kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mary Quant

Barbara Mary Quant, född 11 februari 1930 i Blackheath i London, död 13 april 2023 nära Albury i Surrey, var en brittisk modeskapare med stort inflytande på 60-talets mode. Quant blev en central figur i det Londonbaserade modet med bland annat minikjolar och hotpants.

Biografi 
Mary Quant var dotter till walesiska lärare, Jack och Mary Quant som kom från gruvarbetarfamiljer. Föräldrarna hade båda fått stipendier och studerat vid Cardiff University. Mary Quant studerade illustration vid Goldsmiths College.

Genombrott som modedesigner
Quant var vid mitten av 50-talet en av medlemmarna i det sällskap som kallades "The Chelsea Set", en grupp bohemer som hängde på caféer och jazzklubbar i Soho. En av sällskapets medlemmar, aristokraten Alexander Plunket-Green blev Quants make och bollplank under kommande år. Hon öppnade sin första klädesaffär år 1955 på King's Road i London och den fick namnet Bazaar. I källaren under hade Plunket-Green en liten jazzklubb. 1963 började hon producera kläder under Ginger Group-märket. Quant ville med den egna klädlinjen sätta stopp för det tidigare snobberiet kring mode. Butiken skulle enligt henne vara som en sofistikerad godisaffär för vuxna där kvinnor skulle kunna komma in i butiken och leka med färger och bara ha kul. Quants enkla, färgstrålande och koordinerade kläder passade sextiotalets ideal. Ytterligare en Bazaar öppnade 1961. 1965 köptes Quants unika och prisvärda klädlinje för unga kvinnor av kedjan J.C. Penney, för massproduktion till den amerikanska marknaden.

Nyskapande mode 

Till hennes nyskapelser hörde minikjolen, färgade strumpbyxor, åtsittande tröjor och ett stort urval av PVC-kläder vars glansiga yta fick den att se våt ut och kallades wet-look. Minikjolen är det plagg som mest kopplas ihop med Mary Quant och 60-talets mode. Hon sägs ha tagit inspiration av den franske skräddaren André Courrèges som gjorde de kortaste kjolarna i Paris. Quant valde att skapa ännu kortare kjolar. Kläderna var alltid enkla i sin design och kändes ungdomliga. Kjolarna, klänningarna och kapporna hade gemensamt att de alltid var lätta att ta av och på och tanken var ofta att plaggen skulle gå att springa till bussen i.

Quant hade även ett gott samarbete med frisören Vidal Sassoon och hon inspirerade honom delvis i hans skapande.

Källor 
 Shawn Levy, Ready, Steady, Go! 4th, 2002.

Noter

Externa länkar

Kvinnor
Brittiska modeskapare
Födda 1930
Avlidna 2023
Personer från Blackheath
Bergsguide

Bergsguide, en person som har till yrke att visa vägar och platser på berg.

Bakgrund
Bergsguidens arbete har sina rötter i det behov av vägvisare som bergsbestigare och äventyrare behövde då man under slutet av 1800-talet försökte bestiga Alpernas toppar. 
Idag är det ett etablerat yrke att vara bergsguide och i alperna arbetar många bergsguider från olika nationer.

Arbetsområden
Bergsguidens huvudsakliga arbetsområden är vandring och glaciärturer, offpist-skidåkning, skidbestigningar och klättring. Bergsguiden arbetar ofta även som instruktör och utbildar i dessa aktiviteter.

Utbildning och auktorisation
För att få arbeta i bergsmiljö med fallriskträng och på glaciär i alperna och Sverige krävs att man har licens enligt normer från UIAGM/IFMGA som är den internationella organisationen för bergsguider (Union Internationale des Associations de Guides de Montagne / International Federation of Mountain Guides Association)

Svenska bergsguideorganisationen (SBO) är medlem i UIAGM/IFMGA sedan den 22 november 1997 och det finns idag 45 svenskar som är internationellt auktoriserade bergsguider.

