kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Blake Edwards

Blake Edwards, ursprungligen William Blake Crump, född 26 juli 1922 i Tulsa i Oklahoma, död 15 december 2010 i Santa Monica i Kalifornien, var en amerikansk filmregissör, filmproducent, skådespelare och manusförfattare.

Biografi 
Blake Edwards föddes i Tulsa, Oklahoma, men flyttade som barn till Los Angeles, Kalifornien, där han sedan växte upp.

Mest känd är han kanske för Rosa Pantern-filmerna med Peter Sellers i huvudrollen som kommissarie Clouseau. Över huvud taget var Edwards mest framgångsrik när han gjorde komedier, med filmen Dagen efter rosorna (1962) som ett undantag.

2004 blev han tilldelad en heders-Oscar som tack för det han åstadkommit ända sedan 1940-talet. 

Blake Edwards var gift med Julie Andrews från 12 november 1969 fram till sin död.

Filmografi (urval) 

 (roll, ej krediterad)
 (roll, ej krediterad)
 (roll, ej krediterad)
 (roll, ej krediterad)
 (roll, ej krediterad)
 (roll, ej krediterad)
 (manus, 33 avsnitt)
 (manus)
 (manus)
 (manus, 77 avsnitt)
 (manus och regi)
 (regi)
 (manus, 34 avsnitt)
 (regi)
 (regi)
 (regi)
 (manus)
 (manus)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus, 12 avsnitt)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (regi)
 (manus)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)

Externa länkar 
 

Födda 1922
Avlidna 2010
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska filmproducenter
Män
Personer från Tulsa
Ashley Eden

Sir Ashley Eden, född den 13 november 1831, död den 8 juli 1887, var en anglo-indisk ämbetsman. Han var son till Robert John Eden, 3:e baron Auckland, sonson till William Eden, 1:e baron Auckland och brorson till George Eden, 1:e earl av Auckland. 

Eden slöt 1861 som politisk agent i Sikkim med denna stat ett förmånligt handelsfördrag. På ett uppdrag till Bhutan 1863 tvingades han efter hot att gå med på ett ytterst ogynnsamt fördrag, vilket ej ratificerades, utan omedelbart ledde till Bhutankriget 1864–1865. Eden var sedermera regeringskommissarie i Brittiska Burma 1871–1877 och viceguvernör över Bengalen 1877–1882, där Edenkanalen i distriktet Bardwan bär vittne om hans verksamhet för hungersnödens bekämpande genom bevattningsföretag.

Källor 

 

Britter i kolonialtidens Indien
Brittiska politiker under 1800-talet
Födda 1831
Avlidna 1887
Män
Ugglan
Baronetvärdiga personer
Mira Bai

Mira Bai, född 1498, död 1557, var en indisk hindumystiker. Hon stiftade en sekt, som i synnerhet dyrkade den unge Krishna. 

Mira var kungadotter från Meito och gift med hövdingen av Udaipur, men blev förskjuten på grund av sin religion. Hon författade religiösa sånger, som ännu sjungs av vissa sekter i Indien. Under en pilgrimsresa till Dvaraka sägs hon ha försvunnit i en gudabild och åtnjuter sedan dess gudomlig dyrkan. Se Wilson, "Sketch of the religious sects of the Hindus" (1832).

Referenser

Noter 

Hinduism
Indiska prinsessor
Kvinnor
Personer i Indien under 1500-talet
Religiösa personligheter i Indien
Födda 1498
Avlidna 1557
Henry Miers Elliot

Sir Henry Miers Elliot, anglo-indisk tjänsteman och historieskrivare, född 1808, död 1853, kom 1826 ut till Indien och blev 1847 sekreterare i ostindiska styrelsens utrikesdepartement. 

Han utgav Supplement to the glossary of indian judicial and revenue terms (bd I, 1846; ny, tillökad uppl. 1869 i 2 bd, med titeln Memoirs of the history, folklore, and distribution of the races of the Northwestern provinces of India) och Bibliographical index to the historians of muhammedan India (bd I, 1849). Det oerhörda och utomordentligt viktiga material han samlat till Indiens historia utgavs 1867-1877 i 8 band (med ett supplementband 1886) av J. Dowson, under titeln The history of India, as told by its own historians: The muhammedan period, vilket arbete utgör grundvalen för alla senare skildringar under den koloniala epoken av Indiens historia under de muslimska härskarnas tid.

