kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Popkonst

Popkonst är en konströrelse som uppstod vid mitten av 1950-talet i Storbritannien, och i slutet av 1950-talet i USA.

Benämningens ursprung och uttryckssätt
I Storbritannien uppstod uttrycket först inom en grupp som kallade sig Independent Group (IG), och som bildats på Institute of Contemporary Art i London. Framstående medlemmar inom gruppen var kritikern Lawrence Alloway, arkitekturhistorikern Reyner Banham och konstnärerna Eduardo Paolozzi och Richard Hamilton. Man utgick från den populära masskulturen i städerna som ett språk alla kunde förstå, oavsett utbildning. Film, reklam, science fiction, popmusik och massproducerade konsumtionsvaror togs som arbetsmaterial för den nya konsten, och en ny "förbrukningsestetik" presenterades. Ungefär samtidigt började man helt oberoende att även i USA föra fram liknande tankegångar.

Det engelska uttrycket "pop art" myntades av konstnären John McHale 1954 och användes sedan av medlemmarna i Independent Group. I tryckt och utgiven form dök det första gången upp 1956 i en artikel av IG-medlemmarna Alison och Peter Smithson i tidskriften Arc. Dock är det ofta den brittiske kritikern och kuratorn Lawrence Alloway som får äran att ha myntat begreppet i sin essä The Arts and the Mass Media från 1958 i tidskriften Architectural Digest, men termen som han där använder är "popular mass culture"

Popkonsten utmanade den traditionella konstuppfattningen genom att använda sig av den typ av visualitet som förekom inom populärkulturen och som omgav det massproducerade, och förde in detta bildspråk i finkulturen, och ifrågasatte på många sätt just uppdelningen i fin- och populärkultur. En vanlig arbetsmetod inom popkonsten är att kontextförflytta och isolera objekt och symboler, eller kombinera dem med andra objekt.

Popkonsten i alla dess former fick sitt största uppsving i USA på 1960-talet, där den kom som en reaktion på den abstrakta expressionismen och som ett gensvar på vissa dadaistiska infall.

Exempel på kända konstnärer som arbetat med popkonst

Se även 
 Art pop
 Opkonst
 Bildmanipulering

Noter

Vidare läsning
 Les années Pop. Centre Pompidou, 2001, .
 Tilman Osterwold, Pop Art, Taschen, Köln 2007, .
 Ludwig Goes Pop. Museum Moderner Kunst Stiftung Ludwig Wien / Museum Ludwig Köln, Walter König, Köln 2014, .

Externa länkar
Tommy Ekengren

Tommy Ekengren, född 17 juli 1950 i Stockholm och mer känd som Tompa Eken, är en av de drivande bakom Kafé 44 i Stockholm och en centralgestalt i Stockholms punk- och garagerockscen. Före Kafé 44 var Ekengren även en av krafterna bakom Ultrahuset i Handen i Haninge kommun.

År 1988 tilldelades han Dagens Nyheters kulturpris Guldkängan. I tidningen Buss på Stockholm hamnade han på plats åtta när de listade de 100 viktigaste stockholmarna genom tiderna. År 2013 fick han Stig Vigs minnesfonds pris Det Gyldene Benet.

Som tack för hans engagemang för unga, aspirerande punk- och rockband har bland andra trallpunkbandet De Lyckliga Kompisarna skrivit en hyllningslåt till honom. Han har även spelat i band som Rudan -80 och Dödsknarkarna.

År 2018, vid 67 års ålder, bestämde sig Ekengren för att gå i pension. Ekengren hyllades med en konsertgala med bland andra Weeping Willows, Refused, Moneybrother, Charta 77 och Asta Kask.

Diskografi 
 Dödsknarkarna (1985), Sista bussen – med Dödsknarkarna
 Ultra-Gärdet 1988 (1988), K.U.K Records – samling
 Ultrasingeln (1988), Sista bussen – med U.B.F.

