kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Buk

Buk kan syfta på

 Buk – den nedre delen av bålen, se buken
 Buk (segling) – den krökta delen på ett segel som skapar omriktningen av vinden som ger segelbåtens fart
 Buk (fysik) - en punkt till maximal amplitud
 9K37 Buk – ett ryskt luftvärnssystem
 Muskelbuk – en del av en muskel
 BUK  – en tidigare beteckning för valutan i Burma, se kyat

Geografi

Bulgarien 

 Buk (distrikt i Bulgarien), Kardzjali, Obsjtina Krumovgrad,

Tjeckien 

 Buk (ort i Tjeckien, Olomouc), 
 Buk (ort i Tjeckien, Södra Böhmen),

Ungern 

 Bük (ort), Vas,
Stånd (samhällsklass)

Ett stånd är någon av de historiska samhällsklasser som haft juridiskt fastställda privilegier och skyldigheter. De svenska ständerna var adelsståndet, prästeståndet, borgarståndet och bondeståndet.

De svenska ständerna 
De svenska ständerna uppkom under medeltiden och var efter reformationen fyra: 
 adelsståndet
 prästeståndet
 borgarståndet 
 bondeståndet 

Dessa representerade adeln, prästerskapet, borgarna och bönderna i riksdagen till representationsreformen 1866 då systemet ersattes av en tvåkammarriksdag.
I och med ståndsriksdagen blev ständerna i Sverige dels politiska grupperingar, dels företrädare för en slags socialklass.

Indelning 
Ständerna var inte indelade efter ekonomisk situation utan efter verksamhetsområde. Det förekom ståndscirkulation, särskilt i krigstid medan det var något ovanligare under fredsperioder. För att tillhöra adelsståndet krävdes att ätten erhållit adelsbrev eller liknande bekräftelse samt blivit introducerad på Riddarhuset. Bönderna var markägare och var verksamma med att producera livsmedel, borgarna var verksamma inom näringslivet, prästerna inom kyrkan och adeln som ämbetsmän och militärer. En del människor var inte representerade av något stånd. Vid ståndsmöten, som ständerna hade var för sig i anslutning till riksdagarna, närvarade utvalda eller särskilt uppsatta personer för sin grupp. Undantaget var adeln, då samtliga adelsmän närvarade vid ståndsmötena.

Västvärlden 
I Frankrike var stånden fram till den franska revolutionen adel, präster och det tredje ståndet, som alla representerades i den franska riksförsamlingen. Kungen räknades som en egen, fjärde klass.

I den medeltida skotska parlamentet var stånden tre: prelater, lorder och borgare.

Liknande indelningar fanns också i bland annat Ryssland, Tysk-romerska riket och Storbritannien.

Icke-västerländska ståndssamhällen 
I Japan delades folket under Edoperioden in i fyra ständer: Krigare (samurajer), bönder, hantverkare och köpmän, en indelning som i sin tur gick tillbaka på konfucianismens uppdelning i fyra samhällsklasser.

Det medeltida Swahilisamhället bestod av de fyra ständerna härskare, köpmän, hantverkare och arbetare.

Kungadömet Merina på Madagaskar delade in sin befolkning i aristokrater (andriana), vanliga medborgare (hova) och slavar (andevo).

I det traditionella indiska kastväsendet delades folket in i fem grupper, präster, krigare, köpmän, bönder och daliter, de som stod utanför kastväsendet och samhället.

Se även 
 Ståndsriksdagen
 Riksdagens historia
 Samhällsklass
 Treståndsläran
 Social stratifiering
 Frälse
 Ofrälse
 Kastväsen

Referenser

Noter 

Ståndsväsen
Borgerlig

Borgerlig användes ursprungligen om personer som bodde inom borgområde, det vill säga borgare i en stad som näringsidkare. Begreppet har sedan kommit att överföras på en samhällsklass, skild från överklass/adel, präster och bönder/arbetarklass, i Frankrike och England kallad tredje ståndet och i modern tid benämnts medelklass (bourgeoisie).

