kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Ring (film)

The Ring är en amerikansk skräckfilm från 2002, i regi av Gore Verbinski och med Naomi Watts, Martin Henderson, David Dorfman och Brian Cox i rollerna. Filmen är en nyinspelning av japanska Ringu som bygger på en bok (från 1989) av den japanska författaren Kôji Suzuki. 2005 kom en uppföljare, The Ring 2.

Handling 
Människor dör på de mest märkliga sätt, sju dagar efter att ha tittat på ett videoband som har en förbannelse över sig. 

Journalisten Rachel Kellers (Naomi Watts) systerdotter är en av dem som tittat på bandet och sedan dött, och Rachels syster förmår henne att börja undersöka saken närmre. Så småningom leder ledtrådarna henne till videobandet och när hon tittar på det drabbas även hon av förbannelsen. Nu har hon sju dagar på sig att lösa gåtan, annars står hon näst på tur.

Rollista (i urval) 
 Naomi Watts - Rachel Keller
 Martin Henderson - Noah Clay
 David Dorfman - Aidan Keller
 Brian Cox - Richard Morgan
 Daveigh Chase - Samara Morgan
 Shannon Cochran - Anna Morgan
 Jane Alexander - Dr. Grasnik
 Lindsay Frost - Ruth Embry
 Amber Tamblyn - Katie Embry
 Sara Rue - Barnvakt

Referenser

Externa länkar

Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska filmer 2002
Seattle på film
Filmer i regi av Gore Verbinski
Engelskspråkiga filmer
Filmmusik av Hans Zimmer
Amerikanska spökfilmer
Filmer om familjer
Filmer om television
Filmer från Dreamworks
Shenzhen

Shenzhen, tidigare även känt som Shumchün eller Sumtsun, är en subprovinsiell stad i provinsen Guangdong i sydöstra Kina. Folkmängden ökar snabbt och uppgick till cirka 10,8 miljoner invånare i slutet av 2014.

Den ligger i ett brett bälte flera mil längs kusten direkt norr om New Territories i Hongkong, cirka 40 minuter med tåg eller med tunnelbana en timme från Hongkongs centrum.

Historia
Shenzhen grundades av Deng Xiaoping år 1979 som en ekonomisk frizon och alternativ till Hongkong. 1979 bestod området av landsbygd och några byar, till exempel Futian och Shekou, som idag har växt in storstaden, och idag är Shenzhen folkrikare än grannen i söder. Liksom i Hongkong fyller man ut stora områden av havet för att vinna land. Det går nu en bro från stadsdelen Nanshan till Hongkong (cirka 1 timmes restid inkl passkontroll). När man reser från Hongkong till Shenzhen kan man köpa visum vid gränsen, med vilket man får stanna fem dagar. Priset för visum varierar beroende på vilken nationalitet man har.

Administrativ indelning 
Shenzhen är en stad på subprovinsiell nivå och är indelat i tio stadsdistrikt, shixiaqu.

Dessa distrikt var 2013 indelade i 58 gatuområden (jiedao) och 4 speciella zoner.

Klimat 

Shenzhen ligger i Kräftans vändkrets och har ett fuktigt subtropiskt klimat (Köppens system: Cwa). Vintrarna är milda och relativt torra, delvis tack vare Sydkinesiska havet. Våren börjar ganska torrt, men mot april ökar regnmängden, och regnsäsongen håller ofta i sig till mitten på oktober månad. Monsunregnet når sin topp under sommarmånaderna, när temperaturen även är som högst. Den årliga nederbörden är ofta över 1 900 millimeter, av vilken en del levereras i form av tyfoner som kommer in från öst under sommaren och tidig höst.

Källor

Externa länkar 

Shenzhen
WP:Projekt Kina
Motkraft

Motkraft var en webbportal med den utomparlamentariska vänstern i Sverige som målgrupp och där nyheterna skrevs av besökarna. I samband med att en av grundarna, Martin Fredriksson, avslöjades som SÄPO-informatör togs webbportalen ned. Webbportalen, som föregicks av ett e-postutskick som började 1997, beskrivs av Statens medieråd som "en informationssida som utöver nyheter /.../ och kalendarium också fyller funktion av resursbas för radikal aktivism". Sidan bedöms representera en mångfald av kritiska vänsterperspektiv (reformistiska och radikala) utan enhetlig ideologi men som har sin rot i socialistiska och anarkistiska perspektiv.

