kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
London Bridge

London Bridge är en bro i London som spänner över Themsen från City of London till Southwark.

Bron ligger mellan Cannon Street Railway Bridge och Tower Bridge och utgör Pool of Londons västra del. Ursprungsbron med samma namn har gjort den nuvarande bron till en av världens mest kända broar.

London Bridge var den enda bron över Themsen tills Westminster Bridge öppnades för trafik 1750. Historiker tror att det funnits en bro på platsen alltsedan romarna invaderade området år 43. Det lilla samhälle, "Londinium", som romarna anlade vid brofästet, för att försvara bron, utvecklade sig så småningom till staden London. De första broarna byggdes i trä, ett material som gjorde bron känslig för brand och sabotage. Minst tre broar byggde romarna på platsen innan de lämnade London år 410.

Enligt historien var det vikingar som år 1014 rev ned bron, vilket sägs vara ursprunget till barnvisan och sångleken "London Bridge is Falling Down". Den första stenbron började byggas under slutet av 1100-talet och stod i mer än 600 år innan den revs på 1830-talet och ersattes med en ny stenbro. Den medeltida bron genomgick ett flertal ombyggnationer och tillbyggnader, allt efter tidens krav. Under medeltiden var bron bebyggd med hus likt flera broar i Florens. Här fanns affärer, kyrkor och värdshus. Under 1700-talet försvann alla hus som fanns på bron. Tidens rena stilideal hade gjort bron alltför gammalmodig. När husen var borta kunde man även bredda körbanan för att möta den ständigt ökande vägtrafiken.

Den nuvarande London Bridge är byggd i betong och invigdes i november 1973. Den har tre filer i vardera riktningen. Den gamla bron från 1830 såldes 1968 till en rik och excentrisk amerikansk köpare som lät plocka ned bron bit för bit och bygga upp den igen i Lake Havasu City i Arizona.

På brons södra sida ligger Southwark Cathedral och London Bridge-stationen. På dess norra sida ligger The Monument, tunnelbanestationen Bank-Monument och S:t Magnuskyrkan som, till vissa delar, en gång utgjorde entrén till den medeltida bron för gående.

London Bridge är en del av landsvägen A3 som underhålls av Greater London Authority.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Broar i London
Broar invigda 1973
Broar över Themsen
Stenbroar
1973 i Storbritannien
Eibofolke

Eibofolke är en stundom brukad beteckning för den svensktalande befolkningen i Baltikum och i Gammalsvenskby i Ukraina.

Namnet användes i skrift först 1855 av Carl Russwurm i arbetet "Eibofolke oder die Schweden an den kusten Ehstlands und auf Runö" och återger (med delvis tysk skrivning) det estsvenska dialektordet ajbofålke eller äjbofålke, motsvarande högsvenska "öbofolket". Estlandssvenskarna själva avsåg emellertid med detta ord endast invånarna på de båda Rågöarna (ajana, "öarna").

Se även
Aiboland
Estlandssvenskar
Estlandssvenska ortnamn

Källor
Russwurm, Carl Friedrich Wilhelm : Eibofolke oder die Schweden an den Küsten Ehstlands und auf Runö: eine historisch-ethnographische von der Kaiserlichen Akademie der Wissenschaften zu Sankt Petersburg mit einem demidowschen Preise gekrönte Untersuchung, Reval, Leipzig, Fleischer, 1855
 

Estlandssvenskar
Ugglan
Johann Andreas Eisenmenger

Johann Andreas Eisenmenger, född 1654 i Mannheim, död 1704, var en tysk orientalist och teolog. Han var professor i österländska språk i Heidelberg.

Eisenmenger gav bland annat ut ett stort, mot judendomen riktat, verk Das entdeckte judenthum, som var i det närmaste färdigtryckt, då kejsaren förbjöd dess utgivning. Först 1711 tilläts, genom ett nytt kejserligt reskript, bokens offentliggörande (det på titelbladet utsatta tryckåret är emellertid 1700). Enligt Nordisk familjebok (1907) är verket "i hög grad fanatiskt samt vimlar af misstag och förvrängningar". Det låg till grund för August Rohlings arbete Der Talmudjude.

