kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jishaj

Jishaj (även Isaj, Isai, Jesse) är i Gamla Testamentet far till kung David, son till Obed och sonson till Boas och Rut.

Jishaj bodde i Betlehem och hade åtta söner. En dag kom profeten Samuel och välsignade den yngste sonen David som ett förebud på att han skulle bli Israels konung.

Se även 
 Jesse stamträd

Källor 

Personer i Gamla Testamentet
Jetro

Jetro, (hebreiska: יִתְרוֹ, "Ers Överlägsenhet/Förträfflighet") även Reuel eller Hobab (i Domarboken), är enligt Gamla Testamentet och den judiska mytologin svärfar till Mose, genom att Mose gifte sig med hans dotter Sippora. Jetro var herde och präst i Midjan.

Inom islam identifieras Jetro som Shuˤayb, en av profeterna i Koranen.

Se även 
 Bibeln - Gamla Testamentet - Andra Moseboken
 Shoaib

Referenser 

Personer i Gamla Testamentet
Personligheter inom islam
Mose
Jimmu

Jimmu (kanji: 神武天皇 Jinmu Tennō) var enligt legenden Japans förste kejsare, sonsons son till Ninigi och sonsons sonsons son till solgudinnan Amaterasu. Enligt legenden föddes han 1 januari 711 f.Kr., kröntes 11 februari 660 f.Kr. och dog 11 mars 585 f.Kr.

Han efterträddes av Suizei.

Se även 
 Mytologi: Forntida kungar
 Lista över kejsare av Japan

Källor

 Ponsonby-Fane, Richard Arthur Brabazon. (1959). The Imperial House of Japan. Kyoto: Ponsonby Memorial Society. OCLC 194887

Födda 711 f.Kr.
Avlidna 585 f.Kr.
Japansk mytologi
Män
WP:Projekt Japan
Jingo

Jingo kan syfta på:

Jingo (Mytologi) – en kejsarinna i japansk mytologi
Jingo (roman) – en roman av Terry Pratchett
Jisebel

Jisebel, Jezebel eller Isebel var i judisk mytologi en härsklysten och omoralisk drottning, maka till kung Achav av Israel, som levde i mitten av 800-talet f.Kr. 

Hon var en fenicisk kungadotter som förde med sig gudar från Fenicien och försökte påtvinga det hebreiska folket att dyrka dessa. Den israeliske kungen Achav (Första Kungaboken 16:31) gifte sig med henne, antagligen av politiska skäl, och hon blev därmed drottning i det nordliga tiostamsriket Israel.

Hon var en stark personlighet och fanatiskt hängiven sina förfäders feniciska religion. Därför förmådde hon sin make Achav att bygga ett tempel åt Baal i Samaria och reste även en asherapåle (en fallossymbol). Hon gjorde allt för att utrota det israeliska folkets gudstro och ersätta den med Baalsdyrkan (Första Kungaboken 18:13, 19:14 och Andra Kungaboken 9:7). Bibeln berättar att hon införde Baalsdyrkan vid hovet och hon fick även sin make att delta.

Men Jisebel var inte nöjd med att kungen gav sitt officiella godkännande till Baalsdyrkan, utan hon bestämde sig för att göra slut på israelernas gudsdyrkan. Därför gav hon order om att alla Herrens profeter skulle dödas, men enligt Bibeln uppmanade Gud profeten Elia att fly över floden Jordan, och ytterligare hundra andra profeter gömde sig i grottor. En tid senare flydde Elia än en gång för sitt liv när Jisebel var ute efter att döda honom.

Så småningom hade Jisebel hela 850 avgudaprofeter som hon lät hovet försörja. Deras arbete gav resultat och Bibeln berättar att det slutligen inte återstod mer än några tusen män i landet som var trogna Israels gud. Hon hade ett starkt inflytande på landets styrelse och ibland lät kung Achav henne regera som hon ville.

