kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tony Forsberg

Tony Forsberg, född 13 augusti 1933, är en svensk fotograf. Han har också arbetat under pseudonymen Anthon Berg.

Forsberg arbetade som filmfotograf vid Europafilm 1954-1965.

Filmografi (urval)

Externa länkar

Svenska filmfotografer
Födda 1933
Levande personer
Män
Guldbaggen för bästa foto
Arne Brandhild

Karl Arne Brandhild, född 4 augusti 1933 i Katarina församling i Stockholm, död 22 januari 1988 i Enskede, var en svensk fotograf, producent, regissör, manusförfattare och filmklippare.

Brandhild är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Producent i urval

Filmfoto i urval

Regi

Referenser

Externa länkar 

Svenska filmproducenter
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Män
Födda 1933
Avlidna 1988
Fotografer från Stockholm
Manusförfattare från Stockholm
Regissörer från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Svenska filmregissörer
Svenska dokumentärfilmare
Nintendo DS Rumble Pak

Nintendo DS Rumble Pak är ett tillbehör till den bärbara konsolen Nintendo DS. Tillbehöret har i stort sett samma funktion som ett Rumble Pak avsett för Nintendo 64. Tillbehöret har samma form som ett Game Boy Advance-cartridge men fyller endast sin funktion om den användas tillsammans med en Nintendo DS. På grund av att Nintendo DSi inte har någon Game Boy Advance-port så innebär det att Rumble Pak inte går att använda på modellen.

Två versioner
Detta tillbehör passar men är inte tänkt att användas tillsammans med den nya enheten Nintendo DS Lite, till denna konsol kommer en speciellt anpassad version som heter Nintendo DS Lite Rumble Pak som har fått ett nytt utseende som bättre passar ihop med den nya konsolen.

Följande spel till Nintendo DS stödjer användandet av Nintendo DS Rumble Pak.

Metroid Prime Pinball
Metroid Prime: Hunters
Mario & Luigi: Partners in Time
Elite Beat Agents
Super Princess Peach
Star max: Tactical Assault
Star Fox Command
Magnetica
Clubhouse Games

Nintendo DS-tillbehör
Megära

Megära (grekiska Μέγαιρα, Megaira) är i grekisk mytologi en av de tre erinyerna, av romarna kallade furierna. 

Megära, den avundsamma och fientliga, bodde tillsammans med sina två systrar i underjorden och sådde tvedräkt och vrede bland människorna så att de begick överilade och brottsliga gärningar. Megära förföljde dem sedan i outsläcklig hämndlystnad. Hon avbildas ofta med vilt spretande hår och ormar omslingrade kring armarna.

Megära i överförd bemärkelse betecknar en argsint och grälsjuk, ofta något till åren kommen, kvinna.

Se även 
Megara

Källor 
 
 

Gudinnor i grekisk mytologi
Sue Longhurst

Sue Longhurst, född 1943, är en engelsk skådespelare huvudsakligen verksam med pornografisk film.

Filmografi

1974 - Can You Keep It Up for a Week?

Externa länkar

Brittiska skådespelare
Kvinnor
Födda 1943
Levande personer
Luften bor i mina steg

Luften bor i mina steg är en EP av den svenska popartisten Håkan Hellström, utgiven på skivbolaget Dolores Recordings den 21 januari 2002. På skivan tolkar Hellström fyra av sina favoritvisor. Hellström har blivit mycket känd med sin cover på "Visa vid vindens ängar" av Mats Paulson, originalet spelades ofta i början av hans konserter under den tiden och innan.

Låtlista

Medverkande

Musiker
Daniel Gilbert - gitarr
Timo Räisänen - gitarr, bakgrundssång, mandolin, melodica, klockor
Oscar Wallblom - bas
Stefan Sporsén - trumpet, valthorn, orgel, piano
Finn Björnulfsson - congas, maracas
Fredrik Sandsten - trummor, timbales, tamburin
Björn Olsson - cittra

Produktion
Mattias Glavå, Timo Räisänen - producenter
Mattias Glavå - inspelning, mixning
Björn Engelmann, Håkan Åkesson - mastering
Henrik Persson - skivomslag

Listplaceringar

Listföljd

Källor
 Info om skivan på Discogs

Noter

EP-skivor 2002
Album av Håkan Hellström
Svenska EP-skivor
Album utgivna på Dolores Recordings
Svenskspråkiga EP-skivor
Singelettor i Sverige
Herbert Hainer

Herbert Hainer, född 3 juli 1954 i Dingolfing, Tyskland, är en tysk företagsledare som var verkställande direktör (VD) för Adidas från 2001 till 2016.