Eisenmenger utvecklade tidigt en antijudisk hållning, som senare vann terräng hos nazisterna som även namngav en gata i östra Berlin efter honom: Eisenmengerweg. Detta belastade namn ströks 1951 av DDR-myndigheterna, som döpte om gatan till Majakowskiweg. År 1994 döptes gatan om till Rudolf-Ditzen-Weg.

Noter

Källor 

Tyska orientalister
Födda 1654
Avlidna 1704
Män
Personer från Mannheim
Järn och blod

Järn och blod (tyska: Eisen und Blut), ett ofta citerat politiskt ordstäv ur Otto von Bismarcks anförande i preussiska lantdagens representanthus budgetutskott den 30 september 1862, då han bland annat yttrade:

Översättning: "Tidens stora frågor avgörs inte genom tal och majoritetsbeslut – det var misstaget 1848 och 1849 – utan genom järn och blod."

Källor 
 

Tysklands historia
Ugglan
Ayub Khan

Ayub Khan kan syfta på

Ayub Khan (pakistanier)
Ayub Khan (afghan)
Ayub Khan (afghan)

Ayub Khan, född 1857 i Kabul, död 7 april 1914 i Lahore, var en afghansk kommendör och furste, yngre son till emiren Sjir Ali och bror till Muhammed Jakub Khan, var ståthållare i Herat och ställde sig 1880 i spetsen för motståndet mot britterna.

Efter faderns fall och död 1879 och brodern Muhammed Jakub Khans störtande inledde Ayub en offensiv mot den nye, av Storbritannien stödde Abd ar-Rahman, men tvingades efter två nederlag (det ena mot Roberts den 1 september 1880) vid Kandahar 1880-81 fly till Persien, där han togs i förvar. Ett upprorsförsök 1888 slutade med att han internerades av britterna i Rawalpindi.

Källor

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar

Afghanska politiker
Män
Födda 1857
Avlidna 1914
Personer från Kabul
Personer i Afghanistan under 1800-talet
Petrus Ekerman

Petrus Ekerman, född 1696 i Vadstena, död 1 oktober 1783 i Uppsala, var en svensk universitetslärare.

Ekerman blev filosofie magister i Uppsala 1722, docent i filosofi 1727 och adjunkt 1728. Han var eloquentiæ et poëseos professor (professor i vältalighet och poetik) i Uppsala 1737-1779.

Ekerman är än i dag omtalad för sitt överutnyttjande av den tidens utbildningsordning, att det var professorn som författade en students magisteravhandling, varefter studenten hade att försvara den. Professorn hade rätt att, som en del i sina löneinkomster, uppbära arvode för ett sådant författarskap. Ekerman satte detta i affärsmässigt system och författade mot betalning över 600 avhandlingar. För detta blev han kritiserad av sina kolleger. Hans agerande gjorde att han fick en ansenlig förmögenhet och kunde finansiera bygget av det hus som än idag kallas Ekermanska huset, invid domkyrkan och Gustavianum i Uppsala. Efter Ekermans död ärvdes Ekermanska huset av hans dotter Eva Ulrika Ekerman och hennes man, professoren Carl Aurivillius.

Ekerman gifte sig 1730 med Anna Törner, dotter till professoren Fabian Törner. Giftermålet varade fram tills Annas död år 1750.

Externa länkar
Släkten Ekerman (Eckerman, Ekermann) är inte adlad. Adelsvapen-wiki

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Svenska professorer i retorik
Rektorer vid Uppsala universitet
Män
Födda 1696
Avlidna 1783
Svenska professorer i latin
Personer från Vadstena
Commodore CDTV

Commodore CDTV (Commodore Dynamic Total Vision) är den första datorn med en CD-ROM-enhet installerad som standard. I princip är det en svart Amiga 500 med CD-spelare men utan tangentbord, mus eller diskettstation. CDTV lanserades 1991 men blev aldrig någon succé. Idén återkom senare som Amiga CD32.

CDTV var Commodores försök till att konkurrera med Philips CD-i, men slog aldrig nämnvärt då priset ansågs vara för högt.

Den debuterade i mars 1991 på CES i Las Vegas och introduktionspriset var £499 och då fick man med en CDTV, en joypad och 2 program.