Webbportalen 

Syftet med Motkraft var enligt egen uppgift "att låta grupper själva förklara sina aktioner, utan att de behöver förmedlas eller uttolkas av journalistiska mellanhänder". De som vill publicera får råd om att hålla sig sakliga, undvika klyschor, och gärna beskriva idéerna bakom aktionerna. De tillråds också att tänka på att inte beskriva eventuella lagbrott som begåtts under en aktion på ett sådant sätt att man kan identifiera de inblandade personerna.
 
Olika grupper har publicerat nyheter på Motkraft, däribland Ship to Gaza, Jord och frihet, Regnbågsrabulisterna, Göteborgs Queerinstitut, Ta tillbaka Välfärden, Kulturkampanjen, Revolutionära fronten, Direkt aktion, Brand, Nätverket Ingen Människa Är Illegal, Antifascistisk aktion, Nätverket mot rasism Stockholm, Helsingborg mot rasism, SAC, Kampen om Göteborg, 8 mars-kommittén, Allt åt alla, Svensk-turkisk kultur&konst förening, Kulturcentrum för Aleviterna i Sverige, Svensk Turkisk Solidaritets och Kulturföreningen, Assyriska-Syrianska Demokratiska Initiativet, Rådet till försvar för det iranska folkets frihetskamp, Rättvisepartiet Socialisterna, Bergatrollen, Smultrongänget, Dissident, Asylgruppen, GARK, Vänsterpartiet, Ung Vänster, Grön Ungdom, Sveriges Socialdemokratiska Ungdomsförbund (SSU), Syndikalistiska ungdomsförbundet, Anarchist Black Cross, Anarkistiska studier förlag, Alarm Stockholm, Planka.nu, Irlandsinformation, Aktivistgruppen Huset, Ofog, Virvelvinden, Bokcafet i Kalmar, India Däck bokcafe, Solgruppen Malmö, KC Glassfabriken, Östergötland mot rasism och Vår makt.

Insamlingar 
Motkraft drev även insamlingar för olika ändamål. Exempel på äldre sådana var insamlingar till stöd för de gripna efter ungdomshus-aktiviteterna i Köpenhamn, för blockadvakter som efter en blockad i Malmö december 2008 åtalades (26 personer) och dömdes (25 personer) för egenmäktigt förfarande och ohörsamhet mot ordningsmakten, för en av septemberalliansen organiserad demonstration mot högerpolitik i september 2008 samt för en namninsamling april 2008 till stöd för de sjuksköterskor som vid denna tid gick ut i strejk.

Referenser

Vänsterextremism i Sverige
Svenska webbplatser
Autonomism
Svenska socialistiska tidskrifter
Portal: Internet i Sverige
Ypres

Ypres kan syfta på:

 Ypres – en stad och kommun i provinsen Västflandern i Belgien, se Ieper
 Ypres (geologi) – en geologisk tidsålder
 Slagen vid Ypern – slag under första världskriget stod runt den belgiska staden Ypres
Alan Parker (regissör)

Sir Alan William Parker, född 14 februari 1944 i Islington i London, död 31 juli 2020 i London, var en brittisk filmregissör. 

Parker började filma långfilmer i mitten av 1970-talet. Han fick sitt stora genombrott med filmen Midnight Express från 1978. Efter detta fortsatte han sedan med andra storfilmer som Fame (1980), Birdy (1984), Mississippi brinner (1988) samt The Commitments (1991). 

År 2002 blev han adlad av drottning Elizabeth II.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

 

Födda 1944
Avlidna 2020
Män
Brittiska filmregissörer
Personer från London
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Alan Parker

Det finns flera personer med namnet Alan Parker:

Alan Parker (1944–2020), brittisk filmregissör
Alan Parker (född 1944), brittisk musiker
Nåden allena

Sola gratia (lat. ablativ, genom nåden allena), ofta återgivet som nåden allena, är en av de tre grundsatserna i Martin Luthers reformatoriska lära och den enda som inte är komponerad av Luther. Den förklarar att människan inte kan "frälsa sig själv" utan att hon enbart kan bli räddad genom Guds barmhärtighet, som man förtjänar genom rättfärdiggörelsen.
Av alla Luthers fem doktriner är detta den enda som även Romersk-katolska kyrkan accepterar (då det är en katolsk doktrin) vilket gör att den inte är speciellt aktuell att diskutera. Det som däremot är en stor knäckfråga mellan katoliker och protestanter är hur rättfärdiggörelsen går till.