Referenser

Externa länkar

Intervju i Unga Stockholm 2004 (PDF, 6,51 MB)
 SvD: Kompiskamp

Svensk punk
Svenska musikpersonligheter
Män
Födda 1950
Södermalmsprofiler
Levande personer
Musiker från Stockholm
Träblåsinstrument

Träblåsinstrument är en grupp musikinstrument bland blåsinstrumenten som vanligen är gjorda av trä (men metall förekommer). Träblåsinstrumenten skiljs från bleckblåsinstrument genom att ljudet i de senare produceras genom vibrationer i läpparna som förstärks i instrumentet. Träblåsinstrumenten kan indelas i två grupper beroende på hur ljudet uppstår och dessa grupper är rörbladsinstrument samt flöjter. Hos rörbladsinstrument uppstår ljudet genom en eller flera vibrerande tungor och det finns två typer av munstycken, vilket antingen har ett enkelt eller dubbelt s.k. rörbladsmunstycke. En flöjt har inte denna uppbyggnad, utan luften sätts i svängning genom att den inblåsta luften slår i en skarp kant. Saxofon är ett träblåsinstrument trots att den är tillverkad av mässing eftersom instrumentet har ett rörblad.

 Flöjtinstrument
 Tvärflöjt som också kan räknas till gruppen labialinstrumenten där orgel också ingår, labialinstrumenten kännetecknas av att tonen frambringas av att en luftpelare sätts i svängning och tonhöjden bestäms av luftpelarens längd.
 Blockflöjt
 Spilåpipa
 Härjedalspipa
 Piccolaflöjt
 Enkelrör
 Saxofon
 Klarinett
 vissa säckpipor bland annat svensk säckpipa
 Dubbelrör
 Oboe
 Fagott
 Engelskt horn
 vissa säckpipor bland annat Great Highland Pipe
 Krumhorn
 Zurla

Användningsområde 
Träblåssektionen är en viktig del i symfoniorkestern men kan också hittas i kammarorkestrar. I orkestrar är dock saxofonen ovanlig. För övrigt är tvärflöjt, klarinett och saxofon utmärkta soloinstrument. Saxofonen hittas ofta i jazzorkestrar och i storband. Fagotten som mest används i samband med orkestrar fungerade när den skapades som basinstrument inom träblåset, men med wienklassicismens intåg fick den mer solistiska uppgifter.

Se även 
 Blåsinstrument
 Lista över musikgenrer
 Lista över musikinstrument
 Bleckblåsinstrument
 Theobald Böhm (om klaffmekanismer)

Musikinstrument
Komplexitetsteori

Komplexitetsteori är en vetenskapsgren som behandlar system med följande egenskaper: de är komplexa (många oberoende enheter interagerar, till exempel ett mänskligt samhälle eller den levande cellen); interaktionen inom systemet medför spontan självorganisering (till exempel fåglar som anpassar sig till andra fåglar och därmed skapar en flock); de självorganiserande systemen är adaptiva (de försöker att vända händelser i dess omgivning till fördelar, till exempel en art utvecklas i riktning mot bättre anpassning till omgivningen eller företag som lär av erfarenheter). Sådana komplexa, självorganiserande och adaptiva system har en dynamik som gör att de skiljer sig från statiska objekt som till exempel datorer, som endast är komplicerade till skillnad från komplexa. Komplexa system är mer spontana, mer oordnade och mer levande - de befinner sig på randen till kaos, där systemen har tillräcklig stabilitet för att vara uthålliga, men samtidigt kan omvandlas. Randen till kaos är där komplexa system kan vara spontana, adaptiva, och levande.

Komplexitetsteori har sitt ursprung inom fysik, biologi, kemi och ekonomi och har nära kopplingar till kaosteori. Komplexitetsteori tillämpas inom forskning på vitt skilda områden, från organisation och kommunikation till datavetenskap och matematik. 

