kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Parvati

Parvati (Sanskrit: पार्वती, IAST: Pārvatī), Uma (Sanskrit: उमा, IAST: Umā) eller Gauri (Sanskrit: गौरी, IAST: Gaurī) är fruktbarhetens, kärlekens, skönhetens och äktenskapets gudinna och barnens beskyddare inom hinduismen. Hon är hustru till Shiva och är i egenskap av hans Shakti en personifikation av hans makt. 

Hon är i indisk mytologi dotter till Himalayabergen. Hon framställs som en mycket vacker kvinna.  Shiva älskar henne högt och har inrymt åt henne hälften av sin kropp för att aldrig behöva skiljas från henne. Parvati är mor till Ganesha och Karttikeya (Skanda).  

Parvati är liksom andra hindugudinnor i grunden en aspekt av den enda gudinnan Devi: hon är den milda och moderliga aspekten av den enda gudinnan Adi Parashakti (Shivashakti) inom shaktismen. Varje aspekt av denna gudinna har ett namn och det finns över hundra sådana: var och en sin egen gudinna, som också ses som en del av en enda gudinna. Hon uppfattas dels som den befruktande naturmodern, dels som den fruktansvärda världsförstörerskan, hämndens, nödens och farsoternas gudinna.  I den förra, välgörande gudomsskepnaden kallas hon också Bhavani och avbildas skön, rikt smyckad, vanligen sittande i knä hos Shiva.  I den senare, dystra uppenbarelsen kallas hon även Kali ("den svarta") och Durga och avbildas förskräckande, med svart ansikte och utstickande vassa tänder, omgiven av lågor, med ett bälte av ormar kring midjan, svingande svärd och klubba. I aspekten Kalis kult ska en gång ha ingått blodiga djur- och människooffer. 

Parvati kallas Uma då hennes asketiska leverne för att blidka guden Shiva kommer på tal.

Referenser

Gudinnor i indisk mytologi
Kärleksgudar
Fruktbarhetsgudar
Modersgudar
Pasifaë

Pasifaë (latin: Pasiphaë) är i grekisk mytologi hustru till kung Minos på Kreta.

Kung Minos undlät att offra en tjur till havsguden Poseidon som valde att bestraffa honom genom låta Pasifaë förälska sig i tjuren. Pasifaë övertalade uppfinnaren Daidalos att bygga en ihålig ko i vars buk hon gömde sig för att ha samlag med tjuren. Resultatet blev monstret Minotauros som kungen i skam gömde i labyrinterna i sitt palats. 

Daidalos drog på sig den kungliga vreden när han hjälpte Pasifaë. Efter labyrintbygget lät Minos spärra in honom och hans son Ikaros i ett torn. Den driftiga uppfinnaren byggde då två vingpar som han och sonen flög därifrån med. Ikaros flög dock för nära solen så att vaxet som fjädrarna satt fast i smälte och Ikaros störtade mot sin död.

Se även
Asterion
Theseus

Referenser 

Personer i grekisk mytologi
Patroklos

Patroklos var i den grekiska mytologin son till kung Menoetius av Opus. När han var ung råkade han döda en ung man av misstag under ett tärningsspel och blev landsförvisad till kung Peleus av Phthia Han växte därefter upp med dennes son Akilles. Troligen hade  de en romantisk relation. Skalden Homeros säger aldrig direkt att de var varandras älskare men själva intensiteten i deras förhållande har tolkats så.

Deltagare i Trojanska kriget 
Patroklos var följeslagare till hjälten Akilles i eposet Iliaden, troligtvis sammanfattad och nedskriven av Homeros omkring 700 f.Kr. I Iliaden tar kung Agamemnon Akilles i krigsbyte änkan Briseis, vilket orsakar att hjälten slutar strida. Mot slutet av eposet klär sig Patroklos i Akilles rustning för att leda Akilles män i strid. Detta orsakar Patroklos död, då han blir dödad av den trojanska hjälten Hektor som misstar honom för att vara Akilles.  

Patroklos begravning beskrivs i detalj i Iliaden, då Akilles offrar djur och trojanska fångar till hans gravbål samt håller spel och tävlingar till Patroklos ära. Askan placeras sedan i en gravhög med Akilles instruktioner om att själv bli placerad där vid sin död. Patroklos död motiverar även Akilles att återvända till striden, vilket till slut leder till grekernas seger och Akilles död.

