kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Iljusjin Il-18

Iljushin Il-18, förkortat Il-18 (ryskaː Илью́шин Ил-18, Ил-18), är ett 4-motorigt sovjetiskt propellerflygplan tillverkat av Iljusjin, använt som passagerarflygplan. Planet flög första gången 1957 och tillverkades i 569 exemplar.

Det flygs av bland andra Air Koryo och har flugits av:
Aero Caribbean
Aeroflot
Air Cess  
Air Guinée 
Air Koryo 
Air Ukraine
Balkan Bulgarian Airlines
Daallo Airlines
Interflug
LOT
Sudan Airways
Tarom

Bilder

Liknande flygplan
Bristol Britannia 

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Iljusjin
Östtyska militärflygplan under kalla kriget
Hamamatsu

är en industristad i Japan, där bland annat Suzuki och Yamaha har sina huvudkontor. Den är den största staden i Shizuoka prefektur och har cirka 800 000 invånare. Storstadsområdet hade 1 304 548 invånare vid folkräkningen 2005, på en yta av 2 346 km². På grund av arbetsbrist har många brasilianare lockats till staden och gett den en särskild identitet. Den stora begivenheten för befolkningen är den årliga drakfestivalen.

Administrativ indelning 

Hamamatsu är sedan 2007 en av landets tjugo signifikanta städer med speciell status (seirei shitei toshi). och delas som sådan in i ku, administrativa stadsdelar. Hamamatsu består av sju sådana stadsdelar.

Demografi 
När Hamamatsu formellt grundades 1 juli 1911 hade samhället 36 782 invånare. Sedan dess har invånarantalet ökat både tack vare att många omkringliggande städer, köpingar och byar har inkorporerats till staden. 2005 gick inte mindre än 11 omkringliggande samhällen upp i Hamamatsu som därmed fick över 800 000 invånare vilket gjorde staden till den befolkningsmässigt största i Shizuoka prefektur och areamässigt näst störst i Japan. Det bor kring 29 000 utländska medborgare i Hamamatsu varav 60% är brasilianer.

Näringsliv 
I Hamamatsu finns en stark koncentration av tillverkare av musikinstrument.
 
Företag stationerade i Hamamatsu:
Yamaha Corporation
Roland
Kawai Musical Instruments Mfg. Co., Ltd.
Suzuki motor corporation har huvudkontor och Takatsukafabriken för motorcyklar i Hamamatsu, 10 430 anställda.
Hamamatsu Photonics har huvudkontor, utvecklingscentrum och fyra fabriker i Hamamatsu.

Kommunikationer 
Hamamatsu trafikeras av Tokaido Shinkansen, Kodama- och vissa Hikariavgångar gör uppehåll.

Källor 

 
WP:Projekt Japan
Orter i Shizuoka prefektur
Setagaya

Setagaya  är en stadsdelskommun i Tokyo som gränsar till Shibuya. Setagaya har rykte om sig som ett välbärgat distrikt, en del av "Yamanote", överklass-Tokyo. Området är det till ytan näst största i huvudstaden, och det folkrikaste.

Källor 

Stadsdelskommuner i Tokyo
WP:Projekt Japan
Tiến Quân Ca

Tiến Quân Ca är Vietnams nationalsång. Den skrevs av Nguyễn Văn Cao 1944.

Vietnamesisk text 
Đoàn quân Việt Nam đi
Chung lòng cứu quốc
Bước chân dồn vang trên đường gập ghềnh xa
Cờ in máu chiến thắng mang hồn nước,
Súng ngoài xa chen khúc quân hành ca.
Đường vinh quang xây xác quân thù,
Thắng gian lao cùng nhau lập chiến khu.
Vì nhân dân chiến đấu không ngừng,
Tiến mau ra sa trường,
Tiến lên, cùng tiến lên.
Nước non Việt Nam ta vững bền.

