kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vinflaska

Vinflaskor har namn efter ett antal olika standardstorlekar. Den vanligaste är helflaska, alltså 75 centiliter eller 750 ml, men även flaskor på 187 ml, 375 ml, 500 ml, 1 liter och 1,5 liter är relativt vanligt förekommande. Endast en bråkdel av världens totala vinproduktion säljs på flaskor större än 1,5 liter.

Sprit- och ölflaskor 

För spritdrycker avser helflaska numera vanligen 70 centiliter (700 ml). Smeknamn som "hela" eller "helrör" förekommer också på denna flaskstorlek. Helflaskor sprit på 750 ml, samma som för vin, infördes i Sverige i samband med motbokens avskaffande, men är numera ovanliga. Halvflaskor av sprit är vanligen på 350 ml. Flaskstorlekarna som 200 ml, 250 ml och 500 ml förekommer också.

Före 1955 var 500 ml och 1000 ml standardstorlekar för spritflaskor i Sverige. Tidigare användes främst 1/6, 1/4, 1/2 och 1 liter. Före 1880 var halvstop (654 ml) standardstorlek som flaska för de flesta våta varor, vilket påverkat att ölflaskans standarstorlek blev 2/3 liter, av vilken senare halvflaskan om 1/3 liter (hos moderna flaskor 330 ml) kom att bli den vanligaste. Även 1/6 liter förekom, främst för porter, se knoppflaska.

Lista över flaskstorlekar för vin

Andra flasktyper 

 Fiasco är en kort, tjock vinflaska klädd i bast. Den har traditionellt använts till viner från det italienska vindistriktet Chianti.
 Damejeanne är en stor glasflaska, vanligen över 10 liter, som historiskt har använts för transport av vin och andra vätskor. Den har ofta ett skyddande hölje av trä eller korg.

Referenser 

Flaskor
Vin
Level

Level kan vara olika saker:
 Level (cigarettmärke) – ett svenskt cigarettmärke
 Level (tidskrift) –  en tv- och datorspelstidskrift på svenska
 Level (spelterm) – ett mått på en rollpersons utveckling i bords- och datorrollspel
 Level – en banas ökad svårighetsgrad i datorspel, se Bana (datorspel)
Medborgarkontor

Medborgarkontor är ett kontor för offentlig service, i första hand given av kommuner, där kontaktfunktionen från flera olika offentliga enheter samlokaliseras för att ge medborgaren lättare åtkomst. I medborgarkontoren erbjuds också förutom rent administrativ service, möjlighet få tillgång till samhällsinformation och ibland även rådgivning i ekonomiska och juridiska frågor.

Sverige
Det första "Medborgarkontoret" inrättades 1987 i Botkyrka kommun, de kallade kontoret för servicestuga. Västernorrlands län startade 1989 ett projekt som hette Samordning av Lokal Offentlig Service- SLOS. Projektet utmynnade i ett Medborgarkontor i Ånge kommun. Året efter startade Härnösand sitt Medborgarkontor.

1992 skapades en grupp inom civildepartementet vars uppgift var att följa och utvärdera de Medborgarkontor som fanns. De skulle även studera rättsliga frågor och ge förslag på lagförändringar som behövdes. Departementet skulle även uppmuntra försök med utveckling av offentliga databaser som kunde användas inom Medborgarkontoren.

Danmark
Medborgarkontor kallas här "kvikskrank" (snabbdisk), det tolkas som en disk där man alltså snabbt kan få svar.

Storbritannien och USA
I Storbritannien och USA heter det "One – stop – shop" som tolkas som att man gör "alla" ärenden på samma ställe.

Referenser
(Svenska kommunförbundet, Inför integrerade Medborgarkontor, 1996)

Kommunala organisationer
Johan Hauge

Johan Kristian Hauge, född 18 februari 1879 i Sokndal, Norge, död 6 maj 1967, var en norsk skådespelare.

Han var mellan 1901 och 1924 en av de bärande krafterna vid Den Nationale Scene, där han gestaltade en rad personliga roller, bland andra titelrollen i Henrik Ibsens Brand och Adolf Sang i Bjørnstjerne Bjørnsons Over ævne 1. Åren 1924–1926 var han chef för Trondheims Teater. Han var mellan 1928 och 1932 på Det Nye Teater, där han bland annat spelade kungen i William Shakespeares Hamlet och Kareno i Knut Hamsuns Livets spel.

