kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Magister militum

Magister militum (ungefär "soldaternas ledare", "härens mästare") var en militär titel som användes i det sena romerska riket efter Konstantin den store och avsåg en betydande militär befälhavare som Stilicho, Ricimer eller Odovakar. Titeln förekommer ofta tillsammans med namnet på en romersk provins, till exempel Magister militum per Thracias, "Härmästare i Thrakien".

Militära befattningar
Romerska titlar
Cesare Lombroso

Cesare Lombroso, född den 18 november 1835 i Verona, död den 19 oktober 1909 i Turin, var en italiensk läkare, kriminalantropologins skapare.

Lombroso utvecklade redan i unga år omfattande litterär verksamhet. Han var militärläkare under frihetskriget 1859 och utförde viktiga undersökningar över kretinismen i Lombardiet. Utnämnd till professor i psykiatri vid universitetet i Pavia 1862, verkställde han en undersökning av pellagrasjukdomarna, vilken ådrog honom häftigt misshag, på grund av hans påstående, att dessa sjukdomar vore att tillskriva den dåliga näring, som bestods de lombardiska jordbruksarbetarna. Han blev 1872 hospitalsläkare i Pesaro och erhöll 1876 professuren i rättsmedicin och 1890 i psykiatri vid Turins universitet.

Lombroso blev berömd genom sina skrifter i kriminalantropologi, i vilka han hävdade att brotten beror på biologiska egenskaper hos den kriminelle, kännetecknade främst genom kroppsliga egenheter hos denne och förvärvade genom direkt arv på degenerativ eller atavistisk grund. Även släktskapet mellan snille och sinnessjukdom ägnade han omfattande studier. 

Bland Lombrosos många skrifter kan nämnas Genio e follia (1864: tredje upplagan 1876), L'uomo di genio in rapporto alla psichiatria (1869; sjätte upplagan 1894), L'uomo delinquente in rapporto all'antropologia, alla giurisprudenza ed alle discipline carcerarie (tre band, 1876; femte upplagan 1896), Lombrosos huvudarbete, och Gli anarchici (1894), de flesta översatta till ett flertal främmande språk, särskilt till tyska.

Lombrosos kriminologiska teorier vann snart gehör och den svenska polisen kom att lämna utförliga beskrivningar av misstänkta brottslingars utseende och släktband. Hans teorier var även viktiga för den senare etablerade rasbiologin och socialbiologin strävan att genom genetik och föreställning om raser kunna förebygga kriminalitet. Lombroso, som själv var av judisk börd, var alltså delaktig i en process som i ett senare skede medverkade till Förintelsen. Troligen påverkades även Herman Lundborg av Lombroso.

Källor

Externa länkar 
 Böcker av och om Cesare Lombroso på svenska bibliotek. libris.kb.se

Italienska psykiatrer
Militärläkare
Kriminologer
Italienska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Pavia
Läkare under 1800-talet
Italienska forskare under 1800-talet
Personer från Verona
Födda 1835
Avlidna 1909
Män
Ugglan
Professorer i psykiatri
Vikingarock

Vikingarock är en form av rockmusik där texterna och marknadsföringen anknyter till vikingatiden och annat nordiskt och fornnordiskt. Genren har kommit att stå för allt från band som är kraftigt influerade av folkmusik till långsam rock och/eller metal. Genren har i många fall presenterats med en nationalistisk prägel.

Många av de kända banden, som Ultima Thule, kommer från Sverige men det finns också kända band från övriga Norden och genren har ändå haft ett visst internationellt inflytande.

Album av Ultima Thule har givits ut på deras eget skivbolag Ultima Thule Records. Brukar även förknippas med nationalism.

Kända band, i urval 
Hel
Karolinerna
Midgårds söner
Nidhöggs Vrede
Njord
Odins Änglar
Röde Orm
Massive Viking
Ultima Thule
Väringarna
Völund Smed
Enhärjarna
Mjölner

Se även 
Viking metal
Patriotisk musik

Vidare läsning 
Teitelbaum, Benjamin (2013). ”Come Hear Our Merry Song”: Shifts in the Sound of Contemporary Swedish Radical Nationalism. Ph.D. Dissertation, Brown University.

Externa länkar 
Vikingarock.se, Sveriges största webbplats om vikingarock
Vikingarock.se Radio, webbradio som spelar vikingarock
Vitt oljud om vikingarock, information från Forum för levande historia

Vikingarock
Herse

Herse (på fornnordiska hersir, "hövding") var fram till mitten av 1000-talet en titel på lokala hövdingar i Norge, främst i Vestlandet. En herse fick sin auktoritet genom framgångar på handels- och plundringsfärder. Allteftersom ledarskap mer kom att bero på jordinnehav, och kungamakten fick större betydelse, undergrävdes hersarnas ställning och funktion.

