kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Deformation

Se deformation (fysiologi) för deformation av en människokropp eller annan organism.

Deformation är inom materialvetenskap en förändring av form eller storlek hos ett objekt till följd av pålagda laster. Dessa laster kan vara, men är ej begränsade till, inverkan av en kraft, en temperaturförändring eller en kombination av dessa två. Om deformation kvarstår efter avlastning talar man om plastisk deformation, i annat fall talar man om elastisk deformation.

Inom kontinuummekanik definieras deformation som en kropps transformation från referenskonfiguration till nuvarande konfiguration. En konfiguration är den matematiska mängd som beskriver positionen för alla partiklar i kroppen. Här tillämpas Cauchy-Greens deformationstensor för att enklare kunna hantera informationen analytiskt och exempelvis härleda kroppens töjning. Liksom inom materialvetenskap kan deformation vara orsakad av yttre strukturlaster, volymkrafter, temperaturförändringar, kemiska reaktioner etc. Det kan vara en god approximation att bortse från deformationer då det kan ha underordnad betydelse i jämförelse med kroppens translation och då talar man om stelkroppsmekanik.

Deformationsmodeller 
Deformation av en kropp är rörelse av interna partiklar vilket ger upphov till interna krafter då partiklarna i rörelse påverkar partiklarna i direkt omnejd. När dessa interna krafter agerar på en ytarea ger de upphov till inre spänningar mellan tvärsnitt i materialet. Hur ett konstruktionsmaterial deformeras till följd av yttre belastningar som ger upphov till inre spänningar är av stort intresse inom konstruktion och design. Bland annat detta har motiverat utformning av experimentell bestämning av egenskaper genom mekanisk provning och karaktärisering av material medelst exempelvis dragprov och sveptunnelmikroskop. 

Det har utvecklats ett antal analytiskt förenklande materialmodeller för att beskriva exempelvis isotropa, transversellt isotropa, ortotropa och anisotropa material. En inom hållfasthetslära och byggteknik vanligt förekommande modell är elastisk-idealplastisk deformation där töjning är proportionell mot spänning upp till en sträckgräns enligt Hookes lag, varefter deformationen blir oändlig. Med andra ord ämnar den att simulera dragprovkurvans elastiska område men om den plastiska gränsen uppnås havererar konstruktionen.

Se även
Analytisk mekanik
Fjäder (teknik)
Hårdhet
Vibration
Skjuvning

Referenser

Hållfasthetslära
Materialteknik
Mekanik
Carat

Carat eller metrisk karat, c, är en massenhet för diamanter och andra ädelstenar. En carat/metrisk karat motsvarar 200 milligram (0,2 gram). 1 carat kan delas i 100 point. 1 point är alltså = 2 mg.

På svenska används den internationella stavningen carat (förkortas ct) för ädelstenar och äkta pärlor, medan stavningen karat (förkortat K) förbehålles renhetsmåttet (halten) karat, 1/24 av ren metall av slagen guld, platina och palladium (ädelmetaller).

Etymologi
Etymologiskt kommer ordet från grekiskans κερατιον (via arabiskans qirat) vilket bokstavligen betyder litet horn, men också var en benämning på Johannesbrödsträdets frukter. Kärnorna från dessa användes förr som viktenheter vid handel  och har en ungefärlig vikt på 0,2 gram. Ordet karat har samma ursprung som carat.

Definitioner
Den nuvarande (metriska) definitionen 200 mg infördes 1 april 1914 och har blivit standard i de flesta europeiska länder och sedan 1 juli 1914 även i USA.

När det gäller Sverige beslöt Riksdagen redan 1910 efter proposition av Regeringen, att metrisk carat skulle ersätta den gamla svenska caraten för såväl ädelstenar som för äkta pärlor.

Tidigare användes begreppet med varierande betydelse.

För pärlor och diamanter indelas 1 carat i 4 pearl grains eller metric grains, varigenom 1 pearl grain (eller metric grain) är lika med 50 mg. Annars definieras 1 grain som lika med 64,79891 mg, och 1 pund är i sin tur lika med 7 000 grain. (För haltmåttet karat avser grän däremot 1/12 karat).

