kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ananda Coomaraswamy

Ananda Kentish Coomaraswamy, född den 22 augusti 1877 i Colombo, död den 9 september 1947 i Needham i Massachusetts i USA, var en indisk filosof, metafysiker och konstvetare. Coomaraswamy verkade i en anda av hinduismens advaita vedanta och sanatana dharma (ungefär "den eviga doktrinen"). Han brukar räknas som en av grundarna till den Traditionella skolan inom religionsfilosofin, vid sidan om René Guénon och Frithjof Schuon.  Coomaraswamy behärskade ett 40-tal språk och specialiserade sig på studier om det universella i sakral konst från olika civilisationer och föreställningsvärldar i såväl öst och väst, inte minst i platonism, buddhism och hinduism. Hans samlade verk är mycket omfattande och består av över 1000 olika texter och artiklar, publicerade bland annat i tidskriften Studies in Comparative Religion.

Litteratur i urval 
 The Dance of Siva (1918), Munshiram Manoharlal Publishers, 1997 edition: 
 History of Indian and Indonesian Art (1927), Dover Publications 1985 edition:  Kessinger Publishing 2003 edition: 
 Hinduism and Buddhism 
 The Living Thoughts of Gotama the Buddha, Dover Publications 2000 edition: 
 Am I My Brothers Keeper? 
 Figures of Speech or Figures of Thought, South Asia Books, 1981 edition: 
 What is Civilization? And Other Essays, 
 Time and Eternity, South Asia Books, 1993 edition: 
 The Transformation of Nature in Art (1934). South Asia Books, 1994 edition: 
Origin of the Buddha Image, Munshiram Manoharlal Pub Pvt Ltd, 1980 edition:  and
Elements of Buddhist Iconography 
Guardians of the Sun-Door: Late Iconographic Essays, 
The Essential Ananda K. Coomaraswamy, World Wisdom Books, 2004,

Källor

Indiska filosofer
Metafysiker
Philosophia perennis
Födda 1877
Avlidna 1947
Män
Personer från Colombo
Bhagwan Das

Bhagwan Das, född 12 januari 1869, död 18 september 1958, var en indisk filosof (teosof). Han var tidvis medlem i den lagstiftande församlingen i India och var aktiv i frigörelsekampen samtidigt som han tog avstånd från användande av våld vid protester. 1955 tilldelades han hedersutmärkelsen Bharat Ratna.

Indiska filosofer
Män
Födda 1869
Avlidna 1958
Swami Vivekananda

Swami Vivekananda (स्वामी विवेकानन्द), ursprungligen Narendranath(a) Dutta, född 12 januari 1863 i Calcutta, bortgången 4 juli 1902 i Belur Math i Haora, var en indisk filosof och religiös ledare. Av sina lärjungar tros han ha uppnått mahasamadhi.

Vivekananda var Ramakrishnas främste elev. Han anses allmänt som en av de mest inflytelserika hinduiska teoretikerna och andliga ledarna under senare tid och betraktas av anhängarna som ett föredöme på grund av ett kompromisslöst mod och föredömligt socialt ansvar.

Biografi 
Vivekananda föddes i en bengalisk brahmansläkt. 1879 skrev han in sig vid Presidency College i hemstaden Calcutta för att ett år senare byta till Scottish Church College i samma stad och ägnade sig sedan åt studier i filosofi, logik och historia. Efter att ha ansatts av religiösa grubblerier närmade han sig rörelsen Brahma-samaj och utbrytarna därifrån, Sadharan Brahmo Samaj.

Han anslöt sig 1881 till Ramakrishna och efter dennes död startade han både The Ramakrishna Mission (se Ramakrishna-rörelsen) och Ramakrishna-orden. Han närvarade 1893 vid kongressen World's Parliament of Religions i Chicago (se även Världsutställningen i Chicago), där hans bidrag fungerade som en milstolpe för att kunna se hinduismen som en modern världsreligion. Han tolkade hinduismen, inom vedanta-traditionen (se även neovedanta), som en vishetslära av universell karaktär. Samtidigt tryckte han på vikten av deltagande i hjälp- och utvecklingsarbete på ett socialt plan.

