kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kommendörkapten

Kommendörkapten (förkortning: kk) är en tjänstegrad inom flottan motsvarande överstelöjtnant och som internationellt är på nivån OF-4. Enligt författaren Ian Fleming var James Bond kommendörkapten.

Sverige 
Kommendörkapten (förkortning: kk) infördes i Sverige 1824 och från 1866 delades den upp på kommendörkapten 1:a graden (Kk1) respektive kommendörkapten 2:a graden (Kk2). Uppdelningen upphörde dock 1972 då de båda tjänstegraderna blev kommendörkaptener, vilket motsvarar överstelöjtnant i amfibiekåren, flygvapnet och armén.

Vanliga befattningar som en svensk kommendörkapten innehar är divisionschef i flottan, stabschef vid flottilj eller sektionschef i högre stab. Fartygscheferna på flottans Visbykorvetter liksom på  signalspaningsfartyget HMS Orion brukar vara kommendörkaptener. En officer kan utnämnas till kommendörkapten efter att ha genomgått Försvarshögskolans tvååriga högre stabsutbildning.

Gradbeteckning efter 2003 
Gradbeteckningen i dess nuvarande form har burits sedan 2003 och ändrades då för att få ett mer internationellt utseende. Idag består den av tre st 12,6 mm guldgalon och en ögla av samma galon. Gradbeteckning på ärm bärs till innerkavaj samt mässdräkt i flottan. Då örlogskapten är en taktisk officersgrad bärs mössmärke för taktisk officer i flottan på skärmmössa och båtmössa.

Gradbeteckning före 2003 
Före 2003 bar kommendörkapten fyra st 11 mm guldgaloner och en ögla av samma galon. Efter 2003 liknar denna gradbeteckning tre  st 11 mm guldgaloner och en ögla av samma galon.

Finland 
I den finländska marinen är kommendörkapten (finska: Komentajakapteeni) en militär grad som motsvaras av örlogskapten i Sverige och inom de finländska landstridskrafterna och luftvapnet av major.

Motsvarigheten till svenska kommendörkapten heter i Finland kommendör.

Internationella jämförelser 
Graden är inplacerad i NATO-nivån OF-4, vilket motsvarar följande tjänsteställningar i olika länders försvarsmakter.

Se även
Militära grader i Sverige
Militära grader i svenska flottan
Lista över finländska militära grader
Militära grader

Militära grader i svenska flottan
Militära grader
Kansliexamen

Kansliexamen var i 1904 års examensstadga för de juridiska fakulteterna den lägsta examen vid universiteten och Stockholms högskola. Kansliexamen, som krävde en normalstudietid av två år, omfattade utöver den propedeutiska kursen i juridik även huvudgrunderna för civil-, straff- och processrätten liksom ämnena juridisk encyklopedi, nationalekonomi, statsrätt, finansrätt och förvaltningsrätt.

Denna kansliexamen ersatte den äldre examen till Kungl. Maj:ts kansli, vilken införts 1863 i samband med att kameralexamen avskaffades. Examen till Kungl. Maj:ts kansli omfattade samma ämnen som den senare kansliexamen utom straffrätt, men i stället med tillägg av folkrätt. För den äldre examen fanns även särskilda föreskrifter angående vilka tjänster den gav behörighet, något som saknades för den senare.

I motsats till denna äldre kansliexamen, vilken i likhet med andra äldre ämbetsexamina förrättades av en särskild examenskommission, bestående av vederbörande lärare i de ämnen examen omfattade, var den senare kansliexamen en juridisk fakultetsexamen, men som sådan lägre än juris kandidatexamen och utan dennas mera vetenskapliga läggning.

Kansliexamen avskaffades 1935 genom införandet av juridisk-statsvetenskaplig och filosofisk-statsvetenskaplig examen (se politices magister), men kunde avläggas fram till 1937.

Källor

Akademiska examina
Ugglan
Underkläder

Underkläder är kläder som främst är skapade för att bäras under andra kläder, oftast närmast kroppen. De kan fungera som ett skydd för de andra kläderna från kroppsvätskor, forma kroppen eller ge stöd åt vissa kroppsdelar.