Ett exempel på hennes agerande finns i Bibelns berättelse om hur en man vid namn Nabot vägrade låta kungen köpa den vingård han ärvt och som låg granne med kungens hus. Då förklarade Jisebel självsäkert att hon skulle ordna så att hennes make fick vingården. Sedan skrev hon brev i Achavs namn, förseglade dem med hans sigill, och gav de förnämsta männen i Nabots hemstad order att anklaga Nabot för hädelse och sedan låta stena honom. Männen lydde ordern och kung Achav tog vingården i besittning för att omvandla den till köksträdgård.

Så småningom dog kung Achav och hans söner tog över makten i Israel. Jisebel fortsatte att utöva sitt inflytande över israeliterna och kom även att påverka judarna. Hennes dotter Atalja hade gift sig med judarnas kung och fortsatte att påverka både sin make och sedermera sin son i Jisebels anda.

Profeten Elia sade att hon skulle komma att drabbas av Guds dom (Andra Kungaboken 9:30–37). När Jehu höll sitt intåg i Jisreel efter att ha dödat både den israelitiske kungen i nordriket Israel (Achavs son Joram) och den judiske kungen i sydriket Juda (Ahasja) lät han störta ner Jisebel genom ett av slottets fönster. Hennes blod stänkte på muren och hästarna, och asätande hundar åt sedan upp det mesta av hennes lik.

Se även 
 Första Kungaboken, kapitel 16, 18, 19 och 21, och Andra Kungaboken, kapitel 9.

Referenser

Externa länkar

Hebreisk mytologi
Personer i Gamla Testamentet
Antikens drottningar
Iokaste

Iokaste var i grekisk mytologi gift med kung Laios i Thebe och mor till Oidipus. Då denne, som själv var okunnig om sin härkomst och sin faders död, efter mångårig frånvaro, återvände till Thebe där han likaså var okänd för alla, tog Iokaste honom till gemål. Vid uppdagandet av Oidipus härstamning hängde hon sig i förtvivlan. 

Såsom Iokastes barn med Oidipus nämner  de yngre sagorna Eteokles, Polyneikes, Antigone och Ismene.

Källor

Se även 
 Antigone (drama)

Personer i grekisk mytologi
Josua

Josua var enligt Gamla Testamentet/Tanakh Moses följeslagare och arvtagare som israeliternas ledare.

Josua tog över ledarrollen efter Moses efter flykten från Egypten, strax innan intåget i det utlovade landet. Där belägrade han staden Jeriko och hans två utsända spioner fick hjälp av Rahab att förbereda anfallet. Han lär ha lyckats få stadens murar att rasa genom att Gud lät murarna rasa, samtidigt som israeliterna blåste i sina horn. Vid ett senare tillfälle lyckades Josua vinna ett stort slag genom att med Guds hjälp förlänga dagsljuset genom att stoppa solen.

Händelserna under Josuas ledarskap finns upptecknade i Josuas bok, som ingår i såväl den kristna som den hebreiska bibeln.

Historicitet 
Traditionen om israelitisk erövring och bosättning i Kanaan under ledning av Josua kan enligt de flesta forskare, särskilt köpenhamnsskolan, inte anses historiskt tillförlitlig. Det finns inget arkeologiskt stöd för dem. Boken avspeglar snarare 600-talets f.Kr. patriotiska förhoppningar på Davidsrikets återupprättande.

På Nya Testamentets huvudsakliga grundspråk, grekiska, är namnet Josua detsamma som namnet Jesus.

Källor

Profeter i Gamla Testamentet
Nevi'im
Mose
Juda

Juda (hebreiska: יְהוּדָה, Yehuda) var enligt Första Mosebok Jakobs fjärde son och ledaren av Juda stam. Än idag finns det ett landområde intill Jerusalem som bär hans namn.

Juda stam var den ledande stammen i Juda rike, och befolkade den större delen av området förutom en liten region i nordost befolkad av Benjamin, och en enklav i sydväst befolkad av Simeon.

Enligt klassisk rabbinsk litteratur föddes Juda på den femtonde dagen i månaden sivan. Juda fick sönerna Er, Onan och Shela med dottern till den kanaaneiske köpmannen Shua, och tvillingarna Peres och Sera med Ers hustru Tamar. Er och Onan kom att dö barnlösa innan de kom till Egypten.

