kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fetbladssläktet

{{Taxobox
| name = Fetbladssläktet
| status = 
| image = Sedum kamtschaticum 1.jpg
| image_caption = Kamtjatkafetblad (P. kamtschaticus)
| range_map = 
| range_map_caption = 
| image2 = 
| image2_caption = 
| domain_sv = Eukaryoter
| domain = Eukaryota
| regnum_sv = Växter
| regnum = Plantae
| divisio_sv = Fröväxter
| divisio = Spermatophyta
| subdivisio_sv = Gömfröväxter
| subdivisio = Angiospermae
| classis_sv = Trikolpater
| classis = Eudicotyledonae
| ordo_sv = Stenbräckeordningen
| ordo = Saxifragales
| familia_sv = Fetbladsväxter
| familia = Crassulaceae
| genus_sv = Fetbladssläktet
| genus = Phedimus
| taxon = Phedimus
| taxon_authority = Raf.
| subdivision_ranks = Arter
| subdivision = *Gyllenfetblad (P. aizoon)

Japanskt fetblad (P. ellacombianus)

Smaragdfetblad (P. floriferus)

Sibiriskt fetblad (P. hybridus)

Kamtjatkafetblad (P. kamtschaticus)

Manchuriskt fetblad (P. middendorffianus)

Amurfetblad (P. selskianus)

Kaukasiskt fetblad (P. spurius)

Persiskt fetblad (P. stoloniferus)
| synonyms = *Asterosedum GrulichSpathulata (Borissova) Á. Löve & D. LöveSedum subsect. Spathulata Borissova,Sedum subg. Spathulata (Borissova) H. Ohba
}}

Fetbladssläktet (Phedimus) är ett växtsläkte i familjen fetbladsväxter med cirka 20 arter i Europa och Asien. Flera arter odlas som trädgårdsväxter i Sverige.

Släktet består av fleråriga örter. Stjäkarna kommer från en kraftig rotstock eller från nedre delen av övervintrande stjälkar. De är vanligen kala. Bladen är strödde eller motsatta, med eller utan skaft och med platt bladskiva. Blommorna kommer i ett toppställt knippe med tre huvudgrenar och utan högblad. De är mer eller mindre skaftlösa, tvåkönade, vanligen femtaliga. Foderbladen är sammanvuxna vid basen och saknar sporrar. Kronbladen är nästan fria och utbredda. Ståndarna är dubbelt så många som kronbladen. Frukten är en samling kapslar.

Fetbladssläktet är närstånde fetknoppssläktet (Sedum'') men har platta bladskrivor. Fetknoppssläktets arter har trinda blad.

Kladogram enligt Catalogue of Life

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Fetbladsväxter
Fe Växtindex
Ginette Mathiot

Ginette Mathiot, (23 maj 1907 - 14 juni 1998) är en av Frankrikes mest lästa kokboksförfattare. 

Hon utgav många titlar och den mest spridda är "Je sais cuisiner" (1932), som har tryckts i nästan osannolikt stora upplagor. På svenska finns endast en titel; "Världen runt i mitt eget kök" (1970).

Franska kockar
Kokboksförfattare
Födda 1907
Avlidna 1998
Kvinnor
Officerare av Hederslegionen
Lista över Kameruns presidenter

Detta är en lista över Kameruns presidenter.

Kameruns presidenter, Lista över
Listor med anknytning till Kamerun
Synnöve Solbakken (1957)

Synnöve Solbakken är en svensk dramafilm från 1957 i regi av Gunnar Hellström, efter Bjørnstjerne Bjørnsons roman Synnøve Solbakken och novellen Et farligt frieri. I huvudrollerna ses Synnøve Strigen, Gunnar Hellström och Harriet Andersson.

Handling 
Knut är på besök hos Synnöves föräldrar för att fria till henne. De har inget att invända, Synnöve kan inte svara då hon inte är hemma. Något senare friar även Thorbjörn till Synnöve och hon accepterar. Hennes föräldrar anser dock att Knut är ett bättre val eftersom Thorbjörn är mer våldsam.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 25 november 1957. Stockholmspremiär dagen därefter på biograf Royal vid Kungsgatan. Som förlaga har man  Bjørnstjerne Bjørnsons roman Synnöve Solbakken från 1857 och novellen Ett farligt frieri från 1856. Som rådgivare anlitades Norges främste Bjørnson-kännare, Francis Bull. Trots detta protesterade Bjørnstjerne Bjørnsons arvingar företrädda av konservator Else Bjørnson mot att filmen så kraftigt skilde sig från den litterära förlagan. Filmen spelades in i Sandrewateljéerna i Stockholm och Gudbrandsdalen Norge. Romanen har filmatiserats ytterligare två gånger i Sverige 1919 och 1934.