Đoàn quân Việt Nam đi
Sao vàng phấp phới
Dắt giống nòi quê hương qua nơi lầm than
Cùng chung sức phấn đấu xây đời mới,
Đứng đều lên gông xích ta đập tan.
Từ bao lâu ta nuốt căm hờn,
Quyết hy sinh đời ta tươi thắm hơn.
Vì nhân dân chiến đấu không ngừng,
Tiến mau ra sa trường,
Tiến lên, cùng tiến lên.
Nước non Việt Nam ta vững bền.

Svensk text 
Tiến Quân Ca översattes till svenska på 70-talet.

Ut till fronten

Framåt kamrater, Vietnams soldater
vi försvarar vårt land mot krig och nöd.
Imperialisterna slår vi tillbaka
deras angrepp ska bli deras död.
Trots att fiendens bomber blir fler
kan vårt motstånd aldrig slås ner.
Ut till fronten skyndar vi
fram för folkets sak.
Framåt mot seger!
Vårt folk står enat och starkt.

Framåt kamrater, Vietnams soldater
låt oss enas i kampen för vårt land.
Vi försvarar den jord som vi odlar,
vi går fram med geväret i hand.
Trots att fiendens bomber blir fler
kan vårt motstånd aldrig slås ner.
Ut till fronten skyndar vi
fram för folkets sak.
Framåt mot seger!
Vietnam står enigt och starkt.

Externa länkar 
 Den svenska texten med noter.

Nationalsånger i Asien
Kultur i Vietnam
Sud Aviation

Sud Aviation är en idag nedlagd flygplanstillverkare som tillverkade bland annat passagerarflygplanet Caravelle och helikoptern Alouette II.

År 1970 gick Syd Aviation samman med Nord Aviation och bildade Aérospatiale.
Messerschmitt Me 323

Messerschmitt Me 323 Gigant var det största transportflygplanet under det andra världskriget. Sammanlagt 213 exemplar byggdes mellan 1942 och 1944. Planet kunde frakta 120 stridsutrustade soldater eller två stycken fyratons lastbilar eller en stycken 8,8 cm kanon eller 60 sårade. Flygplanet var i sin slutliga version utrustat med sex stycken Gnome-Rhône propellermotorer, som tyskarna hade kommit över efter ockupationen av Frankrike. Konstruktionen grundades på glidflygplanet Messerschmitt Me 321. Ett fåtal Me 321 blev ombyggda till Me 323.

Konstruktion 
Planet bestod av en svetsad ram bestående av stålrör och stora delar av den övriga flygplanskonstruktionen var tillverkad i trä, av bland andra en tysk möbelfirma. Delar av planet tillverkades av Škodaverken i det ockuperade Tjeckoslovakien. Från början var det utrustat med 4 motorer, men det ökades senare till 6 motorer, då 4 motorer inte var tillräckliga vid flygning med last. Den sexmotoriga versionen var först utrustad med tvåbladiga propellrar av trä, men blev senare utrustad med trebladiga metallpropellrar. 

Man använde vid start även återanvändbara raketer fästa på vingarna för att kunna starta på kortare landningsbanor. När raketerna var använda, släpptes de till marken med fallskärm.

För att minska längden på stålvajern på reglagen till motorerna så fanns det två flygtekniker som skötte gasreglagen, en vid vardera vingroten. 
Landställen bestod ifrån början av fyra hjul på den fyrmotoriga varianten, men ökades till 10 hjul (fem par) i den slutliga versionen med sex motorer. När planet var riktigt lastat så låg tyngdpunkten på bakersta landställens hjulpar.

Underhåll 
Flygplanet byggdes för att kunna repareras under primitiva förhållanden. Man använde bland annat Opel Blitz lastbilar med påmonterade byggnadsställningar.

Transportflygplan
Tyska stridsflygplan under andra världskriget
Me 323
Motorsegelflygplan
Brit Ångström

Brit Héléne Eklund, känd under flicknamnet Brit Ångström, född 4 juli 1924 i Kungsholms församling i Stockholm, död 21 april 2006 i Sankt Görans församling, Stockholm, var en svensk skådespelare.

