kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Millöcker

Carl Millöcker (Carl Joseph Millöcker) född 29 april 1842 i Wien, död 31 december 1899 i Baden (Niederösterreich), begravd 27 oktober 1900, var en österrikisk kompositör och dirigent. Han betecknas som en av den klassiska wienoperettens tre stora.

Biografi
Millöcker, som var son till en guldsmed, fick studera flöjt vid Wienkonservatoriet och blev 1858 flöjtist vid Theater der Josefstadt. På rekommendation av Franz von Suppé fick han engagemang som kapellmästare vid olika orkestrar och till sist vid Theater an der Wien. Uppmuntrad av von Suppé började han även komponera, till en början musik till olika folklustspel, och därefter operetter. Efter flera mindre lyckade försök, kom genombrottet 1882 med Tiggarstudenten. Efter succén i Wien blev den även en internationell framgång och detta gjorde det möjligt för Millöcker att dra sig tillbaka från dirigentarbetet. Komponistens egen favoritoperett sägs ha varit Gasparone, men ingen uppnådde en framgång jämförbar med Tiggarstudenten.

Totalt skrev Millöcker tjugo lätta operor varav sexton beskrivs som operetter, en som ett sångspel, en som en "Volksoper" ("folkopera"), medan de andra två lämnades obestämda. Hans musik är nära förknippad med Theater an der Wien i Wien, där fjorton av hans verk fick sitt uruppförande.

Verk

Operetter
1878 – Das verwunschene Schloss
1879 – Gräfin Dubarry, omarbetad av T. Mackeben 1931 = Die Dubarry (Stockholm 1933)
1880 – Apajune, der Wassermann
1881 – Die Jungfrau von Belleville = Bellevilles mö (Stockholm 1883)
1882 – Der Bettelstudent = Tiggarstudenten (Stockholm 1883)
1884 – Gasparone (Stockholm 1885)
1884 – Der Feldprediger
1886 – Der Viceadmiral = Viceamiralen (Stockholm 1888)
1890 – Der arme Jonathan = Stackars Jonathan (Stockholm 1890)
1892 – Das Sonntagskind = Söndagsbarnet (Stockholm 1892)
1894 – Der Probekuss
1896 – Das Nordlicht = Norrskenet (Stockholm 1897)

Källor
Bra Böckers lexikon, 1978

Noter 

Österrikiska kompositörer
Män
Födda 1842
Avlidna 1899
Österrikiska operettkompositörer
Personer från Wien
Aerodynamiskt centrum

Aerodynamiskt centrum är punkten där momentet är oberoende av anfallsvinkeln. För en vingprofil ligger den vid 25 procent av kordan för hastigheter under ljudhastigheten, respektive 50 procent för hastigheter över ljudhastigheten.

 där  är flygplanets lyftkoefficient.
Lyft- och dragkrafterna kan appliceras på en enda punkt, tryckcentrum, där deras vridmoment är noll. Placeringen av tryckcentret rör sig dock avsevärt med en förändring i anfallsvinkeln och lämpar sig därför inte för aerodynamisk analys. Av den anledningen används i stället aerodynamiska centret i beräkningar av longitudinell stabilitet.

Teori
Inom de antaganden som teorin om tunn bäryta bygger på, är det aerodynamiska centret beläget vid kvartkordan (25-procentig kordaposition) på en symmetrisk bäryta medan den är nära men inte exakt lika med kvartsackordspunkten på en välvd bäryta.

Enligt teorin om tunn bäryta gäller:

där  är sektionslyftskoefficienten och  är anfallsvinkeln i radian, mätt i förhållande till kordalinjen.

där  är momentet vid kvartskordapunkten och  är en konstant.