Hur underkläder har varit konstruerade och deras funktion varierar kraftigt genom historien och beroende på kultur. I kallare klimat förekommer tjockare underkläder med långa armar och ben för att hålla värmen bättre och denna typ av underkläder kallas idag ibland för underställ.

Underkläder kan vara kulturellt mycket laddade objekt och kan ha religiös betydelse, som exempelvis mormonernas tempelklädnad. Vissa underkläder är skapade för att vara erotiska.

Att exponera sina underkläder kan uppfattas som ofint. Vissa typer av underkläder används nästan uteslutande under andra kläder medan andra, som T-shirt, strumpor och vissa shorts, kan fungera som yttre plagg. Vilka underklädesliknande plagg som samhället i stort anser är acceptabelt att bäras synliga är beroende av flera faktorer som kultur, mode, ålder, situation och tidpunkt på dygnet. Vissa underkläder används även som nattplagg.

Lingerie är finare underkläder gjorda av bland annat siden.

Bildgalleri

Exempel på olika underkläder 

 Linne
 Kalsonger
 Trosor
 BH
 Underkjol
 Mamelucker
 Korsett
 Strumpebandshållare
 Livstycke
 Teddy
 Gördel
 Nylonstrumpor
 Strumpbyxor
 Strumpor
 Långkalsonger
 Underbyxor

Vidare läsning

Externa länkar
 Underkläder genom tiderna - en webbutställning av Sörmlands museum
Lincoln Center for the Performing Arts

Lincoln Center for the Performing Arts är ett amerikanskt kulturcentrum på Manhattan i New York, anlagt 1959-67. 

Här återfinns tolv kulturinstitutioner: Chamber Music Society of Lincoln Center, Film Society of Lincoln Center, Jazz at Lincoln Center, Juilliard School, Lincoln Center Theater, Metropolitan Opera, New York City Ballet, New York City Opera, New York Philharmonic, New York Public Library for the Performing Arts, School of American Ballet, och Lincoln Center for the Performing Arts, Inc. 

Scenkonstinstitutioner i USA
Museer i New York
Manhattan
Rockefellerfamiljen
1043

1043 (MXLIII) var ett normalår som började en lördag i den julianska kalendern.

Händelser

September 
28 september – I slaget vid Lyrskogsheden besegrar en norsk, dansk och sachsisk armé en stor armé bestående av hedniska slaver.

Okänt datum 
Staden Coventry grundas.

Födda 
Knut den helige, kung av Danmark 1080–1086 (född omkring detta år).
Vladislav I, kung av Polen 1079–1102 (född omkring detta år).

Avlidna 
14 februari – Gisela av Schwaben, tysk-romersk kejsarinna.
Sankt Halvard, Oslos skyddshelgon.

Externa länkar
Munktorp

Munktorp är en tätort i Köpings kommun och kyrkbyn i Munktorps socken. Tätorten ligger 10 kilometer nordöst om Köping.

Historia
En engelsk munk, Sankt David, lär vara upphovet till namnet Munktorp. Denne munk blev senare skyddshelgon och Västmanlands apostel för Västerås stift. Sankt David anses vara den första missionären i Västmanland, där han slog sig ner i Munktorp någon gång på 1000-talet och byggde den första kyrkan, och eventuellt ett kloster. Han lär ha avlidit den 25 juni 1082, vilket också är den dag då han firas. Han räknas också som Västerås första biskop.

