kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Atomvinter

En atomvinter, även kallat kärnvapenvinter eller nukleär vinter, är den hypotetiska köldperiod som skulle kunna drabba jorden efter ett kärnvapenkrig i större skala. Diskussionen var vanlig i början av 1980-talet.

Hypotesens kärna är att partiklar i atmosfären hindrar solstrålningen att nå jorden vilket leder till katastrofala klimatiska följder när temperaturen sjunker flera tiotals grader. Kylan leder till massdöd av växter och djur. Hur kall och lång perioden kan bli beror mycket på intensiteten av kärnvapenkriget.

Den direkta sprängverkan i kärnvapnen skulle inte själv orsaka atomvinter. Däremot skulle efterföljande effekter göra det. Stoft som tillförs atmosfären av explosionerna och efterföljande bränder skulle fånga upp solinstrålning, värmas upp av den och stråla tillbaka en stor andel av energin innan den nått markytan. På detta sätt skulle mindre energi tillföras jorden, med nedkylning som följd. 

Dessutom menas att ozonlagret skulle tunnas ut av koldioxid som skapas av bränderna slungas upp i stratosfären. Uttunningen skulle öka den inkommande UV-strålningen från solen efter att stoftmolnen skingrats.

Världen har upplevt allvarliga klimatiska störningar till följd av stoft från vulkanutbrott, till exempel året utan sommar som 1816 kallas på Norra halvklotet, efter att vulkanen Tambora haft ett stort utbrott. En av teorierna till dinosauriernas utdöende är en motsvarighet till atomvinter efter ett stort meteornedfall som drev upp stoft och startade bränder i Sydamerika vars rök hindrade solstrålning.

Källor

Klimatologi
Kärnvapen
Vinter
Näsnaren

Näsnaren kan syfta på ett antal insjöar i Sverige:

Näsnaren (Östra Vingåkers socken, Södermanland) – en sjö i Katrineholms och Vingåkers kommuner i Södermanland som ingår i Nyköpingsåns huvudavrinningsområde
Lilla Näsnaren – en sjö i Katrineholms kommun i Södermanland som ingår i Nyköpingsåns huvudavrinningsområde
Näsnaren (Björkviks socken, Södermanland) – en sjö i Katrineholms kommun i Södermanland som ingår i Nyköpingsåns huvudavrinningsområde
Bie

Bie är en tätort i Katrineholms kommun i Södermanlands län, belägen utmed riksväg 56, cirka en mil norr om Katrineholm. Närliggande orter är Flodafors och Äsköping.

Historia 
Bie var ursprungligen en by som fram till 1840-talet bestod av tio gårdar, varav fyra omvandlades 1843 till kurorten Augustenbad för att bedriva hydroterapi. Författaren Anneli Jordal, som bodde i Bie under några år, har skrivit en roman, Augustenbad en sommar, som utspelar sig på orten. Kvar av hälsobrunnen finns idag endast två brunnspaviljonger.

Sedan 1970-talet återstår gårdar i byn – Bie Gästgivaregård (1907 - 2021) ägt av släkten Pettersson), Bie Westergård (1854 - 2020) ägt av släkten Anell) och Bie Östergården (sedan 1759 ägd av släkten Måsén). I byns äldsta hus (1752) bor författaren Lars Hermansson som driver Bie Biennal, scen för samtida konst och litteratur, i ortens gamla sädesmagasin.

Den moderna bebyggelsen i samhället har vuxit fram uppe på åsen, där vägen mot Julita passerar.

Befolkningsutveckling

Samhället 
Bie består av både äldre och lite nyare hus samt bostadsrätter.

I Bie skola finns låg- och mellanstadium samt fritidsgård.

Idrott
Det finns en idrottsförening som heter Bie GoIF.

Kända Biebor 
Anders Borg, före detta finansminister
Tord Filipsson, cyklist
Erik Hassle, sångare, kompositör
Olof Larsson, bondeståndets talman
Sven Otto Littorin, före detta arbetsmarknadsminister
Gustaf Lövås, skådespelare
Oskar Wahlström, fotbollsspelare

Se även 
Floda socken

Noter 

Orter i Katrineholms kommun
Tätorter i Sverige
Julita socken

Julita socken i Södermanland ingick i Oppunda härad, ingår sedan 1971 i Katrineholms kommun och motsvarar från 2016 Julita distrikt.

