kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Norra kronan

Norra kronan (Corona Borealis på latin) är en liten stjärnbild på norra stjärnhimlen. Den är en av 88 moderna stjärnbilder som listas av IAU, Internationella astronomiska unionen.

Historik 
Norra kronan var en av de 48 konstellationerna som listades av den grekiske astronomen Ptolemaios i hans samlingsverk Almagest.

Mytologi 
Kronan har en intressant historia. Hefaistos, smideskonstens gud, smidde den åt sin hustru Afrodite, kärlekens gudinna. Sedan gav Afrodite den till Amfitrite när hon gifte sig med Poseidon, havets gud. Amfitrite gav den i sin tur till hjälten Theseus som skulle ge den till den flicka som han ville göra till sin maka. När han träffade prinsessan Ariadne på Kreta gav han den till henne. Men efter att guden Dionysos hade tvingat Theseus att lämna Ariadne på ön Naxos så att han kunde gifta sig med henne i stället gjorde han kronan till en stjärnbild som en bröllopsgåva åt henne.

Hos Australiens aboriginer kallas stjärnbilden womera ("bumerangen") på grund av den kontur stjärnorna bildar.

De nordamerikanska cheyennerna kallade stjärnbilden “Lägercirkeln”, vilket åsyftade att de ordnade sina läger i en cirkel.

I kinesisk astronomi var Norra kronans stjärnor del I Tiān Shì Yuán (天市垣, ungefär “det himmelska marknadsområdet”)
I Polynesien kallades Norra kronan Te Hetu. På Tuamotuöarna kallades den Na Kaua-ki-tokerau. På Hawaii kallades den Kaua-mea och i Nya Zeeland Rangawhenua.

Stjärnor 

Det här är de ljusaste stjärnorna i konstellationen.
 α - Alphecca (Alfa Coronae Borealis, Gemma) ingår i den rörliga stjärnhopen Collinder 285, en förmörkelsevariabel som varierar i magnitud 2,21 – 2,32.
 β - Nusakan (Beta Coronae Borealis) är en förmörkelsevariabel som varierar 3,65 – 3,72.
 γ - Gamma Coronae Borealis (Struve 1967) är en dvärg-cepheid som varierar 3,80 – 3,86.
 δ - Delta Coronae Borealis är en variabel som varierar 4,57 – 4,69.
 ε - Epsilon Coronae Borealis 4,13
 η - Eta Coronae Borealis 5,02
 ζ - Zeta Coronae Borealis 5,00
 θ - Theta Coronae Borealis 4,15
 κ - Kappa Coronae Borealis 4,82
 ι - Jota Coronae Borealis 4,98
 ρ - Rho Coronae Borealis 5,4
 τ - Tau Coronae Borealis 4,76

I Norra kronan finns två variabla stjärnor som varit föremål för särskilt intresse:
 T Coronae Borealis som är en rekurrent nova, som i modern tid haft två utbrott, 1866 och 1946.
 R Coronae Borealis som är en RCB-variabel, det vill säga har utbrott av förmörkelsekaraktär. Den har som variabeltypen säger blivit prototyp för den sällsynta variabeltypen.

Djuprymdsobjekt

Galaxhopar 
 Abell 2065 ligger ungefär en grad sydväst om Beta Coronae Borealis. Galaxhopen ligger på drygt 1 miljard ljusårs avstånd och innehåller drygt 400 galaxer.

Landskapsstjärnbild 
Norra kronan är Norrbottens landskapsstjärnbild.

Referenser 
 Ian Ridpath och Wil Tirion, Stars and Planets Guide, Collins, London. . Princeton University Press, Princeton. , 2007

Externa länkar 

Stjärnbilden Norra kronan
Landskapsstjärnbilder
Jakthundarna

Jakthundarna (Canes Venatici på latin) är en stjärnbild på norra stjärnhimlen.
Den är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella Astronomiska Unionen.

Stjärnan Cor Caroli är del i asterismen Jungfruns diamant som också innehåller Denebola i Lejonet, Spica i Jungfrun och Arcturus i Björnvaktaren.