Externa länkar

 Svenska bergsguideorganisationen (SBO)

Yrken
Nevşehir (provins)

Nevşehir är en provins i centrala Turkiet på 5 622 km² och med 229 830 invånare. Provinshuvudstad är Nevşehir. Andra kända städer är Göreme och Derinkuyu. Under antiken var provinsen en del av Kappadokien. Provinsen är ett populärt turistmål. I provinsen finns gamla underjordiska städer med byggnader som är runt 2500 år. Där finns även flera medeltida bysantinska kyrkor.

Turkiets provinser
Amphicoelias

Amphicoelias ('dubbelt ihålig') är ett dåligt känt släkte av växtätande diplodocider som kan ha varit en av de största dinosaurierna som någonsin hittats. Typarten heter A. altus.

Beskrivning 
Typarten av Amphicoelias, A. altus, namngavs av Edward Drinker Cope i december 1877 (fast beskrivningen publicerades inte förrän år 1878). Exemplaret var ett ej komplett skelett bestående av två kotor, ett blygdben och ett lårben. År 1921 fastställde Osborn och Mook ytterligare ben till A. altus, det vill säga ett skulderblad, ett coracoidben (del av skulderbladet), ett armbågsben samt tänder. Dessa anses dock inte tillhöra arten. Osborn och Mook noterade den nära likheten mellan Amphicoelias och Diplodocus, jämte några viktiga skillnader som till exempel proportionellt längre armar hos den förstnämnde. Amphicoelias lårben är ovanligt långt, slankt och runt i genomskärning; medan man en gång i tiden trodde att denna rundhet var ett särskiljande drag hos Amphicoelias har den sedan dess hittats hos några arter av Diplodocus också A. altus var även ungefär lika stor som Diplodocus med en beräknad längd på runt 25 meter.

Historia 

År 1994 gjordes ett försök att åter lokalisera det ursprungliga stenbrottet där A. fragilimus och andra dinosaurie-arter hittats. Detta gjorde man med hjälp av en radar som skulle visa om det fortfarande fanns ben begravda i marken. Försöket misslyckades eftersom de fossiliserade lerbenen var av samma densitet som det omliggande berget. Detta gjorde det omöjligt att särskilja ben från berg. En studie av den lokala topografin visade också att de fossilfyllda klippornas lager var hårt eroderade, och tydligen var de också det under den tiden Lucas gjorde sitt fynd av Amphicoelias. Detta antyder att majoriteten av skeletten eroderats bort då kotan och låret grävts fram.

Carpenter (2006) noterade också att trots fossilets enastående storlek och mystiska försvinnande, har Copes beskrivning av Amphicoelias mötts med skepsis, speciellt sedan det visade sig finnas flera typografiska fel i hans mätningar. Carpenter argumenterar dock för att man borde ta Copes ord på allvar. Fyndet gjordes under Benkriget, och Copes rival Marsh, som alltid var redo att förödmjuka Cope, betvivlade aldrig dess existens. Marsh var känd för att ha anställt spioner som skulle övervaka Copes fynd, och han kan till och med ha varit intygad om storleken på Amphicoelias ben. Osborn, Mook (1921) och McIntosh (1998) accepterade också Copes information utan tvivel.

Se även 
 Lista över dinosauriers storlekar#Sauropoder

Referenser

Externa länkar 
 Diskussion på Dinosaur Mailing List:
 Re: Bruhathkayosaurus
 Re: Största dinosaurierna.
 Fakta på Dinosaurier-Web.de

Diplodocider
Anders Grape

Anders Wilhelm Grape, född 7 mars 1880 i Gävle, död 29 april 1959 i Uppsala var en svensk ämbetsman och forskare i svensk språk- och lärdomshistoria. 

