kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
International Nuclear Event Scale

The International Nuclear Event Scale (INES) är en sjugradig skala, utarbetad av Internationella atomenergiorganet, för att kunna gradera incidenter/olyckor vid kärnkraftsanläggningar. De tre lägsta nivåerna (1-3) kallas för händelser eller incidenter och de fyra översta för olyckor (4-7). Det finns också en nivå 0 ("utanför skalan") för att ange att händelsen inte har någon betydelse ur säkerhetssynpunkt. Händelserna klassificeras enligt tre kriterier:
 Omgivningspåverkan (utsläpp av radioaktiva partiklar till omgivningen)
 Anläggningspåverkan (utsläpp av radioaktiva partiklar inom anläggningen)
 Försämring i anläggningens djupförsvar (försämring i anläggningens säkerhetssystem).

7Stor olycka
6Allvarlig olycka
5Olycka med risk för omgivningen
4Olycka utan betydande risk för omgivningen
3Allvarlig händelse
2Händelse
1Avvikelse
0Mindre avvikelse från normaldrift

Detaljer

Externa länkar 
 The International Nuclear Event Scale (INES)

Kärnkraft
Olyckor
Ahmad al-Jabir as-Sabah

Ahmad al-Jabir as-Sabah, född 1885, död 29 januari 1950, var emir av Kuwait. Han efterträdde sin farbror Salim al-Mubarak as-Sabah 1921 och regerade till sin död 1950. 

al-Jabir as-Sabah var son till Jabir II al-Mubarak as-Sabah som var emir av Kuwait 1915–1917.

Källor

 

Kuwaits kungligheter
Huset Sabah
Födda 1885
Avlidna 1950
Män
Göran Järvefelt

Lars Göran Järvefelt, född 3 augusti 1947 i Edsbyn, död 30 november 1989 i Stockholm, var en svensk regissör, specialiserad på opera.

Biografi 
Efter utbildning som skådespelare, 1968, på Dramaten i Stockholm arbetade han där i åtta år innan han bestämde sig för att bli operaregissör. 1977–79 tjänstgjorde han som  Oberspielleiter vid Musikteatern i Revier i Gelsenkirchen. Mellan 1977 och 1989 arbetade med scenografen Carl Friedrich Oberle. Detta team vann internationell berömmelse för sina operaproduktioner i många verk av Wolfgang Amadeus Mozart, Richard Strauss, Richard Wagner, Claudio Monteverdi, Engelbert Humperdinck, Jacques Offenbach, Francis Poulenc, Gioachino Rossini, Antonio Salieri, Alessandro Stradella, Kurt Weill och Giuseppe Verdi.

1979 ansvarade Järvefelt för produktionen av Mozarts Don Giovanni vid Drottningholmsteatern och exempelvis uppsättningar av Titus och Trollflöjten i samarbete med Arnold Östman. Järvefelt var verksam på Drottningsholmsteatern under hela 1980-talet.

Järvefelt var även verksam på Kungliga Operan där han bland annat regisserade Barberaren i Sevilla (1977),
Karmelitsystrarna (1981), Salome (1982), Orfeus i underjorden (1985) Maskeradbalen (1985) och Christina (1986) av Hans Gefors.

Som teaterregissör, mestadels verksam med drama av främst Henrik Ibsen, Aristofanes, Austregésilo de Athayde (1898–1993) och William Shakespeare.

Järvefelt iscensatte flertal produktioner förutom i Sverige i  Norge, Danmark, Tyskland, Holland, Schweiz, Frankrike, England, Italien , USA, och Kanada och Australien.

År 1989 dog han av en hjärntumör. Han är begravd på Ovanåkers kyrkogård.

Priser och utmärkelser
1979 – Svenska Dagbladets operapris.

