kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
J.V. Svensons Motorfabrik

AB J.V. Svensons Motorfabrik var ett svenskt verkstadsföretag i Augustendal i Nacka.

År 1899 köpte Johan Victor Svenson två tidigare sommarnöjen i Nacka, Augustendal och Jacobsdal. Syftet var att där anlägga en bilfabrik. När fabriken stod färdig visade det sig emellertid att utvecklingen inom bilområdet gick för snabbt. I väntan på en lämplig och hållbar konstruktion beslöt Svenson istället att låta tillverka fotogenmotorer. Det ledde också till att firmanamnet ändrades 1907 från AB J.V.Svensons Automobilfabrik till AB J.V.Svensons Motorfabrik. Motorerna, som såldes under namnet "Avance", blev snart en succé. Endast i Sverige kom omkring 3000 fartyg att utrustas med en Avance-motor.  Den största exporten kom att gå till Ryssland, där de användes till motorplogar. År 1917 hade J.V. Svenson blivit Sveriges största enskilda arbetsgivare med 523 anställda. 

I samband med ryska revolutionen drabbades emellertid företaget av en kris som 1922 ledde till konkurs. Efter rekonstruktion av Handelsbanken fick företaget namnet AB Avancemotor. År 1929 uppgick AB Avancemotor i Munktells Mekaniska Verkstad AB, vilket i sin tur bytte namn till AB Bolinder-Munktell 1932, efter samgående med J. & C.G. Bolinders Mekaniska Verkstads AB. Efter en rad namnbyten heter företaget numer Volvo Construction Equipment.

Idag är de tidigare fabrikslokalerna en mäss- och eventanläggning.

J.V. Svensons Motorfabrik
J.V. Svensons Motorfabrik
Företag bildade 1899
Industriföretag i Stockholm
Örbyleden

Örbyleden är en 4 750 meter lång huvudled för motortrafik mellan länsväg 226 i Örby och Trafikplats Gubbängen, riksväg 73 i Stockholms kommun. Den är i sin helhet en del av länsväg 229.

 
Örbyleden börjar vid Örbymotet, och passerar Skönsmovägen, Skebokvarnsvägen, Bastuhagsvägen, tunnelbanan mellan Stureby och Bandhagen, Grycksbovägen, Stallarholmsvägen, Fagersjövägen och Lingvägen. Den slutar vid en viadukt över Nynäsvägen där den fortsätter som Tyresövägen.

Vägen fick sitt namn 1951 i samband med att området stadsplanerades. Utbyggnaden skedde i olika etapper.

 Sträckan Stallarholmsvägen-Grycksbovägen öppnades 1970.
 Sträckan Grycksbovägen-Skebokvarnsvägen öppnades 1972.
 Sträckan Stallarholmsvägen-Fagersjövägen öppnades 2 juli 1973.
 Sträckan Skönsmovägen-Skebokvarnsvägen öppnades 1976.

Delen Fagersjövägen-Nynäsvägen var del av Fagersjövägen fram till 1953.

Externa länkar

Enskede-Årsta-Vantörs stadsdelsområde
Farsta stadsdelsområde
Gator och torg i Söderort
Bergsåker

Bergsåker är en stadsdel i stadsdelsområdet Bergsåker i västra Sundsvall. Stadsdelen gränsar i nordväst till Lillhällom och i norr till Österro. Söder om Bergsåker ligger småorten Kungsnäs med Selångers kyrka. Norr om Bergsåker finns Uvberget, ett rekreations- och strövområde i byn Huli.

I Bergsåker ligger Bergsåkers travbana och på Selånger IP arrangeras årligen Selånger marknad som vid flera tillfällen blivit vald till Sveriges bästa marknad. Marknaden arrangeras av Selånger SK Idrottsallians som består av Selånger Skid- och Orienteringsklubb, Selånger SK Fotboll och Selånger SK Bandy som bedriver mycket av sin verksamhet i Bergsåker.

I Bergsåker finns även Bergsåkers skola för mellan- och högstadieelever.

