa med begränsade resurser mot en övermäktig fiende men bara utkämpa strider som kan vinnas för att sedan försvinna in bland folket. I Vietnamkriget utförde FNL folkkrigstaktik mot USA och deras allierade. Även maoisterna i Nepal utförde folkkrigstaktiker under inbördeskriget.

Se även
 Kinesiska inbördeskriget
 Inbördeskriget i Peru
 Naxalbariupproret
 Inbördeskriget i Nepal

Externa länkar
 Mao Zedong: On Protracted War
 Communist Party of Peru: Military line 
 Communist Party of the Philippines: Specific Characteristics of our People's War
 Communist Party of India: Strategy & Tactics of the Indian Revolution

Maoism
Revolutioner
Väpnade styrkor
X-Men: Evolution

X-Men: Evolution är en animerad tv-serie producerad mellan 2000 och 2003. Serien handlar om superhjältarna X-Men som samlas av Professor X. I serien är majoriteten av medlemmarna i X-Men tonåringar och går på ett vanligt högstadium/gymnasium.

Skådespelare
Kirby Morrow - Cyclops/Scott Summers
Scott McNeil - Wolverine/Logan
Venus Terzo - Jean Grey
David Kaye - Professor Charles Xavier, Apocalypse/En Sabah Nur
Christopher Judge - Magneto/Eric Lehnsherr
Meghan Black - Rogue
Neil Denis - Spyke/Evan Daniels (2000-2001)
Brad Swaile - Nightcrawler/Kurt Wagner
Maggie Blue O'Hara - Shadowcat/Katherine 'Kitty' Pryde
Kirsten Williamson - Storm/Ororo Munroe
Noel Fisher - Toad/Todd Tolensky
Richard Ian Cox - Quicksilver/Pietro Maximoff
Michael Dobson - The Blob/Fred Dukes, Pyro/John Allerdyce
Christopher Grey - Avalanche/Lance Alvers
Colleen Wheeler - Mystique/Raven Darkholme
Megan Leitch - Boom Boom/Tabitha Smith

Referenser

Amerikanska animerade TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2000
TV-serieavslutningar 2003
Animeinfluerad animation
Engelskspråkiga TV-serier
TV-serier baserade på tecknade serier
TV-serier baserade på Marvel Comics
Animerade superhjälte-TV-serier
X-Men
Yao Ming

Yao Ming (), född 12 september 1980 i Shanghai, är en kinesisk före detta basketspelare som under sina nio år i NBA spelade center för Houston Rockets. Han är 229 cm lång och var därmed NBA:s längsta basketspelare fram till sin pension.

Yao Ming blev bland annat utnämnd till NBA All-Star åtta gånger. Yao Ming är av många ansedd som en av ligans bästa centrar genom tiderna.

Biografi 
Yao Mings föräldrar är båda långa och var båda professionella basketspelare. Föräldrarna blev introducerade till varandra av kinesiska staten.

Basketkarriär 
År 2002 blev Yao Ming draftad 1:a i NBA draft och gick senare från Shanghai Sharks till Houston Rockets. Ming blev då den första kinesiska basketspelaren att bli draftad 1:a i historien.

I Houston Rockets hade Yao Ming nummer 11 på sin tröja och i Kinas landslag hade han nummer 13.

Övrigt 
Yao Mings fru Ye Li är även hon professionell basketspelare.

I februari 2013 valdes Yao Ming in i Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens CPPCC.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Yao Ming på NBA:s webbplats 
 

Kinesiska basketspelare
Födda 1980
Män
Shanghai Sharks
Spelare i Houston Rockets
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Kina
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Kina
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Kina
Tävlande i basket vid olympiska sommarspelen 2008
Personer från Shanghai
WP:Projekt Kina
Peder Lamm

Jacques Peder Mikael Lamm, född 4 december 1970 på Lidingö, är en svensk antikexpert, TV-personlighet och chefredaktör.