Historik 
Klubban som blev två hundar

Den antike astronomen Ptolemaios inkluderade i sitt samlingsverk Almagest stjärnorna i Jakthundarna i stjärnbilden Stora björnen, Alfa Venaticorum var "28 of Ursa Major" och Beta Venaticorum var "29 Ursa Major".

Under medeltiden skedde emellertid ett misstag vid översättningen från grekiska till arabiska av Ptolemaios samlingsverk. I texten representerade några av Björnvaktarens stjärnor dennes påk. Ordet för påk (Κολλοροβος) översattes med “spjutskaft med krok” (“al-`aşā dhāt al-kullāb”). När den arabiska texten i sin tur skulle översättas till latin förväxlade översättaren ”kullāb” med ”kilāb”, som betyder “hundar.”

1533 avbildade den tyske astronomen Peter Apian Björnvaktaren med två hundar på sin stjärnkarta och på 1600-talet fullbordade den polske astronomen Johannes Hevelius översättningsmisstaget genom att bestämma hundarnas position på himlen. Den norra hunden fick heta Asterion (“liten stjärna” på grekiska) och den södra Chara (“glädje”). Chara blev senare namnet på Beta Venaticorum.

Stjärnor 

I konstellationen finns också två variabler som bildat prototyp för sin typ: AM Canum Venaticorum och RS Canum Venaticorum.
 α - Cor Caroli (Alfa Canum Venaticorum) är den ljusstarkaste stjärnan i Jakthundarna med en magnitud som varierar 2,84–2,98. Namnet var från början Col Caroli Regis Martyris och anspelar på Karl I av England.
 β - Chara är en dvärgstjärna i huvudserien av magnitud 4,26.
 La Superba (Y Canum Venaticorum) är en av stjärnhimlens rödaste stjärnor. Sitt egennamn fick den av den italienske astronomen Angelo Secchi på grund av sitt vackra utseende. Den är en halvregelbunden variabel som varierar i magnitud 4,8–5,9.

Djuprymdsobjekt 

Det finns gott om intressanta objekt i Jakthundarna. Här är några exempel.

Stjärnhopar 
 Messier 3 (NGC 5272) är en klotformig stjärnhop, en av de största och ljusstarkaste på stjärnhimlen. Den innehåller ungefär en halv miljon stjärnor och har magnitud 6,2.

Galaxer 
 Malströmsgalaxen (Messier 51, NGC 5194 eller Whirlpoolgalaxy på engelska) är en spiralgalax. Det var den första galaxen med spiralstruktur som observerades, 1773.
 Solrosgalaxen (Messier 63 eller NGC 5055) är också en spiralgalax och ingår i samma galaxgrupp som M51.
 Messier 94 (NGC 4736) är en spiralgalax som ibland klassificeras som stavgalax.
 Messier 106 (NGC 4258) är en seyfertgalax med magnitude 9,1.
 NGC 4244 (Caldwell 26) är en spiralgalax.
 NGC 4449 (Caldwell 21) är en oregelbunden galax .
 NGC 4631 (Caldwell 32) är en spiralgalax.
 NGC 5005 (Caldwell 29) är en spiralgalax.

Referenser
V8 Supercars

V8 Supercars är ett standardvagnsmästerskap i Australien. I serien deltar bilar från två tillverkare, Holden och Ford.

Det körs deltävlingar i alla Australiens delstater, samt på Nya Zeeland.

Australian Touring Car Championship (ATCC) ersattes 1993 av V8 Supercar.

Bilarna man använder har 5,0 liters V8 motorer.

Mästare ATCC

V8 Supercar

Deltävlingar 

Bland seriens berömda banor återfinns
Adelaide (South Australia)
Pukekohe Park (Nya Zeeland)
Barbagallo Raceway (Western Australia)
Eastern Creek (New South Wales)
Shanghai (Kina)
Sakhir (Bahrain)
Hidden Valley Raceway (Northern Territory)
Ipswich (Queensland)
Oran Park (New South Wales)
Sandown (Victoria)
Bathurst (New South Wales)
Surfers Paradise (Queensland)
Symmons Plains (Tasmanien)
Phillip Island (Victoria)
Homebush (Sydney)

Den största vinst man kan vinna är deltävlingen Bathurst 1000 (Mount Panorama).