Rollista i urval 

Synnøve Strigen – Synnöve Solbakken 
Malou Fredén – Synnöve som barn 
Harriet Andersson – Ingrid Granliden 
Bengt Brunskog – Thorbjörn Granliden, Ingrids bror 
Leif Nilsson – Thorbjörn som barn 
Edvin Adolphson – Sämund Granliden, Ingrids och Thorbjörns far 
Olga Appellöf – Ingeborg Granliden, Ingrids och Thorbjörns mor 
Oscar Ljung – Guttorm Solbakken, Synnöves far 
Birgitta Valberg – Karen Solbakken, Synnöves mor 
Gunnar Hellström – Aslak, tattare 
Ove Tjernberg – Knut Nordhaug 
Kenneth Synnerud – Knut som barn
Kolbjörn Knudsen – Nordhaugsbonden, Knuts far 
Stina Ståhle – Nordhaugsmoran, Knuts mor 
Gunnar Sjöberg – läkare
John Melin – klockare

Musik i filmen 
Med psalmgnäll, kompositör Torbjörn Lundquist, text Olle Mattsson
Trollet låg under björkerot, kompositör Torbjörn Lundquist, text Olle Mattsson
I filmen ingår även ett par inte närmare angivna psalmer.

Källor

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1957
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på böcker
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Gunnar Hellström
Svenskspråkiga filmer
Bjørnstjerne Bjørnson-filmatiseringar
Resandefolket på film
Svenska 1950-talsfilmer
Nyinspelningar av filmer
Måndagsrörelsen

Måndagsrörelsen var en svensk opinionsrörelse för de baltiska staternas självständighet från Sovjetunionen, verksam från mars 1990 till september 1991 då länderna blev självständiga.

Rörelsen arrangerade total 79 publika manifestationer på Norrmalmstorg i Stockholm. Initiativtagare var Gunnar Hökmark, Peeter Luksep, Håkan Holmberg och Andres Küng.

Genomslag och eftermäle 
Vid sidan av de veckovisa måndagsmötena på Norrmalmstorg ägde månadsmöten som mest rum i femtio städer i Sverige år 1991, och mer regelbundet i trettio städer.

Under sin korta levnad fick måndagsrörelsen ett starkt genomslag i den svenska opinionen och initiativtagarna belönades senare med flera förtjänsttecken från de baltiska staterna som tack.Norrmalmstorg blev också 1994 platsen för minnesmonumentet "Frihetens källa", formgiven av Björn Selder.

Den 15 augusti 2011 höll Sveriges statsminister Fredrik Reinfeldt ett tal till minne av 20-årsjubileet. Närvarande vid detta möte på Norrmalstorg var även de baltiska staternas regeringschefer.

En minnesbok med bilder från Norrmalmstorgsmötena av fotografen Björn Larsson Ask har utgivits, kallad Måndag klockan tolv.

Måndagsrörelsen för Ukraina 

Den 28 februari 2022 startades Måndagsmötena på Norrmalmstorg upp igen, denna gång till stöd för Ukrainas kamp gentemot den ryska invasionen. Initiativet till mötena togs av Gunnar Hökmark, den enda levande av de ursprungliga initiativtagarna. Även denna gång har mötena fått visst genomslag och har mottagit talare såsom Ulf Kristersson, Svetlana Tichanovskaja, Martin Modeus, Birgitta Ohlsson, Hannes Meidal såväl som representerar för merparten av riksdagspartierna, flertalet ambassadörer samt otaliga hjälp och civilsamhällesorganisationer. På årsdagen 2023 kunde man räkna 47 hållna möten. 

Måndagsdemonstrationer för Ukraina hölls också bland annat på Stora torget i Linköping, på Stortorget i Malmö, på Stortorget i Helsingborg och på Rådhustorget i Östhammar.

