kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ordning (biologi)

Ordning är en grupp inom den biologiska systematiken och en undergrupp till de biologiska klasserna. Ordningen består i sin tur av en eller flera familjer, vilka delas in i släkten och arter.

Olika nivåer av ordningar 
När en grupp av organismer behöver delas in på flera olika nivåer mellan familj och klass kan flera varianter av ordningsbegreppet användas. Ordnade från högsta till lägsta nivå:
Magnordning
Överordning 
Ordning
Underordning
Infraordning
Parvordning

Dessa nivåer används inte inom all klassificering utan kan användas för att beskriva stora ordningar eller ordningar som har tydliga undergrupperingar i något avseende.

Se även 

 Ordo naturalis ("Naturlig ordning")

Systematik
Edsåsdalen

Edsåsdalen är en ort i Undersåkers socken i Åre kommun, Jämtland. Från 2015 avgränsar SCB här en småort.

Historia 
I området har fjälljordbruk bedrivits under mycket lång tid, åtminstone sedan järnåldern, och några av Sveriges högst belägna jordbruk återfinns här. Fäbodar finns i närheten av Hensjön. Sommartid bedrivs fjällbete även i skidbackarna vid Edsåsdalen. En hel del äldre bebyggelse finns bevarad främst i Edsåsen, bland annat härbren och ett större antal fjällhemman. Enligt lokal tradition ska några av Karl XII:s soldater ha fått övernatta i bygden efter misslyckandet med Karl XII:s norska fälttåg 1718.

Turism 
Edsåsdalen är belägen åtta kilometer från Undersåker och bestod ursprungligen av två byar, Edsåsen och Dalen. Byn är belägen på sydsluttningen av Renfjället i södra Årefjällen på cirka 600 meters höjd. Orten har ett eget liftsystem (som i slutet på 1990-talet ingick i Åres stora skidområde) och ett flertal boendeanläggningar för både sommar- och vintergäster, samt dessutom en husvagnscamping. De flesta av de bofasta är sysselsatta inom turistnäringen, men även inom jord- och skogsbruk.

Köja Fjällhotell är det största hotellet i byn och var under 1920-, 30- och 40-talen ett av de "klassiska" fjällhotellen, med prominenta gäster som Gustaf VI Adolf, Tage Erlander och många andra.

I byn finns en sportbod med skidservice och uthyrning under vintern. Uppe på Renfjället återfinns även en av fjällvärldens mest kända våffelstugor, Vita Renen, som sedan 1950-talet har serverat våfflor. Vita Renen figurerade också som bakgrund till Lundhags vinterkatalog 2007.

Renfjället når 986 meter över havet, och har utsikt över Åreskutan och Åresjön mot norr. Mot söder syns södra Årefjällens fjällvärld, och det är även möjligt att se Oviksfjällen och Storsjön i öster, liksom Sylarna i väster. Närmaste grannfjäll i söder är Välliste, Grofjället och Lillvalen. 

Byn är känd för sina många längdskidåkningsspår. En klassisk skidrunda är att åka till Sveriges minsta turiststation, Hållfjällets turiststation – och tillbaka.

Byföreningen är aktiv och har under senare år bland annat byggt en dansloge, ett bibliotek, en bakstuga för tunnbrödbak och en skidskytteanläggning. Byalaget sköter också om en fjällkåta, som det är möjligt att låna för övernattning, liksom en bastu vid en av fjällsjöarna.

Referenser

Externa länkar 
Edsåsdalen

Vintersportorter i Jämtland
Orter i Åre kommun
Småorter i Sverige
Simon Stevin

Simon Stevin (även Symon, latiniserat Stevinus), född 1548 i Brygge i Flandern, död 1620, var en flamländsk matematiker, ingenjör, uppfinnare, militär och finansman. Andra områden som Stevin var verksam inom var mekanik, fysik, hydraulik, vattenbyggnad, husbyggnad, stadsplanering, lantmäteri, ekonomi och språkvetenskap, 

Stevin var först bokhållare hos en köpman i Antwerpen, men bosatte sig sedermera i Leiden, där han blev generalkvartermästare för armén hos Moritz av Nassau samt erhöll överinseendet över landets väg- och vattenbyggnader. 