Enligt en legend fanns det ett kloster i Munktorp och många tror att munken Erik, som var av svensk börd och vandrade omkring och predikade kristendom och blev bragt om livet av hedningarna i Flottsund, kom från kommuniteten i Munktorp. Eriks död torde ha inträffat under senare delen av 1000-talet. Klostrets historia bör ha varit förhållandevis kort. Inga medeltida urkunder, förutom legenden om David, nämner något om klostret i Munktorp. En i närheten belägen källa heter än idag Sankt Davids källa och utpekas som platsen för Davids dopverksamhet. Den äldsta delen av Munktorps kyrka – tornet med sin vapenhusliknande utbyggnad åt väster – kallas Davidskyrkan och uppges vara byggd av abboten. Konsthistoriker menar att den har tydliga engelska drag och påminner om samma kyrkotyp som Gamla Uppsala domkyrka och kyrkoruiner i Sigtuna. Cluniancensklostret i Lund (dåvarande Danmark) borde ha varit den utsändande instansen upp till nuvarande Mellansverige. I mirakelsamlingar över David berättas hur han släckte eldsvådor, botade sinnessjuka, räddade ett barn som fallit ned i en brunn och hur han fick ett annat barn som svalt en nål att hosta upp den. Ryktet om Sankt David var så grundmurat att biskop Birger Magnusson 1463 begärde att få överföra hans ben till Västerås domkyrka, som saknade reliker av en helig man. En uppgift från 1542 säger att hans kranium och en arm har förflyttats från Munktorp.

Befolkningsutveckling

Samhället
I Munktorp ligger Munktorps kyrka.

Munktorps prostgård lär vara det första landsbygdshus i Sverige som målades med falu rödfärg.

Vid Munktorps kyrka börjar Romboleden, vid dopfunten inne i kyrkan. Leden är en gammal pilgrimsled mellan Trondheim och Munktorp. I kyrkan finns en inmurad ambo, som betyder: "att stiga upp", från ambon läses episteltexten.

Näringsliv
På orten finns bland annat flera träindustrier.

Kända personer med anknytning till Munktorp 
Per Emil Carlbom, fackföreningsman för Järnvägsmannaförbundet (1877-1924)
Carl Gustaf Ekman, statsminister 1926-28 och 1930-32.
David av Munktorp, engelsk munk som verkade i Munktorp. Västmanlands apostel.
Fredrick Federley, förbundsordförande Centerpartiets Ungdomsförbund 2002-2007, riksdagsman för Centerpartiet 2006-.
Fredrik Stenman, fotbollsspelare.
Helvig av Holstein, som fick Dåvö i södra delen av Munktorps socken som morgongåva och bodde där som änka 1290-1324.
Sven-Erik Österberg, socialdemokratiskt statsråd.
Anders Wejryd, kyrkoherde i Munktorp 1976-85. Svenska kyrkans ärkebiskop 2006-2014.

Noter 

Orter i Köpings kommun
Tätorter i Sverige
För att inte tala om alla dessa kvinnor

För att inte tala om alla dessa kvinnor är en svensk komedifilm från 1964 i regi av Ingmar Bergman.

Handling
Komedi om kritikern Cornelius (Jarl Kulle) som för att skriva en biografi om en cellist intervjuat kvinnorna i dennes bekantskapskrets.

Om filmen
Filmen är regisserad av Ingmar Bergman efter manus av Ingmar Bergman och Erland Josephson. Filmen är 80 minuter lång och regissörens första färgfilm (Eastmancolor).

Rollista (i urval)

Jarl Kulle - Cornelius, musikkritiker, cellisten Felix biograf 
Bibi Andersson - Ingrid, kallad Humlan, Felix älskarinna 
Harriet Andersson - Lisa, kallad Isolde, Felix kammarjungfru 
Eva Dahlbeck - Adelaide, Felix hustru 
Karin Kavli - Jeannette Bring, kallad Madame Tussaud, Felix beskyddarinna 
Gertrud Fridh - Hedda, kallad Traviata, Felix lärjunge på cello 
Mona Malm - Cecilia, Felix unga släkting 
Barbro Hiort af Ornäs - Beatrice, Felix ackompanjatris 
Allan Edwall - Jillker, Felix impressario 
Georg Funkquist - Tristan, f.d. cellist, Felix chaufför och betjänt

Musik i filmen 
Yes! We Have No Bananas (Vi har inga bananer), kompositör och engelsk text 1923 Frank Silver och Irving Conn, svensk text Karl Gerhard, musikarrangör Charles Redland 
Svit, orkester, nr 3, BWV 1068, D-dur. Air (Air på G-strängen), kompositör Johann Sebastian Bach, instrumental. 
Svit, nr 3, d-moll, kompositör Johann Sebastian Bach, instrumental.
Adelaide, op. 46, kompositör Ludwig van Beethoven, text Friedrich Matthisson, sång Jarl Kulle 
La belle Hélène (Den sköna Helena), kompositör Jacques Offenbach, fransk text Henri Meilhac och Ludovic Halévy svensk text 1865 Palle Block, instrumental.
Thaïs. Meditation, kompositör Jules Massenet, instrumental.