 
 

Differentiering med avseende på anfallsvinkel ger

För symmetriska bärytor , är det aerodynamiska centret på 25 procent av kordan, men för välvda bärytor kan det aerodynamiska centrumet vara något mindre än 25 procent av kordan sett från framkanten, vilket beror på momentkoefficientens lutning, . Dessa resultat beräknas med hjälp av teorin om tunn bäryta, vilket kräver att antagandena för denna är relevanta. Vid precisionsexperimentering med riktiga bärytor och avancerad analys ses det aerodynamiska centret ändra plats något då anfallsvinkeln varierar. I en majoritet av litteraturen antas dock det aerodynamiska centret vara fixerat vid 25 procent kordaposition.

Rollen för aerodynamiskt centrum i flygplanets stabilitet
För longitudinell statisk stabilitet gäller:

För riktningsstatisk stabilitet gäller:

där

För en kraft som verkar bort från det aerodynamiska centrumet, som är skilt från referenspunkten gäller:

vilket för små vinklar  och , ,   förenklas till:

I det allmänna fallet följer av definitionen av AC att

Den statiska marginalen kan sedan användas för att kvantifiera AC:

där
 = girmomentkoefficient
 = stigningsmomentkoefficient
 = rullande momentkoefficient
 = X-kraft ≈ dragkraft
 = Y-kraft ≈ sidokraft
 = Z-kraft ≈ lyftkraft
 = referenspunkt (för valda moment)
  = referenslängd
   = referensområde
   = dynamiskt tryck
 = angreppsvinkel
 = sidoglidningsvinkel
  = statisk marginal

Se även 
 Vingprofil

Referenser

Noter

Externa länkar 

Flygteknik
Camillo Walzel

Camillo Walzel, född 11 februari 1829 i Magdeburg, död 17 mars 1895 i Wien, var en österrikisk kompositör och librettoförfattare. Bland annat skrev han tillsammans med Richard Genée librettot till Franz von Suppés operett Boccaccio. Han har även varit verksam under pseudonymen Friedrich Zell.

Källor 

Födda 1829
Avlidna 1895
Österrikiska kompositörer
Män
Tuna (Eskilstuna)

Tuna var det område där det centrala Eskilstuna nu ligger. Inom området Tuna låg bland annat kyrkan Fors, byn Tunafors, Gamla Staden, Fristaden och Carl Gustafs stad. Inom Tuna fanns även missionären Sankt Eskils stiftskyrka, som senare blev kloster och ännu senare blev Eskilstunahus slott. Ingenting av detta finns idag kvar utan hyser istället Eskilstunas kyrkogård. Området hade två församlingar, Fors församling och Kloster församling. Kloster församling hade från rivningen av klostret ingen kyrka förrän under början av 1900-talet då Kloster kyrka byggdes. Då Tuna fick stadsrättigheter inkorporerades "Eskil" i namnet Tuna och benämningen Eskilstuna blev till.

Litteratur 
Christian Lovén, Florenslängden. Den äldsta förteckningen över de svenska stiften, Strängnäs stiftshistoriska sällskap, Örebro, 2020, 9-10. 

Eskilstunas historia
Industristad

En industristad är en stad med en stor andel produktion inom industrisektorn. Se även industrisamhälle.

Typiska industristäder

Sverige
Typiska industristäder i Sverige är

Sundsvall, Västernorrlands län
Borås, Västra Götalands län
Eskilstuna, Södermanlands län
Kiruna, Norrbottens län
Norrköping, Östergötlands län
Sandviken, Gävleborgs län
Skellefteå, Västerbottens län
Södertälje, Stockholms län
Västerås, Västmanlands län

Samt till viss del även
Göteborg, Västra Götalands län 
Malmö, Skåne län

Både Malmö och Göteborg har många arbetarstadsdelar. I stora städer har dessa stadsdelar ibland gentrifierats, såsom Möllevången i Malmö, Majorna i Göteborg och Södermalm i Stockholm.