Ångström studerade vid Dramatens elevskola och medverkade i såväl filmer som teater mellan från unga år tills hon var i 80-årsåldern.

Brit Ångström var dotter till meteorologen Anders Ångström och Anna-Greta Montelius. Hon gifte sig 1953 med skådespelaren Olof Eklund (1931–1978). Makarna fick fem barn: Camilla (född 1953), Ulrika (född 1955), Jakob (född 1962), David (född 1963) och Jeanna (född 1967). Sonen Jakob Eklund blev också skådespelare. Hon är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

 Östgötateaterns arkiv
 Eklund, Brit Heléne på SvenskaGravar.se

Kvinnor
Födda 1924
Avlidna 2006
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Breguet

Société des Ateliers d'Aviation Louis Breguet, eller endast Breguet, är en nedlagd fransk flygplanstillverkare. Företaget grundades 1911 av flygpionjären Louis Charles Breguet. Företaget upplöstes efter att ha gått upp i Dassault Aviation 1971.

Flygplan och helikoptrar 
Breguet-Richet Gyroplane (1907)
Breguet-Richet Gyroplane No.2 (1908)
Breguet Type I (1909)
Breguet Type II (1910)
Breguet Type III (1910)
Breguet Type IV (1911)
Breguet Type R.U1 (1911)
Breguet Aerhydroplane (1913, flög aldrig)
Breguet Bre.4 (1914)
Breguet Bre.5 (1915)
Breguet 6 (1915)
Breguet 14 (1916)
Breguet 12 (1918)
Breguet 16 (1918)
Breguet 17 (1918)
Breguet 19 (1922)
Breguet 20 (1922)
Breguet 22 (1922-1923)
Breguet 26T (1926)
Breguet 280T (1928)
Breguet 27 (1929)
Breguet 270 (1929)
Breguet 393T (1931)
Breguet 410 (1931)
Breguet Br.521 Bizerte (1933)
Breguet 530 Saigon (1933, civilversion av Breguet Br.521 Bizerte)
Gyroplane Laboratoire (1935)
Breguet 460 Vultur (1935)
Breguet 470 (1936)
Breguet 693 (1938)
Breguet 730 (1938)
Breguet 500 Colmar (1945)
Breguet 480 (1947)
Breguet 482 (1947)
Breguet G.11E (1949)
Breguet Deux-Ponts (1949)
Breguet 790 (1940-talet)
Breguet Br 900 Louisette (1948)
Breguet 890 Mercure (1949)
Breguet Br 901 Mouette (1954)
Breguet Br 904 Nymphale (1956)
Breguet Br 905 Fauvette (1958)
Breguet 940 (1958)
Breguet 941 (1961)
Breguet Vultur (1951)
Breguet Taon (1957)
Breguet Alizé (1956)
Breguet 1100 (1957)
Breguet Atlantique (1961)

 
Företag bildade 1911
Företag upplösta 1971
Breguet Deux-Ponts

Breguet Deux-Ponts var ett passagerarflygplan från Société des Ateliers d'Aviation Louis Breguet, mer känt som Breguet. Detta flygplan var ett 4-motorigt propellerplan med kolvmotorer som hade två våningar med passagerare och var Europas första dubbeldäckare, byggdes i 20 exemplar och flög första gången 15 februari 1949.

Design och utveckling 
Breguet började designarbeta på Breguet 761 dubbeldäcksflygplan redan före slutet av andra världskriget, 1944. Det beslöts att ett flygplan för medeldistans med sittplatser för över 100 passagerare skulle byggas. Den planerade konstruktionen använder lättillgängliga motorer i syfte att underlätta tillverkningen och ett tidigt första flygdatum. Designen var känd som Projekt 76-1. Flygplanet var avsett att inte vara den första franska efterkrigstypen att flyga, en ära som i stället föll till Sud-Est Languedoc, en civiliserad Bloch MB161. Prototypen Br.761, F-WASK, flög först vid Villacoublay den 15 februari 1949. Flygplanstypens karriär var olycksfri.