Källor

Externa länkar
Bergsåkers webbplats

Stadsdelar i Sundsvall
Miljonprogrammet
Bolinder-Munktell

AB Bolinder-Munktell (ofta förkortat BM) var en traktor- och maskintillverkare från Eskilstuna som bildades år 1932 genom en sammanslagning av de båda mekaniska verkstäderna J. & C.G. Bolinders Mekaniska Verkstads AB och Munktells Mekaniska Verkstads AB.

Historik
AB Bolinder-Munktell hade sitt ursprung i de mekaniska verkstäderna Munktells Mekaniska Verkstad som grundats 1832 i Eskilstuna och J. & C.G. Bolinders Mekaniska Verkstad som etablerats 1844 i Stockholm. Dessa två bolag gick samman 1932 och bildade Bolinder-Munktell. 1950 sålde huvudägaren, Handelsbanken, företaget till Volvo, som gjorde det till ett dotterbolag med varumärket BM-Volvo.

Tillverkningen omfattade bl.a. dieselmotorer, skördetröskor, jordbruksredskap och många välkända traktormodeller som till exempel BM 2, BM 20, BM 230 Victor, BM 350 Boxer, BM 400 Buster, BM 430, BM 600, BM Volvo T 650 BM-Volvo T 470 Bison samt BM Volvo T 800/810/814. Bolinder-Munktell 350 Boxer  blev den mest tillverkade traktorn i BM:s historia. 

I samarbete med Bröderna Lundbergs Mekaniska i Skellefteå utvecklades med start 1954 lastmaskiner, så kallade baklastare, med BM:s jordbrukstraktorer som bas. På så sätt lade BM grunden till Sveriges nuvarande position på världsmarknaden för hjullastare. På liknande sätt byggde Bolinder-Munktell också upp Volvos rykte som stor tillverkare av dumprar. Försvarets välkända bandvagn Bv 202 konstruerades av BM och tillverkades vid företagets anläggning i Arvika.

Åren 1947—1948 tillverkade Bolinder Munktell också 800 stycken av Daimler-Benz DB 605B-flygplansmotorer på licens. Daimler-Benz motor fanns under andra världskriget i det tyska jaktflygplanet Bf 109, och i Sverige senare i de svenska flygplanen SAAB B 18B och SAAB J 21. 

År 1972 ändrades märket från BM-Volvo till Volvo BM och 1973 ändrades även bolagets namn till Volvo BM. 1985 slogs företaget samman med Clark Equipment och blev VME Group. Sedan 1995 heter företaget Volvo Construction Equipment. Det dröjde dock till år 1997 innan Volvo tog bort suffixet "BM" från de sista produkterna. BM:s hjullastar- och dumperverksamhet återfinns idag, bland annat tillsammans med före detta Åkermans grävmaskinstillverkning, i Volvo Construction Equipment.

Se även
Lista över BM-traktormodeller

Referenser

Externa länkar

Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Sveriges industrihistoria
Ej längre existerande svenska tillverkare av anläggningsmaskiner
Svenska traktortillverkare
Volvo
Företag bildade 1932
Företag upplösta 1950
Efternamnspar
Åkerman