Filmografi 
1976 – Sjung vackert om kärlek som Doktor (skådespelare)

1981 – Le nozze di Figaro (TV, operaregissör) 
1981 – Lysistrate (TV, producent)
1984 – Così fan tutte (TV, producent)
1986 – The Magic Flute  (TV, inspicient)
1987 – La clemenza di Tito (TV, producent och regissör)
1988 – Christina (TV, operaregissör)
1988 – La finta giardiniera (TV, operaregissör)
1989 – Die Zauberflöte (TV-Komödie) (operaregissör)
1991 – Don Giovanni (TV, producent och regissör) 
1994 – Così fan tutte (TV, operaregissör)

Teater

Roller (ej komplett)

Regi (ej komplett)

Bibliografi
Operaregi – ett sökande efter människan, postum utgåva, Bonniers, 1990

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Arkivet, Kungliga Operan. Läst 4 juni 2018.
 Operapristagare, Svenska Dagbladet. Läst 4 juni 2018.

Tryckta källor

Externa länkar
 

Svenska operaregissörer
Män
Födda 1947
Avlidna 1989
Sommarvärdar 1979
Personer från Ovanåkers socken
Långe Jan

Långe Jan, officiellt namn Ölands södra udde, är en fyr i Ås socken på Öland. Den tändes första gången den första november 1785 efter en byggnadstid på nästan två år. Fyren är belägen längst ned på Ölands södra udde och är en angöringsfyr. Fyren var vid uppförandet 60 alnar hög (ca 36 meter) med en diameter av cirka 12 meter och 197 trappsteg upp till toppen. Fyren är i dag 41,6 meter och därmed Sveriges högsta fyr. Sedan den 5 juni 2008 är fyren ett statligt byggnadsminne. Tidigare var fyren lagskyddad som byggnadsminnesmärke från den 25 januari 1935.

Historik
Smeknamnet Långe Jan kan härledas från det medeltida kapellet Capella Beati Johannis eller S:t Johannes (Jan). Kapellet låg vid det gamla fiskeläget Kyrkhamn vid Ölands södra udde. Kapellet revs efter reformationen och stenen användes till byggandet av fyren. Ett stenkors väster om vägen mellan Långe Jan och Ottenby kungsgård utmärker platsen för det dåtida kapellet.

Från början var fyren byggd som en öppen stenkolsfyr med lager för stenkol i de inre tre kamrarna; den övre var avsedd för fyrpersonalen. Nuvarande lanternin och linssystem är från 1907. Fyren vitputsades 1845 och någon gång under senare delen av 1800-talet fick den sin ring, under första tiden röd för att sedan ändras till svart. Den elektrifierades 1948 och är i dag obemannad och helautomatisk. Fyrtornet är öppet för besökande under sommartid mot inträdesavgift.

Vid fyrplatsen ligger också Ottenby fågelstation, vilken drivs av Sveriges Ornitologiska Förening, ett naturum och en restaurang.

Se även
 Långe Erik
naturreservatet Ottenby
Naturreservatet Ottenby rev

Källor
 Lagskydd, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 28 juni 2016.
 
 Sjökort 713 och 714, Sjöfartsverket.
 ; Birgit Falck-Källquist, "Några primära fyrnamn." Ord och gärning. Festskrift till Anki Mattisson 31 augusti 2015, utg. av Svenska Akademien.

Noter

Externa länkar

 Karta, Riksantikvarieämbetet.

Ottenby
Byggnader och anläggningar i Mörbylånga kommun
Fyrar i Sverige
Fågellokaler
Områden och platser i SMHI:s sjöväderrapport
Statliga byggnadsminnen i Sverige
1785 i Sverige
Åke Nordin

Åke Nordin kan avse:

 Grundaren av Fjällräven, se Åke Nordin (företagare)
 En författare, mottagare av Boklotteriets stipendium 1953, se Åke Nordin (författare)
 Åke Nordin (Bert-serien) – en figur i böckerna om Bert
Ransäter

Ransäter är kyrkbyn i Ransäters socken och en småort i Munkfors kommun i Värmland, på gränsen till Forshaga kommun, där del av småortens bebyggelse ligger.

Klarälven delar Ransäter i en östlig och västlig del. En vägbro uppfördes över älven 1940.