Vivekananda, vars sanskrit-namn han antog efter uppväxten, blev en viktig inspirationskälla för den del av hinduismen som under 1900-talet hade en politisk inriktning. Till detta bidrog hans sociala och nationellt indiska engagemang, vilket han spred via en vid verksamhet som organisatör, skribent och föreläsare.

Betydelse
Vivekananda var en omskriven och omtyckt föredragshållare, inte minst på föreläsningsturné runt i USA. John D. Rockefeller, Nikola Tesla och J.D. Salinger var tre samtida eller senare personligheterna som påverkades av Vivekanandas lära. Rockefeller, som själv träffade Vivekananda, blev övertalad att ägna mer av sina inkomster åt filantropiska ändamål, medan vetenskapsmannen Tesla intresserade sig för vedantafilosofins läror om materien och energi. Salinger blev involverad i Ramakrishna-orden, som genom Vivekanandas USA-turné etablerats i New York.

Referenser

Vidare läsning 
 Holst, H. Swami Vivekananda - Idealet för en universell religion. Bhakti yoga. Människan - Hvad hon är och hur hon ter sig. Atman., Östersund, 1911.
 Ingivelsens ord, samlad undervisning från hans tid i USA. Förord av Hjalmar Sunden

Externa länkar 

Indiska filosofer
Mystiker inom hinduismen
Män
Födda 1863
Avlidna 1902
Personer från Calcutta
Jiddu Krishnamurti

Jiddu Krishnamurti, född 11 maj 1895 i Madanapalle i Andhra Pradesh, död 17 februari 1986 i Ojai i Kalifornien, var en indisk filosof.

Biografi
Annie Besant vid Teosofiska Samfundet i Madras tog hand om honom som pojke och adopterade honom. År 1910 förklarades han av ledaren Annie Besant vara den nya Messias, det vill säga Maitreya, och man bildade en kult kring honom med namnet Order of the Star in the East. När Krishnamurti år 1929 avsade sig sin roll som den nye Messias försvann också kulten.

Krishnamurti pläderade därefter för att var och en måste finna sin egen väg. Han blev därefter en odogmatisk religiös mystiker, i det att han förnekade allt värde av gamla begrepp och uppmuntrade folk att inte tro på någon auktoritet, inkluderande honom själv. I stillhet borde de själva se och lyssna i absolut frihet och klarhet och bli vissa om tankens och varats natur i nuet. Anhängare fanns och finns över hela världen. Krishnamurtis filosofi har han själv uttryckt som: "Jag vill göra människan ovillkorligen fri".

Krishnamurti menade att det inte finns någon bestämd väg eller metod som kan tillämpas för att finna sanningen om tillvaron och oss själva: "Sanningen är ett rike utan vägar" (Truth is a pathless land). Han tillfogar att "Ingen organisation äger sanningen". Han strävade fram till sin död för sin gärning och reste runt i världen för att förklara sin syn på människan och tillvaron inför stora åhörarskaror. Vid dessa möten talade han om vikten av att se ögonblicket som det är utan att referera till det förflutna.

Böcker på svenska 
Tankar om livet (Commentaries on Living)
Att vara fri (Freedom From the Known) 
Meditationer (Meditations)
Krishnamurtis liv och död (Life and Death of Krishnamurti)
Jaget och tiden (The Ending of Time)
Bortom våldet (Beyond Violence)

Referenser 
 Uppslagsordet Krishnamurti, Jiddu från Religionslexikonet, Forum, Stockholm 2006

Externa länkar 
 Krishnamurtis svenska hemsida

Indiska filosofer
Personer från Andhra Pradesh
Födda 1895
Avlidna 1986
Mystiker
Män
Kapila

Kapila (Maharishi Kapila) var en indisk filosof som levde omkring 500 f.Kr. (200 f.Kr.). Kan ha grundlagt samkhyafilosofin.

Referenser 

Indiska filosofer
Män
Personer i Indiens historia
Kanada (filosof)

Kanāda, eller Kana-bhuk (ordagrant "atomätare"), var en vis indisk filosof, som levde på 500-talet f.Kr. Han är upphovsman till verket Vaisheshika Sutra, i vilket han lägger grunden till ett av den hinduiska indiska filosofins sex klassiska system, Vaisheshika.

