kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Homel

Homel (belarusiska: Гомель), även kallat Gomel, är en stad vid floden Sozj (en biflod till Dnepr) i sydöstra Belarus med omkring 521 452 invånare (år 2016), vilket gör den till landets näst största stad.

Näringsliv 
Till följd av sitt läge nära en vattenväg samt det faktum att många järnvägslinjer når staden har gjort den till en viktig transportknutpunkt. Näringar inkluderar maskinindustri, elektroteknisk industri, kemisk industri och livsmedelsindustri. I staden finns även ett kvinnofängelse, som är det enda i sitt slag i Vitryssland.

Historia 
Det exakta året för stadens grundande är inte fastställt, men namnet är belagt till 1142. Staden tillhörde länge Storfurstendömet Litauen och härjades under 1400—1600-talen mångfaldiga gånger i de rysk-polska krigen. Dagens stad domineras av bebyggelse från 1900-talet.

Homel införlivades vid Polens första delning (1772) med Ryssland. År 1854 förenades Homel med det angränsande Bjelitsa på södra sidan av floden Sozj (Bjelitsa är idag en av Homels fyra stadsdelar). Under ryskt styre tillhörde staden guvernementet Mogiljov som låg inom det judiska bosättningsområdet i Ryska imperiet.

1939 hade staden 144 169 invånare, varav 44 procent judar, 29 procent ryssar, 22 procent vitryssar; resten övriga nationaliteter.

Staden var känd för sin betydande judiska befolkning och i början av andra världskriget fanns i staden 24 synagogor under ledning av rabbi Avraham Eljasjiv. Vissa av judarna lyckades fly den tyska invasionen i juni 1941, men flertalet sattes av de tyska nazisterna i getton för att sedan mördas.

Staden drabbades av radioaktivt nedfall vid Tjernobylolyckan 1986 och påverkas fortfarande.

Sport 

 FK Homel (fotbollsklubb)

Kända personer 
 Aaron Lebedeff, tenor
 Dick Manning, amerikansk kompositör
 Viktor Rapinski, cyklist
 Lev Schnirelmann, matematiker
 Kanstantsin Siŭtsoŭ, cyklist

Se även 
 Städer i Homieĺs voblasć
 Belarus städer

Referenser

Externa länkar 
 Weather Gomel - gomel.the.by

 
Svensk uppslagsbok
Städer i Homieĺs voblasć
E271

E271 eller Europaväg 271 är en 290 km lång europaväg som går mellan Minsk och Homel i Vitryssland. Den ansluter till E28, E30 och E95. Vägen är mestadels landsväg, men har en bit motorväg närmast Minsk.

Europavägar
Doncaster

Doncaster (, lokalt: ) är en stad i grevskapet South Yorkshire i England. Staden är huvudort i distriktet med samma namn och ligger cirka 27 kilometer nordost om Sheffield samt cirka 41 kilometer sydost om Leeds. Tätortsdelen (built-up area sub division) Doncaster hade 109 805 invånare vid folkräkningen år 2011. Invånarna kallar staden ofta för enbart Donny.

Historia 
Den första kända bebyggelsen på platsen var ett romerskt slott byggt under 000-talet vid ett vadställe vid floden Don. Fortet fick namnet Danum, och stadens nuvarande namn är sammansatt av förvanskningar av Danum och castrum (latin, "fort"). Under den anglosaxiska tiden var Doncaster antagligen bostadsort för kungarna av Northumbria.

Efter att Vilhelm Erövraren hade tagit över makten år 1066 blev staden, som hade förfallit, återuppbyggd av normanderna. Doncaster nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Donecastre.

Omkring 1500-talet började staden att tjäna stora pengar på hästuppfödning, och detta förde vidare att man började att hålla hästkapplöpningar. De första loppen ska ha hållits tidigt under 1600-talet, men det som gjorde Doncaster berömt var loppen St. Leger Stakes, som först hölls under 1770-talet.