Socknens areal är 163,85 kvadratkilometer, varav 152,12 land. År 2000 fanns här 1 595 invånare. Gimmersta herrgård, Julita gård, Fogelstad och Äs säteri, tätorten Äsköping samt sockenkyrkan Julita kyrka ligger i socknen. Vid Julita gård finns Sveriges lantbruksmuseum.

Administrativ historik

Julita socken har medeltida ursprung. Socknen var förr intimt förknippad med det numera rivna klostret Saba och i dag med godset och lantbruksmuseet Julita gård. Under medeltiden lydde hela socknen under klostret, och senare under historiskt tid under Julita gård. 1859 bestod socknen av 87 mantal, varav 74 3/4 mantal under godsen Äs, Julita, Gimmersta och Foglesta, 10 3/4 mantal skattejord och 1 1/2 mantal kronojord.
  
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Julita församling och de borgerliga till Julita landskommun. Landskommunen inkorporerade 1952 Österåkers landskommun och upplöstes 1971 då denna del uppgick i Katrineholms kommun. Församlingen uppgick 2010 i Katrineholmsbygdens församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Julita, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000. 

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Oppunda härad. De indelta soldaterna tillhörde Södermanlands regemente, Vingåkers kompani.

Geografi
Julita socken ligger norr om Katrineholm kring sjön Aspen och sydost om Hjälmaren och med Öljaren i väster. Socknen är i väster en slättbygd vid Öljaren och är i övrigt en kuperad skogsbygd.

Fornlämningar
Från stenåldern är boplatser och lösfynd funna, från bronsåldern finns spridda gravrösen och från järnåldern finns 15 gravfält. Dessutom återfinns Fornborgen Viksberg i ett dominerande läge på Viksberget vid Äs. Av Julita kloster (Saba) kvarstår endast några delar som ingår i nutida byggnader vid Julita gård.

Namnet
Namnet (1100-talets senare del Jolattha) innehåller iior/iur, 'häst och löt, 'betesmark' och syftar på ett område vid kyrkan.

Bygdens gårdar

Se även
Julita församling
Julita gård

Referenser

Externa länkar

Julita hembygdsförening

Socknar i Oppunda härad
Indelningar i Katrineholms kommun
Östra Vingåkers socken

Östra Vingåkers socken i Södermanland ingick i Oppunda härad, ingår sedan 1971 i Katrineholms kommun och motsvarar från 2016 Östra Vingåkers distrikt.

Socknens areal är 112,05 kvadratkilometer, varav 94,47 land. År 2000 fanns här 1 572 invånare.  Slottet Claestorp, godsen Beckershov och Sjöholm, en del av tätorten Strångsjö samt sockenkyrkan Östra Vingåkers kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen bildades 17 juni 1754 genom en utbrytning ur  Vingåkers socken efter att församlingen utbrutits 1642 som kapellförsamling.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Östra Vingåkers församling och för de borgerliga frågorna till Östra Vingåkers landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Stora Malms landskommun som 1971 uppgick i Katrineholms kommun. 2006 uppgick församlingen i Nävertorp-Östra Vingåkers församling som från 1 januari 2010 uppgått i Katrineholmsbygdens församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Östra Vingåker, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Oppunda härad.  De indelta soldaterna tillhörde Södermanlands regemente, Vingåkers kompani och Livregementets husarkår, Östernärke skvadron.

Geografi
Östra Vingåkers socken ligger sydväst om Katrineholm kring sjön Viren med Tisnaren i sydväst och med Kolmården i söder. Socknen har odlad slättbygd i norr och kuperad skogsbygd i söder.

Fornlämningar
Från stenåldern finns fyra boplatser och lösfynd.

Namnet
Namnet erhölls vid delningen av Vingåkers socken 1754. Namntolkningen av Vingåker återfinns i artikeln Västra Vingåker.

Se även
Östra Vingåkers församling

Referenser

Externa länkar

Socknar i Oppunda härad
Indelningar i Katrineholms kommun
Hans-Erland Heineman

Hans-Erland Heineman, född 30 juni 1919 i Stockholm, död 23 juli 2003 i Skövde, var en svensk arkitekt.

Liv och verk
Hans-Erland Heineman tog examen vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm 1947 och fortsatte studierna vid Universitetet i Paris 1948–1949. 
Heineman var stadsarkitekt i Skövde under ett år på 1950-talet. Han grundade därefter tillsammans med stadsarkitekten Bo Boustedt i grannstaden Skara en egen arkitektbyrå, vilken de drev 1951–1970. Heineman var kreatören och Boustedt entreprenören och tillsammans fick de många uppdrag inom offentlig förvaltning såsom skolor, matsalar och ålderdomshem. I deras affärsidé var tillgänglighet viktig och de var bland de första att tillämpa det mobila kontoret. Från 1970 drev han egen verksamhet.

