Mandelblomma

Mandelblomma, tidigare ofta kallad knölbräcka,  är en ört i familjen stenbräckeväxter.

Beskrivning
Mandelblomman blir upp till 4 dm hög. Den blommar maj — juni.

Bladen är huvudsakligen en skaftad bladrosett intill marken, men strödda blad kan dessutom finnas utefter blomstjälken.

Blommorna sitter i en gles klase.

10 ståndare och 2 stift.

Fruktämnet har ett mer eller mindre undersittande läge och ovanpå detta finns en disk. Hyllebladen är fästade omkring mitten av fruktämnet. Blomaxeln är betydligt utvecklad på bredden mitt för kronbladens och ståndarnas fäste. Runt stjälkens bas finns underjordiska små knöl- eller lökformiga groddknoppar, som utgör mandelblommans övervintringsmedel. Därför har växten även kallats knölbräcka.

Frukten är en tvårummig kapsel, som innehåller ett stort antal små frön.

Kromosomtalet varierar stort: vanligast 2n = 52, men 30, 32, 46, 48 och obestämt mellan 49 och 60 förekommer.

Habitat
Mandelblomman är vida utbredd i Europa och nordvästra Afrika. Saknas helt i Nordamerika och Sydamerika.

I Norden är den till sin utbredning sydlig; den finns i hela Danmark. I Norge bara i låglandets sydligaste delar, och i Finland i närheten av Finska viken.

I Sverige är den allmän norrut upp till Gästrikland; mer sparsamt i södra Norrland. Ymnig så långt ektrakterna sträcker sig. Mindre vanlig i Småländska höglandet.

Utbredningskartor
 Norden 
 Norra halvklotet

Biotop
Torra backar, men främst trivs mandelblomman i det tunna täcket av jord och mossa på berghällar i öppet läge.

Etymologi
 Släktnamnet Saxifraga av latin saxum = sten, och frangere = bryta, bräcka med syftning på folkmedicinsk tro att extrakt av bräckor kunde knäcka njursten.
 Artepitetet granulata kommer av latin granulum = korn med syftning på de underjordiska groddknopparna.
 Mandelblomma därför att nyutslagna blommor har en svag mandeldoft.

Odlade sorter
Mandelblomma odlas ibland som trädgårdsväxt. Då vanligen sorten 'Plena' som har fyllda blommor.

Synonymer
 Evaiezoa granulata (L.) Raf., 1837
 Saxifraga aemula Sennen, 1928
 Saxifraga boussoui Sennen, 1926
 Saxifraga castellana f. pauciflora Pau, 1895
 Saxifraga castellana Reut. ex Pau, 1895 nom. illeg.
 Saxifraga cernua Lapeyr. nom. illeg.
 Saxifraga glaucescens Reut., 1852.
 Saxifraga glaucescens var. castellana Reut., 1879 nom. inval.
 Saxifraga glaucescens var. minor Willk., 1874.
 Saxifraga granulata var. borealis Engl. & Irmsch., 1916
 Saxifraga granulata ssp. eugranulata Engl. & Irmsch. 1916, nom. inval.
 Saxifraga granulata ssp. fernandesii Redondo & Horjales, 1990
 Saxifraga granulata f. genuina Briq., 1913
 Saxifraga granulata f. genuina Engl. & Irmsch.
 Saxifraga granulata var. glaucescens (Reut.) Engl., 1872
 Saxifraga granulata var. gracilis Engl., 1872
 Saxifraga granulata ssp. graniticola D.A.Webb, 1963
 Saxifraga granulata f. humilis Engl. & Irmsch., 1916
 Saxifraga granulata f. maior Engl. & Irmsch., 1916
 Saxifraga granulata var. multicaulis D.Don, 1874
 Saxifraga penduliflora Bastard, 1813.
 Saxifraga granulata β penduliflora (Bastard) Gren. & Godr., 1848.
 Saxifraga granulata f. penduliflora ([Bastard) Engl. & Irmsch., 1916.
 Saxifraga granulata f. pleniflora Engl. & Irmsch., 1916
 Saxifraga granulata var. rouyana (Magnier) Engl. & Irmsch., 1916
 Saxifraga granulata f. viridiflora Rehmann ex Engl. & Irmsch., 1916
 Saxifraga granulata var. vulgaris Haw., 1821
 Saxifraga recta Sennen & Elías, nom. illeg., non Lapeyr.
 Saxifraga recta sched. exsiccata nom. illeg.
 Saxifraga rouyana Magnier, 1893
 Saxifraga sampaioi Rozeira, 1943

Underarter
 Saxifraga granulata ssp. graniticola D.A.Webb. Förekommer enbart i Spanien och norra Portugal.
 Saxifraga granulata L. ssp. granulata.

Bygdemål

Bilder

Referenser

Externa länkar
 Den virtuella floran - Mandelblomma
 

Bräckesläktet
Ma Växtindex