kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Martin Andreasson

Nils Martin Andreasson, född 1970, är en svensk politiker (liberal). Han är sedan den 18 oktober 2022 statssekreterare hos jämställdhets- och biträdande arbetsmarknadsminister Paulina Brandberg. Han var riksdagsledamot 2002–2006 (ordinarie ledamot) och 2012 (statsrådsersättare), invald för Stockholms läns valkrets. Han är kommunpolitiker i Solna kommun sedan 2006. Sedan augusti 2019 är han chef för liberalernas riksdagskansli. Han arbetade tidigare som allmänpolitisk utredare inom Liberalerna. Andreasson har engagerat sig i frågor kring mångfald i samhället, antidiskriminering och likhet inför lagen, inte minst homosexuellas, bisexuellas och transpersoners rättigheter, samt även rättstrygghets- och polisfrågor, konsumentpolitik och Stockholmsregionens utveckling och kommunpolitiken i Solna. Han var förbundssekreterare i RFSL 1997–1998, och vice ordförande i RFSL 1998-1999.

Han ingick i Folkpartiets (tidigare namn på Liberalerna) partistyrelse 2001–2007. Han har även varit ordförande i Folkpartiets kommunförening i Solna kommun, ordförande i den fristående organisationen Homo-, bi- och transliberaler (HBT-liberaler) 2001–2009, samt ordförande för arbetsutskottet för Liberalernas länsförbund i Stockholms län (2005-2012), och han utsågs 2005 till Liberalernas representant i utredningen om en könsneutral äktenskapslag (trädde i kraft 2009). Han var också den som ledde partiets valanalys efter riksdagsvalet 2006. Han var ordförande i Västerorts polisnämnd 2003–2010 samt ledamot i styrelsen, senare insynsrådet, för Konsumentverket 2005-2014.

Under sin tid som ordinarie ledamot i riksdagen var han ordinarie ledamot i lagutskottet och suppleant i konstitutionsutskottet och arbetsmarknadsutskottet (2006) samt ledamot i riksdagsgruppens förtroenderåd. Åren 2003–2006 var han ordförande i riksdagens tvärpolitiska HBT-grupp. Under mars–juni 2012 var Andreasson statsrådsersättare för Jan Björklund under Gunnar Andréns tjänstledighet, och han var då extra suppleant i skatteutskottet, finansutskottet och EU-nämnden.

Andreasson har sedan valet 2006 varit ledamot i Solna kommunfullmäktige. Han är förste vice ordförande i socialnämnden sedan 2007, ordförande i kommunens råd för funktionshinderfrågor sedan 2015, samt ledamot i kommunens arvodeskommitté och familjerättsnämnd. Han var tidigare ordförande för kommunens jämställdhetskommitté (2007-2010) och likabehandlingskommitté (2011-2014).

2010 tilldelades Andreasson Bertil Ohlin-medaljen i guld.

Martin Andreasson har utgivit två böcker: Öppenhet och motstånd (1996) och Homo i folkhemmet (red. 2000).

Referenser

Externa länkar 

Martin Andreassons webbplats

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Bertil Ohlin-medaljmottagare
Svenska politiker under 2000-talet
Personer inom HBTQ-rörelsen
Science fiction-fandom
Politiker från Malmö
Födda 1970
Levande personer
Män
Marija Naumova

Marija Naumova (artistnamn Marie N) är en lettisk artist och låtskrivare född 23 juni 1973. Hon är internationellt sett mest känd för den oväntade segern i Eurovision Song Contest 2002 i Tallinn, Estland med låten I Wanna som hon skrev med en kollega. Bidraget tävlade för Lettland och vann med 176 poäng.

Ett år senare var hon programledare för Eurovision Song Contest i Riga.

På senare tid har hon varit med i olika musikaluppsättningar hemma i Lettland. Bland annat spelade hon huvudrollen som Maria i den lettiska uppsättningen av Sound of Music 2004.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Födda 1973
Lettiska sångare
Artister som vunnit i Eurovision Song Contest
Artister som representerat Lettland i Eurovision Song Contest
Kvinnor
Personer från Riga
Levande personer
Deltagare i Eurovision Song Contest 2002
Kärlekens möjligheter

Kärlekens möjligheter () är en brasiliansk film från 2001 i regi av Sandra Werneck.