Biografi 
Peder Lamm är son till arkeologerna Kristina och Jan Peder Lamm. 

Han var chefredaktör för den lyxkonsumtions-inriktade tidningen Connoisseur från 2006 till 2011 och är designer för Skultuna Messingsbruk AB 2006. 

Lamm är styrelseledamot i Nationalmusei Vänner sedan 2010, styrelseordförande i Wäsa Stone & Mining sedan 2010 samt styrelseledamot för Göteborgs Auktionsverk sedan 2013.

Lamm är ledamot av Skånska Akademien sedan januari 2013, stol nummer 4.

År 2004 tilldelades han Guldslipsen.

TV-medverkan
Otroligt antikt
På spåret
Rallarsving
Sverige dansar och ler
Extra Extra
Vi i femman
Första, andra, tredje
Kockduellen (2008)
Slottsliv
Antikjakten

Film
2007 - Beck – Den japanska shungamålningen

Referenser

Män
Födda 1970
Svenska chefredaktörer
Svenska TV-programledare
Levande personer
Personer från Lidingö
Korsspindel

Korsspindel (Araneus diadematus) är en spindelart i familjen hjulspindlar.

Kännetecken 
Honorna, som är större än hanarna, kan bli upp till 18 mm långa och bakkroppens bredd brukar vara drygt hälften av kroppslängden. Dess grundfärg varierar kraftigt mellan olika individer, från ljust gul eller brunröd till mörkgrå. Korsspindlarna har dock alltid flera vita prickar på bakkroppen som formar ett kors, därav namnet. Den saknar luktsinne och har dålig hörsel.

Utbredning 
Korsspindeln är mycket vanlig i Europa och delar av Nordamerika.

Levnadssätt 

Korsspindlarna är kända som skickliga nätbyggare och honorna kan spinna upp till en halv meter stora nät, ofta i trädgårdar eller ute i skogen. I nätet fastnar insekter och korsspindeln förlamar sina byten med gift när de sitter fast i nätet. 

Parningsritualen är lång och invecklad, för att hannen ska kunna närma sig honan utan att hon misstar honom för ett byte. Det händer att hanen inte överlever parningen, utan blir dödad och uppäten av honan. Anmärkningsvärt är att honans äggantal ökas efter att hon har ätit upp hanen. Parningen sker oftast i augusti - september. Efter att honan lagt sina ägg dör hon. Äggen kläcks nästföljande vår.

Externa länkar 
Korsspindel på entomologi.se
Korsspindel, Artfakta, SLU, Artdatabanken

Hjulspindlar
Fjällsippa

Fjällsippa (Dryas octopetala) är en art i familjen rosväxter som växer i bergstrakter och högfjällsområden. Den är nordligt cirkumpolär och växer oftast i torr, kalkrik jord i områden där snön smälter tidigt. Fjällsippa är landskapsblomma i Lappland.

Beskrivning 
Den är en städsegrön dvärgbuske som bildar stora kolonier. Blommorna har åtta kronblad och sitter på stjälkar som är mellan tre och tio centimeter långa och blomfärgen är vit eller gräddvit. Frukten är en nöt med hår som underlättar spridning med vinden.

Det vetenskapliga namnet octopetala kommer från grekiska octo, "åtta" och petalon, "kronblad", vilket förstås syftar på att blomman har åtta kronblad. Det är ovanligt bland rosväxterna, som vanligen har fem kronblad.

Synonymer

Svenska synonymer
Ett synonymt svenskt namn är fjällvippa.

Vetenskapliga synonymer
Dryadea octopetala (L.) Kuntze	
Dryas alpina Salisb. nom. illeg.
Dryas babingtonii Porsild 	
Dryas chamaedrifolia Gray nom. illeg. 
Dryas eriopoda Gand. 	
Dryas lepida Gand. 	
Geum chamaedryfolium Crantz 	
Ptilotum octopetalum (L.) Dulac

Se även
Dryashed

Referenser

Externa länkar
 Den virtuella floran - Fjällsippa 

Rosväxter
Fj Växtindex
Landskapsblommor
Frans Enwall

Frans Gustaf Enwall, född 24 maj 1859 i Stockholm, död 3 september 1923 på samma ort, var en svensk skådespelare.