Befolkningsutveckling

Bebyggelse
Ransäters kyrka tillhör Forshaga-Munkfors församling. Kyrkan liksom ortens bruksindustri anlades av Johan Börjesson Carlberg under 1600-talet.

I Ransäter ligger byggnader till åminnelse av kända personer och kulturpersonligheter. I Ransäters bruksgård (Geijersgården) från 1600-talet, föddes Erik Gustaf Geijer 1783. Geijer har fått ge namn åt folkhögskolan Geijerskolan som ligger i Ransäter.

Tage Erlander, Sveriges statsminister 1946–1969, föddes i Ransäter 1901, och då han avled 1985 begravdes han också där. Den 13 juni 1987 invigdes museet Erlandergården. Till museet hör den folkskola som Erlander gick i och där hans far var lärare. Familjen Erlander bodde i en lägenhet på skolbyggnadens andra våning.

Evenemang
Vid Ransäters hembygdsgård arrangeras under sommarmånaderna bland annat spelmansstämman Ransäterstämman (juni), F.A. Dahlgrens folklustspel Värmlänningarna (sedan 1953) och den stora dragspelsstämman Bälgspel vid landsvägskanten (andra veckan efter midsommar).

Referenser

Externa länkar

Hembygdsgården Ransäter

Orter i Munkfors kommun
Orter i Forshaga kommun
Svenska järnbruk
 
Småorter i Sverige
Bruksorter i Sverige
Riksförbundet M Sverige

Riksförbundet M Sverige, eller M Sverige, tidigare Motormännens Riksförbund (förkortat M) är Sveriges största konsumentorganisation för bilister och andra trafikanter. Organisationen grundades den 26 februari 1922 som "Sveriges förenade motormän" och med nytt namn från och med den 13 maj 2019 efter att ha hetat Motormännens Riksförbund sedan 1924.

M Sverige har cirka 60 000 medlemmar (augusti 2019). Förbundet ger sina medlemmar rådgivning rörande resor, bilar och teknik samt även juridik. Förbundet ger ut tidningen Motor med sex nummer per år. 

Riksförbundet M Sverige är en del av den globala paraplyorganisationen för motorklubbar, Fédération Internationale de l'Automobile (FIA).

Som intresseorganisation driver M Sverige frågor gällande försäkring, trafiksäkerhet, bilekonomi, infrastruktur och miljö.

I det trafiksäkerhetspolitiska arbetet har M Sverige under senaste åren drivit frågor om vinterdäck på tunga fordon, krävt en lag som förbjuder användande av handhållen mobiltelefon samtidigt som man kör (rattsurf) och ställt krav på åtgärder för säkra vägar. Varje år genomför M Sveriges vägombud en vägkvalitetsundersökning och uppmärksammar bristande kvalitet och trafiksäkerhet.

M Sverige har även en webbutik för både medlemmar och icke-medlemmar.

Se även 
 Säkerhetsbälte

Referenser

Externa länkar 
 M  Sveriges webbplats

Intresseföreningar i Sverige
Organisationer bildade 1922
Vägtrafik i Sverige
Bilar
MRF

MRF kan syfta:
MRF – en branschorganisation för bilhandlare och bilverkstäder i Sverige, se Motorbranschens Riksförbund
MRF – ett amfibieförband som sattes upp under Vietnamkriget, se Mobile Riverine Force
MRF – en service i mobila nätverk, se Media Resource Function
Motorbranschens Riksförbund

Motorbranschens Riksförbund, MRF, är en branschorganisation för bilhandlare och bilverkstäder i Sverige. Motorbranschens Riksförbund grundades den 28 oktober 1960 och består idag av ca 1200 medlemsföretag.

