kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bias Bernhoft

Tobias Brodtkorb Bernhoft, känd som Bias Bernhoft, född 13 oktober 1902 på Mjølfjell i Voss, död 24 november 1986 i Oslo, var en norsk revyförfattare och sångare.

Historik 
Bernhoft var en av de mest populära norska grammofonartisterna på 1920- och 1930-talen. Han var starkt jazzinfluerad, men var också känd för sjömansvalser. Från 1930-talet skrev han visor och sketcher för en lång rad revyer på Chat Noir och Edderkoppen Teater. Han skrev särskilt åt Lalla Carlsen, Leif Juster, Einar Rose och Kari Diesen, och var en typisk exponent för den så kallade Oschlo-tonen. Till hans mest kända visor hör "Swingdilla", "Den tredje mann", "Karl Johan og jeg", "Norge våkn opp" och dottern Unni Bernhofts "Lille frøken Oslo".

Tillsammans med svärsonen Bjørn Sand skrev han Kari Diesens monolog "Uteliggerne" och Elisabeth Grannemans sång "Omatt og omatt". Han var aktiv in på 1970-talet, och skrev också för Wenche Myhre och Dizzie Tunes. Det hävdas att han också kan ha varit medförfattare till "Norge i rødt, hvitt og blått". Han tilldelades Leonardstatuetten 1973.

Filmografi 
Enligt Internet Movie Database och Svensk filmdatabas:

Manus

Roll

Utmärkelser 
1973 – Leonardstatuetten

Källor

Externa länkar

Norska manusförfattare
Norska låtskrivare
Norska sångare
Födda 1902
Avlidna 1986
Män
Norska komiker
Bud Grace

Bud Grace, född cirka 1944, är en amerikansk serieskapare. Han är mest känd för serien Ernie (originaltitel sedan 1998: The Piranha Club).

Grace har en doktorsexamen i fysik från Florida State University och arbetade som kärnfysiker fram till han 1979 bestämde sig för att bli serietecknare. 1987 skapade han Ernie som han tecknat sedan dess.

Erkännande 
1989 tilldelades Bud Grace Adamsonstatyetten av Svenska Serieakademin. 1993 fick han en Reuben Award i kategorin Newspaper Comic Strips av National Cartoonists Society.

Referenser 

Födda 1944
Amerikanska serieskapare
Män
Levande personer
Urhundenvinnare
Alumner från Florida State University
Antonio de Capmany

Antonio de Capmany y Montpalau, född den 24 november 1742 i Barcelona, död den 14 november 1813 i Cádiz, var en spansk språk- och fornforskare. 

Capmany blev 1790 sekreterare vid historiska akademien i Madrid. Under befrielsekriget (1808–1814) spelade han en glänsande roll, dels genom sina hänförande tal till fosterlandsförsvararna, dels som patriotisk medlem av Cortes. Han gav ut åtskilliga ganska viktiga arbeten angående medeltiden, men vann ännu större betydelse genom sina filologiska verk, bland annat Teatro historico-critico de la elocuencia castellana (1777; ny upplaga 1826), Arte de traducir del idioma frances al castellano (1776; ny upplaga 1835) och Diccionario frances-español (1805). Capmany kämpade för spanska språkets renhet och sökte energiskt motarbeta det franska inflytandet.

Källor

Spanska historiker
Ledamöter av Real Academia de la Historia
Historiker under 1700-talet
Historiker under 1800-talet
Spanska forskare under 1700-talet
Spanska forskare under 1800-talet
Spanska politiker under 1700-talet
Spanska politiker under 1800-talet
Födda 1742
Avlidna 1813
Män
Ugglan
Louis Cappel

Louis Cappel, född den 15 oktober 1585 i Saumur, död där den 18 juni 1658, var en fransk språkforskare. 