Enwall studerade vid Kungliga teaterns elevskola 1877–1880, och fick även privatundervisning av Carl Henrik Christiernsson. Därefter var han engagerad vid Stora Teatern i Göteborg 1880–1885, hos Albert Ranft i landsorten 1885–1886 och vid Nya Teatern i Stockholm under Ludvig Josephson och Victor Holmquist 1886–1887. Han kom 1887 till Dramaten, där han stannade till 1921.

Bland hans roller vid Dramaten märks Michalsky i Ära, Slanken i Hårda sinnen, Stein i Förr i världen, Geronte i Scapins skälmstycken, Badaren-tiggarmunken i Vasantasena, Dra'gosch i Bröllopet på Valéni, Peder Ulfson i Dagen gryr, Vädersten i Herr Dardanell och hans upptåg på landet, Tiggaren i Till Damaskus, Foldal i John Gabriel Borkman, Lord Ruthwenn i Maria Stuart i Skottland och vålnaden i Hamlet.

Enwall blev lärare vid Dramatens elevskola 1897 och skolans föreståndare 1904. Han erhöll Litteris et artibus den 1 december 1907. Gift i Stockholm den 14 juni 1898 med skådespelerskan Agda Mayer (född 1860). Deras dotter Signe Enwall (född 1899) blev också skådespelare.

Makarna Enwall är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor 

 Enwall, Frans Gustaf på SvenskaGravar.se

Noter

Externa länkar

 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Mottagare av Litteris et Artibus
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1859
Avlidna 1923
Män
Improvisation

Musikalbumet med samma titel, se Improvisation (Bengt Hallberg-album)

Improvisation (av latinets improvisus, oförutsedd, oförmodad) är att framföra något utan att i förväg ha bestämt dess exakta utformning. Begreppet kan användas inom såväl tal som sång och dans. 

Inom teatern finns särskilda former av improvisationsteater och commedia dell'arte innehöll stora moment av improvisation.

Improvisation inom musiken 
För den musikhögskolebaserade inriktningen, se Afroamerikansk musik
Improvisation kan inom musiken ta sig många olika uttryck. Nationalencyklopedin beskriver musikalisk improvisation som en "benämning på det oförutsedda, oplanerade och spontana i ett musikaliskt framförande", och Encyclopædia Britannica fritt översatt som "oförberett komponerande eller fritt framförande av en musikalisk passage, oftast på ett sätt som överensstämmer med vissa stilistiska normer men fristående från en specifik musikalisk text".

All musik kan sägas innehålla element av improvisation, och inom till exempel jazzen är den grundläggande. Den klassiska musiken har efter artonhundratalet avlägsnat sig från improvisationen, och den improvisation som trots allt förekommer inskränker sig oftast till små nyansskillnader i musikalisk interpretation och till improvisatoriska tolkningar i mer modernistisk musik, där tonsättaren har föreskrivit det. Däremot finns vittnesbörd om att många av de klassiska kompositörerna – Johann Sebastian Bach nämns ofta som exempel – har varit skickliga improvisatörer. Ännu vid artonhundratalets mitt hörde det till yrket att en konserterande musiker kunde improvisera. Fri improvisationsmusik brukar beteckna musik där väldigt få uttalade konventioner finns; med outtalade sådana kan det skifta. 