Stevin framställde läran om jämvikt i en materiell punkt och om krafternas parallellogram, och vad som är känt som föregångaren till energisatsen, liksom en teori för det lutande planet samt lade grunden till hydrostatiken och införde bruket av den redan förut uppfunna decimalbråkräkningen.

Stevin var verksam inom befästningskonsten. Han drog nytta av sitt intresse för matematik tillsammans med sina praktiska erfarenheter från armén. I böckerna Castrametatio samt Nieuwe Maniere beskriver han dels, hur man ska staka ut, anlägga och försvara tillfälliga fältläger och dels planer för hur man kan försvara befästa platser med hjälp av vatten och kanaler. Stevin argumenterade för låga jordvallar och breda, våta gravar som komplement till murverken. Castrametatio fick stor spridning i Sverige och under 1618 brevväxlade han med den svenske kungen, Gustav II Adolf. Stevin besvarade kungens frågor om olika fortifikatoriska problem .

Asteroiden 2831 Stevin är uppkallad efter honom.

Böcker 
 De Thiende (Leyden, 1585) - introduktion av decimalbråken.
 De Stercktenbouwing (The Art of Fortification), 1594.
 Castrametatio, dat is legermeting (Castrametatio, That is Camp-measurement), Rotterdam, 1617 samt
 Nieuwe Maniere van Stercktebou, door Spilsluysen, (A New Manner of Fortification by means of Sluice-locks)  Rotterdam, 1617. Båda publicerades tillsammans.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Tal i oändlighet, Cornelius Lanczos, 1970
 

Nederländska matematiker
Väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Personer från Brygge
Födda 1548
Avlidna 1620
Män
Ugglan
Johannes XXI

Johannes XXI, född Pedro Julião, även Pedro Hispano, omkring 1215 i Lissabon, Portugal, död 20 maj 1277 i Viterbo, var påve från den 8 september 1276 till sin död åtta månader senare, 20 maj 1277.

Det har aldrig funnits någon påve med namnet "Johannes XX". Anledningen till att Pedro Julião tog sig namnet "Johannes XXI" är förvirringen vid numreringen av de påvar som hetat Johannes under 900- och 1000-talen.

Biografi 
Pedro Julião föddes någon gång mellan 1210 och 1220, troligen i Lissabon. Han började sina studier vid Lissabons katedralskola, fortsatte vid universitetet i Paris (några historiker gör i stället gällande att det var i Montpellier). Han inriktade sina studier på medicin, teologi samt Aristoteles dialektik, logik, fysik och metafysik.

Från 1245 till 1250 kallades han Pedro Hispano (eftersom han kom från iberiska halvön, Hispania) och undervisade vid universitetet i Siena i medicin, där han skrev Summulae Logicales, en referensmanual över Aristoteles logik såsom den tillämpats vid universitet i Europa i över 300 år. Han blev känd som universitetslärare, och återvände sedan till Lissabon. Vid hovet runt kung Alfons III av Portugal i Guimarães var han rådgivare och talesman för kyrkofrågor, och senare blev han prior i Guimarães. Han försökte bli biskop av Lissabon, men misslyckades. I stället blev han föreståndare för skolan i Lissabon. Dessutom var han en framstående filosof som är upphovsman till den så kallade logiska fyrkanten.

Pedro blev livmedicus till påve Gregorius X.

Efter påve Hadrianus V:s död valdes Pedro vid en konklav av kardinaler den 13 september 1276 till påve, och konsekrerades en vecka senare, med namnet Johannes XXI. Under sitt korta pontifikat försökte Johannes ändra ordningen vid påveval, driva igenom ett korståg samt försoning med de östliga kyrkorna, och upprätthålla freden mellan de kristna länderna. Han försökte genomföra att tartarerna kristnades, men av detta blev det inget resultat. Pontifikatet dominerades i stor utsträckning av den mäktige kardinal Giovanni Gaetano Orsini, som skulle efterträda honom som påve (Nicolaus III).