Kung David och Jesus var avkomlingar till Juda.

Se även
 Första Mosebok
 Juda rike
 Lejonet av Juda

Referenser 

Judendom
Israels stammar
Jumala

Jumala på finska, Jumal på estniska och Jumo på mariska betyder gudom på dessa finsk-ugriska språk. Begreppet avser "Gud" för kristna, muslimer, judar, 'bahá'í-troende, sikher och andra anhängare av nutida religioner, och dessutom gudaväsen i finsk-ugrisk (eller uralisk) mytologi. ,  Ordet, med variationer, antas ha varit namnet på en himmelsgud och även skapargud för de forntida finsk-ugrisktalande folken:

 Jumala på finska
 Jumal på estniska
 Jumo på mari
 Inmar på udmurt
 Jen på komi
 Num på nenets
 Jomali på bjarmian

Se även
 Mytologi: Gud över gudar

Källor 

Gudar i finsk mytologi
Juno

Juno, (latin: Iuno, uttalas [juno]) var den högsta gudinnan och gudarnas drottning, Juno Regina, i romersk mytologi. Hon var förknippad med gifta kvinnor och barnafödande och var statens beskyddare och rådgivare. Hon var gift med Jupiter och mor till Mars, Vulcanus, Bellona och Juventas.  Juno likställdes med den grekiska gudinnan Hera, och övertog därmed Heras myter och funktioner: hennes helgade djur var påfågeln. Hennes lokala föregångare var den etruskiska gudinnan Uni. 

Juno räknades som kvinnornas beskyddare. Ordet juno betecknar i romersk religion den livgivande och fortplantande kraften hos kvinnan, liksom genius motsvarande kraft hos mannen, senare skyddsande. Junonisk har kommit att beteckna en stor och yppig kvinnogestalt. 

Hon var också Roms skyddsgudinna och var under namnet Juno Capitolina en av de tre gudarna i den Kapitoliska Triaden tillsammans med Jupiter och Minerva, och ett tempel på Kapitolium i Rom var helgat åt denna treenighet.   

Juno hade en rad olika namn, som betecknar hennes olika funktioner. Juno Sospita var hennes namn som krigsgudinna, och som sådan avbildas hon ofta beväpnad och klädd i getskinn. Juno Curitis och Juno Moneta bedöms båda ha varit ytterligare namn på hennes funktion som krigsgudinna. 
Juno Lucina var Junos namn i hennes funktion av barnbördens gudinna, och till ära för henne som sådan firades festivalen Lupercalierna. Juno Caprotina betecknar Junos sexuella aspekt som fruktbarhetsgudinna.

Eftermäle
Adjektivet junonisk (i betydelsen "kvinna med accentuerade former") kommer från den romerska gudinnans namn.

Den amerikanska rymdsonden Juno är uppkallad efter henne. Juno är också namnet på en av de största asteroiderna i asteroidbältet.

Se även 
 Moneta
 Mytologi: Barnafödsel

Källor

Gudar i romersk mytologi
Juok

Juok var hos Shillukstammen i Sudan en skapelsegud som använde lera i olika färger för att skapa de olika människoraserna.

Källor

Gudar i afrikansk mytologi
Skapargudar
Jurojin

Jurojin, även kallad Gama, är i japansk mytologi en av de sju lyckobringande gudarna, det långa livets gud.

Jurojin avbildas som en vitskäggig man som bär på visdomens skriftrulle.

De övriga gudarna i gruppen de sju lyckogudarna är Benten, Daikoku, Ebisu, Fukurokuju, Hotei och Bishamon

Se även
 Mytologi: Lyckan
Shoulao

Referenser 

WP:Projekt Japan
Gudar i japansk mytologi
Zhurong (gud)

Zhurong （祝融） var en eldsande i kinesisk mytologi som utförde bestraffningar på gudarnas befallning. Han identifieras ofta med Chongli.