Referenser

Massenheter
Ädelstenar
Olaga hot enligt svensk lag

Olaga hot är ett brott i svensk rätt  enligt 4 kap 5 § Brottsbalken:
Om någon lyfter vapen mot annan eller eljest hotar med brottslig gärning på sätt som är ägnat att hos den hotade framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person eller egendom, döms för olaga hot.

Det krävs, enligt lagens ordalydelse, inte att den hotade faktiskt känner fruktan. Det räcker att hotet är av sådan art att man normalt skulle känna fruktan.
Den hotande kan dömas för olaga hot till böter eller fängelse i högst ett år.
Är brottet grovt kan förövaren dömas till fängelse i lägst nio månader och högst fyra år.

 Allvarligt hot förenat med stöld från person kan istället bedömas som grovt rån, vilket framgår av NJA 1981 s 273.
 En person som först misshandlat en person upprepade gånger och därefter fällt hotfulla yttranden har härigenom gjort sig skyldig till olaga hot vid sidan av den tidigare förövade misshandeln enligt NJA 1990 s 776.

Se även 
 Hotbrott
 Hot

Noter 

Hotbrott
Yttrandefrihetsbrott
Tryckfrihetsbrott
Sankt Petri kyrka, Ystad

Sankt Petri kyrka eller Klosterkyrkan är en kyrkobyggnad i den nordöstra delen av stadskärnan i Ystad. Den tillhör Ystad-Sövestads församling i Lunds stift. Utanför klostret finns en rosenträdgård och en örtagård. År 2002 anlades rosengården i hjärtat av klostergården formgiven av konstnären Maria Björklund. Hon valde S:ta Katarinas hjul som utgångspunkt eftersom S:ta Katarina var ett av gråbrödernas viktigaste helgon.

Kyrkobyggnaden 
Kyrkan påbörjades 1267 och utgör en del av det gamla gråbrödraklostret i Ystad. Kyrkan var den södra längan i den kringbyggda klostergården. Det är en för gråbröderna typisk hallkyrka i tegel. Kyrkan var på medeltiden knuten till helgonen Sankt Nicolaus och Katarina av Alexandria. På 1300-talet tillkom ett tresidigt ljust kor och kyrkan byggdes ut åt söder. I slutet av 1400-talet uppfördes den pampiga västgaveln och klocktornet.

Vid reformationen kastades munkarna ut 1532. Klostret blev sjukhus, bränneri och magasin medan kyrkan blev vanlig församlingskyrka. År 1600 revs klostrets norra och västra längor och nu finns endast ruiner av dessa kvar. 1908–1912 restaurerades det som återstod av klosterbyggnaderna. Idag används den östra längan av Ystads stadsmuseum. 1967 övertog kommunen klosterkyrkan och lät genomföra en renovering. I dag används kyrkan både för gudstjänster och till museiverksamhet.

Inventarier 
Flertalet gamla inventarier finns numera i Lund. Kvar finns dopfunt från 1300-talet och ett 80-tal gravstenar från 1300- till 1700-talet.

 1830 byggde Anders Larsson, Svenstorps Mölla, amatörorgelbyggare, en orgel med 10 stämmor.

1890 byggde Åkerman & Lund, Stockholm en orgel med 15 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1970 av Georg Heintz, Tyskland och är en mekanisk orgel.

Källor

Referenser

Noter 

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Ystads kommun
Tegelkyrkor
Osquar och Osqulda

Osquar och Osqulda var fram till 2018 den studentikosa benämning på teknologer som studerar vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm. Namnet Osquar kommer från kung Oscar II, som var behjälplig vid grundandet av Tekniska Högskolans Studentkår. Den kvinnliga motsvarigheten Osqulda tillkom på 1940-talet. Osquar och Osqulda tillsammans benämns Osquarulda. 2018 byttes namnet på den kvinnliga teknologen till Quristina efter Drottning Kristina.