Referenser 

Personer i grekisk mytologi
HBTQ-mytologi
Pauahtuner

Pauahtuner var hos Mayafolket i Mexiko en grupp på fyra gudar med idag okänd funktion.

Se även
 Mayansk mytologi

Referenser 

Gudar i mayansk mytologi
Peleus

Peleus (klassisk grekiska: Πηλεύς, Pēleús) var i grekisk mytologi myrmidonernas kung samt far till Akilles och make till nymfen Thetis. 

Enligt en spådom skulle Thetis son bli en ännu större hjälte än hans fader varit. Zeus valde då Peleus till att äkta henne och snart föddes Akilles. På bröllopet närvarade alla Olympens gudar utom gudinnan Eris som inte blivit bjuden. Hon lät då kasta in ett äpple med inskriften ”Till den vackraste”. Det gräl som då uppstod mellan gudinnorna ledde till det trojanska kriget.

Se även
 Paris
 Peleusboll

Referenser

Argonauter
Bolivianos, El Hado Propicio

Bolivianos, el hado propicio är Bolivias nationalsång. Nationalsången antogs 1952. Texten skrevs av José Ignacio de Sanjinés och musiken av italienaren Leopoldo Benedetto Vincenti.

I 
Bolivianos: el hado propiciocoronó nuestros votos y anhelo;
es ya libre, ya libre este suelo,ya cesó su servil condición.
Al estruendo marcial que ayer fueray al clamor de la guerra horroroso
siguen hoy, en contraste armonioso,dulces himnos de paz y de unión.
siguen hoy, en contraste armonioso,dulces himnos de paz y de unión.
Refräng:
De la patria el alto nombreen glorioso esplendor conservemos
y en sus aras de nuevo juremos¡Morir antes que esclavos vivir!
¡Morir antes que esclavos vivir!¡Morir antes que esclavos vivir!

II
Loor eterno a los bravos guerrerosCuyo heroico valor y firmeza
Conquistaron las glorias que empiezanHoy Bolivia feliz a gozar
Que sus nombres el mármol y el bronceA remotas edades transmitan
Y en sonoros cantares repitan:Libertad! Libertad! Libertad!
Y en sonoros cantares repitan:Libertad! Libertad! Libertad!
Refräng

III
Aquí alzó la justicia su tronoQue la vil opresión desconoce
Y en su timbre glorioso legoseLibertad, libertad, libertad
Esta tierra inocente y hermosaQue ha debido a Bolívar su nombre
Es la patria feliz donde el hombreVive el bien de la dicha y la paz
Es la patria feliz donde el hombreVive el bien de la dicha y la paz
Refräng

IV
Si extranjero poder algún día,Sojuzgar a Bolivia intentare
A destino fatal se prepareQue amenaza a soberbio invasor
Que los hijos del grande BolívarHayan ya mil y mil veces jurado
Morir antes que ver humilladoDe la patria el augusto pendón
Morir antes que ver humilladoDe la patria el augusto pendón
Refräng

Externa länkar 

 MIDI-fil

Nationalsånger i Sydamerika
Kultur i Bolivia
Smältverk

Smältverk, industriella metallframställare; det vill säga industriella anläggningar, där metaller utvinns genom smältning.

Kända smältverk i Sverige
 Rönnskärsverken, Skellefteå, huvudsakligen koppar, bly, och ädelmetaller.
 Bergsöe,  Landskrona, bly
 Oxelösunds järnverk, järn
 Kubal, Sundsvall, primär aluminium
 Stena Aluminium, Älmhult, sekundär aluminium

Se även 
 Hytta 
 Härd
 Koppar

Referenser
 

Metallindustri

de:Verhüttung
Grupp

Grupp kan syfta på:

 Grupp (militärförband) – liten militär stridsenhet, bestående av 3-8 personer.
 Musikgrupp – en samling av musiker under ett gemensamt gruppnamn
 Grupp (matematik) –  en typ av algebraisk struktur
 Grupp (sociologi) – en samling av individer inom sociologi
 Grupp (sport) – en term som används främst inom olika serieformer i lagsport
 Arbetsgrupp – en gruppering människor
 Grupp (botanik) – en formell systematisk kategori för kulturväxter
 Funktionell grupp – en sammanhängande grupp av atomer som tillsammans utgör en (oftast mindre) del av en molekyl
 Periodiska systemets grupper – de vertikala kolumnerna i periodiska systeme
 Ögrupp – ett antal öar som ligger nära varandra
Pelles (keltisk mytologi)

Pelles var i den brittiska keltiska mytologin den slottsherre som ägde den heliga Graal.