Hainer har varit verksam inom Adidas sedan 1987. Hainer sitter även med i FC Bayern Münchens styrelse. Han efterträddes 2016 på VD-posten av Kasper Rorsted.

Hainer är sedan 15 november 2019 president för fotbollsklubben FC Bayern München.

Referenser

Personer inom Tysklands näringsliv
Tyska idrottsledare
Män
Födda 1954
Levande personer
Tyska miljardärer
Stora Hornsjön, Västergötland

Stora Hornsjön, även kallad Stora Horredssjön eller Björkholmssjön, beroende på om man pratar med en person från Horredssidan eller Veddigesidan av sjön. 

Sjön är en klarvattensjö i Varbergs kommun och Kungsbacka kommun i Halland och Marks kommun i Västergötland och ingår i . Sjön är 42 meter djup, har en yta på 5,67 kvadratkilometer och befinner sig 29 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Hornå. Vid provfiske har en stor mängd fiskarter fångats, bland annat abborre, braxen, gädda och lake,  men uppges ha minst 14 olika fiskarter. Vägen mellan Horred och Idala tangerar sjöns nordöstra del.

Stora Hornsjöns utlopp ligger i sjöns nordöstra vik. Här börjar Hornån som rinner genom Lilla Horredssjön (även kallad Lilla Hornsjön), vidare norr om Horred och ut i Viskan.

Delavrinningsområde 
Stora Hornsjön ingår i delavrinningsområde (636175-129251) som SMHI kallar för Utloppet av Stora Horredssjön. Medelhöjden är 78 meter över havet och ytan är 40,96 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Hornå som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter 32 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (74 %). Avrinningsområdet har 5,98 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 14,6 %.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Braxen
 Gädda
 Lake
 Löja
 Mört
 Nors
 Sarv
 Sik
 Sutare
 Ål

Se även 
 Lista över insjöar i Marks kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Viskans avrinningsområde
Insjöar i Västergötland
Insjöar i Kungsbacka kommun
Insjöar i Marks kommun
Insjöar i Halland
Insjöar i Varbergs kommun
Insjöar i Sverige om minst fem kvadratkilometer
João Havelange

Jean-Marie Faustin Goedefroid "João" de Havelange, född 8 maj 1916 i Rio de Janeiro, död 16 augusti 2016 i Rio de Janeiro, var en brasiliansk fotbollsfunktionär, vattenpolospelare och simmare, mest känd som president för Fifa 1974–1998. Han hade belgiskt påbrå - och växte upp i en förmögen familj. 

Havelange representerade Brasilien i OS 1936 och 1952; i det förstnämnda deltog han som simmare och i det sistnämnda ingick han i vattenpololandslaget.

Havelange var medlem i Internationella olympiska kommittén (IOK) från 1963 tills han avgick 2011 av vad som sades vara hälsoskäl. Han var då under utredning för påstådd korruption.

Havelange porträtterades av Sam Neill i filmen United Passions (2014).

Referenser

Externa länkar

Brasilianska simmare
Brasilianska vattenpolospelare
Fotbollsfunktionärer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Brasilien
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Brasilien
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande i vattenpolo vid olympiska sommarspelen 1952
Fifa-presidenter
Brasilianska idrottare under 1900-talet
Hundraåringar
Födda 1916
Avlidna 2016
Män
Storofficerare av Hederslegionen
Vincent Young

Vincent D. Young, född 4 juni 1965 i Philadelphia, Pennsylvania, USA, är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd i rollen som Noah Hunter i TV-serien Beverly Hills.

Externa länkar
 

Födda 1965
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Personer från Philadelphia
Luleå malmhamn

Luleå malmhamn drivs av LKAB och invigdes i sitt nuvarande läge längst ut på Svartölandet i östra Luleå 1996. Dessförinnan var den belägen nedanför Svartöberget mellan Svartöstaden och Södra hamn. Den gamla malmhamnen är i dag hemmahamn för statsisbrytarna.

Historik 
Den första malmhamnen öppnades under 1880-talet samtidigt som Malmbanan. I samband med det byggdes den första landförbindelsen mellan centrala Luleå och Svartön. Den norra delen av Svartön införlivades därmed i Luleå stad. I denna hamnanläggning tippades järnmalmen direkt från järnvägsvagnarna till lastfartygen.

