kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Himeji slott

är ett japanskt slott beläget i Himeji i Hyōgo prefektur.
Det är ett av de äldsta ännu existerande byggnadsverken från det medeltida Japan och har blivit uppsatt på Unescos världsarvslista och är en av den japanska nationens kulturskatter. Tillsammans med slottet Matsumoto slott och Kumamoto slott är det ett av Japans "Tre berömda slott". 

Himeji syns ofta på japansk TV. Slottet i Edo (dagens Tokyo) har inget centralt torn så när en film som Abarembo Shogun behöver ett mäktigare alternativ, väljer man Himeji.

Det är även kallat Hakurojō ("Snöiga hägern") på grund av sin extremt vita exteriör.

Historia 

Slottet var planlagt och byggt under Nanboku-cho-eran i Muromachi-perioden. År 1346, planerade Akamatsu Sadanori ett slott vid basen av berget Himeji, där Akamatsu Norimura tidigare byggd ett Shomyoji-tempel. När Akamatsu dog i Kakitsu-kriget, tog Yamana-klanen över planeringen av slottet; Akamatsus släkt tog över makten igen i det följande Oninkriget

1580, tog Toyotomi Hideyoshi över makten över slottet och Kuroda Yoshitaka byggde ett tre våningar högt torn.

Efter 1601 års Slag om Sekigahara, gav Tokugawa Ieyasu slottet Himeji till Ikeda Terumasa. Ikeda satte igång ett åtta år långt expansionsprojekt som gav slottet ett utseende nästan så som det ser ut idag. Den senaste stora tillbyggnaden var västra cirkeln som blev klar år 1618

Himeji var ett av de sista fästena för Tozama Daimyo vid slutet av Edo-eran. 1868, sände det nya japanska styret iväg Okayama-armén, under Ikeda Terumasas kommando, för att rensa slottet med blanka skott och driva ut ockupanterna.

När Han-systemet blev förbjudet år 1871, såldes Himeji på auktion. Det slutgiltiga priset blev 23 yen och 50 sen. Kostnaden för att riva slottet visade sig vara för stor och som ett resultat blev det övergivet.

Det tionde infanteriregementet ockuperade Himeji år 1874 och krigsministeriet tog sedan kontroll över slottet 1879. Huvudtornet renoverades 1910 för 90 000 yen i insamlade medel.

Vid slutet av andra världskriget, 1945, bombades Himeji. Trots en närliggande skola brann ner till grunden överlevde slottet nästan helt orört, förutom några enstaka närliggande träffar.

Externa länkar 
 Slottet Himejis hemsida (kräver Macromedia Flash plugin)
 UNESCO världsarv

Slott i Japan
Världsarv i Japan
WP:Projekt Japan
Världsarv inskrivna 1993
Fredrik Stenbock

Fredrik Stenbock, född 22 mars 1607, död 29 juli 1652, var en svensk greve i adelsätten Stenbock, hovrättspresident, riksråd och militär, son till Gustav Eriksson Stenbock. Vid faderns död 1629 blev han huvudman för ätten. Han var far till Johan Gabriel Stenbock och Maria Elisabeth Stenbock.

Han blev den förste att bära namnet Fredrik inom den svenska adeln. Namnet fanns i mormoderns hertigsläkt där en Fredrik stupat i svensk tjänst i slaget vid Kirkholm 1605. Stenbock skrevs in som student vid Uppsala universitet 1621.Det har ej kunnat verifieras att han var kammarherre hos Gustav II Adolf, i sitt grevebrev uppges han ha tjänstgjort i hans majestäts "cammer". Våren 1627 blev Fredrik i berusat tillstånd vid Dirschau nedslagen från sin häst och tillfångatagen av polackerna. Han blev ryttmästare vid Smålands ryttare 1628 och överste 1631. Stenbock deltog i det polska, preussiska och tyska krigen. I slaget vid Lützen den 6 november 1632 blev han skjuten i benet och så svårt sårad under striderna med Piccolomini att han blev oförmögen att leda sina skvadroner; vilket ledde till att kungen övertog befälet och stupade. Stenbock bar blodfanan i likprocessionen för Gustav II Adolf 1634. Han gifte sig senare samma år på slottet Tre Kronor i Stockholm med friherrinnan Catharina De la Gardie (1616–1680), dotter till riksrådet och ståthållaren Johan De la Gardie.