Heineman såg Skövde kulturhus som sitt viktigaste verk. Han har dessutom utformat delar av kvarteret Oden vid kulturhuset i Skövde. Andra byggnader han ritat är Billingehus och Sankt Lukas kyrka i Skövde, Sankt Johannes kyrka i Hentorp, Skövde, Centrumhuset i Götene och Hotell Bellevue i Hjo. Han ligger även bakom utformningen av över 150 ålderdomshem över hela Sverige.

År 1979 utgav han en roman.

Verk i urval
Skövde kulturhus
Centrumhuset, Götene
Varuhuset Commerce i Skövde
Sankt Johannes kyrka Skövde
 Hotell Bellevue, 1971, Hjo
Hotell Billingehus, Skövde
Sankt Lukas kyrka, Skövde
Äldreboendet Käpplunda gärde, Skövde
Volvohuset, Skövde

Bildgalleri

Bibliografi i urval
Hans-Erland Heineman: Stad, Esselte studium 1976, 
Hans-Erland Heineman: Barbara – roman, Bromberg, Uppsala 1979,

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Skövdes stadsarkitekter
Arkitekter från Stockholm
Födda 1919
Avlidna 2003
Män
Svenska innehavare av professors namn
Skövde kulturhus

Skövde kulturhus byggdes i centrala Skövde 1964 och är ritat av Hans-Erland Heineman. Huset ligger vid Resecentrum i Skövde.

Om Skövde Kulturhus
Skövde kulturhus är Sveriges första kulturhus; med idén att samla allt under ett och samma tak. Här finns stadsbibliotek, konstmuseum, Skövde stadsteater (med drygt 500 publikplatser), biograf Odeon, kafé och restaurang, föreningslokaler, danssalong samt konferenslokaler. Kulturhuset ligger i kvarteret Oden och både innehåller och är omgärdat av en mängd konstobjekt. Den förste föreståndaren var musikern Owe Kjell. 

Stora förändringar gjordes invändigt 1993-1995, då ett helt nytt konstmuseum i tre plan tillkom i lokaler som Folkets hus tidigare disponerat.  Ytterligare stora ombyggnationer genomfördes 2013, då en gemensam informationsdisk för kulturhusets verksamheter byggdes och fasaden mot entréplan och restaurang Sällskapet byttes mot en glasfasad.

Hösten 2013 fick Skövde kulturhus priset för "Årets marknadsförare" av Marknadsföreningen i Skaraborg. Det är även omnämnt som "Sveriges lättillgängligaste kulturhus".

Stadsbiblioteket 
Skövde stadsbibliotek öppnade den 6 maj 1931. Innan dess hade stadsbiblioteket föregåtts av ett antal läsesällskap och mindre bibliotek i Skövde, men redan 1916 skrev major Eric Uggla – då ordförande för drätselkammaren – ett förslag till stadsfullmäktige om att inrätta ett stadsbibliotek i staden. Arbetet med att kunna bygga upp Skövde stadsbibliotek drevs sedan av både kammaren och fullmäktige.

Initialt låg stadsbiblioteket i lokaler i den gamla läroverksbyggnaden, vid Eric Ugglas plats (som idag inhyser Eric Ugglas Teater). 1965 flyttade biblioteket till sina nya lokaler i det nybyggda kulturhuset.

Konstmuseet 

Konstmuseet i Skövde ligger en våning upp i Skövde Kulturhus. Under taket ryms internationella residens, experimentyta för samtidskonst samt en unik konstsamling. I över 10 år har Konstmuseet i Skövde arbetat målmedvetet med frågor kring genus, jämställdhet och normkritik. Konstmuseet gör runt sju tillfälliga utställningar varje år med allt från internationell samtidskonst till konsthistoriska exposéer med verk från samlingen. Dessutom finns en basutställning med verk ur samlingen där fokus ligger på svenskt 1900-tal till idag. De tillfälliga utställningarna i Stora galleriet utgår från Konstmuseets normkritiska uppdrag. I Lilla galleriet visas ett varierat utbud där det lokala konstlivet och mer samtida uttryck ges plats och i Konstmuseet fokus görs djupdykningar i Skövde kommuns egna samlingar.