Namnet Osquar förekommer i många föreningsnamn (till exempel KTH Osquars) och dryckesvisor. En gågata på KTH campus Valhallavägen har namnet Osquars Backe. En väg på KTH:s område bar fram till februari 2018 namnet Osquldas väg, då namnet byttes eftersom det ansågs vara sexistiskt. Osqvik är THS sportstuga på Värmdö. 

Osquars kvinnliga respektive brukar, i den mån hon inte är en Osqulda, benämnas Ada.  Osquldas manlige respektive benämns om inte Osquar så Konrad, men detta namn används ytterst sällan.

Osquar besjungs i visan "Gud skydde dig, Osquar" (som är Kongl. Teknologkörens institutionssång) och "Visa vid torsdagskväll".

Källor

Se även 
Civ och Civerth
Emil och Emilia
Enok och Enucka
Linus och Linnea
Truls och Trula
Elof Sundin

Studentkultur vid Kungliga Tekniska högskolan
Fiktiva studenter
Bona, Motala kommun

Bona (uttalas Båna) är en småort och en egendom i Västra Ny socken i Motala kommun, Östergötland.

Historia
Bona var ursprungligen ett frälsehemman, som år 1775 köptes av Godegårds bruks ägare Jean Abraham Grill som där anlade ett stångjärnbruk med en ämnesstångjärnshammare och ett par härdar. Bona bruk drevs av medlemmar av släkten Grill till år 1886. I huvudsak tillverkade man stångjärn, halvfabrikat och verktyg. Gustaf Grill, agronom och zoologiskt intresserad, flyttade sin djurpark från gården Ruda i Brunneby till Bona gård, och höll där 140 svenska däggdjur och fåglar, fördelade på 49 arter.

Efter den Grillska eran ägdes egendomen av patron Oskar Lundqvist och S V Lundborg. Lundqvist satsade på jord- och skogsbruk och förvärvade bland annat Stora Ängesby och Lindenäs i dåvarande Motala socken. Hans son var författaren, jägmästaren och professorn Eric Lundqvist (1902–1978), som under många år arbetade med skogsbruk i Indonesien och som skrev ett stort antal böcker med motiv från vistelsen i detta land. Indien skildras i boken Moder India.

Bruket inköptes år 1902 av staten som där från 1905 till 1948 drev Statens uppfostringsanstalt för kriminella ynglingar. Sedan strafformen tvångsuppfostran avskaffats, ombildades Bona till ett mentalsjukhus vid namn Västra Ny sjukhus. Anläggningen ritades av arkitekten David Lundegårdh.

Efter att sjukhuset lades ned i början av 1980-talet (1981) har byggnaderna använts till en flyktingförläggning som nu är nedlagd. Där har även funnits utbildningsverksamhet i form av Bona Folkhögskola (1984–1998), som numera under samma namn är verksam i Motala.

Befolkningsutveckling

Referenser

Litteratur
Hans Möller, Bonagrabben!, Bollnäs 1985.
Renée Frangeur, Pojkar, pli och pedagogik, Carlssons bokförlag 2007 (april).  (tidigare avhandling av samma författare)

Externa länkar 
 SCB:s statistik över folkmängd mm i småorter (2005–2010)
 SCB:s statistik över folkmängd mm i småorter (2010–2015)
Teater i Bona under uppfostringsanstaltens tid

Svenska järnbruk
Orter i Motala kommun
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Östergötlands län
Bo Bergman

Bo Hjalmar Bergman, född 6 oktober 1869 i Stockholm, död 17 november 1967 i Stockholm, var en svensk författare, litteraturkritiker, posttjänsteman och ledamot av Svenska Akademien (stol nummer 12 från 1925).
Han tilldelades år 1956 Samfundet De Nios Stora Pris. Bergman var vid sitt frånfälle 98 år och är därmed Svenska Akademiens äldsta ledamot genom tiderna.

Biografi
Bergman avlade 1889 juridisk preliminärexamen vid Uppsala universitet, anställdes 1902 som postexpeditör vid Kungliga postverket, och blev 1919 1:e postexpeditör. 1905 gifte han sig med Hildegard Hedén. Vid samma tid inledde han sin journalistiska bana, och var litteraturkritiker i Ord och Bild åren 1900–1904 och i Dagens Nyheter 1905–1939 där han även var teaterkritiker.