1641 utnämndes han till överste vid Adelsfanan och inbröt 1644 från Småland i Halland, som han för svensk räkning intog. Stenbock blev riksråd och hovrättsråd i Svea hovrätt 1645. Han var president i Göta hovrätt 1648–1651. 1650 blev han lagman i Tiohärads lagsaga. 1651 upphöjdes han i grevligt stånd med grevskapet Bogesund (nu Ulricehamn) med underlydande i Västergötland. 

Fredrik Stenbock begravdes i Riddarholmskyrkan i Stockholm. 1668 flyttades kvarlevorna till Uppsala domkyrka.

Noter

Källor
Nordisk familjebok (1917), band 26, sp. 1211 f. länk
Svenskt biografiskt lexikon band 33 (2007–2011) sid. 253
Den introducerade svenska adelns ättartavlor band VII (Stockholm 1932) sid. 572–573
Horn, Agneta Leverne. Bonniers förlag, Stockholm 1961
Bo Eriksson: Lützen 1632 (2006) 

Födda 1607
Avlidna 1652
Svenska riksråd under 1600-talet
Hovrättspresidenter i Göta hovrätt
Lagmän i Tiohärads lagsaga
Svenska militärer under 1600-talet
Personer i trettioåriga kriget
Svenska grevar
Fredrik 01
Män
Gravsatta i Uppsala domkyrka
Deltagare i slaget vid Lützen
Kolfiber

Kolfiber är ett armeringsmaterial som består av tunna dragna trådar av kol, vävda eller tvinnade till mattor, vävar eller band. Kolfiber används tillsammans med epoxi-, poly- eller vinylester för att tillverka lätta och starka konstruktioner till bilar, båtar, cyklar, fiskespön och -rullar, golfklubbor, hockey- och bandyklubbor, flygplan, helikoptrar, hjälmar, rullbräden, skidor, skidstavar, surfbräden, tennisracketar, vapen och mycket annat. 

Jämfört med glasfiber är kolfiber lättare, styvare men har sämre slagtålighet och används därför ofta tillsammans med aramidfiber. Kolfiber har blivit mycket populärt i laminat tack vare den höga styvhet som kan uppnås. Fördelen gentemot metall är att den inte rostar, en nackdel är att sprickbildning emellan olika lager kan uppstå. 

Kolfiber används även för att förstärka bärande konstruktioner, t.ex. balkar, bjälklag, väggar, pelare och broar. Metoden används allt flitigare av konstruktörer och byggare och kan förenkla byggprocesser avsevärt.

Kolfiber används även i tillverkningen av vissa mattor för att göra dem hållbarare.

Giftiga kolfiber 
Kolfiber binder liksom asbest giftiga cancerframkallande ämnen som är farliga att andas in.

Referenser

Externa länkar 
 kolfiberteknik.se/kolfiber.html

Material
Electric Music for the Mind and Body

Electric Music for the Mind and Body, gruppen Country Joe and the Fishs debutalbum, utgivet i januari 1967 på skivbolaget Vanguard Records. 

Detta var ett av de allra första genomgående psykedeliska rockalbumen som kom ut (i stort var bara 13th Floor Elevators debutalbum före). Här finns hård psykedelisk rock ("Flying High"), psykedeliska jam ("Section 43") och politiska satirer ("Superbird"). Även om gruppen är mest känd för protestsången "I Feel Like I'm Fixin' to Die-Rag" var "Not So Sweet Martha Lorraine" deras enda intrång på billboardlistans popsingellista, och då som en lågt placerad singel. Albumet däremot nådde respektabla 39:e plats på popalbumlistan.