Cappel var protestantisk präst och professor i teologi i Saumur. Han trodde inte på den hebreiska bibeltextens gudomliga ursprung. I Arcamim punctationis revelatum (1624) motiverade han sin åsikt bland annat med att vokaltecknen uppfunnits först efter den babyloniska Talmuds fullbordan. Hans viktigaste arbete är Critica sacra, sive de variis, quce in sacris Veteris Testamenti libris occurunt, lectionibiis libri VI (1650), där han undersökte orsakerna till Gamla testamentets varianter och anger regler för att räkna ut den ursprungliga texten.

Källor

Externa länkar
 

Franska teologer
Hebraister
Franska orientalister
Teologer under 1600-talet
Filologer under 1600-talet
Franska forskare under 1600-talet
Personer från Saumur
Födda 1585
Avlidna 1658
Män
Goraler

Goraler (Naemorhedus) är ett släkte slidhornsdjur som består av 4 arter som lever i Asien. Tidigare räknades även serover till släktet men de hänförs idag ofta till ett eget släkte Capricornis.

Kännetecken 

Individerna i arterna (även honorna) har jämförelsevis korta, koniska, bakåtböjda horn av 13 till 18 centimeters längd. De når en kroppslängd mellan 82 och 130 centimeter och därtill kommer en 8 till 20 centimeter lång svans. Mankhöjden ligger mellan 57 och 80 centimeter och vikten mellan 22 och 35 kilogram. Den långa täta pälsen har beroende på art en grå, mörkbrun eller rödaktig färg. Hos alla arter är halsen vit och på ryggen finns en smal svart strimma. Antalet spenar hos honor är fyra. I hannarnas nacke finns dessutom en kort man.

Utbredning och habitat 

Goraler förekommer i östra Asien. Utbredningsområdet sträcker sig från Kashmir i väst till sydöstra Sibirien samt till Thailand och Myanmar. Levnadsområdet utgörs av bergsregioner med skogar mellan 1000 och 4000 meter över havet.

Levnadssätt 

Deras levnadssätt är snarlikt gemsens. De har särskilt bra förmåga att klättra bland klippor. Goraler är vanligen aktiva på morgonen och senare på eftermiddagen. Annars vilar de på klippor där pälsen utgör ett bra kamouflage. Individerna stannar vanligen i ett mindre revir som är några tiotals hektar stort. Endast före vintern vandrar de till mer skyddade trakter. Födan är sammansatt av gräs, löv, kvistar och nötter. De lever i grupper av 4 till 12 individer och bara äldre hannar lever ensamma. Under parningstiden som ligger mellan september och december försöker hannar få kontroll över en grupp med honor. Därför etablerar de ett eget territorium som är 22 till 25 hektar stort.

Efter dräktigheten som varar i 6 till 8 månader föder honan en eller två ungar. De flesta exemplar blir könsmogna när de är tre år gamla. Den äldsta goralen i fångenskap levde 17 år och 7 månader.

Systematik och släktnamnets stavning 

Goraler består enligt de flesta zoologers uppfattning av fyra arter:

Långsvansad goral, finns i sydöstra Sibirien, nordöstra Kina och Korea.
Naemorhedus goral, lever i västra Himalaya från Kashmir över Nepal och Bhutan till Assam.
Naemorhedus griseus, lever i stora delar av Kina (från inre Mongoliet till Yunnan) samt angränsande regioner i Myanmar, Indien, Thailand och Vietnam.
Röd goral, förekommer i ett mindre område i östra Himalaya i gränsregionen mellan Assam, Yunnan, Tibet och Myanmar. En population i Tibet räknas ibland som egen art N. cranbrooki.

Släktnamnet är sammansatt av de latinska orden nemus, genitiv nemoris (="skog") och haedus (="get") och skulle därför egentligen stavas Nemorhaedus, men biologen Charles Hamilton Smith som beskrev släktet för första gången stavade namnet Naemorhedus som därför är den giltiga beteckningen. I olika skrifter finns andra ogiltiga stavningar som Naemorhaedus, Nemorhaedus, Nemorhedus, Nemorrhaedus och Nemorrhedus.