I politiska sammanhang betydde det hos Karl Marx ett samhälle i vilket produktion på kapitalistisk bas dominerar. I modern tid betyder borgerliga partier politiska partier som är icke-socialistiska och har traditionellt sett stått för konservativa eller liberala idéer.

Borgerlig används också som motsats till kyrklig, som borgerlig kommun, borgerligt äktenskap, borgerlig begravning. Alternativa termer kan här vara civil eller sekulär.

Begreppet har också använts i speciella betydelser, som borgerligt krig för inbördeskrig och borgerlig tid för normaltid.

Se även 
 Borgerliga partier i Sverige
 Borgerlig politik
 Borgerlig släkt
 Politisk höger
 Småborgare – medlemmar av den lägre medelklassen 
 Socialgrupp 2

Externa länkar 

Den konturlösa borgaren ur Fronesis nr. 24 Borgerlighet

Samhällsklasser
politiska termer
Deutschland (expeditionsfartyg)

Deutschland eller Bjørn som var dess ursprungliga namn var en norskbyggd båt speciellt anpassad för polarhaven. Båten var Ernest Shackletons förstahandsval inför en expedition till Antarktis. Bjørn var emellertid för dyr och Shackleton köpte därför i stället båten Nimrod för Nimrodexpeditionen. Bjørn köptes av Wilhelm Filchner och döptes om till Deutschland.

Deutschland var 44,2 meter lång och utrustad med en 220 KW ångmaskin. För säkerheten fanns flera länspumpar och en brandbekämpningsanläggning med ånga som drivkraft. En annan konstruktion producerade dricksvatten genom att förånga saltvatten. Med hjälp av sin väl utvecklade tackling nådde fartyget en maximal hastighet av 10 Kn. För utflykter fanns en mindre båt på fartyget med en 5 KW motor.

En tysk polarforskningsförening köpte fartyget för 260 000 riksmark. Den kalkylerade summan för inköp av fartyget och för alla ombyggnader var 400 000 riksmark. Deutschland var 9 meter bred och hade tre däck.

Fartyget användes under Tysklands andra Antarktisexpedition 1911-1912. Resan började den 7 maj 1911 i Bremerhaven. Efter uppehåll i Buenos Aires och Grytviken på Sydgeorgien besökte expeditionen Sydsandwichöarna innan den återvände till Grytviken. I december fortsatte resan mot Weddelhavet. Fartyget nådde shelfiskanten men installationen av en övervintringsstation misslyckades. Under resan tillbaka fastnade Deutschland i isen. Under övervintringen gjordes flera vetenskapliga observationer och utflykter med hundsläde till området. I augusti 1912 dog fartygets kapten Vahsel efter en längre tids sjukdom. Under november samma år kom fartyget ur isens grepp. Livet i polarnatten på en begränsad yta medförde akuta spänningar mellan expeditionens deltagare. Ankomsten den 12 december 1912 i Grytviken liknade ett myteri.

Fartyget köptes senare av Felix König som var deltagare i expeditionen. Han ändrade fartygets nam till Österreich och hade avsikten att starta en österrikisk Antarktisresa. Expeditionen påbörjades inte på grund av Första världskriget.

Referenser 

Expeditionsfartyg
Helgafton

En helgafton eller en helgdagsafton är dagen före vissa allmänna helgdagar och inte bara kvällen innan, trots namnet. Helgdagsaftonen kan vara helt ledig, eller så är arbetsdagen och skoldagen förkortad (undantaget yrken som polis, brandsoldat eller läkare, vilka alltid måste finnas till hands).

Helgen inleds således i kyrklig mening klockan 18 kvällen innan själva helgdagen, och detta markeras med helgmålsringning.