Inom datavetenskapen handlar komplexitetsteori om att klassificera beräkningsproblem enligt hur väl algoritmer för att lösa dem kan prestera. Man talar bland annat om hur lång tid beräkningen kommer att ta, tidskomplexitet och hur mycket minne som kommer att behövas, minneskomplexitet, alternativt rumskomplexitet.

Se även 
 Sociologi
Emergens
 Komplexitet

Dynamiska system
Teorier
Thorn

Thorn kan syfta på 

 Thorn – en bokstav i isländska, se Þ
 Thorn – det tyska och äldre svenska namnet på staden Toruń i nuvarande Polen
 Thorn, Nederländerna – en ort i Nederländerna
 Thorn (företag) – ett vitvaru- och elektronikföretag
 Thorn Cycles Ltd – en engelsk cykelfabrikant
Järnsaxa

För Saturnus måne, se Jarnsaxa (måne).

Järnsaxa ("hon med järnsvärdet") är en jättinna i nordisk mytologi. Hon är mor till Tors son Magne. Järnsaxa är också enligt Snorres Edda en av Heimdalls nio mödrar. De andra är Alta, Angeja, Eirgjafa, Eistla, Gjalo, Greip, Imd och Ulfrun.

Källor

Jättar i nordisk mytologi
Jord (olika betydelser)

Jord kan syfta på:

 Jord – det skikt som täcker jordytan
 Jordart – det material som marken är gjord av
 Jordmån – den övre delen av en jordavlagring där det ursprungliga materialets sammansättning har förändrats genom påverkan av markprocesserna[
 Jord (egendom) – mark som egendom och produktionsfaktor
 Jord (mytologi) – en gudinna i den nordiska mytologin
 Jord (musikgrupp) – folkmusikgrupp från Kiruna/Vittangi
 Jord – ett begrepp inom elektrisk kretsteknik, se jordning
 Mount Jord – berg i Antarktis
 Jorden – den himlakropp som är människans hem
 Jordliknande planet – himlakropp som liknar jorden

Se även 
 Mark
1420-talet



Händelser 
1422 - Yongle-kejsaren flyttar Mingdynastins huvudstad från Nanking till Peking.
1429 - Jeanne d'Arc befriar Orléans.

Födda 
6 december 1421 – Henrik VI av England, kung av England.
3 juli 1423 – Ludvig XI av Frankrike, kung av Frankrike.
1426 – Kristian I, kung av Danmark, kung av Norge och kung av Sverige.

Avlidna 
31 augusti 1422 – Henrik V av England, kung av England.
21 oktober 1422 – Karl VI av Frankrike, kung av Frankrike.

Externa länkar
1430-talet



Händelser 
1434 - Engelbrekt Engelbrektsson leder uppror i Bergslagen och Dalarna.
1435
 Arboga möte räknas som början för Sveriges riksdag. Engelbrekt väljs till svensk rikshövitsman.
 Uppsala domkyrka invigs.

Födda 
1 januari 1431 – Alexander VI, påve.
1432 – Innocentius VIII, påve.
29 maj 1439 – Pius III, påve.

Avlidna 
1431 - Jeanne d'Arc, Jungfrun av Orléans, franskt nationalhelgon (avrättad).
1436 - Engelbrekt Engelbrektsson, mördad vid Göksholm söder om Hjälmaren.

Externa länkar
Kvarngubbe

Kvarngubbe var i senare svensk folktro ett andeväsen som höll till i kvarnar och antingen hjälpte mjölnaren eller motarbetade denne. Detta väsen delade drag med både Näcken och gårdstomten, då han i likhet med Näcken var en skicklig violinist, medan han i likhet med gårdstomten i det att han var väldigt stark och hjälpte sin husbonde, mjölnaren.

Han kallades också bäckahästen, vanligt i Skåne, strömkarl, vanligt i Småland, Västergötland, Värmland och Uppland, medan han längre norrut kallades forskarl, kvarngubbe eller kvarnrå. Benämningen kvarngubbe är vanligast i norra Sverige.