Mansnamn
Herse är också ett svenskt mansnamn, som inte minst förekommer hos medlemmar av den så kallade Bureätten. Den 31 december 2007 fanns det enligt Statistiska Centralbyrån en man i Sverige med namnet Herse, dock ej som tilltalsnamn.

Norge under vikingatiden
Norska titlar
Mansnamn
Gustave Le Bon

Charles-Marie-Gustave Le Bon, född den 7 maj 1841 i Nogent-le-Rotrou, Frankrike, död 13 december 1931, var en fransk polyhistor, vars intresseområden omfattade antropologi, psykologi, sociologi, medicin och fysik. Mest känd är han för sitt verk Massans psykologi (1895) vilket betraktas som ett av de mest banbrytande verken inom mass- och socialpsykologin. Det översattes till svenska år 1912 och utgavs i nytryck år 2016.

Asteroiden 10838 Lebon är uppkallad efter honom.

Teori 
Individen i kollektivet, vilken Le Bon benämner Massindividen, ger upp sin självmedvetenhet och agerar mer utifrån irrationella suggestioner än utifrån rationellt kalkylerande. I detta spinner Le Bon vidare på Gabriel Tardes teori om grupptänkande och Michel de Montaignes teori om allmän åsikt (l’opinion publique, public opinion).

De nya kollektiven, såsom arbetarklassen, kallar Le Bon för heterogena kollektiv. Dessa är inga naturliga kollektiv, vilket de homogena kollektiven, exempelvis bondeklassen och adeln, däremot är. De homogena kollektiven är naturliga, dels eftersom de bär på en lång tradition och dels eftersom individerna i dessa kollektiv knyts samman på ett naturligt sätt.

De nya kollektiven var lättpåverkbara för demagoger och rabulister, menade Le Bon och oroade sig särskilt för den socialistiska rörelsen. I kollektivet, menar Le Bon, blir individen en våldsbenägen barbar, som frigörs från sina naturliga restriktioner och förlorar känslan för ansvar; detta hade visats av franska revolutionen åren 1789–1799 och Pariskommunen år 1871.

Inflytande 
Idéerna i Massans psykologi kom att påverka de totalitära diktatorerna Lenin, Mussolini och Hitler. Till skillnad från dessa hyllade Le Bon emellertid konservativa och reaktionära värderingar; med sina teoretiska studier ville han varna för de inneboende farorna i massrörelser (såsom kommunismen och senare även fascismen och nazismen) vilka hotade att förgöra det traditionella samhället med dess fasta normer och sociala stabilitet. Även Theodore Roosevelt och progressiva amerikaner i början av 1900-talet var djupt påverkade av Le Bons verk. Andra som har påverkats av verket är Freud och José Ortega y Gasset.

Källor

Externa länkar 

Franska psykologer
Födda 1841
Avlidna 1931
Män
Alumner från Paris universitet
Storkorset av Hederslegionen
Konservativa tänkare
James Ussher

James Ussher (eller Usher), född den 4 januari 1581, död den 21 mars 1656, var en irländsk ärkebiskop och teolog, särskilt känd för att ha ansett sig kunna datera världens skapelse till år 4004 f.Kr..

Biografi
Ussher blev 1607 teologie professor i Dublin, 1621 biskop i Meath och 1625 ärkebiskop av Armagh och Irlands primas. I tal och skrift förde han en ihärdig kamp mot romerska kyrkan och påven. Som ärkebiskop sökte han ivrigt, men utan större framgång, rädda irländska kyrkans självständighet mot engelska anspråk på överhöghet. 

I teologiskt hänseende stod han under kalvinskt inflytande, men levde på god fot med ärkebiskop Laud. På grund av denna mellanställning togs han i anspråk som medlare mellan de högkyrkliga och de revolutionära republikanerna, men misslyckades och förlorade i revolutionens stormar såväl ämbete som personlig egendom. Blott sitt bibliotek lyckades han rädda. 

Troget höll han fast vid Karl I, vid vars avrättning han var närvarande. Sina sista år tillbringade han i tillbakadragenhet, sysselsatt med lärda studier. Cromwell behandlade honom hövligt, men tillbakavisade honom strävt, när han ville lägga sig ut för anglikanerna. 