Militär användning 
Den militära versionen hette Breguet Sahara. Typen användes flitigt av Air France bland annat i evakueringen från Algeriet av franska medborgare, under senare delen av sin karriär användes den som fraktflygplan åt både militären och flygbolag. 

I oktober 1955 meddelades en beställning på 30 stycken Breguet Br.765 Sahara-flygplan till Frankrikes flygvapen. Denna beställning avbröts i slutet av året, men byggandet på fyra flygplan var så långt avancerat att de var färdiga. Dessa gick in i service med 64 Escadre de Transport. Det franska flygvapnet förvärvade de tre förproducerade Br.761S-flygplanen, dessa och de sex Sahara-flygplan som förvärvades från Air France gav det franska flygvapnet en värdefull transportflotta för att flytta personal och material till Stillahavsområdet. Saharaflottan avbröts 1972.

Varianter

Breguet 761 
Prototyp med fyra 1.190 kW (1.590 hk) SNECMA 14R-24 radiella motorer, en byggd.

Breguet 761S 

Förproduktionsflygplan, drivet av fyra 1.600 kW (2.100 hk) Pratt & Whitney R-2800-B31-motorer; tre byggda.

Breguet 763 Provence 
Produktionsflygplan för Air France, drivet av fyra 1800 kW (2400 hk) Pratt & Whitney R-2800-CA18-motorer; tolv byggda.

Breguet 764 
Föreslagen prototyp, 761 skulle konverteras men projektet övergavs.

Breguet 765 Sahara 
Fraktversion för det franska flygvapnet, drivet av fyra 1.900 kW (2.500 hk) Pratt & Whitney R-2800-CB17 motorer; fyra byggda.

Operatörer 
 Frankrike
 Air France
 Frankrikes flygvapen
 Frankrikes flotta
 Frankrike
 Air Algérie (då Algeriet var en del av Frankrike)
 Storbritannien
 Silver City Airways (hyrd 1953)

Referenser

Externa länkar 

Passagerarflygplan
Transportflygplan
Franska militärflygplan under kalla kriget
Flygplan tillverkade av Breguet
Terje Valenkamph

Terje Theodor Valenkamph, född 13 augusti 1926 i Stockholm, död 6 februari 2006, var en svensk barn- ungdomsskådespelare.

Filmografi

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare
Män
Födda 1926
Avlidna 2006
Skådespelare från Stockholm
Sven Miliander

Sven Miliander, född 11 mars 1894 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, död 6 mars 1959 i Lundby församling, Göteborg, var en svensk skådespelare.

Biografi 
Miliander studerade vid Dramatens elevskola 1916–1919, varefter han stannade två år på Dramaten. Efter två år vid Åbo svenska teater 1921–1923 ägnade han under tre decennier sin karriär åt Göteborgs teatrar. Han var först engagerad vid Lorensbergsteatern åren 1923–1934, och därefter vid Göteborgs stadsteater fram till 1955. 

Som Milianders genombrott betecknas rollen som Richard i George Bernard Shaws Djävulens lärjunge 1928.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Fotnoter

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Födda 1894
Avlidna 1959
Män
Frances von Koch

Karin Frances Elisabeth von Koch, född 25 januari 1915 i Engelbrekts församling i Stockholm, död 26 oktober 2007 i Göteborg, var en svensk skådespelare.

von Koch debuterade 1940 i Schamyl Baumans Swing it, magistern! där hon hade en mindre roll som skolkökselev. 1943 medverkade hon i Vi mötte stormen (roll som kvinna i telefon) och 1944 i Flickan och Djävulen (roll som åhörare till gårdfarihandlaren). Hon är begravd på Augerums kyrkogård.

Filmografi

Referenser 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Frances
Födda 1915
Avlidna 2007
Kvinnor
Peugeot Partner

Peugeot Partner kan som på bilden vara en skåpbil precis likadan som Citroën Berlingo som den har mycket gemensamt med. 
Peugeot Partner finns i tre karossutföranden: skåp, chassi och kombi. Peugeot partner finns även med 4-hjulsdrift, kallad Peugeot Dangel 4x4.