Åkerman är ett svenskt efternamn, som den 31 december 2013 bars av 2043 personer bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Åkerman
 Alfons Åkerman (1876–1954), scoutledare  
 Alfred Åkerman (1852–1876), tecknare
 Anders Åkerman (1721–1778), kopparstickare och jordglobstillverkare
 Andreas Åkerman (1759–1804), gravör och kopparstickare
 Assar Åkerman (1860–1936), politiker 
 Birger Åkerman (1870–1945), finländsk militär
 Brita Åkerman (1906–2006), forskare och skribent
 Christina Rångemark Åkerman (född 1961), läkare och ämbetsman
 Claudius Åkerman (1628-1680), jurist, professor
 Daniel Woldemar Åkerman (1843–1919), finländsk jurist och ämbetsman
 Emma Åkerman (1851–1931), finländsk skolledare
 Fredrik Åkerman (1800–1877), ämbetsman 
 Gustaf Åkerman (1888–1959), nationalekonom 
 Gustav Åkerman (1901–1988), general 
 Harald Åkerman (1869–1943), militär
 Henning Åkerman (1893–1972), träsnidare
 Henrik Åkerman (1840–1905), diplomat
 Ivar Åkerman (1885–1952), bankman
 Jacob Åkerman, flera personer
 Jacob Åkerman (läkare) (1763–1851), läkare vid Danvikens hospital
 Jacob Åkerman (professor) (1770–1829), läkare och professor i Uppsala
 Jeanette Åkerman (1798–1859), tonsättare och organist
 Jennifer Åkerman (född 1989), modell, bloggare, låtskrivare och sångerska
 Joachim Åkerman, flera personer 
 Joachim Åkerman (ämbetsman) (1798–1876), fysiker och professor 
 Joachim Åkerman (militär) (1868–1958), officer och politiker 
 Johan Åkerman, flera personer
 Johan Åkerman (företagsledare) (1925–1998), ekonom och företagsledare 
 Johan Åkerman (ishockeyspelare) (född 1972), ishockeyspelare
 Johan Åkerman (nationalekonom) (1896–1982), nationalekonom och professor 
 Jules Åkerman (1861–1951), kirurg 
 Karl Åkerman (född 1950), finländsk läkare, cellbiolog
 Kenth Åkerman (född 1965), författare 
 Kim Åkerman (född 1945), militär
 Lisbeth Åkerman (född 1967), journalist och programledare
 Malin Åkerman (född 1978), svensk-kanadensisk skådespelerska 
 Mats Åkerman (född 1956), konstnär 
 Nils Åkerman (1777–1850), läkare
 Nordal Åkerman (född 1941), författare och docent
 Olaus Åkerman (1629–1678), jurist, professor och universitetsrektor
 Olov Åkerman (1893–1966), ingenjör
 Oscar Åkerman (1899–1996), ingenjör och politiker 
 Per Åkerman (1826–1876), orgelbyggare 
 Per Axel Åkerman (1830–1917), militär och bankman
 Richard Åkerman, flera personer
 Richard Åkerman (ämbetsman) (1837–1922), metallurg, generaldirektör och politiker
 Richard Åkerman (militär) (1898–1981), general 
 Sigrid Combüchen Åkerman (född 1942), författare
 Sofia Åkerman (född 1984), författare 
 Åke Åkerman (1887–1955), botaniker

Svenska efternamn
Broderie anglaise

Broderie anglaise, "engelsk brodyr", batist med vitbroderi.

Broderi
Crêpe

Denna artikel handlar om tyger, för maträtten se Crêpes.

Crêpe, kräpp eller förr krepon, är ett vävt tyg med aningen krusig yta.

Yllecrêpe är ett relativt tunt, något stelt ylletyg med kräppad yta. De främsta användningsområdena är klänningar och blusar.

Bomullscrêpe tunt, bomullstyg med kräppad yta, har tidigare varit vanligt i sommarklänningar.

Crêpesatin är ett tyg med kräppad yta på den ena sidan och satinyta på den andra. Det tillverkas av rayon, polyester och silke. De främsta användningsområdena är klänningar, blusar och damunderkläder.

Crêpon är ett tunt tyg av syntetmaterial som genomgått en kemisk kräppning. Det används främst till blusar och aftonklänningar.

Se även 
 Crêpe de chine (sidencrêpe)
 Flor

Källor
Learn About Crêpe: A Guide to the Different Types of Crêpe

Externa länkar

Ylletyger
Sidentyger
Tyger av syntetfibrer
Åkermans Verkstad

Åkermans Verkstad AB var ett verkstadsföretag i Eslöv med tillverkning av bland annat grävmaskiner. Åkermans kom under efterkrigstiden att bli en av Sveriges största grävmaskinstillverkare.