Kända förare 
Några kända förare som kör eller har kört i V8 Supercar/ATCC är:

 Marcos Ambrose
 Craig Baird
 John Bowe
 Peter Brock
 James Courtney
 Wayne Gardner
 Ian Geoghegan
 Russell Ingall
 Dick Johnson
 Alan Jones
 Craig Lowndes
 Allan Moffat
 Greg Murphy
 Larry Perkins
 Paul Radisich
 Jim Richards
 Glenn Seton
 Mark Skaife
 Garth Tander
 Mark Winterbottom
 Jamie Whincup
  Robert Dahlgren

Inhoppare 
 Ryan Briscoe
 John Cleland
 Fabrizio Giovanardi
 Matt Neal
 Rickard Rydell
 Alex Yoong
 Yvan Muller

Referenser

Externa länkar 
 
 Officiell webbplats

V8 Supercar
Standardvagnsracing
Axel Jungstedt

Axel Adolf Harald Jungstedt, född 17 mars 1859 i Norrköping, död 14 mars 1933 i Stockholm, var en svensk konstnär och konstprofessor. Han var bror till konstnären August Jungstedt och operasångerskan Matilda Jungstedt samt kusin till Hugo Jungstedt.

Jungstedt studerade för Edvard Perséus och vid Konstakademien 1878–1883. Efter avslutade studier gjorde han studieresor som akademiens resestipendiat 1884–1888 till Italien, Tyskland, Schweiz och Paris i Frankrike. I Paris studerade han för William Bouguereau. Vid återkomsten till Sverige knöts han till lärarkollegiet vid Konstakademin Han var verksam som professor vid Konstakademien i Stockholm 1909–1924. Han tilldelades Litteris et Artibus 1899. Bland hans offentliga arbeten märks ett porträtt av Oscar II från 1898 i operans foajé i Stockholm samt dekorativa arbeten i operans vestibul. Han finns representerad på Nationalmuseum, Kungliga Vetenskapsakademien, Göteborgs Konstmuseum, Norrköpings konstmuseum, Nasjonalgalleriet i Oslo och Statens Museum for Kunst i Köpenhamn. Jungstedt gravsattes i Gustav Vasa kyrkas kolumbarium vid Odenplan i Stockholm.

Galleri

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

 

Professorer vid Kungliga Konsthögskolan
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Ledamöter av Konstakademien
Mottagare av Litteris et Artibus
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Konstnärer från Norrköping
Lärare från Norrköping
Gravsatta i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium
Födda 1859
Avlidna 1933
Män
Landshövdingar i Skaraborgs län

Landshövdingen i Skaraborgs län var mellan 1683 och 1997 chef för Länsstyrelsen i Skaraborgs län (innan 1918 var länsstyrelsen benämnd som Kunglig Majestäts befallningshavande) och fungerade som Kungl. Maj:ts (efter 1975 regeringens) representant för den statliga länsförvaltningen.

Landshövdingen hade ingen direkt koppling till Skaraborgs läns landsting, som var det landsting vars gränser sammanföll med länets.

Lista
Nedan föjer lista över Landshövdingarna i Skaraborgs län:

Årtal inom parentes anger ämbetsmannens levnadsår.

Se även
 Västergötlands historia

Källor

Skaraborgs län
Anna Öst

För sångerskan känd som "Lapp-Lisa", se Anna-Lisa Öst.
Anna Kristina Öst, som gift Järnberg och Nilsson, född 15 maj 1910 i Ovanåkers församling, död där 5 mars 2011, var en svensk sångerska och musiker (gitarrist och violinist). Hon var ett av många barn till riksspelmannen Jon-Erik Öst.

I tonåren sjöng Anna Öst i Missionskyrkan i Edsbyn. Under 1930-talet spelade hon och blivande maken Viktor Järnberg fiol respektive dragspel till stumfilmer på Godtemplaregården i Viksjöfors. Hon var som ung fiolspelman under sex år medlem i gruppen Hälsingeflickorna med Nelly Östlund, Karin Norin, Ella Falk och Maj Johansson. De uppträdde i Sverige, Finland och Danmark och var en av de mest publikdragande artistgrupperna i folkparkerna trots att det aldrig blev inspelade på någon grammofonskiva.  Hon var därefter med i bland annat Spelmansflickorna.