Rollista
Murilo Benício - Carlos
Carolina Ferraz - Julia
Emílio de Melo - Pedro
Beth Goulart - Maria
Irene Ravache - Carlos mor
Alberto Szafran - Lucas

Externa länkar
 

Filmer 2001
Brasilianska dramafilmer
Brasilianska komedifilmer
Brasilianska romantikfilmer
Trägudars land

Trägudars land är en roman av Jan Fridegård och del av en trilogi som omfattar böckerna Trägudars land (1940), Gryningsfolket (1944) och Offerrök (1949). 

Händelserna utspelar sig i Sverige under vikingatid.

Handlingen
Trilogin handlar om trälen Holme och hans kamp för att befria sig, sin kvinna och sedermera andra trälar från slaveri.  Första delen av "Trägudars land" börjar med att trälparet Holme och Ausi får barn, vilket ogillas av vikingagårdens hövding. Då Holme begått trältrots så beslutar sig Hövdingen för att trälarna Stor och Tan ska bära ut Ausis nyfödda dotter ut i skogen till en säker död. När slagsmål senare uppstår mellan två kämpar i Hövdingens hus, smyger Holme iväg till skogen och räddar barnet. Därefter rymmer Holme med modern, trälinnan Ausi, till en grotta. Där bor de tills de blir hittade av kämpen Stenulf, som Holme och Ausi blir tvungna att döda. Efter att Stenulf dödats blir paret tvingade att fly allt längre bort från boplatsen, då Hövdingens kämpar kommer allt närmare i sitt sökande. På vägen bort från boplatsen träffar Holme och Ausi en missionär som leder dem till Birka. De kallar honom för Främlingen. Hans mål är att kristna nordborna vilket leder till konflikter också mellan den nu troende Ausi och Holme som inte alls vill bekänna sig till kristendomen. Uppgörelsen kommer då de följer med till niodagarsblotet i Uppsala.

Referenser 

Skönlitteratur 1940
Romaner av Jan Fridegård
Historiska romaner
Vikingatiden i skönlitteratur
Svenskspråkig skönlitteratur
Fly-by-wire

Fly-by-wire innebär att pilotens manövrering av de mekaniska styrreglagen överförs till flygplanets roder helt utan mekanisk kontakt. Istället skickas elektriska signaler från reglagen till redundanta datorer / elektroniska system, som i sin tur manövrerar hydraulik / roder. Piloten "flyger" datorn, och datorn i sin tur flyger planet. 

Namnet "Fly-by-wire" kommer ifrån att manövreringen sker via elektriska kablar (wires).

Syftet är att förhindra den i särklass vanligaste orsaken till flygkrascher, "pilot error", att piloten flugit planet fel. Detta är orsaken till ca 70 % av alla flygolyckor med dödlig utgång.

Eftersom piloterna inte har direkt kontroll över rodren, det finns datorer emellan dem, kan man programmera in begränsningar mot farliga manövrer, till exempel för kraftig lutning av planet. Styrdatorerna övervakar hela tiden hastighet, motorer, lutning m.m. och stabiliserar genast planet om piloten flyger utanför inprogrammerade säkerhetsgränser. Säkerheten i flygningar har ökat kraftigt med denna teknik, men den har inneburit att piloter måste lära sig ett helt nytt sätt att flyga. 

Två baksidor med tekniken är dels att om flygplanets sensorer slutar fungera eller ger felsignal, kan det vara svårt för piloterna att korrekt identifiera felet och få kontroll över planet (t .ex. haveriet med Air France Flight 447 2009). Dels att all information om vad flygplanet gör visas i instrument, piloten kan bara få information visuellt. I mekaniska system kan man direkt känna mycket av vad flygplanet gör.   

Elektroniska styrsystem utvecklades först i stridsflygplan. Concorde var det första civila plan som utvecklades med denna teknik. Idag används den i flera civila flygplan, den europeiska tillverkaren Airbus använder den i samtliga flygplansmodeller. Den finns i franska Dassault Falcon 7X, och Boeing använder den i 777-serien. Det är dock fortfarande ovanligt på helikoptrar.