Historia 
1872 startade Nils Håkansson en smidesverkstad i Eslöv vilken han 1878 sålde till fabrikör J Ljungberg och namnet ändras till Ljungbergska Gjuteriet. 1889 köpte Lars Petter Åkerman, som tidigare varit delägare i Hvilans Mekaniska Verkstad i Kristianstad, företaget och döpte det till Åkermans Gjuteri och Mekaniska Verkstad. Tillverkningen bestod i huvudsak av gjutjärnsfönster, brandssprutor, torvmaskiner samt byggande av brännerier. Åkerman avled 1897 och året därefter ombildades bolaget till Aktiebolaget Åkermans Gjuteri och Mekaniska Verkstad. 1906 ombildades företaget till Nya Aktiebolaget Åkermans Gjuteri och Mekaniska Verkstad för att 1923 återta det gamla namnet. 

1907 började man tillverka ångpanneroster och förvärmare samt 1910 gjutna värmepannor. Dock var torv- och brännerimaskiner huvudfabrikat ända fram till 1918. Tillverkningen av gjutna värmepannor upphörde i stort 1923. Under 1920-talet tillverkades vägvältar och väghyvlar.

Grävmaskinstillverkning 
1938 flyttade Åkermans från centrala Eslöv, där Medborgarhuset ligger idag, ut till lokaler på Bruksgatan i östra Eslöv. Från 1939 började Åkermans tillverka grävmaskiner, den produkt som gjorde företaget internationellt känt. Den första grävmaskinen, en Åkerman 300, levererades till Sjöbo Cementgjuteri. Börsintroduktion skedde i december 1965, grundarfamiljen Linander kom dock att vara huvudägarna fram till 1988. 1972 förvärvade man Kockum-Landsverks grävmaskinstillverkning som läggs ner, lagret av hydraulgrävmaskin KL-121 och reservdelar till alla maskiner. 1991 köptes Åkermans själva upp av VME Group. I samband med detta ändrades företagsnamnet till VME Excavators AB. "Åkerman" kom emellertid att leva kvar som varumärke i ytterligare sex år, fram till dess att Volvo började sälja grävmaskinerna under eget namn. 1995 blev VME Group ett helägt Volvoföretag under namnet Volvo Construction Equipment.

Nedläggning 
1 december 1998 meddelades att man planerade att lägga ned sin tillverkning av grävmaskiner i Eslöv. Tillverkningen i Eslöv nedlades helt 1999 mot bakgrund av en vikande marknad för huvudprodukten grävmaskiner, med åtföljande lönsamhetsproblem.

Vidare läsning 

Åkermans historia finns återberättad i boken Bonnasmedjan & Brysselspetsarna av Arne Högberg, företagshistoriker och medlem i föreningen Skånes Näringslivsarkiv.

Referenser 
Carlsson, Josef. (red.). (1941). Eslövs sparbank 1866-1941, En bok om Eslövs stad, Eslövsbygden och Eslövs sparbank.

Noter 

Ej längre existerande svenska verkstadsindustriföretag
Ej längre existerande svenska tillverkare av anläggningsmaskiner
Sveriges industrihistoria
Volvo
Företag i Eslövs kommun
Företag bildade 1872
Företag upplösta 1999
Klaus Hänsch

Klaus Hänsch, född 15 december 1938, Sprottau, tysk politiker (SPD), Europaparlamentariker, Europaparlamentets talman 1994-1997.

Källor

Ledamöter av Europaparlamentet från Tyskland
Ledamöter av Europaparlamentet 1999–2004
Ledamöter av Europaparlamentet 2004–2009
Talmän i Europaparlamentet
Alumner från Freie Universität Berlin
Storkorset av andra klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Födda 1938
Levande personer
Män
Jacquard

Jacquard (uttal: [ʃa'kɑ:rd-]) eller jacquardväv är en typ av komplicerat mönstrad väv. Väven, exempelvis damast, tillverkas genom att varptrådarna höjs och sänks individuellt, exempelvis via en (hålkortsstyrd) jacquardvävstol. Den har fått namn efter Joseph-Marie Jacquard.