Biograf Odeon 
Biograf Odeon är en modernt utrustad biograf med 149 platser (varav 2 rullstolsplatser) planerad och inredd så att den utöver filmvisningar även kan användas för föreläsningar eller kulturarrangemang i stil med mindre konserter och teaterföreställningar. I biografen anordnas löpande filmvisningar av föreningar som Föreningen Skövde filmfestival och Skövde filmstudio.

Bilder

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Skövde kulturhus webbplats

Byggnader och anläggningar i Skövde
Kulturhus i Sverige
Biografer i Skövde
Timboholmsskatten

Timboholmsskatten är en guldskatt hittad 1904 på Timboholms ägor i utkanten av Skövde i Västergötland av tre arbetare vid namn Carl Wernlund och Per Rythén, mer kända som "Sjôle-Lotta" och "Bly-Per" samt C. H. Lantz. Skatten är daterad till folkvandringstid (ca 400–500-tal), och har en totalvikt på cirka 7 kg. Den består av 2 tackor och 26 spiralringar av obearbetat guld och är den största bevarade guldskatten hittad i Norden. Bara Tureholmsskatten, funnen i Södermanland, är större, men denna skingrades efter fyndet. 

Guldskatten finns nu i Guldrummet på Historiska museet i Stockholm. En kopia av skatten visas på Stadsmuseet i Skövde  och sedan hösten 2008 finns en skulptur föreställande guldringarna i Timboholmsrondellen vid infarten till Östermalm i Skövde.

Det dröjde innan upphittarna fick betalning, varför de i juli året därpå insände ett klagobrev. Detta möttes dock med byråkratisk aversion av ansvariga myndigheter. När och om de fick betalning är inte känt, men den uteblivna ersättningen vållade stora tidningsrubriker. 

Skatten värderades av dåvarande antikvarie Hildebrandt till 2 000 kronor inklusive den så kallade dusören, cirka 100 000 kr 2011. 

Stadsmuseet i Skövde har gjort en film om hur det kom sig att guldet fick ligga orörd i marken i flera hundra år.

Referenser 

 "Kalmar" 1905-07-21. SHM:s huvudkatalog för fynd 12567.

Folkvandringstiden
1904 i Sverige
Fornfynd i Sverige
Skövde
Fornfynd från järnåldern
Vetenskapsåret 1904
Västergötlands historia
Föremål på Statens historiska museum
Juliamängden

Juliamängder är en familj av fraktaler som fått sitt namn efter sin skapare Gaston Julia.
Mängderna är besläktad med mandelbrotmängden och i definitionen av mängderna används samma iterationsformel:

Skillnaden är att när man vid mandelbrotmängden hela tiden utgår från z0=0 och varierar c, så varierar man för en fixerad juliamängd startvärdet z0 och använder samma värde på c. Juliamängden för ett visst c-värde är alltså alla startpunkter z0 för vilken ovanstående formel konvergerar mot ett ändligt värde. På så sätt kan man säga att det för varje punkt c i mandelbrotmängden finns det en juliamängd. På sidan Mandelbrotmängden finns en utförlig beskrivning av hur kvadrerande fraktaler som denna, (och andra), kan åskådliggöras i ett tidflyktssystem.

Andra funktioner 
Det man vanligen menar med juliamängder är den mängd som fås genom iteration av formeln  där startvärdet varierar. Mer generellt, kan man utan problem definiera juliamängder för iterationer av  där
 är en godtycklig kvot av två polynom. Dessa har studerats ganska flitigt. 
Det har bland annat visats att juliamängden man får från en sådan rationell funktion alltid består av 0,1,2 eller oändligt många sammanhängande komponenter.

Reverserad formel 

Det går även att med en reverserad formel att konvergera en punkt mot juliamängden. Metoden som beskrivs ovan utesluter de punkter som inte tillhör mängden men brukar formeln:

Om man därefter slumpvis väljer vilken av de två rötterna som skall ligga till grund för nästa iteration och sedan upprepar den ett stort antal gånger, så kommer punkten Zn att konvergera mot juliamängdens kant, och när den väl nått den att "hoppa" från punkt till punkt på randen av fraktalen. Denna algoritm lämpar sig i bäst för att rita de delmängder som är helt sammanhängande i randen då de två huvudattraktorerna är svåra att nå med konvergensen. Det på grund av att slumpvalet med  chans hela tiden gör att riktningen ändras. Men det går att undvika det till en viss grad om man upprepar val, (roterad 180º eller ej), ett antal gånger. Då låter man ett slumptal välja hur många upprepningar av samma val som skall genomföras, (maxiamalt 4-6 är tillräckligt), det ger fortfarande  i sannolikhetsfördelning på lång sikt men större differenser vid några få utfall.