Inom den klassiska musiken fortlever improvisationskonsten, med starka rötter från barocken och framåt, på instrumentet orgel. Detta är en i högsta grad levande konstart och egen disciplin som med stor framgång odlats framförallt i Frankrike och Holland. Även i Sverige finns framstående exponenter för orgelimprovisation inte minst genom Sveriges internationellt mest kände improvisatör Anders Bondeman, som även fostrat flera generationer av svenska organister i denna svåra konst. Framstående svenska orgelimprovisatörer är även bland andra Gunnar Idenstam, Nils Larsson, Stefan Therstam och Tomas Willstedt.

Se även 
 Jam

Källor 

Musikaliskt framförande
Teatergenrer
Dans
Arrangering och komposition
Henning Liljegren

Axel Linus Henning Liljegren, född 23 augusti 1877 i Växjö, död 23 maj 1938 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk filmproducent och biografägare.

Filmografi
 Producent

 Skådespelare

Referenser 

Svenska filmproducenter
Födda 1877
Avlidna 1938
Män
Personer från Växjö
Rosa Tillman

Ebon Magda Rosalia (Rosa) Tillman, född 10 december 1895 i Göteborg, död 1975 i New York, var en svensk skådespelare.

Tillman var verksam som skådespelare 1916–1926 vid Folkteatern, Lorensbergsteatern och Lilla Teatern i Göteborg. Hon utvandrade till USA i september 1927.

Filmografi

Källor 
 Minnesruna i Svenska Dagbladet, 23 april 1975, sid. 22

Externa länkar 
 

Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Göteborg
Svenskar utflyttade till USA
Födda 1895
Avlidna 1975
Kvinnor
Carl Engdahl

Carl Gustaf Teodor Engdahl Olson, född 17 april 1864 i Stockholm, död där 20 september 1939, var en svensk skådespelare och regissör.

Filmografi 
 Regi

 Roller

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser 

Svenska stumfilmsregissörer
Svenska stumfilmsskådespelare
Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1864
Avlidna 1939
Män
Skådespelare från Stockholm
Axel de la Motte

Axel Bertram de la Motte, född 11 augusti 1879 i Kristianstad, död 19 november 1937 i Kristianstad, var en svensk skådespelare och tapetserare.

Han var Sveriges förste stuntman.

Filmografi

Referenser

Externa länkar
 
 

Födda 1879
Avlidna 1937
Män
Svenska skådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Skådespelare från Kristianstad
Skåneexpressen

Skåneexpressen är ett busskoncept framtaget av Skånetrafiken med syfte att trafikera orter som saknar tillgång till tågtrafik.

Trafiken körs med bussar som är utformade för hög komfort under längre resor, med undantag för SkE 11 vilken körs med vanliga regionbussar. Linjerna går ofta längs höghastighetsvägar och har färre stopp än andra regionbussar.

Historia

Konceptet med Skåneexpressen har sitt ursprung i länstrafiken i dåvarande Kristianstads län, som först tog fram produkten 1992. Länet hade i jämförelse med Malmöhus län betydligt sämre utbyggd infrastruktur på järnvägssidan. På grund av detta satsades på ett relativt välutbyggt långfärdsbussystem inom främst det egna länet, men även till angränsande län, såsom trafik till Älmhult, Helsingborg och Lund. När de båda skånska länstrafikbolagen slogs ihop utökades denna trafik ytterligare. Dock är linjenätet som störst i gamla Kristianstads län.

Linjer
Skåneexpressens nuvarande linjer (december 2022):

Nedlagda linjer 

Tidigare fanns ytterligare några linjer. Vissa av dessa har delats upp i flera regionbusslinjer medan somliga, som SkE 9, endast blivit nedgraderade men behållit sin sträckning (idag regionbuss 511).

Referenser

Externa länkar
Skånetrafikens officiella webbplats
Tidtabeller för SkåneExpressen

Busstrafik i Sverige
Region Skåne
Transport i Skåne län
Värmlänningarne

Värmlänningarne är en svensk film från 1910, regisserad av Carl Engdahl.