Källor

Politik i Sverige 1990
Politik i Sverige 1991
Baltikum
Ej längre existerande organisationer i Sverige
Måndag
Politiska organisationer i Sverige
Organisationer bildade 1990
Organisationer upplösta 1991
Relationer mellan Sovjetunionen och Sverige
Sveriges politiska historia
Stora magellanska molnet

Stora magellanska molnet är en oregelbunden dvärggalax i stjärnbilderna Svärdfisken och Taffelberget. Den är en av Vintergatans satellitgalaxer, och ingår i Magellanska molnen tillsammans med Lilla magellanska molnet.

Utforskning
Persiska astronomen ’Abd al-Rahman al-Sufi (senare känd som "Azophi"), beskrev Stora magellanska molnet i sin Stjärnbildernas bok, utgiven cirka 964 AD.

Nästa kända västerländska observation gjordes 1503–1504 av Amerigo Vespucci i ett brev om sin tredje resa till sjöss.

Ferdinand Magellan siktade Stora magellanska molnet 1519 då han var ute och seglade, och Stora magellanska molnet blev allmänt känt i  västvärlden, och är namngivet efter honom.

2006 menade man, efter studier med Hubbleteleskopet, att Magellanska molnen rör sig för snabbt för att kretsa kring Vintergatan.

Objekt i Stora magellanska molnet 
Inom molnet finns Tarantelnebulosan, det mest aktiva stjärnbildningsområdet i den lokala galaxgruppen. Inuti den finns t.ex. supernovaresten NGC 2060. Även supernovaresterna SN 1987A finns i utkanten av Tarantelnebulosan.

I galaxen finns också stjärnan HD 33579, en gulvit hyperjätte som är en av mycket få kända stjärnor som befinner sig i området "Yellow Evolutionary Void" i Hertzsprung-Russell-diagrammet.

NGC 1748 är en emissionsnebulosa i Stora magellanska molnet. Andra emissionsnebulosor är NGC 1763 och NGC 2080.

Galaxen innehåller flera klotformiga stjärnhopar: NGC 1466, NGC 1644, NGC 1754, NGC 1783, NGC 1978, NGC 1806, NGC 1831, NGC 1846, NGC 1854, NGC 1860 NGC 1866, NGC 1916, NGC 1939 och NGC 1953.

Öppna stjärnhopar i galaxen är NGC 1652, NGC 1711, NGC 1751, NGC 1755, NGC 1756, NGC 1928, NGC 1983, NGC 1984, NGC 1856, NGC 2010, NGC 2011, NGC 2100 och NGC 2107.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Källor
 Buscombe, William, Astronomical Society of the Pacific Leaflets, "The Magellanic Clouds" (1954)

Externa länkar 

 SU Astronomiska termer - M

 
Oregelbundna galaxer
Lokala galaxhopen
17223
Dvärggalaxer
56- G 115
Stjärnbilden Svärdfisken
Stjärnbilden Taffelberget
Fältmarskalklöjtnant

Fältmarskalklöjtnant var en tidigare militär grad.

Sverige
Hans Christoffer von Königsmarck var general av kavalleriet, då han 1648 utnämndes till Sveriges förste fältmarskalklöjtnant. Han var underordnad rikstygmästaren, som i rang var närmast efter fältmarskalken. Axel Julius De la Gardie (död 1705) var den siste innehavaren av värdigheten.

Österrike-Ungern
I den österrikiska armén före 1919, motsvarande graden generallöjtnant.

Källor
 

Militära grader
Ugglan

es:Mariscal de Campo
fr:Maréchal de camp
Lägersmål

Lägersmål var förr i vidsträckt mening liktydigt med olovligt sexuellt umgänge mellan man och kvinna.

I en inskränktare och vanligare bemärkelse betecknade detta ord sådant olovligt umgänge, som inte utgjorde blodskam, hor eller våldtäkt (jfr. dock lönskaläge). I civilrättsligt avseende kunde under vissa förhållanden ett lägersmål grunda äktenskapliga rättsverkningar, s.k. ofullkomnade äktenskap.

Straffet för lägersmål (böter och kyrkoplikt) bortföll i Sverige för kvinnor 1864, för män 1918 (med vissa undantag), men hade då sedan länge inte tillämpats.

Se även 
 Skörlevnad

Noter

Källor

Sexualbrott
Svensk rättshistoria
Ugglan
Lista över Kameruns premiärministrar

Detta är en lista över Brittiska Kameruns regeringschefer.

Detta är en lista över Franska Kameruns regeringschefer.

Detta är en lista över Republiken Kameruns regeringschefer.

Detta är en lista över Östra Kameruns regeringschefer.