Se även
Sola scriptura (skriften allena)
Sola fide (tron allena) 
Solus Christus (Kristus allena) 
Soli Deo gloria (ära åt Gud allena)

Protestantism
Ludvig den yngre

Ludvig den yngre, Ludvig III, (franska: Louis III le Jeune) (född cirka 830, död 20 januari 882) frankisk karolingisk kung av östfrankiska riket 876-882. Son till Ludvig den tyske. Han var gift med Liutgard av Sachsen.

Ludvig efterträdde sin far 876, varpå hans missnöjde bror Karl den tjocke genast begav sig till sina domäner för att utvidga sitt, i hans tycke, undermåliga arv. 
Ludvig intygade åter inför trettio vittnen att han inte brutit mot faderns önskan, men Karl lät sig inte imponeras men gick dock med på ett tillfälligt eldupphör mellan bröderna. Han fortsatte emellertid uppmarschen och var snart redo att döda broder intill Andernach. Ludvig blev emellertid varskodd av ärkebisopen i Köln och utgick med segern 8 oktober 876.

Efter Ludvig den stammandes död 879 vände Ludvig blicken mot västfrankiska riket. Under förevändningen att två av den västfrankiska kungens söner, Ludvig III och Karloman II, var illegitima, invaderade han Lothringen, som tillföll honom genom fördraget i Verdun, och fortsatte därefter in i Champagne men tvingades då till reträtt med stora förluster.

Då han fick höra att hans bror Karloman av Bayern låg sjuk, begav han sig genast till honom för att övertyga honom om att välja sonen Arnulf till tronarvinge. 

Efter att ha lagt Bayern till sina domäner samlade Ludvig alla sina styrkor för att bemöta angrepp från vikingar. Under 881 bekämpade han dem först med stor framgång och fördrev dem vid Saucourt, men led sedan ett stort nederlag. Ludvig dog 20 februari 882 i Frankfurt då han var sysselsatt med att ställa upp nya trupper, och han begravdes i klostret i Lorsch intill sin bror Karloman.

Referenser 

Ludvig 3
Karolinger
Födda 830
Avlidna 882
Män
Personer i Tyskland under 800-talet
Köpmanholmen, Örnsköldsviks kommun

Köpmanholmen är en tätort i Örnsköldsviks kommun, Ångermanland (Västernorrlands län). Orten ligger omkring 25 kilometer sydväst om Örnsköldsvik och hade 1 179 invånare år 2020. I Köpmanholmen finns livsmedelsbutik, för- och grundskola åk 1–6, simhall samt sporthall. Idag finns enbart några mindre småindustrier på orten och många ortsbor pendlar in till Örnsköldsvik. Köpmanholmen har också färjeförbindelse med Norra Ulvön och Trysunda.

Historik 

Köpmanholmen, som ligger vid Bottenhavet, är en gammal bruksort som växte upp kring en sågverks- och massaindustri. Industriepoken inleddes 1864 med att en ångsåg anlades, vilken 1907 följdes av en sulfitfabrik (nedlagd 1963) och en sulfatfabrik 1930. Industrierna i Köpmanholmen anlades, och ägdes av Forss AB fram till 1964 då detta bolag köptes upp av skogsindustrikoncernen NCB. Både sågverket och massafabriken är numera nedlagda, 1977 respektive 1982. En klorfabrik som tillkommit 1964 i sulfitfabrikens ställe nedlades 1994.

Resterna av industrierna, med bland annat förfallna byggnader och förorenad mark ansågs av ortsbefolkningen som ett stort problem . 2002 gav dock Naturvårdsverket klartecken för en sanering av det gamla industriområdet. Projektet har beskrivits som den största industrisaneringen i Sverige och kostnaden är beräknad till totalt 186 miljoner kr. Naturvårdsverket samt Sveaskog (tidigare Assi Domän och NCB) är de största delfinansiärerna men även kommunen och EU bidrar med medel. Tanken är att industriområdet när saneringen avslutats skall användas för lättare industri och hamnverksamhet.

Befolkningsutveckling

Sevärdheter och natur 
Köpmanholmen ligger i Höga Kusten och den 127 km långa Höga Kustenleden passerar genom samhället. Både Skuleskogens nationalpark samt naturreservaten vid Balesudden samt Hummelvik finns i närområdet. Ytterligare ett naturreservat är under bildning vid den så kallade Herrgårdsudden. På denna udde har Örnsköldsviks kommun med bidrag från EU via projektet High Coast Art Valley skapat en natur- och konstpark där också ortens industrihistoria presenteras. I dess omedelbara närhet finns också ett bruksmuseum som drivs av Nätra hembygdsförening.