Hans många efterlämnade skrifter är dels av apologetisk-polemiskt innehåll, dels arkeologisk-kyrkohistoriskt och kronologiskt. Några betydande verk är Britannicarum ecclesiarum antiquitates (1639, ökad med nytt material 1677 och 1687) och Chronologia sacra (1660).

Ussher framlägger i sitt mest kända verk, Annales veteris testamenti a prima mundi origine deducti (Gamla testamentets annaler härledda från världens ursprung, 1650), att världen hade skapats 4000 år före Jesu födelse. 

Ussher var, som så många andra teologiskt skolade i sin samtid, tveksam till om Jesus egentliga födelseår verkligen var år noll. Därför daterar han i sitt förord till sin stora skrift utgivningen till år 1650, men tillägger, 1654 efter herrens verkliga födelse. Usshers antagande var nämligen att herrens egentliga födelseår var 4 f.Kr. Antagandet bygger på att det var detta år som Herodes gav order om mord på alla gossebarn i Betlehem; följaktligen hade världen skapats 4004 f.Kr. 

Än tidigare ute med en tämligen exakt angivelse är den italiensk-franske filologen Joseph Scaliger (1540-1609). Scaliger, som när Ussher presenterade sin skapelsedatering sedan länge var död, hade 1583 i sin De emendatione temporum (Om förbättring av tideräkningen) beskrivit de olika forntida tideräkningssystemen, och därigenom möjliggjort en enhetlig kronologi för antikens historia. Scaliger gav sig också i kast med de bibliska ättelängderna och genom att göra kalkyler och beräkningar av dessa kunde han nå fram till att skapelsen ägt rum den 23 april 3949 f.Kr., ett år som inte ligger så långt ifrån vad mångsysslaren och planetlagstiftaren Kepler senare skulle nå fram till (3992 f.Kr.). Också Newton höll sig i sina beräkningar runt 4000 f.Kr. i sin datering.

Källor 
 

Ärkebiskopar av Armagh
Irländska teologer
Alumner från Trinity College, Dublin
Kreationister
Födda 1581
Avlidna 1656
Män
Kronologer
Gallo-romersk kultur

Termen gallo-romersk avser den romaniserade kultur som uppstod i Gallien efter att Rom erövrat området, i synnerhet Gallia Narbonensis motsvarande den franska provinsen Languedoc i södra Frankrike men även Akvitanien i sydvästra Frankrike. De norra delarna av Gallien som också genomgått en romanisering intogs av frankerna och kom istället att utveckla en merovingisk kultur. Det romerska stadslivet, som kretsade kring "res publica" - gemensamma angelägenheter och ett gemensamt kulturellt ansvar, och det ofta luxuösa livet på de självförsörjande, romerska lantgårdarna, kollapsade betydligt långsammare i de gallo-romerska områdena. 

Under de krisartade åren 259-274 uppstod, ur de romerska provinserna Gallien, Britannien och Spanien som eftersträvade en utbrytning ur imperiet, temporärt en självständig gallo-romersk maktsfär som av nutida historiker betecknas Galliska kejsardömet. Den galliske kejsaren Postumus förlade sin huvudstad till Trier i dagens Rheinland-Pfalz i Tyskland.

Externa länkar
Vesunna Gallo-Roman Museum av Jean Nouvel

Gallien
Lillie

Lillie är namnet på flera svenska frälseätter, varav tre introducerats på Riddarhuset. Liljan var symbol för flera svenska medeltida frälseätter.

Lillie (Matts Ödgislasons ätt) - medeltida frälseätt, vars sista manliga medlemmar avrättades i Stockholms blodbad. Ättens anor går möjligen att spåra till Sune Sik, begravd i Vreta kloster omkring år 1300. Gregers Matsson (Lillie) tillhörde denna ätt, som räknats som identisk med den ätt som introducerades 1625 (se nedan).

Lillie af Ökna var en uradlig adelsätt, introducerad på Riddarhuset 1625, men utdöd redan före 1636. Ätten har inget känt samband med övriga Lilliesläkter. 

Lillie af Greger Mattssons ätt, introducerad 1625 med tillägget på grund av antaget samband med Matts Ödgislasons ätt ovan. Upphöjdes senare till grevlig. Utslocknad 1763.

Lillie af Aspenäs vars äldste med säkerhet kände medlem var domaren Birger Andersson till Angered. Hans sonson legaten Bengt Bryntesson introducerades 1625 på riddarhuset som adlig ätt nummer 109. Ätten dog ut på manssidan 1839. En gren av ätten erhöll 1719 friherrlig värdighet. Denna friherrliga ätt Lillie anses vara utgången 1813.