Anders Grape var son till förste stadsläkaren Adolf Grape och Anna Lovisa Célanire Rydwall. Han gifte sig 1927 med Gerda Elisabeth Tholander.

Grape skrevs in vid Uppsala universitet den 12 september 1898, och doktorerade 31 maj 1911 med avhandlingen Studier över de i fornsvenskan inlånade personnamnen (företrädesvis intill 1350). Han hade då sedan september 1905 haft tjänst vid Uppsala universitetsbibliotek, där han skulle stanna livet ut. Redan 1915 blev han utnämnd till chef för universitetsbibliotekets handskriftavdelning, varför han kunde kombinera sin ordinarie tjänst med fortsatt forskning i språkhistoria. 

Till handskriftavdelningen gjorde han en värdefull insats både vad beträffar kunskapsorganisering och planmässigt anskaffande av nya objekt. När Silverbibeln (Codex argenteus) utgavs som faksimil efter långvarigt besvär, skrev Grape en handskriftshistorisk inledning. Den utgavs först på latin (1927) och därefter på svenska (1928). Dåvarande överbibliotekarien Markus Hulth avled hastigt 1928, och Grape var då den givne efterträdaren. 

Som överbibliotekarie besörjde han en om- och tillbyggnad av Carolina Rediviva, och skaffade sig goda relationer till riksdagsledamöter vilka hjälpte honom att få höjda anslag, varför UUB hade en glansperiod under Grapes tid. Som pensionerad utförde han två särskilt betydande insatser: katalogen över den Ihreska handskriftsamlingen som tog fyrtio år att fullborda, och en faksimil på pergament av Uppsala-Eddan (DG 11), den svenska handskriften av Eddan, vilken gavs av riksdagen till isländska alltinget vid deras 1000-årsjubileum. Uppsala-Eddan arbetade han även med några timmar innan han avled, och den utgavs postumt av Olof Thorell.

Anders Grape grundade 1913 tillsammans med Oskar Lundberg och Jörgen Sahlgren tidskriften Namn och Bygd, där han publicerade flera artiklar om språkforskning men även biblioteks- och lärdomshistoria. År 1921 grundades Acta Bibliothecae Reg Universitatis Upsaliensis på Grapes initiativ; dess femte nummer, Donum Grapeanum, var en festskrift till hans 65-årsdag.

Under sin yrkesverksamma tid var Grape ledamot av flera lärda samfund, bland annat Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia, och Vitterhetsakademien. Han var även ordförande i Svensk Biblioteksförening, samt sakkunnig i ecklesiastikdepartementet för utarbetandet av släktnamnsförteckningen. Han var vidare stormästare i Samfundet SHT 1930–1956.

Anders Grape är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor
 Svenskt biografiskt lexikon häfte 82 (Stockholm 1967)
 Vem är det 1953
 Samfundet SHT:s Stor-Matrikel 2008 (Karlskrona 2008)

Noter

Externa länkar 

Svenska lingvister
Svenska överbibliotekarier
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Forskare från Gävle
Ämbetsmän från Gävle
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1880
Avlidna 1959
Män
Engelska (musik)

Engelska eller anglais (det franska ordet för engelska) är en dansrytm i 2/4- eller 4/4-takt som fått sitt namn för att den ursprungligen kommer från England, från de så kallade country dances. Anglaiserna var från början en hovdans, som sedan spred sig ner till de bredare folklagren. Samma dansrytm har använts inom klassisk musik, då under namnet anglais, och kan då exempelvis förekomma i sviter. I Frankrike utvecklades anglaisen till kadriljen.

Dansen 
En engelska dansas av tre eller fler personer och är en kontradans och liknar ibland en kadrilj i miniatyr. Andra vanliga lokala namn är tretur, fyrtur och sextur, som speglar hur dansarna är uppställda (tre i rad, fyra par respektive sex personer i två rader). Engelskan kan även dansas som ringdans.