Bo Bergman bildar tillsammans med Hjalmar Söderberg och Henning Berger "de borgerliga intimisterna", en grupp som utgör en förbindelselänk mellan åttiotalets realistiska litteratur och 1890-talets estetiska romantik.

Hans första diktsamling Marionetterna, där dikten med samma namn ingår, utgavs 1903. Den blev omedelbart ett stort genombrott för Bergman som diktare. Han framstod till en början som en pessimistisk skeptiker i samma anda som vännen Hjalmar Söderberg, men hans livshållning övergick efterhand till en mildare humanism. I en lång rad diktsamlingar som En människa (1908), Elden (1917), Livets ögon (1922) och Trots allt (1931) varierade han kärleks- och naturmotiv i en musikaliskt välljudande poesi där klarhet och resignation ingick en sensibel förening. Många av Bergmans dikter har tonsatts av kända svenska tonsättare, bland dem Wilhelm Peterson-Berger, Wilhelm Stenhammar, Ture Rangström och Karin Rehnqvist. Bo Bergman var även en framstående novellförfattare med Drömmen (1906) som en höjdpunkt.

Bergman ligger begravd på Norra begravningsplatsen i Solna kommun.

Bibliografi

Skönlitteratur

Varia

Samlade upplagor och urval

 - Texten är moderniserad.

Tonsatta dikter i urval 
Fem sånger till dikter av Bo Bergman, op. 20. Fem sånger för solosång och piano av Wilhelm Stenhammar (1905)
Fem dikter. Fem sånger för solosång och piano av Ture Rangström (1917)
Fyra Stockholmsdikter av Bo Bergman, op. 38. Fyra sånger för solosång och piano av Wilhelm Stenhammar (1919)
Två dikter av Bo Bergman. Två sånger för solosång och piano av Wilhelm Peterson-Berger (1921)
Den mörka blomman. Fem sånger för solosång och piano av Ture Rangström (1924)
Bara du går över markerna. En sång för blandad kör av Karin Rehnqvist (1995)
Tre Stockholmssånger. Tre sånger för baryton och piano av Inger Wikström (1997)
Melodi. (Bara du går över Markerna) Tonsatt av Stefan Forssen.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Vidare läsning

Liljenberg, Bengt (1981). Bo Bergman: de sista åren. Malmö:Kolibri

 Liljenberg, Bengt (2018) Bo Bergman- Musiken och den eviga längtan. Stockholm: Carlssons, .
Linder, Sten (1940). Bo Bergman. Verdandis småskrifter, 431.

Externa länkar 
 
 
 

Svenskspråkiga författare
Ledamöter av Svenska Akademien
Svenska författare
Födda 1869
Avlidna 1967
Svenska poeter
Svenskspråkiga poeter
Män
Författare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Ultra

Ultra har flera betydelser:
 Ultra- – ett prefix i svenska, som till exempel i:
ultraviolett – elektromagnetisk strålning
 ultrarapid – filmning med högre hastighet än vid uppspelningen
 ultramaraton – en gren inom löpning

 Ultra – förkortning för Umeå Lokaltrafik
 Ultra (kulturförening) – en kulturförening i Handen 
 Ultra (signalspaning) – (brittisk militär benämning på underrättelser som härstammade från dekrypterad Enigma-trafik
 Ultra (album) – ett musikalbum av Depeche Mode 1997
 Ultra (tidskrift) – en kortlivad finländsk kulturtidskrift som utgavs 1922
Ultra (Ultra Music Festival)

Se även
 Ultras – ett samlingsnamn för en stor mängd supportergrupper runt om i världen
Oliver Setzinger

Oliver Setzinger, född 11 juli 1983, är en österrikisk landslagsspelare i ishockey som spelar för österrikiska EC KAC. Han har spelat i FM-ligan i Finland under flera år: För Tavastehusklubben HPK 2004-2005, för Pelicans från Lahtis 2002-2003 och för Ilves från Tammerfors 1999-2002. Internationellt har Setzinger varit med i flera världsmästerskap och Olympiska vinterspelen 2002.