Referenser 

 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999, 
 D. E. Wilson, D. M. Reeder: Mammal Species of the World. Johns Hopkins University Press, Baltimore 2005.

Noter 

Slidhornsdjur
Kaprifolväxter

Kaprifolväxter (Caprifoliaceae) är en växtfamilj i klassen trikolpater. Den innefattar buskar, som ofta är slingrande eller krypande och har sambladig, vanligen mer eller mindre tydligt tvåläppig krona, fäst ovanpå fruktämnet. Familjen, som inte är särskilt artrik, tillhör den norra tempererade zonen och bergstrakterna av den heta.

Arter
I Sverige finns ett släkte som ursprungligt, men flera arter odlas och har förvildats. Vanligast i odling är vildkaprifol (Lonicera periclymenum) och snöbärsbuske (Symphoricarpos albus). Denna ska ej förväxlas med snöbollsbuske, som är en odlad, steril variant av olvon (Viburnum opulus 'sterile''').

Tidigare släkten
Flera släkten som tidigare ingick i kaprifolväxterna har numera flyttats till andra familjer, exempelvis linneasläktet (Linnaea) och paradisbusksläktet (Kolkwitzia) som numera ingår i linneaväxter samt getrissläktet (Diervilla) och prakttrysläktet (Weigela'') som ingår i getrisväxter.

Referenser

Noter

Externa länkar
Den virtuella floran - Kaprifolväxter
Angiosperm Phylogeny Website

Trikolpater
Kardansk upphängning

Kardansk upphängning eller kardanupphängning är en kompassupphängning. Metoden att hänga upp föremål vid ett stöd så att föremålet inte påverkas av stödets rörelser har fått sitt namn av Hieronymus Cardanus (men uppfanns tidigare). Denna typ av upphängning används bland annat på fartyg för att minimera effekten av skeppets krängningar på kompasser, lampor, kronometrar, barometrar och liknande.

Metoden går ut på att föremålet inte fästs direkt vid någonting som är sitter fast i fartygets skrov, utan hängs upp i en svängbar ring (Cardani ring). Ringen är i sin tur vinkelrätt vridbar mot stödet. Detta gör att föremålet ständigt kan vara horisontellt, oberoende av hur fartyget rör sig. Till exempel sitter kompassdosan på en ring, som själv är rörlig i nakterhuset. Barometern sitter på en ring som är rörlig i förhållande till den arm som fäster instrumentet i väggen.

Se även 
 Gyroskop
 Kardanknut.

Källor
 

Mekanik
Ugglan
William Carey

William Carey, född 17 augusti 1761 i Paulerspury, Northamptonshire, död 9 juni 1834 i Serampore, Västbengalen, Indien, var en brittisk baptistpredikant, missionär, bibelöversättare och professor i sanskrit.

Carey var länge skomakare, men uppträdde samtidigt som predikant och visade intresse för den då slumrande frågan om hednamissionen. 1792 lyckades han få till stånd det engelska baptistmissionssällskapet, kort därefter följde bildandet av de övriga engelska kyrkosamfundens stora missionssällskap. Carey erbjöd sig att själv börja en mission bland hinduerna i Bengalen. 1793 anlände han till Indien. Eftersom Ostindiska kompaniet hade förbjudit sina skeppskaptener att överföra honom, hade han tvingats resa på ett danskt fartyg. Han led först mycket nöd, men blev sedan uppsyningsman över en indigofabrik och kom då i tillfälle att verka för indiernas omvändelse. 

Då fabriken emellertid skulle läggas ned, förmörkades utsikterna, och Carey flyttade därför 1800 till den danska kolonin Serampore, dit förut några missionärer anlänt, vilka Ostindiska kompaniet förbjudit att vistas på brittiskt område. S.å. fick Carey döpa en hindu. Redan i England hade Carey med otrolig lätthet lärt sig hebreiska, grekiska, franska och latin. Nu tillägnade han sig åtskilliga av Indiens språk och bidrog, genom utgivandet av grammatikor och ordböcker, till kännedomen om flera bland dessa språk, till exempel sanskrit, bengali och marathi, översatte till engelskan flera fornindiska verk och gjorde därigenom de asiatiska språken mera bekanta i Europa. 