Gestalten Pelles härstammar från den skadade kungen Bron som i sin tur utvecklats ur de keltiska gudarna Beli och Bran. Thomas Malory skriver i Morte D'Arthur om Pelles' dotter Elaine som förälskar sig i hjälten Lancelot.

Personer i keltisk mytologi
Arthurlegenden
Mononymt kända personer
Pelops

Pelops (grekiska Πέλοψ) var en hjälte i grekisk mytologi, son till kung Tantalos i Lydien och Dione samt sonson till Zeus. 

För att pröva gudarnas allvetenhet styckade Tantalos sin son Pelops och anrättade av honom en måltid åt gudarna. Endast Demeter som var försänkt i sorg över sin förlorade dotter, lät narra sig att äta upp den ena skuldran. Då gudarna återupplivade Pelops ersattes denna med en skuldra av elfenben.

Pelops begav sig till Pisa i Elis där han i kappkörning besegrade den grymme kung Oinomaos. Som pris vann han kungens dotter, den sköna Hippodameia och hennes faders rike. Vid Olympia hölls sedan en tävling vart fjärde år för att högtidlighålla detta kapplopp.

Med Hippodameia hade Pelops två söner, Atreus och Thyesthes. Ytterligare en son som var resultatet av kungens kärleksförbindelse med nymfen Danais hette Krysippos. Atreus, som var gift med Aërope, blev kung av Mykene och hade två söner, Agamemnon och Menelaos. Thyesthes hade en son, Aigisthos. Dessa liksom hans övriga avkomlingar, Pelopiderna, blev namnkunniga genom en kedja av gräsliga brott. Enligt en saga skall detta förhållande haft sin grund i en förbannelse som vilade över Pelopidernas hela ätt. Förbannelsen hade Pelops ådragit sig genom att trolöst mörda kung Oinomaos körsven Myrtilos som hjälpt honom att vinna segern över Oinomaos. Pelops hade nämligen förmått Myrtilos att sätta in en trasig hjulaxel i kungens vagn varvid kungen planenligt körde ihjäl sig och för denna hjälp ville Myrtilos utkräva den utlovade belöningen.

Pelops grav ansågs finnas i Olympia och förberedelserna inför kappkörningen mot Oinomaios avbildade på Zeustemplets östra gavelfält. Pelops är berömd som stiftare av de olympiska spelen. Han var en mäktig härskare och utvidgade sitt välde över en stor del av den grekiska halvön Peloponnesos som sägs ha blivit uppkallad efter honom.

Källor 

Personer i grekisk mytologi
Penelope

Penelope var en hjältinna i grekisk mytologi. Hon var hustru till Odysseus och dotter till Ikarios. Penelope brukar beskrivas som lojaliteten och trofastheten förkroppsligad. Under den långa perioden då Odysseus krigade i Troja och under hans likaledes utdragna hemfärd därifrån, då han inte hördes av på tio år, var hon hela tiden övertygad om att han skulle återvända till henne. Under denna tid var hon omgiven av friare och för att slippa dem, sade hon att hon inte ämnade gifta om sig förrän den svepduk hon arbetade på var färdig. Hela dagen vävde hon och på natten sprättade hon upp vad hon gjort på dagen - på så sätt skulle hon aldrig bli tvungen att välja en ny make. När Odysseus slutligen kom hem, fann han huset fullt av oförskämda friare som åt och drack och inte ville resa sin väg förrän Penelope valt sig en ny make. Hon förklarade, att hon skulle gifta sig med den som kunde skjuta en pil med Odysseus' båge. Endast Odysseus, just hemkommen efter tjugo års irrfärder och förklädd till tiggare, förmådde spänna bågen och sköt därefter de fräcka våldgästarna.

Se även 
 Homeros: ''Odysséen

Referenser 

Personer i grekisk mytologi
Perithous

Perithous är i grekisk mytologi kung över lapitherna. I berättelsen om honom bortför berusade kentaurer hans gemål och andra kvinnor under hans bröllop. Det är den berättelsen som återfinns på relieferna på Parthenon och Zeustemplet i Olympia.

Personer i grekisk mytologi
Persefone

Persefone, även kallad Kore, var en gudinna i grekisk mytologi. Hon var dotter till Demeter och Zeus, samt mor till Macaria. 

Myten om Persefone och Demeter förklarar hur årstiderna uppstod.