Noter 

Medeltida svenska ätter
Svenska adelsätter
Svenska friherrliga ätter
Svenska grevliga ätter
Välingeätten

Äldre Välingeätten kallas idag en medeltida svensk frälseätt från Värmland. Ätten utdog innan Sveriges Riddarhus grundades 1625, varför den aldrig introducerades där som adelsätt.

Vapnet är bland annat känt från vapensköld för Brita Eriksdotter, och hennes vapen kan ses på Johan IIIs hustru Gunilla Bielkes (död 1597) kista i Vasagraven i Uppsala domkyrka.  eftersom hon var Gunilla Bielkes mormorsmor.

Brita Eriksdotter var dotter till Erik Nilsson och Elin Jönsdotter (sparre över blad) och gift 1493 med Axel Mattsson (Hällekisätten) som 
ger sin hustru Birgitta Eriksdotter i morgongåva gårdar i Norra Vedbo härad, Säby socken, nämligen Mörby, Magersjö, Hyltan med flera.

Källor

Medeltida svenska ätter
Burgoslagarna

Burgoslagarna utfärdades 1512 var det första försöket att fastställa de rättsliga villkoren för den spanska erövringen av Amerika. Mötet i Burgos sammankallades av kung Ferdinand som mottagit information från dominikanermunken Antonio de Montesinos vilken under sitt besök på den nyupptäckta kontinenten upprörts av hur spanjorerna behandlade de infödda folken. Burgoslagarna syftade till att reglera spanjorernas verksamhet i Amerika, enligt dessa skulle indianerna behandlas anständigt, ges mat och kläder samt omvändas till den kristna tron.

Amerikas historia
Nils Ragvaldsson

Nils Ragvaldsson (latin: Nicolaus Ragvaldi), född 1380-talet, död 17 februari 1448, var en svensk dekan, ärkebiskop av Uppsala stift från 1438 till sin död, samt dessförinnan biskop i Växjö stift. Han var också förelöpare till göticismen.

Biografi 
Nils Ragvaldsson föddes senast i början av 1380-talet, sannolikt son till väpnaren Ragvald Eriksson på Fjällskäfte, Floda socken i Södermanland. Han förde en hel lilja i sin vapensköld. Eventuell utbildning är okänd men indikationer finns på att han saknade sådan, se nedan.

Nils Ragvaldsson nämns 1409 som kanik i Strängnäs stift och 1420 som dekan. Han var 1421 uppsatt av Uppsala domkapitel på ärkebiskopsförslag, omtalas 1426 som biskop i Växjö stift och besökte Baselkonsiliet i Florens som det ene av Erik av Pommerns två sändebud. 1438 utsågs han genom postulation till ärkebiskop i Uppsala stift och erhöll i oktober samma år Baselkonsiliets bekräftelse på sin nya värdighet.

Nils Ragvaldsson intog under de närmast följande åren en medlande ställning mellan Karl Knutsson och dennes motståndare bland högadeln. Vid ett rådsmöte i Telge hus (senare känt som Södertälje) hösten 1439 föreslog han att hertig Kristofer av Bayern skulle utses till svensk kung. Han tillhörde sedermera under Kristofers regeringstid (1440−48) dennes trognaste anhängare.

Med rådets och kungens bifall byggde han en borg, Almarestäkets borg, vid Almarestäket, och han lät sammanfatta alla för Uppsala ärkestift gällande statuter i ett kompendium, Statuta synodalia. Nils skildras som en lärd, mild och välmenande man.

Nils Ragvaldssons tal i Basel 
Den 12 november 1434 höll Nils Ragvaldsson ett tal vid konciliet i Basel med anledning av rangfrågor mellan kyrkans representanter för de europeiska kungahusen. Han framlade då en formell protest emot att ingen såg till hans kungs höghet och rättigheter. I talet redogjorde han för kung Eriks härstamning, som enligt honom kunde spåras till goterna. Detta tal kom att inspirera till den götiska traditionen.

Talet anses allmänt ha varit dåligt underbyggt. Nils Ragvaldsson har förmodats saknat akademisk bildning, då han inte använder någon titel, trots att Johannes Magnus uppger att så var fallet. Delvis bygger talet på Ekkehard av Auras historieskrivning, som var influerad av Jordanes.