Filmografi 
Efter Internet Movie Database:

Källor 

Noter

Översättning

Externa länkar 
 
 

Norska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1879
Avlidna 1967
Nivå (karaktärsegenskap)

En nivå, engelska level, är ett mått på en rollpersons utveckling i bords- och datorrollspel. Även fiender, magier och så vidare kan ofta beskrivas med en level. I levelbaserade spelsystem samlar man i regel på erfarenhetspoäng som vid vissa förutbestämda intervall belönar karaktären med en ny level som ger en allmän höjning av dennes värden. Att gå upp en nivå kallas ofta för att levla. Ett exempel på spel som använder levels är Dungeons & Dragons som också ligger till grund för många datorrollspel.

Se även
 Bana (datorspel)

Rollspelstermer
Anglicismer

en:Experience point#Level-based progression
Titus Vibe-Müller

Titus Vibe-Müller, född 17 oktober 1912 i Kristiania (nuvarande Oslo), död 19 maj 1986, var en norsk filmregissör.

Vibe-Müllers karriär inom den norska filmen inleddes med assistent- och klipparuppdrag för regissörer som Leif Sinding, Tancred Ibsen, Paul Fejos och Rasmus Breistein på 1930-talet. Han regidebuterade i eget namn med To liv (1946), och nådde stora framgångar i slutet av 1940- och början av 1950-talet med filmerna Kampen om atombomben (1948), Marianne på sykehus (1950) och Flukten fra Dakar (1951). Från 1950-talets mitt ägnade han sig mest åt dokumentär- och reklamfilm, bland annat i nära samarbete med Per Høst.

Filmografi

Regi

Källor

Noter

Externa länkar 

Norska filmregissörer
Män
Födda 1912
Avlidna 1986
Personer från Oslo
Personer i Norge under 1900-talet
Samhällsvägledare

Samhällsvägledare kallas ofta personalen på ett medborgarkontor. Kännetecknande för en samhällsvägledare är god allmänbildning, goda IT-kunskaper och en grundläggande kunskap i hur samhället och dess institutioner fungerar. Samhällsvägledarens uppgift är att kunna "lite om allt". När det gäller experthjälp ska samhällsvägledaren kunna hänvisa till rätt person eller myndighet.

Samhällsvägledaren ser sin vardag ur ett medborgarperspektiv.

Yrken
Skolresa

Skolresa är en längre utflykt med elever och lärare på en skola. Om enbart en skolklass åker kallas resan sedan 1890-talet för klassresa.

Skolor eller skolklasser kan även genomföra en studieresa där huvudsyftet är att eleverna ska studera förhållanden på platsen, exempelvis lära sig mer om ett visst tema. Studiebesök innebär att besöka en verksamhet för att lära sig mer om den, exempelvis för att studera en arbetsplats och relaterade yrken. Då har eleverna ofta möjlighet att ställa frågor direkt till bransch- eller yrkeskunniga personer. Studiebesök behöver inte medföra någon längre resa, utan kan även avse kortare utflykter.

I Sverige 
Från och med förskoleklass till och med gymnasieskolan finns särskilda regler för skolresor. En skolresa ska inte vara förenad med annat än mycket ringa kostnader för eleverna eller deras vårdnadshavare, exempelvis en entréavgift eller en färdbiljett. Alla elever måste också ha möjlighet att medverka på resan, oavsett om de har bidragit ekonomiskt eller inte.

Oftast tar resan minst hela skoldagen. I lägre årskurser är resorna oftast kortare. För att ha råd med resan kan eleverna genomföra ett insamlingsarbete genom att till exempel sälja hembakat bröd, arrangera loppmarknad eller sälja exemplar av en skoltidning.

I Sverige genomförs de flesta skolresorna strax före sommarlovet.

I engelsktalande länder 
I USA förekommer field trip, som är olika skolutflykter, ofta med utbildningssyfte. I bland annat Storbritannien och Australien kallas den school trip. På Irland kallas den school tour.

På en del skolor förekommer även school camp, lägerskola.

Se även 
 Lägerskola

Referenser

Externa länkar 

 Skolresor.org. Fonder, stiftelser med mera för att söka bidrag till skolresa. 