När Persefone en dag plockade blommor på en äng tillsammans med sina väninnor, dök Hades, härskare över underjorden, upp ur marken och fick syn på henne. Han blev förälskad i Persefone och beslöt sig därför för att göra henne till sin hustru. Han rövade bort den protesterande Persefone och tog med henne ned till underjorden. Demeter vandrade runt jorden för att söka efter sin dotter, och i sin tröstlösa sorg vägrade hon att fullgöra sina plikter som fruktbarhets- och skördegudinna. All växtlighet vissnade och både djur och människor svalt.

Till slut beslöt Zeus att något måste göras när han hörde människornas desperata böner. Zeus visste att om Demeter inte fick tillbaka sin dotter skulle ingenting längre växa på jorden och allt skulle dö. Han befallde därför Hades att släppa Persefone fri och låta henne återvända till sin mor.

Men Hades lurade Persefone att äta ett granatäpple på sin väg upp från underjorden, vilket ledde till att hon var tvungen att stanna kvar. Om man en gång äter av de dödas mat, kan man aldrig lämna deras land. Zeus föreslog då att den mängd kärnor som Persefone ätit från granatäpplet skulle bestämma det antal månader hon skulle vistas på jorden hos Demeter. Resultatet blev att Persefone skulle tillbringa sex av årets tolv månader på jorden och sex i dödsriket.

När Persefone går upp till jorden kommer våren, och den fruktbara delen av året börjar. Men, när hon måste återvända till dödsriket under vintern, blir det mörkt och kallt på jorden och allt vissnar och dör. Detta eftersom Demeter sörjer att hennes dotter inte är hos henne.

Persefone återfinnes även i romersk mytologi men då under namnet Proserpina.

Referenser

Externa länkar 

Gudinnor i grekisk mytologi
Dödsgudar
Element

Element kan syfta på:

 Element –  två skilda men närbesläktade betydelser inom kemi och fysik, se grundämne
 Klassiska element – en uppsättning av element som anses återspegla den enklaste väsentliga delar och principer som allt består av
 Värmeelement – en anordning för att värma upp inomhusluft
 Galvaniskt element – en elektrolyt (som saltlösning) med två elektroder, använt i batterier
 Element (mängdteori) – en av de mest grundläggande begreppen inom mängdteorin
 Element (matris) – ett enskilt värde eller uttryck i matrisen
 Element (skatemärke) – företag som tillverkar rullbrädor och kläder
 HTML-element – en komponent av dokumentobjektmodellen
Gram

Gram (SI-symbol: g) är en massenhet. Ursprungligen definierades gram som massan av 1 cm3 vatten vid temperaturen 4 °C, men är nu definierad utifrån den fysikaliska konstanten Plancks konstant

Gram var grundenhet för massa i cgs-systemet, men i SI är det i stället kilogram.

Referenser 

Massenheter
Ädelfors mineral- och gruvmuseum

Ädelfors mineral- och gruvmuseum är ett museum i Ädelfors i Vetlanda kommun, som är inrymt i Stenmagasinet. Från länsväg 127 finns skyltning till museet.

Museet ställer dels ut utrustning från gruvbrytning, och har dels en mineralsamling som bygger på den Bielkeska samlingen från senare delen av 1700-talet. Samlingen kommer från Nils Adam Bielke, donerades till Ädelfors guldverk 1789, fanns därefter i Falun från 1801 till 2001, då den återfördes till Ädelfors.

Se även
Ädelfors guldgruva
Stenmagasinet i Ädelfors

Källor

Externa länkar
Ädelfors mineral- och gruvmuseum

Arbetslivsmuseer i Sverige
Museer i Jönköpings län
Byggnader och anläggningar i Vetlanda kommun
Kultur i Vetlanda kommun
Geologiska museer
Alseda socken
Pillan

För skidåkaren med smeknamnet "Pillan", se Pernilla Wiberg.

Pillan var en mäktig och respekterad ande i mytologin hos Araucanindianerna i Chile. Pillan förknippades också med jordskalv och andra utslag för övernaturliga makter. Antu är den mest kraftfulla Pillan, guvernör över alla andra.

Se även
 Guinechen

Källor

Gudar i amerikansk mytologi
Mapuche
Kultur i Chile
Pluton (mytologi)

Pluton (grekiska: Πλούτων, av ploutos, "rikedom"; latin Pluto) är gud över underjorden och dödsriket inom den romerska mytologin. Han kan ses som en variant av Hades, och till skillnad från denne var han föremål för kult i flera delar av Grekland. Romarna identifierade honom med sin Dis Pater ("gud fadern" eller "den rike fadern").

