kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Al-Jawf (guvernement)

al-Jawf (arabiska: الجوف) är ett guvernement i norra Jemen. Det gränsar till Saudiarabien. Den administrativa huvudorten är al-Hazm.

Guvernementet har 443 797 invånare och en yta på 39 500 km².

Distrikt 
  Bart al-Anan
  al-Ghayl
  al-Hazm
  al-Humaydat
  Khabb wa ash-Sha'af
  al-Khalq
  Kharab al-Marashi
  al-Maslub
  al-Matammah
  al-Maton
  Rajuzah
  az-Zahir

Källor

Externa länkar 
 Statoids
 MP still hostage, fighting renewed in Al Jawf
 map

Jemens guvernement
Sveriges Föreningsbank

Sveriges Föreningsbank AB var en bank som bildades 1989 genom en sammanslagning av de tolv regionala bankerna inom Sveriges Föreningsbankers Förbund. Föreningsbankernas Bank, centralbank för föreningsbanksrörelsen, förblev separat som ett dotterbolag till koncernen.

De trehundra lokala föreningsbankerna inkluderades inte i sammanslagningen utan förblev fristående till 1992, då Föreningsbanken bildades.

Källhänvisningar 

Föreningsbanksrörelsen
Ej längre existerande svenska affärsbanker
Banker bildade 1989
Banker upplösta 1992
Al-Mahrah

al-Mahrah (arabiska: المهرة) är det östligaste guvernementet i Jemen. Den administrativa huvudorten är al-Ghaydah. Det gränsar till Oman.

Guvernementet har 88 594 invånare och en yta på 67 310 km².

Distrikt 
 al-Ghaydah
 Hat
 Hawf
 Huswain
 Man'ar
 al-Masilah
 Qishn
 Sayhut
 Shahan

Källor

Externa länkar 
 Statoids
 Directory of Cities and Towns in Muhafazat al Mahrah, Yemen

Jemens guvernement
Al-Mahwit (guvernement)

al-Mahwit (arabiska: المحويت) är ett guvernement strax nordväst om Sana i Jemen. Den administrativa huvudorten är al-Mahwit. 

Guvernementet har 494 557 invånare och en yta på 2 330 km².

Distrikt  
 Bani Sa'd   
 Hufash   
 al-Khabt
 al-Mahwait
 al-Mahwait City
 Milhan   
 ar-Rujum
 Shibam Kawkaban   
 at-Tawilah

Källor

Externa länkar 
 Statoids
Bilder från Al Mahwit

Jemens guvernement
Amran (guvernement)

Amran (arabiska: عمران) är ett guvernement norr om Sana i Jemen. Den administrativa huvudorten är Amran. 

Guvernementet har 877 786 invånare och en yta på 7 900 km².

Distrikt 
  Amran   
  al-Ashah
  Bani Suraim   
  Dhi Bin   
  Habur Zulaymah   
  Harf Sufyan   
  Huth   
  Iyal Surayh   
  Jabal Iyal Yazid   
  Khamir   
  Kharif   
  al-Madan
  Maswar   
  al-Qaflah
  Raydah   
  as-Sawd
  Shaharah  
  as-Sudah
  Suwayr   
  Thula

Källor

Externa länkar 
 Statoids
 Bilder från Amran

Jemens guvernement
Föreningsbankernas bank

Föreningsbankernas Bank AB, bildad som Jordbrukets Bank AB 1958, var en affärsbank som agerade centralbank för jordbrukskassorna, senare föreningsbankerna. Jordbrukskasserörelsen hade i likhet med sparbanksrörelsen insett behovet av att kunna använda sig av ett centralt bankinstitut, gemensamt för rörelsen.

Från att ha varit ägd av Sveriges föreningsbankers förbund, tidigare Jordbrukskasseförbundet, blev banken 1989 dotterbolag till den nybildade koncernen Sveriges föreningsbank. Vid sammanslagningen 1992 gick samtliga delar inom föreningsbanksrörelsen samman till Föreningsbanken AB.