Under 1950-talet fanns planer att flytta malmhamnen till Sandön, men i stället byggdes en ny anläggning i samma läge som den gamla. Järnmalmen lastades nu av i upplag öster om Svartöberget och fraktades sedan därifrån via rullband till hamnen.

1996 invigdes den tredje hamnanläggningen, denna gång i ett nytt läge på Sandskär längst ut på Svartölandet.

Se även
Malmfälten
Norrbottens järnverk

Transport i Luleå
Hamnar i Sverige
Oscar Byström (skådespelare)

Oscar Byström, född 31 december 1857 i Stockholm, död där 4 juni 1938, var en svensk skådespelare och kamrer. Han var son till Oscar Byström och syster till Anna Byström.

Biografi 
Byström debuterade 1884 på Dramatiska teatern som Paul Huët i Fregattkaptenen varefter han knöts till Stora Teatern i Göteborg, där stannade till 1890 med undantag för spelåret 1885-1886 då han var engagerad vid svågern Oscar Sternvall-Skottes teatersällskap. Byström var därefter anställd vid Dramatiska teatern 1890-1893 och kom därefter till Albert Ranft, vid vars teatrar han arbetade till 1929, från 1907 som souschef vid Vasateatern. Byström framträdde både i seriösa och komiska roller men återgav på scenen främst den korrekte gentlemannen. Bland hans roller märks Gaston i Klädeshandlaren och hans måg, Ernesto i Galeotto, Prunelles i Vi skiljas!, Fougeron i Fruarna Montanbrèche, Curt i Ära, Paul Astier i Kampen för tillvaron och Mantreja i Vasantasena.

Han var från 1896 gift med skådespelaren Constance Ericsson-Behrens.

Oscar Byström är begravd på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Filmografi

 (Advokaten Waldman)
 (oidentifierad roll)
 (Stallskötaren Johan)
 (Polis)
 (landshövding Rüttenschöld)
 (Knut Wall)
 (Adolf)
 (Domaren)

Teater

Roller (ej komplett)

Regi (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Män
Födda 1857
Avlidna 1938
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Personalansvarsnämnd

En personalansvarsnämnd är en partssammansatt grupp vid statliga myndigheter med uppgift att utkräva det disciplinansvar som statligt anställda åläggs i lagen om offentlig anställning.

Tjänstemän på hög nivå lyder i disciplinhänseende under Statens ansvarsnämnd.

Se även
Försvarsmaktens personalansvarsnämnd

Arbetsrätt
Nicole Seibert

Nicole Seibert, ofta kallad Nicole, född Nicole Hohloch den 25 oktober 1964 i Saarbrücken, Saarland, är en tysk schlagersångerska.

Nicole Seibert medverkade i Eurovision Song Contest 1982 med sången Ein bißchen Frieden, som vann tävlingen. Hon representerade det dåvarande Västtyskland.

I oktober 2010 släppte hon albumet "30 Jahre mit Leib und Seele" för att fira sitt 30-årsjubileum som artist.