Låtlista
Flying High  (McDonald) - 2:38
Not So Sweet Martha Lorraine  (Joyful/Wisdom/McDonald) - 4:21
Death Sound Blues  (McDonald/Wisdom) - 4:23
Porpoise Mouth  (McDonald/Wisdom) - 2:48
Section 43  (McDonald/Wisdom) - 7:23
Superbird  (McDonald/Wisdom) - 2:04
Sad and Lonely Times  (McDonald/Wisdom) - 2:23
Love  (Barthol/Chen/Hirsh/McDonald/Melton) - 2:19
Bass Strings  (Joyful/McDonald) - 4:58
The Masked Marauder  (Joyful/McDonald) - 3:10
Grace  (Joyful/McDonald) - 7:03

Musikalbum 1967
Amerikanska debutalbum
Chris Doran

Chris Doran vann den irländska uttagningen You're A Star 2003-2004, motsvarighet till svenska Fame Factory. Chris Doran kommer ifrån staden Waterford.

Låten If my world stopped turning är skriven av bland andra före detta Westlife-medlemmen Brian McFadden och slutade på 23:e plats (näst sist) i finalen som hölls i Istanbul, Turkiet. Hemma i Irland blev låten dock en rejäl hit och Doran har blivit mycket populär.

Externa länkar
Officiell webbplats

Irländska sångare
Sångare inom populärmusik
Artister som representerat Irland i Eurovision Song Contest
Män
Födda 1979
Levande personer
Deltagare i Eurovision Song Contest 2004
Revingehed

Revingehed är Sveriges största pansarövningsfält och ligger vid Revingeby cirka 20 kilometer öster om Lund. Fältet har en yta på cirka 4 300 ha och är ett av få övningsfält där flera pansarbataljoner kan öva samtidigt. Fältet nyttjas framför allt av Södra Skånska Regementet (P 7) som också är förlagt i anslutning till övningsfältet. Med jämna mellanrum brukar slutövningen för arméstridskrafterna äga rum i Skåne med verksamhet på Revingehed. Så skedde vid övningarna Dubbeleken 2004, Combined Challenge 2007 samt Joint Challenge 2010.

Södra skånska infanteriregementet flyttade från Tvedöra till Revingehed 1888.

Några byggnadsminnesmärkta hus på garnisonen

Referenser

Externa länkar
Södra skånska regementets skjutfält och avlysningar

Svenska militära övningsfält
Revinge garnison
Haakon Pedersen

Haakon Elihu Pedersen, född 6 januari 1959 i Horten i Norge, död 7 januari 2023 i Karlstads domkyrkodistrikt, var en norsk popsångare.

Biografi
Pedersen, som bodde i Sverige, medverkade i den svenska Melodifestivalen  1988 med låten Bang, en explosion, som kom på en fjärdeplats, och Melodifestivalen 1989 med Nattens drottning i duett med Elisabeth Berg, som kom på en delad femte plats.

Inför Melodifestivalen 1987 skickades låten Inget stoppar oss nu in som bidrag med Pedersen som artist, men den kom inte med i tävlingen. Låten utgavs som singel två år senare, men blev inte en stor hit förrän 1990, då framförd av dansbandet Black Jack. Haakon Pedersen sjöng bland annat in signaturmelodin i de svenska vinjetterna till Bumbibjörnarna, Ducktales och Piff och Puff – Räddningspatrullen. Tillsammans med Lotta Engberg spelade han in duetten "Ringar på vatten" och med Carl Utbult framförde han sången "Försök igen" i den svenska versionen av Disney-filmen De 101 dalmatinerna II - Tuffs äventyr i London (2002).

Han har även givit röst till en karaktär (Rokkon) i He-Man and the Masters Of The Universe. 