I Sverige skiljer man på fasta helgdagsaftnar, som infaller samma datum varje år, och rörliga helgdagsaftnar som flyttas för varje år.

Helgaftnar som är mer eller mindre lediga i flera kristna länder:

trettondagsafton 5 januari
påskafton
pingstafton
midsommarafton
allhelgonaafton
julafton 24 december
nyårsafton 31 december

Dessutom är sedan 1900-talets mitt även varje lördag ledig för de flesta yrkesgrupper i många länder, det vill säga helgaftonen före den vanliga veckans söndag.

Se även
helgdag
klämdag
judisk tideräkning
förpliktade helgdagar

Källor

Fotnoter

Helgdagar
Vandöd

Vandöda eller odöda väsen förekommer i folktro över hela världen. En vandöd antas vara en människa eller ett djur som lämnat jordelivet, men av någon orsak hindrats från att nå livet efter detta.

Ibland består den vandöda av en kropp, men ibland är de bara ett andeväsen. Vandöda förekommer flitigt i skräcklitteratur. I fantasy-sammanhang förekommer ofta magiker med makt över de vandöda, nekromanter.

Typer av vandöda
Spöke
Fantom
Vampyr/Strigoi 
Zombie
Ghoul
Gengångare
Draug
Skelett
Gast
I vissa omständigheter Mara

 
Fantasy
Ucciani

Ucciani är en kommun i departementet Corse-du-Sud på ön Korsika i Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Celavo-Mezzana som tillhör arrondissementet Ajaccio. År  hade Ucciani  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Ucciani

Referens:INSEE

Se även 
Lista över kommuner i departementet Corse-du-Sud

Externa länkar 
Ortens hemsida

Källor 

Orter på Korsika
Kommuner i Corse-du-Sud
Sibirisk aster

Sibirisk aster (Eurybia sibirica) är en perenn örtväxt som förekommer i nordvästra Nordamerika och i norra Eurasien, från Skandinavien till Kanada. Den återfinns främst i öppna områden i subarktisk skogsmark, men även i en mängd andra biotoper. Till sin morfologi påminner den om Eurybia merita med vilken den har ett litet överlappande utbredningsområde på gränsen mellan USA och Kanada, där E. sibirica vanligtvis återfinns på högre höjder än E. merita.

En synonym till den sibiriska asterna är den för skandinavien beskrivna Aursundsastern (Aster subintegerrimus) som kategoriserade som en mycket sällsynt växt, endast känd från trakten av Røros i östra Norge. När den först hittades 1897 vid sjön Aursunden strax nordost om Røros av den norska botanisten fru Thekla Resvoll. Professor Axel Blytt i Kristiania bestämdes den till Aster sibiricus L.. År 1915 hittades samma växt på några andra ställen vid samma sjö. Den väckte igen stort intresse och undersöktes närmare av fru Resvoll och professor C. H. Ostenfeld i Köpenhamn. Den förra har beskrivit växlokalerna och växsättet, den senare har undersökt artkaraktärerna och funnit, att växtens rätta namn bör, åtminstone tills vidare, fastställde den till Aster subintegerrimus.

Källor 
Delar av artikeln är översatt från engelska wikipedias artikel Eurybia sibirica, läst 2009-04-20

Korgblommiga växter
Bockrot

Bockrot, vanlig bockrot eller backanis (Pimpinella saxifraga) är flerårig med en så kallad "månghövdad pålrot", det vill säga en kort kandelaberstam, uppburen av pålroten. Den växer allmänt på torra ängsbackar genom nästan hela Skandinavien. Roten är seg, smal och mycket djupgående, den har en brännande aromatisk smak och brukades förr som ett magstärkande och slemlösande läkemedel, till te mot hosta med mera. Den fanns med i den svenska farmakopén från 1775 fram till 1908 och säldes öven på apoteken under de båda världskrigen. Ett extrakt av roten ingick bland annat i "Pimpinelladroppar" mot heshet och halsont.  I Norrbotten har växten därför kallats all-bots-rot.