Kända personer från Köpmanholmen 
Den internationellt kände keramikern och skulptören Hans Hedberg (1917–2007) föddes på orten.
Sångaren och musikern Totta Näslund (1945-2005) växte också upp i Köpmanholmen samt även MODO:s första landslagsspelare i ishockey Åke Nordström.

Se även
Nätra socken

Referenser

Externa länkar 
Ornskoldsvik.se: High Coast Art Valley
Samhällsföreningens webbplats
Arbetarmuseet Köpmanholmen

Orter i Örnsköldsviks kommun
Tätorter i Sverige
Väja

Väja (tidigare Wäija) är ett bostadsområde i södra delen av tätorten Bollstabruk i Ytterlännäs socken i Kramfors kommun i Västernorrlands län belägen vid Bollstafjärden av Ångermanälven, en knapp mil norr om Kramfors. Bebyggelsen är sammanväxt med Dynäs i Gudmundrå socken söder om Väja och bildade med den orten en tätort fram till 1960 och utgör ännu ett gemensamt valdistrikt inom kommunen. 

Avståndet till Bollstabruk med församlingskyrkan Ytterlännäs nya kyrka är ungefär två kilometer. Väja genomkorsas av riksväg 90 och av Ådalsbanan.

Historia 
Namnet Väja slutade förmodligen ursprungligen på -vin, ett fornsvenskt ord för betesmark eller naturlig äng. Byn borde därmed vara från järnåldern. I skatteboken 1550 upptas Veijan som ödeby. År 1663 hade Väja helt uppgått i grannbyn Lästa.

C. M. Rosenberg beskriver omkring 1880 Väja som "Ångsåg i Ytterlännäs sn / . . / vid Bollstafjärden av Ångermanelfven" och Dynäs som "by i Gudmundrå sn vid Ångermanelfven med Sandvikens ångsåg".

Året 1926 bildades idrottsföreningen Wäija-Dynäs IK.

Näringsliv 
Platsen har gamla industritraditioner. Här ligger massa- och säckpappersfabriken Mondi Dynäs AB (tidigare Dynäs AB) med cirka 300 anställda (2010), som jämte Folksam servicecenter är den största privata arbetsgivaren i Kramfors kommun.

Personer från orten 
Bertil Malmberg har genom sina farföräldrar anknytning till Väja, som återkommer i hans verk. I prosaboken "Åke och hans värld" från 1924 upplever han som sexårig ankomsten av det stora segelfartyget India, där kaptenens unga hustru blir hans vän.

Källor

Noter

Externa länkar 
[http://runeberg.org/skidor/1938/0274.html Väja-Dynäs IK i Skid- och Friluftsfrämjandets årsbok 1938]

Orter i Kramfors kommun
Tidigare tätorter i Västernorrlands län
Vibrator

Vibrator är en teknisk anordning som alstrar vibration. Vibratorer används i bland annat mobiltelefoner, handkontroller till spelkonsoler och massage. I det sistnämnda fallet används vibratorn ofta som ett sexuellt hjälpmedel.

Den vanligaste vibratorkonstruktionen är en elmotor vid vars axel en asymmetrisk tyngd är fäst. När denna snurrar uppstår obalans och därmed vibrationer.

Användning 
Vibratorer används för att generera skakningar. Det kan vara användbart för att påkalla uppmärksamhet vid kontaktförsök via en mobiltelefon, som signalerande under datorspelsanvändning eller i samband med en anläggningsverksamhet (som att bättre packa en asfalts- eller betongbeläggning). Planvibrator och vägvibrator är två typer som används just i anläggningsverksamhet.

Vibratorer kan även användas i muskelavslappnande syfte – som massage av ömmande eller spända muskler – och sedan 1880-talet förekommer vibratorer som direkt eller indirekt ger sexuell stimulans. De marknadsfördes tidigt bland annat för att försöka bota kvinnor med "hysteriska" problem, och genom att appliceras på "hysteriska" kvinnors underliv, kunde man framkalla paroxysmer som i förlängningen gjorde den "hysteriska" kvinnan mindre "hysterisk". Först så småningom förstod läkarvetenskapen att det hela var resultatet av en sexuell stimulans. Under 1900-talet utvecklades denna form av vibrator i olika varianter (bland annat som stavvibrator) – se vidare vibrator (sexhjälpmedel).