Pluton och Hades
Pluton var ett senare namn på dödsrikets och underjordens gud, där Hades ofta mer förknippades med själva underjorden. I de grekiska myterna representerar Pluton ett mer positivt koncept, och det blandades ofta samman med rikedomens gud Plutos (Πλοῦτος), eftersom värdefulla mineraler ofta påträffades nere i jorden. Gudanamnet Ploutōn kom i bruk i samband med de eleusinska mysterierna, där Pluton dyrkades som en handlingskraftig härskare samt en trogen make till Persefone. Paret tog emot avlidna själar, och de två åkallades i olika religiösa inskriptioner. Detta står i kontrast mot Hades, som hade få tempel och religiösa riter kopplade till sig och i regel porträttrades som den dolske och våldsamme figuren som rövade bort Persefone.

Pluton och Hades var olika till karaktären, men de är inte två olika gudagestalter och har de två viktigaste myterna gemensamt. I den grekiska gudavärlden mottog guden titeln som underjordens härskare genom en tredelad fördelningen av makten över världen, där hans bröder Zeus tog hand om himmelriket och Poseidon havet. Den centrala myten handlar om bortrövandet av Persefone, för att hon ska bli hans hustru och drottningen i hans rike. Pluton som namnet på underjordens härskare dyker upp i den grekiska litteraturen under den klassiska perioden, hos atenska pjäsförfattare och hos filosofen Platon, som är den viktigaste grekiska källan i ämnet. Under namnet Pluton framträder guden även i andra myter, som en birollsfigur och för det mesta som ägare av något eftersökt föremål. Pluton figurerar inte minst i Orfeus-myten och i samband med andra grekiska heroers besök i underjorden.

Pluto (genitiv: Plutonis) är den latiniserade stavningen av grekernas gud. Plutons romerska motsvarighet var annars Dis Pater, vars namn (ofta med betydelsen "Rik Fader") kanske är en direktöversättning av grekiskans Plouton. Den romerska kulten av Dis Pater – och hans gemål Proserpina – kan eventuellt också ha grekiskt ursprung och i så fall tagits över från de grekiska bosättningarna i Syditalien. Pluton/Pluto identifieras också ibland med den mer obskyra romerska gudomen Orcus, som liksom Hades både kunde användas som namn på underjordens gud och själva underjorden.

Det inlånade romerska gudanamnet Pluto har lett vissa mytologihandböcker att felaktigt anta att denne var romarnas motsvarighet till Hades. I senare västerländsk litteratur och konst har Pluton (Pluto på engelska, Pluton på franska och Plutone på italienska) varit det vanligaste namnet i beskrivningar om underjordens härskare enligt den grekisk-romerska, "klassiska" traditionen.

Dvärgplanet
Dvärgplaneten Pluto är uppkallad efter guden.

Se även 
 Orcus

Källhänvisningar

Externa länkar 

Gudar i grekisk mytologi
Dödsgudar
Förmögenhetsgudar
Pluton

Denna artikeln handlar om pluton i betydelsen militärt förband, för andra betydelser se Pluton (olika betydelser)

Pluton (av franska peloton'', egentligen "nystan"), militärt förband. En pluton är inom svenska armén en underavdelning till ett kompani och brukar bestå av 20–40 soldater. En pluton är i sin tur indelad i ett antal grupper. Antalet beror på plutonens uppgifter. En pluton leds normalt av en sergeant, fänrik eller löjtnant beroende på sammansättning och uppgift.

Arméns plutoner 
I svenska armén är plutonen organiserad på följande vis, enligt Markstridsreglemente 4 Pluton:

 Chefsgrupp.
 Plutonchef.
 Ställföreträdande plutonchef.
 Plutonsbefäl.
 Signalist.
 Fordonsförare
 Tolk (vid internationella insatser).
 3-4 Skyttegrupper.
 Gruppchef.
 Ställföreträdande gruppchef.
 Två soldater tillika kulspruteskyttar.
 Två soldater tillika pansarskottsskyttar/granatgevärsskyttar/fordonsförare.
 En soldat tillika skarpskytt.
 En soldat tillika stridssjukvårdare.

Hemvärnets plutoner

I svenska Hemvärnet är plutonen indelad i följande beståndsdelar:

 En ledningsgrupp med plutonchef, ställföreträdande plutonchef, två hundekipage samt två stycken signalister.
 Fyra grupper med en gruppchef, en ställföreträdande gruppchef, samt sex soldater. Gruppen ska kunna innehålla upp till åtta soldater.