På 1960-talet kom genombrottet hos den stora publiken när hon hamnade på Svensktoppen med Nicolina, tillsammans med Family Four, och Västerbottenvisa. År 1971 övergick hon helt till en kristen repertoar och turnerade med brodern Calle Öst.

Anna Öst avled den 5 mars 2011, 100 år gammal. Den sista tiden i sitt liv bodde hon på äldreboendet Solrosen i Edsbyn. 

Anna Öst var gift två gånger, första gången 1932–1940 med dragspelaren Viktor Järnberg (1903–1980) från musikgruppen Hälsingepojkarna. De fick barnen Berndt Öst (1930–2017), Johnny Öst (1933–2008) och Rolf Öst (född 1936). Det var Berndt som grundade Family Four tillsammans med tre av sina syskon.

Andra gången var hon gift 1944–1961 med musikern Sigurd Nilsson (1916–1992). De fick barnen Stig Öst (1940–1966), Siw Öst (1941–1992) och Inger Öst (född 1949). Efter äktenskapet återtog hon namnet Öst.

Filmografi

Referenser

Svenska sångare
Svenska musiker inom kristen musik
Personer från Ovanåkers socken
Svenska hundraåringar
Födda 1910
Avlidna 2011
Kvinnor
Vinkelhaken

Vinkelhaken (Norma på latin) är en liten stjärnbild på södra stjärnhimlen.  
Konstellationen är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella astronomiska unionen.

Historik 
Vinkelhaken har omväxlande kallats Triangulum Australe och Quadrans Euclidis (Euklides vinkelhake) innan den fick en ordentlig beskrivning av den franske astronomen Nicolas Louis de Lacaille 1751 och tillhör stjärnhimlens verktyg. Först fick den namnet l’Equerre et la Regle, eftersom Lacaille tänkte på ritarens vinkelhake och linjal.  För att få en ordentlig stjärnbild lånade Lacaille två stjärnor från den angränsande stjärnbilden Skorpionen, som fick namnen Alfa och Beta Normae. Dessa har senare lämnats tillbaka till Skorpionen, varför Vinkelhakens ljusstarkaste stjärna numera heter Gamma Normae.

Stjärnor 

Vinkelhaken är en stjärnbild utan ljusstarka stjärnor. Stjärnorna Gamma1 Nor, Gamma2 Nor bildar tillsammans med Epsilon och Eta Nor en rätvinklig triangel bland en mängd svagare stjärnor i bakgrunden.
 γ - Gamma Normae är en dubbelstjärna som är ljusstarkast i stjärnbilden med magnitud 4,01. Den består av en gul jättestjärna, som själv är dubbelstjärna, och en gulvit superjätte av spektralklass F9Ia.
 ε - Epsilon Normae är en dubbelstjärna av magnitud 4,53 och spektralklass B4V. 
 R Normae är en Miravariabel som varierar i ljusstyrka 6,5 – 13,9 med en period av 507,5 dygn.
 S Normae (47 Normae) är en Cepheid-variabel som varierar i ljusstyrka 6,12 – 6,77 med perioden 9,75411 dygn. S Normae befinner sig i centrum av stjärnhopen NGC 6087, S Normae-hopen.

Djuprymdsobjekt 

Stjärnbilden innehåller inga Messierobjekt med många andra intressanta objekt på grund av dess läge i Vintergatan.

Stjärnhopar 
 NGC 6025 och NGC 6031 är öppna stjärnhopar.
 NGC 6067 är en öppen stjärnhop i närheten av Kappa Normae, med magnituden 5,6.
 NGC 6087 (S Normae-hopen eller Caldwell 89) är också en öppen stjärnhop, av magnitud 5,4.
 NGC 6152 och NGC 6167 är öppna stjärnhopar.

Galaxhopar 
 Norma-hopen – Abell 3627 är en galaxhop ungefär 221,1 miljoner ljusår från jorden. Galaxhopen är svår att observera eftersom den är förmörkad av stoft och ligger i en region som skyms av Vintergatan. Den befinner sig i närheten av den Stora attraktorn.