Listplaceringar 
Singlar
Flieg nicht so hoch, mein kleiner Freund
DE: 2 - 13 juli 1981 – 22 veckor
AT: 18 – 15 oktober 1981 – 2 veckor
CH: 5 – 23 augusti 1981 – 6 veckor
Der alte Mann und das Meer
DE: 41 – 21 december 1981 – 9 veckor
Ein bißchen Frieden / A little Peace
DE: 1 – 5 april 1982 – 26 veckor
AT: 1 – 1 maj 1982 – 20 veckor
CH: 1 – 25 april 1982 – 11 veckor
GB: 1 – 15 maj 1982 - 11 veckor
IR: 1 – 2 maj 1982 - 11 veckor
NL: 1 – 8 maj 1982 - 10 veckor
S: 1 – 18 maj 1982 - 7 veckor
N: 1 – 1982 - 9 veckor
Meine kleine Freiheit / Mijn eigen vrijheid
NL: 10 – 7 augusti 1982 - 7 veckor
Give Me More Time
GB: 75 – 21 augusti 1982 - 1 veckor
IR: 23 – 8 augusti 1982 - 1 veckor
Papillon
DE: 23 – 20 september 1982 – 17 veckor
CH: 10 – 26 september 1982 – 4 veckor
AT: 11 – 1 oktober 1982 – 4 veckor
NL: 26 – 16 oktober 1982 - 5 veckor
Ich hab dich doch lieb (med Trio)
DE: 8 – 24 januari 1983 – 17 veckor
AT: 10 – 15 februari 1983 – 2 veckor
Ik hou toch van jou
NL: 27 – 12 mars 1983 - 4 veckor
Wenn die Blumen weinen könnten 
DE: 45 – 26 september 1983 – 14 veckor
Als de bloemen huilen konden
NL: 26 – 8 oktober 1983 - 4 veckor
Allein in Griechenland
DE: 49 – 23 september 1985 – 4 veckor
Laß mich nicht allein
DE: 22 – 18 augusti 1986 – 11 veckor
Song for the World
DE: 48 – 6 juli 1987 – 11 veckor
Und wenn die Nacht kommt
DE: 75 – 30 november 1987 – 1 veckor
Kommst Du heut' Nacht
DE: 72 – 29 maj 1989 – 1 veckor
Jeder Zaun, jede Mauer wird aus Blumen sein
DE: 60 – 22 oktober 1990 – 11 veckor
Ein leises Lied
DE: 54 – 7 oktober 1991 – 14 veckor
CH: 26 – 19 januari 1992 – 3 veckor
Mit Dir vielleicht
DE: 42 – 16 mars 1992 – 13 veckor
Mach' was Du willst
DE: 53 – 31 augusti 1992 – 10 veckor
Wenn ich Dich nicht lieben würde
DE: 93 – 29 mars 1993 – 3 veckor
Dann küß' mich doch!
DE: 85 – 5 juli 1993 – 4 veckor
Mehr als ein bißchen Frieden
DE: 81 – 18 december 1995 – 7 veckor
Wirst Du mich lieben
DE: 90 – 30 augusti 1999 – 5 veckor
</div>

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Tyska schlagersångare
Artister som vunnit i Eurovision Song Contest
Artister som representerat Tyskland i Eurovision Song Contest
Personer från Saarbrücken
Musiker från Saarland
Deltagare i Eurovision Song Contest 1982
Födda 1964
Levande personer
Kvinnor
Skurholmen

Skurholmen är en stadsdel i Luleå. Skurholmen gränsar i väster mot Skurholmsfjärden, i norr mot Kronan, i öster mot Bredviken, och i söder mot Örnäset och Lövskatan längs Hertsövägen. På Skurholmen finns Furuparksskolan och flera förskolor. En av LLT:s busslinjer (Linje 7) går genom området. Linje 5 och 1 passerar Örnässkolan och Skurholmsrondellen, vilken ligger i korsningen mellan Hertsövägen och Svartövägen.

Skurholmen delas i två delar av Svartövägen. 

Västra Skurholmen består huvudsakligen av låga hyreshus från 1970-talet. Väldigt många barnfamiljer har slagit sig ned här tack vare det centrala läget och områdets goda rykte. Skurholmen är väldigt lugnt både dag- och nattetid. Lägenheterna på Västra Skurholmen är huvudsakligen kommunägda och många studenter är bosatta där.

Östra Skurholmen är till en viss del byggt på ett berg. En stor del av husen är privatägda. Burströmska Gärdan är ett hyreshusområde med 16 byggnader i den norra delen av Östra Skurholmen.

Historia 
Under slutet av 1800-talet fanns på Skurholmen några enstaka hus. År 1900 byggdes den första enkla bron över till Malmudden. Den första busslinjen trafikerade Skurholmen redan 1923. Under andra världskriget fanns på Skurholmsberget ett luftvärnsförband.

Utbildning
Furuparksskolan är en grundskola (F-år6) med ca 350 elever.

Källor

Stadsdelar i Luleå
Pappa sökes (film, 1947)

Pappa sökes är en svensk komedifilm från 1947 i regi av Arne Mattsson. I huvudrollerna ses Sickan Carlsson, Karl-Arne Holmsten, Gunnar Björnstrand och Erik Berglund.

Handling 
Direktör Hallman får höra att hans son Tom har en romans med en manikyrist, Lydia. Han skickar sonen på fjällsemester men Tom åker istället till Köpenhamn med Lydia. Direktör Hallman försöker sedan söka upp manikyristen för att få henne att avsluta affären men genom en förväxling träffar han en annan manikyrist på samma salong, Mary, som faktiskt har en fästman som heter Tom och som putsar skor på samma salong. Mary får för sig att direktör Hallman är hennes fästmans okända far.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 31 maj 1947 på biograf Spegeln vid Birger Jarlsgatan i Stockholm. Filmen spelades in i Filmstaden i Råsunda med exteriörer från bland annat Slussen, Forsgrénska badet, Skanstullsbron och Norrmalmstorg i Stockholm. Som förlaga har man en utländsk idé, som omarbetades till film av Gardar Sahlberg.

