kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Volkswagen W12

Volkswagen W12 Roadster, W12 Coupé och W12 Nardò, var en konceptbil från Volkswagen lanserad 1998.

Volkswagen W12 Roadster var en exklusiv roadsterstudie från året 1998. Bilen utvecklades i samarbete med ItalDesign. Den 12 cylindriga motorn var av W-typ, en kompakt konstruktion av 2 stycken VR-6 motorer som är sammansatta i en vinkel av 72°. 4 ventiler per cylinder styres av 4 överliggande kedjedrivna kamaxlar. Med en cylindervolym på 5,6 liter utvecklade motorn 420 hk vid 5800 varv/min.

W12 Roadster var konstruerad på klassiskt vis med motorn framför bakaxeln, och en 6 växlad sekventiell växellåda och med drivning av bakhjulen. Bilen är 4,40 meter lång och bredden 1,92 meter. höjden endast 1 meter. Bilen hade inget tak.
Bilen fanns också i ett Coupéutförande från 1997.

W12
Norra Åsums församling

Norra Åsums församling är en församling i Villands och Gärds kontrakt i Lunds stift. Församlingen ligger i Kristianstads kommun i Skåne län och ingår i Kristianstads pastorat.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. Före den 1 januari 1886 (ändring enligt beslut den 17 april 1885) var namnet Åsums församling. En del av socknen, Hyllinge, tillhörde före 1889 Luggude härad i Malmöhus län och överfördes då till samma härad och län som övriga socknen.

Församlingen var till 19 januari 1869 moderförsamling i pastoratet Åsum och Skepparslöv för att därefter till 1 maj 1927 utgöra ett eget pastorat. Från 1 maj 1927 till 1945 moderförsamling i pastoratet Norra Åsarp och Vä, för att från 1945 åter till 2014 utgöra ett eget pastorat. Från 2014 ingår församlingen i Kristianstads pastorat.

Organister

Kyrkor 
 Norra Åsums kyrka
 Vilans kyrka

Se även 
 Norra Åsums socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Lunds stift
Indelningar i Kristianstads kommun
Oppmanna församling

Oppmanna församling var en församling i Villands och Gärds kontrakt i Lunds stift. Församlingen låg i Kristianstads kommun i Skåne län och ingick i Oppmanna-Vånga pastorat. Församlingen uppgick 2017 i Oppmanna-Vånga församling. Areal 47,44 kvadratkilometer.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen har varit och är moderförsamling i pastoratet Oppmanna och Vånga.. Församlingen uppgick 2017 i Oppmanna-Vånga församling.

Kyrkoherdar

Kyrkor 
 Oppmanna kyrka

Se även
Oppmanna socken

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Indelningar i Kristianstads kommun
Vånga församling, Lunds stift

Vånga församling var en församling i Villands och Gärds kontrakt i Lunds stift. Församlingen låg i Kristianstads kommun i Skåne län och ingick i Oppmanna-Vånga pastorat. Församlingen uppgick 2017 i Oppmanna-Vånga församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen har varit annexförsamling i pastoratet Oppmanna och Vånga.. Församlingen uppgick 2017 i Oppmanna-Vånga församling.

Kyrkor 
 Vånga kyrka

Se även
Vånga socken

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Indelningar i Kristianstads kommun
Västpapegojor

Västpapegojor (Psittacidae) är en av fyra familjer inom ordningen papegojfåglar. De förekommer i Amerika och Afrika. Tidigare fördes även de asiatiska och australiska papegojor i familjen östpapegojor (Psittaculidae) till Psittacidae och familjen kallades då för äkta papegojor eller bara papegojor. Några av de större arterna inom familjen kan härma mänskligt tal, och för detta har de varit eftertraktade husdjur. Familjen omfattar arter som är allt från knappa decimetern till dryga metern.

Systematik
Systematiken för papegojor är under förändring där tidigare indelningar i underfamiljer, familjer och släkten håller på att förändras. Ordningen papegojfåglar delas idag upp i de fyra familjerna maoripapegojor (Strigopidae), kakaduor (Cacatuidae), västpapegojor (Psittacidae) och östpapegojor (Psittaculidae).