Teknik 
Jacquard är en väv med ett dekorativt mönster som är alltför komplicerat att vävas på en vanlig solvskaftvävstol. I äldre tider behövde vävaren medhjälpare som lyfte enskilda eller grupper av varptrådar enligt en särskild plan för att åstadkomma önskade komplicerade mönster. Detta utfördes ofta av barn.

I Kina har det förekommit att vävstolar för komplicerade mönster var byggda i två "våningar", där medhjälparen satt på den övre våningen och drog i de rätta trådarna på kommando av vävaren i våningen under. I stora väverier var mönsterläsare en egen yrkeskategori.

Historik 
Joseph-Marie Jacquard (1752–1834) började sin karriär inom bokbinderiyrket, deltog under franska revolutionen som underofficer på upprorsmakarnas sida. Han konstruerade 1805 en speciell vävstol där mönsterbildningen styrdes av hålkort, jacquardvävstolen. Det geniala är att mönsterbilden i väven skapas genom att färgen i varp och vävtrådar framhävs genom det sätt som inslaget sker, och detta samtidigt bildar den färdiga textilen.

Ibland har den hålkortstyrda vävstolen felaktigt uppgivits som "Jacquards patent". Det Jacquard fick patent på avsåg en maskin för lattadragning. Det patentet beviljades 1802 på 10 år.

Jacquardvävstolen fick snabbt genomslag. Det har uppskattats att det redan efter 20 år (1825) i vävarstaden Lyon, Jacquards hemstad, fanns omkring 10 000 vävstolar byggda enligt jacquardprincipen.

Jacquardvävstolen var en tidig tillämpning av binär digitalteknik, samma teknik som är förutsättningen för dagens datorer. Till skillnad från skaftvävstolar, som har minst två trampor — men kan ha många fler — klarar sig en jacquardvävstol med endast en trampa även för de mest komplicerade mönster.

En enklare variant av jacquardliknande mönster kan åstadkommas om en vanlig skaftvävstol förses med så kallad harneskutrustning som solvas med damastteknik.

Referenser

Externa länkar 

Vävsätt
Moaré

Moaré, eller moiré (från franskan, samma uttal), är en väv med vattrad yta, vanligtvis av siden. Effekten kommer sig av att man pressar ytan med hetta på vissa ställen.  Tyg med samma mönster kan även tillverkas av ylle, bomull, eller rayon.  Liknande mönster kan också framställas genom särskilda vävningstekniker, till exempel genom att variera spänningen i trådarna medan man väver.

Se även 
Tyg
Moiré (interferensmönster)

Källor

Sidentyger
Bomullstyger
Ylletyger
Tyger av konstfibrer
Naturfiber

Naturfiber är textilfibrer som bildas i naturen och kommer från fröhår eller hår från pälsdjur. Naturfibrerna delas oftast in i två områden: växtfiber och djurfiber. Fibrerna är som regel kortare än konstfiber och är därför som regel stapelfibrer och inte filamentfibrer. 

Naturfibrerna var de första textilfibrerna som människan nyttjade. Man har funnit 30 000 år gamla bearbetade ull och lin-fibrer i en grotta i Georgien.

Ekonomi och miljö 
Produktion och försäljningen av naturfiber har en stor betydelse för många människor i de allra fattigaste länderna. På det sättet bidrar naturfiberproduktion till förbättra tillgången till mat och ekonomisk utveckling för dessa grupper. År 2009 utlystes också till internationella naturfiberåret i en FN-resolution.

Textilindustrins miljöpåverkan har diskuterats mycket de senaste åren. Olika textilfibrer tillverkas på olika sätt och har därför mycket olika påverkan på miljön. Generellt är naturfibrer mer miljövänliga än konstfiber, men det finns stora skillnader inom grupperna. Idag finns också textilmaterial där medvetenheten om miljöpåverkan är integrerad i hela tillverkningsprocessen. På det sättet leder ekologisk bomull till mindre miljöpåverkan än annan bomullsproduktion.

Bland naturfibrerna kan noteras att konventionell bomullsodling har stor miljöpåverkan  och att lin är ett bättre miljöval än bomull.. Bambu kan vara ett bra miljöval, om den odlas utanför de naturliga bestånden. . Hampa och kokos är som regel bra miljöval.