Pedersen var i flera år musiklärare på Nobelgymnasiet i Karlstad, där han slutade sommaren 2011, och senare på Sundsta-Älvkullegymnasiet. Pedersen fick en dotter, född 2005. Han är begravd på Västra kyrkogården i Karlstad.

Diskografi 
Album
 1981 – Mantra (med gruppen Mantra) 
 1989 – Nattens drottning

Singlar
 1981 – Made in Japan/Här är jag (med gruppen Mantra)
 1987 – Som en ängel/Jag vill ha dig
 1987 – Young and Free
 1988 – Bang, en explosion
 1989 – Nattens drottning (med Elisabeth Berg) 
 1989 – Ringar på vatten (med Lotta Engberg)
 1989 – Inget stoppar oss nu

 1989 - Ringer på vannet (Duett med Inger Lise)/Som en engel (Big Bag Records 026)

Referenser

Noter

Externa länkar
 

 

Norska popsångare
Svenska popsångare
Deltagare i Melodifestivalen 1988
Deltagare i Melodifestivalen 1989
Norska sångare under 1900-talet
Svenska sångare under 1900-talet
Personer från Hortens kommun
Gravsatta på Västra kyrkogården i Karlstad
Födda 1959
Avlidna 2023 
Män
Bergtagning

I folktron var bergtagning en föreställning om att övernaturliga väsen – i Sverige främst trollen, men även andra som vittra i Norrland ("vittertagen") – kunde lura med sig människor till sina boningar i berget eller under jorden, varpå dessa när de släpptes fria hade fått ett starkt förändrat sinnelag. Bergtagningar var därför ett sätt att förklara psykiska sjukdomar.

I sägnerna är det vanligaste att barnsängskvinnor bergtas och att deras barn efter födseln rövas bort av trollen, ofta genom att ersättas av en bortbyting. Ett annat vanligt motiv är också brudar som trolltas för att giftas bort med troll, vilket varit motiv i en mängd folkvisor, bland annat "Agneta och havsmannen", "Den bergtagna" och "Näckens svek".

Liknande föreställningar finns i många andra kulturer även utanför Norden. Idag används bergtagen oftast metaforiskt om någon som blivit starkt hänförd av exempelvis ett konstverk. Det relaterade japanska begreppet kamikakushi, som syftar på naturandarnas bortrövande av en människa, är en bakgrund till historien i den framgångsrika långfilmen Spirited Away (japanska: Sen to Chihiro no kamikakushi).

Ett annat sägenmotiv är sägnen om den i berget levande hjälten eller hären, som en gång skall rädda landet från undergång eller kristenheten från turkarna. Sägnen påträffas i många i länder; i Sverige finns sägnen om riddarna i Ålleberg, i Danmark Holger danske, i Tyskland Karl den store eller Fredrik Barbarossa, i Wales Kung Artur, i Irland-Skottland Finn med flera.

Se även
 Bortbyting
 Bortförande
 Stendhals syndrom
 Jerusalemsyndromet

Källor 

Folktro
Psykiatrihistoria
Kulturspecifika psykiska störningar
Pansarbataljon

Pansarbataljon är en medelstor militär enhet som består av en bataljon utrustad med stridsvagnar och andra pansarfordon. Det ingår vanligen tre till fyra pansarbataljoner i en pansarbrigad.

En svensk pansarbataljon består av cirka 1 050 soldater uppdelade i sex kompanier: två pansarskyttekompanier, två stridsvagnskompanier, ett stab/granatkastarkompani och ett trosskompani. En pansarbataljon leds vanligen av ett befäl av majorsgrad.

Se även 
Pansartrupper

Truppslag
Vaasa Oy

Vaasa Oy är ett finskspråkigt förlag och tryckeri i Vasa, Finland. Förlaget ger bland annat ut dagstidningen Pohjalainen. Dess kontor är också Sveriges honorärkonsulat i Vasa. Företaget ingår i Ilkka-yhtyma-koncernen.