Musiken 
Engelskor är inte överallt förekommande i den nordiska spelmansmusiken, men det finns ett stort antal engelskor upptecknade till exempel i Skåne, Blekinge, Halland, Småland, Bohuslän, Västerbotten och Österbotten i Finland. Låtarna är ofta enkla med två repriser om 4 eller 8 takter. Tonarterna är oftast i dur.

Externa länkar 
Exempel på Engelska i noter och midi

Källor 
Dagmar Hellstam (red), Folkdanser, Steglands

Europeisk folkmusik
Kontradans
Folkdanser
Klassisk musik
Kvarteret Ladugårdsgrinden

Ladugårdsgrinden är ett kvarter bestående av tre byggnader beläget mellan Stureplan och Humlegården i centrala Stockholm. Kvarteret omges av Humlegårdsgatan, Biblioteksgatan och Sturegatan. Närmast Stureplan uppfördes 1885 hotell Anglais efter ritningar av Helgo Zetterwall. Hotellet revs 1955 och ersattes av ett nytt hotell med samma namn som placerade mot Humlegården. Mot Stureplan uppfördes i stället ett kontorshus ritat av Anders och Ivar Tengbom. Kvarterets tredje byggnad är en före detta biografbyggnad som vetter mot Biblioteksgatan.

Historia
Kvarteret Ladugårdsgrinden var ursprungligen en del av kvarteret Sperlingens backe. När Sturegatan och Biblioteksgatan drogs fram här under 1800-talets slut avsnördes två områden från Sperlingens backe. På 1920-talet bytte de namn till Landbyska verket respektive Ladugårdsgrinden. 

På platsen för kvarteret fanns tidigare en vapenprydd gallergrind ut till Ladugårdslandet som gav kvarteret sitt nuvarande namn. Området användes som betesmark av stadens borgare Innan den gamla bebyggelsen revs inrymdes kvarteret även bostäder och bland invånarna i kvarteret fanns politikern Texas Ljungberg.

Hotell Anglais

Anglais är ett hotell, grundat 1885 i en byggnad belägen i kvarterets del mot Stureplan, och ritad av Helgo Zetterwall, som revs 1959 tillsammans med bebyggelsen mot Humlegårdsgatan.

En ny hotellbyggnad uppfördes i den norra delen av kvarteret på Humlegårdsgatan 23 vid Humlegården 1963–1967 efter ritningar av arkitekt Leif Damgaard, som numer är en del av Scandic-kedjan och kallas Scandic Anglais. Den nya hotellbyggnaden har en gatufasad i vit granit och en gårdsfasad i glaserat gult tegel. 2006 nyöppnades hotellet efter en totalrenovering under ledning av arkitektkontoret Koncept Stockholm AB. Hotellet har 230 rum samt restaurang, bar och en takterrass.

Kontorshuset
På det gamla hotellets tomt närmast Stureplan uppfördes 1959 ett nytt kontorshus ritat av Anders och Ivar Tengbom. Kontorshus uppfördes i sju våningar med fasad i grå granit och diabas.

Biograf Anglais / Festival

Kvarterets tredje hus, som idag är det äldsta i kvarteret, uppfördes mot Biblioteksgatan 1942–1943 efter ritningar av Albin Stark. Huset har fem våningar, och bottenvåningen inrymde ursprungligen den idag nedlagda biografen Anglais. Biografens entré låg vid Biblioteksgatan 26 och var gestaltad i glas och lättmetall och kröntes av en uppåtriktat baldakin. Efter en modernisering av lokalen ändrades biografens namn i november 1968 till Festival. Stora delar av den ursprungliga inredningen hade rivits ut och antalet platser var nu 700. I september 1984 blev Festival nedlagd.

Bilder

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar på Östermalm
Ej längre existerande byggnader på Östermalm
Stureplan
Ladugårdsgrinden
Skrivbord

Skrivbord är en möbel, ett slags bord, lämpligt för kontorsgöromål som läsande eller skrivande, med papper och penna eller vid en dator. Skrivbord har ofta hurtsar med en eller flera lådor.