Historik
Jordbrukets bank ersatte 1958 Svenska jordbrukskreditkassan, vilken hade bildats 1930 som en centralorganisation för jordbrukskasserörelsen. 
En ny jordbrukskasselag antogs 1956, varefter Svenska jordbrukskreditkassan delades i två delar: Sveriges Jordbrukskasseförbund och Jordbrukets Bank. Banken blev jordbrukskassornas centralbank, medan Sveriges Jordbrukskasseförbund blev en organisatorisk intresseorganisation.

Se även
Sparbankernas bank

Källhänvisningar 

Föreningsbanksrörelsen
Ej längre existerande svenska affärsbanker
Banker bildade 1958
Banker upplösta 1992
Marie Taglioni

Marie Taglioni, egentligen Mariana Sophie Taglioni, född 23 april 1804 i Stockholm, död 24 april 1884 i Marseille, var en italiensk ballerina.

Biografi

Taglioni var dotter till dansaren och koreografen Filippo Taglioni och dansösen Sophie Karsten samt dotterdotter till operasångarna Christopher Christian Karsten och Sophie Stebnowska, verksamma vid Kungliga Operan i Stockholm. Hon gifte sig 1835 med den franske greven Jean Pierre Victor Alfred Gilbert de Voisins.

Marie Taglioni, som anses vara den romantiska balettens främsta ballerina, debuterade 1822 och fick sitt stora genombrott i faderns balett Sylfiden 1832. Sylfiden skapades för att visa upp Marie Taglionis talang, bland annat inom en pointe-dans. Taglioni lämnade Paris operabalett 1837 för en treårsanställning vid Mariinskijbaletten i Sankt Petersburg. Taglioni vann publikens gunst, inte minst i Perrots Pas de Quatre 1845.

Hon drog sig tillbaka från balettscenen 1847. När Paris operabalett omorganiserades och fick en mer professionell inriktning fanns hon med som rådgivare. Marie Taglioni koreograferade en balett, Le Papillon (1860), för sin elev Emma Livry.

Marie Taglioni anses vara den största ballerinan under den romantiska eran.

Litteratur 
 Marie Taglioni, Souvenirs. Le manuscrit inédit de la grande danseuse romantique, édition établie, présentée et annotée par Bruno Ligore, Gremese, 2017.
 Madison U. Sowell, Debra H. Sowell, Francesca Falcone, Patrizia Veroli, Icônes du ballet romantique. Marie Taglioni et sa famille, Gremese, 2016.

Noter

Översättning 
 Delar av artikeln är översatta från den engelskspråkiga versionen den 3 april 2007

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1804
Avlidna 1884
Italienska ballerinor
Italienska balettdansare under 1800-talet
Dansare från Stockholm
Sex tänkarhattar

Sex tänkarhattar (), eller förkortat de Bonos hattar, är en tankemetod från en bok med samma namn skriven av läkaren, psykologen och författaren Edward de Bono år 1985.

De sex tänkarhattarna symboliserar olika sätt att tänka, och ska användas genom att man enskilt eller i grupp fokuserar på ett problem från sex olika perspektiv. De sex hattarna har olika färger och tas på antingen mentalt eller fysiskt. Metoden har använts på flera företag. Det ges kurser i hur man ska leda möten där de sex tänkarhattarna används. Edward de Bono är känd för att ha etablerat begreppet lateralt tänkande.

Syften med tänkarhattar 
 Fokusera och förbättra tänkandet.
 Uppmuntra kreativt, parallellt och lateralt tänkande.
 Förbättra kommunikation.
 Effektivisera beslutsfattande.

Hattarna 
 Vit hatt representerar information och fakta.
 Röd hatt representerar intuition och känslor, vilket inte behöver motiveras.
 Gul hatt representerar positiva möjligheter som motiveras logiskt.
 Svart hatt representerar risker, hot och söker hinder som motiveras logiskt.
 Grön hatt representerar det kreativa, och används för alternativ och nya lösningsförslag.
 Blå hatt representerar process, eller tänkandet om tänkandet. Till exempel kan man under blå hatt säga att "nu behövs det lite mer grön hatt-tänkande". Sammanfattar, drar slutsatser och fattar beslut.