Källor
Oliver Setzinger på www.hockeydb.com

Noter 

Födda 1983
Levande personer
Män
Personer från Horn, Österrike
Spelare i EC KAC
Spelare i Genève-Servette HC
Spelare i Graz 99ers
Ishockeyspelare i HC Davos
Spelare i HC Lausanne
Spelare i HPK
Spelare i Ilves
Spelare i KalPa
Spelare i Milwaukee Admirals (2001–)
Spelare i Pelicans
Spelare i SCL Tigers
Spelare i Vasa Sport
Spelare i Vienna Capitals
Spelare valda av Nashville Predators i NHL Entry Draft
Spelare valda i NHL Entry Draft 2001
Österrikiska ishockeyspelare
Vildängel

Vildängel är en svensk dramafilm från 1997 i regi av Christer Engberg. Den spelades in i Luleå.

Filmen handlar om Jim som kommer från Stockholm till Luleå för att börja i en klass för ungdomar som av olika skäl inte går i en vanlig klass. Klassen är då i färd med att sätta ihop en teater.

De båda manusförfattarna samt många av skådespelarna har även gjort filmen Lusten till ett liv.

Rollista i urval
Mattias Barthelsson - Jim, elev 
Nina Morin - Linda, elev 
Patrik Johansson - Reijo, elev 
Lotta Högberg - Nadja, elev 
Martin Wikström - Viktor, elev 
Lotta Örnryd - Katja, elev 
Jimmy Backman - Kenta, elev 
Veronika Björk - Siv, elev 
Jonatan Lundberg - Morgan, elev 
Fredrik Gunnarsson - Conny, lärare 
Ann-Sofie Rase - Stina, praktikant 
Alf Nilsson - Vester, rektor 
Marianne Mörck - Birgitta, studierektor 
Thorsten Näslund - Sivert, vaktmästare 
Dick Ask - Björn, Jims fosterpappa 
Jarl Lindblad - Kock

Filmmusik i urval 
Dark Influence, kompositör J. Gustavsson, K. Kaipia och Krister Åsvik 
Respect 
Stand Up and Fight 
L' Internationale (Internationalen), kompositör 1887 Pierre Degeyter, fransk text 1871 Eugène Pottier, svensk text 1902 Henrik Menander

Externa länkar
 

Svenska filmer 1997
Svenska dramafilmer
Luleå på film
Filmer från Svenska Filminstitutet
Filmer från Svensk Filmindustri
Svenskspråkiga filmer
Skolrelaterade filmer
Svenska 1990-talsfilmer
Machen

Machen kan syfta på:
 Machen, Golog – ett härad och huvudort i Kina
 Machen, Wales – en ort i Caerphilly, Wales

Personer
 Arthur Machen (1863–1947), en brittisk författare
 Eddie Machen (1932–1972), en professionell boxare
Lunds södra station

Lunds södra är en före detta järnvägsstation i Lund. Stationen låg vid den numera upprivna Lund-Revinge-Harlösa järnväg (Revingebanan). Då fanns där banans största bangård och flera andra byggnader. Stationshuset uppfördes efter ritningar av Einar Sahlén och invigdes den 27 maj 1905.

På banvallen utefter en del av den upprivna järnvägen mellan Lund och Harlösa löper idag det så kallade Hardebergaspåret, en populär gång- och cykelväg.

Stationshuset har tidigare bland annat varit kontorslokaler åt Kommunal. Socialdemokraterna i Lund motionerade 2021 om att göra om stationsbyggnaden till ett kommunalt  allaktivitetshus.

Bildgalleri

Referenser

Nedlagda järnvägsstationer i Skåne län
Byggnader och anläggningar i Lund
Transport i Lund
Järnvägsstationer invigda 1905
1905 i Sverige
Fröken Sverige (film)

Fröken Sverige är en svensk dramafilm från 2004 i regi av Tova Magnusson.