Externa länkar
Den virtuella floran - Bockrot

Flockblommiga växter
Bo Växtindex
Sankt Anton am Arlberg

Sankt Anton am Arlberg är en ort och kommun i förbundslandet Tyrolen i Österrike. Kommunen har  invånare (), på en yta av  km². Det är en skidort i Alperna.

Hela skidområdet Arlberg har cirka 70 liftar och 120 nedfarter, och har över 30 byrestauranger. Skidområdet har ett sammanlänkat liftsystem, men har även tillgång av skidbussar.

Byn Sankt Anton är utgångspunkten för skidområdet, medan boendet är utspritt längs dalgången och byarna Sankt Christoph och Stuben i väster till Pettneu, Schnann och Flirsch i öster. Samhället ligger 1 304 meter över havet. År 1988 raserade en lavin delar av samhället.

I närheten finns även byarna Zürs och Lech, som hör till samma skidområde. Skidrouten der weisse Ring ("den vita ringen") förbinder byarna med varandra. Den högsta toppen i skidområdet är Valluga, 2 811 m ö.h., som nås med kabinbana. Att skida från högsta toppen görs endast i sällskap av en guide.

Sankt Anton ligger vid ena sidan av Arlbergpasset, en gammal bergsled mellan Österrike och Schweiz. Detta pass ligger mellan Donaus och Rhens respektive flodbäcken. Under passet byggdes åren 1880–1884 en 10,2 kilometer lång järnvägstunnel, som förband Sankt Anton i öster med Langen på andra sidan (i Vorarlberg). 1979 kopplades orterna samman även med en 14 kilometer lång vägtunnel.

Indelning 
Kommunen består av två orter (Ortschaften) (inom parentes invånarantal ):
 Sankt Anton am Arlberg ()
 Sankt Jakob am Arlberg ()

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Tyrolen
Kommuner i Tyrolen
Vintersportorter i Österrike
Sötvedel

Sötvedel (Astragalus glycyphyllos) är en stor och grov ört med 1 - 1 1/2 m långa, liggande eller uppstigande stjälkar. 

Den är tämligen sällsynt och anträffas i södra och mellersta Skandinavien på lundbackar och bland buskar. Släktet vedlar (Astragalus), ett av de största inom denna familj och särdeles artrikt i östra Europa och Orienten, men i norden fåtaligt representerat, har parbladiga blad med ett udda ändblad i spetsen. Baljans hålighet är delad i 2 rum därigenom, att frukbladets mittnerv utefter hela sin längd är tryckt in i fruktrummet och genom en hinnvägg sammanhänger med den mitt emot belägna fogen eller fröfästet. Fröna är bönformiga och har så djup inbuktning att de liknar en hake eller klo (därav det gamla alternativa namnet "kloärt"). 

Tidigare har den också kallats backsöta. Det syftar på bladens bittersöta, något lakritsartade smak.

Synonymer 
Astragalus glycyphyllos var. rotundifolius (J.Presl & C.Presl) Celak. 
Astragalus rotundifolius J.Presl & C.Presl 
Hamosa glycyphyllos (L.) Med. 
Hedyphylla glycyphylla (L.) Rydb. 
Hedyphylla vulgaris Steven 
Phaca baetica L. 
Tragacantha glycyphylla (L.) Kuntze

Noter

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Sötvedel 
 

Ärtväxter
Sö Växtindex
Backtimjan

Backtimjan (Thymus serpyllum) är en växtart inom familjen kransblommiga växter.

Beskrivning
Backtimjan är en nedliggande, mattbildande miniatyrbuske med delvis övervintrande blad. De blommande skotten dör före vintern. Växten kallas därför halvbuske eller örtbuske. Till släktets kännetecken hör att även blomfodret är tvåläppigt och har en tät krans av hår på insidan. Efter det att kronan fällts stängs fodermynningen till som med en propp, såsom av bomull (se bilden).