Källor
 

Brittiska historiker
Britter i kolonialtidens Indien
Män
Födda 1808
Avlidna 1853
Ugglan
Alumner från New College, Oxford
Helen Rose

Helen Rose, född 2 februari 1904 i Chicago, Illinois, död 9 november 1985 i Palm Springs, Kalifornien, var en amerikansk kostymör. Hon designade kläder till bland andra Grace Kelly och Elizabeth Taylor.

Rose belönades med en Oscar för bästa kostym 1956 för filmen I'll Cry Tomorrow.

Filmografi (i urval)
1961 - Ungkarl i paradiset
1959 - Det vet varenda flicka
1958 - Katt på hett plåttak
1957 - Silkesstrumpan
1956 - Te och sympati
1956 - En skön historia
1956 - Svanen
1955 - Alltid vackert väder
1954 - Rapsodi
1955 - Spindelnätet
1953 - Vi simmar tillsammans
1952 - Illusionernas stad
1952 - Vattnets venus
1952 - Kjolar, ohoj!
1951 - Morfar opp i dagen
1950 - Upp med ridån
1950 - Ur vattnet i elden
1950 - Tre små ord
1950 - Brudens fader
1949 - New York dansar
1949 - 9 man och en flicka
1948 - I mitt hjärta det sjunger
1946 - Ett regn kommer solsken
1946 - Ziegfeld Follies
1946 - Harvey Girls

Referenser

Externa länkar
 

Kvinnor
Personer från Chicago
Födda 1904
Avlidna 1985
Amerikanska modeskapare
Oscar för bästa kostym
Skarpnäck

Skarpnäck kan avse:

 Skarpnäcks stadsdelsområde – ett stadsdelsområde i Söderort i Stockholms kommun 1997–
 Skarpnäcks gård (stadsdel) – en stadsdel i Söderort inom Stockholms kommun, vanligen vad som avses med Skarpnäck 1963–
 Skarpnäck (stadsdel) – en stadsdel i söderort Stockholm som bildades 1934 och upplöstes 1962
 Skarpnäcksfältet – ett informellt område och tidigare flygfält i stadsdelen Skarpnäcks gård
 Skarpnäcksstaden - den stadslika bebyggelsen på Skarpnäcksfältet
 Skarpnäcks församling – en församling i Enskede kontrakt i Stockholms stift 1957–
 Skarpnäcks distrikt - ett distrikt i Stockholms kommun och Stockholms län 2016–
 Skarpnäck (postort) – en postort i Söderort inom Stockholms kommun 1993–
 Skarpnäcks folkhögskola - Skarpnäcks lokala folkbildningscentrum
 Skarpnäcks gård (gods) – ett tidigare säteri och storgods i Söderort inom Stockholms kommun
 Skarpnäck (hållplats) – en tidigare slutstation på spårvägslinjen Enskedebanan
 Skarpnäck (tunnelbanestation) – en station inom Stockholms tunnelbana i stadsdelen Skarpnäcks gård
Chaperoner

Chaperoner är en grupp av proteiner som hjälper till med veckningen av andra proteiner, vissa av dem är så kallade värmechockproteiner (HSP, heat shock proteins). Chaperonerna är konstitutiva och finns i alla delar av cellen. De delas in i två huvudgrupper:

 molekylära chaperoner (HSP70-liknande) som bland annat binder och stabiliserar oveckade eller delvis veckade proteiner och därmed skyddar dem från nedbrytning.
 chaperoniner (HSP60-liknande) som aktivt veckar proteiner inuti sin tunn-liknande struktur.

En del proteiner veckas till sin slutgiltiga tertiärstruktur av de molekylära chaperonerna som binder till proteinet allt eftersom det syntetiseras i ribosomen. Andra proteiner behöver ytterligare veckning vilket då sker i chaperoninerna: Proteinet förs in i chaperoninen allteftersom det bildas. HSP70 släpper och följer därmed inte med in. Inne i chaperonen binder proteinet till subenheter i den tunnliknande strukturens väggar vilka genom ATP-hydrolys fås att vrida sig och därmed vecka proteinet. Denna process kan upprepas.