Se även 
 Monism

Referenser 

Indiska filosofer
Män
Personer i Indiens historia
Personer under 500-talet f.Kr.
Kabir

Kabir (eller Kabira, , , ), född 1440, död 1518, var en indisk filosof.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1440
Avlidna 1518
Indiska filosofer
Mystiker
Män
Personer i Indien under 1400-talet
Personer i Indien under 1500-talet
Alessandro Baricco

Alessandro Baricco, född 25 januari 1958 i Turin, Italien. Italiensk författare, musikkritiker och programledare.

Alessandro Baricco växte upp i Turin och har studier i musik och filosofi bakom sig. Hans filosofilärare var Gianni Vattimo (1936). Han har varit verksam som redaktör, copywriter och kritiker och driver för närvarande en författarskola. 

Som skönlitterär författare debuterade han 1991 med romanen Castelli di rabbia (Vredens slott). I Sverige slog han igenom med romanen Silke (1998). Baricco räknas som en av de största nutida europeiska författarna. I Sverige har endast romaner utgivits, men han har även skrivit dramer för teater och utgivit akademiska verk om bland annat Rossini.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
(Samtliga dessa romaner översatta av Viveca Melander)
Vredens slott (Castelli di rabbia) (1997)
Silke (Seta) (1998)
Oceanhavet (Oceano mare) (1999)
Nittonhundra (Novecento) (2000)
City (City) (2001)
Utan blod (Senza sangue) (2005)
Den här historien (Questa storia) (2008)

Källor 

Italienskspråkiga författare
Italienska författare
Alumner från universitetet i Turin
Födda 1958
Män
Levande personer
Dvaita

Dvaita (Bheda-vâda, Tattva-vâda, Bimba-pratibimba-vâda) är en dualistisk riktning inom hinduismen, grundlagd i huvudsak av Madhva under 1300-talet. Riktningen anser, till skillnad från bl.a. Advaita, att det råder en evig och sann skillnad mellan den individuella människans själ (jiva) och Gud (Ishvara, Vishnu). Man anser även att Brahman skiljer sig från en sann fysisk verklighet och från "jaget" hos en människa.

En viktig skillnad gentemot till exempel kristendom och judendom är att den mänskliga själen anses evig och inte vara skapad av Gud. 

Dvaitas inställning till själens eviga separation från Brahman avviker från klassisk hinduism. Detsamma gäller i än högre grad Dvaitas indelning av själarna i klasser, något som liknar Calvins dubbla predestination
Den första klassen av själar kommer att kvalificera sig för befrielse från återfödelse (moksha), nämligen mukti-yogyas
Den andra klassen själar är dömd till evig återfödelse, nämligen nitya-samsarins
Den tredje klassen själar är dömd att i tidernas fullbordan falla ner i helvetet (naraka), nämligen tamo-yogyas. 

Hinduism
Strindbergs Intima Teater

Strindbergs Intima Teater eller Intima teatern (som är det ursprungliga namnet) är en teaterlokal i Stockholm på Barnhusgatan 20 vid Norra Bantorget som invigdes år 1907, lades ner 1910 och återöppnade 2003.

Historia
Intima teatern startades av August Strindberg och teatermannen August Falck som ville ha en ”intimare”, mindre scen att sätta upp sina egna pjäser på och möta en publik på ett mer nära sätt. Ensemblen bestod till en början av unga, okända skådespelare. Manda Björling, Anna Flygare, Fanny Falkner och August Falck själv hörde till de ledande aktörerna under dessa år. Fram till och med teaterns stängning 1910 gavs drygt 1 100 föreställningar fördelat på 24 olika strindbergspjäser. Fem av dessa skrevs direkt för Intima teatern av Strindberg.

Namnet Intima teatern övertogs från och med 1911 av teaterdirektören Albert Ranft, vilken använde det för en nyanlagd teater vid Engelbrektsplan (se vidare Komediteatern). Viss kontinuitet visavi den äldre teatern med samma namn fanns i det att August Falck ingick i båda ensemblerna, men på Ranfts teater spelade man endast undantagsvis Strindbergs pjäser.

Efter den ursprungliga Intima teaterns stängning övertogs dess lokaler av Mauritz Stiller och Uno Brander, som döpte om den till Lilla Teatern (eller "Lillan") och drev teaterverksamhet till 1912, då den gick vidare till Justus Hagman. 1913 upphörde emellertid all teaterverksamhet i lokalen. Under flera år hölls teatern sedan stängd och användes under många decennier framöver som en samlingslokal under namnet Strindbergssalen för möten, konferenser, föreläsningar med mera, bland annat av olika fackföreningar, men år 2002 började man renovera den för att öppna scenen som teaterscen på nytt.