Ett skrivbord på ett kontor kan bli en statussymbol. Ett stort, dyrt skrivbord mitt i rummet, kontra ett mindre, billigare utmed en vägg, kan vara ett synligt tecken på innehavarens status inom kontoret.

Sekretär
En sekretär är en skrivmöbel med nedfällbar eller utdragbar skrivskiva eller en skrivmöbel på ben med ett neddragbart rulljalusi som döljer skrivytan och lådor för skrivattiraljer och annat. 

Om skrivmöbeln har flera lådor under skrivskivan, som en byrå, kallas den skrivbyrå, en hög skrivbyrå kallas chiffonjé, en skrivbyrå med snedställd skrivskiva kalla snedklaff eller snedklaffbyrå.

Skrivbyråar med vertikal eller snedställd skrivskiva utvecklades i Italien på 1500- och 1600-talet. Snedklaffbyrån som går tillbaka på samma grundform uppträdde i England i slutet av 1600-talet, varifrån den spreds till bland annat Norden, ungefär samtidigt blev skrivskåpet, en chiffonjé eller snedklaff med skåp ovanför skrivdelen, populärt. Sekretären kom att utvecklas i Frankrike ur äldre italienska möbler på 1730-talet. Chiffonjén utvecklades i sin tur på 1780-talet och blev under 1800-talet mycket populär.

Cylinderskrivbordet har en cylindriskt välvd klaff, vilken kan skjutas ned under skrivytan, och utvecklades i Nordamerika på 1750-talet. Ur denna typ växte det amerikanska skrivbordet fram, en möbel med ekhurtsar och jalusi som i slutet av 1800-talet blev en vanlig kontorsmöbel och då ersatte de äldre skrivpulpeterna som tidigare varit vanliga.

Pulpet
En annan variant av skrivbordet är skrivpulpeten, ett högt skrivbord eller ett på väggen monterat skrivstöd med lutande skiva, men som även kan vara en lös skrivlåda.

Se även
Chiffonjé
Pulpet
Resolute Desk
Skolbänk
Skolkateder

Referenser 

Bord
Skrivmöbler
Kontorsmöbler

da:Sekretær (møbel)
de:Sekretär (Möbel)
en:Secretary desk
nl:Secretaire
nn:Sekretær som møbel
ro:Birou (mobilier)
International Standard Classification of Education

International Standard Classificaton of Education (ISCED) är ett internationellt system för beteckningar på utbildningsnivåer, utvecklat av Unesco.

ISCED 2011

ISCED 1997

Referenser 

Utbildning
Unesco
Final Fantasy XI

Final Fantasy XI (ファイナルファンタジーXI) är ett MMORPG som går ut på att utföra uppdrag, samla erfarenhet och döda fiender i samma anda som i tidigare Final Fantasy-spel. Du kan välja att vara en av fem raser för det här åtagandet; Elvaan (alvliknande varelser), Galka (största rasen och har mycket kroppsbehåring), Hume, Mithra (liknar människor men har vissa kattattribut) eller Tarutaru (liknar mänskliga barn men har stora öron och en brun näsa).

En del Final Fantasy-fans har uttryckt missnöje med att spelet är ett MMORPG då det bryter mot att seriens tidigare spel som är RPG.