Exempel på naturfibrer
Växtfibrer:
fibrer från frön eller frukter: bomull
fibrer från stjälk eller bast: jute, lin, manilla, hampa med flera
Djurfiber:
fibrer från djurs behåring: ull
fibrer från silkesproducerande djur: silke
Ibland räknas även mineralfiber till de naturliga fibrerna:
Mineralfiber:
fibrer från glas: glasfiber
fibrer från andra mineral

Referenser

Externa länkar

Naturfiber
Trollhättans Atletklubb

Trollhättans Atletklubb, TAK, bildades 6 september 1921. 

Föreningen har fostrat flera av Sveriges mer kända brottare till exempel Världsmästaren Bertil Antonsson, OS-medaljören Janne Karlsson och Frank Andersson.

Klubben bildades 6 september 1921. Den första brottarmattan tillverkade de aktiva själva och årsavgiften var 10 kronor. Tränare och massör var Elof Leonardsson som varit uttagen till OS 1920. Hans arvode var 15 kronor i månaden och kontrakt skrevs 1 månad i taget. De första tävlingarna arrangerades 1922 med stort publikintresse. 

Under 1930-talet fanns flera klubbar i Trollhättan som hade brottning på programmet och det arrangerades flera klubbmatcher där alla ville vara bäst i stan. Bertil Antonsson vann SM 1945 och EM 1946. Bertil Sundin blev förste Europamästare i flugvikt 1947. 1950-talet var T.A.K:s storhetstid. Bertil Antonsson tog guld och silver i VM och OS samt Svenska Dagbladets guldmedalj 1953. Klubbens brottare tog 30 SM och 8 JSM samt hade ett framgångsrikt Fyrstadslag. Bertil Antonsson slutade sin internationella karriär på 1960-talet och Janne Karlsson inledde sin. Klubben hade en bred verksamhet hela decenniet. 

Janne Karlsson hade stora internationella framgångar under 1970-talet i båda brottningsstilarna och tog medaljer i såväl OS, VM som EM. Vidare tog han inte mindre än 28 SM-plaketter. Hans framgångar lockade många ungdomar till klubben. Bland dem fanns bröderna Torbjörn och Frank Andersson, Kalle Tegelberg och Tord Andersson. Ungdomslaget hade mycket stora framgångar som fortsatte in på 1980-talet med namn som Patrik Nilsson, Inge Dahlgren och Joakim Stenholm. 1990 blev T.A.K svenska lagmästare i fristil och Patrik D`Imporzano, Fredrik Behrendtz, Eje Marberg och David Koplovitz blev svenska mästare individuellt under decenniets första hälft. Under andra hälften har T.A.K ej haft några aktiva seniorer, utan påbörjat arbetet med att bygga upp en ungdomsverksamhet från grunden.

Externa länkar 
 TAK:s hemsida

Sportklubbar i Trollhättans kommun
Brottningsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1921
Piké

Piké (från franskans piqué - stickad), är en om matelassé påminnande dubbelvävnad med våffelmönstrad yta, inslaget är dubbelt så tjockt som varpen. Mönsterfigurerna bildas genom att rätinslaget på vissa ställen dras ner av den hårdspända avigvarpen, så att fördjupade, skarpt markerade ränder uppstår. Mönstret är vanligen snett ställda rutor.

Tyget används bland annat för så kallade tenniströjor, men även till garneringar, kragar, skjortbröst m. m.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1978.

Tyger
Josep Borrell

Josep Borrell Fontelles (uttal: ), född 24 april 1947 i La Pobla de Segur i Pallars Jussà i nordvästra Katalonien, är en spansk politiker. Han var 2004–2007 talman för Europaparlamentet. 2018–2019 var han spansk utrikesminister. Från 1 december 2019 är han EU:s utrikesrepresentant.