Källor

Svenska filmer 1964
Filmer i regi av Ingmar Bergman
Filmmanus av Ingmar Bergman
Filmmusik av Erik Nordgren
Svenska komedifilmer
Svenskspråkiga filmer
Sverige på film
Svenska 1960-talsfilmer
Samfundet Manhem

Samfundet Manhem var en pronazistisk förening i Sverige som i folkbildande syfte samlade "nationellt sinnade" personer från medel- och överklassen. Enligt samfundets emblem bildades samfundet 19 september 1934. Ständig sekreterare i samfundet var ingenjör Carl-Ernfrid Carlberg. Samfundets symbol var solkorset. Sannolikt stod samfundet Manhem bakom utgivningen av tidningarna Dagens Eko, Nationell Krönika och Sverige Fritt. Samfundet var indelat i en styrelse, ett vetenskapligt råd och ett konstnärligt råd. Medlemmarna kallade sig "nygöter" eller "manhemare".

Samfundet var inte öppet nazistiskt. Man beskrev sig som politiskt obundna och hade som syfte 'nationell folkbildning'. Historikern Lena Berggren menar att samfundet ska "betraktas som en allmänt nationell idémiljö som, på grund av att flera av de ledande personerna och föreläsarna var organiserade nationalsocialister, fick en nazistisk framtoning."

Bakgrund
Namnet Manhem kom av Olof Rudbeck d.ä.s legendariska historieverk Atland Sive Manhem, vanligen kallat Atlantican. Verket började publiceras 1679 och påverkade starkt den göticistiska historieskrivningen och mytologin som föreningen grundade sin ideologi på. Carlbergs invigningstal i Manhemssalen 14 december 1935 hänvisade till bland andra Jordanes och göticismen via Ericus Olai och Rudbeck. Manhems syfte förklarades vara att främja svenskheten för "tillbakaträngande andligt förfall och nationell förnedring". Vid samma sammankomst höll Gösta Häggqvist ett tal kallat Manhem och rasforskningen där han sa att bevarandet av den svenska rasen är att bibehålla den götiska traditionen. 

Till motto valdes "Tro, kraft, heder" vilket de tagit från Götiska Förbundet, och vid sidan av detta den så kallade gymniska treklangen "hälsa, karaktär, skönhet". Samfundets emblem föreställer en klunga barrträd framför ett hav, och på vardera sida ett vikingaskepp med fören vänd utåt. De uttryckte att de byggde samfundet på "ärftlig egenart (ras) och urgammal svensk, götisk-gymnisk kulturgrund". "Folkstamvård" var ett av deras främsta syften. De menade sig å ena sidan verka för ökad förståelse av icke-nordiska människor, men av föreläsningarna, främst i Gösta Häggqvists tal, framgår deras rasism och tro på svensk övermänsklighet samt deras övertygelse om att nordbor intog en överordnad särställning i förhållande till andra folk. För att bevisa detta hänvisade man till antika och medeltida propagandaskrifter.

Verksamhet
År 1936 talade Clarence von Rosen över ämnet ”Intryck från den nationalsocialistiska partidagen i Nürnberg 1936”. Andra föredrag hos Manhem under 1936 var till exempel Eric von Born om ”Judefrågan och dess lösning”, Per Engdahl om ”den fascistiska staten” och Carl Enfrid Carlbergs om ”Hitlers stora kulturtal vid rikspartidagen i Nürnberg 1936”. Redan 1942 avslöjades att samfundet registrerade judar. Skolelever hade fått brev hem där judiska klasskamrater pekades ut som företrädare för ett "främmande folk" som det var "en renlighetsuppgift att befria sig från".