Referenser

Externa länkar

Oscillation
Produkter
Key West

Key West är en stad och den västligaste av Florida Keys-öarna. Key West ligger i södra Florida, ca 240 km söder om Miami och 145 km norr om Havanna på Kuba, och är slutdestinationen för US Highway 1. Befolkningen uppgår till cirka 25 000 personer.

Key West är en hamnstad och många kryssningsfartyg anlöper hamnen. Här finns en internationell flygplats, Key West International Airport (EYW) och ett stort antal hotell och pensionat. De flesta ligger i närheten av huvudgatan Duval Street där även den kända baren Sloppy Joe's återfinns.

1912 invigdes en järnväg från fastlandet ut till Key West men 1935 drog en våldsam orkan fram över området och förstörde en stor del av infrastrukturen. Det ansågs för dyrt att bygga upp järnvägen igen, så tågtrafiken till Key West blev ganska kortvarig. I stället användes en del av järnvägsbroarna till att bygga US Highway 1 och denna invigdes 1938.

På 20-talet flyttade många konstnärer och intellektuella till Key West som alltid varit känt för sin toleranta och öppna livsstil. Varje år hålls här en stor gayfestival med tusentals bofasta och tillresta deltagare i festligheterna. Det finns flera gayställen och Key West är ett populärt resmål för USA:s homosexuella.

På grund av närheten till Kuba är Key West attraktivt för militären och USA:s marinkår har en stor militärbas på ön.

Berömda sevärdheter på Key West 
Hemingway House: Ernest Hemingway bodde några år på Key West (1931-1940) och hans bostad är nu museum med guidade turer. Trädgården vimlar av sextåiga katter som påstås vara ättlingar till de katter som Hemingway ägde. Här finns också den första poolen på Key West. Priset för att bygga poolen var 20.000 dollar. Hemingway hade köpt fastigheten för 8.000 dollar bara några år tidigare.

Sloppy Joe's bar: På baren Sloppy Joe's lär Hemingway ha tillbringat en hel del av sin fritid. Den ligger i korsningen Duval Street / Green Street och flyttade hit från sin ursprungliga adress på Green Street 1935 där "The Original Sloppy Joe's" fortfarande ligger kvar. En gång per år (i juli) har man även en tävling i vem som är mest lik Hemingway och fotografier av segrarna pryder en av väggarna.

Southernmost Point: På sydvästra delen av Key West finns ett fingerborgsformat monument som kallas Southernmost Point. Det markerar den sydligaste delen av det "kontinentala USA", även om det angränsande området Truman Annex är den verkliga sydligaste punkten. Dock är det ett militärt område utan tillträde för turister. Härifrån är det dessutom bara 144 km till Kuba medan det är 256 km till Miami.

Kommentarer

Källor

Externa länkar

Orter i Florida
Monroe County, Florida
Recension

En recension är en redogörelse för till exempel intrycken från en kulturprodukt, en vara eller en tjänst, och dess kvalitet i jämförelse med andra produkter i samma klass.

Recensioner kallas också kritik. En kortare form av recension kallas anmälan. Den som skriver recensioner kallas recensent, kritiker eller anmälare. Ett motinlägg som svar på (försvar emot) en recension kallas antikritik.

Recensioner kan skrivas till bland annat böcker (litteraturkritik), konst (konstkritik), musik (musikkritik), teaterpjäser, filmer, datorspel och restauranger. 

Recensionsexemplar – ibland kallade läsexemplar – är provexemplar av nyutgivna böcker (eller andra kulturprodukter) som bokförlag delar ut gratis till litteraturkritiker, tidningar, bokhandlare och bibliotekarier för att få recensioner, omdömen och inköpsrekommendationer. De brukar vara märkta så att de inte ska hamna i försäljningsledet och ersätta inköpta exemplar, men det är inte ovanligt att de förekommer i antikvariat.

Ibland sammanställs flera recensioner av en produkt till en sammanställning. En sådan sammanställning som fokuserar på de nackdelar som recensenterna har hittat kallas ibland för nega-review. Syftet med en nega-review är inte att få tjänsten eller produkten att framstå som dålig utan att göra det lättare för intresserade att hitta eventuella svagheter utan att behöva läsa mängder av fristående recensioner.

Mikrorecensioner – förekommer på mikrobloggar. De består av tre meningar: en mening som beskriver vad boken handlar om, ett citat och till sist ett omdöme.

Exempel på (slutklämmen) en recension av filmkritikern Jan Aghed, som inte uppskattade filmen Staying Alive (1983):

Se även 
 Recensent
 Referat
 Sammanfattning

Referenser

Externa länkar 

Massmedia
Bokväsen
Marknadsföring
Gjon Buzuku

Gjon Buzuku (på svenska John Bouzouki), var en albansk präst som verkade på 1500-talet och som var upphovsman till den första kända boken på albanska.