Nebulosor 
 Shapley 1, är en planetarisk nebulosa av magnitud 12,6. Centralstjärnan är en vit dvärg av magnitud 14. Nebulosan upptäcktes 1936 av den amerikanske astronomen Harlow Shapley.
 Menzel 1 är en planetarisk nebula av magnitud 12,0. Den beräknas vara mellan 4500 och 10000 år gammal. 
 Menzel 3 är också en planetarisk nebulosa i Vinkelhaken.

Referenser

Externa länkar
Los Ángeles

Los Ángeles är en stad i den chilenska regionen Biobío och är huvudort för provinsen Biobío. Staden är belägen mellan Lajafloden och Biobíofloden i centrala Chile. Folkmängden uppgår till cirka 140 000 invånare. Norr om staden finns nationalparken Laguna del Laja med flera vulkaner.

Historia 
Los Ángeles grundades 1739 av José Antonio Manso de Velasco som en spansk militär utpost under Araucokriget. Det ursprungliga namnet var Villa de Nuestra Señora de Los Ángeles. Staden återuppbyggdes ett flertal gånger i samband med spanjorernas strider mot Mapucherna.

Referenser

Noter

Orter i Región del Biobío
Kikaren

För redskapet, se Kikare.Telescopium leder hit. För tidskriften, se Telescopium (tidskrift).

Kikaren (Telescopium på latin) är en liten stjärnbild på södra stjärnhimlen. 
Stjärnbilden är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella Astronomiska Unionen.

Historik 
Kikaren tillhör inte någon av de 48 konstellationerna som listades av den antike astronomen Ptolemaios i hans samlingsverk Almagest. Den introducerades på 1750-talet av den franske astronomen Nicolas Louis de Lacaille. Under en period kallades stjärnbilden "Tubus Astronomicus".

Stjärnor 
Kikarens stjärnbild innehåller inga ljusstarkare stjärnor.
 α - Alfa Telescopii är en blåvit stjärna med magnitud 3,51. Före stjärnbilden Kikaren skapades tillhörde Alfa Telescopii Södra kronan, där den placerats av Ptolemaois. Av kinesiska astronomer fick den egennamnet We (ungefär ”fara”).
 ζ - Zeta Telescopii är en gul jättestjärna med magnitud 4,10.
 ε - Epsilon Telescopii är en dubbelstjärna av magnitud 4,52.
 λ - Lambda Telescopii är en vit dvärg i huvudserien med magnitud 4,85.
 ι - Jota Telescopii är en orange jättestjärna med magnitud 4,88.
 δ - Delta Telescopii är en Bayer-beteckning som används för två stjärnor som befinner sig 0,16 grader från varandra.
 δ1 - Delta-1 Telescopii är en blåvit stjärna av magnitud 4,92.
 δ2 - Delta-2 Telescopii är en blåvit jätte av magnitud 5,07.
 ξ - Xi Telescopii är en röd jätte med magnitud 4,93. Den klassificeras som oregelbunden variabel och varierar 4,89 – 4,94.
 η - Eta Telescopii är en vit stjärna i huvudserien med magnitud 5,03.

Djuprymdsobjekt 
För att ligga ganska nära Vintergatsplanet har Kikaren påfallande få objekt för amatörastronomen.

Stjärnhopar 
 NGC 6584 är en klotformig stjärnhop.

Galaxer 
 NGC 6850, NGC 6861 och NGC 6868.

Nebulosor 
 IC 4699 är en planetarisk nebulosa nära Alfa Telescopii.

Utforskande 
I januari 2014 är Voyager 2 103 AU (1,5×1010 km) från jorden. Den rör sig bort från solen med cirka 15,4 km/s – i riktning mot Kikaren.

Referenser

Externa länkar
Siv Öst

Ej att förväxla med sångerskan Siw Öst (1941–1992).

Siv Hillevi Öst, som gift Blomberg, född 30 april 1935 i Hedemora stadsförsamling, död 23 november 1976 i Hedemora församling, var en svensk sångerska. Hon var dotter till sångerskan Anna-Lisa Öst, även kallad  Lapp-Lisa, och framträdde tillsammans med henne.