1801 utgav han från sitt missionstryckeri Nya testamentet på bengali. Detta fäste den brittisk-indiska styrelsens uppmärksamhet på honom, och kort därefter utnämndes han till professor i sanskrit och bengali vid det nybildade universitetet i Fort William (Calcutta). Med biträde av flerv missionärer och indiska "punditer" fortsatte han parallellt med sin professorstjänst att göra sina bibelöversättningar, och vid sin död 1834 hade han avslutat översättningen av hela Bibeln på sex språk, av Nya testamentet på ytterligare tjugotre, varjämte han översatt delar av Bibeln på ännu några fler. 212 000 bibelexemplar hade vid denna tid utgått från missionstryckeriet. Missionsarbetet bedrevs mot slutet av hans liv på sjutton stationer, längs Ganges floddal upp till Delhi, samt i Assam och
Arracan. Såsom missionärer användes till största delen hinduer eller "eurasier", d.v.s. i Asien födda avkomlingar av europeiska föräldrar. Redan 1817 hade omkring 1 200 personer blivit döpta och över 10 000 barn fått undervisning i missionsskolorna. Tio år senare hade tjugo flickskolor anlagts i Indien. Ett teologiskt seminarium räknade 58 studerande 1827. 

Okuvlig härdighet och nästan otrolig arbetsförmåga i förening med okonstlad gudsfruktan, blygsamhet och motvilja att bli berömd var de mest framstående dragen hos denne man. Hans valspråk var: "Hoppas stora ting, och försök stora ting!"

Källor
 

Brittiska indologer
Religiösa personligheter i Indien
Födda 1761
Avlidna 1834
Män
Ugglan
Personer från Northamptonshire
Henry Charles Carey

Henry Charles Carey, född 15 december 1793 i Philadelphia, död där 13 oktober 1879, var en amerikansk nationalekonom som kom att bli Abraham Lincolns ekonomiska rådgivare och en guru för det republikanska partiet.

Careys föräldrar kom från Irland och 1814 blev han delägare i sin fars bokhandel. Efter att 1821 ha blivit bokhandelns chef byggde han upp den och den blev en av USA:s största. Carey drog sig dock tillbaka från affärerna 1835 och ägnade sig därefter uteslutande åt nationalekonomisk författarverksamhet. Forskningen resulterade i tretton större arbeten, en mängd broschyrer och ett flertal tidningsartiklar. I The past, the present, and the future tog Carey ställning för en protektionistisk linje och bröt därmed med den brittiska liberala nationalekonomin. Principles of social science gav den utförligaste framställningen av alla hans teorier liksom i den sista boken The unity of law.

Idéer
Careys optimism förklarades med hans tro på en social utveckling till en allt större harmoni mellan alla intressen i motsats till den engelska nationalekonomins framställning av det sociala livets disharmoni (se Frédéric Bastiat). Han ugick från att arbetet är värdets enda källa. En saks värde beror på reproduktionskostnaderna, det vill säga på det arbete som erfordras för att producera samma sak på nytt. Han hittade ett försvar för både kapitalränta och jordränta genom att framställa jordens och kapitalets värde uteslutande av det nedlagda arbetet.

Mot David Ricardos pessimistiska jordränteteori försökte han med exempel från Förenta staterna visa upp att brukandet av jorden fortgår från de minst bördiga till de bördigaste jordstyckena så att en ständig ökning av jordens produktivitet pågår. I motsats till Malthus gjorde han gällande att livsmedlen växte i snabbare takt än folkmängden varför det inte behövde finnas någon oro för överbefolkning.