Karriär

Europaparlamentet 
Borrell var Europaparlamentets talman från 20 juli 2004 till 16 januari 2007. Som ledamot av Europaparlament åren 2004–2009 var han invald för Kataloniens socialistiska parti (PSC), i samarbete med Spanska socialistiska arbetarpartiet (PSOE), och som medlem i Europaparlamentets socialdemokratiska partigrupp, där han varit ledare för den spanska delegationen.

I valet om Europaparlamentets talman fick han absolut majoritet med stöd från 388 av de 732 Europaparlamentarikerna. De andra två kandidaterna till posten som talman var den polske liberalen Bronisław Geremek (208 röster) och den franske kommunisten Francis Wurtz (51 röster). Som en del av en överenskommelse med Gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater (EPP-ED) ersattes Borrell av en tysk konservativ talman, Hans-Gert Pöttering, under den andra delen av mandatperioden, det vill säga under 2007.

Spaniens regering 
I juni 2018 valdes Borrell till ny spansk utrikesminister, i den tillträdande socialistiska regeringen ledd av premiärminister Pedro Sánchez. I de spansk-katalanska relationerna har han i likhet med PSOE och de flesta inom PSC tagit tydlig ställning mot den katalanska självständighetsrörelsen.

Referenser

Ledamöter av Europaparlamentet från Spanien
Ledamöter av Europaparlamentet 2004–2009
Spanska socialdemokrater
Talmän i Europaparlamentet
Katalanska politiker
Personer från provinsen Lleida
Födda 1947
Levande personer
Män
Shantung (tyg)

Shantung är en väv av vildsilke med skiftande och aningen ojämn yta, som råsiden. Det kommer ursprungligen från Shandong i Kina.

Shantung är vävt i tuskaft och används bland annat till brudklänningar.

Källor

Sidentyger
Tyger i tuskaft
Prinsesskärning

Prinsesskärning är en figursytt, åtsittande dräktliv med bystsömmar som fortsätter ner över kjolen och ger en slank linje över magen, livet kan också vara avskuret vid midjan. 

Prinsesskärningen uppfanns av Parisskräddaren Charles Frederick Worth för danskfödda prinsessan Alexandra 1863. Mode igen på 1950-talet. Prinsesskärning förekommer numera mestadels i aftonklänningar och (felaktigt, eftersom metoden uppfanns på 1800-talet) i maskeradbetonade medeltidskläder.

Kläddetaljer
Släp (kläder)

Ett släp är en förlängning av fållen baktill på aftonklänningar, brudklänningar och mantlar.

Släp kom på modet på 1850-talet. Aftonklänningen hade även en liten bandögla i änden så att man kunde hålla upp släpet (exempelvis när man dansade vals). Återkom på aftonplagg under 1930-talet och de följande decennierna.

Släp används nästan enbart av kungligheter och till brudklänning, eftersom det tar upp stor yta.

Kläddetaljer
Skört

Skört (tyska: schorte "förkläde", "kort kjol") är en förlängning av plagg från midjan, vanligen baktill, exempelvis som frackskörtet. Förr kunde ett höftkläde eller en kjol kallas för skört (jämför engelskans skirt).

Referenser 

Kläddetaljer
Basque

Basque (franska för "skört" eller "baskisk kjol") var från början en beskrivning av det vadderade, rutstickade livstycket/dräktlivet, daterat 1532.

På 1830- och 1840-talet motsvarade det (benämnt som baskiskt bälte) ett korsettliknande brett tygbälte. Det bars ibland av män för att skapa ett utseende med getingmidja.

Ursprungligen var basque detsamma som det figurformande dräktlivet i damkläder, med litet skört. 

Idag betecknar basque en korselett eller bustier som går ned över höften, med snörning bak eller fram.

Referenser

Damunderkläder
A-linje

A-linje, A-form på jackor, kappor, klänningar och kjolar, innebär snål linje upptill och klocklinje nedtill.

A-linjen uppstod hos Dior 1954–1956 för att sedan återkomma 1965–1967 samt i mitten av 1990-talet. Dior ska ha influerats av formen på Eiffeltornet.

Källor

Externa länkar

Mode
Kjolar