Zhurong drabbade både monster som Gong-Gong och hjältar som Gun när denne stal den heliga myllan.

Se även 
 Mytologi: Elden

Källor 

Gudar i kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Eldgudar
Jurupari

Jurupari är i mytologin i Mato Grossoområdet i Brasilien stränga andar som upprätthåller seder och bruk.

Källor

Gudar i amerikansk mytologi
Kachina

Kachina är hos de nordamerikanska Puebloindianerna namnet på förfäders- och regnandarna.

Se även 
 Lista över anfäder

Referenser 

Gudar i amerikansk mytologi
Vädergudar
Kadmos

Kadmos var i grekisk mytologi staden Thebes grundare, bror till Europa, stamfar till Oidipus.

Kadmos var en fenicisk prins. När Europa hade rövats bort av Zeus gav han sig iväg för att leta efter henne, men utan resultat. Han kom till Delfi och rådfrågade där oraklet. Han fick rådet att följa en ko och att grunda en stad på den plats där kon lade sig ner i utmattning. Kadmos följde kon till Boiotien och grundade där Kadmeia som är den äldsta delen av Thebe.

I Boiotien sådde Kadmos på Athenas inrådan tänder från en drake som han dräpt. Av detta utsäde växte beväpnade män upp. På grund av sin härkomst kallades de spartoi ("såddmän"). De råkade inom kort i strid och högg ned varandra, så att slutligen endast fem återstod. Från dessa ledde Thebes förnämsta adelssläkter sin härkomst. Mordet på draken, som var en son av guden Ares, måste Kadmos gälda med åtta års slavtjänst. Efter denna tids förlopp erhöll han av Athena väldet öfver Thebe och gifte sig med Harmonia.

Kadmos sades också vara den som införde alfabetet i Grekland.

Kadmos dog i Illyrien efter att en serie olyckor inträffat, och han och Harmonia förvandlades till ormar.

Kadmeisk seger
En kadmeisk seger är ett uttryck för en seger som inte gynnar segraren mycket mer än en förlust, se även Pyrrhusseger.

Vid grundandet av Thebe behövde Kadmos vatten från en källa som vaktades av en monstruös orm. Han skickade ut sina följeslagare för att döda ormen, men de dog allesammans. Även om Kadmos vann striden i slutändan, kom segern på bekostnad av dem som skulle ha dragit nytta av den.

I Claes Lindskogs Herodotos-översättning ger översättaren en annan förklaring till uttrycket: Oidipos båda söner Polyneikes och Eteokles dödade varandra i tvekamp. De var båda ättlingar till Kadmos, och därför kallas en seger där även vinnaren råkar i olycka för kadmeisk.

Se även
 Mytologi: Övernaturlig befruktning

Källor

Personer i grekisk mytologi
Kagutsuchi

Kagutsuchi är eldguden i japansk mytologi.

Kagutsuchi orsakade med sin eld sin moder Izanamis död vid födseln.

Se även
 Izanagi
 Mytologi: Elden

Referenser 

WP:Projekt Japan
Gudar i japansk mytologi
Eldgudar
Kain

Kain är i Bibelns skapelseberättelse Adams och Evas äldste son, bror till Abel och Set.

Enligt Första Moseboken, fjärde kapitlet, mördade Kain sin bror Abel eftersom Gud med välbehag tog emot broderns offergåva men förkastade Kains. På grund härav dömdes han av Gud till ett kringirrande liv, men samtidigt satte Gud ett tecken på honom som skydd för blodshämnden, ett tecken senare kallat "kainsmärke". Han drog bort och slog sig ner i landet Nod, öster om Eden där han grundade en stad som kallades Hanok efter sonens namn.

Se även 
Enok

Källor

Källhänvisningar

Externa länkar

Personer i Gamla Testamentet
Bibliska mördare
Adam och Eva
Midjan

Den här artikeln handlar om folkslaget och landsområdet midjan. För kroppsdelen, se midja.
Midjaniter var enligt Moseböckerna ett semitiskt folk som betraktade Abrahams och hans hustru Keturas son Midjan som sin anfader.  Midjan är också ett landområde där Mose befann sig då Gud, Jahve, visade sig för honom i form av en brinnande buske. Mose gifte sig med Sippora, dotter till den midjanitiske prästen Jetro. Midjaniterna var allierade med israeliterna under deras flykt från Egypten. 