Resa
Trafik
Dag Vag (musikalbum)

Dag Vag är det svenska reggaebandet Dag Vags första album, utgivet i mars 1979.

"Sanningens silverflod" är en cover på Träd, Gräs och Stenar. Dag Vag tolkar också The Fugs "I Couldn’t Get High" ("Jag blev inte hög") och Bob Dylans "Tombstone Blues" ("Snorbloos"). "Ogräset" är baserad på en dikt av Elsa Beskow. Låten har kommit att tolkas som en klasskampssång.

Albumet är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Låtlista
"Sanningens silverflod" – 4:03
"Jag blev inte hög" – 2:17
"Snorbloos" – 4:45
"Min tunna" – 3:40
"Glappkontakt" – 3:32
"Idioterna" – 3:33
"Slaveri" – 3:47
"Ogräset" – 3:38
"Va spelar det för roll" – 6:35

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 

Musikalbum 1979
Album av Dag Vag
Album utgivna på Silence Records
Svenska debutalbum
Debutalbum 1979
Svenskspråkiga musikalbum
Kibbutz

Kibbutz (hebreiska: קיבוץ; plural: kibbutzim: קיבוצים; "samling" eller "gemensamt") är ett israeliskt kollektivt samhälle. En person som lever i en kibbutz kallas "kibbutznik". Även om andra länder har haft liknande kommunala organisationer har få frivilliga kollektiv spelat en så viktig roll som i Israel. Kollektiven präglas ofta av någon sorts utopisk socialism, men det finns även kibbutzer med en religiös ideologi.

På landets sammanlagt 267 kibbutzer bor 1,7 procent av Israels befolkning. En annan sorts kollektivjordbruk i Israel kallas moshav. Tillsammans står kibbutzer och moshaver för 80 procent av Israels jordbruksproduktion.

Bakgrunden till kibbutzrörelsen 

Den andra vågen av invandring till dåvarande Palestina, den andra alija, bestod, till skillnad mot de första emigranterna, inte av i första hand strikt religiöst präglade och motiverade judar utan av östeuropeiska judar som i början av 1900-talet flydde ifrån de pogromer som ägde rum i Östeuropa. En stor del av nuvarande Israel var under denna tid obeboelig med träskmarker kring Galileiska sjön och ökenområde i söder. De nya emigranterna valde att organisera kollektiva jordbruk, så kallade kibbutzer. Den första kibbutzen blev Degania i norra delen av landet, grundad 1909. I takt med att antalet judar ökade blev antalet kibbutzer allt fler, inte bara i norra Palestina utan över hela landet. Efter Israels självständighet 1948 fick kibbutzerna en viktig roll i försvaret av staten Israel, eftersom de ofta låg i gränslandet mot eller uppfördes på de palestinska områdena, eller nära de arabiska grannländerna.

Livet på en kibbutz 
Livet på en kibbutz är präglat av den socialistiska devisen "av var och en efter förmåga, åt var och en efter behov". Alla arbetare på en kibbutz får samma ersättning, oavsett vilken arbetsprestation de utför. Det fungerar även så att när ens arbetsdag i jordbruket är avslutad så behöver man inte diska, laga mat, städa och så vidare. Istället sköttes detta av städare, diskare och kockar, med flera. De är en del av kibbutzen och får alltså även de samma ersättning som alla andra. Den största delen av arbetet är oftast förlagd till jordbruket, men efter hand har allt fler kibbutzer startat olika former av fabriker och satsningar på turism. Även det kollektiva livet har genomgått en stor förändring. Ursprungligen var kibbutzen ansvarig för alla barn, vilka uppfostrades i storfamiljer. Moderna kibbutzer präglas dock av kärnfamiljskonceptet.

Till skillnad från 1800-talets kollektiv i USA (som Brook Farm, Utopia, med flera) så har kibbutzer haft ett väsentligt stöd från den israeliska befolkningen i stort.

Källor 

Israels samhälle
Socialism
Jordbruksanläggningar
 
Kultur i Israel
Israels ekonomi
Sionism
Anders S. Nilsson

Hans Anders Sigvard Nilsson, född 5 augusti 1966 i Hässleholms församling, är en svensk programledare, producent och skådespelare.