Externa länkar 

Partner
Framhjulsdrivna fordon
Rich Harrison

Rich Harrison, född 1975, är en amerikansk musikproducent från Washington D.C.

Harrison, som är klassiskt skolad pianist och trumpetare, fick sitt stora internationella genombrott 2003 då han producerade låten Crazy in Love åt Beyonce Knowles. Han har även producerat låtar åt artister som Mary J. Blige, Usher, Amerie, Toni Braxton och Missy Elliott.

Exempel på Rich Harrison-produktioner
"Beautiful One" av Mary J. Blige (1999)
"Dragon Days" av Alicia Keys (2003)
"Soldier" av Destiny's Child (2004)
"Get Right" av Jennifer Lopez (2005)
"1 Thing" av Amerie (2005)
"Take This Ring" av Toni Braxton (2005)

Amerikanska musikproducenter
Män
Födda 1975
Levande personer
Patrick Moore (ekolog)

Patrick Moore, född 1947, är en kanadensisk ekolog och tidigare miljöaktivist som var en av de tidiga aktivisterna inom Greenpeace (1971–1986), men som senare har intagit mycket annorlunda ståndpunkter än organisationen. Moore och Greenpeace har olika bild av huruvida Moore är en av medgrundarna av organisationen eller inte. Fram till oktober 2005 räknade dock Greenpeace själva Patrick Moore bland Greenpeace' grundare, att döma av deras egen hemsida.

Moore förespråkar kärnkraftverk före andra energikällor eftersom han inte var nöjd med riktningen som Greenpeace tog. Han menar att miljörörelsen sedan mitten av 1980-talet lämnat vetenskap och logik till förmån för känslor och sensationalism.

Källor

Externa länkar

 Greenspirit by Patrick Moore

Kanadensiska miljöaktivister
Födda 1947
Män
Levande personer
Alumner från University of British Columbia
Vickers VC10

Vickers VC10 var ett flygplan som tillverkades av det brittiska företaget Vickers. Flygplanet hade en relativt unik design eftersom alla fyra jetmotorerna var placerade i stjärten – ett liknande plan är Iljusjin Il-62. Flygplanet flög för första gången 1962 och tillverkades endast i 54 exemplar. Tillverkningen lades ner 1970.

BOAC, föregångaren till British Airways, var den första kunden som beställde detta plan. Man behövde ett jetplan för sina afrikanska rutter som ofta var hot and high "höga och varma", en av de mest utmanande kombinationerna vid start för flygplan som ställer krav på stor motoreffekt och stor vingyta.

Flygplanet hade rekordet över Atlanten från New York till London i 41 år, bortsett från överljudsplanet Concorde, med tiden 5 timmar och 1 minut. Först i februari 2020 flög en Boeing 747 från British Airways, med hjälp av stormen Ciara, snabbare.

Vickers VC10 blev en brakförlust för tillverkaren, runt 20 miljoner £ förlorades (1970 års värde) och det ledde till att Vickers upphörde som flygplanstillverkare och blev uppköpt.

Planet flögs bland annat av:
Air Malawi
BOAC, senare British Airways
British Caledonian
British United Airways
East African Airways
Ghana Airways
Gulf Air
Laker Airways
Middle East Airlines
Nigeria Airways
Royal Air Force

Planet var VIP-transport för bland annat Förenade Arabemiraten och Oman.

Utrangerade civila flygplan byggdes om till tankplan och användes av Royal Air Force till september 2013.

Källor

Externa länkar 

Passagerarflygplan
Brittiska militärflygplan under kalla kriget
Lufttankningsflygplan
Transportflygplan
Flygplan tillverkade av Vickers
Vickers

Vickers var en brittisk tillverkare av civil och militär utrustning, främst vapen och flygplan. Vickers, som så småningom specialiserade sig på teknologi för fartyg, köptes 1999 av Rolls Royce.