Historia 
Föregångare till Motorbranschens Riksförbund var Bilverkstädernas Riksförbund, BRF, (verksamt 1931-1960) och Sveriges Automobilhandlareförbund, AHF, (verksamt 1939-1960). Lennart Börjesson, koncernchef Börjessons Bil, är förbundsordförande. Verkställande direktör för MRF är Tommy Letzén. MRF:s förlagsverksamhet ger ut branschtidningen Motorbranschen. Organisatoriskt består MRF av fyra sektioner: bilhandel, tunga fordon, verkstad samt skadeverksamhet. MRF äger Kontrollerad Bilverkstad, KBV, som är en organisation för kvalitetskontroller av bilverkstäder. Samt är aktiv via intressebolag i branschens digitala utvecklingsplattform Wayke.se

Externa länkar
Motorbranschens Riksförbunds webbplats

Branschorganisationer i Sverige
Bilar
Erlandergården

Erlandergården är ett personmuseum i Ransäter i Munkfors kommun, Sverige.

Museet har förre statsministern Tage Erlander som tema. Det är ett trevåningshus. Då Tage Erlander var liten bodde han med sin familj på andra våningen och gick i folkskola på första våningen, där folkskolan hade sina lokaler och hans far var folkskollärare. 

Den del av museet som är ett skolmuseum invigdes den 13 juni 1987 av dåvarande statsministern Ingvar Carlsson Museet i Tage Erlanders hem invigdes av sonen Sven Erlander den 13 juni 1990.

Erlandergården drivs i dag (2016) av en stiftelse som består av medlemmar ur familjen Erlander.

Källor

Externa länkar 
 Erlandergården

Ransäter
Museer i Värmlands län
Personmuseer i Sverige
Museer invigda 1987
Sveriges socialdemokratiska arbetareparti
Skolmuseer i Sverige
Politikermuseer
Tage Erlander
Arbetslivsmuseer i Sverige
SMK

SMK är en förkortning för bland annat 
Slagsmålsklubben
Stockholms Musikgymnasiums Kammarkör
Sollentuna musikklasser
Statens Museum for Kunst
Super Mario Kart
Svenska Missionskyrkan
Svenska Motorklubben
Stockholms Musikkonservatorium
Ungerska koalitionens parti
Svenska Motorklubben

Svenska Motorklubben, SMK, är en klubb för svensk bil-, motorcykel- och motorbåtssport. SMK bildades 1907 med ändamålet att främja den inhemska motorindustrin, verka för motorbåtars och motorfordons användning inom Sverige samt samla ägare av motorfordon och andra för klubbens syften intresserade personer. År 1925 fusionerades klubben med Svenska Motorcykelklubben (SMCK, grundad 1913). 

Bland annat har SMK arbetat för motorteknikens utveckling genom att anordna tillförlitlighetstävlingar på långa distanser. Den mest kända torde vara Novemberkåsan.

SMK-Malmö stod som arrangör av Sveriges första Grand Prix-tävling för motorcyklar i Saxtorp i Skåne med första tävlingen 1930 och sedan fram till 1939 då kriget satte stopp.
Antalet åskådare har varit över 150 000.  

Tävlingsverksamheten bedrivs i lokala SMK-klubbar. Stockholmsavdelningen drev till exempel länge speedwaylaget Monarkerna.

Källor

Nationalencyklopedin, band 17 (1995), sid. 487
Svenska Motorklubbens officiella webbplats

Motorklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1907
Svenska Motorcykelklubben

Svenska Motorcykelklubben var en klubb för svensk motorcykelsport som bildades 1913. Medlemsantalet 1920 var 1 600. Den gick 1925 samman med Svenska Motorklubben.

Källor 

 
Upplösta motorklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1913
Sportklubbar upplösta 1925
Kungliga Automobilklubben

Kungliga Automobil Klubben (KAK), grundad 1903, är en svensk allmännyttig ideell förening som syftar till att tillvarata bilismens intressen, genom att bland annat anordna biltävlingar. Förkortningen lyder KAK.

KAK är känt i Stockholm för sin reklamskylt på taket av Bolinderska palatset på Blasieholmen. KAK har kanslier i Stockholm (numera på Restaurang Godthem på Djurgården), Göteborg och Malmö.