Externa länkar
Ilkka-yhtyma-koncernens webbplats

Företag i Vasa
Tryckerier
Magnus Londen

Magnus Londen [lån'de:n], född 1968, är en finlandssvensk journalist och författare,

Magnus Londen har sedan 1990-talet skrivit reseskildringar i bokform, kolumner och reportage. År 2021 debuterade han som romanförfattare med boken ”No Change” (S & S). Londen är sedan 2005 programledare för Eftersnack på Yle Radio Vega. Programmet kommer i direktsändning varje fredag. 

Magnus Londen fick Statens informationspris 2012. Han är även grundare av, och styrelseordförande för, företaget Come to Finland Publishing, som publicerar nytryck av klassiska finländska reseaffischer. Han är även grundare av och VD för företaget Come to Sweden Publishing Ab i Sverige.

Bibliografi 
1997 – Till världens ände : resor i Sibirien, (reportage), Söderström 
1999 – Charter! : ett reportage om resan till solen, (reportage), Söderström 
2003 – S:t Petersburg : metropolen runt hörnet, tillsammans med Anders Mård och Milena Parland, (reportage), Söderström 
2005 – Tillbaka till Viborg, tillsammans med Anders Mård, (reportage), Söderström 
2007 – Come to Finland : affischer & resor 1851-1965, (reportage), Edita
2010 – Över daggstänkta berg : finlandssvensk scouting 1910-2010, (reportage), Söderström 
2021 – No change! : konsult Lefa kommer igen, (roman), Schildts & Söderströms

Referenser

Externa länkar
Magnus Londens webbplats
Boken No Change webbplats (parodi på 1990-tals utseende)
Come to Finlands webbplats

Finlandssvenska författare
Finlandssvenska journalister
Finländska journalister
Svenska journalister under 1900-talet
Män
Födda 1968
Levande personer
Journalister från Helsingfors
Svenska journalister under 2000-talet
Författare från Helsingfors
Tengby direkt

Tengby direkt var ett radioprogram som sändes i hela Sverige på måndagar i Sveriges Radio P4. Programledare är Tomas Tengby och programmet sändes under perioden 15 januari 2004-28 september 2007.  I programmet intervjuades inbjudna gäster av olika slag. Ibland besöks även programmet av det mystiska trollet Urban som hade med sig olika slags presenter.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Sveriges Radio P4

Program i Sveriges Radio
Radioprogram nedlagda 2007
Radioprogram startade 2004
Pansarskytte

Pansarskytte, kort psk, även pansarinfanteri, kort pinf, är mekaniserade skyttesoldater som har befattning att strida från och i samband med pansarskyttefordon.

Benämningen användes ursprungligen för alla markstridsförband som ingick i de svenska pansarbrigaderna. Pansarskyttet var organiserat i kompanier som tillsammans med stridsvagnskompanier utgjorde grunden i pansarbataljonerna. I pansarförbandens barndom hade pansarskyttet inga egna fordon utan åkte oskyddade sittande på stridsvagnarnas bakpansar. Det framstod snart att det var en mycket utsatt position och att skyttesoldaterna behövde någon form av skydd mot fientlig eldgivning. Därför tillfördes förbanden pansarskyttefordon. Dessa var i början föga mer än bepansrade lastbilar, men med tiden utvecklades pansarskyttefordonen till allt mer avancerade fordon.

När infanteribrigaderna i Sverige mekaniserades under 1990-talet benämndes dessas markstridsförband för mekskytte.