Exempel från Juliamängden

Externa länkar 
 Sök efter bilder på juliamängden (med google)
 Sök efter java-applets där du kan zooma i juliamängden (med google)

Fraktaler
Billingehus

Billingehus är en hotell- och konferensanläggning som ligger på berget Billingen i Skövde. I anslutning till Billingehus ligger S:t Lukas kyrka, vattenanläggning både inom- och utomhus, slalombacke och vandringsleder. Billingehusanläggningen är liksom Billinge Stugby och Camping en del av Billingens fritidsområde. 

Anläggningen, öppnad 1970, var ett resultat av entreprenören Arne Sandbergs önskan att skapa ett område med balans mellan arbete, hälsa och motion.

Billingehus och S:t Lukas kyrka är ritade av skaraborgsarkitekten Hans-Erland Heineman.

Under 2022 köptes Billingehus av Lotus Hotel Group som då påbörjade en grundlig renovering för att återställa Billingehus till dess forna glans. Med makarna Sandbergs ledord, för själ och hjärta, i ständig åtanke skapas nu en mötesplats för naturälskare med bl.a. skidåkning, cykel- och vandringsleder och mycket mer. Tillsammans med arkitekten Gert Wingårdh, som själv är bördig från Skövde, har hotellet fått en upprustning med enorm respekt för byggnadens 70-tals arkitektur.

Källor

Noter

Externa länkar 

 

Hotell i Sverige
Byggnader och anläggningar i Skövde
Helen Hunt

Helen Elizabeth Hunt, född 15 juni 1963 i Culver City, Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare och regissör.
 
Helen Hunt slog igenom i TV-komedin Galen i dig, för vilken hon belönades med fyra Emmy Awards och tre Golden Globes. För rollen som den ensamstående modern och servitrisen Carol Connelly i Livet från den ljusa sidan belönades hon med en Oscar och en Golden Globe för bästa kvinnliga huvudroll. 2013 nominerades Hunt till en Oscar för bästa kvinnliga biroll för sin roll som sexsurrogat i Mitt längtande hjärta men vann inte.

Mellan 1999 och 2000 var Helen Hunt gift med skådespelaren Hank Azaria. Hon var 2001–2017 tillsammans med regissören och manusförfattaren Matthew Carnahan och med honom har hon en dotter, född 2004.

Filmografi i urval 

 (2 avsnitt)

 (2 avsnitt)

 (röst)

 (TV-film)

 (TV-film)
 ("The One with Two Parts: Part 1")

 ("Dumbbell Indemnity")

 (även regi, produktion och manus)

 (röst)

 (endast regi; "At the Movies")
 (endast regi; "Retribution")

 (även regi, produktion och manus)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Los Angeles
Födda 1963
Levande personer
Kvinnor
Alumner från California State University, Los Angeles
Personer från Culver City
Elementarsats

Elementarsats filosofisk term introducerad av Ludwig Wittgenstein i Tractatus logico-philosophicus. En elementarsats är en sats som endast innehåller namn (ord som refererar till i världen existerande ting) alltså inga logiska konstanter (exempelvis "och", "icke", "alla"). En elementarsats måste vara artikulerad, alltså namnen måste komma i en ordning som gör dem meningsfulla. En vanlig (meningsfull) sats är en sanningsfunktion av (meningsfulla) elementarsatser.

Termer inom språkfilosofi
Mira Sorvino

Mira Katherine Sorvino, född 28 september 1967 på Manhattan i New York (dock uppvuxen i Tenafly i Bergen County, New Jersey), är en amerikansk skådespelare. Hon är dotter till skådespelaren Paul Sorvino. Mira Sorvino Oscarbelönades för sin biroll i På tal om Afrodite vilken hon även vann en Golden Globe Award för. På senare år har Sorvino engagerat sig mot bland annat människohandel i egenskap av rollen som FN:s goodwillambassadör.