Efter den industriella revolutionen kom järnvägen till Doncaster. Great Northern Railways lok- och vagnbyggeri förlades tidigt hit, och på denna verkstad byggdes ångloken Mallard och Flying Scotsman.

Under första och andra världskriget blev järnvägsindustrin omställd till ammunitionsproduktion. Efter 1945 blev Doncaster en av de viktigaste kolgruvestäderna i England, och gruvorna blev den största arbetsplatsen i området. Många av arbetena gick förlorade vid nedskärningar inom gruvindustrin under 1980-talet.

Ekonomi 
Efter att gruvindustrins roll som huvudnäring försvunnit har staden försökt att etablera sig som centrum för handel och fritidsaktiviteter. Hästloppen är fortfarande mycket populära och lockar många besökare.

Kommunikationer 
Från Doncaster går det idag motorvägar som når ut till olika delar av landet, bland annat M18. Cirka 10 kilometer sydost om Doncaster ligger Doncaster Sheffield Airport. Staden ligger vid den östra kusthuvudlinjen mellan London och Skottland (East Coast Main Line, ECML).

Idrott 
Doncaster har en av de mest framgångsrika damfotbollsklubbarna i England, Doncaster Rovers Belles LFC, samt herrfotbollsklubben Doncaster Rovers FC. Båda lagen spelar på Keepmoat Stadium.

Referenser

Externa länkar 

 
Orter i South Yorkshire
Unparished areas i South Yorkshire
Tidigare civil parishes i South Yorkshire
Domesday Book
Frederikshavn

Frederikshavn (på svenska även Fredrikshamn)  är en hamnstad, som ligger i norra Jylland i Danmark.

Historik
Platsen var i äldre tid ett fiskeläge med namnet Fladstrand, fick först 1812 egen präst och 1818 stadsrättigheter samt sitt nuvarande namn. Den för sjöfarten och fisket i Kattegatt viktiga hamnen anlades mellan 1830 och 1833 och har utvidgats flera gånger (särskilt 1855–70 och 1882–91). Citadellet Fladstrand, som 1687–1712 anlades norr om hamnen, nedlades 1864 som fästning och har därefter nästan alldeles raserats, men Kruttornet har bevarats.

Än idag finns militär närvaro i staden i form av Flådestation Frederikshavn, som är den danska flottans huvudbas för fartygen som patrullerar de nordliga farvattnen kring Färöarna och Grönland.

Bildgalleri

Transport 
Det finns färjeförbindelser till den danska ön Læsø och till Göteborg. Färjorna till Göteborg körs av Stena Line, medan Færgeselskabet Læsø svarar för Læsøförbindelsen.

I staden finns Frederikshavn station, från vilken regionaltåg avgår på Vendsysselbanen till Ålborg och på Skagensbanen till Skagen, vilka körs av Nordjyske Jernbaner.

E45:s kontinentala sträcka börjar i Frederikshavn.

Strand 
Frederikshavn har en strand, som kallas Palmestranden.

Se även
Frederikshavn Jernstøberi og Maskinværksted

Källor

Noter

Orter i Region Nordjylland
 

fo:Frederikshavn kommuna
Gedser

Gedser  är en ort på ön Falster i Danmark. Administrativt tillhör Gedser Region Sjælland och Guldborgsunds kommun. Gedsers hamn har färjetrafik till Tyskland. Orten är Danmarks sydligaste bosättning. Gedser har 717 invånare (2017).
Gedser Odde strax söder om hamnen är Danmarks och Nordens sydligaste punkt, . Udden är ur ornitologiskt perspektiv en mycket viktig plats för allehanda flyttfåglar under höstflyttningen.

Geografi
Gedser är en viktig hamn för vägfarande från Skandinavien till Berlin och övriga delar av östra Tyskland, samt Tjeckien, Österrike med flera länder. Färjelinjen mellan Gedser och tyska Warnemünde var (tillsammans med Trelleborg-Sassnitz) den viktigaste färjeförbindelsen mellan Skandinavien och Tyskland. Under Östtysklands existens uppkom dock nya rutter till Västtyskland, men färjelinjen till Östtyskland fortsatte likväl. Efter kommunismens fall förlängdes färjerutten något längre in i den tyska hamnen, och bytte då namn till dagens Gedser–Rostock.