Blommorna är av två slag, dels vanliga tvåkönade, dels honblommor med mycket mindre krona. Honblommorna finns på särskilda stånd. Sådana växter kallas gynodioika. Bladen producerar en välluktande eterisk olja i små punktformiga körtlar.

Habitat
Backtimjan finns sparsamt i stora delar av Europa, Asien och östligaste delen av Nordamerika.

I nästan hela Sverige, Finland och Norge är backtimjan vanlig.

Utbredningskartor
 Norden 
 Norra halvklotet Gränslinjer anges för ssp serphyllum, ssp tanaensis och Thymus praecox ssp arcticus

Biotop
Backtimjan är ganska vanlig på torra, sandiga och grusiga backar, ibland även på klippor.

Medicinsk användning
Backtimjan innehåller en eterisk olja med tymol, som har antiseptisk och konserverande verkan. Den verkar lugnade, slemlösande och hjälper mot gasbildning i magen. Timjansirap har tidigare framställts som medicin mot hosta och kikhosta. Under medeltiden rekommenderade Hildegard av Bingen backtimjan mot hudutslag och skorv. Enligt Linné hjälper den mot bakfylla. Backtimjan har också kallats Jungfru Marie sänghalm. I samband med förlossningen lades örterna i sängen för att skydda kvinnan och barnet mot trolldom.
  
Den aktiva substansen eterolja har huvudbeståndsdelarna cyrnol, karvakrol och lite tymol, och har samma antiseptiska, kramplösande, slemlösande och mögelhindrande verkan, som mentol.

Bladen av backtimjan är dessutom användbara som tesurrogat.

Bilder

Källor

Externa länkar
Den virtuella floran - Backtimjan

Kransblommiga växter
Ba Växtindex
Bandtång

Bandtång (Zostera marina), även ålgräs, är en gömfröväxt som växer under vatten och som trots namnet inte är en tångväxt.

Utbredning 
Bandtång är den mest spridda marina blommande växten på norra halvklotet. Den förekommer i kallare havsområden i Norra Atlanten och Stilla havet medan den försvinner i de sydligare områdena under varmare perioder. Den växer i Arktiska områden och överlever flera månaders istäcke per år. Det är det enda sjögräs som förekommer på Island. Den anträffas längs kusten runt om Skandinavien från Uppland och södra Finland till Finnmarken i Norge.

Utseende och ekologi 

Bandtång är en stor enalid som växer på havsbottnar vid stränder likt högväxta gräsbestånd med bandlika blad på en halv till nära en meters längd. Den växer i vikar, laguner och estuarier, vid stränder och andra kusthabitat. Den föredrar lugnare vatten och växer i den sublittorala zonen, där den sällan utsätts för luft. Inledningsvis fäster denna lågt organiserade hydrofyt vid sandiga och leriga bottnar med hjälp av rhizom. Bladen fångar sedan upp partiklar i vattnet som ansamlas vid basen av växten och bygger på så vis upp ett bottenlager.

Den något plattade stjälken slutar med en blomställning som liknar ett platt, jämnbrett ax med blommorna glest ordnade på den ena plattsidan, han- och honblomma (eller ståndare och pistill) skiftesvis. Detta ax är i början inneslutet inom ett långt, smalt, blekt grönaktigt hölsterblad.

Hos alla arter inom släktet Zostera är blommorna submersa och pollineringen sker under vattnet. Ståndarknapparna tränger sig ut ur hölsterslidan och öppnar sig med en längdspringa, varefter de uttömmer sitt innehåll som små fina flockar i vattnet. Pollenkornen har ett annat utseende än hos övriga blomväxter och brukar kallas pollentrådar, eftersom de är formade som ytterst fina trådar eller hår, vid pass två millimeter långa men bara 0,008 millimeter tjocka. Även pistillens två märken är trådlika och kan därigenom fånga de fina, böjliga pollentrådarna, då dessa förs förbi av vattnet. Blomningsförloppet är proterogynt, och infaller under högsommaren. Frukten är en tre millimeter lång, räfflad nöt med en liten fästknöl på sidan.