Källor

Nordisk folktro
1476

1476 (MCDLXXVI) var ett skottår som började en måndag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 Januari – Stillestånd sluts med ryssarna i januari detta år (eller december 1475), vilket avslutar kriget med Ryssland.

Mars 
 2 mars – Slaget vid Grandson i Schweiz, som betecknas som inledningen på nya tidens krigskonst, utkämpas mellan schweizare och burgunder.

Okänt datum 
 Ivar Axelsson (Tott) erkänner att han fått Gotland i förläning av Danmark.
 Johan von Wolthusen dör och svenskarnas orsak till intervention i Livland försvinner.
 Svenska och danska rådsdelegater diskuterar villkor för en ny union i Kalmar.
 Ett antal svenska rådsherrar sammanträffar med Kristian I och lovar att föra hans talan på nästa svenska riksdag.
 Visby upphör att vara hansestad.
 Valakiet under ledning av Vlad III Dracula besegras av det Osmanska riket under befäl av sultan Mehmed II.

Födda 
 28 juni – Paulus IV, född Giovanni Pietro Caraffa, påve 1555–1559.
  – Louise av Savojen, fransk regent.

Avlidna 
 26 april – Simonetta Vespucci, kallad la bella Simonetta, berömd italiensk skönhet.
 6 juli – Johannes Müller (även känd som Regiomontanus), tysk matematiker och astronom.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1508

1508 (MDVIII) var ett skottår som började en lördag i den julianska kalendern.

Händelser

April 
 15 och 17 april – Stillestånd sluts med mellan Sverige och Danmark i Köpenhamn.

Maj 
 26 maj – Venedig ockuperar Rijeka.

Juni 
 30 juni – Ett möte mellan Sverige och Danmark hålls i Varberg. Man beslutar om vapenvila, medan handelsblockaden kvarstår.

Okänt datum 
 Erik Trolle och biskop Otto i Västerås skickas till Danmark för att försöka mäkla fred.
 En pestepidemi drar över Finland.
 Den första bondepraktikan ges ut i Tyskland.
 Martin Luther blir professor i teologi vid det nygrundade universitetet i Wittenberg.
 Michelangelo påbörjar målningarna i Sixtinska kapellet och Rafael sitt arbete med Stanze di Raffaello i Vatikanen.
 Saint Lawrenceflodens mynning nås av ett franskt fartyg.

Födda 
 30 november – Andrea Palladio, byggmästare.
 Michael Olavi Agricola, Finlands blivande reformator.
 Jane Seymour, drottning av England 1536–1537 (gift med Henrik VIII) (född omkring detta år eller 1507 eller 1509)
 Mencía de Mendoza, spansk-nederländsk kulturpersonlighet och protofeminist.

Avlidna 
 27 maj – Ludovico Sforza, italiensk hertig.
 Beatrix av Neapel, drottning av Ungern.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Kvaser

För tidskriften, se Kvaser (tidskrift).

Kvaser är i nordisk mytologi den klokaste av gudar och mjödets ursprungsväsen ("kvas" = starkt öl). 

Efter vanakriget sattes ett kärl fram mellan asarna och vanerna som båda släktena spottade i. Ur kärlet växte Kvaser fram, som påstods vara slugare och visare än andra gudar. Senare dödades Kvaser av dvärgarna Fjalar och Galar. De samlade upp hans blod i tre kar och blandade det med honung. Sedan bryggde de ett utsökt mjöd i kitteln Odrörer. Alla som dricker av mjödet får visdom och skaldekonstens gåva. (I Hávamál 107 uppges dock Odröre vara skaldemjödets namn.)

Se även
Gilling
Suttungamjödet

Referenser 

Gudar i nordisk mytologi
Jan de Weryha-Wysoczański

Jan de Weryha-Wysoczański, född 1 oktober 1950 i Gdańsk i Polen, är en polsk-tysk skulptör.

Jan de Weryha-Wysoczański utbildade sig vid The Academy of Fine Arts i Gdańsk 1971–76. Han räknas som konkretist och är sedan 1981 verksam i Hamburg.