Historik 
KAK grundades på initiativ av Clarence von Rosen med syfte att ena och tillvarata motormännens intressen. Från 1906 anordnades årliga vintertävlingar på sträckan Göteborg-Stockholm. 1915 bildades Kungliga Motorbåt Klubben som en underavdelning till KAK.

KAK utgav även 1935 den första svenska bilatlasen och dominerade utgivningen av bilatlaser fram till 1960-talet, då bensinbolagen började ge ut billigare alternativ.

Verksamhet

Expertrådet 
Inom KAK finns det ett expertråd som med hjälp av sina stadgar arbetar för ”bilismens sunda utveckling”. Rådet arbetar för att utveckla Kungliga Automobil Klubbens ståndpunkter i trafikfrågor och påverka beslutsfattare, opinionsbildare och allmänhet i dessa frågor.
Expertrådet lägger fram förslag till klubbens styrelse som sedan arbetar för att marknadsföra dessa ståndpunkter.

Midnattssolsrallyt 

Sedan 2006 har Kungliga Automobil Klubbens åter igen arrangerat midnattssolsrallyt, nu ett rally för historiska rallybilar.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Intresseorganisationer i Sverige
Carl XVI Gustafs beskydd
Organisationer bildade 1903
Bilar
SMT

SMT kan syfta på
 Skolornas matematiktävling, en matematiktävling för gymnasieelever
 Smålands-Tidningen, en dagstidning
 Svensk Motortidning, en svensk motortidning
 Shin Megami Tensei, en datorspelsserie
 Shin Megami Tensei, det första spelet i serien
 silvermynt, i uttrycket "daler silvermynt" förkortat till "dal. smt."
Motor (tidning)

Motor, , är medlemstidning för Riksförbundet M Sverige, och Sveriges största biltidning med en upplaga på 104 000 exemplar (TS, helåret 2016).

Tidningen Motor utges sedan 1943 och var en veckotidning fram till 1970. Åren 1971–81 utkom den varannan vecka, för att 1982 övergå till månadsutgivning. Detta år tog den också upp den nedlagda Svensk Motortidning (SMT, ), organ för Kungliga Automobilklubben som sedan 1907 kommit ut med åtta nummer per år. Andra tidningar, som hade gått upp i SMT var Motor : nordisk motortidskrift (1924–23) och Motorjournalen (1922–32). Åren 1933–36 var SMT dagstidning.

Hjulle Broms var en tecknad serie, som fanns i tidningen 1951–58. Den var tecknad av George Beverloo och handlade om en liten röd bils äventyr.

Motor är en av Sveriges mest prisbelönta medlemstidningar, som senaste åren utsetts till ”Årets medlemstidning” (2009) och belönats för ”Bästa journalistik” (2012) och ”Bästa effekt” (2014) i branschtävlingen Swedish Content Awards (tidigare Guldbladet). Motor har också belönats med tre silver: ”Bästa journalistik” (2011 och 2014) och ”Bästa medlemstidning” (2012). Tidningen har nominerats totalt tolv gånger sedan 2009. Motor produceras sedan 2018 av Content Innovation.

Källor 
 Libris, bibliografiska upplysningar

Fotnoter

Externa länkar 
 Motor, läs om Motor på Motormännens Riksförbunds webbplats

Svenska tidningar
Stenkumla kyrka

Stenkumla kyrka tillhör Stenkumla församling på Gotland. Vid Stenkumla backe avrättades Konrad Petterson Lundqvist Tector vid den sista offentliga avrättningen i Sverige. Han är jordfäst på kyrkogården i Stenkumla.

Kyrkobyggnaden
Ursprungliga kyrkan uppfördes på 1100-talet. Under 1200-talets början byggdes kyrktornet som ingår i nuvarande kyrkobyggnad. Nuvarande kor och sakristia byggdes omkring år 1240. Kyrkan fick sin nuvarande gestalt omkring 1300 då nuvarande långhus uppfördes. Samtidigt höjdes kyrktornet och koret fick sitt spetsbågiga östfönster. Troligen tillkom då även sakristian. Kalkmålningarna i koret härstammar från 1200-talet. Kalkmålningarna i långhuset tillkom vid 1400-talets mitt och är utförda av Passionsmästaren.