Samhällsplanering
Hannelore Kohl

Hannelore Kohl, eller egentligen Johanna Klara Eleonore Kohl, född Renner den 7 mars 1933 i Berlin, död 5 juli 2001 i Ludwigshafen, Rheinland-Pfalz, var gift med Tysklands förbundskansler Helmut Kohl från 1960 fram till sin död. Hannelore Kohl begick självmord efter att ha lidit av svår ljusallergi i flera år.

Som hustru till förbundskanslern (1982–1998) tog hon på sig officiella uppgifter och var engagerad i bland annat välgörenhet. Enligt deras söner var hon en viktig rådgivare för sin make, särskilt när det gäller Tysklands återförening. Genom sina språkkunskaper hjälpte hon sin make med internationella relationer. Hon hade tidigare jobbat som tolk och kunde engelska och franska flytande.

Referenser 

Födda 1933
Avlidna 2001
Hedersdoktorer vid Greifswalds universitet
Personer som begått självmord
Kvinnor
Horrorpops

HorrorPops är ett danskt Psychobilly/rock'n'rollband. Numera bosatta i Los Angeles USA.

Biografi 
Patricia Day och Kim Nekroman träffade varandra 1996 då Days dåvarande band Peanut Pump Gun var förband åt Nekromans band Nekromantix. De blev vänner och Nekroman lärde Day spela ståbas medan hon lärde honom spela gitarr. Tillsammans med trummisen Niedermeier bildade de Horrorpops 1998.

Medlemmar

Nuvarande
 Patricia Day - Sång, ståbas
 Kim Nekroman - Gitarr
 Geoff Kresge - Gitarr
 Niedermeier - Trummor
 Kamilla - Gogo-dansare
 Naomi - Gogo-dansare

Före detta
 Caz the Clash - Gitarr (1998-2003)
 Karsten - Gitarr (2003-2004)
 Mille - Gogo-dansare(1999-2004)

Diskografi 
 Hell Yeah! (2004)
 Bring It On! (2005)
 Kiss Kiss Kill Kill (2008)

Externa länkar

Horrorpops officiella webbsida

Danska rockgrupper
Fisherhypotesen

Fisherhypotesen, uppkallad efter sin upphovsman Irving Fisher, säger att den nominella räntan är lika med summan av den förväntade realräntan och den förväntade inflationen.

Fisher antog att rationella individer skulle bestämma låneräntor enligt följande princip:

Låntagaren och långivaren kommer överens om den önskade realräntan på lånet, vilken på grund av inflationen inte är säkert fastställd utan endast utgör den förväntade realräntan. Realräntan är den avkastning utlåningen ger långivaren när man har tagit hänsyn till att inflationen försämrar penningvärdet.
Parterna bildar sig en gemensam uppfattning om den förväntade inflationen.
Den nominella räntan bestäms som summan av den förväntade realräntan och den förvänade inflationen. Den nominella räntan är det belopp som långivaren får tillbaka utöver det utlånade beloppet, mätt som andel av det utlånade beloppet. När vi till vardags talar om ränta är det nominell ränta vi menar.

Ifall inflationen sedan blir högre än förväntat kan man konstatera att den nominella räntan borde ha satts högre för att den önskade realräntan skulle ha uppnåtts. Inflationen har i så fall verkat till låntagarens fördel. Omvänt gäller att en lägre inflation än förväntat i stället blir till långivarens fördel. Dessa effekter kan undvikas genom att man inkluderar en indexklausul i kontraktet.

Se även inflation.

Makroekonomi
Irving Fisher

Irving Fisher, född 27 februari 1867, död 29 april 1947, var en amerikansk nationalekonom som bland annat skapade Fisherhypotesen och Fishers separationsteorem.