Släkten 
Släkten inom familjen, i systematisk ordning enligt SOF 2015. 
 Jakor
 Långvingepapegojor 
 Touit 
 Psilopsiagon 
 Bolborhynchus 
 Nannopsittaca 
 Myiopsitta 
 Brotogeris 
 Pionopsitta 
 Triclaria 
 Pyrilia 
 Hapalopsittaca 
 Pionus 
 Graydidascalus 
 Alipiopsitta 
 Amazona 
 Sparvpapegojor 
 Vitbukspapegojor 
 Deroptyus 
 Pyrrhura 
 Enicognathus 
 Cyanoliseus 
 Blåaror 
 Rhynchopsitta 
 Eupsittula 
 Conuropsis 
 Aratinga 
 Cyanopsitta 
 Orthopsittaca 
 Primolius
 Ara 
 Leptosittaca 
 Ognorhynchus 
 Guaruba 
 Diopsittaca 
 Thectocercus 
 Psittacara

Kända papegojor 
 Einstein (en gråjako som har uppträtt med sin tränare i bland annat Jay Leno Show och på Animal Planet).
 Douglas (en röd ara som medverkade i Pippi Långstrumpfilmen Pippi Långstrump på de sju haven)
 Jacko Jackonelli (en gråjako som ägs av en av huvudkaraktärerna i dokumentärfilmen Plötsligt i Vinslöv).
 Alex (en gråjako som kan både tala och förstå engelska, tränad och studerad av Irene Pepperberg).

Referenser

Noter

Källor 
SysTax (engelska)

Västpapegojor
Fågelfamiljer
John Flaxman

John Flaxman, född 6 juli 1755 i York, död 7 december 1826 i London, var en  brittisk skulptör, den tongivande inom den brittiska nyklassicismen.

Biografi
John Flaxman var son till en gipsgjutare i York. I sin faders verkstad lärde han tidigt att teckna och modellera, och här stiftade han också bekantskap med den antika skulpturen. 

Redan som 15-åring vann han inträde vid Royal Academy of Arts, sedan han fått dess silvermedalj för en vaxmodell av Neptunus. Under en resa till Rom 1787-94 lärde han grundligt känna den klassiska konsten, och det var då han påbörjade de illustrationer till Homeros, Aischylos och Dante, vilka anses som hans främsta verk. 

Redan förut hade han utfört teckningar till vaser och figurer i porslin och stengods åt den Wedgwoodska fabriken, bland annat i jaspergods. Det mest utmärkande för dessa arbeten är den nära anslutningen till antiken, framför allt till det grekiska vasmåleriet. 

Hans illustrationer är endast konturteckningar, men hans figurer utmärker sig för stor uttrycksfullhet. Hans stil är målmedveten, och han har åt den enkla linjen gett ett nytt rytmiskt värde. Som skulptör var Flaxman produktiv. Flera gravmonument härrör för honom, bland annat Lord Nelsons grav i Sankt Pauls-katedralen i London och lord Mansfields grav i Westminster Abbey.

Allegoriska figurer och reliefer smyckar ofta Flaxmans monumentalskulpturer. Alla hans arbeten visar en målmedveten klassicism. Hans stil har dock en tydlig brittisk prägel, ibland något sötaktig. Hans komposition är klassiskt klar och enkel, och han nämns ofta vid sidan av Johann Joachim Winckelmann som en av klassicismens stormän.

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Brittiska skulptörer
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Personer från York
Ledamöter av Royal Academy
Födda 1755
Avlidna 1826
Män
Svensk uppslagsbok
Rickard Berghorn

Rickard Karl Johan Berghorn, egentligen Beghorn, ursprungligen Anders Karl Johan Svensson, född 18 november 1972, är en svensk författare, förläggare, översättare och tidigare redaktör för skräcktidskriften Minotauren. Han har också använt sig av pseudonymen Rickard Winter. Berghorn har skrivit egna skräcknoveller för bland andra Jules Verne-magasinet och två radiopjäser för Sveriges Radio P3, Svartsjukans anatomi och Necronomicon i Sverige.

Berghorn driver förlaget Aleph bokförlag som specialiserat sig på fantastisk genrelitteratur, främst klassisk skräck. Aleph gav också ut tidskriften Minotauren. Bland författarna vars böcker förlaget har gett ut finns till exempel Steven Savile, Bertil Falk, Aurora Ljungstedt och H.P. Lovecraft. Sedan juli 2020 utger förlaget tidskriften Kontrast Magasin.

Specialiserad på klassisk skräcklitteratur har Berghorn tillsammans med Annika Johansson skrivit en historik över skräcklitteraturens historia, Mörkrets mästare. Där behandlade Berghorn äldre skräcklitteratur fram till H. P. Lovecraft, med tonvikt på Emanuel Swedenborgs inflytande.