Tekniska specifikationer 
 CPU: Motorola 68000 på 7.16 MHz (NTSC) eller 7.09 MHz (PAL)
 Minne:
 1 MB Amiga Chip RAM
 2 kB non-volatile RAM
 256 kB Kickstart ROM
 256 kB CDTV firmware ROM
 Chipset: Original Chip Set (OCS)
 Single-speed CD-ROM-enhet (proprietär controller)
 Operativsystem: AmigaOS 1.3 och CDTV firmware
 Trådlös infraröd fjärrkontroll/spelkontroll
 Anslutningar/portar:
 NTSC-modellen:
 RF ljud/video ut (RCA)
 Kompositvideo ut (RCA)
 S-Video ut (4-pin mini-DIN)
 PAL-modellen:
 RF ljud/video ut (RF)
 Kompositvideo ut (RCA)
 Analog RGB video ut (DB-23M)
 Ljud ut (2×RCA och 6.35 mm teleplugg)
 Mus (4 pin mini-DIN)
 Tangentbord (5 pin mini-DIN)
 RS-232 serieport (DB-25M)
 Centronicstyp parallellport (DB-25F)
 Diskettenhetsport (DB-23F)
 MIDI (In och ut)
 Proprietär kortanslutning för utökning till 64 eller 256 kB minne

Förutom det inbyggda operativsystemet innehåller den inbyggda programvaran de nödvändiga drivrutinerna för att styra CD-ROM-enheten. Detta inkluderar även en drivrutin för filmer i det så kallade CDXL-formatet.

Officiella uppgraderingar 
CDTV var kompatibel med många Amiga-tillbehör. Dessa officiella CDTV-tillbehör och uppgraderingar fanns tillgängliga:
 Trådlös infraröd mus
 Trådlös styrkula
 Tangentbord i svart stil
 SCSI-controller för interna och externa SCSI-anslutningar för hårddiskenheter och andra SCSI-enheter
 Extern hårddiskenhet i svart stil
 Extern diskettenhet i svart stil
 Proprietära minneskort med en kapacitet på 64 eller 256 kB för att spara speldata
 Genlock för att överföra videosignalen till en annan videokälla

Utgåvor 
 CDTV: CDTV och fjärrkontroll/spelkontroll
 Pro pack: CDTV, fjärrkontroll/spelkontroll, tangentbord, mus och diskettenhet med en samling Almathera CDPD Public domain-mjukvara på CD-ROM

Konkurrenter på marknaden

Senaste modell A/V (förstahandsmarknad) 
(ljud/videosystem)
 Philips CD-i
 Pioneer LaserActive
 The 3DO Company 3DO Interactive Multiplayer

TV-spel (andrahandsmarknad) 
 NEC PC Engine med Super CD-ROM-expansion
 Nintendo Super Nintendo Entertainment System
 Sega Mega Drive med CD-ROM-expansion
 The 3DO Company 3DO Interactive Multiplayer

Referenser 

Amiga-hårdvara
Produkter lanserade 1991
Spelkonsoler
Stormklockan

Stormklockan var en från början socialdemokratisk, senare kommunistisk, tidning som startades i december 1908 inom Socialdemokratiska ungdomsförbundet (SDUF). Tidningen kom att ge namn åt vänsterfalangen inom socialdemokratin, Stormklockerörelsen. Redaktör var Zeth Höglund. Tidningen präglades av en radikalare och hårdare agitation än den parallellt utkommande Fram som hade startats av Per Albin Hansson. Vid tiden för Stormklockans uppstart var det Fram som var SDUF:s officiella organ.

Från och med kongressen 1909 blev Stormklockan det officiella organet för SDUF och förblev ett språkrör för vänsteroppositionen inom socialdemokratin fram till partisplittringen 1917. Vid splittringen lämnade tidningen Socialdemokratiska arbetarepartiet (SAP) för att bli organ för Sverges socialdemokratiska vänsterparti (SSV) 1917 och följde med namnbytena fram till att tidningen istället blev organ åt Vänsterpartiet kommunisternas (VPK) ungdomsförbund, Vänsterns ungdomsförbund (VUF).