Fisher studerade först matematik och fysik och blev lärare i matematik vid Yale University samt biträdande professor i samma ämne 1893. Efter studieresor i Europa 1893-94 ägnade sig emellertid Fisher åt nationalekonomin, övertog 1895 en lärarbefattning i detta ämne och var från 1898 professor i nationalekonomi vid Yale. I Fishers omfattande produktion kan märkas en stark påverkan från den österrikiska gränsnytteskolan och Eugen von Böhm-Bawerk. Fisher visade en självständig med gränsnytteteoretisk inställning till kapitalbegreppet i The nature of capital and income (1906) och i den skarpsinniga The rate of interest (1907). Hans egna mest vägande insatser torde ligga på penningteorins område. I The purchasing power of money (1912) inte bara fördjupade Fisher kvantitetsteorin utan framlade även ett förslag till penningväsendets stabilisering. En sjunkande prisnivå leder till en stegring av penningens värde. Denna värdestegring ville Fisher undvika genom att låta dollarn motsvara en minskad kvantitet guld, "compensated dollar". Fisher ägnade sig även åt utarbetandet av indexsystem och framlade resultaten av sina undersökningar i The making of index numbers (1922) och Mathematical investigations in the theory of value and prices (1925). Från 1923 publicerade Fisher sitt eget prisindex, som från 1927 utarbetades av det av Fisher ledda Index Number Istitute. Fisher gjorde sig även känd som en varm anhängare av spritförbudet och försökte även med statistiska uppgifter visa, att förbudet innebar en stark ökning av produktiviteten hos USA:s näringsliv. Även som praktisk affärsman gjorde Fisher en insats. Han var bland annat direktör för ett företag som exploaterade ett av honom själv uppfunnet kortsystem. Fisher var 1896-1910 redaktör för Yale review. Bland hans övriga skrifter märks Elementary principles of economics (1913), Stabilizing the dollar (1920), samt Theory of interest (1930).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Amerikanska professorer i nationalekonomi
Födda 1867
Avlidna 1947
Män
Alumner från Yale University
Jayapura

Jayapura är en stad på norra Nya Guinea i Indonesien. Den är administrativ huvudort för provinsen Papua och har cirka 300 000 invånare. Jayapura har under 1900-talet bytt namn några gånger och varit känd under namnen Hollandia (1910–1962) samt både Kota Baru och Sukarnapura under efterföljande period fram till 1968. Staden fick sitt nuvarande namn i slutet av 1968.

Källor 
 

Orter i Papua
Vordavoss

Vordavoss är en fiktiv gudalik varelse skapad av Henry Kuttner.

Vordavoss är en mindre yttre gud (Lesser Outer God) i Cthulhu-mytologin och kallas även "Obehaget i sanden" (Troubler of the Sands), "Som väntar i det yttre mörkret" (Whom Waiteth in the Outer Dark), "Den flammande" (The Flaming One) samt "Herre över universums vidder" (Lord of the Universal Spaces).

Vordavoss visar sig som en brinnande varelse med mantel och huva. Den har, likt Tawil-at-U'mr, ett omänskligt ansikte med ett par eldröda glödande ögon.

Vordavoss omtalas i "The Eater of Souls" (1937), "The Invaders" (1939), "The Star-Seed" (1996) och "Wizards of Hyperborea" (1997).

Figurer i Cthulhu-mytologin
Nancy Mitford

Nancy Mitford, född 28 november 1904 i London, död 30 juni 1973 i Versailles i Frankrike, var en brittisk författare och levnadstecknare.

Nancy var äldsta barnet till David Freeman-Mitford, baron Redesdale, och Sydney Bowles. Nancy hade sex yngre syskon: Pamela, Thomas (Tom), Diana, Unity, Jessica (Decca) och Deborah (Debo). 
Som dotter till en baron lades prefixet The Honourable till före namnet. Senare tilldelades hon titeln Commander of the Order of the British Empire (CBE).

Nancy var gift med Peter Rodd 1933-1957. Nancy fick många missfall under äktenskapet som förblev barnlöst. Båda makarna var otrogna och Nancys stora kärlek i livet var Gaston Palewski som tjänstgjorde under Charles de Gaulle.