Rise of the Zilart

Final Fantasy XI - Rise of the Zilart (ファイナルファンタジーXI ジラートの幻影) är en expansion till Final Fantasy XI. Tilläggspaketet har en story som tar vid där originalet slutade, och gör att man åter igen måste rädda Vana'diel från ondskan. Med skurkar som är starkare än någonting annat man förut stött på i spelet, måste man ta hjälp av nya karaktärer i nya områden, och resa genom djupa djungler och livsfarliga grottor. Förutom nya uppdrag introducerades tre nya jobb till Final Fantasy XI i Rise of the Zilart, nämligen Samurai, Dragoon och Ninja. Samurai använder stora kataka som vapen, och specialiserar sig på att snabbt få TP (tactical points) för att kunna utföra starka attacker. Dragoon använder lansar, och har ständigt en liten drake (wyvern) vid sin sida, som hjälper dem att slåss. Dragoon är också skickliga på att hoppa, och attackerar ofta fiender från luften. De kan hoppa så högt, att fienden glömmer bort dem, och istället börjar attackera någon annan. Ninja är ett jobb som specialiserar sig på att "tanka" fiender (medvetet försöka ta alla smällar, för att rädda de andra spelarna som har sämre försvar). Ninjorna kan använda sig av speciella ninjutsu-tekniker, som de utför genom att ha så kallade "ninja tools". Den allra vanligaste heter shihei, och är en bit papper som gör att ninjan får skuggor (Utsusemi), som absorberar attacker från fienderna. Det är på detta sättet en ninja tankar. Genom att alltid hålla skuggor aktiva, kan de ta många smällar utan att behöva bli skadade.Också nya områden introducerades i och med Rise of the Zilart. Ön Zepwell, i Vana'diels sydvästra hörn, där den stora öknen Altepa finns är ett av dessa områdena. En annan ö som heter Elshimo i sydöst, där byn Kazham finns mitt inne i en enorm djungel är ett annat av dem. Men det förmodligen mest omtalade området är ön Tu'Lia, som är en flygande ö där det sägs att gudarna sover, i väntan på att kunna komma tillbaka till Vana'diel, och utplåna de fem raserna (Elvaan, Hume, Galka, Tarutaru, Mithra) som de skapade för 10000 år sedan...

I de amerikanska och europeiska utgåvorna av Final Fantasy XI ingår expansionen Rise of the Zilart, eftersom expansionen redan hade släppts i Japan när Final Fantasy XI kom till Amerika/Europa. Men i de första japanska utgåvorna av Final Fantasy XI, följde alltså inte Rise of the Zilart med.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

11, Final Fantasy
Datorspel 2004
Xbox 360-spel
Playstation 2-spel
Windows-spel
Datorspel med antropomorfa figurer
Barry Sadler

Barry Allen Sadler, född 1 november 1940 i Carlsbad, New Mexico, död 8 september 1989 i  Guatemala, amerikansk sångare och författare, som hade tjänstgjort som sjukvårdsman i gröna baskrarna med sergeants grad i USA:s armé under Vietnamkriget innan han sjöng in sin stora hit Ballad of the Green Berets. Hans fortsatta karriär blev inte lika lysande; två gånger åtalades han för mord, 1978 på låtskrivaren Lee Emerson Bellamy, och 1981 på sin förre manager.  1988 blev han själv utsatt för ett mordförsök, med hjärnskador som följd och han avled ett år senare. 

Barry Sadler har också sysslat med författarskap genom att skriva om den romerske soldaten Casca Longinus, som dömts att evigt vandra som legosoldat.

Diskografi
Studioalbum
1966 – Ballads of the Green Berets (US #1)
1966 – The 'A' Team

Singlar
1966 – "Ballad of the Green Berets" (US #1)
1967 – "The 'A' Team"

Bibliografi
Barry Sadler MCMLXXIX - Casca 1 Straffet (1984) 
Barry Sadler MCMLXXIX - Casca 2 Död utan slut (1984) 
Barry Sadler MCMLXXX - Casca 3 Förbannelsen (1984) 
Barry Sadler MCMLXXX - Casca 4 Evig död (1984) 
Barry Sadler MCMLXXXI - Casca 5 Dömd mans väg (1984) 
Barry Sadler MCMLXXXII - Casca 6 Dödlig skuld (1984) 
Barry Sadler MCMLXXXII - Casca 7 Dom utan nåd (1984) 
Barry Sadler MCMLXXXIII - Casca 8 Legosoldaten (1985) 
Barry Sadler MCMLXXXIII - Casca 9 Brännmärkt (1985) 
Barry Sadler MCMLXXXIV - Casca 10 Erövraren (1985) 
Barry Sadler MCMLXXXIV - Casca 11 Evigt straff (1985) 
Barry Sadler MCMLXXXIV - Casca 12 Prisjägaren (1985) 
Barry Sadler MCMLXXXIV - Casca 13 Lönnmördaren (1985)