Landområdet som befolkades av midjaniterna ligger öster om Aqabahviken och arkeologiska utgrävningar har belagt ett samhälle med bofast befolkning där kring år 1000 f.Kr. Midjanitera skall även ha spritt sig till Sinaihalvön och till områdena öster om Jordanfloden.

Massakern på Midjans befolkning
Midjaniterna var enligt Fjärde Mosebok kapitel 31 utsatta för ett utrotningskrig som kan liknas vid ett folkmord. Det utfördes som hämnd för att midjaniterna förlett israeliterna till avgudadyrkan. På uppdrag av Gud sände israeliternas ledare Mose en armé om 12000 man som brände alla städer och tältläger i Midjan och dödade alla män och barn av mankön samt alla kvinnor som hade haft samlag med en man. Alla flickor som inte varit tillsammans med en man fick dock leva och behölls för erövrarnas egen räkning.

Källor
Store norske leksikon -  midjanitter
Gamla testamentet

Platser i Bibeln
Folkmord
Veikko Hakulinen

Veikko Hakulinen, född 4 januari 1925 i Kronoborg, Finland, död 25 oktober 2003 i Valkeakoski, Finland var en finländsk längdskidåkare som bland annat tog sju OS-medaljer. Han tävlade även i orientering, rodd, skidorientering, skidskytte och terränglöpning. Han omkom vid en trafikolycka efter att ha blivit påkörd av en bil i sin hemort Valkeakoski på fredagseftermiddagen den 24 oktober 2003. Han fördes till sjukhus, och avled natten mot lördagen, 78 år gammal.

OS-medaljer
1952 i Oslo
50 kilometer, guld
1956 i Cortina d'Ampezzo
30 kilometer, guld
50 kilometer, silver
stafett 4 x 10 kilometer, silver
1960 i  Squaw Valley
stafett 4 x 10 kilometer, guld
50 kilometer, silver
15 kilometer, brons

Källor

Externa länkar

Holmenkollenmedaljörer - klicka på Holmenkollmedaljen för nedladdningsbar PDF-fil 
Holmenkollenvinnare sedan 1892 - klicka på Vinnere för nedladdningsbar PDF-fil 
 

Avlidna 2003
Finländska idrottare under 1900-talet
Finländska längdåkare
Finländska orienterare
Finländska roddare
Finländska skidorienterare
Finländska skidskyttar
Finländska terränglöpare
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Finländska olympiska guldmedaljörer
Finländska olympiska silvermedaljörer
Födda 1925
Mottagare av Holmenkollenmedaljen
Män
Olympiska bronsmedaljörer 1960
Olympiska guldmedaljörer 1952
Olympiska guldmedaljörer 1956
Olympiska guldmedaljörer 1960
Olympiska silvermedaljörer 1956
Olympiska silvermedaljörer 1960
Personer från Karelen
Personer som omkommit i trafikolyckor
Världsmästare i längdåkning
William Caxton

William Caxton, född omkring 1422, död 1491, var Englands första boktryckare.

Caxton var ursprungligen köpman, och lärde sig boktryckarkonsten i Köln. Han tryckte i Brygge omkring 1474 den första engelskspråkiga boken, den av honom själv översatta The Recuyell of the historyes of Troyes. Han var efter 1476 bosatt i England där han grundade ett tryckeri i Westminster, London, där han tryckte närmare ett hundratal böcker.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Externa länkar 

Födda 1422
Avlidna 1491
Brittiska boktryckare
Män
Boktryckare under 1400-talet
Klaustrofobi

Klaustrofobi eller cellskräck, är en irrationell rädsla, fobi, för att bli instängd. Personer med cellskräck har ofta problem med att åka hiss eller andra transportmedel med begränsat utrymme där man inte lätt kan stiga av under gång. Man kan drabbas av en panikattack och ibland så vill man också sätta sig ner och kura ihop sig till en liten boll för då känns det som om utrymmet ökar.