Offentliga verk i urval
Monument över de deporterade från Warszawa-upproret 1944, 1999
Minnesmärke över offren i koncentrationslägret Neuengamme i Hamburg

Källor 
Axel Feuß (2022), Allgemeines Künstlerlexikon. Die Bildenden Künstler aller Zeiten und Völker (AKL), "116", Berlin, Boston: de Gruyter, sid. 2-3, ,

Externa länkar 

 Jan de Weryha-Wysoczańskis webbplats

Polska skulptörer
Födda 1950
Tyska skulptörer
Levande personer
Personer från Gdańsk
Män
Lin

Lin kan syfta på:

 Lin (växt) – en jordbruksgröda som kan odlas som en oljeväxt och som en spånadsväxt
 Linberedning – ett hantverk i vilket man förädlar linplantor till spinnbara fibrer
 Lingarn – en spunnen tråd i ofärgat skick 
 Blångarn – kortfibriga, men spinnbara lintågor som blir över vid linberedningen
 Linfrö – fröet från växten
 Linolja –  olja pressad ur linfrö från växten lin
 Lin (mytologi) – ett annat namn på Frigg eller på en asynja i tjänst hos henne
 Lin (namn) – ett vanligt kinesiskt efternamn
 Local Interconnect Network (LIN) – ett enkelt lokalt datornätverk i fordon

Geografi

Albanien

 Lin (stad) – en stad

Se även
 Linne (textil) – ett vävt tyg tillverkat av växtfibrer från lin
 Linne (plagg) – ett ärmlöst plagg för överkroppen
Lärad

Lärad (fornvästnordiska: Læraðr eller Léraðr) är ett träd i nordisk mytologi. Trädet omtalas i eddadikten Grímnismál 25–26, där vi får veta att geten Heidrun (Heiðrún) och hjorten Eiktyrner (Eikþyrnir) står på Valhalls tak och betar från trädets grenar. Heidrun ger mjöd i stället för mjölk, och det i sådan mängd att alla Valhalls enhärjar dagligen kan bli fulldruckna (fulldrukknir). Från Eiktyrners horn dryper vatten (dagg?) i sådan myckenhet att det flödar ner i Hvergelmir, varifrån all världens floder fylls.

Trädet omtalas också av Snorre Sturlasson i Gylfaginning, kapitel 39, där vi även får veta att Lärad är ett barrträd − i varje fall om det allittererade uttrycket bíta barr (äta barr) skall tolkas bokstavligt.

Troligen är Lärad ett heiti, eller en poetisk synonym, för världsträdet Yggdrasil. För detta talar trädets lokalisering. Det överskuggar Valhall, vilket betyder att det står i världens centrum, och Hvergelmir, som fylls av vattnet från Eiktyrners horn, är en av de källor som ligger vid Yggdrasils rötter. Flera eddadikter uppger dessutom att Yggdrasil är omgiven av skadegörare som biter, gnager och äter av trädet. Heidrun och Eiktyrner tillhör kanske inte de värsta av dessa, men de smälter väl in i helhetsbilden.

Stavningen av namnet Lärad varierar i olika handskrifter, vilket komplicerar tolkningen. Om första ledet är Læ- ("svek"; "skada") skulle namnet kunna syfta på trädet som den plats där Oden i nio dagar och nätter hängde spjutstungen, offrad av sig själv åt sig själv. Om första stavelsen i stället är (H)lé- ("lä", "skydd") skulle namnet kunna utläsas *Hléráðr, "den som råder för lä", det vill säga genom sitt grenverk skyddar för vinden. Kanske har man tänkt sig Lärad som ett vårdträd vid Valhall, men etymologin är långt ifrån klar och även andra tolkningar har föreslagits.

Namnet Læraðr, Léraðr (eller kanske *Hléráðr) har försvenskats på olika sätt: Lärad (Erik Brate, Björn Collinder, Arvid August Afzelius); Läråd (Nils Fredrik Sander, Peter August Gödecke); Lerad (Anders Jacob Danielsson Cnattingius); Leråd (Karl G. Johansson och Mats Malm) samt Läråde (Åke Ohlmarks).