Buzuku kom ursprungligen från det som idag är norra Albanien, och levde i eller utanför Venedig. Enligt en uppgift var han biskop över två stift i det som idag är norra Albanien, enligt en annan uppgift var han munk.

Från 22 mars 1554 till 5 januari 1555 ska Buzuku ha översatt den katolska mässboken (eng. Catholic missal) till den albanska dialekten gegiska. Han publicerade översättningen i en bok på 188 sidor och Apostoliska biblioteket i Vatikanen har idag det enda kända kvarvarande exemplaret av boken. Eftersom exemplaret saknar omslagets framsida samt de 16 första sidorna, är titeln och publiceringsåret okända (troligen 1555). Boken upptäcktes 1740 av Gjon Nikolla Kazazi, en albansk biskop från Skopje. Tre andra bibliotek har fotokopior av originalet, varav en finns i Tirana. Albanologen Eqrem Çabej skrev en monografi om boken 1968.

Varje sida av boken innehåller två kolumner och initialerna är dekorerade. Grammatiken och vokabulären är ålderdomligare än gegisk text från 1700-talet. Språket är rikt. Den ålderdomliga texten är relativt enkel att översätta eftersom det är en översättning av välkända texter, till stor del hämtade från Bibeln. Stora delar av evangeliet enligt Matteus, Lukas och Johannes är översatta i boken, som även innehåller avsnitt ur Psaltaren, Jesaja och Jeremia samt många illustrationer.

Boken är skriven med latinska bokstäver förutom att vissa språkligt knutna bokstäver använts (som tex. ç och ë ). På albanska är boken känd som Meshari ("Mässboken"). Allt som är känt om författaren är den beskrivning av sig själv han ger i boken.

Gjon Buzuku har fått ge namn till ett relativt stort gymnasium staden Prizren där de 2000 eleverna undervisas på tre språk: albanska, bosniska och turkiska.

Se även 
Albansk litteratur

Källor 
Robert Elsies hemsida om Gjon Buzuku (engelska)

Externa länkar 
Titus Index - Universitetet i Frankfurt - textprov ur originaltexten

Albanskspråkiga författare
Albanska författare
Albanska översättare
Personer i Albanien under 1500-talet
Präster under 1500-talet
Personer från Bar
Män
Jandu

Jandu eller Janḏū kan syfta på:

 Janḏū – ett sadelpass i Afghanistan
 Cachoeira Jandu – en fors i Brasilien
 Igarapé Jandu – ett periodiskt vattendrag i Brasilien
Dorset

För andra betydelser av namnet Dorset, se Dorset (olika betydelser).

Dorset är ett grevskap i sydvästra England. Största stad är Bournemouth, men huvudort är Dorchester. Längs Dorsets kust ligger, förutom Bournemouth, flera andra kända bad- och semesterorter.

Jordbruket är en av Dorsets viktigaste näringar. Landskapet kännetecknas av böljande kullar och fält, sömniga byar och såväl höga klippor som låglänta kuststräckor (ett exempel på det senare är Chesil Beach).

Grevskapet har ett rikt litterärt arv. Områdets mest berömde skildrare är Thomas Hardy med romaner som Tess of the d'Urbervilles och Fjärran från vimlets yra (Far from the Madding Crowd). Hardy föddes i byn Higher Bockhampton i mellersta Dorset.

Seglingen vid olympiska sommarspelen 2012 ägde rum i Dorset, i Weymouth and Portland.

Administrativ indelning 
Grevskapet Dorset består sedan 2019 av två enhetskommuner, Bournemouth, Christchurch and Poole och Dorset. Grevskapet fyller därmed ingen administrativ funktion.

Kända personer från Dorset 
 Thomas Hardy, författare
 P J Harvey, sångerska och låtskrivare
 Benjamin Jesty, den förste kände personen att inokulera kokoppor för att ge immunitet.
 James Meade, ekonom 
 Jus Oborn, sångare och gitarrist i Electric Wizard
 Newt Scamander, fiktiv, litterär person (skapad av J.K. Rowling)

Galleri

Referenser

Externa länkar
Janu

Janu, Jānū, Janū  eller Jānu kan syfta på:

 Jānu Pass – ett sadelpass i Indien
 Kūh-e Sam Jānū – ett berg i Iran
 Gird Kurah Janū – en kulle i Irak