Biografi
Anders S. Nilsson utbildade sig på Kaggeholms mediautbildning 1986-1988 och började sin karriär som programledare för ZTV, som på den tiden sände i TV3 och TV4. Åren 2004-2010 och 2014 var han programledare för Parlamentet i TV4. Tidigare var han även producent för programmet och 2011 återgick han till att vara producent och lämnade efter sju år över programledarrollen till Pär Lernström. Under våren 2007 var Nilsson programledare för Pokermiljonen i TV4 efter att under en tidigare säsong ha ställt upp som deltagare. Han är programledare för morgonshowen Dilemma i Mix Megapol sedan 2015.

Han har skrivit manus och regisserat den svenska komediserien Hjälp! tillsammans med Gustaf Skördeman 2007-2008. Han har även producerat programmet Situation Magnusson och haft en skådespelarroll. I den svenska skräckfilmen Hemligheten från 2005 spelar han fadern. Han har även lånat ut sin röst åt ett flertal reklamfilmer för brödtillverkaren Pågen. En mer verklighetsbetonad inriktning har hans dokumentärfilm Verklighetens Rain Man som handlar om savanten Kim Peek, som var den verkliga förebilden för huvudkaraktären i långfilmen Rain Man.

År 2023 är han programledare på P4 Extra.

TV och film

Referenser

Svenska TV-programledare
Födda 1966
Män
Levande personer
Personer från Hässleholm
Meltdown

Meltdown är en karaktär i den tecknade TV-serien X-Men: Evolution.

Meltdown heter egentligen Tabitha Smith och hennes mutantkraft är att projicera fram små explosiva, glödande kulor från fingrarna. Hon är av naturen väldigt impulsiv och gillar också att hitta på hyss. Hon betraktas av många (främst av Nightcrawler) som galen.

Seriefigurer i Marvels universum
X-Men
Vista kulle

Vista kulle är en bergstopp och naturreservat belägen öster om Vättern och motorväg E4, cirka 5 kilometer norr om Huskvarna och i Skärstads socken i Jönköpings kommun och län i Småland. Från motorvägens rastplats kan man nå bergets topp, likaså via Gripenbergsbanans gamla banvall. Lokala uppfarter finns även mellan Gisebo stenålderssboplats och Kaxholmen vid gamla Grännavägen (Riksettan).

Vista kulle når en höjd av 152 meter över Vätterns yta, som i sin tur ligger 89 meter över havet. Från kullens topp vid den gamla offerkällan, har man en vidsträckt utsikt över Vättern, Landsjön och Skärstadsdalen. 

Här finns också resterna efter fornborgen Vista kulle, en av länets tre fornborgar. Den är strategiskt belägen överst på krönplatån med avsatser mot branta stup. I öster, söder och väster är upplagda stenvallar, varav den lägsta i öster har dubbla rader och i en av dessa ingår spår av skörbränd sten. Ett par äldre ristningar finns också jämte offerkällan inom borgområdet.

Vista kulle ingår i Östra Vätterbranterna, ett område av riksintresse. Allemansrätten gäller här med viss begränsning.

Se också
Vistakulle station

Källor 
 Med arkeologen Sverige runt, kap Småland, Vista kulle sid 149, av Lars Löthman

Externa länkar
Jönköpings kommun - info om Vista kulle
 Vista kulle, Länsstyrelsen i Jönköpings län

Naturreservat i Jönköpings kommun
Fornborgar i Småland
Rastplatser
Naturskyddsområden bildade 1981
Riksväg 2, Nederländerna

Riksväg 2 (Rijksweg 2) i Nederländerna börjar i Amsterdam och går via Utrecht, 's-Hertogenbosch, Eindhoven och Maastricht till gränsen mot Belgien. Vägen är motorväg (numrerad A2) nästan hela sträckan. Undantaget en bit utanför Maastricht som är motortrafikled (numrerad N2).

Riksvägar i Nederländerna
Motorvägar i Nederländerna
Riksväg 9, Nederländerna

Riksväg 9 (Rijksweg 9) i Nederländerna går från Diemen till De Kooy. Vägen startar som motorväg (numrerad A9) vid Riksväg 1 i Diemen. Vägen ansluter sedan till riksvägarna 2, 4, 5 och 22, innan den är framme i Alkmaar. Där tar motorvägen slut, vägen fortsätter sedan som motortrafikled (numrerad N9) till De Kooy.