Från och med 2003 återupptogs teaterverksamheten på adressen under ledning av Ture Rangström. Teatern fick vid nyinvigningen namnet Strindbergs Intima Teater och salongen har 90 platser.

I april 2017 tillträdde Anna Pettersson som ny teaterchef för Strindbergs Intima teater.

Uppsättningar

Intima teatern

Lilla teatern

Strindbergs Intima Teater

Källor

Externa länkar
Strindbergs Intima Teater 

Intima teatern
Teatrar i Stockholm
Pajaka

Pajaka är en by i distriktet Udupi i den indiska delstaten Karnataka, och är belägen i regionen Tulu Nadu. Den andlige ledaren Madhva ska ha fötts där.

Orter i Karnataka
August Falck

August Falck, född 18 april 1882 i Stockholm, död 16 april 1938, var en svensk skådespelare. 
 
Falck var från 1902 anställd i Helsingfors och Göteborg, ledde 1905–1907 eget sällskap. Han grundade tillsammans med August Strindberg Intima teatern i Stockholm 1907, och fungerade som dess chef fram till 1910. Han tog även initiativet till andra Intima teatern, som senare fick namnet Komediteatern, men tvingades ganska kort efter starten att frånträda ledningen och upptog från 1912 tillfälliga turnéer, gästspel och uppläsningar med Strindbergsprogram i hela Norden. Falck lät under titeln Strindberg och teater (1918) utge ett antal brev från sin brevväxling med Strindberg.

Han var gift med skådespelerskan Manda Björling 1909–1936. Falck är begravd på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Bibliografi

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Vidare läsning

Externa länkar 
 

August Strindberg
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Födda 1882
Avlidna 1938
Män
Svenska stumfilmsskådespelare
Cellmålning

Cellmålning är en metod att handteckna bilder till animerad film. Celler är heltransparenta plastark på vilka det som ska animeras ritas och färgläggs med en speciell sorts färg. En eller flera celler läggs sedan på en statisk bakgrund för att skapa en scen som fotograferas till en bildruta. Bakgrunden återanvänds till flera bildrutor.

Ordet "cell" kommer via engelska "cel" från plastsorten celluloid, som var det brukliga ämnet att animera på under första halvan av 1900-talet. Det ersattes med cellulosaacetat som bland annat är mindre lättantändligt.

Animationsteknik
Anna Flygare-Stenhammar

Anna Flygare-Stenhammar, född 25 november 1880 i Paris, död 13 augusti 1968 i Sollentuna, var en svensk skådespelare.

Som ung hörde hon till Intima Teatern i Stockholm och fick därmed en tidig ingång i Strindbergs repertoar. Hon stod för en av teaterns mest hyllade rollgestaltningar som Eleonora i August Strindbergs Påsk 1908. Flygare-Stenhammar och Strindberg inledde därefter en brevväxling. Sammanlagt 22 brev daterade 1908–1911 finns bevarade i Lunds universitetsbibliotek. Flygare-Stenhammar kom att medverka i tre radioteateruppsättningar av Påsk 1930, 1937 och 1941.

Hon debuterade på Dramaten 1910 som Hedvig i Vildanden av Henrik Ibsen och samma spelår gjorde hon två andra roller på nationalscenen. Som den Strindbergs-skådespelare hon var medverkade hon i den sällan spelade Riksföreståndaren, med rollen som Körkvakterskan.  

År 1937 återvände hon till Dramaten för ett enstaka gästspel som Alma i Alf Sjöbergs uppsättning Vår ära och vår makt av Nordahl Grieg. I den föreställningen medverkade också Ivar Kåge, Georg Rydeberg och Signe Hasso.  

Flygare-Stenhammar porträtterade Ellen Key i filmen Den långa vägen (1947), vilket kom att bli hennes enda filmroll.

Anna Flygare var dotter till prosten Emil Flygare. Sedan 1911 var hon gift med arkitekten Ernst Stenhammar. Tillsammans fick de dottern Ingalill Stenhammar, gift med sin kusin Claes Göran Stenhammar.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Paris
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1880
Avlidna 1968
Kvinnor
Kuram

Kuram (Urdu: وادی کُرم) är ett bergspass och en förbindelseled genom Pakistan mellan Afghanistan och Indien.