Källtexterna

Grímnismál 25-26

Gylfaginning 39

Källor 

Nordisk mytologi
Fiktiva träd
Landvättar

Landvättar är i äldre västnordisk mytologi och i senare folktro på Island och i Norge övernaturliga småväsen, som sades hålla till i lundar, högar och vattenfall. De är ett landområdes skyddsandar och om de behandlas väl kan de ge lycka och rikedom åt dem som bebor deras mark. Särskilt kvinnor offrade mat till landvättarna.

Efter att Norden kristnats började de räknas som onda väsen. Att dyrka dem förbjöds i bland annat Gulatingslagen. I Islands statsvapen finns fyra landvättar i olika gestalt: en tjur, en fågel, en drake och en bergjätte. I de formerna mötte Snorre Sturlasson en trollkarl i valhamn.

Se även
 Vätte
 Alver
 Tomte
 Nidstång

Referenser

Övernaturliga väsen
Nordisk mytologi
Nordisk folktro
Laufey

Laufey (”löv-ön”, kenning för träd) eller Nal (”nål”) var i nordisk mytologi maka till åskjätten Farbaute och moder till Loke. 

"Nal" i finska sagor är kenning för Polstjärnan.

Namnet på den lilla norska ön Lauer i Östfold är kopplat till Laufey.

Se även
Louhi

Referenser

Jättar i nordisk mytologi
Lodur

För uret se Lodur (klocka).
Lodur var en asagud i nordisk mytologi som enligt Völuspá ingick i gruppen Oden-Höner-Lodur som människornas skapare. Snorre ersatte gruppen med Oden-Vile-Ve varför Lodur har ansett vara densamme som Ve, enligt vissa forskare.

Andra teorier har tolkats som att Lodur är identisk med Loke. Det huvudsakliga argumentet för detta förutom likheterna i namnet är att Oden, Höner och Loke nämns som en trio i flera historier så som sagan om Tjatse, dikten Höstlång, prologen till Reginsmál och den färöiska sagan Lokka-táttur. I dessa sagor försöker Loke hjälpa gudarna, men dessa berättelse slutar illa och skulden läggs på honom. Ingen av dessa källor har varit övertygande i frågan om Lodurs identitet. 

En annan tolkning har sammanfört Lodur med got. liudan "att växa" och fvn.ljódr "folk". I så fall skulle han vara en gud som såg till fruktsamheten och beskyddare av samhället.

Se även 
 Snorre Sturlason: Prosaiska Eddan
Snorres Edda 1997. Öv. K. G .Johansson och M. Malm. Stockholm. (Fabel)
Den poetiska Eddan. 2016. Öv. L. Lönnroth. Stockholm. (Atlantis)
 Poetiska Eddan, Völuspá

Källor 

Gudar i nordisk mytologi
Lofar

Lofar kan syfta på:

 Lofar (mytologi) – en dvärg i nordisk mytologi
 LOFAR – ett europeiskt radioteleskop
Lofn

Lofn ("den milda") är i nordisk mytologi en asynja som uppskattas för sin välvilja och vänlighet och hon är "god att be till". Lofn tillhör Friggs heliga systerskap av asynjor. Hon utverkar hos Oden och Frigg tillstånd för par att gifta sig, även om andra försökt att förhindra det.

Referenser 
 
 Snorre Sturlason: Prosaiska Eddan
 

Gudar i nordisk mytologi
Asynjor
Frigg
Loge (nordisk mytologi)

Loge (eller Logi, "lågan") är i fornnordisk mytologi en personifikation av eldslågan i myten där Tor och Loke besöker jätten Utgårdaloke, som härskade över elden. Loge tävlade med Loke om vem som äter snabbast. De äter visserligen upp maten precis lika fort båda två, men då Loke endast ätit upp köttet vann Loge, som symboliserar elden, eftersom han även hade ätit upp både köttet, benen och det tråg som de båda äter ur. 