Carey kritiserade "det brittiska systemet", vilket byggde på frihandel och guldstandard. Han ansåg att suveräna nationer borde betala sina skulder i sina egna valutor, och att dessa valutor borde vara av så kallad greenback-modell. Teorierna väckte stort uppseende, inte minst som den första öppna brytningen med den liberala engelska skolan, och Carey fick många anhängare i Förenta staterna och Tyskland.

Carey invaldes 1868 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Bibliografi
Essay on the rate of wages (1835)
Principles of political economy (1837–1840)
The past, the present, and the future (1848)
The harmony of interests (1852)
Principles of social science (1858–1859)
Letters to the president on the foreign and domestic policy of the union (1862)
The way to outdo England without fighting her (1865)
Careys Umwälzung der Volkswirthschaftslehre und Socialwissenschaft (1866)
The unity of law (1872)

Källor

Noter 

Amerikanska nationalekonomer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Nationalekonomer under 1800-talet
Amerikanska forskare under 1800-talet
Personer från Philadelphia
Födda 1793
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Andreas Nikolai de Saint-Aubain

Andreas Nikolai de Saint-Aubain, mest känd under pseudonymen Carl Bernhard, född 18 november 1798, död 25 november 1865, var en dansk författare. 

Saint-Aubain var på fädernet av fransk börd och hans mor var kusin till Gyllembourg-Ehrensvärd och faster till Andreas Buntzen. Saint-Aubain blev 1818 student och hade tänkt bli diplomat, men ägnade sig uteslutande åt litterära studier och sällskapslivet. År 1828 författade han i sin syssling Johan Ludvig Heibergs "Flyvende post" en liten berättelse, och det var Heiberg, som hittade på pseudonymen.

1834-39 utgav han fem band noveller, som i livlig och klar stil skildrade den tidens sociala liv, i synnerhet de högre samhällsklassernas levnadssätt. Även om planen i dessa arbeten ofta var osäker, karaktärsteckningen ytlig och Saint-Aubains iakttagelser sällan nådde djupare, vann dock hans noveller mycket bifall och fann en stor läsekrets, även i utlandet och översattes till svenska, tyska och holländska. De bästa anses vara Commisionairen, Børneballet och Lykkens yndling (skildring av den diplomatiska världen). År 1840 utgav Saint-Aubain romanen Gamle minder, en intressant bild av Struensees samtid, och 1846-50 skrev han, utan synnerligt stor historisk kunskap, Kroniker fra Kong Christian II:s Tid och Kroniker fra Erik af Pommerns Tid. 1849 utkom novellen To venner (idén efter Auerbach).

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Ett löfte 1839
 En familj på landet 1839
 Gamla minnen eller Christian VII och hans hof 1842
 Lyckans gunstling 1851
 Kristian den andre och hans tid 1866

Källor

Externa länkar

Danska författare
Danskspråkiga författare
Födda 1798
Avlidna 1865
Män
Chartister

Chartister kan vara:

 Chartister (Portugal) –  ett konstitutionellt moderat parti i Portugal
 Chartister (England) – en rörelse för social och politisk reform i Storbritannien under mitten av 1800-talet
English & Pockett

English & Pockett är ett engelskt företag som specialiserat sig på att skapa animerad grafisk identitet, logotyper med mera för användning i bland annat televisionssändningar.

Bland den TV-grafik som företaget utvecklat finns SVT:s nya logotyp och grafik (SVT1, SVT2 och nyhetsprogrammen bland annat) 2001, grafik och logotyp för UEFA Champions League, brittiska TV-nätverket ITV:s gemensamma logotyp och vinjetter från 1998, logotyp för Europamästerskapet i fotboll 2008, logotyp och grafik för Televiziunea Română (rumänsk statlig TV), grafik och logotyp för DW-TV (tysk kanal), grafik för Disney Cinemagic, logotyp och grafik för danska TV3+, vinjetter för TV Danmark 1 med mera.