Ordet klaustrofobi kommer av nylatinets claustrophobia, som härleds ur latinets claustrum "slutet rum" och fobi ur grekiskans phobia, av phobos "fruktan", "skräck".

Källor 

Fobier
Cykloid

Denna artikel behandlar det geometriska begreppet, för det psykiatriska begreppet cykloid psykos, se cykloid psykos

En cykloid, grek. κύκλος, kykloeid, "hjul" eller "cirkelformig", är en kurva som definieras av en fix punkt på en cirkel när den roterar eller mer precist, geometriska orten för en punkt på periferin av ett hjul som rullar längs en rät linje.

Cykloiden namngavs av Galilei år 1599. Den studerades först av Nikolas av Kusa och senare av Mersenne. År 1634 visade G.P. de Roberval att arean under en cykloid är tre gånger arean hos den cirkel den genereras ifrån. År 1658 visade Christopher Wren att längden av en cykloid är fyra gånger diametern hos den cirkel den genereras ifrån.

Cykloiden är lösningen för brachistochronproblemet och det relaterade tautochronproblemet. Cykloiden är en av de mest berömda kurvor inom matematiken och skapade mångra gräl bland matematikerna på 1600-talet.

En skateboardramp bör ha formen av en upp- och nervänd cykloid eftersom detta ger den högsta farten (jämför brachistochronproblemet).

Kurvan beskrivs på parameterform av:
x = a(t - sin t)
y = a(1 - cos t)

Besläktade kurvor 
Många kurvor är besläktade med cykloiden. När man tar bort tvånget att den fixa punkten måste vara på periferin och låter den vara godtycklig erhålls de s.k. curtate cykloiden och prolate cykloiden. I det första fallet är punkten som bildar cykloiden inne i cirkeln, medan det senare fallet bildas av punkter utanför cirkeln. Termen trochoid är den gemensamma benämningen på curtate cykloiden, prolate cykloiden och cykloiden.

Om man sedan låter cirkelns färdlinje vara en godtycklig cirkel (erinra att en rät linje är en cirkel med oändlig radie) fås epicykloiden (cirkeln rullar på utsidan av en annan cirkel, en punkt på periferin av den rullande cirkeln), epitrochoid (cirkeln rullar på utsidan, en punkt varsomhelst på cirkeln) och hypotrochoiden (cirkeln rullar på insidan, en punkt varsomhelst på cirkeln).

Se även 
 Brachistokron

Externa länkar 
 MathWorld Cycloid

Geometri
Neuroanatomi

Neuroanatomi är studiet av nervsystemets uppbyggnad och är därför både en del av anatomin och av neurovetenskapen.

Uppbyggnad 

Nervsystemet är uppbyggt av två vävnader:

Nervceller, som förmedlar signaler genom depolarisering och synaptiskt frigjorda signalsubstanser.
Gliaceller, som är stödvävnad åt nervcellerna. Det finns ett flertal olika gliaceller med varierande funktion:
Astrocyter, stödjer endotelceller i blod-hjärn-barriären, upprätthåller den kemiska miljön kring nervcellerna.
Microglia, en form av makrofag som befinner sig i CNS. Utgör huvuddelen av centrala nervsystemets immunförsvar.
Ependymceller, en form av epitelcell som bildar cerebrospinalvätska.
Myelinbildande celler:
Oligodendrocyt, bildar myelin i centrala nervsystemet.
Schwannceller, bildar myelin i perifera nervsystemet.

Organisation 

 

Kroppens nervsystem är organiserat i fyra områden:

Centrala nervsystemet är den del av nervsystemet som tar emot och integrerar signalering från det perifera nervsystemet, samt koordinera beteenden som svar på dessa intryck. Det består av hjärna och ryggmärg. 
Perifera nervsystemet är alla delar av nervsystemet som inte tillhör det centrala nervsystemet. Det har två undergrupper:
Autonoma nervsystemet, som står till största del utanför viljestyrd kontroll. Hit hör de sympatiska och parasympatiska nervsystemet, som bland annat är viktigt för att upprätthålla kroppens homeostas under olika förhållanden. Det utgörs av både efferenta samt afferenta nerver.
Somatiska nervsystemet, utgörs i princip enbart av efferenta nerver till viljestyrd skelettmuskulatur.