Vid en senare utbrytning ur VUF tog personer som grundade Marxist-leninistiska kampförbundet (MLK) 1970 med sig tidningen och fortsatte att ge ut Stormklockan. Ur spillrorna av det gamla VUF bildade de som fortfarande var lojala med moderpartiet VPK ett nytt ungdomsförbund, med namnet Kommunistisk ungdom (KU). Deras tidskrift hette också Stormklockan, då VPK och KU åberopade sig på traditionen och ansåg sig ha rätt till namnet. Tvisten avgjordes till sist i en rättegång till MLK:s fördel.

KU fortsatte därefter att ge ut en egen variant av Stormklockan med modifierat namn, åren 1972–1977 och 1977–1982.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

  ()

Svenska socialistiska tidskrifter
Svensk arbetarrörelse
Robin Warren

Robin Warren, född 11 juni 1937 i North Adelaide, South Australia, är en australiensisk patolog, som har tillskrivits återupptäckten av bakterien Helicobacter pylori 1979, tillsammans med Barry Marshall. 

Duon bevisade 1979 tillsammans att bakterien helicobacter pylori är orsaken till de flesta magsår, en upptäckt som gav de båda forskarna Nobelpriset i medicin 2005.

Biografi  
Warren tog en läkarexamen genom studier vid  University of Adelaide efter gymnasieutbildningen vid St Peter's College i Adelaide. Han fortsatte utbildningen vid Royal Adelaide Hospital och blev registrator i klinisk patologi vid Institute of Medical and Veterinary Science (IMVS), där hans arbete vid laboratoriet för hematologi skapade hans intresse för patologi.

År 1963 utnämndes Warren till hedersassistent i patologi och hedersregistrator i hematologi vid Royal Adelaide Hospital. Därefter föreläste han i patologi vid Adelaide University och tillträdde senare tjänsten som klinisk patologiregistrator vid Royal Melbourne Hospital. År 1967 valdes Warren in i Royal College of Pathologists of Australasia och blev seniorpatolog vid Royal Perth Hospital där han tillbringade större delen av sin karriär.

Warren gifte sig med Winifred Theresa Warren (född Williams) i början av 1960-talet och tillsammans fick de fem barn. Efter hustruns död 1997 drog sig Warren tillbaka från medicinen.

Vetenskapligt arbete
Vid University of Western Australia bevisade Warren, tillsammans med sin kollega Barry J. Marshall, att bakterier är den infekterande orsaken till magsår. Warren hjälpte till att utveckla ett bekvämt diagnostiskt test (14C-urea utandningsprov) för att upptäcka H. pylori hos magsårspatienter.

Se även

Utmärkelser och hedersbetygelser 
En australisk dokumentär gjordes 2006 om Warrens och Marshalls väg till Nobelpriset, kallad "The Winner's Guide to the Nobel Prize". Han utsågs till medlem av Australiensiska orden 2007. 

Asteroiden 254863 Robinwarren, upptäckt av den italienska amatörastronomen Silvano Casulli 2005, namngavs till hans ära. Den officiella namngivningshänvisningen publicerades av Minor Planet Center den 22 april 2016 (M.P.C. 99893).

Referenser

Noter

Externa länkar

 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysiologi eller medicin 2005
 Nobelprize.org, Robin Warren – självbiografi
  including the Nobel Lecture Helicobacter - The Ease and Difficulty of a New Discovery
 Robin Warrens homepage

Australiska nobelpristagare
Nobelpristagare i medicin
Australiska läkare
Födda 1937
Män
Levande personer
Personer från Adelaide
Daniel Lioneye

Daniel Lioneye (el. Daniel Lioneye and The Rollers) är ett sidoprojekt skapat 2001 av bandet HIMs gitarrist Mikko Viljami Lindström, även kallad Lily Lazer. Bandet består av Daniel Lioneye (Mikko Viljami Lindström) på sång och gitarr, Rakohammas (Ville Valo) på trummor, Bad Mige Amour (Mikko Paananen) på bas, Dr. Skrepper (Hiili Hiilesmaa) på backupsång i studio och "Ike" på keyboard.

Debutalbumet King Of Rock'N Roll släpptes i september 2001. Titellåten från skivan är även introt till Viva La Bam. I april 2010 kom albumet Vol II, som möttes av positiv kritik.