Externa länkar
English & Pocketts webbplats

Brittiska företag
Hoofddorp

Hoofddorp är en ort i kommunen Haarlemmermeer i Noord-Holland, Nederländerna och ligger cirka 15 km sydväst om Amsterdam alldeles intill Schiphols flygplats. Samhället hade 75 595 invånare år 2019.

Historia 
Orten som idag kallas Hoofddorp var en av två huvudsakliga bosättningar i poldern Haarlemmermeer och hette från början Kruisdorp ("Korsbyn"). Namnet ändrades till Hoofddorp när orten valdes till att bli den administrativa huvudorten i poldern och kommunen.

Externa länkar

 

Orter grundade 1853
Orter i Noord-Holland
Haarlemmermeer
Emmeloord

Emmeloord är huvudort i kommunen Noordoostpolder i Flevoland i Nederländerna. Samhället hade 25 678 invånare år 2014.

Emmeloord har fått sitt namn efter en övergiven by på den före detta ön Schokland. 

Orter i Flevoland
Noordoostpolder
Veranda

En veranda är en lång balkong som ligger i markplan. Verandan kan vara en mindre utbyggnad till ett hus i form av ett tak på pelare med ett räcke eller hela, fönsterförsedda väggar, ofta utförda i trä. Ordet kommer från det bengaliska ordet barandah. Verandan ger en skyddad entré.

Begreppet punschveranda associerar till stora verandor som ofta byggdes i Sverige under 1800-talets senare del för att sommartid dricka den då populära avecen punsch. Punschverandorna är oftast smyckade med rikt utsirade trädetaljer, så kallad snickarglädje och fönstren är i regel spröjsade, och de återfanns regelmässigt på tidens grosshandlarvillor och skärgårdsvillor i schweizerstil. En typisk punschveranda är  konjak- och punschhandlaren  Johan Daniel Grönstedts egen veranda på Villa Berglunda som ligger i Ulriksdals slotts område. Den lär även vara upphov till namnet.

Se även 
 Altan
 Farstukvist
 Svale
 Terrass
 Balkong

Referenser

Noter

Källor 
 Nationalencyklopedin: veranda.

Externa länkar

Byggnadsdetaljer
Joure

Joure (frisiska: De Jouwer) är huvudorten i kommunen De Fryske Marren (före 2014 i kommunen Skarsterlân) i provinsen Friesland, Nederländerna. Orten har 13 013 invånare (2016).

Externa länkar 

Orter i Friesland
De Fryske Marren
Badhoevedorp

Badhoevedorp är ett samhälle i kommunen Haarlemmermeer i Noord-Holland, Nederländerna. Samhället hade år 2008 runt 11 800 invånare. Badhoevedorp ligger vid Ringvaartkanalen. 

Orter i Noord-Holland
Haarlemmermeer
Harvest

Harvest är ett musikalbum av Neil Young från 1972. Young rekryterade inför inspelningarna av albumet ett nytt band, vilket han döpte The Stray Gators. Utöver detta gästar flera kända musiker albumet, däribland Graham Nash, Stephen Stills och David Crosby från Crosby, Stills, Nash & Young och Linda Ronstadt. 

Albumet blev en stor succé, Youngs kanske största hittills. Det nådde förstaplatsen på den amerikanska Billboardlistan och blev 1972 års bäst säljande album. Singlarna "Heart of Gold" och "Old Man" nådde #1 respektive #31 på Billboard Hot 100. Tidningen Rolling Stone utnämnde 2003 albumet till det 78:e bästa i historien, på sin lista The 500 Greatest Albums of All Time, dock efter After the Gold Rush på 71:a plats.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Neil Young.