Stationsbyggnaden har fått behålla sin gamla stil och därför var den en perfekt plats för inspelningen av några scener av den klassiska danska TV-serien Matador.

Historia
Järnvägssträckan Orehoved - Nykøbing Falster invigdes 1872, järnvägsfärjelinjen Masnedø - Orehoved 1884, järnvägssträckan Nykøbing Falster - Gedser 1886 och postångarlinjen Gedser - Warnemünde samma år. 1903 blev denna till en järnvägsfärjelinje, och 1937 ersattes järnvägsfärjelinjen Masnedø - Orehoved av Storströmsbron. Denna sträcka tog hand om den livliga tågtrafiken mellan Köpenhamn och Berlin via Warnemünde nära Rostock.

Efterkrigstidens indelning av Tyskland gjorde dock att Gedsers sjötrafik i stor utsträckning gick till DDR och de andra östländerna, åtminstone efter det att färjelinjen Rödby–Puttgarden invigdes 1963. Före 1963 gick en färja till Grossenbrode söder om ön Fehmarn. I och med Tysklands återförening har hamnen åter fått en liten renässans. Persontrafiken på järnväg är nedlagd sedan årsskiftet 2009/2010.

Gedser ligger sedan 1 januari 2007 i Guldborgsund kommun (tidigare Sydfalster kommun).

Se även 
 Gedser Odde
 Gedser–Rostock
 Gedser forsøgsmølle

Källor 
http://fyrtaarne.dk/gedser.html

Noter

Externa länkar

Orter i Region Själland
Guldborgsunds kommun
Calais

Calais är en kommun och hamnstad i departementet Pas-de-Calais i Frankrike, belägen vid Doverkanalen, där Engelska kanalen är som smalast. År  hade Calais  invånare.

Staden och regionen var länge den viktigaste strategiska hållpunkten för England i norra Frankrike. Den är även känd som den plats där de allierade hade lurat den tyska försvarsledningen om att en invasion skulle äga rum, fastän Normandie blev det valda området för Operation Overlord.

Historia

Tidig historia
De första källorna som nämner området är från romarna, som talar om en boplats vid namn Caletum. Julius Caesar uppbådade mellan 800 och 1 000 segelbåtar, fem legioner och 2 000 hästar till Calais för dess strategiska läge inför en attack av Britannia. Calais  kom att få ett upplyft av greven av Flandern år 997, och befästes av greven av Boulogne år 1224.

2000-talet: migrationsproblem
Sen 1999 eller tidigare, har ett ökande antal migranter och flyktingar kommit till Calais, där de blir bosatta i Calais-djungeln, smeknamnet för de undermåliga flyktinglägeren som finns där nu. Folket i lägren försöker desperat att ta sig till Storbritannien med de lastbilar, färjor, bilar och tåg som åker från hamnen i Calais eller Kanaltunneln. De som uppehåller sig i lägren är en blandning av flyktingar, asylsökande och ekonomiska flyktingar från Darfur, Afghanistan, Syrien, Irak, Eritrea och andra oroliga områden i världen.

Flyktingkrisen i Calais ledde till en eskalerande konflikt mellan Storbritannien och Frankrike under sommaren 2015. Storbritannien anklagade Frankrike för att inte stoppa migranter från att ta sig genom tunneln eller hoppa över de stängsel som finns längs med gränsen. Den brittiske premiärministern David Cameron förklarade att illegala flyktingar skulle avslägsnas från Storbritannien även om de korsade kanalen.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Calais

Sport 
SES Calais vann Coupe de France i volleyboll 1993/1994 och har som bäst blivit trea i högsta serien.