Saab 39 Gripen har Fly-by-wire, det flygs med ett reglage av Joystick-typ som är kopplad till en dator. Tidigare SAAB modeller hade hydraulisk styrning via reglaget. De haverier som uppstod i början var knutna till kopplingen mellan maskin och människa. Det hydrauliska systemet liknade genom sin tröghet det wire-system som till en början fanns i flygplan. Det nya systemet med en styrspak kopplad till en dator, saknade det mekaniska motstånd som de äldre styrspakarna gav. Detta kan ha varit bidragande faktorer till de olyckor och tillbud som skett med Saab 39 Gripen. De datorchip som till en början användes i Gripen var av typen Intel 80286 och programvaran var skriven Assembler.

Externa länkar 
 Cockpit Airbus A380

Flygteknik

he:מערכת בקרת טיסה
sk:Stabilizačný systém lietadla
Nils Ekman (skådespelare)

Nils Otto Hjalmar Ekman, född 27 augusti 1915 i Vasa församling i Göteborg, död 16 januari 1998 i S:t Görans församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Nils Ekman är gravsatt i minneslunden på Råcksta begravningsplats.

Filmografi 

 (även produktionsassistent)

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Göteborg
Gravsatta på Råcksta begravningsplats
Födda 1915
Avlidna 1998
Män
Nils Ekman

Nils Ekman kan syfta på:

 Nils Ekman (militär) (1897–1947), svensk militär
 Nils Ekman (skådespelare) (1915–1998), svensk skådespelare 
 Nils Ekman (ishockeyspelare) (född 1976), svensk före detta professionell ishockeyspelare
 Nils Ekman (musiker) (1900-1934), finländsk musiker, medlem i Suomi Jazz Orkesteri
Tryggve Jerneman

Per Tryggve Jerneman, född 25 december 1896 i Stockholm, död där 12 januari 1982, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
 
 
 

Svenska skådespelare
Män
Födda 1896
Avlidna 1982
Skådespelare från Stockholm
L'Anse aux Meadows

L'Anse aux Meadows är en plats på Newfoundlands nordligaste spets som varit föremål för arkeologiska undersökningar av en vikingabosättning, daterad till år 1021. Där resterna av en nordisk bosättning upptäcktes 1960 av den norske upptäcktsresanden Helge Ingstad och hans hustru, arkeologen Anne Stine Ingstad. Bosättningen, den enda säkra nordiska bosättningen i Nordamerika under vikingatiden, blev föremål för en flerårig arkeologisk utgrävning under 1960-talet. Den undersökningen fann husgrunder, verktyg och daterbara artefakter. År 1978 blev L'Anse aux Meadows uppsatt på Unescos världsarvslista. Den svensk-kanadensiska arkeologen Birgitta Wallace arbetade på platsen fram till sin pensionering.

Historia och klimat 
Bosättningen, som dateras till 1000-talet, innehåller de tidigast kända europeiska byggnaderna i Nordamerika (om Grönland inte räknas med). Världsarvet förmodas vara det vikingarna kallade Vinland som upptäcktes av Leif Eriksson omkring år 1000 e Kr. Denna slutsats debatteras dock fortfarande av historiker.

Platsen är omtalad i Flateyarbok och Grönlänningasagan och ska ha varit en tillfällig bosättning där vikingarna reparerade sina skepp. En uppfattning är att det inte är denna plats som var det Vinland vikingarna sökte. Lokalbefolkningen motade bort vikingarna, som alltså måste vända med oförrättat ärende.

Klimatet i Newfoundland var då betydligt varmare än det är idag. Som det sägs i Grönlänningasagan, lämnade Leif Grönland för att söka det land som Bjarne Herjolfsson hade siktat några år tidigare. Han fann ett land rikt på vin, lax och en frostfri vinter och återvände för att föra timmer tillbaka till det trädfattiga Grönland.

Bosättningen vid L'Anse aux Meadows består av åtminstone åtta byggnader inklusive en smedja och en brädgård som betjänade skeppsvarvet. Sagan beskriver ett koloniseringsförsök lett av Torfinn Karlsämne, med så många som 135 män och 15 kvinnor. De använde Leifs läger som bas. Sy- och stickningsverktyg har hittats på platsen och indikerar att det fanns kvinnor i L'Anse aux Meadows.

Platsen användes endast i två eller tre år. Interna gruppkonflikter om kvinnor och försämrad väderlek har antagits vara orsak till att platsen övergavs.