Om filmen
Filmen premiärvisades 9 januari 1910. Som förlaga till filmen har man Fredrik August Dahlgrens pjäs Wermlenningarne. Samtidigt som den här filmen filmades arbetade Ebba Lindkvist med sin version av Värmländingarna, och ytterligare tre inspelningar kom att göras under 1900-talet.

Rollista (i urval)
Carl Engdahl - brukspatron 
Axel de la Motte - Wilhelm, hans son, samt Anna i drunkningsscenen 
Wilgot Ohlsson - prost 
Oscar Söderholm - Sven Ersson i Hult 
Käthie Jacobsson - Lisa, hans hustru 
Georg Dalunde - Erik, deras son 
Idof Bergqvist - Ola i Gyllby 
Frida Greiff - Britta, hans dotter 
Gotthard Jacobsson - Jan Hansson vid sjön och Löpar-Nisse 
Ellen Ströbäck - Anna, hans dotter 
Gottfrid Hallberg - Anders, deras dräng 
Ellen Hallberg - Stina, Sven Erssons piga 
Torsten Jacobsson - Per, Sven Erssons dräng

Se även 
Värmlänningarna (pjäs)
Värmländingarna (1910)  
Värmlänningarna (1921)  
Värmlänningarna (1932) 
Värmlänningarna (1957) 
Värmlänningarna (1962) (TV)
Värmlänningarna (1980) (TV)

Källor

Svenska filmer 1910
Svenska dramafilmer
Svenska stumfilmer
Filmer från Svenska Biografteatern
Svenska filmer baserade på pjäser
Värmländingarna (1910)

Värmländingarna är en svensk dramafilm som hade biopremiär i Sverige den 27 oktober 1910, regisserad av Ebba Lindkvist. Som förlaga till filmen hade man Fredrik August Dahlgrens pjäs Wermlenningarne. 

I Finland framfördes en särskild version av filmen med inslag av synkroniserad sång och instrumentalmusik från grammofonskivor. Samtidigt som den här filmen filmades arbetade Carl Engdahl med sin version av Värmlänningarne, och ytterligare tre inspelningar kom att göras under 1900-talet.

Rollista
Viktor Hallin - Sven Ersson i Hult och Nils Jansson kallad Löpar-Nisse 
Agda Malmberg - Lisa, Svens hustru 
Gunnar Gyllander - Erik, Svens son 
Algot Persson - Ola i Gyllby, förmögen bonde/prosten 
Astrid Nilsson - Britta, Olas dotter 
Sven Gyllander - Jan Hansson vid sjön, torpare/Per, Svens dräng 
Ester Selander - Anna, Jans dotter 
Ebba Lindkvist - Annika, Jans hustru 
Ernst Dittmer - brukspatron 
Otto Gyllander - Wilhelm, hans son 
Ester Marcusson - Lotta, hans dotter 
Edvin Lundgren - Anders, Jans dräng

Se även
Värmlänningarna (pjäs)
Värmlänningarne (1910) 
Värmlänningarna (1921)  
Värmlänningarna (1932) 
Värmlänningarna (1957) 
Värmlänningarna (1962) (TV)
Värmlänningarna (1980) (TV)

Källor

Fotnoter

Svenska filmer 1910
Svenska dramafilmer
Svenska stumfilmer
Svenska filmer baserade på pjäser
Bergsklimat

Bergsklimat, eller alpint klimat, kallas den klimattyp som förekommer ovanför trädgränsen. Temperaturen är lägre än på lägre höjd vid samma breddgrader. 

Klimat
Araneus

Araneus är ett släkte spindlar som omfattar cirka 680 arter. 

Araneidae
Vivianne Franzén

Vivianne Margareta Franzén, född Färm 2 juni 1943 i Bromma församling i Stockholm, är en svensk före detta politiker, till yrket kosmetolog. Hon var partiledare för Ny demokrati 1994–1997 och riksdagsledamot 1994 (ersättare 1992–1993).