Användning 
På grund av bandtångens stora bladmassor lönar den sig att samla som foder åt kreatur och som gödsel. I torkat skick, då färgen är vitaktig, är den ett lätt och mjukt inpacknings- och stoppningsmaterial, och används som väggfyllning, taktäckning med mera. I Skåne användes den förr till låga vallar – så kallade "tångdiken".

Namn 
Bandtång kallas ofta även ålgräs. I Blekinge och svenskspråkiga Finland har den även kallats kåve

Referenser

Externa länkar
Den virtuella floran - Bandtång

Marbipp.se Forskningsprojekt på marina miljöer

Bandtångsväxter
Ba Växtindex
Gyllental

Gyllental (latin numerus aureus), kalendariska tal, ursprungligen från kyrklig tideräkning  . Ett gyllental anger ett års ordning i måncykeln (se Metons cykel) – vart 19:e år återkommer samma månfas på samma veckodag. Varje år har därför ett av gyllentalen 1–19. År 1 i den nuvarande tideräkningen har gyllentalet 1 och varje år därefter har alltså ett gyllental som kan beräknas genom (årtal modulo 19 + 1). År 2014 hade gyllentalet 1. Gyllentalet för år  kan beräknas genom att dela årtalet med 19 vilket ger  med resten . Genom att lägga 1 till resten får vi gyllentalet .

I Norden användes de 16 runorna i den yngre runraden, komplementerade med tre medeltida fyllnadsrunor för att beteckna gyllentalen (se runstav). Vanligtvis skrevs andra tal ut som ren text på runstenarna.

Källor

Se även
 Påsktavla

Tideräkning
Kalendrar
Germania

Germania kan avse:

 241 Germania – en asteroid
 Germania – romarnas namn på ett geografiskt område mellan floderna Rhen och Elbe, se Germanien
 Germania, Djursholm – en stadsdel i Djursholm
 Germania, Mexiko – en ort i Mexiko
 Germania (bok) – en bok skriven omkring år 98 av historikern Tacitus
 Germania (konst) – en i Tysklands litteratur och bildande konst sedan 1840-talet utbildad personifikation av Tyskland
 Germania (fartyg, 1869) – tyskt polarfartyg
 Germania (flygbolag) – ett tyskt flygbolag
 Germania (bok 2008) – en bok av Jonas Sigedal och Niklas Elert utgiven 2008
 FC Germania Helsinki – en fotbollsklubb i Finland 
 SC Germania – en före detta fotbollsklubb i Tyskland, föregångare av HSV
 Welthauptstadt Germania – en stad som planerades ersätta Berlin, som ny huvudstad i Adolf Hitlers planerade "världsrike"
Bila

Bila, även kallad bredyxa och bredbila, är en yxa med bred ofta rundad egg. Det avser idag främst timmerbila, bilor ämnade för behuggande och jämnande av timmer, men historiskt finns det även bilor ämnade för strid (stridsbila), avrättning (skarprättarbila) och slakt (slaktarbila).

Begreppet handbila har även förekommit för att särskilja handhållna bilor från mekaniserade sådana, såsom fallbila. Bila förekommer även synonymt med yxa.

Etymologi 
Ordet "bila" i denna bemärkelse är belagt i svenska språket sedan 1499, då i sammansättningen timmerbila. Det härstammar från lågtyska bile i samma betydelse.

Timmerbila 

Timmerbila är bilor avsedda för behuggande och jämnande av timmer, så kallat skrädning, täljning eller bilning. Timmerbilor kallas därför även för skrädyxa,  täljyxa eller bilyxa. Skaftet på dessa är relativt kort och ofta krökt utåt från yxögats riktlinje.