L'Anse aux Meadows kan också vara kopplat till algonkin-legenden om kungariket Saguenay, som skall ha varit befolkat av blonda människor rika på pälsar och metaller, men att detta har med L'Anse aux Meadows att göra är endast gissningar.

Det finns i dag också ett museum på L’Anse aux Meadows med en modell av bosättningen och artefakter från vikingatiden som upptäcktes här.

Galleri

Se även 

 Vinlandskartan

Referenser

Externa länkar 
 UNESCO World Heritage Centre - L'Anse-aux-Meadows National Historic Site
 Parks Canada - Meadows

Världsarv i Kanada
Newfoundland och Labrador
Arkeologiska friluftsmuseer
Världsarv inskrivna 1978
Gerd Mårtensson

Gerd Gunborg Mårtensson, gift Ruths, född 7 februari 1919 i Vasa församling, Göteborg, död 6 mars 2015 i Lidingö, var en svensk skådespelare. Hon valdes till Miss China 1939, vilket innebar att hon hade egna framträdanden i Chinavarieten.

Filmografi

Teater

Roller

Noter 

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1919
Avlidna 2015
Skådespelare från Göteborg
Lagutskottet (Sverige)

Lagutskottet var ett riksdagsutskott för vissa lagfrågor under perioden 1971-2006. Även i ståndsriksdagen och tvåkammarriksdagen fanns ett lagutskott (från och med 1918 uppdelat i första lagutskottet och andra lagutskottet, år 1949 kompletterat med tredje lagutskottet).

Lagutskottet under enkammarriksdagen hanterade civilrättsliga frågor som bland annat familjerätt, handels- och försäkringsavtalsrätt, bolags- och föreningsrätt, skadeståndsrätt, immaterialrätt (bland annat upphovsrätt och patent), konkursrätt och konsumenträtt. Lagutskottet var det enda riksdagsutskott som inte beredde några budgetfrågor. Den sista ordföranden i utskottet var  2002-2006 Inger René (m).

1 oktober 2006 slogs utskottet samman med bostadsutskottet, och bildade civilutskottet.

Lista över utskottets ordförande
Gustaf Sparre (1840–1841)	
Erik Sparre  (1850/1851–1865/1866)		
Lennart Andersson (s) (1979–1982)
Per-Olof Strindberg (m) (1982–1988)
Rolf Dahlberg (m) (1988–1991)
Maj-Lis Lööw (s) (1991–1994)
Agne Hansson (c) (1994–1998)
Tanja Linderborg (v) (1998–2002)
Inger René (m) (2002–2006)

Lista över utskottets vice ordförande
Arvid Gustaf Faxe (1867–1870)
Karl Husberg (1898–1899)
Nils Alexanderson (1916–1918)
Lennart Andersson (s) (1976–1979)
Lennart Andersson (s) (1982–1991)
Holger Gustafsson (kd) (1991–1994)
Anita Persson (s) (1994–1998)
Marianne Carlström (s) (1998–2006)

Källor

Ej längre existerande utskott i Sveriges riksdag
Fernanda Montenegro

Fernanda Montenegro, född 16 oktober 1929 i Rio de Janeiro, är en brasiliansk skådespelare. Hon är den första kvinnliga brasilianska skådespelaren som blivit Oscarsnominerad. Nomineringen, för bästa kvinnliga skådespelare, fick hon för sin roll i Central do Brasil. I Brasilien är hon en populär tv-personlighet på kanalen TV Globo.

Hon är mor till skådespelaren Fernanda Torres och regissören Cláudio Torres och gift med skådespelaren Fernando Torres sedan 1954.

Filmografi
1998 - Central do Brasil
2000 - En hunds testamente

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats

Brasilianska skådespelare
Kvinnor
Födda 1929
Levande personer
Tom Olsson

Tom Johan Anders Olsson, född 6 november 1929 i Oscars församling i Stockholm, död 2 februari 2015 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk barn- och vuxenskådespelare, teaterregissör, konstnär och teaterhistoriker.