Svenskt pansarinfanteri 
Mellan perioden 1957 och 1963 organiserade ett antal förband till pansarinfanteri. De svenska pansarinfanterienheterna kan sägas verkat när pansartrupperna var i uppbyggnadsfasen.
 Älvsborgs regemente, I 15
 Södermanlands regemente, I 10
 Södra skånska regementet, I 7

Se även 
Pansarskyttefordon

Referenser

Webbkällor 
 GARNISONEN
 Brigadreglemente Armén — Stridsvagnskompani (M7741-122731)
 Brigadreglemente Armén — Mekaniserad bataljon (M7741-122090)

Truppslag
Sveriges armé
P4 Extra

P4 Extra är ett samhällsprogram i Sveriges Radio som började sändas 17 januari 2005. Programmet tar upp aktuella händelser, både allvarliga som brottslighet, krig och naturkatastrofer, och lättsammare som musik och underhållning, samt innehåller intervjuer, ofta med kändisar. I programmet spelas populärmusik.

Sedan 2016 sänds programmet alla dagar i veckan, måndag till torsdag från Stockholm, fredag från Malmö (från och med januari 2017) samt lördag till söndag från Göteborg.

Lotta Bromé var programledare från februari 2008 – november 2017.

P4 Extras programledare genom åren
Rickard Olsson, januari 2005 – juni 2005 från Stockholm.
Henrik Olsson, sommarvikarie 2005, från Stockholm.
Christer Engqvist, september 2005 – januari 2007.
Anna-Karin Andersson, sommarvikarie från Örebro. Även programledare och researcher för P4 Extra september 2006 – januari 2009. 
Arne Holmberg, sommarvikarie 2006 och 2007, från Örebro.
Lotta Jernström, januari 2007 – juni 2007. 
Pontus Enhörning, januari 2007 – januari 2008 som bisittare, men har också varit programledare.
Marie Hansson, sommarvikarie från Örebro 2007.
Marika Rennerfelt, september 2007 – januari 2008, vikarie för Lotta Bromè under hösten och vintern 2009/2010 och våren 2010.
Lotta Bromé, februari 2008 – november 2017.
Lennart Persson, sommarvikarie 2008, 2012, 2013 från Göteborg.
Tomas Tengby, sommarvikarie 2008, från Göteborg.
Erik Blix, nuvarande programledare 2008 – , från Göteborg. Han har även vikarierat för Lotta Bromè hösten 2009 – 2012 och under våren 2014 samt sänt från P4 Extra Stockholm från hösten 2017 till oktober 2018. 
Harald Treutiger, sommarvikarie 2009 – 2011, 2013 – 2014 från Göteborg.
Carina Holmberg, sommarvikarie 2012 – 2014 från Göteborg. Hon har även vikarierat för Lotta Bromé under våren 2012. Hon har dessutom varit programledare för P4 Extra Helg.
Karin Hübinette, vikarie för Lotta Bromé under våren 2012.
Belinda Olsson, sommarvikarie 2013 från Göteborg.
Lasse Bengtsson, augusti 2014 – maj 2015 från Stockholm.
Carin Hjulström, sommarvikarie 2015–2016 från Göteborg.
Jens Möller, sommarvikarie 2018 från Göteborg.
Titti Schultz, nuvarande programledare från Stockholm september 2018 –

Referenser

Externa länkar
 
 

Nyhets- och aktualitetsprogram i Sveriges Radio
Radioprogram startade 2005
Time Stranger Kyoko

Time Stranger Kyoko (時空異邦人KYOKO) är en japansk shoujo-manga av Arina Tanemurai tre volymer från 2000–2001 som alla finns på svenska.

Handling 
Mangan handlar om den nyckfulla prinsessan Kyoko som egentligen inte vill vara prinsessa. Kyoko har en syster, en tvillingsyster som sedan deras födsel har legat i djup sömn. Kyoko inser snart att om hon väcker Ui, som är systerns namn, kanske hon inte längre måste vara prinsessa. Men för att lyckas med detta måste hon finna 12 Strangers.

Huvudpersoner 

Kyoko
Prinsessan Kyoko är snäll men vild. Hon har en vänlig personlighet och är inte sur och elak. Kyoko skyddas av två killar som utnämndes som hennes vakter efter att de räddat henne när hon var liten.