Inventarier
 Två runstenar av bildstenstyp, daterade till mitten av 1000-talet.
 Kalkstenskors med krucifixframställning av bysantinsk typ, cirka 1130–1160, nu i Gotlands museum.
 Triumfkrucifixet från slutet av 1100-talet fanns i den tidigare kyrkan.
 Dörr till sakristian från omkring 1200, ursprungligen dörr i kyrkans västra portal, senare flyttad till tornet då detta uppfördes, och därefter använd som golv i tornets andra våning. Under 1900-talet flyttad till sakristian som dörr.
 Glasmålningar, fragmentariskt bevarade, troligen utförda av Lyemästaren omkring 1275.
 Snidad skåpsfasad i sakramentsnisch från mitten av 1300-talet.
 En kyrkklocka, av tyskt ursprung, troligen från 1400-talets förra hälft.
 Kalkmålningar troligen utförda 1430–1450, målningarna kompletterade i början av 1600-talet.
 Epitafium föreställande två präster, deras hustrur och fyra gossar och fem flickor knäböjande framför kors. Enligt uppgift från Lemke skall epitafiet vara över Anders Rasmusson Kusenmose (död 1606) och Knut Hansson (död 1627), omgift med den föregåendes änka Sofia.
 Predikstolen äldsta delar härrör från 1600-talets mitt. Den är ombyggd och flyttad på 1800-talet. 
 Dopfunten härstammar från omkring 1700 eller något senare. Den medeltida dopfuntens fotplatta finns bevarad
 Kollektkista från 1600-talet.
 Altaruppsats, skuren av Lars Matsson Hamel 1676 eller 1677, målad av Johan Bartsch den yngre 1681.

Orglar
En orgel flyttades hit på 1859 av Olof Niclas Lindqvist. Den var byggd av Pehr Zacharias Strand, Stockholm och stod tidigare på Kungliga Operan. Den har förändrats under årens lopp och senast 1964 av Andreas Thulesius, Klintehamn. Instrumentet hade från början sex och en halv stämmor, men efter senaste ombyggnaden blev antalet stämmor nio.
Den nuvarande mekaniska orgeln byggdes 1986 av J. Künkels Orgelverkstad.

Källor

Bildgalleri

Vidare läsning

Externa länkar
 
 Stenkumla församling
 Orgelanders
 Guteinfo.com informerar
 på Gotland
 

Kyrkobyggnader i Visby stift
Kyrkobyggnader i Gotlands kommun
SAN

SAN kan syfta på: 

 Storage Area Network
 Sveriges Akademikers Nykterhetsförbund
 SAN-plast – förkortning för styren-akrylnitrilplast

Se även
 San (olika betydelser)
Sveriges Akademikers Nykterhetsförbund

Sveriges Akademikers Nykterhetsförbund, SAN, var ett svenskt nykterhetsförbund för akademiker. Organisationen hade sina rötter i Sveriges studerande ungdoms helnykterhetsförbund (SSUH).

Sveriges Akademikers Nykterhetsförbund arrangerade sedan mitten av 1970-talet en årlig uppsatstävling för skolungdomar. Organisationen slogs 2018 samman med Sveriges Lärares Nykterhetsförbund (SLN), och bildade genom det den nya organisationen Drogfri Uppväxt.

Referenser 

Ej längre existerande svenska ideella organisationer
Nykterhetsrörelser i Sverige
Agnetha Hilding Qvarnström

Agnetha Christina Hilding Qvarnström, ogift Qvarnström, född 7 mars 1958 i Brännkyrka församling i Stockholm, är en svensk jurist och åklagare. 

Qvarnström är chefsåklagare vid Åklagarkammaren för säkerhetsmål och var åklagare då ett fall där den nya terroristlagen första gången prövades i tingsrätt och hovrätt.