Biografi 
Olsson var son till musikläraren och konstnären Edvin Olsson och teaterförläggaren Lill Olsson. Redan i tidig ålder började han med skådespeleri och filmdebuterade sex år gammal i succéfilmen Ebberöds bank 1935. Därefter följde ett stort antal filmroller, bland annat titelrollen i Göranssons pojke 1941, avslutat med mindre vuxenroller i Ingmar Bergmans Djävulens öga 1960 och Arne Mattssons Den gula bilen 1963. På Dramaten spelade han sin första roll i pjäsen Nederlaget 1939. Denna följdes av en mängd framträdande roller på Dramaten fram till 1957, såsom huvudrollerna i David Copperfield (1941), Lille lorden (1941) och Skattkammarön (1944). Han spelade också i uppsättningar på Vasateatern – till exempel Nog lever farfar av Paul Osborn i regi av Olof Molander (1941) – och verkade som skådespelare och regissör på Göteborgs stadsteater 1954–1957.

Han studerade vid Otte Skölds målarskola i Stockholm. Han genomförde därefter studieresor till Medelhavsländerna vilket kom att avspegla sig i hans konst. Han har deltagit några gånger i Unga tecknare på Nationalmuseum och Galerie Æsthetica i Stockholm 1950 och 1951. Som konstnär har han arbetat med kubistinfluerade motiv från Sydeuropa och landskap.

Olsson översatte dramatik till svenska och studerade teaterhistoria vid Stockholms universitet med en fil kand 1970. Han hyste ett särskilt stort intresse för den amerikanske dramatikern Eugene O'Neill och doktorerade 1977 med avhandlingen O'Neill och Dramaten efter forskningsarbete vid Yale University. 1979 var han med att grunda det internationella Eugene O'Neill Society, i vars styrelse han under flera år var ledamot.

Som chef för Dramatens bibliotek och arkiv 1976–1991 blev han en central kunskapskälla inom svensk teatervetenskap.

Olsson är begravd på Galärvarvskyrkogården i Stockholm. Han var gift med Ann Olsson och fick två söner.

Filmografi i urval

Teater

Roller

Regi

Bilder

Referenser

Kommentarer

Noter

Källor
 Dödsannons - Svenska Dagbladet den 12 februari 2015, s. 31

Svenska Dagbladet 2 mars 2015, Minnesord om Tom Olsson

Externa länkar 
 
 
 Dramaten Rollboken, Tom Olssons teaterroller
 

Svenska barnskådespelare
Svenska teaterregissörer
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska bibliotekarier
Svenska målare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1929
Avlidna 2015
Män
Nahanni nationalpark

Nahanni nationalpark i Northwest Territories i Kanada, omkring 600 km väster om Yellowknife, skyddar en del av Mackenzie Mountains naturmarker. Parken är 11 602 km² stor. Centrala området i parken är Södra Nahanni-floden. Fyra stora kanjoner bildar denna spektakulära flod.

Vid Virginiafallen kastar sig floden ut för ett 90 meter högt dundrande vattenfall. Det är mer än dubbelt så högt som Niagarafallen. I mitten av vattenfallet sticker en berghäll upp, kallad Mason's Rock efter Bill Mason, den berömda kanadensiska kanotisten, författaren och filmmakaren. Det finns ett förslag att ändra namnet på fallet till Pierre Trudeau, efter en av Kanadas historiska premiärministrar.

Parkens varma svavelkällor, tundra, bergskedjor och skogen med gran och asp är hem för många fågelarter, fiskar och däggdjur. Ett besökscentrum i Fort Simpson har en utställning om områdets historia, kultur och geografi. Nationalparken blev uppsatt på Unescos världsarvslista år 1978.

Den bästa vägen att ta sig till Nahanni nationalpark är med sjöflygplan eller med helikopter. Nahanni har 3 500 besökare per år.

Externa länkar 
 UNESCO World Heritage Centre - Nahanni National Park
 Parks Canada - Nahanni
 South Nahanni River

Nationalparker i Kanada
Världsarv i Kanada
Northwest Territories geografi
Världsarv inskrivna 1978
Michel Serrault

Michel Serrault, född 24 januari 1928 i Brunoy, Essonne, död 29 juli 2007 i Honfleur, Calvados, var en fransk skådespelare.