Referenser

Noter

Källor

 

 Om Ekkehard av Aura

Se även 

 Välingeätten
 Göticism

Biskopar i Växjö stift
Göticism
Män
Födda 1380-talet
Avlidna 1448
Svenska präster under 1400-talet
Gravsatta i Uppsala domkyrka
Svenska biskopar
Svenska ärkebiskopar
Fysiognomik

Fysiognomik, eller fysionomik,  är läran om psykets status såsom beroende av kroppens form.

Fysiognomik bygger på en numera inom vetenskaperna övergiven uppfattning att en människa personlighet och förmågor kan bedömas utifrån hennes fysionomi, det vill säga hennes anletsdrag och kroppstyp. Begreppet kommer från grekiskans "fysis", natur, och gnome, att veta.

Idén har rötter hos Aristoteles, eller rättare sagt Pseudo-Aristoteles. Under antiken hade läran stor utbredning, och även under medeltid och renässans. En av de mer kända förespråkarna under renässansen var Giambattista della Porta, men det dröjde fram till 1700-talet innan läran gavs en mer utarbetad teoretisk form av Johann Caspar Lavater. Denne påstod sig ha gett fysiognomiken en vetenskaplig form, där människans inre själsliga förmågor präglade personens yttre. I kontrast till frenologin, som bara fokuserar på kraniet, tar fysiognomiken hänsyn till hela personens utseende, om än med fokus på ansiktet. En annan skillnad är att frenologin är materialistisk i det att den ser själen som en kroppslig funktion, fysiognomiken var enligt Lavater förenlig med kristen teologi.

Källor
Svensk Uppslagsbok 1955

Noter

Pseudovetenskap
Kroppskonstitution
Medicinsk historia

de:Physiognomik
Lykeion

Lykeion (grekiska Λύκειον, Lykeion; latin lyceum, lycium) var en helgedom nära Aten helgad åt "ljusguden" och "vargdödaren" Apollo Lykeios. Det var även namnet på ett intilliggande gymnasium. Där inrättade Aristoteles en filosofisk skola efter Platons död år 348 f.Kr. Aristoteles vände sig mot den nya inriktning som Akademin (Platons skola) hade tagit. Lykeion inriktade sig mer på empirisk naturvetenskap till skillnad mot Akademins idealism, matematik och spekulation.

Med anledning härav har ordet i den latinska formen lyceum upptagits i de nyare språken som beteckning för en högre, universitetsförberedande skola.

Sverige 
Lyceum var från 1927 års svenska läroverksreform benämningen på en sorts allmänt läroverk, som fungerade som kombinerade realskolor och gymnasier. Lyceiutbildningen var en fortsättning på folkskolans sjätte klass och avsedd att leda till studentexamen. Utbildningen var sexårig och indelad i latinlyceum, reallyceum och nyspråkligt lyceum.

Lyceer inrättades i Stockholm, Göteborg, Malmö, Uppsala och Lund, men blev aldrig särskilt populära, och skoltypen avskaffades på 1940-talet.

Se även 
 Lycée

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Skolor
Utbildning under antiken
Ugglan
Jorge Batlle

Jorge Luis Batlle Ibáñez, född 25 oktober 1927 i Montevideo, Uruguay, död 24 oktober 2016 i samma stad, var en uruguayansk politiker, advokat och journalist. Han var Uruguays president 2000–2005.

Källor

Externa länkar
https://web.archive.org/web/20060223060355/http://www.presidencia.gub.uy/pages/curric_eng.htm

Personer från Montevideo
Uruguays presidenter
Födda 1927
Män
Personer i Uruguay under 1900-talet
Personer i Uruguay under 2000-talet
Avlidna 2016
Bunden rotation

Bunden rotation (även synkron rotation och låst rotation) innebär inom astronomin att när en himlakropp roterar kring en annan, roterar den ett varv på sin egen axel på samma tid som den roterar kring den centrala himlakroppen. Detta innebär att den alltid riktar samma sida mot den centrala himlakroppen. Fenomenet uppstår på grund av tidvattenkrafter. Ingen av planeterna i solsystemet har bunden rotation i förhållande till solen eftersom avstånden är för stora. Bland månarna är det däremot mycket vanligt med bunden rotation.  Vår egen måne har bunden rotation, liksom samtliga större, och även de flesta mindre, månarna till de andra planeterna.  Några kända undantag är de två Saturnusmånarna Hyperion (som tumlar kaotiskt) och Phoebe (som roterar ett varv på ungefär 9 timmar).  Troligen har de flesta av till exempel Jupiters yttre små månar heller inte bunden rotation, men det har inte verifierats med observationer.