Pappa sökes har visats i SVT, bland annat 1983, 2003, 2019 och i december 2021.

Rollista i urval 

Sickan Carlsson – Mary Broberg, manikyrist 
Gunnar Björnstrand – Tom, kallad Plutten, skoputsare 
Karl-Arne Holmsten – Tom Hallman 
Erik "Bullen" Berglund – Hjalmar Broberg, Marys farbror, fotograf 
Marianne Löfgren – Matilda Hallman, Tom Hallmans mor 
Håkan Westergren – Holger Hallman, Tom Hallmans far, direktör i Hallmans Vapenverkstäder 
Thor Modéen – kapten Bäcklund, personalchef 
Vera Valdor – Lydia, manikyrist 
Artur Rolén – Jönsson, Hallmans betjänt 
Carin Swensson – Karin, hembiträde 
Sten Lindgren – konsul, Lydias vän 
Birger Åsander – polis 
Wiktor "Kulörten" Andersson – detektiv 
Anders Nyström – Kurt Hallman, Tom Hallmans sjuårige bror 
Arne Lindblad – rysk vapenköpare
Charlie Almlöf – rysk vapenköpare
Alexander Baumgarten – rysk vapenköpare
Tor Borong – Karlsson, vaktmästare på Hallmans kontor
Margit Andelius – Holger Hallmans sekreterare
Mary Gräber – kanslirådinnan Helena Setterqvist

Musik i filmen 
Burlesque (Johansson), kompositör Gunnar Johansson, instrumental
Älvsborgsvisan (Ny Elfsborgsvisa/Den blomsterprydda gondolen gled), text August Wilhelm Thorsson, instrumental
Johan på Snippen (Bonnjazz), kompositör Gaston René Wahlberg med texten Hindersmässan, ny text 1922 Skånska Lasse Johan på Snippen, sång Sickan Carlsson och Karl-Arne Holmsten 
Fia Jansson (Känner ni Fia Jansson), svensk text Emil Norlander, sång Sickan Carlsson och Karl-Arne Holmsten 
Kväsarvalsen (En kvanting träder i salen in), musikbearbetning och text 1898 Arthur Högstedt, ny text 1899 Emil Norlander, sång Sickan Carlsson och Karl-Arne Holmsten
Burlesque (Sylvain), kompositör Jules Sylvain, instrumental

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2004.

Källor

Externa länkar 
 
 

Filmer 1947
Svenska komedifilmer
Filmer i regi av Arne Mattsson
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Stockholm på film
Preferentialism

Preferentialism är en form av utilitarism i samtida filosofi och en värdeteori som hävdar att få sina önskningar uppfyllda är det enda av värde. I förlängningen innebär det att vi ska ta hänsyn till hur väl alla berördas önskningar eller intressen tillgodoses av de olika handlingsalternativen som står oss till buds. Preferensutilitarismen säger att vi ska och har skyldighet att tillfredsställa så många önskningar som möjligt.

Översikt
Till skillnad från klassisk utilitarism, där rätt handlingar definieras som de som maximerar njutning och minimerar smärta, innebär preferentialism att främja handlingar som uppfyller intressen (preferenser) hos de inblandade varelserna. Varelserna kan vara rationella, det vill säga, deras intressen kan vara noggrant utvalda baserat på framtida projektioner, men detta är inte obligatoriskt. Här sträcker sig "varelser" till alla kännande varelser, även de som lever enbart i nuet (det vill säga de utan intellektuell förmåga att överväga långsiktiga behov eller konsekvenser). Eftersom vad som är bra och rätt beror enbart på individuella preferenser, kan det inte finnas något som i sig är bra eller dåligt. För preferensutilitarianer, är källan till både moral och etik i allmänhet subjektiv preferens. Preferentialism kan därför särskiljas genom sitt erkännande av att varje människas upplevelse av tillfredsställelse är unik.