Vickers kan även avse Vickers-hydraulik, ett av världens största tillverkare av hydraulik och system för både den civila och militära sektorn. Vickers hydraulik köptes av företaget Eaton Corporation i början av 2000-talet och ingår sen dess som ett varumärke i Eaton-koncernen.

Historik
Vickers grundlades 1828 av William Vickers tillsammans med George Naylor och John Hutchinson under namnet Naylor, Hutchinson, Vickers & Company och ombildades 1867, sedan Naylor avlidit utan manlig avkomma, till ett aktiebolag under ledning av William Vickers bror Edward Vickers och dennes tre söner. Bolaget antog härvid namnet Vickers Sons & Company samt utvecklades snabbt. 

I företagets fabriker, vilka ursprungligen hade sitt huvudsäte i Sheffield, tillverkades stål samt hel- och halvfabrikat av stål. Edward Vickers äldste son, George Naylor Vickers, vistades i sin ungdom flera år i Sverige som firmans representant, den näst äldste, Thomas Edward Vickers, erhöll sin utbildning i Tyskland, och den yngste, Albert Vickers, studerade i USA. 

År 1897 inköptes den brittiska firman Maxim Nordenfelt Company och bolaget antog härvid namnet Vickers Sons & Maxim, vilket 1911 förenklades till Vickers Limited. Bolaget hade omfattande tillverkning av järnvägsmateriel, fartyg och maskiner för industriella ändamål. År 1888 påbörjades tillverkning av krigsmateriel, främst omfattande pansar, artilleripjäser och kulsprutor. Bolagets huvudsäte flyttades sedermera till London, där man också startat fabriker.

1927 gick man samman med Armstrong Whitworth & Co och blev Vickers-Armstrong Limited.

Nationalisering 
Vickers flygplansdel fusionerades 1960 med Bristol, English Electric Company och Hunting Aircraft till British Aircraft Corporation, i vilket Vickers hade en andel på 40 procent. Företaget nationaliserade 1977 och inkluderades i British Aerospace Group, idag BAE Systems.
 
Vickers varvsdel nationaliserades också för att ingå i British Shipbuilders. Dotterbolaget Vickers Vickers Shipbuilding and Engineering Ltd (senare del av Marconi Marine) privatiserades 1986, och existerar idag under namnet BAE Systems Submarine Solutions.

Marinteknologi
Vickers plc var moderföretag till Brown Brothers, som tillverkade styrutrustning och stabilisatorer för fartyg. Det köpte 1986 det svenska verkstadsföretaget Kamewa och 1998 verkstadsdelen av norska Ulstein Group. Företagen bildade Vickers Ulstein Marine, som 1999 köptes upp av Rolls Royce.

Flygplanstyper 

 Vickers Valentia
 Vickers Valentia Type 264
 Vickers Valetta
 Vickers Valiant
 Vickers Vanguard
 Vickers Varsity
 Vickers VC10
 Vickers Vernon
 Vickers Viastra
 Vickers Victoria
 Vickers Viking
 Vickers Vimy
 Vickers Vincent
 Vickers Virginia
 Vickers Viscount
 Vickers Warwick
 Vickers Wellesley
 Vickers Wellington
 Vickers Windsor

Se även
Lembit

Källor

Noter 

 
Företag bildade 1828
Företag upplösta 1999
Flickan och Djävulen

Flickan och Djävulen är en svensk dramafilm från 1944 i regi av Hampe Faustman. I huvudrollerna ses Gunn Wållgren, Stig Järrel och Sven Miliander.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 30 oktober 1944 på biografen Grand vid Sveavägen i Stockholm. Inspelningen av filmen skedde med ateljéfilmning vid Sandrew-Ateljéerna i Stockholm med exteriörer från Bjuråker, Ljusdalstrakten och Laforsen i Hälsingland av Hilding Bladh med Ivo Cramér som koreograf. 