Kungen
Kungen är kung över jorden. Kyoko är egentligen inte hans barn. Hennes pappa vet ingen vem det är. Prinsessan Ui är kungens dotter. Kungen har ett husdjur som heter Chocolat. Hon är en slags katt, en konstig art.

Chocolat
Chocolat är kungens husdjur och kungadjuret. Hon är en android med ett kattlikt utseende . Chocolat är liten och snäll, men hon kan bli sur ibland. Hon kallar kungen "The King" (engelska). Kyoko gillar att känna på Chocolats trampdynor.

Mangaserier
Nattliv

Nattliv är även ett TV-program, se Nattliv (TV-program).
Nattliv var ett radioprogram som samsändes i Sveriges Radio P3 och P4 från 2000. Ursprungligen sändes programmet från midnatt till 3.00 men under sista året ändrades sändningstiden till 02.03-04.00. Programmet avlöste det program som hette Nattradion. I januari 2006 ersattes Nattliv av programmet Vaken med P3 och P4.

Programledare var främst Pär Fontander och Bosse Löthén. Under programmets senare år kunde även röster som Charlotte Lauterbach, Malin Kjebon, och Susanne Delastacia höras. Under programmets tidiga år var även förutom Pär och Bosse, Marika Rennerfelt, Linda Rapp, Janne Lundén, Claes-Johan Larsson och Anne Björkbom programledare för Nattliv. Anne övergick senare till att vara redaktör och ansvara för det redaktionella innehållet. I programmet sändes musik varvat med prat, intervjuer och olika tävlingar, exempelvis Nattjakten, där lyssnarna ska koppla samman tre olika låtar till ett lösenord.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
https://web.archive.org/web/20050424000922/http://www.sr.se/p4/nattliv/

Nedlagda underhållningsprogram i Sveriges Radio
Radioprogram nedlagda 2006
Radioprogram startade 2000
Natt
Vanja Rodefeldt

Vanja Ragnhild Linnéa Rodefeldt, född 3 augusti 1926 i Helsingborg, död 25 september 2001 i Limhamn, var en svensk skådespelare.

Biografi
Hon var dotter till fabrikör Ragnar Karlsson och Frida, född Karlsson. 1946 ändrades efternamnet till Rodefeldt. Vanja Rodefeldt studerade på elevskolan vid Norrköping-Linköpings stadsteater 1947–1949.  Hon var från 1962 gift med skådespelaren Gunnar Öhlund (1918–1999). De är gravsatta i minneslunden på Limhamns kyrkogård.

Filmografi (urval)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Helsingborg
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Födda 1926
Avlidna 2001
Kvinnor
Sidney Luft

Michael Sidney Luft, född 2 november 1915 i New York i New York, död 15 september 2005 i Santa Monica i Kalifornien, var en amerikansk film- och TV-producent. Som filmproducent är han antagligen mest känd för filmen En stjärna föds från 1954.

Mellan 1943 och 1950 var Sidney Luft gift med skådespelerskan Lynn Bari. Den 8 juni 1952 gifte han sig med skådespelerskan och sångerskan Judy Garland. Tillsammans fick de barnen Joey och Lorna Luft. Han producerade även en del av de TV-program och shower som Judy Garland framträdde i. De separerade 1964. Skilsmässan blev klar 1966.

Från 1993 var han gift med skådespelerskan Camille Keaton.

Källor

Externa länkar 
 
 Sidney "Sid" Luft på Biography.com 

Födda 1915
Avlidna 2005
Amerikanska filmproducenter
Män
Sten Hellström

Sten Göte Hellström, född 14 september 1955 i Eskilstuna Klosters församling i Södermanlands län, är en svensk skådespelare.

Filmografi

Källor

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1955
Levande personer
Män
Skådespelare från Eskilstuna
Svenska skådespelare under 2000-talet