Teorin, som den skissades av R.M. Hare 1981, är kontroversiell, i den mån den förutsätter någon grund genom vilken en konflikt mellan A:s preferenser och B:s preferenser kan lösas (till exempel genom att vikta dem matematiskt). På liknande sätt har Peter Singer, under en stor del av sin karriär, en stor förespråkare för preferentialism och själv influerad av Hares åsikter, kritiserats för att ha prioriterat åsikter från varelser som kan ha preferenser (att aktivt kunna begrunda framtiden och dess interaktion med nuet) över dem som enbart berörs av deras omedelbara situation, en grupp som inkluderar djur och små barn. Det finns, skriver han när det gäller dödande i allmänhet, tillfällen då "offrets preferenser ibland kunde uppvägas av andras preferenser". Singer sätter dock fortfarande ett högt värde på rationella varelsers liv, eftersom att döda dem inte bara inkräktar på en av deras preferenser, utan "ett brett spektrum av de mest centrala och betydelsefulla preferenser en varelse kan ha".

Se även  
Hedonism
Utilitarism

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
 Theories of Well-Being, in William MacAskill & Richard Yetter-Chappell (2021), Introduction to Utilitarianism.

Rörelser inom värdeteori
Per Sunding

Per Sunding, musikproducent, samt basist och sångare i Eggstone. Han jobbar som producent på Tambourine Studios i Malmö som han och de två andra medlemmarna i Eggstone var med att grunda 1991. Sunding har producerat band som Bob Hund, The Cardigans, The Ark, 22 Pistepirkko, Sort Sol, Swan Lee, The Perishers, Calaisa m.fl. Han är även originalmedlem i garage/surfbandet  The Tremolo Beer Gut.

Svenska musiker
Män
Gametofyt

Gametofyt är en sexuellt reproducerande växts haploida livsfas (även ordet gamofyt förekommer). Gametofyters celler innehåller alltså en enkel uppsättning kromosomer. Gametofyten har gametangier som innehåller gameter, d.v.s. könsceller i form av ägg- och spermaceller. Eftersom gametofyten har enkel kromosomuppsättning så bildas könscellerna med mitos. Gametofyten kan vara honlig, hanlig, eller tvekönad. Det finns flera typer av gametangier, men de vanligaste är anteridier (singular: anteridium) som är hanliga. samt arkegon och oogon som är honliga. En ung gametofyt, som nyss har grott ur en spor, kallas också protallium vilket betyder för-bål, alltså det som kommer före den riktiga bålen.

Organismer med gametofyter och sporofyter är generationsväxlare eller haplodiplonter. Hos mossor är gametofyten den mest synliga fasen av växtens livscykel, hos ormbunkar är gametofyten den lilla generationen. Hos fräkenväxter är gametofyten underjordisk. Hos blomväxter är hongametofyten mycket liten (oftast med bara åtta cellkärnor) och innesluten i pistillen. Hangametofyten är pollenkornet.

Se även 
Sporofyt

Växtekologi
Växtanatomi
Fortplantning

Källor
Formel 3

Formel 3 eller F3 är en racingklass med öppna ensitsiga tävlingsbilar med friliggande hjul.

Formel 3-bilar kännetecknas av höga topphastigheter och en relativt låg kostnad, vilket gör klassen till en attraktiv ingångsnivå till de högre klasserna inom racing. De olika mästerskap som hålls i Europa, Australien och Sydamerika är ofta viktiga som en språngbräda för framtida förare i formel 1.

Historia 

De första formel 3-bilarna byggdes med lättviktsrörchassin och drevs av motorcykelmotorer på 500 cc. Denna tidiga form har sitt ursprung i efterkrigstidens racing och utvecklades från billigare specialtävlingar som organiserades av entusiaster i Bristol i England kort före andra världskriget. Efter kriget utvecklades racingsporten långsamt i Storbritannien, och hembyggda tävlingsbilar med motorcykelmotorer på 500 cc var relativt billiga. Formelklassen var från början avsedd för individuella tillverkare, men Cooper kom att dominera med sina massproducerade bilar. Formel 3 var den sedvanliga vägen till racing under första hälften av 1950-talet.

Formel 3 låg i träda från senare hälften av 1950-talet fram till 1963 då både den och formel 2 ersattes av formel Junior med bilar med motorer på 1 000 cc eller 1 100 cc.

En formel 3 för fyrcylindriga bilar med hårdtrimmade enliters standardmotorer återintroducerades 1964 och användes till 1970. Under åren 1971-1973 användes nya regler som tillät motorer på 1 600 cc med begränsat luftintag och aerodynamik började spela en viktigare roll.
Tvålitersregler introducerades 1974, men fortfarande med begränsat luftintag. Sedan dess har formelklassens regler för motorer förändrats ovanligt lite i jämförelse med övrig motorsports.

Andra klasser inom bilsporten