Påven lät uppföra en flygelbyggnad till sitt palats i Viterbo, men den var så dåligt byggd att medan han låg och sov rasade en del av taket ner på honom och han skadades svårt. Johannes XXI avled åtta dagar senare till följd av olyckan, den 20 maj 1277. Han begravdes i katedralen i Viterbo.

Thesaurus Pauperam, en av de mest utförliga receptböckerna för pre- och postcoital födelsekontroll, skrevs av en Peter av Spanien som ibland har identifierats med denne påve.

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1215
Avlidna 1277
Påvar
Portugisiska filosofer
Personer i Kyrkostaten under 1200-talet
Ugglan
Personer från Lissabon
Hannas kyrka

Hannas kyrka är en kyrkobyggnad i Hannas på Österlen. Den tillhör Gärsnäs församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan byggdes sannolikt under senare delen av 1100-talet och har en mycket välbevarad medeltida karaktär. Den ursprungliga kyrkan var en vanlig romansk kyrka med halvrund absid, kor och långhus. Under 1400-talet välvdes kyrkan och ett kraftigt trappgavelstorn i väst, och vapenhus i norr tillbyggdes.

Bänkarna har gamla allmogemålningar och är försedda med gårdsnummer.

Kyrkogården inhägnas av murverk.

I kyrkan spelades vissa av scenerna i filmen Den bästa av mödrar in.

Inventarier
Kyrkans äldsta inventarie är den rikt skulpterade dopfunten av Sighraf. Dopfoten är lika gammal som kyrkan själv. På foten finns bibliska figurer och på cuppan visas scener ur Bibeln.

Altaruppsatsen dateras till 1651. I kyrkan finns även ett triumfkrucifix från runt år 1300.
I kyrkan finns ett harmonium med två manualer och pedal.

Källor

Externa länkar
Svenska kyrkan - Hannas kyrka
[ Medeltidens bildvärld] - dopfunten
Bilder från Kulturmiljöbild

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Simrishamns kommun
Hammenhög
Livet runt trettio

Livet runt trettio ("thirtysomething") var en amerikansk dramaserie som sändes i 85 avsnitt mellan 1987 och 1991 i amerikansk TV. För svenska tittare hade serien premiär på TV3 den 22 januari 1989.

Serien skapades av Marshall Herskovitz och Edward Zwick och handlade om ett gift par och deras vänkrets som alla var i just trettioårsåldern och bodde i Philadelphia, Pennsylvania.

De två kompisarna Michael och Elliot arbetade i reklambranschen, först i en egen firma och senare som anställda. Michaels fru Hope var författare. Elliot var gift med Nancy som drabbades av cancer. Melissa var Michaels kusin och jobbade som fotograf och fick bl.a. fota Carly Simon för tidningen Vanity Fair. Ellyn jobbade i den kommunala byråkratin och Gary var professor i engelska.

Rollista
Ken Olin - Michael Steadman
Mel Harris - Hope Murdoch Steadman
Timothy Busfield - Elliot Weston
Patricia Wettig - Nancy Krieger Weston
Luke Rossi - Ethan Weston
Melanie Mayron - Melissa Steadman
Polly Draper - Ellyn Warren
Peter Horton - Gary Shepherd

Externa länkar
 

Amerikanska TV-serier från 1980-talet
Amerikanska TV-serier från 1990-talet
Amerikanska dramaserier
Hadrianus V

Hadrianus V, född Ottobono de' Fieschi 1205 i Genua, död 18 augusti 1276 i Viterbo, var påve från den 11 juli till den 18 augusti 1276.

Biografi 
Ottobono de' Fieschi föddes i Genua, och var syskonbarn till Innocentius IV. I december 1251 upphöjdes Fieschi till kardinal med Sant'Adriano al Foro som diakonia. Mellan 1265 och 1268 var han påvlig legat i England, där han bland annat sökte medla mellan kung Henrik III och dennes feodalherrar.