Loge var son till åskjätten Fornjot och bror till havsjätten Ägir och vindjätten Kare.

Se även 
 Snorre Sturlason: Prosaiska Eddan

Källor

 

Jättar i nordisk mytologi
Ugglan
Lyktgubbe

Lyktgubbe kallas i folktron de ljussken, irrbloss, ute i naturen som ofta associerades med en varelse som bar på en lykta.

Man kunde till exempel ha den mer allmänna föreställningen att irrblossen var själen från någon död människa. Irrbloss har rapporterats från kyrkogårdar och galgbackar och lyktgubben kunde då vara ett spöke som inte fått ro i sin grav. I vissa delar av Sverige var detta väsen vålnaden efter en människa som med lykta i hand vaktade orätt nedgrävda pengar eller någon som hade flyttat råmärken utan laga tillstånd.

En vanlig sägen om lyktgubben är när han, i utbyte mot löfte om en tolvskilling, hjälper en vilsekommen hem. När den vilsne väl kommit hem kastar dock denne myntet hånfullt till exempel i sin vedtrave. Nästa morgon återfinns veden utspridd över hela tomten.

I vissa traditioner omtalades ibland att lyktgubben var en omoralisk lantmätare som fått sitt rättvisa straff.

Se även 
 Nordisk mytologi
 Bysen

Referenser

Externa länkar 
 Unga fakta – Lyktgubbe

Övernaturliga väsen
Nordisk folktro
Rekursiv akronym

Rekursiv akronym är en akronym som refererar till sig själv genom att innehålla begynnelsebokstäver från sin egen akronym.

Den rekursiva akronymen introducerades i slutet av 1970-talet av datorentusiaster främst vid MIT i USA. Den hade ett humoristiskt syfte och var även en form av parodi på datorprodukter med pretentiösa och oinformativa namn som var valda främst för att ge en slagkraftig akronym. Senare har den rekursiva akronymen blivit något av ett signum för open source-rörelsen.

Exempel på rekursiva akronymer
GNU - GNU's Not Unix
LAME - LAME Ain't an MP3 Encoder
NiL - NiL Isn't Liero
PHP - PHP: Hypertext Preprocessor
Visa - Visa International Service Association
Wine - Wine Is Not an Emulator
YAML - YAML Ain't Markup Language

Externa länkar
The Jargon File: Recursive acronym 

Lexikologi
Självreferens
Rekursiva akronymer

it:Acronimo#Acronimo ricorsivo
Ryggbedövning

Ryggbedövning eller spinal behandling är en central nervblockad och ryggbedövning kan ske med hjälp av olika metoder. Genom detta ingrepp upphävs bland annat smärtförnimmelser tillfälligt i en del av kroppen, ofta i nedre delen av kroppen.

I dagligt tal används ofta benämningen "ryggmärgsbedövning", vilken dock är oegentligt då man aldrig lägger något bedövningsmedel i själva ryggmärgen.

 Vid en spinalbedövning (spinalanestesi, SPA) injiceras bedövningsmedlet till ryggmärgsvätskan under (arachnoidean) spindelvävshinnan.
 Vid en epiduralbedövning (epiduralanestesi, EDA) sprutar man in bedövningsmedlet ytligare, utanför den hårda ryggmärgshinnan (dura mater) (och den där under liggande arachnoidean), in i epiduralrummet.
En tredje form av ryggbedövning utgör sakralanestesi.

Vid långvarig smärta och smärtbehandling, framförallt vid tumörsjukdom (cancer), förekommer en särskild form av spinalanestesi, så kallad intratekal behandling. Detta innebär att vissa läkemedel ges till ryggmärgsvätskan (även kallat intratekalt), vanligen via en pump som patienten har med sig i en väska eller eventuellt har inopererad.

Intratekal behandling förekommer även vid vissa rörelsestörningar.

Anestesi
Smärtbehandling