Bibliografi
1931 - Highland Fling 
1932 - Christmas Pudding 
1935 - Wigs on the Green 
1940 - Pigeon Pie 
194? - The Pursuit of Love 
 Förföljd av kärlek (översättning Nils Jacobsson, Hökerberg, 1946) 
1949 - Love in a Cold Climate
 Kärlek i kallt klimat (översättning Anna Rudebeck och Hillevi Lagergren de Pedraza, Hökerberg, 1950)
1951 - The Blessing
 Gullgossen (översättning Suzanne och Gustaf von Platen, Wahlström & Widstrand, 1953)
1954 - Madame Pompadour
 Madame de Pompadour (översättning Britta Gröndahl, Hökerberg, 1954)
1957 - Voltaire in Love
 Voltaires stora kärlek (översättning Maud Adlercreutz, Hökerberg, 1958)
1960 - Don't tell Alfredöversättning
 Inte ett ord till Alfred (översättning Elsa Mossner, Hökerberg, 1961)
1962 - The Water Beetle 
1966 - The Sun King
 Solkungen: Ludvig XIV och Versailles (översättning Bengt G. Söderberg, Bonnier, 1966)
1970 - Frederick the Great

Citat 
"I love children, especially when they cry, for then someone takes them away"

The hon
The hon (honourable) är en aristokratisk härstamning som man kan foga till sitt namn. Titeln förekommer även i Jessica Mitfords barndomsskildring Hons and Rebels där ordet hons antas betyda höns (hens), eftersom alla syskonen på sitt hemliga barnspråk (honnish) kallade varandra The hons efter flygfäna. Anledningen var att mamma Sydney startade ett hönseri för att producera ägg. Äggpengarna användes till att avlöna en guvernant som svarade för barnens utbildning.

Syskonen Mitford
Pamela Mitford (25 november 1907–12 april 1994)Thomas Mitford (2 januari 1909–30 mars 1945)Diana Mitford (17 juni 1910–11 augusti 2003)Unity Mitford (8 augusti 1914–28 maj 1948)Jessica Mitford (11 september 1917–22 juli 1996)Deborah Mitford (31 mars 1920–24 september 2014)

Källor
 Cecilia Hagen: De osannolika systrarna Mitford: en sannsaga (Bonnier, 2002)
 Laura Thompson: Life in a Cold Climate, Nancy Mitford: a Portrait of a Contradictory Woman
 Nancy Mitford: Love from Nancy: the letters of Nancy Mitford (edited by Charlotte Mosley)

Noter 

Födda 1904
Avlidna 1973
Brittiska författare under 1900-talet
Engelskspråkiga författare
Kvinnor
Officerare av Hederslegionen
Strängnäs domkyrkoförsamling med Aspö

Strängnäs domkyrkoförsamling med Aspö är en församling i Domprosteriet i Strängnäs stift. Församlingen ligger i Strängnäs kommun i Södermanlands län. Församlingen utgör ett eget pastorat. Församlingen tillhör Domprosteriets kontrakt där också Åker-Länna, Stallarholmen, Vårfruberga-Härad, Daga, Frustuna och Mariefreds församlingar ingår.

Församlingen har två kyrkor och två kapell. Domkyrkan, Aspö kyrka, St:Petri kapell och kapellet på Gamla kyrkogården.

Administrativ historik
Församlingen bildades 2002 genom sammanslagning av Strängnäs domkyrkoförsamling och Aspö församling.