Neurovetenskap
Neurofysiologi

Neurofysiologi är en avdelning inom neurovetenskapen och fysiologin som omfattar nervsystemets funktion(er). Mycket neurofysiologisk forskning syftar till att studera hur nervceller kommunicerar via transmittorsubstanser och synapser.

Neurofysiologins grunder 
Inåtledande afferent information från kroppens sinnesorgan (hud/känsel, ögon/syn, öron/hörsel, näsa/lukt, tunga/smaksinne) förs via nervfibrer in till det centrala nervsystemet CNS (hjärnan och ryggmärgen). Via utåtledande efferenta nerver styrs muskler, körtlar och inre organ.

Ämnen som ingår i neurofysiologi är kunskap om nervceller, synapser, neurotransmittorer och signalsubstanser, muskelkontraktioner, sinnesorganen, känselupplevelser, syn, hörsel, lukt och smak, motoriska nervsystemet, ryggmärgen, hjärnstammen, lillhjärnan (cerebellum), basala ganglier, hjärnbarken, autonoma nervsystemet, smärta, emotioner och känslor, medvetande, sömn, minnet.

Baserat på den information som hjärnan och ryggmärgen (centrala nervsystemet) får från afferenta nerver, formulerar de ett lämpligt svar. De enda två sätt som det centrala nervsystemet kan reagera på är via en ökning eller minskning av kontraktionen (sammandragning) av muskler och ökad eller minskad sekretion (utsöndring) från kroppens körtlar.

Undersökningsmetoder 
Neurofysiologiska undersökningar som ofta utnyttjas inom klinisk verksamhet är bland andra EEG, ENeG, EMG, SSR, VEP, SEP, fMRI och Motor Evoked Potential.

Referenser

Se även 
Elektroencefalografi
Psykolingvistik

Neurovetenskap
Nervsystemet
Fysiologi
psykofysiologi
Geometrisk ort

Geometrisk ort eller ortlinje, är mängden av de punkter, som överensstämmer med ett eller flera geometriska villkor. En cirkellinje är till exempel geometrisk ort för de punkter i ett plan som ligger på samma avstånd från cirkelns mittpunkt.

Geometri
Kaisuki

Kaisuki är hos Bugandafolket i Afrika bror till Döden.

Kaisuki försöker lönlöst motverka sin brors destruktiva verksamhet som drivs av hämndbegär mot Kintus och Nambis släkte.

Källor 
 Vem är vem i mytologin

Afrikansk mytologi
Kaleru

Kaleru eller Galeru är i Oceaniens mytologi hos urinvånarna i Kemberley i Australien "den stora regnbågsormen".

Se även
 Ungud

Källor

Gudar i aboriginsk mytologi
Kalkas

Kalkas var i grekisk mytologi en siare i Agamemnons här i slaget vid Troja.

Se även 
 Euripides: Ifigenia i Tauris och Ifigenia i Aulis

Personer i grekisk mytologi
Kalliope

Kalliope (grekiska: Καλλιόπη  'skönstämmig' ), med latinsk stavning även Calliope, i latin och svenska betonat på i:et, var i grekisk mytologi elegiens eller kärleksdiktens och den episka poesins musa. Hon är den främsta av muserna och var den som medlade i konflikten om Adonis mellan Afrodite och Persefone. I konsten framställs Kalliope vanligen med en skrivtavla.

Kalliope är dotter till Zeus och Mnemosyne. Hon hade flera söner med Apollon, varav en var sångens gud, Orfeus.

Referenser 

 Martin P:N Nilsson, Olympen, Hugo Gebers Förlag, Stockholm 1919.

Gudinnor i grekisk mytologi