I Sverige har bland annat Laholms kommun använt tänkarhattar i sin verksamhet. Ett inköp av 60 tänkarhattar för sammanlagt 18 000 kronor blev uppmärksammat. Hattarna lånades senare ut för användning inom Ekobrottsmyndigheten. Även företaget Vattenfall har använt metoden i sin organisationsutveckling.

Referenser

Noter 

Psykologi
Termer inom tänkande
Facklitteratur 1985
Edward de Bono

Edward de Bono, född 19 maj 1933 på Malta, död 9 juni 2021, var en maltesisk-brittisk läkare, psykolog, filosof och författare som framför allt är förknippad med teorier kring kreativitet och lateralt tänkande.

de Bono växte upp på Malta och har efter studier i medicin och psykologi publicerat 62 böcker med översättningar till 37 språk.

Han initierade ICOT, The International Conference on Thinking 1982.

Han menar att vårt tänkande är vårt viktigaste verktyg, och att det krävs träning för att förbättra det; idag tänker vi inte bättre än under antiken.
Kreativitet är inte något som vissa har, utan något man lär sig, mycket med hjälp av disciplin.
Hans mest kända metoder är lateralt tänkande och sex tänkarhattar.

Bibliografi (i urval)
 Lateral Thinking (1970)

 Konstruktivt Tänkande (2000)

Källor

Noter 

Brittiska psykologer
Födda 1933
Män
Avlidna 2021
Alumner från Christ Church, Oxford
Alumner från Trinity College, Cambridge
Rhodesstipendiater
Sparbankernas bank

Sparbankernas bank AB var en svensk affärsbank, som bildades 1942 för att vara central bank inom sparbanksrörelsen.

Sparbankernas bank förvärvade 1991 affärsbanken Sveabanken, vars verksamhet upphörde året därpå. Banken fusionerades 1992 med elva regionala, före detta sparbanker, till att bilda Sparbanken Sverige AB.

Företagets kontorsbyggnad uppfördes mellan 1962 och 1963 vid Hornsgatan 5-7 på Södermalm i Stockholm. Byggnaden ritades av arkitektkontoret AOS Arkitekter. (Magnus Ahlgren, Torbjörn Olsson och Sven Silow).

Se även
Svenska sparbanksföreningen
Föreningsbankernas bank
Sparbankernas bank, Hornsgatan, en byggnad i Stockholm

Externa länkar

Historik hos Bankföreningen

Sparbanksrörelsen
Ej längre existerande svenska affärsbanker
Banker bildade 1942
Banker upplösta 1992
JK

JK kan syfta på:

 Jeep Wrangler JK – en bilmodel från Jeep
 JK – IATA-kod för det tidigare flygbolaget Spanair
 JK-vippa – en typ av elektronisk krets
 JK Revolution – Jelena Karleušas nionde studioalbum från 2008
 JK (TV-serie) – en brasiliansk biografisk TV-serie från 2006
 JK Tallinna Kalev – en estländsk fotbollsklubb från Tallinn
 JK Trans Narva – en fotbollsklubb från Narva i Estland
 JK – ISO 3166-kod för ett indiskt unionsterritorium och en tidigare delstat, se Jammu och Kashmir (unionsterritorium) respektive Jammu och Kashmir (delstat)

Personer
 J.K. Simmons (1955–), amerikansk skådespelare
 Juscelino Kubitschek (1902–1976), brasiliansk politiker
 Jay Kay (1969-), engelsk musiker och huvudsångare i bandet Jamiroquai, se Jason Kay
 Jason Kouchak (1969-), fransk pianist och vokalist
 Jordan Knight (1970-), amerikansk sångare
 Jesper Kyd (1972-), dansk videospelkompositör
Dhamar (guvernement)

Dhamar eller Damar (arabiska: ذمار) är ett guvernement strax söder om Sana i Jemen. Den administrativa huvudorten är Dhamar. 