Detta är en lista över Västra Kameruns regeringschefer.

Detta är en lista över Kameruns regeringschefer.

Kamerun
Premiärministrar
Lars-Åke Lundell

Lars-Åke Lundell, född 16 augusti 1946, är en svensk före detta ishockeyspelare, back, som spelat i Djurgården samt i Tre Kronor.

Referenser

Svenska ishockeyspelare
Födda 1946
Män
Levande personer
Kurgan

Kurgan kan syfta på

Kurganer – en rysk benämning på vissa typer av gravhögar
Kurganhypotesen – en hypotes som behandlar vilken arkeologisk kultur som utgör utvecklingsområdet för urindoeuropéerna
Kurgankulturen – en forntida kultur i centrala Ryssland
 Kurgan oblast – ett oblast i Uralområdet i Ryssland
 Kurgan (stad) – en stad i Kurgan oblast i Sibirien
Kurgan-Tiube – en stad i sydvästra Tadzjikistan
Metsä Tissue

Metsä Tissue Oy är ett finländskt mjukpappersföretag inom Metsä Group, som säljer sina produkter under varumärken som Lambi och Serla. 

Metsä Tissue grundades som ett träsliperi 1868 i Mänttä av Gustaf Adolf Serlachius som G.A. Serlachius Oy. Företaget började sälja toalettpapper 1908 och smörgåspapper 1924. 

G.A. Serlachius Oy fusionerades med Metsäliiton Teollisuus Oy 1987, varvid Metsä-Serla bildades. Metsä-Serla köpte Katrinefors AB 1989. 

Metsä-Serla börsnoterade Metsä Tissue på Helsingforsbörsen 1997. Metsä Tissue köpte samma år de två tyska pappersföretagen Halstrick och Strepp. Metsä Tissue har idag tio pappersbruk i drift i Finland, Tyskland, Polen, Slovakien och Sverige. Företagets huvudkontor ligger i Esbo i Finland.

Pappersbruk
 Mänttä i Finland (mjukpapper och smörgåspapper)
Katrinefors bruk i Mariestad i Sverige
Nyboholms bruk i Kvillsfors i Sverige
Pauliströms bruk i Sverige
Düren i Tyskland (smörgåspapper)
Kreuzau i Tyskland 
Raubach i Tyskland
Zilina i Slovakien
Krapkowice i Polen

Varumärken i urval
Lambi (Sverige, Finland, Slovakien)
Serla (Sverige, Finland)
Mola (Tyskland, Polen, Slovakien)
Tento (Polen, Slovakien)
Katrin (Sverige, Finland, Tyskland, Polen)
SAGA (Finland, Tyskland)

Källor 
Our Mills samt History på Metsä Tissue Oy:s webbplats, läst den26 juli 2019

Noter

Externa länkar
Metsä Tissues webbplats

Finländska tillverkningsföretag
Finländska massa- och papperstillverkare
Lambi (varumärke)

Lambi, tidigare Vita Lamm, är ett varumärke som idag ägs av mjukpapperstillverkaren Metsä Tissue. Varumärket togs i bruk 1962 och döptes om från Vita Lamm till Lambi 1987. Det finns sedan 1977 utbrett i Danmark, Norge, sedan 1995 i Finland, sedan 2003 i Estland, Lettland, Litauen, Polen, och sedan 2006 i Ryssland.

Källor

Externa länkar 
 

Varumärken för dagligvaror
Metsä Group
Malou Fredén

Malou Monika Catherine Fredén, numera Malou Monika Catherine Westerberg, född 16 november 1943 i Hammarby församling, Uppland, är en svensk barn- och ungdomsskådespelare..

Filmografi

Referenser

Externa länkar

Svenska barnskådespelare
Kvinnor
Födda 1943
Levande personer
Leif Nilsson (skådespelare)

Leif Erland Nilsson, född 1 augusti 1943 i Stockholm, död 29 november 2014, var en svensk barnskådespelare och senare utvecklingskonsult. Han är känd för sin roll som Kalle Blomkvist i filmen Mästerdetektiven Blomkvist lever farligt från 1957.

Filmografi (urval)

 1957 – Mästerdetektiven Blomkvist lever farligt

Referenser

Externa länkar

Svenska barnskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Födda 1943
Avlidna 2014
Män
Olle Mattson

Olle Mattson, född 27 november 1922 i Uddevalla, död 3 augusti 2012 i Ljungskile, var en svensk författare, manusförfattare och sångtextförfattare.