Galleri

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Pas-de-Calais

Källor

Externa länkar 

Orter i Hauts-de-France
Kommuner i Pas-de-Calais
Gränsorter i Europa
AOL

AOL, Inc., (tidigare America Online), (), är en amerikansk Internet-leverantör ägd av Time Warner. AOL var ett av de första företagen som erbjöd Internet-åtkomst för allmänheten. Idag är AOL känt som tillverkaren av chattprogrammet AOL Instant Messenger.

AOL köpte communityn Bebo den 13 mars 2008 för 850 miljoner dollar.

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Officiell företagswebbplats

Amerikanska IT-företag
Amerikanska internetleverantörer
America Online
Företag listade på NYSE
Företag bildade 1983
Företag i New York
Inverness

Inverness (Inbhir Nis på skotsk gaeliska vilket betyder "floden Ness' mynning") är en stad i norra Skottland. Staden är administrativt centrum för kommunen Highland, och har cirka 47 000 invånare (2012). 

Staden ligger där floden Ness mynnar i havsviken Moray Firth och är av den anledningen en naturlig knutpunkt för transport. Området hade sedan länge varit bebott av pikter när den missionerande munken S:t Columba kom hit år 565 för att omvända dessa. Med tiden kom skottar att bosätta sig här. Sina första stadsrättigheter fick Inverness under 1200-talet. Inte långt från staden ligger Culloden Moor, den plats där det sista slaget som utkämpats på brittisk mark stod den 16 april 1746.

Inverness har representanter både i det skotska och i det brittiska parlamentet. Staden har tre vänorter i Europa. I Inverness finns flera kulturella och idrottsliga sammanslutningar, och till de mest betydande evenemangen räknas de årliga Highland Games. Fotbollsklubben Inverness Caledonian Thistle FC spelar i Scottish Premier League och Clachnacuddin FC spelar i Highland Football League.

Omkring fem och en halv procent av befolkningen talar skotsk gaeliska och de flesta vägskyltarna runt Inverness är tvåspråkiga.

Geografi 

Inverness ligger vid floden Ness mynning och det är också av denna staden har fått sitt namn. Några kilometer väster om staden mynnar Caledonian Canal, vilken bland annat förbinder Loch Ness med Loch Oich och Loch Lochy och som på den skotska västkusten mynnar vid Fort William.

Öar i floden Ness, som Bught, och flodens stränder är populära promenadstråk, liksom även de skogklädda bergen Craig Phadraig och Craig Dunain.

En ovanlig omständighet beträffande Inverness är att staden saknar lagstadgade stadsgränser, trots att det senaste privilegiebrevet gällande stadens rättigheter är utfärdat 2001.

Ekonomi 
Flertalet av de mer traditionella skotska industrierna såsom destillerierna har alltmer trängts undan av högteknologi, med design och framställning av hjälpmedel för diabetessjuka som framstående exempel.

Transport 
Inverness har tågförbindelser med städerna Perth, Edinburgh, Glasgow, London, Aberdeen, Thurso, Wick och Kyle of Lochalsh. Till London avgår snabbtåget Highland Chieftain till stationen King's Cross dagligen och nattåget Caledonian Sleeper till stationen Euston sex gånger per vecka. 

Inverness Dalcross Airport ligger 13 kilometer nordost om staden och har reguljära avgångar till orter i Storbritannien och Irland, däribland London, Dublin, Manchester, Edinburgh och Belfast, samt till öarna i norra och västra Skottland. 

Över Moray Firth går den kilometerlånga Kessockbron till halvön Black Isle. Ytterligare tre större landsvägar utgår från Inverness: A9, A82 och A96 (som bland annat leder till Aberdeen, Perth och Glasgow).

Källor

Tryckta källor 
 Encyclopædia Britannica, 1911

Noter

Externa länkar 

Turistinformation

Orter i Highland
E15

E15 eller Europaväg 15 är en europaväg som börjar i Inverness i Skottland och slutar i Algeciras i Spanien. Den går genom Storbritannien, Frankrike och Spanien. Längd 3 610 kilometer, varav 1 040 kilometer i Storbritannien, 1 250 kilometer i Frankrike och 1 320 kilometer i Spanien.