Filmografi i urval 

 (TV-film)

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1967
Kvinnor
Levande personer
Oscar för bästa kvinnliga biroll
Personer från Bergen County
Alumner från Harvard College
Irenes

Irenes - Sankta Irenes,  Flicka från Thessaloniki som i slutet av 200-talet e.Kr. fängslades och brändes till döds efter att hon gömt "heliga böcker", något som kejsar Diocletianus förbjudit. Hennes systrar Agape och Chiona hade tidigare rönt samma öde.

Hon firades i äldre almanackor den 5 april.

Grekiska helgon
Kvinnor
Födda 200-talet
Avlidna 304
Jessica Lange

Jessica Phyllis Lange, född 20 april 1949 i Cloquet, Minnesota, är en amerikansk skådespelare. Lange debuterade på film 1976 i Dino De Laurentiis nyinspelning av King Kong. Hon har därefter bland annat medverkat i Tootsie (1982), Frances (1982), Vredens mark (1984), Sweet Dreams (1985), Music Box – skuggor ur det förflutna (1989), Blue Sky (1994), Grey Gardens (2009) och skräckserien American Horror Story (2011–2015, 2018). Lange har belönats med en Oscar vid två tillfällen, för bästa kvinnliga biroll i Tootsie (1982) och bästa kvinnliga huvudroll i Blue Sky (1994). Hon har även vunnit ett flertal Emmy Awards och Golden Globe.

Jessica Lange föddes i Cloquet i Minnesota 1949. Hennes far, Albert John Lange (1913–1989), arbetade som lärare och försäljare och hennes mor, Dorothy Florence Sahlman (1913–1998) var hemmafru. Hon var det tredje av fyra barn, hade två äldre systrar och en yngre bror. Släkten på hennes mors sida kommer från Finland, medan faderns sida härstammar från Tyskland och Nederländerna.

Mellan 1982 och 2009 var hon sambo med Sam Shepard och har med honom en son och en dotter. I ett tidigare förhållande med den ryske balettdansören Michail Barysjnikov har hon ytterligare en dotter.

Filmografi i urval 

 (All That Jazz)

 

 
 

 

 (TV-film)

Externa länkar 

 
 

Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Oscar för bästa kvinnliga biroll
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Minnesota
Personer från Cloquet
Födda 1949
Levande personer
Kvinnor
Alumner från University of Minnesota
Råsandsgjutning

Sandformsgjutning av järn är den vanligaste och kommersiellt mest betydande gjutningsmetoden. Som namnet antyder är det fråga om gjutning i en form tillverkad av sand. Råsanden blandas med sot och ett lämpligt bindemedel oftast bentonitlera samt fuktas med vatten för att bli formbart och få en viss hårdhet. Därefter pressas sanden mot två modellhalvor varefter modellerna dras ur formen och formhalvorna sammanfogas. I förväg har modellsnickaren gjort gjutkanaler som leder till hålrumet inne i formen så att det går att hälla det smälta järnet in i formen. Man låter smältan stelna och slår ur godset. Det finns i huvudsak två metoder för råsandsgjutning: med eller utan flaska. Flaska är namnet på ramen runt formen, gjutning utan flaska kallas ofta bullformning.

Olika järnkvalitéer

gråjärn
segjärn
adurcerjärn
vitjärn

Gjutning
S/S Norrtelje

S/S Norrtelje är ett svenskt passagerarfartyg. Hon byggdes 1900  W. Lindbergs Varvs- och Verkstads  AB i Stockholm med Ernst Hernberg som konstruktör. Sedan år 1968 ligger hon förtöjd i Norrtälje där hon fungerar som museum och restaurang. Hon kallas även för ”skärgårdsflottans okrönta drottning”.

Under många år gick hon på traden Stockholm–Furusund–Norrtälje. På 1930-talet gjordes även försök att använda fartyget för militära ändamål, vilket inte föll så väl ut. Hon gick även från Norrtälje till Mariehamn på Åland 1951, och mellan Stockholm och Mariehamn 1952–1961.

På 1960-talet var det nära att fartyget skrotades, men hon  räddades genom ideella krafter. År 2004 blev fartyget k-märkt, samtidigt som man monterade på en ny smalare skorsten som mer överensstämde med den ursprungliga. Fartygets maskin fungerar fortfarande, men eftersom ångpannan är slutbränd, kan den inte brukas då hon flyttas för underhåll.

Källor

Noter

Externa länkar

 S/S Norrteljes webbplats

Svenska passagerarfartyg
Svenska ångfartyg
K-märkta fartyg
Norrtälje
Fartyg sjösatta 1900
Sjöfartsmuseer i Sverige