Biografi
Mattson studerade litteraturhistoria och nordiska språk 1945–1948. Han debuterade 1955 med romanen Johannesblodet, en skildring från det fattiga Bohuslän kring sekelskiftet år 1900. Denna miljö återkom i de flesta av hans senare verk. Den prisbelönta äventyrsboken Briggen Tre Liljor (1955), filmad 1962, inledde ett rikt författarskap för ungdom. Böckerrna är översatta till 14 olika språk.

Han var gift med Anita Mattson (född Wedin) och de fick fyra barn tillsammans, Annika, Christian, Marija och Ellen.
Hans hustru Anita avled 21 december 2021 vid 90 års ålder.

Ellen Mattson, dotter till Olle, är författare och är översatt till 8 språk samt har stol nummer 9 i Svenska Akademien.

Bibliografi

Filmmanus

Priser och utmärkelser 
1955 – Eckersteinska litteraturpriset
1956 – Nils Holgersson-plaketten för Briggen Tre Liljor
1975 – Expressens Heffaklump för Talejten väntar i väst

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 Dödsnotis - Svenska Dagbladet
 

Svenskspråkiga författare
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska författare
Födda 1922
Avlidna 2012
Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Män
Personer från Uddevalla
Författare från Bohuslän
Åsnebrygga

Åsnebrygga kan ha flera olika betydelser.

Åsnebryggan (lat. pons asinorum, "åsnornas bro") kallas en sats ur Euklides' Elementa: De vinklar, som står vid basen i en likbent triangel, är lika stora. Namnet syftar på att mindre begåvade studenter ofta inte kom längre i sina matematikstudier, alltså inte kom över (den smala) bron. (I äldre tid användes ofta brygga i betydelsen bro; jämför vindbrygga.)

Ordet åsnebrygga kan även vara en benämning på en bok där handlingen i världslitteraturens enskilda verk återberättas i koncentrerad form. Benämningen åsnebrygga syftar på att det kan vara ett mycket lätt sätt att "tillägna sig" krävande litterära verk. Begreppet har ibland även används för klassikerutgåvor med mycket kommentarer.

Åsnebrygga (tys. Eselsbrücke)  används inom tyskan som synonym till minnesregel.

För boken Åsnebrygga, se Sven Delblanc.

Åsnebrygga, möjligen dialektalt, kan vara en stege, som ligger på ett tak med en vinkel över takåsen, så att den inte glider ned.

Fotnoter

Euklidisk geometri
Böcker
Pedagogik
Sydamerikansk pälssäl

Sydamerikansk pälssäl (Arctocephalus australis) är en art i familjen öronsälar.

Utseende 

Hannar blir 190 centimeter långa och når en vikt av 150 till 200 kilogram. Honor är med en längd av 140 centimeter och en vikt av 30 till 60 kilogram betydligt mindre. Honornas päls är ljusbrun och hannarna har svartbrun päls. Hannarna har dessutom en man. På Falklandsöarna är denna art mindre än på resten av kontinenten.

Utbredning 

Det finns två underarter av sydamerikansk pälssäl. A. a. gracilis lever vid Sydamerikas kuster från Peru till Chile respektive från södra Brasilien till Argentina. Underarten A. a. australis förekommer på Falklandsöarna.

Sälarna föredrar klippiga kustlinjer och har förmåga att klättra uppför sluttningar. De vilar ofta i grottor där det är kyligare.

Ekologi 
Individerna jagar främst under natten efter fiskar, bläckfiskar och kräftdjur. De dyker därför upp till 30 meters djup. Vid början av fortplantningstiden som sträcker sig från oktober till januari ockuperar varje hanne ett revir för att para sig med honorna som väljer samma område. Ungefär 350 dagar efter parningen föds ungen och utöver dräktigheten vilar det befruktade ägget cirka 45 dagar. Parningen sker endast ett fåtal dagar efter ungens födelse. Ungen som före första pälsbytet är svartaktig diar sin mor cirka ett år.

Olika exemplar faller offer för hajar och späckhuggare. Enligt obekräftade berättelser äter vampyrfladdermöss blod från vilande sydamerikanska pälssälar.