Daniel Lioneye turnerade en månad i USA år 2011; detta var bandets första turné och också första gången på tio år som bandet spelade live.

Finländska musikgrupper
Högspänning

Högspänning är, enligt svenska elsäkerhetsbestämmelser, elektrisk spänning större än 1 000 V växelspänning eller 1 500 V likspänning. I elektriska anläggningar är högspänning alltid livsfarlig. Ett exempel på högspänningsledningar är kontaktledningar för järnvägsdrift på Trafikverkets spåranläggningar. Dessa är spänningssatta med 15 kV  (15 000 V) växelspänning.

Inom elindustrin kan högspänningen indelas i följande undergrupper:
Mellanspänning (Msp) 6 - 36 kV
Högspänning (Hsp) 42 - 170 kV
Extra hög spänning (Ehv) > 170 kV

Inom bilindustrin förekommer begreppet högvolt (high voltage) för spänningar över 60 V likspänning eller 30 V växelspänning. Begreppet används för elektrifierade fordon som exempelvis laddhybrider och elbilar.

Lägre spänningsområden är lågspänning och klenspänning.

Se även 
Lågspänning 
Svagström 
Starkström
Kraftledningen Untra–Värtan

Referenser

Noter

Elektroteknik
Elnät
Mats Johansson (journalist)

Mats Erik Johansson, född 26 december 1951 i Sundsvall, död 24 juni 2017 på Storholmen i Lidingö kommun, var en svensk journalist, författare och politiker (moderat). 

Han var ordinarie riksdagsledamot 2006–2014, invald för Stockholms kommuns valkrets. Han var mandatperioden 2006–2010 ledamot av kulturutskottet (ordinarie), suppleant i utrikesutskottet och delegat till Nordiska rådet. Efter valet 2010 var han ledamot i utrikesutskottet, krigsdelegationen, Europarådets parlamentariska församling och suppleant i konstitutionsutskottet, samt ordförande i riksdagens baltiska nätverk.

Biografi 
I början på 1970-talet gjorde Johansson värnplikt på Norrlands trängbataljon i Sollefteå. Johansson studerade vid Uppsala universitet 1971–1973 och vid Stockholms universitet 1973–1974. Efter arbete vid Norrköpings Tidningar 1977–1978 var han informationschef för Moderata samlingspartiet 1978–1979 och medarbetare vid Svenska Dagbladet 1980–1985, åren 1984–1985 som korrespondent i Washington, D.C.. Han var chefredaktör för nyhetsbyrån Näringslivets Presstjänst (NPT) 1986–1988 och VD för näringslivets tankesmedja Timbro 1988 till 1995. Johansson var politisk chefredaktör för Svenska Dagbladet 2000 till 2003 och redaktör för Svensk tidskrift.

Johansson grundade 2011 den utrikespolitiska tankesmedjan Frivärld i vilken han var ordförande och rektor för dess utbildningsverksamhet, Utrikesakademin. 2013–2014 var han ordförande i Arvid Lindmans Sextioårsfond. Johansson var ledamot av Sällskapet för Rysslandsstudier, samt Förvaltningsstiftelsen för SR, SVT och UR. Han tilldelades Gösta Bohman-priset 2013. Johansson var kommendör av republiken Lettlands Tre Stjärnors orden, riddare av republiken Estlands Terra Mariana-korsets orden och republiken Litauens förtjänstorden.

Han var gift med författaren Helena Sigander och var far till filmjournalisten Miranda Sigander.

Bibliografi 
Kulturen och friheten - (1982)
Facklig företagsledning? - (red, 1982)
Frihetens idéer: USA inför 90-talet - (1986)
Den nya reformationen - (1990)
Måndag klockan tolv - (1991)
De svarta åren. Minnen från andra sidan - (1998)
Miljöpartiet i det politiska kretsloppet - (1999)
Hundra år för huvudstaden - (red, 2005)
Nästa Europa: Bortom ja och nej - (2005)
Ansvarig utgivare: Gustaf Ander. En tidningshistoria - (2006)Kulturen 2.0 - (red, 2007)
Kulturen 3.0 - (red, 2008)Det nya kalla kriget. Vart går Ryssland? - (2008)
Texter i tiden. 100 år med Svensk Tidskrift - (red, 2011)Försvara Östersjön. Sveriges roll i Natosamarbetet - (red, 2013)
Kalla kriget 2.0. Ryssland rustar - (2013)
Tid för stärkt försvar, Nato väntar på Sverige (red, 2014)
Ukraina väcker opinionen. Nytt säkerhetsläge i Norden (red, 2014)
Kalla kriget 2.1 - Onda imperiets återkomst (2015)