Hon utbildade sig till lärare, blev läroverksadjunkt och gifte sig 1958 med kamrer Sune Andreas Blomberg (1934–1998). Siv Öst är gravsatt tillsammans med sin make och sina föräldrar på Hedemora kyrkogård.

Diskografi i urval
Bland Ovikens fjällar, med Lapp-Lisa
Emigranten, med Lapp-Lisa
Livets svårigheter, med Lapp-Lisa
O, sällhet stor, med Lapp-Lisa
Själens längtan, med Lapp-Lisa
Välj Jesus

Filmografi  
 (kortfilm)

Källor
 

Födda 1935
Avlidna 1976
Kvinnor
Svenska sångare under 1900-talet
Personer från Hedemora
Siw Öst

Ej att förväxla med sångerskan Siv Öst (1935–1976)

Siw Anna Monika Öst, under en tid gift Gustavsson, som ogift Siv Anna Monica Nilsson, född 16 november 1941 i Ovanåkers församling i Gävleborgs län, död 16 juni 1992 i Norsborg, Botkyrka församling i Stockholms län, var en svensk sångerska och orkesterledare.

Siw Öst var dotter till musikern Sigurd Nilsson och sångerskan Anna Öst samt dotterdotter till Jon-Erik Öst. Siw Öst bildade tillsammans med sina syskon Berndt, Inger och Stig gruppen Family Four 1964. Hon var också verksam som orkesterledare.

Filmografi roller

Referenser

Externa länkar
Siw Öst på Svensk Filmdatabas

Födda 1941
Avlidna 1992
Svenska sångare under 1900-talet
Kvinnor
Personer från Ovanåkers socken
Kompassen (stjärnbild)

För andra betydelser, se Kompassen.

Kompassen (Pyxis på latin) är en liten och svag stjärnbild på södra stjärnhimlen. 
Stjärnbilden är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella Astronomiska Unionen.

Historik 
Kompassen tillhör inte de 48 konstellationer som listades av den antike astronomen Ptolemaios i hans samlingsverk Almagest. Den introducerades på 1760-talet av den franske astronomen Nicolas Louis de Lacaille. Han kallade den "Pyxis Nautica" (Sjökompassen), men namnet kortades.

Stjärnor 
Kompassens stjärnbild innehåller inga ljusstarkare stjärnor.
 α - Alfa Pyxidis är en jättestjärna av spektralklass B1,5 med magnitud 3,67, vilket gör den till Kompassens ljusstarkaste stjärna. Den är en Beta Cephei-variabel.
 β - Beta Pyxidis är en dubbelstjärna med magnitud 3,95
 γ - Gamma Pyxidis är en orange jätte av spektralklass K3, med magnitude 4,03.
 T Pyxidis är en rekurrent nova som haft utbrott 1890, 1902, 1920, 1944, 1966 och 2011.
 κ - Kappa Pyxidis är en multipelstjärna där den ljusstarkaste komponenten är en orange jätte. Den kombinerade magnituden är 4,62.
 θ - Theta Pyxidis är en röd jätte med magnitud 4,71.
 δ - Delta Pyxidis är också en multipelstjärna med magnitud 4,87.

Djuprymdsobjekt 

Stjärnbilden ligger nära Vintergatsplanet och har flera öppna stjärnhopar.

Stjärnhopar 
 NGC 2627 är en öppen stjärnhop med ungefär 40 stjärnor.

Galaxer 
 NGC 2613 är en spiralgalax med magnitud 10,6.

Nebulosor 
 NGC 2818 är en planetarisk nebulosa på ungefär 10400 ljusårs avstånd.

Referenser

Externa länkar
Berndt Öst

Sven Viktor Berndt Öst, tidigare Järnberg, född 14 september 1930 i Alfta församling i Gävleborgs län, död 10 juli 2017 i Nacka, var en svensk kompositör, sångtextförfattare, sångare och musiker (gitarr).