Berg och högplatåer i Indien
Peiwar Kotal

Peiwar Kotal är ett bergspass i Afghanistan, på gränsen till Pakistan, där det den 2 december 1878, under andra anglo-afghanska kriget, stod ett slag mellan afghanska och brittiska styrkor. Det ligger i provinsen Paktia, i den östra delen av landet,  km sydost om huvudstaden Kabul. Peiwar Kotal ligger  meter över havet.

Terrängen runt Peiwar Kotal är kuperad åt sydväst, men åt nordost är den bergig. Terrängen runt Peiwar Kotal sluttar söderut. Den högsta punkten i närheten är Sikaram,  meter över havet,  km norr om Peiwar Kotal. Trakten är glest befolkad.

Kommentarer

Källor 

Bergspass i Paktia (provins)
A-kanot

A-kanot är en segelbåtstyp och den minsta av segelkanoterna. 

A-kanoten konstruerades 1975 av Nils-Göran Bennich-Björkman. Den lämpar sig utmärkt för att bygga själv. Segelsportföreningen - Ungdomarnas Båtbygge har ledarledd byggnation av denna segelkanot.

A-kanoten, som är avsedd för ungdomar, är 3 meter lång, 1 meter bred, väger ca 32 kg, är utrustad med centerbord och för ett segel på 4 kvadratmeter.

Den är heldäckad med en liten sittbrunn och vattentäta skott som gör den osänkbar. Den seglas med hängbrädor, vilket innebär att seglaren sitter på en bräda som sticker utanför relingen på lovartssidan för att balansera vindtrycket i seglet.

A-kanoten är en livlig och spännande kanot, snabb för sin storlek, men kan upplevas som svårseglad till en början - nybörjaren välter ofta men det är lätt att dra upp kanoten igen och fortsätta.

Externa länkar
UBB Ungdomarnas Båtbygge
Svenska Kanotförbundet
Göteborgs Kanotförening
Föreningen för Kanotidrott

Segelkanoter
B-kanot

B-kanoten är en liten segeljolle som passar för ungdomar 14 år och uppåt. B-kanoten klassas som segelkanot då den har en akterstäv såväl som förstäv, samt att den har ett upp- och nedfällbart centerbord. Det som gör segling med B-kanot spännande är deras hängbrädor, som låter seglaren placera sig själv över vattnet flera decimeter utanför det egentliga däcket på båten. Detta ger en hävstångseffekt, så även en lätt seglare klarar av att parera relativt hårda vindar, därför särskiljs inte könen vid kappseglingar.

Då båten både är lätt och har gott om packutrymme funkar den bra som färdseglingsbåt för korta till medellånga turer.

Varje år arrangeras SM i kanotsegling, och då är B-kanot oftast en stor klass.

B-kanoten konstruerades 1968 av Nils-Göran Bennich-Björkman och lämpar sig utmärkt för att bygga själv. I Stockholm finns Bennich-Björkmans livsverk; en klubb kallad Ungdomarnas Båtbygge (UBB), där ungdomar kan få hjälp med att bygga sin egen segeljolle. UBB anordnar också varje sommar ett seglarläger för de båtar som byggts inom föreningen såväl som för andra.

Det finns också flera andra klubbar som aktivt seglar B-kanot både i Stockholm, Örebro och Göteborg.

Galleri

Externa länkar 
 Ungdomarnas Båtbygge, UBB
 Göteborgs Kanotförening
 Föreningen för Kanotidrott
 Svenska Kanotförbundet

Segelkanoter
Lamarque

Lamarque kan syfta på:

Personer 
 Jean-Baptiste de Lamarck (1744-1829), fransk naturvetare
 Jean Maximilien Lamarque (1770-1832), fransk general under Napoleonkrigen

Geografi

Argentina
Lamarque (ort i Argentina)

Frankrike
Lamarque, Gironde
Lamarque-Pontacq
Lamarque-Rustaing
Joule-Thomson-effekten

Joule-Thomson-effekten, även kallad Joule-Kelvin-effekten eller Kelvin-Joule-effekten, beskriver hur temperatur hos en icke-ideal gas sjunker när gasen expanderar isoentalpiskt under låga temperaturer. Detta inträffar exempelvis då en sådan gas passerar en ventil eller en porös plugg i ett rör.