Franzén valdes till partiledare för Ny demokrati i juni 1994, då Harriet Colliander avsattes. Valet förklarades senare vara ogiltigt och fick göras om i augusti samma år. Under Franzéns ordförandetid förlorade Ny demokrati sina riksdagsmandat. Franzéns uttalanden om islams inflytande på det svenska samhället och om svensk invandringspolitik gjorde att hon anklagades för främlingsfientlighet.

Referenser

Externa länkar 
 Sveriges riksdag: Vivianne Franzén (nyd)

Ledamöter av Sveriges riksdag för Ny demokrati
Ny demokratis partiledare
Svenska politiker under 1900-talet
Politiker från Stockholm
Födda 1943
Levande personer
Kvinnor
Agnosi

Agnosi är en medicinsk beteckning på förlusten av förmågan att känna igen föremål, personer, ljud, former och lukter, där det specifika sinnet inblandat är oskadat och där det inte rör sig om omfattande minnesförlust. Agnosi är vanligen förknippat med skador på hjärnan eller neurologisk sjukdom, i synnerhet när temporalloben skadats. Agnosi är en funktion som ligger i den dominanta hemisfären vilken hos de flesta är vänster. Denna kan exempelvis skadas vid en infarkt i a.cerebri media som försörjer största delen av kortex (barken). Andra exempel på kortikala symptom som kan uppstå vid skada i vänster a.cerebri media är afasi, och apraxi samt kontralateral hemipares och sensibilitetsnedsättning, homonym hemianopsi och central facialispares.

Se även
Asomatognosi
Visuell agnosi

Minnesstörningar
Sensoriska störningar
Amnesi

Amnesi är en medicinsk term som innebär en sjuklig oförmåga att komma ihåg eller att skapa minnen. Det finns flera typer av amnesi:

 retrograd amnesi: oförmåga att återkalla befintliga minnen.
 anterograd amnesi: att man från och med ett visst tillfälle inte längre förmår lära in vad som sker och alltså inte minns något räknat från den speciella tidpunkten och framåt. Båda typerna förekommer i varierande svårighetsgrad.
 transient amnesi: en blandning av retrograd och anterograd amnesi. 
 infantil amnesi: svårigheter att som vuxen komma ihåg någonting före 4–5-årsåldern (vilket dock är normalt och inget sjukdomstillstånd).

Minnesförlust (amnesi) kan orsakas av en skada på hjärnan som antingen orsakas av eller förekommer efter någon av följande situationer: hjärntumör, cancerbehandling, hjärnskakning, otillräcklig syretillförsel till hjärnan på grund av hjärtstopp eller andnöd, allvarlig infektion inuti eller omkring hjärnan, större kirurgiska ingrepp såsom hjärnkirurgi, svår sjukdom, stroke eller övergående ischemisk attack, vätskeansamling i hjärnan, eller övergående global amnesi (plötslig, tillfällig förlust av minnet). Ibland kan orsaken till tillståndet vara oklar. 

Såväl anterograd som retrograd amnesi kan orsakas av ECT.

Se även 
 Bortträngning
 Dissociativ amnesi
 Kortisol
 Minneslucka
 Demens

Referenser 

Minnesstörningar
Pucko

Pucko är en chokladdryck som tillverkas i Danmark av Cocio, sedan 2008 ett dotterbolag till Arla. Den lanserades 1954 av Mjölkcentralen, sedermera Arla.

Historia 
Pucko producerades på sterilgräddefabriken i Järlåsa fram till 1987. Då fick Semper i Laholm ta över tillverkningen och fabriken i Järlåsa lades ner. När Semper såldes 2003 valde Arla att behålla namnet Pucko och Semper såldes utan rättigheterna för drycken. Drycken fortsatte att produceras i Laholm. Sommaren 2005 flyttades tillverkningen av Pucko till Cocios fabrik i Esbjerg på Jylland i Danmark. Cocio är sedan 2008 ett helägt dotterbolag till Arla,  som sedan tidigare producerat flera sorters chokladdrycker.