"Out On the Weekend" - 4:35
"Harvest" - 3:03
"A Man Needs a Maid" * - 4:00
"Heart of Gold" - 3:05
"Are You Ready for the Country?" - 3:21
"Old Man" - 3:22
"There's a World" * - 3:00
"Alabama" - 4:02
"The Needle and the Damage Done" - 2:00
Liveinspelad ifrån Royce Hall-UCLA i Kalifornien.
"Words (Between the Lines of Age)" - 6:42

Medverkande
Neil Young med The Stray Gators:
Neil Young - gitarr, piano, munspel, sång
Ben Keith - pedal steel guitar
Kenny Buttrey - trummor
Tim Drummond - bas
Jack Nitzsche - piano, slidegitarr
John Harris - piano (2)
Teddy Irwin - gitarr
James McMahon - piano
James Taylor - banjo-gitarr och sång (4 & 6)
David Crosby - sång (5 & 8)
Graham Nash - sång (5 & 10)
Linda Ronstadt - sång (4 & 6)
Stephen Stills - sång (8 & 10)
På låtarna markerade (*):
 Neil Young: piano, sång
 London Symphony Orchestra, under ledning av David Meecham

Listplaceringar

Källor

Musikalbum 1972
Album av Neil Young
Albumettor i Storbritannien
IJsselmonde

IJsselmonde är en av Rotterdams elva kommundelar (deelgemeenten) och hade år 2004 60 000 invånare.

Externa länkar
 

Historiska kommuner i Zuid-Holland
Stadsdelar i Rotterdam
Prins Alexander (stadsdel)

Prins Alexander är en av Rotterdams elva kommundelar (deelgemeenten) och hade år 2004 84 554 invånare.

Externa länkar
 

Stadsdelar i Rotterdam
Overschie

Overschie är en av Rotterdams elva kommundelar (deelgemeenten) och hade år 2004 16 184 invånare och en total area på 17,30 km².

Externa länkar
 Overschie.Rotterdam.nl - Officiell webbplats

Historiska kommuner i Zuid-Holland
Orter i Zuid-Holland
Stadsdelar i Rotterdam
Noord

Noord är en av Rotterdams elva kommundelar (deelgemeenten) och hade år 2004 51 209 invånare.

Externa länkar
 

Stadsdelar i Rotterdam
Kralingen-Crooswijk

Kralingen-Crooswijk är en av Rotterdams elva kommundelar (deelgemeenten) och hade år 2004 52 000 invånare.

Externa länkar
 

Stadsdelar i Rotterdam
Per-Anders Gullö

Per-Anders Gullö, även kallad P-A Gullö, född 1959 i Karlstad, är en svensk sportkommentator i de Kinneviksägda TV-kanalerna.

Han började arbeta på TV3 1987 och 2003 startade han produktionsbolaget Dream Team Production AB.

Källor

Svenska sportkommentatorer
Män
Födda 1959
Levande personer
Journalister från Karlstad
Hillegersberg-Schiebroek

Hillegersberg-Schiebroek är en av Rotterdams elva kommundelar (deelgemeenten) och hade år 2004 40 619 invånare.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Stadsdelar i Rotterdam
Feijenoord

Feijenoord är en av Rotterdams elva kommundelar (deelgemeenten) och hade år 2004 72 320 invånare och en total area på 6,44 km² (1,45 km² är vatten).

I stadsdelen grundades fotbollslaget Feyenoord. 

I stadsdelen bor många av de utomeuropeiska invandrare som bosatt sig i Rotterdam och majoriteten av befolkningen i stadsdelen är födda utanför Nederländerna eller har föräldrar som är födda utanför Nederländerna.

Källor

Externa länkar
 

Stadsdelar i Rotterdam
Delfshaven

Delfshaven är en av Rotterdams elva kommundelar (deelgemeenten) och hade år 2004 73 000 invånare och en total area på 5,80 km². Delfshaven växte fram kring staden Delfts hamn och var en egen kommun fram till 1886. Delfshaven har, till skillnad från Rotterdams citykärna, bevarade innerstadskvarter från tiden före andra världskriget.

Externa länkar
 

Historiska kommuner i Zuid-Holland
Stadsdelar i Rotterdam