Bibliografi 
 Nattvaka: nio noveller (som Rickard Winter) (Minotauren, 1995) 
 Skymningscirkus (Tredje graden, 1998) 
 Necronomicon i Sverige (sammanställd av Rickard Berghorn och Mattias Fyhr) (Aleph, 2002) 
 Mörkrets mästare: skräcklitteraturen genom tiderna (tillsammans med Annika Johansson) BTJ förlag, 2006)

Översättningar 
 H. P. Lovecraft: Sökandet efter det drömda Kadath (The dream-quest of unknown Kadath) (översatt tillsammans med Jens Heimdahl) (Aleph, 2004)
 Arthur Machen: Den store guden Pan och Det innersta ljuset (The great god Pan) (översatt tillsammans med Fredrik F.G. Granlund och Arthur Isfelt) (Hastur, 2011)

Externa länkar 
 Nymodernism – Rickard Berghorns blogg
 Aleph bokförlag

Födda 1972
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Svenska översättare
Översättare från engelska
Män
Levande personer
Nåjd

Nåjd (förr naid, från samiska noajdde eller noaidi, jämför fi. noita, "den kloke") var förr en sorts vishetslärare i samisk mytologi, samernas schaman, där kunskap ärvdes till en person genom muntlig tradition.

Funktion 

De flesta nåjder som omtalats i äldre tid var män, men det förekom även kvinnliga nåjder. Nåjden var en inflytelserik person i det samiska samhället (sijdda), ofta beskriven som medicinman med spådomskunskaper. 

Nåjden hade även en religiös funktion, enligt de skrifter som finns bevarade från 1600-talet. Arbetet var yrkeskunskaper som gått i arv eller inlärts genom äldre personer, och spådomen utfördes med hjälp av redskap, speciellt en så kallad nåjdtrumma (på norska runebom; runtrumma). 

Nåjden lär ha varit behjälplig i allehanda situationer, från äktenskapsfrågor till renskötsel. Vad man egentligen menar med schaman kan diskuteras, men en rimlig indelning kan exempelvis vara företrädare för en ätt eller personer som dömts för religionsbrott. Källorna till detta är främst domstolsprotokoll, berättartraditioner, återfunna "verktygssamlingar" samt kristna missionärers beskrivningar.

Det har ofta påståtts att endast män kunde bli nåjder och använda nåjdtrumman, men både Rijkuo-Maja och Silbo-gåmmoe ska båda ha varit nåjder och använt nåjdtrumman.

Förföljelse 
Att missionärer historiskt sett har gett sin bild av nåjden skall förstås i ljuset av ett intensivt missionsarbete för att kristna den samiska befolkningen från 1500-talet och efterföljande århundraden som innebar förföljelse av samiskt kulturellt och religiöst utövande.

Nåjdens inflytande i religionsutövningen framställs av det kristna prästerskapet som ren "trolldom", på sådan hög nivå att nåjden kontrollerar och råder över själve djävulen. Genom en kristen förklaringsmodell ansågs nåjden få denna makt med hjälp av "djävulska redskap", exempelvis den samiska ceremonitrumman som felaktigt kom att kallas för "trolltrumma". Trolldomsterminologin användes också vanligtvis av domstolarna, vilka bestraffade nåjderna mycket hårt.

Det hårda motståndet mot samisk religionsutövning är en stor förlust för såväl samisk som nordisk kulturhistoria och var förmodligen ett sätt att motverka motstånd och kunna kontrollera samerna. Uppfattningen att nåjder var redskap för djävulen och till med var djävulen själva, förekom i norra Norge där nåjder brändes på bål. I Sverige brändes år 1693 nåjden Lars Nilsson levande på bål i Arjeplog ihop med sina religiösa artefakter.

Idag finns ingen person som har sådan funktion, men motsvarigheter finns fortfarande hos andra cirkumpolära urfolk exempelvis evenkerna i Sibirien.