Handling

Moa är 19 år och vegan. Med sina vegankompisar demonstrerar hon utanför McDonald's, men egentligen vet hon inte vad hon själv tycker. Hemma för sig själv lyssnar hon på schlagerpop och sminkar sig. När hon en dag får veta att kompisarna tycker hon är töntig får hon nog och bjuder kompisgänget på köttgryta. När hon skaffar sig ett nytt liv dras hon ändå till fel sorts killar, den snobbige André bedrar henne och den ende hon kan lita på är värstingen Jens.

Om filmen
Den svenska premiärvisningen av Fröken Sverige var den 3 september 2004. Filmens tagline är Jag har stans största pattar, you and me forever? ;-)

Kritik
Så här är det att vara tonåring. Det är riktigt roligt, sjabbigt, jobbigt och alldeles underbart ibland. Handen på hjärtat, det här är den bästa ungdomsfilmen sen Fucking Åmål. På riktigt. (Betyg: 5T) Boel Bermann, SVT Text

Det blir okej, men bara okej tyvärr. Kanske ligger problemet i manusförfattaren Sara Kadefors högt ställda krav på sig själv som hon berättar om i filmbolagets pressmaterial: "Min ambition har varit att skriva en historia som både är underhållande och som ställer viktiga existentiella frågor". Och många trådar har sannerligen tjoffats in i dessa 90 minuter svensk ungdomsfilm. Det hade liksom räckt till en liten miniserie, några alternativa avsnitt av Spung'' kanske. (Betyg: 3T) Karoline Eriksson, Svenska Dagbladet

Rollista (i urval)
Alexandra Dahlström - Moa 
Sissela Kyle - Iris
Magnus Roosmann - Bengt
Sverrir Gudnason - Conny
Sebastian Ylvenius - André
Oldoz Javidi - Kim
Leo Hallerstam - Jens
Eva-Lotta Helmersson - Vanna 
Michaela Berner - Josefin 
Matias Varela - Hector 
Peter Viitanen - Ola
Figge Norling - Hantverkare
Felix Fröjd - Vincent

Filmer 2004
Svenska dramafilmer
Svenska ungdomsfilmer
Sverige på film
Arthur Machen

Arthur Llewellyn Jones-Machen, född 3 mars 1863 i Caerleon, Gwent, Wales, död 15 december 1947 i Beaconsfield, Buckinghamshire, var en brittisk författare, känd för verk inom skräckgenren.

Hans uppväxt på den walesiska landsbygden fick stor betydelse för hans författarskap. På 1880-talet flyttade han till London. Inspirerad av ockultism, författare som Edgar Allan Poe och inte minst sekelslutsdekadensen skrev han i början av 1890-talet sin mest kända skräcknovell, The Great God Pan, som publicerades tillsammans med "The Inmost Light" ("Det inre ljuset") i en bok 1894. Året därpå kom hans andra bok, The Three Impostors, också den i skräckgenren. "Det vita folket" om en ung flickas förkovrande i magi, räknas till skräcknovellerna men visar även prov på 1890-talets dekadenters typiska diskussioner à la Oscar Wildes "Dorian Grays porträtt". Hans senare verk gör nedslag i skräckgenren och innehåller ofta fantastiska inslag, men brukar överlag inte räknas som skräcklitteratur.

En av Machens mest kända berättelser är "The Bowmen" från 1914, där han lanserade myten om att spöken från slaget vid Azincourt kom till de brittiska soldaternas hjälp under återtåget från slaget vid Mons under första världskriget.

"The Hill of Dreams", eller "Drömmarnas berg", från 1907, handlar om hur den unge Lucian Taylor får mardrömmar och hemsökelser efter att ha besökt en gammal borgruin. Hans liv förfaller successivt alltmedan Lucian försvinner in i ett fantasins töcken.

Arthur Machen har varit en viktig inspirationskälla för senare författare i skräckgenren, såsom H.P. Lovecraft.

Källor
Iain S. Smith, "Foreword", i 

Engelskspråkiga författare
Brittiska författare
Födda 1863
Avlidna 1947
Män
Skräckförfattare
EFnet

EFnet, förkortning av "Eris Free network", är ett IRC-nätverk med över 100 000 användare. Namnet kommer från en server som hette just Eris på det första stora IRC-nätverket som inte kunde hantera kollisioner. EFnet är alltså en ersättare till det nätverket.