Externa länkar 

Barry Sadlers böcker om Casca

Amerikanska sångare
Amerikanska fantasyförfattare
Engelskspråkiga fantasyförfattare
Författare från New Mexico
Personer från Eddy County, New Mexico
Födda 1940
Avlidna 1989
Män
Nevşehir

Nevşehir, Nyssa (antikt namn) eller Muskara (osmanskt namn) är en stad i centrala Turkiet. Staden hade 88 170 invånare i slutet av 2011 och är centralort i provinsen Nevşehir.

Staden var tidigare känd som Muşkara. År 1660 föddes i staden den osmanske sultanen Ahmet III:s storvesir Damat Ibrahim Pascha. Vesiren lade ner mycket uppmärksamhet på sin födelsestad och lät bygga ut byn, som tidigare haft endast 18 hus, med moskéer, medreser (teologiskolor), bad, karavanserajer, skolor och armékök. Han gav också staden det nya namnet Nevşehir, ett namn som härleds till persiskans nev sehir, vilket betyder "ny stad".

Källor 

Orter i Turkiet
Casca Longinus

Casca Longinus, fantasyserie om den romerske soldaten Casca, som döms att evigt vandra som legosoldat, de 22 första böckerna är skrivna av Barry Sadler. Efter att Sadler mördats i Guatemala under mystiska omständigheter 1989 fick Paul Dengelegi uppdraget att fortsätta serien. Han skrev två böcker och sedan blev det engelsmannen Tony Roberts tur som till dag skrivit 8 böcker om Casca, den eviga legosoldaten. Den romerske legionären Casca stöter sitt spjut i sidan på frälsaren, då denne hänger på korset. För denna missgärning döms han till ett straff värre än döden - han döms till evigt liv och att genomlida världens alla krig.

Bibliografi

Utgåvor på svenska
1984 - Straffet 
1984 - Död utan slut 
1984 - Förbannelsen 
1984 - Evig död 
1984 - Dömd mans väg 
1984 - Dödlig skuld 
1984 - Dom utan nåd 
1985 - Legosoldaten 
1985 - Brännmärkt 
1985 - Erövraren 
1985 - Evigt straff 
1985 - Prisjägaren 
1985 - Lönnmördaren

Ej utgivna på svenska
1985 - The Phoenix
1985 - The Pirate
1986 - Desert Mercenary
1987 - The Warrior
1993 - The Cursed
1988 - The Samurai
1988 - Soldier of Gideon
1989 - The Trench Soldier
1990 - The Mongol
1999 - The Liberator
2001 - The Defiant
2006 - Halls of Montezuma
2007 - Johnny Reb(10/2007)
2008 - The Confederate (06/2008)
2008 - The Avenger
2008 - Immortal Dragon
2009 - Napoleon's Soldier
2009 - The Conqueror
2010 - The Anzac
2010 - The Outlaw
2010 - Devil's Horseman (10/2010)
2011 - Sword of the Brotherhood (5/2011)
2011 - The Minuteman (10/2011)
2011 - Roman Mercenary
2011 - The Continental
2011 - The Crusader
2011 - Empire of Avarice
2011 - Blitzkrieg

Externa länkar 
The Official Casca Website
Barry Sadlers böcker om Casca

Amerikansk fantasylitteratur
Bokserier
Litterära figurer från USA