Sträckning
Inverness (Storbritannien) - Perth - Edinburgh - Newcastle upon Tyne - Scotch-Corner - Doncaster - London - Folkestone - Dover - (färja/tågtransport Storbritannien-Frankrike) - Calais - Paris - Lyon - Orange - Narbonne - (gräns Frankrike-Spanien) - Gerona - Barcelona - Tarragona - Castellón de la Plana - Valencia - Alicante - Murcia - Almeria - Malaga - Algeciras

Mellan Dover och Calais är det havsavbrott (Engelska kanalen). Man kan ta sig över med färja eller ta bilen på tåget i Kanaltunneln (Eurotunnel). Det är mycket god turtäthet på båda.

Standard
Vägen är i Storbritannien blandat landsväg, fyrfältsväg och motorväg. Dessa vägar har nummer A9, M90 och A1(M). I Storbritannien skyltas inte några europavägar, och erkänns inte heller av landets regelverk. Eftersom FN-konventionerna inte formellt är någon världslag, utan endast av FN styrda överenskommelser mellan länder, så är det juridiskt tveksamt om det finns europavägar i Storbritannien.

E15 är motorväg genom hela Frankrike (A1, A6, A7 och A9), och ungefär hälften av sträckan i Spanien. Större delen av den kvarvarande sträckan i Spanien är fyrfältsväg.

Anslutningar till andra europavägar

Historik
Före 1985 i det äldre europavägssystemet gick E15 istället Hamburg-Berlin-Prag-Budapest. Dagens E15 hade olika nummer bl.a. E31 Glasgow-London, E2 London-Lille, E1 Paris-Lyon, E4 Lyon-Barcelona och E26 Barcelona-Algeciras.

Källor

Europavägar
Hagakyrkan

Hagakyrkan kan syfta på:

 Hagakyrkan, Borlänge – en kyrkobyggnad som tillhör Stora Tuna församling i Västerås stift
 Hagakyrkan, Göteborg – en kyrkobyggnad i Haga församling i Göteborg
 Hagakyrkan, Gamleby – en kyrka för Equmeniakyrkan i Gamelby
 Hagakyrkan, Markaryd – en kyrka i Markaryd
 Hagakyrkan, Sundsvall – en kyrkobyggnad i Haga centrum, Sundsvall
 Hagakyrkan, Örebro – en kyrka för Haga Missionsförsamling i Örebro
IF-båt

IF-båt, även kallad Internationell Folkbåt är en två- eller tremans långkölad segelbåt. Om man utrustar båten rätt, kan den även användas för ensamsegling. 

IF-båten ritades av Tord Sundén 1967 efter en tvist med Skandinaviska Seglarförbundet om den Nordiska Folkbåten. IF-båten är byggd i glasfiberarmerad polyesterplast och har en aluminiumrigg. Ursprungligen byggdes IF-båten med en motorbrunn för användande med utombordsmotor, men finns även med inombordsmotor, då primärt för export under benämningen IF-E.

"IF-båt" står egentligen för "Internationell Folkbåt". Avsikten var från början att den skulle benämnas så, men efter protester från det Nordiska Folkbåtförbundet avstod man. 

De största internationella IF-båtflottorna finns i Sverige (2200 sålda båtar), i Tyskland (390), Danmark (325), Norge (135), USA (125), Schweiz (120) och Australien (100).

Produktion 
IF-båten producerades i första hand på Marieholms bruk i Gnosjö kommun i Småland. Genom åren har cirka 3 500 båtar tillverkats, varav något hundratal på licens i Australien. 1970-talet var IF-båtens decennium med en topp 1975 då 552 båtar tillverkades.

De båtar som exporterats till Europa och USA har alla tillverkats i Sverige.

Kappsegling 
IF-båten är godkänd som entypsklass i Sverige, Danmark, Norge och Tyskland, vilket betyder att den kan kappseglas utan handikapp mot andra IF-båtar.