Se även
Idrottspluton
Militärförband

Referenser 

Militär organisation

hu:Szakasz
Polevik

Polevik (av pole, "åker") var i slavisk mytologi åkrarnas gud. Om man förrättade de erforderliga offren var Polevik en god ande, annars kunde han orsaka svårigheter.

Referenser 

Gudar i slavisk mytologi
Fruktbarhetsgudar
Alexandre de Rhodes

Alexandre de Rhodes, född 15 mars 1591, död 5 november 1660, var en fransk jesuit och missionär. 

Han var född i Avignon i Frankrike. År 1619 anlände han som förste fransman till Vietnam. Han lyckades med att konvertera cirka 6 700 vietnameser innan han blev landsförvisad 1630. Han återvände år 1640 efter att ha tillbringat sin tid i den portugisiska kolonin Macau. Han stannade i Vietnam till år 1646 då han dömdes till döden. Straffet omvandlades till landsförvisning på livstid och han återvände till Europa.

Alexandre de Rhodes skapade en vietnamesisk-portugisisk ordbok där han använde det latinska alfabetet som grund. Det inte bara skapade en grund för kristendomen utan även för litteratur. Den latinska teckenuppsättningen kallas Quốc Ngữ. 

Han ritade även den första kartan över dåvarande Vietnam och Cochinkina år 1635. Det sägs att han var ett språkgeni och lärde sig tala flytande vietnamesiska på bara några månader. 

Alexandre de Rhodes dog år 1660 i Isfahan, Persien innan han hann planera ännu en resa till Vietnam.

Externa länkar 
Artikel
Rom.-kat. encyklopedin

Födda 1591
Avlidna 1660
Män
Franska jesuiter
Franska missionärer
Missionärer i Vietnam
Alef-noll

Alef-noll, , är kardinaltalet för alla uppräkneligt oändliga mängder. Exempel på sådana mängder är de naturliga talen och heltalen.

Se även 
 Aleftal
 Uppräknelig
 Kardinaltal
 Alef-ett
 Alef-två

Referenser

Noter 

Mängdteori
Kardinaltal
Oändlighet
Castor och Pollux

Uppslagsorden Castor och Pollux omdirigerar hit, för stjärnorna se Castor (stjärna) respektive Pollux (stjärna)

Castor och Pollux är två tvillingbröder i grekisk och romersk mytologi (Pollux heter Polydeukes i den grekiska varianten och Castor benämns Kastor då den grekiska gestalten avses). I grekisk mytologi kallas de ofta med ett samlingsnamn för dioskurerna.

Släkt och relationer 
I grekisk mytologi är Polydeukes son till Leda och Zeus. Enligt senare romerska källor var Pollux den odödlige tvillingbrodern till den dödlige Castor. Båda bröderna var söner till Leda, men Castor hade den dödlige Tyndareos, kung i Sparta, som far.

Egenskaper 
De var hjälpare och beskyddare av människor i nöd, speciellt i sjönöd.

Övrigt 
Castor och Pollux togs om hand och uppfostrades av gudarna. Vid vuxen ålder följde de med Jason på skeppet Argo för att hämta det gyllene skinnet. Under färden rensade de Hellesponten och omkringliggande områden från pirater varefter de kom att gälla som sjöfartens beskyddare. 

Långt senare blev bröderna bjudna på dubbelbröllop hos ett annat brödrapar varvid de blev förälskade i varsin brud och rövade bort dessa båda. I den väldiga strid som följde med de förföljande brudgummarna blev alla dödade utom den odödlige Pollux. Denne bad Zeus att få dela sin odödlighet med sin döde bror och att Castor skulle få vistas tillsammans med honom på Olympen varannan dag mot att de tillsammans vistades i underjorden hos Hades varannan dag. Zeus tillät detta. 

De avbildades ofta med var sin vit häst.

Romarna hade en mild svordom, pol, som betyder "vid Pollux".

Se även 
 Dioskurernas tempel
 Tvillingarna (stjärnbild)
 Regillus

Källor 
 

Personer i romersk mytologi
Argonauter
Syskonskaror
Polybos

Polybos var i grekisk mytologi kung i Korinth.

För att undgå en ödesdiger spådom hade Oidipus satts ut till vargarna. Där upptäcktes han av en av kung Polybos herdar. Kungen adopterade honom som sin egen son.

Se även 
 Antigone (drama)

Personer i grekisk mytologi