Se även
 Banresonans

Externa länkar
 Rings and Resonances

Celest mekanik
Lista över USA:s delstater och territorier efter yta



Se även 
 Lista över USA:s delstater efter folkmängd
 Lista över USA:s delstater efter befolkningstäthet

Källor 
 Delstatsstatistik, United States Census Bureau

USA:s delstater efter storlek
Delstater, storlek
Nordön

Nordön () är den mindre av Nya Zeelands två huvudöar med en yta på 115 777 km². Huvudstaden Wellington och landets största stad Auckland ligger på ön och cirka 75 % av landets befolkning bor där.

Öns geografi
Öns östra och västra sidor har kullig terräng, medan vulkanberg dominerar höglandet i mitten av ön.

Ön är världens 14:e största ö.

Mytologi
Maorisk mytologi hävdar att Nord- och Sydön skapades av guden Maui. Myten hävdar att han och hans bröder var ute och fiskade i sin kanot, Sydön, när han fångade en stor fisk och drog upp den ur havet. Medan han inte tittade slogs hans bröder om fisken och delade upp den. Den stora fisken blev Nordön och därför är öns namn på maori Te Ika a Maui (Mauis fisk). Bergen och dalarna sägs ha skapats då bröderna högg i fisken.

Städer 
 Auckland
 Cambridge
 Coromandel
 Foxton
 Gisborne
 Hamilton
 Hastings
 Huntly
 Kawakawa
 Kerikeri
 Matamata
 Napier
 New Plymouth
 Pahiatua
 Palmerston North
 Raglan
 Rotorua
 Stratford
 Taupo
 Tauranga
 Wellington
Whangarei

Källor

Fotnoter
Lista över Uruguays presidenter

Lista över Uruguays presidenter

Referenser 

Politik i Uruguay
Uruguays presidenter
Presidenter
Terry Melcher

Terrence "Terry" Melcher, född Terrence Patrick Jorden den 8 februari 1942 i New York, död 19 november 2004 i Beverly Hills, var en amerikansk kompositör, musiker, producent och sångare. Melcher var son till Doris Day från hennes första äktenskap och adopterades senare av Days tredje make, Martin Melcher.

Han var medlem i surfrock-gruppen The Rip Chords tillsammans med Bruce Johnston 1961–1965.

Melcher har producerat och samarbetat med grupper och artister som The Byrds, The Beach Boys, Paul Revere and the Raiders och Brian Wilson.

Melcher lärde känna Charles Manson genom Dennis Wilson och var en tid intresserad av Mansons musik. Manson träffade Melcher i den senares hem på 10 050 Cielo Drive i Los Angeles. Melcher kom senare att säga upp bekantskapen och samarbetet. Efter att Melcher och hans flickvän Candice Bergen flyttat från huset mördades Sharon Tate och hennes vänner där av Mansonfamiljen.

Diskografi 
Album
1974 – Terry Melcher
1976 – Royal Flush

Singlar
1962 – "That's All I Want" / "I Waited Too Long"

Externa länkar 

 Biografi på answers.com
 Terry Melcher på allmusic.com Biografi av Steve Kurutz
 Terry Melcher på IMDb
 Terry Melcher på Find a Grave

Amerikanska musiker
The Beach Boys
Män
Födda 1942
Avlidna 2004
Sydön

Sydön () är den största av Nya Zeelands öar med en yta på 151 215 km². Öns namn på maori är Te Wai Pounamu, som betyder "Grönstensvattnet", där "grönsten" syftar på jade, eller Te Waka a Maui, som betyder "Mauis kanot". Sydön hyser ungefär 25 % av landets befolkning.

Ön är världens 12:e största ö, och längs öns västra kust löper bergskedjan Sydalperna. Mount Cook är dess högsta punkt, på 3 754 meter över havet.

Historik
Ön upptäcktes av människorna i västvärlden 1642 av Abel Janszoon Tasman, som först trodde han kommit till Sydamerika.

Städer 
 Alexandra
 Ashburton
 Blenheim
 Christchurch
 Dunedin
 Invercargill
 Greymouth
 Hokitika
 Kaikoura
 Lyttelton
 Mosgiel
 Methven
 Murchison
 Nelson
 Oamaru
 Okarito
 Omarama
 Picton
 Queenstown
 Te Anau
 Timaru
 Waikouaiti
 Waimate
 Wanaka
 Westport

Se även 
 Nordön

Källor

Fotnoter