Kyrkor 
Strängnäs domkyrka
Aspö kyrka

Domprostar 

 1902–1938: Otto Norberg
 1938–1943: Elis Malmeström
1943–1955: Gösta Lundström
1955–1963: Per Lundberg
 1963–1974: Robert Murray
 1974–1992: Carl Strandberg 
 1992–2008: Gudmund Danielsson
 2008–2015: Johan Dalman
 2015– Christofer Lundgren

Domkyrkoorganister 
 1914–1928: Knut Sundström 
 1940–1965: Rudolf Norrman 
 1966–2000: Rolf Stenholm
 2000–2023:  Torvald Johansson

Organister 

 1980–2000: Torvald Johansson
 2000–2013: Britta Snickars
 2013–2017: Jörgen Martinson
 2018–2021: Katarina Högberg Jansson
 2021– Jonas Ison Lind

Kantor 

 2009–2022: Barbro Frostegren
 2022–: Inga-Lill Sjönneby

Domkyrkoklockare 

 Bengt Mathiasson 
 Sten Selegård 
 Stefan Eklund 
 2021– Sara Innerfors

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Strängnäs stift
Indelningar i Strängnäs kommun
Penningillusion

Penningillusion är oförmågan att skilja mellan en nominell förändring av ett belopp från förändringen i köpkraft. Om lönerna och priserna stiger med samma procenttal, innebär det att reallönen är oförändrad eftersom man kan köpa samma mängd varor som tidigare. De högre priserna kan dock ge en irrationell uppfattning om att det har blivit dyrare att leva, även om man i själva verket kan leva precis som förut.

Se även
 inflation

Makroekonomi
Anne Mäkinen

Anne Mäkinen, född 1 februari 1976 i Helsingfors, är en finländsk fotbollsspelare (mittfältare) landslagsdebuterade 8 juni 1991 mot Sovjetunionen och spelade flera år som proffs i USA.

Klubbar 
Bälinge IF
Umeå IK
New Jersey Wildcats     (USA)
Philadelphia Charge      (USA)
Washington Freedom       (USA)
University of Notre Dame (USA)
MPS (FIN)
HJK (FIN)
KontU (FIN)
JNK Laajasalo (FIN, moderklubb)

Meriter 

97 landskamper (tom 30/10-05)
14 landslagsmål (tom 30/10-05)
SM-guld 2005
EM 2005 (semifinalförlust mot Tyskland)
Finsk mästare 1994 (med MPS)
Finska Cupen-guld 1993 (med HJK)
Årets flickspelare 1992
Årets damspelare 1993 & 2004
Årets nykomling i USA:s universitetsserie 1997
Årets spelare i USA:s universitetsserie 2000
All Stars-spelare 1997-2000

Finländska fotbollsspelare
Kvinnor
Födda 1976
Levande personer
Idrottare i Notre Dame Fighting Irish
Alumner från University of Notre Dame
Idrottare från Helsingfors
Teherankonferensen

Teherankonferensen var en toppkonferens under andra världskriget mellan de allierade ledarna Franklin D. Roosevelt (USA:s president), Winston Churchill (Storbritanniens premiärminister) och Josef Stalin (Sovjetunionens regeringschef) som hölls i Teheran, Iran 28 november-1 december 1943. Konferensen hölls i Sovjetunionens ambassad i Teheran.

Beslut och resultat
De tre ledarna träffades för att träffa avtal om gränsregleringarna efter kriget, men något slutligt avgörande i denna fråga nåddes inte. Däremot beslöts om en invasion av Frankrike över Engelska kanalen under försommaren 1944 i samband med en operation mot södra Frankrike. Denna invasion skulle åtföljas av en sovjetisk offensiv på östfronten (Operation Bagration) för att förhindra att tyskarna flyttade trupper från östfronten för att möta de allierade i Frankrike. Man beslutade även att försöka få med Turkiet på de allierades sida så snart som möjligt (detta misslyckades i stort då Turkiet inte gick med i kriget förrän i februari 1945 och turkarna utförde inga krigshandlingar mot axelmakterna då Balkan redan befriats vid denna tidpunkt). Vidare beslutade man att ge de jugoslaviska partisanerna de allierades fulla stöd med leveranser av krigsmaterial och kommandoräder. I ett separat protokoll som undertecknades vid konferensen lovade de tre stora att erkänna Irans självständighet.