Som förlaga har man en sägen från 1600-talet, att varje gång en häxa bränns på bål, flyr hennes själ i dödsögonblicket ur lågorna och slår rot hos en havande kvinna bland åskådarna. När denna sedan föder sitt barn, har häxans ondska gått i arv till barnet. 

Efter att filmen premiärvisats skrev Folke Mellvig en kort roman, som gick som följetong i bland annat Helsingborgs-Posten och Skånska Aftonbladet i Malmö. Flickan och Djävulen har visats vid ett flertal tillfällen i SVT.

Rollista i urval 

Kolbjörn Knudsen – bonden Klas 
Ingrid Borthen – hans hustru 
Hilda Borgström – jordmor
Elsa Widborg – Marit, häxa 
Tord Stål – skrivare 
Gunn Wållgren – Karin 
Stig Järrel – gårdfarihandlare (Djävulen)
Sven Miliander – Mattias, storbonde 
Linnéa Hillberg – Elin, Mattias hustru 
Anders Ek – Olof, Mattias och Elins son 
Toivo Pawlo – Hans, Mattias och Elins son 
Julia Cæsar – Gammel-Kersti, piga hos Mattias 
Gull Natorp – gumma som påtvingas en kjol av gårdfarihandlare 
Carl Ström – Jonas 
Gösta Gustafson – skräddare 
Rudolf Wendbladh – präst vid skördefest 
Hugo Jacobson – Garv-Johan, dräng hos Mattias
Hanny Schedin – piga hos Mattias

Musik i filmen 
Skördedansen, kompositör Ivo Cramér, instrumental, dans Gunn Wållgren 
Vår Gud är oss en väldig borg (Eine feste Burg ist unser Gott), kompositör och text 1529 Martin Luther, svensk text 1536 Olaus Petri, svensk text 1816 Johan Olof Wallin, instrumental.

Källor

Externa länkar 
 
 

 

1600-talet i svensk film
Svenska filmer 1944
Filmer i regi av Hampe Faustman
Filmmusik av Lars-Erik Larsson
Svenska dramafilmer
Filmer från Terrafilm
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Träben och emaljöga

Träben och emaljöga, är en svensk TV-film från 1973, regisserad av Ulf André med Jan Malmsjö, Gösta Ekman, Gösta Wälivaara och Monica Zetterlund i rollerna. Den är baserad på novellen Jacobson från samlingen Småländsk tragedi (1936) av Fritiof Nilsson Piraten. Filmen är 30 minuter lång.

Källor

TV-filmer 1973
Svenska TV-filmer
Aladåb

Aladåb (franska à la daube, inkokt i gelé) är en kall maträtt med kött, grönsaker eller fisk i gelé. Kokning av kött eller fisk med ben och bindväv ger ett spad som stelnar när det svalnar. Man kan också tillsätta färdigt gelatin till andra råvaror för att göra aladåb.

I Radiokalendern 2020, Knäckarbanketten förekommer en fiktiv rätt vid namn kalabalikaladåb.

Källor 

Franska maträtter
Montaña Clara

Montaña Clara är en ö i den spanska ögruppen och autonoma regionen Kanarieöarna som ligger i Atlanten utanför Afrikas nordvästra kust. Ön har fått sitt namn av de klara färgerna på det vulkanformiga berget.

Ön är en del av naturreservatet Parque Natural del Archipiélago Chinijo i Chinijoarkipelagen. Liksom övriga Kanarieöarna så är det en vulkanö.

Montaña Clara har aldrig bebotts av människor men trots den karga ytan på ön så finns där några viktiga djurarter såsom hökar, örnar och näbbmöss.

Öar i Kanarieöarna
Slaget vid Inkerman

Slaget vid Inkerman på Krim utkämpades den 5 november 1854. Storbritannien var nära att lida ett svårt nederlag mot Ryssland, men franska trupper kom till undsättning. 

Ryska slag
Franska slag
Brittiska slag
Slag under Krimkriget
Slag i Ukraina
1854 i Ryssland
Krigsåret 1854