Filmografi i urval 
1966 – Kungen kommer tillbaka
1978 - Får jag presentera: Min mamma, herr Albin med Ugo Tognazzi
 1979 - Paris Killer
1980 - Mamma Albin som hemlig agent
1985 - La Cage aux Folles 3 – bröllopet
1988 - Väck aldrig den snut som sover
1994 - Bonsoir med Claude Jade
1995 - Nelly och herr Arnaud med Emmanuelle Béart
1995 - Min andra familj med Carmen Maura
1997 - Svindlande insatser
1999 - Sommar vid Loire med Jacques Villeret
2001 - Belphégor - Fantomen på Louvren med Sophie Marceau
2001 - Svalan som gjorde en sommar
2002 - Le papillon

Källor

Externa länkar 
 
 

Franska skådespelare under 1900-talet
Födda 1928
Avlidna 2007
Män
Personer från Brunoy
Spinnare

Spinnare kallas en typ av fiskedrag som består av en kropp och en "sked" (vissa spinnare har dubbla skedar) som roterar runt kroppen när den dras genom vattnet. Den roterande skeden skapar ljudvågor och ljusreflexer som rovfiskar uppfattar som en fisk på flykt. Bra till främst insjöfiske, speciellt gös, abborre och gädda, men kan även användas för annat fiske.

Nackdelen med detta bete är att det lätt tvinnar linan som det är fäst i. Tvinning inom sportfiske är när fiskelinan är vriden och därmed mer benägen att trassla, tvinning kan ske både på grund av att betet snurrar i vattnet eller av fiskerullens konstruktion.  Spinnare kan vara utrustad med ett huvud som förhindra tvinning. Tvinning av linan motverkas annars lätt med hjälp att ett lekande eller en tafs. 

Några välkända spinnarmodeller:
Jensen Insect
Mepps
Woblex
Abu Mörrumsspinnaren
Myrspinnaren
Myran Wipp
Abu Reflex
Abu Droppen
Blue Fox Vibrax
Panther Martin

Sportfiskeredskap

bg:Блесна
en:Fishing lure
fi:Viehe
ja:ルアー
ko:루어피싱
no:Sluk (fiskeredskap)
pl:Błystka
simple:Fishing lure
zh:假饵钓鱼
Wharfe

Wharfe är en flod i Yorkshire, England. Den utgör till stora delar gräns mellan North Yorkshire och West Yorkshire. Den är ungefär 97 kilometer lång och rinner upp i floden Ouse nära Selby.

Ouses avrinningsområde
Vattendrag i England
Shirakami-Sanchi

Shirakami-Sanchi (白神山地) ligger på norra Honshu i Japan. Denna bergiga, orörda urskog sträcker sig både över Akita- och Aomori-prefekturerna. Av totalt 1300 km², lades ett område på 169,7 km² till Unescos världsarvslista år 1993 på kriterium ix om ekosystem. Bok utgör en mycket stor del av skogen och området har det enda större återstående naturliga beståndet av bokarten Fagus crenata som tidigare varit en karaktärsart för Japanska blandskogar.

Källor 

Världsarv i Japan
WP:Projekt Japan
Världsarv inskrivna 1993
Ilkley

Ilkley är en stad och civil parish i grevskapet West Yorkshire i England. Staden ligger i distriktet Bradford vid floden Wharfe i Wharfedale, cirka 15 kilometer norr om Bradford och cirka 23 kilometer nordväst om Leeds. Tätorten (built-up area) hade 14 809 invånare vid folkräkningen år 2011.

Under romartiden fanns det ett fort i staden. Skådespelaren Georgie Henley är född i Ilkley.

Referenser

Externa länkar 

Orter i West Yorkshire
Civil parishes i West Yorkshire
Sing the Sorrow

Sing The Sorrow är ett album från punkbandet AFI. Släpptes 11 mars 2003.

Låtar på albumet
 Miseria Cantare (The Beginning)
 The Leaving Song Pt. 2
 Bleed Black
 Silver and Cold
 Dancing Through Sunday
 Girl's Not Grey
 Death of Seasons
 The Great Disappointment
 Paper Airplanes (Makeshift Wings)
 This Celluloid Dream
 The Leaving Song
 ...But Home is Nowhere
 This Time Imperfect (gömd låt)
 (Synesthesia - UK edition only)
 (Now The World - UK edition only)

Musikalbum 2003
Album av AFI
Album producerade av Butch Vig