Berndt Öst var son till musikern Viktor Järnberg och sångerskan Anna Öst samt dotterson till Jon-Erik Öst. Berndt Öst bildade tillsammans med sina halvsyskon Stig Öst, Siw Öst och Inger Öst gruppen Family Four 1964, en grupp som i olika konstellationer var verksam fram till 1990 och vann Melodifestivalen 1971 och Melodifestivalen 1972.

Han var gift första gången 1954–1958 med Stina Johansson (1928–1993). Med Stina fick han sonen Dan Järnberg (1953-2020) Han gifte sig andra gången 1958 med Ulla Blomqvist (1932-2017) och fick döttrarna Lena Öst (född 1958) och Lili Öst (född 1962), som båda blev musiker.

Filmografi
 - musiker
 (TV - tillsammans med Family Four)

Källor
Monica Frime (TT Spektra): Berndt Öst 75 år den 14 september Helsingborgs Dagblad 14 september 2005. Åtkomst 30 mars 2014
Berndt Öst artikel av Bengt Nyquist på Svensk musik Swedmic AB

Noter

Externa länkar
Berndt Öst på Svensk Mediedatabas
Berndt Öst på Libris
Berndt Öst på Svensk Filmdatabas

Svenska sångtextförfattare
Svenska sångare
Svenska musiker
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Deltagare i Melodifestivalen 1971
Deltagare i Melodifestivalen 1972
Artister som representerat Sverige i Eurovision Song Contest
Födda 1930
Avlidna 2017
Män
Personer från Alfta socken
Carl Öst

Carl Öst, oftast Calle Öst, folkbokförd Karl Henry Öst, född 19 januari 1908 i Alfta församling i Gävleborgs län, död 13 februari 1988 i Ovanåkers församling i Gävleborgs län, var en svensk sångare och musiker, som spelade fiol och gitarr.

Carl Öst växte upp i en familj som var präglad av musik. Han var son till riksspelmannen Jon-Erik Öst, bror till musikerna Eric Öst och Eddy Öst samt sångerskan Anna Öst. Han var alltså morbror och farbror till grundarna av Family Four. Han var dock inte släkt med den kristna artisten och frälsningssoldaten Anna-Lisa Öst.

Carl Öst var bagare, almogespelare/dansbanemusiker till yrket. Efter sin omvändelse (eller som han själv uttryckte det "blev frälst") blev han alltmer engagerad som sångarevangelist och predikant inom i huvudsak pingströrelsen.

Utmärkande för Carl Öst var hans humor och slagfärdighet, vilket framkom i såväl hans predikningar som sånger. Han turnerade under 1970-talet med en kristen repertoar tillsammans med sin syster Anna.

Han var från 1937 till sin död gift med Greta Öst (1915–1991).

Sånger i urval
Carl Öst har skrivit ett flertal andliga visor, bland de mer kända återfinns:
En visa vill jag sjunga
Ett nådehjon
Jag sjunga vill'Jesus skall kommaKnäna böj och armar uppåt sträckNog är jag lycklig vordenSom fågeln löst ur bojans tvångSjung HallelujaUti himmelen en gångVi skall fara bortom månenVandra ej längre i synden, skriven 1935.

Diskografi
Carl Öst har spelat in åtskilliga skivor både på "stenkaka", EP och LP. De flesta av dessa är utgivna på Pingströrelsens eget skivmärke Hemmets Härold.

Album
1968 Hemmakväll hos familjen Carl Öst1971 Carl Öst sjunger och spelar; Theofil Engström sjunger och spelar1973 Calle Östs bästa1975 Sånger för stora och små1978 StugmöteAlbumen "Calle Östs bästa" och "Stugmöte" är i dag återutgivna på cd.

Singel och EP
1957 Vi har kommit ombord1958 Nu är jag lycklig1959 Jag får räkna med Jesus i allt1959 Jag vill ha mycket, mycket mer1960 Han gör inga misstag1961 Härliga morgon1964 Jag seglar hem1963 Pelle1965 Sången om Jesus1966 Vi skall fara bortom månen1967 Han står vid rodret''

Referenser

Externa länkar
Calle Öst på Svensk filmdatabas
Carl Öst på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960

Svenska sångare
Svenska musiker under 1900-talet
Svenska musiker inom kristen musik
Födda 1908
Avlidna 1988
Män
Personer från Alfta socken