Beståndet 

Fram till början av 1900-talet jagade man många pälssälar i området. I Peru fanns det till exempel omkring 1940 bara fyrtio individer kvar. Efter att skyddsåtgärder vidtogs ökade beståndet i Peru till 20 000 pälssälar. Vid Chiles kustlinje finns det nu 40 000 individer, vid Argentinas 3 000 och vid Falklandsöarna 15 000 pälssälar. Det största beståndet har Uruguay med 200 000 individer. Där är också en inskränkt jakt tillåten. I alla andra stater består absolut skydd.

Noter

Öronsälar
Däggdjur i neotropiska regionen
Kurt Emke

Kurt Emke, född Kurt Gilbert Emche 10 april 1929 i Stockholm, död där 10 mars 1980, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar 

 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1929
Avlidna 1980
Skådespelare från Stockholm
Börje Bergqvist

Börje Bergqvist, född 6 januari 1928 i Lekaryd, Småland, död 11 mars 2002 i Sköndal, Stockholm, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Källor

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Lekaryds socken
Födda 1928
Avlidna 2002
Män
Lista över Burkina Fasos premiärministrar

Detta är en lista över Burkina Fasos regeringschefer.

Övre Volta, självstyrande franskt territorium

Republiken Övre Volta

Burkina Faso 

Burkina Faso
Premiärministrar
Hans-Valentin Hube

Hans-Valentin Hube, född 29 oktober 1890 i Naumburg an der Saale, död 21 april 1944 i Thundorf nära Obersalzberg, i ett flyghaveri. Tysk militär. Han blev generalmajor 1940 och generalöverste 1944. Erhöll Riddarkorset av järnkorset med eklöv, svärd och briljanter 1944.

Hube var befälhavare för 16. pansardivisionen augusti 1940 – september 1942, XIV. pansarkåren september 1942 – augusti 1943 och oktober 1943 – april 1944.

Hube var god vän till Sveriges ÖB under andra världskriget Olof Thörnell som även deltog vid Hubes begravning.

Generaler i Nazityskland
Män
Födda 1890
Avlidna 1944
Personer från Naumburg an der Saale
Mottagare av Riddarkorset med eklöv, svärd och diamanter
Deltagare i slaget vid Verdun
Galapagospälssäl

Galapagospälssäl (Arctocephalus galapagoensis) är en art i familjen öronsälar.

Utseende och utbredning 

Hannar blir 154 centimeter och honor 120 centimeter långa. Vikten uppgår till 64 respektive 27 kilogram. Pälsen är gråbrun med ljusare undersida, öron och nos. Hos denna art är skillnaden mellan hannar och honor inte lika tydlig som hos andra arter i samma släkte.

Kolonier av galapagospälssälar finns bara på Galapagosöarna. De lämnar inte heller ögruppen utanför parningstiden. Till skillnad från andra pälssälar lever denna säl i ett tropiskt klimat.

Galapagospälssäl föredrar klippiga kuster med lavaklippor och grottor medan Galapagossjölejon mest förekommer på sandiga öppna kustlinjer.

Levnadssätt 

För att skydda sig mot hettan, vistas galapagospälssäl i grunda vattenansamlingar när den vilar. Parningstiden infaller under den kallare årstiden mellan augusti och november. Efter födelsen diar honan ungen upp till tre år, vilket är ovanligt för en sälart. Föder honan under denna tid ett nytt ungdjur, dör detta oftast av svält eller det dödas av sitt äldre syskon.

Kort efter ungens födelse parar sig honan igen men bara 15 procent av de befruktade äggen resulterar i en ny unge. De första 5 till 10 dagar stannar honan vid sin unge. Sedan är hennes tid uppdelad i en rytm med 2 till 3 dagar i havet och 1 till 2 dagar på land nära ungen. Ungen har vid födelsen ungefär en vikt av 7 kg. Den utvecklas långsam under sina första månader och efter ett år kan den självständig fånga delar av födan. Unga honor kan framgångsrik para sig efter fem år. Vissa honor kan leva 22 år.

Beståndet 

Jakten på galapagospälssälar var så omfattande att det gav anledning till att arten länge räknades som utdöd. 1932 upptäcktes arten på nytt och, efter inriktning av skyddsåtgärder från den ecuadorianska regeringen, ökade beståndet till omkring 35 000 individer (uppskattning från 1980-talet).

Noter

Öronsälar
Däggdjur i neotropiska regionen
Lista över Centralafrikanska republikens premiärministrar

Detta är en lista över Centralafrikanska republikens regeringschefer.

Centralafrikanska republiken
Premiärministrar