Externa länkar

Proteiner
Fjorton timmar

Fjorton timmar är en amerikansk film från 1951.

Om filmen 
Grace Kelly gör sin första filmroll. Regisserad av Henry Hathaway.

Rollista (i urval) 
Paul Douglas - Ofcr. Charlie Dunnigan 
Richard Basehart - Robert Cosick 
Barbara Bel Geddes - Virginia Foster 
Debra Paget - Ruth 
Agnes Moorehead - Christine Hill Cosick 
Robert Keith - Paul E. Cosick 
Howard Da Silva - Deputy Chief Moskar
Grace Kelly - Mrs. Louise Ann Fuller
Richard Beymer - statist

Externa länkar 
 

Amerikanska dramafilmer
Filmer i regi av Henry Hathaway
Engelskspråkiga filmer
Filmer 1951
Filmer som utspelar sig på hotell
Sheriffen (film)

Sheriffen (originaltitel: High Noon) är en amerikansk westernfilm från 1952 i regi av Fred Zinnemann, med Gary Cooper i huvudrollen.

Handling 
På sin bröllopsdag får sheriffen Will Kane (Gary Cooper) reda på att den morddömde brottslingen Frank Miller (Ian MacDonald) har blivit frisläppt från fängelset, och är på väg med 12-tåget. Nu när Miller är frisläppt, tänker han hämnas på Kane, eftersom det var han som satte Miller bakom galler. Eftersom ingen i staden vill hjälpa Kane att möta Miller och hans tre kumpaner Jack Colby (Lee Van Cleef), Jim Pierce (Robert J. Wilke) och Ben Miller (Sheb Wooley), måste Kane själv möta den farliga kvartetten i en duell.

Rollista 
 Gary Cooper – Will Kane, sheriff
 Thomas Mitchell – Jonas Henderson, borgmästare
 Lloyd Bridges – Harvey Pell, vicesheriff
 Katy Jurado – Helen Ramírez
 Grace Kelly – Amy Fowler Kane
 Otto Kruger – Percy Mettrick, domare
 Lon Chaney, Jr. (krediterad Lon Chaney) – Martin Howe, tidigare sheriff
 Ian MacDonald – Frank Miller
 Eve McVeagh – Mildred Fuller
 Harry Morgan (krediterad Henry Morgan) – Sam Fuller
 Morgan Farley – Dr. Mahin, präst
 Harry Shannon – Cooper
 Lee Van Cleef – Jack Colby
 Robert J. Wilke – Jim Pierce
 Sheb Wooley – Ben Miller

Produktion, mottagande, distribution och likheter 
Gary Cooper fick för sin roll i filmen motta en Oscar för bästa manliga huvudroll.

Sheriffen har visats i SVT, bland annat i mars 2021.

Outland är en science fiction-film från 1981, som bär stora likheter med Sheriffen.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

 

Amerikanska westernfilmer
Filmer 1952
1880-talet på film
Kansas på film
Filmer i regi av Fred Zinnemann
Svartvita filmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa manliga huvudroll
Filmer bevarade i National Film Registry
Paul Deussen

Paul Deussen, född den 7 januari 1845 i Oberdreis, i preussiska Rhenprovinsen, död den 6 juli 1919 i Kiel, var en tysk universitetslärare, filosof och indolog, 

Deussen promoverades 1869 till filosofie doktor samt blev 1881 privatdocent, 1887 extra ordinarie professor i Berlin och 1889 ordinarie professor i filosofi vid Kiels universitet. Han var anhängare av Schopenhauers filosofi, som han ger en egendomlig religiös vändning, i det att han fattar världsförnekelsens princip såsom en "övervärldslig kraft", vilken han kallar Gud, ehuru han ej personifierar honom. Deussens största betydelse är den att han förmedlat kännedomen om den indiska filosofin och han torde därför ha större betydelse inom indologin än den filosofiska vetenskapen. 