Kardinal Fieschi valdes den 11 juli 1276 till påve och antog namnet Hadrianus V, men han dog redan den 18 augusti samma år. Då Hadrianus V inte hann bli prästvigd och följaktligen inte heller biskopsvigd innan han avled, ansågs han tidigare inte fullt ut kunna räknas som en legitim innehavare av påvevärdigheten, främst med tanke på att påven även fungerar som biskop av Rom. Det enda han hann utföra som påve var att återkalla Gregorius X:s stadga om påvevalet, men han hann däremot aldrig utfärda några nya bestämmelser i stället. 

Hadrianus V är gravsatt i kyrkan San Francesco alla Rocca i Viterbo. Arnolfo di Cambio utförde hans gravmonument.

Bilder

Källor
Catholic Encyclopedia (1913)

Externa länkar

Män
Födda 1205
Avlidna 1276
Påvar
Heliga stolens diplomater
Personer i Kyrkostaten under 1200-talet
Ugglan
Personer från Genua
Kardinaldiakoner av Sant'Adriano al Foro
Den bästa av mödrar

Den bästa av mödrar (finska: Äideistä parhain) är en finsk-svensk dramafilm från 2005 i regi av Klaus Härö som bygger på boken Den bästa av mödrar av Heikki Hietamies.

Handling
Filmen handlar om Eero som skickas från Finland till Sverige som krigsbarn under andra världskriget. Där har han svårt att passa in hos sin nya svenska mor och far.

Rollista (i urval)
Topi Majaniemi – Eero Lahti
Michael Nyqvist – Hjalmar Jönsson
Maria Lundqvist – Signe Jönsson
Marjaana Maijala – Kirsti Lahti
Kari-Pekka Toivonen – Lauri Lahti
Brasse Brännström – morfar i Sverige
Penny Elvira Loftéen – Siv
Esko Salminen – Eero (nutid)
Aino-Maija Tikkanen – Kirsti (nutid)
Leif Andrée – Gunnar
Marie Göranzon – fru Grevnäs
Patrick Henriksen – Tuomas
Maria Langhammer – Anna
Marina Motaleff – Lotta
Åsa Persson – lärarinnan
Timo Tuominen – tysk officer
Gustav Wiklund – prästen

Produktion
Filmen är inspelad i Skåne och Finland.

Utmärkelser 
Filmen var nominerad till totalt 13 olika filmutmärkelser och tog hem 9, däribland;
Cairo International Film Festival: Bästa regi – Klaus Härö
Guldbaggegalan: Bästa kvinnliga huvudroll – Maria Lundqvist
Tallinn Film Festival: Best Actress – Maria Lundqvist
Jussi Awards: Bästa skådespelare – Maria Lundqvist
Cairo Film Festival: Best Actress – Maria Lundqvist
Sao Paulo International Festival: Best Actress – Maria Lundqvist
Festróia International Film Festival, Silver Dolphin: Best Actress – Maria Lundqvist
Lübeck Nordic Film Days: Bästa regi – Klaus Härö (både publikens och juryns pris)
Palm Springs International Film Festival: Bästa regi – Klaus Härö
Satellite Awards: Bästa utländska film

Referenser

Externa länkar
 

Svenska dramafilmer
Filmer 2005
Finländska dramafilmer
Sverige på film
Svenskspråkiga filmer
Finskspråkiga filmer
Filmer från Film i Skåne
Svenska filmer baserade på böcker
Finländska filmer baserade på böcker
Filmer i regi av Klaus Härö
1940-talet i svensk film
Finländska 2000-talsfilmer (decennium)
Sverige under andra världskriget på film
Filmer vars kvinnliga huvudrollsinnehavare belönades med Guldbaggen för bästa kvinnliga huvudroll
Innocentius V

Innocentius V, född Petrus a Tarentasia 1225 i närheten av Moûtiers i Tarentaisedalen, död 22 juni 1276 i Rom, var påve från den 21 januari] till sin död fem månader senare, den 22 juni 1276. Han saligförklarades 1898, med minnesdag den 22 juni.

Biografi 

Petrus a Tarentasia inträdde i dominikanorden vid sexton års ålder, studerade vid universitetet i Paris, där han avlade magisterexamen i teologi 1259 och utnämndes till professor vid teologiska institutionen, och skaffade sig rykte som Doctor famosissimus, "den mest berömde doktorn".