Inom de tre nordiska länderna Danmark, Norge och Sverige finns ett organiserat samarbete inom sammanslutningen "Nordiska IFRA". Man arbetar i huvudsak med att harmonisera klassregler och samordna kappseglingskalendrar för att det ska vara möjligt att enkelt kunna kappsegla båtarna på de olika nationella mästerskapsseglingarna.

År 1970 blev IF-båten erkänd som nationell entypsklass av Svenska Seglarförbundet och båtens klassförbund, Svenska IF-båtförbundet blev antaget. Svenska IF-båtförbundet är ett av Sveriges största klassförbund med cirka 600 medlemmar.

Svenska och nordiska mästerskapsseglingar har hållits sedan dess. De svenska mästerskapen seglas varje år och roterar kring IF-båtförbundets regioner. Regattorna samlar oftast stora startfält. 

Antal startande i de svenska mästerskapen håller sig fortfarande mycket högt jämfört med andra kölbåtsklasser. Många av Sveriges främsta kappseglare har någon gång funnits med på startlinjen, och att vinna ett IF-båtmästerskap betraktas som en stor merit inom seglingsvärlden. Internationella IF-mästerskap anordnas också i Danmark och Norge.

Långfärd med IF 
IF-båten är trots sin ringa storlek också mycket populär som långfärdsbåt. Detta kanske mest tack vare dess robusta långköl som skapar en mycket kursstabil och svårkrängd båt. Tvärskeppsstabiliteten är mycket god. 

Om båten skulle EG-klassats idag, så skulle den få näst högsta säkerhetsklass. Det enda som hindrar den att få högsta klass är just dess ringa storlek.

Källor
Sailguide IF-båten

Noter

Externa länkar 
 IF-båtförbundet

Kölbåtar
Ridder

Ridder (kazakiska och ryska: Риддер) är en stad i nordöstra Kazakstan. Staden ligger i regionen Östkazakstan, nordöst om Öskemen, nära gränsen mot Ryssland, och är belägen på floden Ulba på cirka 800 meters höjd vid Altajbergens sydvästra utlöpare.

Staden hade 51 975 invånare år 2006, vilket är en nedgång jämfört med de cirka 71 000 invånarna år 1972, något som till stor del beror på utflyttningen av ryssar och tyskar sedan Sovjetunionens fall. Stadsdistriktet, som utöver staden även inbegriper en annan tätort samt arton byar, har sammanlagt 62 000 invånare (år 2004). Etniskt domineras staden fortfarande av ryssar, vilka utgör 88,1 procent; andra grupper är kazaker på 6,1 procent, tyskar på 1,6 procent, ukrainare på 1,3 procent, tatarer på 1,1 procent, vitryssar på 0,4 procent, samt resterande 1,4 procent andra etniciteter. Utöver emigration bidrar även den negativa tillväxten (10,3 födda versus 19,5 döda per tusen invånare år 2003) till sjunkande invånartal.

Bland näringar märks gruvbrytning, metallindustri med framställning av bly och zink, samt trä-, klädes-, mat- och mekanisk industri. Den längsta europavägen, E40, slutar i staden. Staden är även förbunden med Turkestan-sibiriska järnvägen.

Stadens har fått sitt namn efter Philip Ridder, en engelsman som upptäckte fyndigheter av guld, silver, koppar och bly på orten år 1786; gruvbrytning inleddes 1791. Ridder fick stadsrättigheter 1934. Den hade namnet Leninogorsk (ryska: Лениногорск; kazakiska: Лениногор, Leninogor) från 1941 till 2002.

Orter grundade 1786
Orter i Vostotjno-Kazachstanskaja oblast
E40

E40 eller Europaväg 40 är en europaväg som börjar Calais i Frankrike, passerar i tur och ordning Belgien, Tyskland, Polen, Ukraina, Ryssland, Uzbekistan, Kirgizistan och slutar i Ridder i nordöstra Kazakstan.