Se även
Carlbergska stiftelsen

Referenser

Noter

Externa länkar
Lista över de personer som deltog i grundandet 1934

Nazism i Sverige
Organisationer bildade 1934
Sommarnattens leende

Sommarnattens leende är en svensk filmkomedi från 1955 med manus och regi av Ingmar Bergman.

Handling 
Filmen utspelar sig huvudsakligen på ett skånskt herresäte kring sekelskiftet 1900. Den kretsar kring advokaten Egerman och hans familj, och de problem kärlekens kraft kan ställa till med.

En välkänd scen är den där det förekommer rysk roulette.

Om filmen 
Bergman bygger en intelligent och sofistikerad komedi, inte olik dem som Hasse Ekman gjorde vid samma tid. Gestalterna i Sommarnattens leende kan ofta uppvisa en cynisk inställning till kärlek och sexualitet men likväl tråcklas ett lyckligt slut ihop.

Sommarnattens leende blev Ingmar Bergmans stora internationella genombrott. Filmen vann bland annat Prix de l'humour poétique vid filmfestivalen i Cannes 1956. I Sverige fick den hyllande recensioner, men Olof Lagercrantz i Dagens Nyheter skrev ned den mycket hårt i "en sågning som gått till historien som en av de mest infama i tidningens historia", enligt en nutida recensent i tidningen: "en komedi där det inte finns nog av ande och spiritualitet att fylla en dockas fingerborg och där skämten och replikerna är av drängkammarmodell, fast de klätts i kostym (...) Jag skäms att ha sett den.

Filmen är delvis inspelad på Jordberga slott utanför Trelleborg samt i Ystad. Den hade premiär annandag jul 1955 på Röda Kvarn i Stockholm.

Rollista i urval 
 Gunnar Björnstrand – Fredrik Egerman, advokat
 Ulla Jacobsson – Anne, hans hustru
 Björn Bjelfvenstam – Henrik Egerman, teol stud, Fredriks son
 Eva Dahlbeck – Désirée Armfeldt, skådespelerska
 Naima Wifstrand – gamla fru Armfeldt, Desirées mor
 Jarl Kulle – Carl Magnus Malcolm, greve, ryttmästare
 Margit Carlqvist – Charlotte, hans hustru
 Åke Fridell – Frid, kusk hos gamla fru Armfeldt
 Harriet Andersson – Petra, piga hos Egermans
 Jullan Kindahl – Beata, kokerska hos Egermans
 Gull Natorp – Malla, Desirées påkläderska
 Gunnar Nielsen – Niklas, Malcolms kalfaktor
 Bibi Andersson – skådespelerska
 Birgitta Valberg – skådespelerska
 Yngve Nordwall – Ferdinand

Filmmusik i urval 
 Aufschwung opus 12 nr 2, kompositör Robert Schumann
 Fantaisie-Impromptu opus 66, kompositör Frédéric Chopin
 Liebestraum opus 62 nr 3, kompositör Franz Liszt
 Bort med sorg och bitterhet, kompositör Erik Nordgren, text Ingmar Bergman
 Du skall ej fruktan bära/La ci darem la mano, kompositör Wolfgang Amadeus Mozart, text Lorenzo Da Ponte
 I himmelen, i himmelen, text Laurentius Laurinus d.ä. till melodi av okänd kompositör
 Madigans visa/Elvira Madigan, text Johan Lindström Saxon till folkmelodi
 Freut euch des Lebens

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 
 
 Frimärke, valör: Sverigebrev, 1999, foton av Louis Huch från Sommarnattens leende (1955), Postmuseum / Digitalt Museum.