Nåjder 
 Lars Nilsson
 Aike Aikesson
 Erik Eskilsson
 Rika Maja
 Quiwe Baarsen
 Johan Kaaven

Se även
 Schamanism
 Shintoism

Källor
"Trumman och nåjden" från Västerbottens museum
"Kontakt med andarna" från samer.se

Noter

Externa länkar
Nåjd på uppsatser.se
Kersti Wistrand (2016): "Nåjden som sände sin själ till Uppsala" på Humanism & Kunskap
Hans Mebius (2013): "Den återupprättade nåjden" på svenskakyrkan.se 

Samisk religion
Samisk historia
 
Samisk kultur
Ebbe Sand

Ebbe Sand, född 19 juli 1972 i Hadsund, är en dansk före detta fotbollsspelare. Mellan 1998 och 2004 gjorde han 22 mål på 66 landskamper för Danmarks landslag. Efter en framgångsrik spelarkarriär i Brøndby IF och Schalke 04 har han efter sin aktiva karriär bland annat varit anfallstränare för danska landslaget samt sportlig rådgivare i Schalke 04. Ebbe Sand är sedan januari 2019 sportdirektör i Brøndby IF.

Meriter  
Dansk mästare: 1996, 1997, 1998 
Dansk cupvinnare: 1998 
Tysk cupvinnare:  2001, 2002
Årets fotbollsspelare i Danmark 1998, 2001

Födda 1972
Spelare i Brøndby IF
Spelare i FC Schalke 04
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i VM i fotboll 2002
Män
Levande personer
Danska landslagsspelare i fotboll
Personer från Hadsund
Stalo

Stalo (Sydsamiska), Stallo, Stállu (Nordsamiska) eller Stállo (Lulesamiska), är en gestalt i samisk mytologi. Stalo förekommer i flera olika skepnader och framställs i samiska berättelser och sagor som en jätte, ett troll eller en demon/djävul.

Definition 
Den första gången Stalo förekommer i skriven form är i Lexicon Lapponicum (1768/1780), även om begreppet funnits tidigare i samisk sagotradition, troligen i flera hundra år. I Lexicon Lapponicum beskrivs Stalo som en enögd och grym jätte bärande svarta järnkläder.

I senare beskrivningar har Stalo porträtterats som bland annat storväxt, rik, ondskefull, människoätande och även som djävulens tjänare. Stalo är dock ointelligent och lättlurad, varvid han luras av sluga samer, ofta av de barn som han ämnade att äta. Barnen överlistar Stalo genom att till exempel hälla smält bly i hans ansikte eller krossa hans händer med stora stenblock, varvid de undkommer.

Teorier 
Framställningen av Stalo har skiftat över tid och det råden ingen helt samstämmig bild över vad en Stalo är.

På 1830-talet spekulerade bröderna Lars Levi och Petrus Læstadius om huruvida Stalo verkligen bara var en mytologisk gestalt, eller om Stalo faktiskt hade en historisk verklighetsförankring. Bröderna tog del av flera olika sägner om Stalo och kom fram till att det sannolikt rörde sig om vikingar och rövare som drog runt i fjällvärden och livnärde sig på att stjäla renar. Samtidigt menade man att människoätandet enbart var ett sätt att höja mytbilden, för att till exempel skrämma barnen till lydnad. 

På 1870-talet kom teorin om Stalo som "stålmannen", där stalo ansågs vara det samiska ordet för "stål" och där de svarta järnkläderna faktiskt var ringbrynjor. 

Under 1900-talet utvecklades teorierna angående Stalo som nordbo, alltså personer av kött och blod, antingen i form av skatteindrivare, jägare eller handelsmän (birkarlar). 

Den norska folkloristen Marit Anne Hauan menar att Stallo inte härstammar från någon mytologisk figur utanför den samiska idévärlden, till skillnad från exempelvis troll och jättar.

Se även 
 Stalotomt
 Staloluokta

Källor 

Norrländsk uppslagsbok, Band 4, 1996

Noter

Externa länkar 
Lexicon Lapponicum i Libris

Samisk mytologi
Samisk kultur
Övernaturliga väsen
Nordisk folktro
Troll
Demoner
Årsta holmar

Årsta holmar i Stockholm är tre holmar intill varandra i Årstaviken, mellan stranden nedanför Årsta gård och Tantoområdet på Södermalm. De tre öarna är förbundna med varandra med spänger men nåbara från fastlandet enbart med båt. Vegetationen består huvudsakligen av vildvuxen lövskog.

Beskrivning 
Öarna ligger i stadsdelen Årsta men i kommunalt administrativt hänseende tillhör de Södermalms stadsdelsområde. De var en egen stadsdel 1926–1934. På Årsta holmar finns även Årsta holmars gård från 1737, som idag drivs som pensionat och konferensanläggning.

På Petrus Tillæus mycket detaljrika karta från 1733 visas Årsta holmars tre holmar fortfarande som tre separata öar med namnen Åhlholmen, Bergsholmen och Lillholmen. Genom landhöjningen hänger de numera i stort sett ihop.