E40 är den längsta europavägen, omkring 8 500 km. Den är dock inte längst inom Europa, det är E45. E40 mäter 4 100 km i Europa och 4 400 km i Asien.

Sträckning 

Calais–(gräns Frankrike–Belgien)–Brygge–Gent–Bryssel–Leuven–Liège–(gräns Belgien–Tyskland)–Aachen–Köln–Olpe–Wetzlar–Gießen–Bad Hersfeld–Herleshausen–Eisenach–Erfurt–Gera–Chemnitz–Dresden–Görlitz–(gräns Tyskland–Polen)–Zgorzelec–Legnica–Wrocław–Opole–Gliwice–Jaworzno–Kraków–(gräns Polen–Ukraina)–Lviv–Rivne–Zjytomyr–Kiev–Charkiv–Luhansk–(gräns Ukraina–Ryssland)–Volgograd–Astrachan–(gräns Ryssland–Kazakstan)–Atyrau–Beineu–Kungrad–(gräns Kazakstan–Uzbekistan)–Nukus–Dasshaus–Buchara–Navoi–Samarkand–Jizzax–Tasjkent–(gräns Uzbekistan–Kazakstan)–Sjymkent–Taraz (Zjambyl)–(gräns Kazakstan–Kirgizistan)–Bisjkek–(gräns Kirgizistan–Kazakstan)–Almaty–Taldy–Kurgan–Ucharal–Ajaguz–Qalbatau–Öskemen–Ridder

Nationella vägar och motorvägar 
Motorvägarna och de viktigaste riksvägarna som E40 följer.

E40 är motorväg hela vägen från Calais till gränsen mellan Polen och Ukraina. Öster om den polsk-ukrainska gränsen är vägen i princip landsväg hela sträckan, dock förekommer motortrafikled eller fyrfältsväg på sina håll, till exempel en längre sträcka i Ukraina.

Delsträckor 
Från Calais
till Bryssel är det 200 km,
till Köln 220 km,
till Dresden 580 km,
till Kraków 520 km,
till Kiev 870 km,
till Charkiv 480 km,
till Volgograd 800 km och
till Astrachan nära Europas östgräns 420 km.

Vidare därifrån
till Nukus är det 1 330 km,
till Samarkand 820 km,
till Sjymkent 410 km,
till Almaty 680 km och
till Ridder 1 190 km.

Hela vägen är cirka 8 500 km lång.

Kazakstan är ett mycket stort land som fågelvägen mäter 2 900 km från väst till öst; dessutom går vägen söderut via Uzbekistan en stor omväg.

Anslutande europavägar

Alternativa vägar 
Följande vägar kan med fördel användas som alternativ om man ska resa mellan vissa orter som ligger längs vägen:

 Bryssel–Aachen: E314, lika långt och snabbt. 
 Calais–Kraków: E34–E30–E36 via Essen–Berlin, något kortare och snabbare. 
 Kiev–Sjymkent: E38 via Oral, 570 km kortare.
 Kiev–Ridder: E38–E30–E127 via Samara–Omsk, 1 680 km kortare.
 Calais–Ridder: E34–E30–E127 via Berlin–Omsk, 2 200 km kortare.

Historik 
Sträckan Calais–Charkiv fanns med när europavägssystemet infördes på skyltar omkring år 1985. Förlängningen öster om Charkiv beslutades 2002 och började gälla 2003. Denna förlängning var cirka 5 650 kilometer lång. Egentligen ville Kazakstan dra den ytterligare kring 100 km genom bergen till Ust-Kan i Ryssland, men detta ströks på Rysslands begäran eftersom denna bergsväg var i för dåligt skick,tidvis ej farbar för tunga lastbilar och stängd på vintern.

Före 1985 hade sträckorna följande nummer (med betydande luckor mellan): E5 Calais–Bryssel–Köln, E4 Gießen–Kirchheim (Hessen), E63 Eisenach–Dresden samt E22 Wrocław–Kraków–Przemyśl.

E40 gick i det äldre systemet mellan Bryssel och Bastogne i Belgien.

Europavägar