Teherankonferensen följdes av Jaltakonferensen i februari 1945.

Invasionen av Frankrike den 6 juni 1944 ägde rum ungefär som planerat, och stödinvasionen av södra Frankrike genomfördes (Operation Dragoon). Sovjetunionen inledde en storoffensiv mot tyskarna den 22 juni 1944, (Operation Bagration).

Se även 
 Potsdamkonferensen
 Potsdamöverenskommelsen
 Kairokonferensen
 Casablancakonferensen
 Dumbarton Oaks-konferensen
 Teheran 43

Externa länkar
 Declaration of the Three Powers 
 Encyclopaedia Britannica, Teheran Conference 
 United States Department of State 

1943 i Iran
Konferenser i samband med andra världskriget
Politikåret 1943
Teheran
Maurício Gugelmin

Maurício Gugelmin, född 20 april 1963 i Joinville, är en  brasiliansk racerförare.

Racingkarriär 
Gugelmin debuterade i formel 1 för March i  och höjdpunkten i hans grand prix-karriär var tredjeplatsen i .

Gugelmin tävlade från början i karting hemma i Brasilien mot bland andra vännen Ayrton Senna. 1981 flyttade Gugelmin till Storbritannien och kom där att dominera i Formel Ford. Han gjorde framsteg inom racingen och vann det Brittiska F3-mästerskapet 1985. 

Därefter tävlade han i formel 3000 ett par år. Säsongen  rekryterades Gugelmin av formel 1-stallet March (Leyton House) där han sedan blev kvar i fyra säsonger. Efter en misslyckad säsong i Jordan  lämnade Gugelmin formel 1 och flyttade till USA och tävlade i Champ Car till slutet av 2001.

F1-karriär 

 

|}

Källor 
 

Födda 1963
Män
Levande personer
Personer från Joinville
Brasilianska racerförare
Brasilianska Formel 1-förare
Jordan F1-förare
Champ Car-förare
Indianapolis 500-förare

ro:Jos Verstappen
Region Kronoberg

Region Kronoberg, tidigare Kronobergs läns landsting, är region för de  invånarna i Kronobergs län. Region Kronoberg ansvarar för hälso- och sjukvård. Förutom hälso-, tand- och sjukvård, har Region Kronoberg även ansvar för den regionala utvecklingen i länet och regionen. Region Kronoberg står också för allmänna kommunikationer mellan länets kommuner och bedriver även kulturell verksamhet. Regionen bildades 1 januari 2015 genom en sammanslagning av Landstinget Kronoberg och Regionförbundet Södra Småland.

Sjukvård
Centrallasarettet Växjö (CLV)
Lasarettet Ljungby
Psykiatriska kliniker på Sigfridsområdet
21 vårdcentraler
17 kliniker tillhörande folktandvården.

Länstrafik
Länstrafiken Kronoberg är den del av Region Kronoberg som ansvarar för kollektivtrafiken i länet.

Kultur
Smålands museum

Politik
I Kronoberg styr en mitten-högerkoalition bestående av Moderata samlingspartiet, Centerpartiet, Kristdemokraterna och Liberalerna, i minoritet.

Regionfullmäktige 2022–2026

Regionstyrelsen 2022–2026

Nämnderna

Mandatfördelning i valen 1916-1966

Mandatfördelning i valen 1970–2022

Valkretsar
Regionsområdet är uppdelat i två valkretsar vid regionsval: 

Västra valkretsen:
Ljungby kommun
Markaryds kommun
Alvesta kommun
Älmhults kommun

Östra valkretsen:
Växjö kommun
Lessebo kommun
Uppvidinge kommun
Tingsryds kommun.

Referenser

Externa länkar
Region Kronoberg
Valmyndigheten för resultat i Landstingsvalet
Smålands museum

Kronoberg
Södra sjukvårdsregionen
Organisationer bildade 1863
Kronob