Guvernementet har 1 330 108 invånare och en yta på 7 590 km².

Distrikt 
 Anss   
 Dawran Aness   
 Dhamar City   
 al-Hada
 Jabal ash-Sharq
 Jahran    
 Maghirib Ans   
 al-Manar
 Mayfa'at Anss   
 Utmah   
 Wusab al-Ali
 Wusab as-Safil

Källor

Externa länkar 
 Statoids
 Yemen: The Dhamar Project
 Bild från Dhamar

Jemens guvernement
Hadhramaut (guvernement)

Hadhramaut, Hadramawt, (arabiska: حضرموت) är det till ytan största guvernementet i Jemen och är beläget i landets östra del. Den administrativa huvudorten är al-Mukalla. 

Guvernementet har 1 028 556 invånare och en yta på 167 280 km².

Distrikt 
  al-Abr
  Amd    
  Brom Mayfa   
  Daw'an   
  adh-Dhlia'ah
  ad-Dis
  Ghayl Ba Wazir   
  Ghayl Bin Yamin   
  Hagr as-Sai'ar
  Hajr   
  Hidaybu   
  Huraidhah   
  al-Mukalla
  al-Mukalla City
  al-Qaf
  al-Qatn
  Qulensya wa Abd al-Kuri
  Rakhyah   
  ar-Raydah wa Qusayar
  Rumah   
  Sah   
  as-Sawm
  Sayun   
  Shibam   
  ash-Shihr
  Tarim   
  Thamud   
  Wadi al-Ayn
  Yabuth   
  Zamakh wa Manwakh

Källor

Externa länkar 
 Statoids
 Bilder från al Mukalla

Jemens guvernement
Frank McLintock

Frank McLintock, född 28 december 1939 i Glasgow, skotsk fotbollsspelare.

McLintock var från början en hårt jobbande ytterhalv med stora ledaregenskaper och som även var en skicklig bollspelare. Han gjorde debut för Leicester City 1959. Under fem säsonger i Leicester var han med om att förlora tre cupfinaler; FA-cupen 1961 och 1963 samt Ligacupen 1964. I oktober 1964 betalade Arsenals manager Bertie Mee 80 000 pund för McLintock. I Arsenal blev han lagkapten 1967 och skolades om till centerhalv två år senare. Han var med om att förlora ytterligare två ligacupfinaler 1968 och 1969. Efter fem förlorade cupfinaler under karriären bad han om att få lämna Arsenal, men Bertie Mee övertalade honom att stanna kvar. Det skulle visa sig att McLintock fattade rätt beslut som stannade kvar. 1970 vann han äntligen en cupfinal, då Arsenal besegrade belgiska Anderlecht i finalen av Mässcupen, och 1971 ledde han laget till seger i både ligan och FA-cupen. Samma år blev han även utsedd till Årets spelare i England.

1972 förlorade McLintock och hans Arsenal FA-cupfinalen mot Leeds United och året efter kom man på andra plats i ligan. 1973 såldes han överraskande till Queens Park Rangers. Han tillbringade fyra säsonger i QPR, kom som bäst på andra plats i ligan 1976 och kvalificerade sig för Uefacupen. Han avslutade karriären 1977 efter att ha spelat över 700 matcher, varav 403 för Arsenal. Han spelade även nio landskamper för Skottland och belönades med Brittiska Imperieorden, MBE, 1972.

Efter spelarkarriären hade McLintock en mindre lyckad sejour som manager i sin gamla klubb Leicester. Han var så bedrövad att han var borta från fotbollen i ett helt år, innan Queens Park Rangers manager Terry Venables övertalade honom att ta en plats i QPR:s tränarstab. McLintock blev senare manager i Brentford och tränare i Millwall, där han var med om att föra upp laget i division ett. Han har även gjort karriär som middagstalare samt jobbat som fotbollskommentator på BBC Radio och Sky Sports.