Riksvägar i Nederländerna
Motorvägar i Nederländerna
Theodor Pinet

Karl Henrik Theodor Pinet, född den 17 augusti 1875 i Hammar i Närke, död den 22 april 1968 i Johannes församling i Stockholm, var en svensk musiker (pianist), orkesterledare och kompositör. Han var en pionjär inom den offentliga dansmusiken i Sverige och var under sin storhetstid känd som "Bostonkungen".

Biografi 
Pinet var son till en belgare som flyttat till Sverige och där fått arbete vid Åmmebergs zinkbruk i Närke. Han lät sonen, vilken tidigt visat musikaliska anlag, få musikalisk utbildning i såväl Frankrike som Sverige. Unge Pinet antogs vid Musikaliska akademien 1891 och avlade i sinom tid såväl organist- som kyrkosångar- och pianostämmarexamen. Det var dock som anförare av dansmusik han skulle göra sig känd, detta sedan den i Stockholmssocieteten inflytelserike greve Clarence von Rosen hört honom spela. Inledningsvis framträdde han, dels som ensam pianist, dels med orkester, på privata baler inklusive hovbaler hos Oscar II. Om de senare har Pinet berättat att kungens benägenhet att öka takten medan han dansade tvingade honom att ge sina musiker instruktionen "Titta på kungens fötter och följ".

Pinets genombrott för en bredare publik kom under Konstindustriutställningen 1909 i Stockholm. Vid detta arrangemang tilläts för första gången på flera decennier offentlig pardans i Sverige, och det var Pinet och hans trio som stod för musiken. Sedan utställningen stängt fortsatte Pinet framgångsrikt att leda sin orkester - nu utökad till tio man - på Cirkus på Djurgården fram till 1913. Etablissemanget döptes under denna period om till "Pinets Boston Palace", ett namn vilket, liksom kapellmästarens epitet "bostonkungen", syftade på dennes roll som introduktör och popularisatör av den nya modedansen bostonvalsen, av Bengt Nyquist betecknad som "inte bara årets fluga utan även decenniets". Pinet komponerade också själv ett femtiotal egna nummer i genren, av vilka "Charme" (1906) blev den mest kända. Han gjorde även ett tiotal skivinspelningar omkring 1909 och återigen en handfull skivsidor 1929-1930.

Utöver på Cirkus hördes Pinet och hans orkester bland annat ofta på restaurang Hasselbacken. Även om hans stjärna dalade något i och med den modernare jazzinfluerade dansmusik som kom på 1920-talet fortsatte han att verka som orkesterledare och underhållningsmusiker ända fram till 1950-talet. Han ledde bland annat orkestrar på Gröna Lund i tolv år och på Sveasalen i hela 26 år.

Pinet ligger begravd på Askersunds kyrkogård.

Källor
 Myggans nöjeslexikon, band 12 (Höganäs 1992)
 Åke Nyke: Bostonkungen flyttar in på SMDB:s blogg
 Bengt Nyquist: Musik till middag - underhållningsmusiken i Sverige (Stockholm 1983)
 Bengt Nyquist: "Theodor Pinet och den syndfulla pardansen" i Håkan Elmquist (redaktör): Det svenska musikundret - från Winter till vår tid (Stockholm 2001)
Svensk mediedatabas (SMDB)

Noter

Externa länkar
Theodor Pinet på Svensk musik och film.
Strömmande ljud
Bondvals 01
Bondvals 02
Bondvals 03

Svenska kompositörer under 1800-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska musiker
Svenska orkesterledare
Födda 1875
Avlidna 1968
Män
Personer från Hammars socken
Max Winterfeld

Max Winterfeld, född 11 februari 1879 i Hamburg, död 10 december 1942 i Buenos Aires (Argentina), var en tysk kompositör, mest känd under sin pseudonym Jean Gilbert.

Winterfeld var elev till Xaver Scharwenka, blev 1897 kapellmästare i Bremerhaven, 1899 i Hamburg samt senare vid Apolloteatern i Berlin. Från 1910 var han uteslutande verksam som tonsättare. 