Bergsholmen

Bergsholmen är den mittersta holmen, 208 meter från Årsta fastland och 260 × 170 meter stor med högsta punkten 19 meter över havet. Den har tidigare hetat Tallholmen. En liten stuga fanns tidigare på den västra sidan.

Alholmen

Alholmen är den västligaste holmen, 184 meter från Södermalm och 195 meter från Årsta fastland. Storleken är cirka 260 × 170 meter och den högsta punkten är 7 meter över havet. Den har tidigare hetat Ladholmen och Gräsholmen. 1928 öppnades den östra Årstabron för tågtrafik och 2005 den västra. Årstabroarna erbjuder dock ingen passage till holmen. På norra stranden ligger "Årsta holmars gård", en träbyggnad från 1737. Gården byggdes som sommarnöje och hade orangeri och fruktträdgård.

Lillholmen

Lillholmen är den östligaste holmen, 93 meter från Södermalm och 200 × 120 meter stor med högsta punkten 4 meter över havet. Den har tidigare hetat Betesholmen, Ängsholmen och Lilla skäret.

Bilder

Se även 
 Årsta skogs och holmars naturreservat''

Referenser

Externa länkar 

 Årsta Holmars gård

Södermalm
Öar i Stockholms kommun
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Bunkeflo församling

Bunkeflo församling var en församling i Malmö Södra kontrakt i Lunds stift. Församlingen låg i Malmö kommun i Skåne län och utgjorde ett eget pastorat. Församlingen upplöses 2014 där huvuddelen uppgick i Limhamns församling och mindre delar i Fosie församling och Hyllie församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen utgjorde ett eget pastorat mellan 1545 och 1552 samt mellan 3 mars 1599 och 4 maj 1605, däremellan, före och till 1 maj 1832 moderförsamling i pastoratet Bunkeflo och Hyllie. Från 1 maj 1832 till 1 maj 1862 var församlingen annexförsamling i Sankt Petri, Bunkeflo och Hyllie. Från 1 maj 1862 till 1 maj 1908 var den åter moderförsamling i pastoratet Bunkeflo och Hyllie som från 25 april 1902 även omfattade Limhamns församling. Från 1 maj 1908 till 1 maj 1915 var församlingen moderförsamling i pastoratet Bunkeflo och Limhamn för att därefter till 1 maj 1924 utgöra ett eget pastorat. Från 1 maj 1924 till 10 mars 1977 var den moderförsamling i pastoratet Bunkeflo och Glostorp som från 1939 även omfattade Lockarps församling och från 1962 Oxie församling. Från 10 mars 1977 till 1983 var församlingen annexförsamling i pastoratet Oxie, Bunkeflo, Glostorp och Lockarp. Från 1983 till 2014 utgjorde församlingen åter ett eget pastorat. Församlingen upplöstes 2014 där huvuddelen uppgick i Limhamns församling och mindre delar i Fosie och Hyllie församlingar.

Kyrkor 
 Bunkeflo kyrka
 Bunkeflo strandkyrka

Se även 
 Bunkeflo socken

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Församlingar och pastorat i Malmö kommun
Fosie församling

Fosie församling är en församling i Malmö kontrakt i Lunds stift. Församlingen ligger i Malmö kommun i Skåne län och ingår i Malmö pastorat.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. År 1969 utbröts Kulladals församling och delar av Eriksfälts församling.

Församlingen var före 1939 i pastorat med Lockarps församling, före omkring 1622 som annexförsamling, därefter som moderförsamling. Från 1939 till 2014 utgjorde församlingen ett eget pastorat. Församlingen införlivade 2014 huvuddelen av Eriksfälts, Västra Skrävlinge och Oxie församlingar samt mindre delar av Tygelsjö-Västra KlagstoKulladals och Bunkeflo församlingar. Församlingen ingår sedan 2014 i Malmö pastorat.