Referenser

Externa länkar
Frank McLintock på National-Football-Teams.com
Frank McLintock på transfermarkt.co.uk

Födda 1939
Skotska fotbollsspelare
Skotska fotbollstränare
Spelare i Leicester City FC
Spelare i Arsenal FC
Spelare i Queens Park Rangers FC
Spelare i English Football League
Tränare i Leicester City FC
Tränare i Brentford FC
Män
Levande personer
Idrottare från Glasgow
Stormhatt

Stormhatt kan vara:

 Stormhattssläktet – ett växtsläkte i familjen ranunkelväxter.
 Stormhatt – en typ av hård herrhatt med yta av siden, sammet eller filt och cylinderformad kulle, se cylinderhatt.
 Stormhatt – en adlig ätt.
 Stormhatt – en hjälm använd vid stormning och som heraldiskt återges i Sundsvalls kommunvapen.
Inger Öst

Lilian Inger Elisabeth Öst Hellström, ogift Öst, född 1 februari 1949 i Fuxerna församling i Lilla Edets kommun i dåvarande Älvsborgs län, är en svensk sångerska, dotter till musikern och snickaren Sigurd Nilsson och sångerskan Anna Öst samt dotterdotter till riksspelmannen Jon-Erik Öst.

Biografi 
Inger Öst föddes i en musikalisk familj och redan som tioåring turnerade hon tillsammans med sin mor på helgerna. Hon fick dispens från nionde klass för att turnera med sånggruppen Family Four. I slutet av 1960-talet började hon sin karriär som soloartist. 1969 deltog för första gången i Melodifestivalen med låten "Du ser mig inte". Fem år senare deltog hon igen, den här gången med "En grön dröm om mej". Under första halvan av 1970-talet turnerade hon tillsammans med bland andra Siw Malmkvist och Marie Bergman. Hon hade flera hits på Svensktoppen, den största hette "Rör vid mej" och låg på listan 19 veckor 1973 varav sju veckor på första plats.

Tillsammans med Diana Nuñez och Anita Strandell bildade hon gruppen Tre Damer. De framträdde i krogshower på Berns, Bacchi Wapen och Hamburger Börs. De showade med artister som Cornelis Vreeswijk, Jan Malmsjö, Tommy Körberg och Loa Falkman. Inger Öst har även arbetat som fältartist i Cypern, i Sinai och i Libanon. Hon har även provat på att spela teater och medverkade i farsen Lottor och landstorm på Reginateatern i Stockholm.

Inger Hellström var gift första gången 1969–1979 och andra gången sedan 1984 med affärsmannen Lars Hellström (född 1941), son till affärsmannen Rolf Hellström och Linnéa, ogift Vessberg.

Diskografi 

Studioalbum
 Du ser mig inte – Melodifestivalen 1969
 Vi två i världen (Seuls au monde) – 1970
 Ser du molnen – 1970
 En dans pa rosor (Rose Garden) – 1971
 Den är din, denna jord (Diese Welt) – 1971
 Det finns sol fast det regnar (Weave me the Sunshine) – 1972
 Rör vid mej (Eres tú) – 1973
 Ge mej en sång (Hey, What About Me) – 1973
 En grön dröm om mej – Melodifestivalen 1974
 Du hör en sång (Ik zie een ster) med Totte Wallin – 1974

Referenser

Noter 

Svenska sångare under 1900-talet
Deltagare i Melodifestivalen 1969
Deltagare i Melodifestivalen 1974
Personer från Fuxerna socken
Födda 1949
Levande personer
Kvinnor
Lewis Binford

Lewis Roberts Binford, född 21 november 1930 i Norfolk i Virginia, död 11 april 2011 i Kirksville i Missouri, var en amerikansk arkeolog.
 
Binford var mest känd som en av ledargestalterna bakom New Archaeology som växte fram i slutet av 1950-talet.