1900-talet (decennium) i svensk film
Svenska filmer 1955
Svenska komedifilmer
Filmer i regi av Ingmar Bergman
Filmmanus av Ingmar Bergman
Filmmusik av Erik Nordgren
Svenskspråkiga filmer
Filmer från Svensk Filmindustri
Sverige på film
Svenska 1950-talsfilmer
Svartvita filmer
Zappa in New York

Zappa in New York är ett livealbum med Frank Zappa inspelat i december 1976. Det släpptes på LP i mars 1978. På skivan medverkar också bland andra Brecker Brothers och trummisen Terry Bozzio samt den kvinnliga slagverkaren Ruth Underwood. 1991 släpptes skivan igen i form av en dubbel-CD med fem extraspår som inte var med på originalutgåvan. Ett av dessa, "Punky's Whips", var från början tänkt att vara med på originalutgåvan, men ströks av Zappas dåvarande skivbolag.

Låtlista 
Alla låtar skivna av Frank Zappa

Original-LP:n 
Sida ett
"Titties & Beer" - 5:39
"I Promise Not to Come in Your Mouth" - 2:50
"Big Leg Emma" - 2:17
Sida två
"Sofa" - 3:15
"Manx Needs Women" - 1:40
"The Black Page Drum Solo/Black Page #1" - 4:06
"Black Page #2" - 5:31
Sida tre
"Honey, Don't You Want a Man Like Me?" - 4:15
"The Illinois Enema Bandit" - 12:31
Sida fyra
"The Purple Lagoon" - 16:57

CD-utgåvan 
CD 1
"Titties & Beer" - 7:36
"Cruisin' for Burgers" - 9:12
"I Promise Not to Come in Your Mouth" - 3:32
"Punky's Whips" - 10:51
"Honey, Don't You Want a Man Like Me?" - 4:12
"The Illinois Enema Bandit" - 12:41

CD 2
"I'm the Slime" - 4:24
"Pound for a Brown" - 3:41
"Manx Needs Women" - 1:51
"The Black Page Drum Solo/Black Page #1" - 3:50
"Big Leg Emma" - 2:17
"Sofa" - 2:56
"Black Page #2" - 5:36
"The Torture Never Stops" - 12:35
"The Purple Lagoon/Approximate" - 16:40

Album av Frank Zappa
Musikalbum 1978
Livealbum
Amerikanska jazzalbum
Jazzalbum
Jaclyn Smith

Ellen Jaclyn Smith, född 26 oktober 1945 i Houston, Texas, är en amerikansk skådespelare, mest känd för sin roll som Kelly Garrett i TV-serien Charlies änglar (1976–1981). Jaclyn Smith började sin karriär som fotomodell och har som skådespelare främst varit verksam inom TV. Hon är gift med läkaren Brad Allen sedan 1997.

Filmografi (urval) 

 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats
 
 Jaclyn Smith Feature Energy Times, Juli/Augusti 2009

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska fotomodeller
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Houston
Födda 1945
Levande personer
Kvinnor
Hallsteindoktrinen

Hallsteindoktrinen var en doktrin i Västtysklands utrikespolitik under 1950- och 1960-talen. Den har fått sin namn efter Walter Hallstein som under 1950-talet var statssekreterare på det västtyska utrikesdepartementet. 

Doktrinen var under en period mycket viktig inom den västtyska utrikespolitiken. Den gick i korthet ut på att Västtyskland skulle bryta alla sina diplomatiska kontakter med länder som knöt diplomatiska kontakter med Östtyskland. Den användes bland annat mot Jugoslavien och Kuba. Det enda undantaget gjorde man mot Sovjetunionen. 

Under 1960-talet förlorade doktrinen allt mer i betydelse då man såg större värde i att uppehålla diplomatiska kontakter med ett land även om det hade erkänt ”det andra Tyskland”. Doktrinen skrotades slutligen fullt ut när den västtyske förbundskanslern Willy Brandt började driva sin Ostpolitik (1969). Doktrinen var helt enkelt ett hinder i den politik som hade som mål att bland annat normalisera förhållandena med Östtyskland.