Effekten upptäcktes av James Prescott Joule och William Thomson (Lord Kelvin) år 1853.

Externa länkar 

Termodynamik
Abraham Roberts

Sir Abraham Roberts, född 11 april 1784 i Waterford på Irland, död 28 december 1873, var en brittisk general som under 1800-talet tjänstgjorde i bland annat Indien. Han var far till Frederick Sleigh Roberts.

Brittiska generaler
Födda 1784
Avlidna 1873
Män
Eton, Berkshire

Eton () är en småstad och civil parish i grevskapet Berkshire i södra England. Staden ligger i enhetskommunen Windsor and Maidenhead vid floden Themsen, cirka 33,5 kilometer väster om centrala London. På andra sidan Themsen ligger staden Windsor. Tätorten (built-up area) hade  invånare vid folkräkningen år .

I Eton ligger sedan medeltiden Eton College, en privatskola för pojkar, där många högt uppsatta britter haft sin skolgång mellan åldrarna 13 och 18 år.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Berkshire
Civil parishes i Berkshire
Eton College

Eton College, officiellt namn: King's College of Our Lady of Eton beside Windsor, är en engelsk privatskola för pojkar, i Eton, Berkshire, drygt 30 km väster om centrala London. På skolan studerar cirka 1 300 pojkar i åldrarna 13–18 år (cirka 260 per årskull). Skolan grundades 1440 av kung Henrik VI och är traditionellt en av de mest ansedda engelska privatskolorna (BrE: "public schools"). Eton anordnar också populära sommarkurser, där många av studenterna är utländska.

Eton är en av de nio privatskolor som listas i 1868 års Public Schools Act (de övriga är Charterhouse, Harrow School, Merchant Taylors' School, Rugby School, St Paul's School, Shrewsbury School, Westminster School och Winchester College) och anses därmed ha fått en viss särställning bland landets skolor.

Några kända elever från skolan (så kallade Old Etonians) 
 William Pitt d.ä. (statsman)
 Sir Humphrey Gilbert (upptäcktsresande)
 Arthur Wellesley Wellington, 1st Duke of Wellington (Waterloo-hjälte)
 Percy Bysshe Shelley (poet)
 Algernon Swinburne (poet)
 Robert Arthur Talbot Gascoyne-Cecil (statsman) 
 Earl of Mayo (vicekung av Indien) 
 Charles John Canning (vicekung av Indien) 
 Frederick Sleigh Roberts (fältmarskalk) 
 George Canning (statsman) 
 Ian Fleming (författare)
 William Gladstone (premiärminister)
 Arthur Balfour (premiärminister) 
 Sir Anthony Eden (premiärminister)
 Harold Macmillan (premiärminister)
 Aldous Huxley (författare)
 George Orwell (författare)
 John Maynard Keynes (ekonom)
 Damian Lewis (skådespelare)
 Nicholas Rowe (skådespelare)
 Jeremy Brett (skådespelare)
 Hugh Laurie (skådespelare och komiker)
 Oliver Milburn (skådespelare)
 Ian Ogilvy (skådespelare och författare)
 Julian Ovenden (skådespelare)
 Guy Burgess (spion)
 Henry Fielding (författare)
 Prins William, hertig av Cambridge 
 Prins Harry, hertig av Sussex
 David Cameron (premiärminister)
 Boris Johnson (premiärminister)
 Abhisit Vejjajiva (Thailands premiärminister)

Källhänvisningar

Externa länkar 
 Eton College

Skolor i Storbritannien
Waterford

Waterford (fornnordiska Veðrafjǫrðr (Vadrefjord) = blåsig fjord; iriska Port Láirge) är en stad i grevskapet med samma namn i södra Irland. Vid folkräkningen 2016 hade Waterford med förorter 53 504 invånare.

Orten grundades av vikingar 914. Under 1100-talet uppfördes en stenmur till stadens försvar och under 1200-talet kompletterades den med ett torn som idag kallas Reginald's Tower.
Staden är känd för sin glastillverkning.

Från Waterford går motorvägen M9 mot Dublin.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Waterford