Efter att en tid ha varit ledare för dominikanorden i Frankrike, blev han 1272 ärkebiskop av Lyon, och utnämndes året därpå av påve Gregorius X  till kardinalbiskop av Ostia. Under en tid fungerade han som påvens personlige rådgivare. Han kom att spela en framträdande roll vid Andra Lyonkonciliet 1274, där han höll två anföranden samt talade vid Bonaventuras begravning. 

Han valdes till Gregorius efterträdare den 21 januari 1276, och blev därmed den förste påven från dominikanorden. Pontifikatet gick i fredens tecken. Han försökte mäkla fred mellan ghibelliner och guelfer, uppnådde fred mellan Lucca och Pisa, och medlade mellan Rudolf av Habsburg och Karl I av Anjou. Han försökte också uppnå målsättningen från Lyonkoncilierna om att återförena de grekiska och romerska kyrkorna. Under sitt korta pontifikat arbetade han ivrigt för ett korståg.

Innocentius har författat ett flertal verk i teologi, filosofi, och kanonisk rätt, bland annat en kommentar till Petrus Lombardus Sententiae, de filosofiska avhandlingarna De unitate formæ, De æternitate mundi och De intellectu et voluntate, men en kommentar till Paulus brev som ibland uppges vara av hans hand är troligen skriven av Nicolaus av Gorran.

Innocentius V är begravd i Lateranbasilikan.

Referenser 
Artikeln bygger på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume VIII (1910)

Externa länkar 

Födda 1225
Avlidna 1276
Påvar
Franska dominikaner
Saligförklarade personer
Franska teologer
Franska filosofer
Franska kanonister
Män
Personer i Kyrkostaten under 1200-talet
Ugglan
Kardinalbiskopar av Ostia
Personer saligförklarade av påve Leo XIII
Gregorius X

Gregorius X, född Teobaldo Visconti cirka 1210 i Piacenza, död 10 januari 1276 i Arezzo, var påve från den 1 september 1271 till den 10 januari 1276. Gregorius X saligförklarades 1713. Hans minnesdag firas den 9 januari (tidigare 10 januari).

Biografi 
Teobaldo Visconti föddes 1210 i Piacenza och valdes av kardinalerna som samlats i Viterbo den 1 september 1271, efter ett treårigt interregnum, till påve. Han var då ärkediakon av Liège, varken kardinal eller prästvigd. Före utnämningen hade han varit i tjänst hos kardinal Giacomo de Pecorari, biskop av Palestrina, kardinal Ottobono Fieschi under missionen till England, och befann sig vid valet i Acre på pilgrimsfärd till Heliga landet med prins Edward av England. Han ankom till Viterbo den 12 februari 1272, accepterade utnämningen, anlände den 13 mars till Rom, där han den 19 mars prästvigdes och kröntes till påve den 27 mars.

Omedelbart efter sin installation sammankallade han ett koncilium, vars mötesort bestämdes till Lyon och som öppnades den 7 maj 1274. Ett huvudsyfte med mötets sammankallande hade varit att bringa hjälp till Heliga landet, och Gregorius lyckades också utverka att ett sexårigt tionde av kyrkans intäkter skulle gå till korstågen. Ett annat syfte, som delvis sammanhängde med det förra, hade varit att genomdriva en union med grekerna. En sådan kom också till stånd som priset för Gregorius löfte att avhålla Siciliens kung från angrepp på grekiska riket. På konciliet vidtogs dessutom några lagar till att höja sedligheten bland prästerskapet, och där tillkom även ett nytt dekret angående påvevalet (konklavens införande). I Lyon var det också Gregorius tog det första steget till Rudolfs av Habsburg erkännande som tysk konung – mot vittgående medgivanden åt kurian. År 1275 tog flera furstar korset, bland dem kung Rudolf och kung Filip av Frankrike, men Gregorius avled 10 januari 1276 i Arezzo utan att ha fått se löftena infriade. Inom Italien försökte han bilägga tvisten mellan ghibellinerna och guelferna, och utfärdade en exkommunikation för att framtvinga fred.