Se även 
Ostpolitik
Grundfördraget mellan Västtyskland och Östtyskland
Ulbrichtdoktrinen

Vidare läsning 
 Torben Gülstorff: Trade follows Hallstein? Deutsche Aktivitäten im zentralafrikanischen Raum des Second Scramble. Humboldt-Universität zu Berlin, Berlin 2016.
 Torben Gülstorff: Die Hallstein-Doktrin - Abschied von einem Mythos, in: Deutschland Archiv, 9.8.2017.

Externa länkar 
Dokument rörande Hallsteindoktrinen 
Hallstein-Doktrin 

Doktriner
Relationer mellan Västtyskland och Östtyskland
Akola

Akola är en stad i delstaten Maharashtra i västra Indien. Den är administrativ huvudort för distriktet Akola och beräknades ha cirka 450 000 invånare 2018.

Politik 
I den valkrets till Lok Sabha som omfattar Akola valdes 1999 en ledamot för dalitpartiet Bharipa Bahujan Mahasangha. 2004 blev det istället en kandidat för BJP som valdes för valkretsen.

Källor 
 

Orter i Maharashtra
Chandrapur

Chandrapur är en stad i centrala Indien, och är den administrativa huvudorten för distriktet Chandrapur i delstaten Maharashtra. Folkmängden beräknades till cirka 350 000 invånare 2018.

Källor

Orter i Maharashtra
Jalgaon

Jalgaon är en stad i västra Indien och är belägen i delstaten Maharashtra. Den är administrativ huvudort för distriktet Jalgaon och beräknades ha lite mer än en halv miljon invånare 2018.

Källor

Orter i Maharashtra
Parbhani

Parbhani är en stad i delstaten Maharashtra i västra Indien. Den är administrativ huvudort för distriktet Parbhani och beräknades ha cirka 350 000 invånare 2018.

Källor

Orter i Maharashtra
Solapur

Solapur (eller Sholapur) är en stad i den indiska delstaten Maharashtra. Den är administrativ huvudort för distriktet Solapur och beräknades ha cirka 1 miljon invånare 2018.

Källor 

Orter i Maharashtra
Latur

Latur är en stad i den indiska delstaten Maharashtra. Den är administrativ huvudort för distriktet Latur och beräknades ha cirka 460 000 invånare 2018.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Maharashtra
Mumbai (distrikt)

Mumbai (engelska) eller मुंबई जिल्हा (marathi) är ett distrikt i delstaten Maharashtra i Indien. Distriktet omfattar de centrala delarna av Bombay, det vill säga den del av Salsetteön som tidigare utgjorde Bombay Island. Det utgör tillsammans med det nordligare distriktet Mumbai (Suburban) Bombays kommun och stad, Greater Mumbai Municipal Corporation. Befolkningen uppgick till 3 338 031 invånare vid folkräkningen 2001, på en yta av 67,7 kvadratkilometer.

Källor 

Distrikt i Maharashtra

nl:Bombay#Bestuurlijke indeling
Buldhana

Buldhana (eller Buldana) är en stad i delstaten Maharashtra i västra Indien. Den är administrativ huvudort för distriktet Buldhana och hade 67 431 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Maharashtra
Dhule

Dhule är en stad i delstaten Maharashtra i västra Indien. Den är administrativ huvudort för distriktet Dhule och beräknades ha cirka 400 000 invånare 2018.

Källor 

Orter i Maharashtra
Kolhapur

Kolhapur är en stad i västra Indien och är belägen på Deccan i delstaten Maharashtra, öster om västra Ghats. Den är administrativ huvudort för distriktet Kolhapur och hade cirka 550 000 invånare vid folkräkningen 2011. Storstadsområdet, inklusive Gandhinagar, beräknades ha cirka 600 000 invånare 2018. 

Stadens flygplats är Kolhapur Airport.

Källor

Orter i Maharashtra
Nanded

Nanded (formellt Nanded-Waghala) är en stad i delstaten Maharashtra i centrala Indien. Den är belägen vid floden Godavari och är administrativ huvudort för distriktet Nanded. Staden slogs ihop med den närbelägna orten Waghala den 26 mars 1997, och Nanded-Waghala Municipal Corporation beräknades ha cirka 660 000 invånare 2018.

Källor
 

Orter i Maharashtra