Namnet 
Pucko fick sitt namn av glassen Choklad-Puck från GB, som då ägdes av Mjölkcentralen.

Tillverkning och innehåll 
Pucko görs av standardpastöriserad mjölk, som via en värmeväxlare pumpas in i processen. Mjölken får där en temperatur på 75° C, och blandas med socker, kakao och kolaarom. Det senare ger Pucko dess milda smak. Därefter går blandningen in i en homogenisator och autoklaveras senare. Blandningen kyls sedan till rumstemperatur och är därmed färdig.

Varianter 
Pucko finns i olika varianter i glasflaska och tetra. Originalet innehåller mjölk (fetthalt 1,5 %), socker 5 %, fettreducerad kakao 1 %, salt, surhetsreglerande medel (natriumkarbonat) och aromer. Varianten "Mörk" smakar mörk choklad och innehåller mjölk (fetthalt 1,6 %), socker 5 % och fettreducerad kakao 2,5 %.

Det har även producerats en pinnglass 2009 med namnet Pucko i ett samarbete mellan Arla och Hemglass.

Andra betydelser 
Pucko används också som ett skällsord ungefär i stil med "dum person" eller "idiot". Enligt Svensk ordbok skulle uttrycket möjligen komma från chokladdrycken. Institutet för språk och folkminnen (ISOF) finner det osannolikt och förtydligar att ursprunget till skällsordet är okänt.

Referenser

Externa länkar 

 Pucko flyttar till Danmark Arlafoods pressmeddelande 31 mars 2005
 Pucko på Arlas webbplats
 Puckos officiella svenska webbplats

Drycker
Varumärken ägda av Arla Foods
Skällsord
Historiska lajv

Historiska lajv är lajv som utspelar sig i en, så långt detta är möjligt, historisk miljö. Dessa lajv är mindre vanliga, eftersom de ställer högre krav på deltagarna än de flesta fantasylajv.

Ett lajv som utspelar sig i en alternativ historisk verklighet (till exempel om Sverige dragits in i andra världskriget) kallas alternativhistoriskt.

Ett historiskt lajv kan även ha inslag av andra genrer och definieras då utifrån detta; till exempel genom att kallas historiskt lajv med fantasyinslag'. Skräcklajv utspelas ibland i 1920-1930-talsmiljö, men kallas sällan historiska lajv, trots att tidstrogenheten brukar vara mycket stor.

Lajv eller levande rollspel med historisk bakgrund utgjorde också starten för "reenactment" (återgivelse, återskapande, historiskt återskapande) på de platser i världen där inte sådana tidigare gestaltades. Historiska händelser och miljöer blev en del av lajvföreteelsen i Sverige under mitten av 1990-talet. De första beskrev en utveckling som sedermera ledde till större uppmärksamhet för återgivelse som hobby och uttrycksform, med egna föreningar och distinkt inriktning på årtal och kulturell händelsesfär. Även redan existerande historiska föreningar och ordnar gagnades av uppsvinget, samtidigt som större upplagor och fler temalagda magazin rörande historiska eller vetenskapliga ämnen började säljas parallellt genom dramatiskt sjunkande priser för att producera media på papper i text och bild. Definitionsmässigt skiljer ett lajv sig från en återgivning genom att det senare har föga eller inga anspråk på att ändra det uppspelade skedet utifrån sin historiska förlaga. Ett historiskt lagt lajv kan ägna sig åt att gestalta atmosfären från en viss tid, noggrant ner till kläder, seder, musik, och språkbruk, men kan tillåta scenen större frihet, och därmed rollspel eller simultan teater framför dikterad teater.

Exempel på historiska lajv
1632 (Reenactment 1995. Utspelade sig i trosslägret till slaget vid Lützen.) 
Gränsen (romarlajv)
Gutnalthingi (gotländskt 1100-tal)

Lajv