Kyrkoherdar
Daniel Flintzberg (1720-1786) tjg. 13 december 1772 - 20 maj 1786.
Johan Hällén (vald av församlingen maj 1787 som den fjärde kallade kandidaten).
Jacob Qviding (1734-1806) tjg. juni 1788 - 22 november 1806.
Nils Sylwan (1751-1824) tjg. 1809 - 28 mars 1824.
Christopher Sylwan (1784-1860) tjg. från 15 december 1824 - 21 mars 1860. (Vice pastorn P. Lundberg skötte sysslan från 1858 och vice pastorn J. Hallengren skötte sysslan från januari 1860 vid den förres sjukdom.).
Olof Tenow (1810-1899) tjg. förordnad 31 oktober 1862 - 1865. Installerad 1 december 1862.Församlingens val av en annan person efter sitt pastorsval där 4 predikanter avhörts, blev negligerat genom konungens tillförordnande av Regementspastorn Tenow, något som uppfattades som ett märkligt tillfälle i tidningarna. I mars 1865 var Tenow förordnad till Rudskoga pastorat. Han fick en silverkanna av församlingarna som tacksamhetsgåva. Han var också mycket engagerad för upprättande av en friskyttekår i Fosie.
Vice pastorn Carl Rudolf Wulff (1822-1896) förestod pastoratet tillförordnad från 1 maj 1865 till ett nytt val av pastor hade beslutats. Som sökande till tjänsten, fick han flest röster. Han var rätt så aktiv och drev också genomförande av skyddsanordningar för flyttbara skördetröskor som skadat många människor allvarligt. Men kungen förordnade istället
Prebendekomministern Georg Carl Löfwengren (1814-1890). tjg. 16 februari 1866 - 10 maj 1890.
Carl August Pihl (f. 1854) tjg. 1891 - Namngav även sin fastighet Philetorp som idag är en stadsdel i Malmö.

Organister

Kyrkor 
Fosie kyrka
Sankt Tomas kapell
 Heliga Trefaldighetskyrkan
Glostorps kyrka
 Heliga korsets kapell är ett begravningskapell på Fosie kyrkogård
Lockarps kyrka
Oxie kyrka
Västra Skrävlinge kyrka
Rosengårds kyrka

Se även
Fosie socken

Källor

Externa länkar 
  Officiell webbplats

Församlingar i Lunds stift
Församlingar och pastorat i Malmö kommun
Kulladals församling

Kulladals församling var en församling i Malmö Södra kontrakt i Lunds stift. Församlingen låg i Malmö kommun i Skåne län och utgjorde ett eget pastorat. Församlingen uppgick 2014 i Hyllie församling med en mindre del till Fosie församling.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 1969 genom en utbrytning ur Fosie församling och utgjorde därefter till 2014 ett eget pastorat. Församlingen uppgick 2014 i Hyllie församling med en mindre del till Fosie församling.

Kyrkor 
 Sankt Mikaels kyrka

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Församlingar och pastorat i Malmö kommun
Slottsstadens församling

Slottsstadens församling var en församling i Malmö Södra kontrakt i Lunds stift. Församlingen låg i Malmö kommun i Skåne län och utgjorde ett eget pastorat. Församlingen uppgick 2014 i Malmö S:t Petri församling.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 1949 av ett område som bröts ut från Malmö Sankt Petri församling och utgjorde därefter till 2014 eget pastorat. Församlingen uppgick 2014 i Malmö S:t Petri församling.

Series pastorum
Lista över slottsstadens kyrkoherdar.

Organister

Kyrkor 
Mellanhedskapellet
Sankt Andreas kyrka

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Församlingar och pastorat i Malmö kommun
Husie och Södra Sallerups församling

Husie och Södra Sallerups församling var en församling i Malmö Norra kontrakt i Lunds stift. Församlingen låg i Malmö kommun i Skåne län och utgjorde ett eget pastorat. Församlingen uppgick 2014 i en återbildad och utökad Husie församling.

Administrativ historik

Församlingen bildades år 2002 genom sammanläggning av Husie och Södra Sallerups församlingar och utgjorde därefter till 2014 ett eget pastorat. Församlingen uppgick 2014 i en återbildad och utökad Husie församling.

Kyrkor 
Husie kyrka
Södra Sallerups kyrka

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Församlingar och pastorat i Malmö kommun
Kirsebergs församling

Kirsebergs församling var en församling i Malmö Norra kontrakt i Lunds stift. Församlingen låg i Malmö kommun i Skåne län och utgjorde ett eget pastorat. Församlingen uppgick 2014 i Malmö S:t Petri församling med en mindre del till Husie församling.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 1949 genom utbrytning ur Malmö Sankt Pauli församling och Malmö Karoli församling och utgjorde därefter till 2014 ett eget pastorat. Församlingen uppgick 2014 i Malmö S:t Petri församling med en mindre del med kyrkan till Husie församling.

Series Pastorum 
C. 2010- Per Håkansson

Organister

Kyrkor 
Kirsebergs kyrka

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Församlingar och pastorat i Malmö kommun