Binfords bidrag till arkeologin var mer teoretiska än praktiska. Han förespråkade ett antal idéer vilka utvecklades till den processuella arkeologin. Binford har beskrivits som en person med starka åsikter, vilka han inte var sen med att uttrycka, och som en person som gärna tog strid för sina idéer om arkeologi. Hans bidrag till arkeologin ledde till flera teoretiska vidareutvecklingar, många av vilka han ogillade och han kom att debattera med tidigare studenter.

Han angrep många andra tankeskolor, särskilt den postprocessuella skolan, beteendeskolan och den symboliska och postmoderna antropologin. Binford blev också känd för sin rivalitet med den franska arkeologen François Bordes, med vilken han tvistade om hur Moustérienboplatserna skulle tolkas.

Några av Binfords tidiga arbeten tillkom i samarbete med dåvarande hustrun Sally Binford. Mest känt av dessa är den inflytelserika antologin New Perspectives In Archaeology.

Binford undervisade på Truman State University i Kirksville i Missouri.

Publikationer
Constructing frames of reference:an analytical method for archaeological theory building using hunter-gatherer and environmental data sets Berkeley: University of California Press, (2001) 
Debating Archaeology San Diego: Academic Press, (1989) 
Faunal Remains from Klasies River Mouth (1984) 
In Pursuit of the Past: Decoding the Archaeological Record (1983) 
Bones, Ancient Men and Modern Myths (1981) 
Nunamiut Ethnoarchaeology (1978) 
An archaeological perspective New York: Seminar Press, (1972) 
New Perspectives in Archaeology (1968) 
Archaeology as Anthropology (1962)

Referenser

Amerikanska arkeologer
Personer från Norfolk, Virginia
Födda 1930
Avlidna 2011
Män
Sveriges föreningsbankers förbund

Sveriges föreningsbankers förbund var fram till 1992 ett samarbetsorgan för föreningsbanksrörelsen. Organisationen bildades som Jordbrukskasseförbundet i samband med en omorganisation på 1950-talet när den, och det nybildade Jordbrukets bank, ersatte Svenska jordbrukskreditkassan.

Se även
Svenska sparbanksföreningen
Halvdan Åstrand

Källhänvisningar

Vidare läsning
Nils G. Åsling: Banken som blev folkrörelse, Jordbrukskassorna och Föreningsbanken 1915-1997

Intresseorganisationer i Sverige
Föreningsbanksrörelsen
Organisationer upplösta 1992
Colin Renfrew

Colin Renfrew, född 25 juli 1937 i Stockton-on-Tees, County Durham, är en brittisk arkeolog. Han blev adlad till baron 1991 genom ett så kallat life peerage, vilket innebär att han kan titulera sig Lord Renfrew of Kaimsthorn, men hans arvinge ärver inte adelskapet. Renfrew var professor i arkeologi vid universitetet i Southampton 1972–1981 och är sedan sistnämnda år med samma befattning knuten till arkeologiska institutionen vid Cambridgeuniversitetet.

Renfrew publicerade 1987 boken Arkeologi och språk, vilken presenterar en teori över de indoeuropeiska språkens ursprung. Renfrew förlägger urindoeuropéerna till Anatolien, och kopplar samman deras spridning med jordbrukets utbredning i Europa (den neolitiska revolutionen) från cirka 7000 f.Kr. Renfrews teori är troligen den viktigaste konkurrenten till den äldre kurganhypotesen, enligt vilken urindoeuropéerna levde på den pontisk-kaspiska stäppen norr om Svarta och Kaspiska havet, och spred sig till Europa genom vapenmakt från cirka 3000 f.Kr.