Eggen på timmerbilor är ofta, men inte alltid, slipad på ena bladsidan likt eggen på ett stämjärn. Bilor med denna typ av slipning benämns som saxslipade och ska ej sammanblandas med "knivslipade" skrädyxor. Det finns både höger- och vänsterbilor. Det breda bladet och eggens form gör verktyget lämpat för att hugga ytor plana, till exempel då man vill göra fyrkantiga bjälkar av runda stockar.

De äldsta arkeologiskt påträffade saxslipade bilorna är från 700-talet. En saxslipad bila från vikingatiden har bland annat påträffats i Lund. Saxslipade bilor blev först vanliga i övriga Sverige under 1800-talet.

Andra bilor 
Bödelsbila – bila för avrättning genom halshuggning, brukad av bödlar
Fallbila – aktiva komponenten i avrättningsverktyget giljotin
Skarprättarbila – bila för avrättning genom halshuggning, brukad av skarprättare.
Slaktarbila – bila som används vid slakt
Stridsbila – bila avsedd som vapen
Änterbila – bila som används vid äntring

Se även 
 Bilning
 Skiftesverk
 Stavverk
 Stolpteknik
 Korsvirke
 Resvirke
 Skeppsbyggnad
 Skrädning

Referenser 

Yxor
Avrättningsmetoder
Kurfursten (opera)

Kurfursten är ett studentspex i form av en komisk opera i en akt, tillkommen år 2003 vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm. Musiken är skriven av dåvarande studenten Jonas Sjöstrand, och librettot av professorn i matematik Kimmo Eriksson.

Historia
Kurfursten uruppfördes i mars 2003 på Kungliga tekniska högskolan i produktion av Mattias Söderhielm, KTH:s Akademiska Operasällskap. Librettot finns även översatt till engelska med titeln The Booth Fairy.

Handling
Operan utspelar sig i spärren vid Gullmarsplans station på Stockholms tunnelbana, där en kvinna i 25-30-årsåldern arbetar som spärrvakt. Hon har tråkigt på jobbet och busar därför med resenärerna, en lärarinna och hennes skolkande och klottrande elev Sixten.

Se även
 kurfurste
 Koppen

Studentkultur vid Kungliga Tekniska högskolan
Röd Front

Röd Front kan avse:

Röd Front-Förbundet
Röd Front (Stockholm), tidigare maoistisk samarbetsorganisation i Stockholm
Röd Front, benämning på Kommunistiska partiets 1 maj-firande

Se även
Roter Frontkämpferbund, paramilitär grupp i Weimarrepubliken
Hasch

Hasch eller haschish är en form av cannabis som består av sammanpressade eller renade beredningar av stjälkade trikomer som samlas från honplantans infertila knoppar. Det innehåller samma aktiva ingredienser som THC och andra cannabinoider men i högre koncentrationer än osiktade knoppar eller blad. Användning av hasch som medicin och narkotikum har förekommit åtminstone sedan 3000 f.Kr.

I Sverige är all användning och innehav av hasch olagligt enligt Narkotikastrafflagen. Straffskalan för försäljning eller smuggling av hasch går från dagsböter upp till fängelse i flera år, bland annat beroende på vilken mängd som det handlar om. Eget bruk av hasch ger aldrig fängelsestraff i Sverige, 30 dagsböter är ett vanligt straff om det går till åtal. Narkotikabrott kan påverka möjligheterna att få körkortstillstånd eller inneha körkort för bil eller motorcykel.

Spår av bruk av hasch kan upptäckas med olika metoder såsom salivprov, blodprov eller prov av hår. Poliser som gör trafikkontroller är utbildade i att notera om personen har onormalt utvidgade pupiller, något som är en indikation på bruk av cannabis.

Referenser

Noter

Cannabis