Referenser

Externa länkar 

Mats Johanssons webbplats

Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Svenska chefredaktörer
Svenskspråkiga författare
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Personer verksamma vid Timbro
Sommarvärdar 1997
Journalister från Sundsvall
Politiker från Sundsvall
Författare från Sundsvall
Författare från Medelpad
Födda 1951
Avlidna 2017
Män
Karl Johan Wetterlind

Karl Johan Wetterlind, född 1 juni 1838 i Göteborg, död 14 juli 1910 i Kristinehamn, var son till en tulltjänsteman och tidigare anställd som bokhållare vid Göteborgs järnvåg. 

Han blev känd genom det så kallade Wetterlindsdramat, som inleddes tisdagen 15 februari 1887 vid Prostens äng, Gråbergsgatan 107 i Majorna där han bodde. 

Wetterlind, som den senaste tiden uppträtt underligt och allt mer irrationellt, söktes av polisen, som hade anmodats att föra honom till sjukhus för psykiatrisk vård. Wetterlind hade emellertid barrikaderat sig på husets övervåning och besköt poliserna. Man försökte först driva ut honom med hjälp av en brandspruta, men Wetterlind sköt då en civilperson som assisterade polisen. Även en elektriskt laddad stång användes. Man drog sig därefter tillbaka och beslöt att avvakta. Natten var lugn, men dagen efter besköt och sårade Wetterlind ytterligare tre civilpersoner. En av dem skadades så allvarligt att han avled på väg till sjukhus. Polisen fortsatte att bevaka fastigheten och försökte med olika medel locka ut Wetterlind, men inte förrän på tisdag eftermiddag den 22 februari lyckades de gripa honom. Det var poliskonstapel Lindros som tålmodigt och lugnt samtalade med Wetterlind och bjöd på vatten samt en pris snus. Då Wetterlind sträckte sig efter snuset kunde han övermannas. 

Han togs in på Kristinehamns hospital, där han avled 1910 och begravdes på hospitalskyrkogården.

Karl Johan Wetterlind levde ett sparsamt liv och hade samlat på sig "ett ej obetydligt kapital, på vars avkastning han levde". Fruktan för att någon ville komma åt hans pengar, omfattande trakasserier från områdets kvinnor samt det faktum att han varit en passionerad jägare utgjorde olyckliga omständigheter.

Offer
Tisdag 15 februari
Poliskonstapel nr. 139 Holm, "allvarsamt skottskadad"
Klampare Johan Olsson, skjuten i huvudet, allvarligt skadad
Onsdag 16 februari
Muraren I A Lindberg träffas av en revolverkula, arbetskarlen Strömberg av en hagelsvärm
Blott 20-årige plåtslagare Frans Albert Jakobsson skjuts i bröstet och avlider på väg till sjukhuset

Källor

Svenska mördare
Män
Födda 1838
Avlidna 1910
Majorna
Svenska rättsfall
Personer från Göteborg
Personer i Sverige under 1800-talet
Växelströmsmotor

En växelströmsmotor måste matas med växelspänning och finns i två olika utföranden: synkronmotor och asynkronmotor, där asynkronmotorn är den i särklass vanligaste för industriellt bruk, oftast trefas sinusformad växelspänning, men det finns även konstruktioner som matas med enfas, där en kondensator oftast används för att skapa en extra fas.

Många mindre motorer i exempelvis dammsugare, hushållsapparater och borrmaskiner matas med enfas-växelspänning, och är allströmsmotorer som konstruktionsmässigt liknar likströmsmotorer.

Linjärmotorer är växelströmsmotorer som fungerar enligt samma princip som roterande motorer men som har sina stationära och rörliga delar anordnade i en rak linje. Istället för rotation skapas en linjär rörelse.

Externa länkar

Elektromotorer