Han myntade också begreppet "Arkeologins långa sömn" som då varade mellan 1900 och 1960

Publikationer
The Emergence of Civilisation: The Cyclades and the Aegean in The Third Millennium BC. (1972)
Before Civilisation, the Radiocarbon Revolution and Prehistoric Europe. (1973) 
Archaeology and Language: The Puzzle of the Indo-European Origins. (1987) (Svensk översättning 1989: Arkeologi och språk, ) 
Archaeology: Theories, Methods and Practice. (1991)
Loot, Legitimacy and Ownership, the Ethical Crisis in Archaeology. (2000)
Figuring It Out: The Parallel Visions of Artists and Archaeologists. (2003)

Källor

Noter

Externa länkar
 Hemsida hos McDonald Institute for Archaeological Research) 
 Hemsida hos Department of Archaeology, University of Cambridge) 

Brittiska arkeologer
Födda 1937
Män
Levande personer
Ledamöter av Society of Antiquaries of London
Professorer i arkeologi
Alumner från St. John's College, Cambridge
Broken Arrow

Broken Arrow kan syfta på

 Broken Arrow, Oklahoma – stad i Oklahoma
 Broken Arrow (film, 1950)– en westernfilm från 1950 som vann en Golden Globe
 Broken Arrow (film, 1996) – en actionfilm från 1996 med John Travolta
 Broken Arrow (TV-serie) – gick mellan 1956 och 1960
 Broken Arrow (musikalbum)– med Neil Young och Crazy Horse från 1996
 Broken Arrow (sång, Buffalo Springfield) – med Buffalo Springfield från 1966
 Broken Arrow (sång, Robbie Robertson) – från 1987 av Robbie Robertson och senare inspelad med Rod Stewart
 Broken arrow (kodord) – ett kodord inom den amerikansk militären
Böckling

Böckling är en varmrökt fiskprodukt framställd av saltad sill eller strömming.

Historik
De äldsta skriftliga källorna som nämner rökning av fisk är från medeltiden. På den tiden saltades eller torkades sillen och ofta så röktes den kraftigt för att förlänga hållbarheten. Under denna tid skapades produkter som strohbücklinge, hårdrökt sill packad i halmfyllda korgar, och Kappeler bückling, hårdrökt sill ursprungligen från Kappeln nära Kiel. Det svenska ordet böckling har sitt ursprung i det medeltida tyska ordet.

Järnvägsnätens utbyggnad under 1800-talet gjorde det möjligt att snabbt distribuera färsk fisk långt från kusterna, vilket medförde att man kunde tillverka mer lättsaltade och lättrökta produkter med kortare hållbarhet, som dagens böckling.

Beredning 
Hela, eller ibland rensade, sillar eller strömmingar läggs i saltlake för att senare hängas upp på spett eller krokar som kan fästas genom ögonen, så kallad "spetshuvud-böckling", genom ena gälöppningen och ut genom munnen, så kallad "bredhuvud-böckling", eller på annat sätt. Därefter får den torka något för att sedan rökas ca 2-3 timmar i 60-80 °C. Röken kommer vanligtvis från en eld gjord med alved, ibland läggs gran- eller enris på elden för att ge extra smak.

Användning 
Den färdiga böcklingen kan filéas och ätas som den är på en smörgås eller som en egen maträtt med något tillbehör. Den kan även användas i andra maträtter som exempelvis böcklinglåda och böcklingsallad eller till att laga böcklingpastej, ett smörgåspålägg.

Varianter och liknande produkter 
Namnet böckling återfinns även bland annat i Tyskland, som Bückling, och i Nederländerna, som bokking, där den finns i olika varianter där skillnaderna är hur fisken rensats, saltats och huruvida den är kall- eller varmrökt.

Det finns ett flertal andra rökta produkter som liknar böckling, några av dessa är:
Bloater, hel orensad sill som torrsaltas och kallröks.
Kipper, sill som fläkts i ryggen, rensats och lagts i saltlake för att sedan kallrökas. Ursprungligen en benämning på filéad kallrökt lax.
Reds och blacks, saltad sill som kallröks under 4-6 veckors tid, den kortare tiden för de lättrökta reds och den längre för de hårdrökta blacks.

Referenser

Noter

Fiskrätter
Svenska maträtter

fa:ماهی دودی