Källor 
 The Book of Saints: A Dictionary of Servants of God. 6th ed. London: Cassell 1994. 
 Artikeln bygger på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume VI. (1909)

Externa länkar 

Födda 1210
Avlidna 1276
Män
Påvar
Saligförklarade personer
Personer i Kyrkostaten under 1200-talet
Ugglan
Personer från Piacenza
Regeringen Hansson IV

Regeringen Hansson IV var Sveriges regering från det den tillträdde den 31 juli 1945 tills den avgick när statsministern Per Albin Hansson plötsligt avled den 6 oktober 1946.

Efter att andra världskriget hade upphört i Europa ansåg många politiska bedömare i Sverige att det inte längre fanns ett behov av någon samlingsregering. Under sommaren avgick därför denna och ersattes av en helt socialdemokratisk regering.

Ett tidigt beslut var det i frågan om Baltutlämningen, den händelse efter andra världskrigets slut 1945, då Sovjetunionen, med stöd av de västallierade , begärde att Sverige skulle lämna ut 167 baltiska soldater som stridit på axelmakternas sida mot Sovjetunionen. Regeringen Hansson IV genomdrev beslutet trots att Sovjetunionen aldrig på allvar krävt en utlämning, och trots att den visste att hårda straff väntade i hemländerna.

Statsråd

Referenser 

1945 i Sverige
1946 i Sverige
Bildanden 1945
Upplösningar 1946
Hansson IV
Politikåret 1945
Politikåret 1946
Per Albin Hansson
Royal Tunbridge Wells

Royal Tunbridge Wells, tidigare enbart (och fortfarande oftast kallat) Tunbridge Wells, är en stad i grevskapet Kent i sydöstra England. Staden är huvudort i distriktet Tunbridge Wells och ligger i den västra delen av Kent, cirka 48 kilometer sydost om centrala London. Den ligger nära gränsen till East Sussex. Tätorten (built-up area) hade  invånare vid folkräkningen år .

Referenser

Externa länkar 

 
Orter i Kent
Kurorter i Storbritannien
Unparished areas i Kent
Naomi Campbell

Naomi Elaine Campbell, född 22 maj 1970 i Streatham, Lambeth, London, är en brittisk fotomodell. Hon är även sångerska, författare och skådespelerska.

Biografi 
Naomi Campbell har studerat vid skolorna London Academy For Performing Arts och Italia Conti Academy of Theatre Arts. Hon blev upptäckt som modell under en shoppingrunda vid 15 års ålder. Några av hennes bedrifter är att hon var den första svarta kvinna som prytt omslagen till franska Vogue, brittiska Vogue och Time Magazine. Under början av 1990-talet ingick hon i Big Six tillsammans med Cindy Crawford, Claudia Schiffer, Christy Turlington, Linda Evangelista och Kate Moss.

På senare år har Campbell lanserat ett flertal storsäljande parfymer. 1994 gav hon ut boken Swan som fick en uppföljare, fotoboken Naomi. Vidare framträder hon på foton tillsammans med Madonna i Madonnas bok Sex. Campbell har poserat naken för Playboy, och 1991 blev hon framröstad som en av världens vackraste människor av People Magazine.

När det gäller musik har Campbell varit med i musikvideor och gjort musik själv. Hennes album Baby Woman sålde 1 miljon kopior över hela världen, albumet sålde särskilt bra i Japan. Hon har varit med i musikvideor med bland andra Bob Marley, George Michael, Jay-Z och Michael Jackson.

Campbell dömdes år 2000 för en misshandel som inträffade under 1998.

Filmografi

Kuriosa 

 Förlovad med U2:s basist Adam Clayton på 1990-talet.
 Öppnade Fashion Café i New York tillsammans med modellerna Elle Macpherson och Claudia Schiffer.

Källor

Externa länkar 

 Naomi Campbell - officiell webbplats

Brittiska fotomodeller
Födda 1970
Kvinnor
Levande personer