Externa länkar
http://www.efnet.org/

IRC-nätverk
200 meter för herrar i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004



Medaljörer

Resultat
Från de sju kvalheaten gick de fyra främsta i varje heat samt de fyra snabbaste tiderna därutöver vidare till kvartsfinal.
Från de fyra kvartsfinalerna gick de tre främsta i varje heat samt de fyra snabbaste tiderna därutöver vidare till semifinal.
Från semifinalerna gick de fyra främsta till final.

Alla tider visas i sekunder.
 Q innebär avancemang utifrån placering i heatet.
 q innebär avancemang utifrån total placering.
 DNS innebär att personen inte startade.
 DNF innebär att personen inte fullföljde.
 DQ innebär diskvalificering.
 NR innebär nationellt rekord.
 OR innebär olympiskt rekord.
 WR innebär världsrekord.
 WJR innebär världsrekord för juniorer
 AR innebär världsdelsrekord (area record)
 PB innebär personligt rekord.
 SB innebär säsongsbästa.
 w innebär medvind > 2,0 m/s

Omgång 1

Heat 1

Heat 2

Heat 3

Heat 4

Heat 5

Heat 6

Heat 7

Totala resultat

Omgång 2

Heat 1

Heat 2

Heat 3

Heat 4

Totala resultat

Semifinaler

Semifinal 1

Semifinal 2

Final

Rekord

Världsrekord
Michael Johnson, USA, 19,32 s, 27 juli 1996, Atlanta, Georgia, USA

Olympiskt rekord
Michael Johnson, USA, 19,32 s, 27 juli 1996, Atlanta, Georgia, USA

Tidigare vinnare

OS
1896 i Aten: Ingen tävling
1900 i Paris: John Walter Tewksbury, USA – 22,2
1904 i S:t Louis: Archie Hahn, USA – 21,6
1906 i Aten: Ingen tävling
1908 i London: Robert Kerr, Kanada – 22,6
1912 i Stockholm: Ralph Craig, USA – 21,7
1920 i Antwerpen: Allen Woodring, USA – 22,0
1924 i Paris: Jackson Scholz, USA – 21,6
1928 i Amsterdam: Percy Williams, Kanada – 21,8
1932 i Los Angeles: Eddie Tolan, USA – 21,2
1936 i Berlin: Jesse Owens, USA – 20,7
1948 i London: Mel Patton, USA – 21,1
1952 i Helsingfors: Andrew Stanfield, USA – 20,7
1956 i Melbourne: Bobby Morrow, USA – 20,6
1960 i Rom: Livio Berruti, Italien – 20,62
1964 i Tokyo: Tommie Smith, USA – 19,83
1968 i Mexico City: Tommie Smith, USA – 19,83
1972 i München: Valerij Borsjov, Sovjetunionen – 20,00
1976 i Montréal: Don Quarrie, Jamaica – 20,22
1980 i Moskva: Pietro Mennea, Italien – 20,19
1984 i Los Angeles: Carl Lewis, USA – 19,80
1988 i Seoul: Joe DeLoach, USA – 19,75
1992 i Barcelona: Mike Marsh, USA – 20,01
1996 i Atlanta: Michael Johnson, USA – 19,32
2000 i Sydney: Konstadinos Kederis, Grekland – 20,09

VM
1983 i Helsingfors: Calvin Smith, USA, 20,14
1987 i Rom: Calvin Smith, USA, 20,16
1991 i Tokyo: Michael Johnson, USA – 20,01
1993 i Stuttgart: Frank Fredericks, Namibia – 19,85
1995 i Göteborg: Michael Johnson, USA – 19,79
1997 i Aten: Ato Boldon, Trinidad och Tobago – 20,04
1999 i Sevilla: Maurice Greene, USA – 19,90
2001 i Edmonton: Konstadinos Kederis, Grekland – 20,04
2003 i Paris: John Capel, USA – 20,30

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2004