Källor

Svenska åklagare
Födda 1958
Kvinnor
Levande personer
Jurister från Stockholm
Taryn Manning

Taryn Manning, född 6 november 1978, är en amerikansk skådespelare och sångare i bandet Boomkat.

Tidigt liv 
Manning föddes i Falls Church, Virginia. Hennes föräldrar skildes 1981 och hennes mor, Sharyn, hade två jobb för att kunna ta hand om Taryn och hennes äldre bror, Kellin. Hennes far, en musiker och hotellmanager, begick självmord 1993. Hon växte upp i Tucson, Arizona dit hennes mor flyttade efter skilsmässan, och senare till Los Alamitos, Kalifornien där hon studerade vid Orange County High School of the Arts. 

Manning började dansa vid tolv års ålder och vann många tävlingar, bland annat Arizonas statliga mästerskap i karate.
Hon har bland annat medverkat i filmen Crossroads tillsammans med Britney Spears och Zoë Saldaña där de spelade bästa vänner. Mellan 2013 och 2019 spelade hon rollen som Tiffany "Pennsatucky" Doggett i Netflixserien Orange Is the New Black.

Filmografi ( i urval) 
 2001 – Crazy/Beautiful
 2002 – Crossroads
 2002 – Vit oleander
 2002 – 8 Mile
 2003 – Cold mountain
 2004 – Lucky 13
 2005 – Hustle & Flow
 2005 – A Lot Like Love
 2006 – Cult
 2006 – Unbeatable Harold
 2006 – The Breed
 2007 – Weirdsville
 2008 – Sons of anarchy (TV-serie) 
 2010 – Love Ranch

 (TV-film)

Diskografi (urval)

Studioalbum med Boomkat
 2002 – Boomkatalog 
 2007 – A Million Trillion Stars

Referenser

Externa länkar 

 

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Virginia
Födda 1978
Levande personer
Kvinnor
Accrington FC

Accrington Football Club var en av tolv engelska fotbollsklubbar som bildade The Football League. Klubben bildades i Accrington i Lancashire efter ett möte på en pub 1876. Accrington spelade sina hemmamatcher på Thorneyholme Road.

Under sin första säsong i ligan, 1888/89, slutade man på sjunde plats efter sex segrar, åtta oavgjorda och åtta förluster. Deras bästa säsong var 1889/90, då man slutade på sjätte plats. Klubben kom dock inte att bli långlivad i ligan. 1892/93 kom man på femtonde och näst sista plats. Man blev nedflyttade till division två efter att ha förlorat en så kallad testmatch (en tidig föregångare till kvalmatch) med 1–0 mot Sheffield United. Istället för att spela i division två, valde man att dra sig ur ligan.

Kort därefter fick Accrington ekonomiska problem, vilket så småningom skulle leda till klubbens sammanbrott. Klubben fortsatte att spela utanför ligan fram till 1896, då man lade ner verksamheten efter att ha förlorat med 12–0 mot Darwen i Lancashire Senior Cup.

Det skulle dröja till säsongen 1921/22 innan ett lag från Accrington – den här gången Accrington Stanley FC – gick med i ligan.

Externa länkar 
Accrington på FCHD

Sportklubbar bildade 1876
Sportklubbar upplösta 1893
Upplösta fotbollsklubbar i England
Sveriges ambassad i Tallinn

Sveriges ambassad i Tallinn är Sveriges diplomatiska beskickning i Estland som är belägen i Tallinn. Beskickningen består av en ambassad, ett antal svenskar utsända av Utrikesdepartementet (UD) och lokalanställda. Ambassadör sedan 2021 är Ingrid Tersman. Ambassaden är belägen i von Rosenska palatset på Pikk 28. 

Det finns även honorärkonsulat i Narva och Tartu. Business Sweden har representation i Tallinn.

Beskickningschefer

Se även
Estlands ambassad i Stockholm

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Officiell webbplats
Ambassaden på sfv.se

Tallinn
Byggnader och anläggningar i Tallinn
Relationer mellan Estland och Sverige