Winterfelds mest spelade operetter är Die keusche Susanne (Kyska Susanna) (1910), Polnische Wirtschaft (1910), Die Kino-Königin (1911), Frau im Hermelin (1918), Katja (1922) och Das Weib im Purpur (1923).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 
 

Tyska operettkompositörer
Tyska klassiska kompositörer
Födda 1879
Avlidna 1942
Män
Svensk uppslagsbok
Mark Strong (kompositör)

Mark Strong, födelseår okänt, död 1946, var en engelsk dirigent, kompositör och sångtextförfattare. 

Strong, vars karriär främst omfattade 1900-talets tre första decennier, verkade som dirigent vid olika musikteatrar och komponerade också musiken till hela föreställningar för dessa. Bland hans sådana verk märks The Officer’s Mess (1905) och The Lily of Bermuda (1909).. Det senare verket, ett stycke i två akter beskrivet som "A Colonial Comedy", komponerade Strong i samarbete med Harry M. Wellmon medan texten skrevs av Hinton Jones. Det hade premiär på Theatre Royal i Manchester.

Bland Strongs övriga kompositioner märks "The Ogo-Pogo" (1924) med text av Cumberland Clark. Titeln syftar på ett märkligt fiktivt djur "vars mor var en tvestjärt och vars far var en val" och kom snart att, ursprungligen parodiskt, användas om ett påstått sjöodjur i Okanagan Lake i Kanada, vilket alltjämt är känt som "Ogopogo". Clark och Strong samarbetade även kring valsen "Sweet and Twenty" (1924).

Strong har vidare skrivit "I'm Getting Better Every Day", den sång som i Sverige blev känd som "Bättre och bättre dag för dag".

Noter

Brittiska sångtextförfattare
Brittiska kompositörer
Avlidna 1946
Män
Födda 1800-talet
Mazda CX-7

Mazda CX-7 är en helt och hållet ny Cross-Country-bilmodell från Mazda som började säljas i mitten av 2006. Modellen är en mindre variant av crossovern Mazda 9 som heter CX-9.

CX-7
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Toad (seriefigur)

För artikeln om tv-spelsfiguren Toad, se Toad

Toad är en seriefigur som debuterade i X-Men #4 (mars 1964) och är en av figurerna i serietidningarna om X-Men. Toad heter egentligen Mortimer Toynbee och tillhör Brotherhood of Evil Mutants. Han har grodlika egenskaper som till exempel en lång tunga och viga reflexer. Han kan också spotta ut en sorts segt, kladdigt slem ur munnen som förblindar fienden. Hans stora kärlek är Scarlet Witch, men hon vill helst inte veta av honom. Han utmärker sig inte som den smartaste i sitt gäng och han blir ofta utsatt för någonting.

Toad förekommer också i den tecknade TV-serien X-Men: Evolution men då under namnet Todd Tolensky.

Han spelades av Ray Park i den första spelfilmen X-Men. Evan Jonigkeit spelar figuren i filmen X-Men: Days of Future Past.

Seriefigurer i Marvels universum
Fiktiva figurer från England
Seriefigurer introducerade 1964
Fiktiva mutanter
X-Men
Ossian Limborg

Gustaf Arthur Ossian Limborg, född den 12 oktober 1849 i Vada socken, död 1908 var en svensk journalist, författare och sjökapten. Pseudonymer: Thord Helsing, G.A.O.L.

Biografi
Limborg var på 1880-talet anställd vid Skånes Allehanda och därefter medarbetare i Sölvesborgs-Posten. Han var upphovsman till den kända visan En sjöman älskar havets våg.

Han upptäckte 1877 i Burma en groda, som sedan 1892 är uppkallad efter honom: Limnonectes limborgio eller Limborgs groda. Limborg samlade och upptäckte även fjärilar i Tanintharyiregionen i Burma över vilka en förteckning publicerades.

Limborg förekommer i Stockholmspolisens signalementsfotografier 1869-1920, där han i en polisrapport 1890 betecknas som bedragare.

Bibliografi

 - Brudstykker af et Foredrag holdt af Ossian Limborg.

Utgivare

Referenser

Externa länkar

Svenska sångtextförfattare
Svenskspråkiga författare
Svenska journalister under 1800-talet
Män
Födda 1849
Avlidna 1908
Personer från Vada socken