Arbeten rörande indisk filosofi är:
System der Vedanta (1883) 
Sutras des Vedânta (1887)
Allgemeine Geschichte der Philosophie mit besonderer Berücksichtigung der Religionen
Sechzig Upanishads
Vedanta und Platonismus (1905)

I engelsk översättning:
Outlines of Indian philosophy (1900) 
On the philosophy of the Vedanta in its relations to occidental metaphysics (1903)

Andra filosofiska arbeten:
 Elemente der Metaphysik (1877, 3:e upplagan 1902)
 Kategorische Imperativ (2:a upplagan 1903)
 Erinnerungen an Friedrich Nietzsche (1901)

På svenska finns Bibelns filosofi (översättning August Carr, Geber, 1916)

Källor

Noter

Tyska indologer
Tyska professorer i filosofi
Personer verksamma vid Kiels universitet
Födda 1845
Avlidna 1919
Män
Ugglan
Mogambo

Mogambo (originaltitel: Mogambo) är en amerikansk film från 1953 i regi av John Ford. I huvudrollerna ses Clark Gable, Ava Gardner och Grace Kelly.

Handling 
"Titta en känguru", säger Eloise Kelly när hon ser en noshörningsunge. Hon är en showgirl från Broadway som strandat i Afrika, men Eloise är nog bättre lämpad för storstadsdjungeln. Trots det är en enda blick på safariguiden Victor Marswell tillräckligt för att hon ska veta var hon hör hemma. Linda Nordley är antropologens prydliga fru, som fångar Victors flackande blickar.

Rollista 
 Clark Gable - Victor Marswell
 Ava Gardner - Eloise Kelly
 Grace Kelly - Linda Nordley
 Donald Sinden - Donald Nordley
 Philip Stainton - John Brown-Pryce
 Eric Pohlmann - Leon Boltchak
 Laurence Naismith - Skipper
 Denis O'Dea - Fader Josef

Utmärkelser 
De båda kvinnliga skådespelarna Oscarnominerades och Grace Kelly belönades dessutom med en Golden Globe.

Externa länkar 
 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Grön eld

Grön eld kan avse:

Grön eld (film) – en amerikansk film med originaltiteln Green Fire
Grön eld (Umeå) – ett konstverk i glas på Järnvägstorget i Umeå
Feizi (skald)

Feizi (Fejazi, eller Abu-l-feiz bin Mubarak), indisk-persisk skald, född 1547 i Agra, död 1595, var broder till storvesiren Abu-l-fazl vid stormogul Akbars hov och upphöjdes tidigt till "skaldekonung" hos samme Akbar. 

Hans divan omfattar omkring 9 000 distika och består av kasider, eller längre dikter av elegiskt innehåll, av vilka de flesta är skrivna till Akbars lov, och gazeler, dikter av erotiskt eller mystiskt innehåll. Dessutom översatte han en del av Mahabharata från sanskrit till persiska, däribland den bekanta episoden om Nala och Damayanti, på persiska Nal u Daman.

Källor
 

Författare från Indiska halvön
Män
Födda 1547
Avlidna 1595
Ugglan
Mannen du gav mig

Mannen du gav mig () är en amerikansk långfilm från 1954 i regi av George Seaton, med Bing Crosby, Grace Kelly, William Holden och Anthony Ross i rollerna. Filmen vann två Oscars, Grace Kelly för Bästa kvinnliga huvudroll och George Seaton för Bästa manus.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 1954
Amerikanska dramafilmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska filmer baserade på pjäser
Filmer vars kvinnliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Filmer från Paramount Pictures
James R. Ballantyne

James Robert Ballantyne, född den 13 december 1813 i Kelso, död den 16 februari 1864, var en skotsk språkforskare.

Ballantyne blev 1841 direktor för Benares College i Indien och 1856 tillika professor i moralfilosofi där. År 1861 återvände han till Europa och blev bibliotekarie vid East India offices bibliotek. 

Ballantyne var en framstående kännare såväl av nyindiska språk som av sanskrit och dess litteratur, företrädesvis den filosofiska. Förutom en del grammatiska läroböcker över indiska språk har han utgivit arbeten rörande sanskritlitteraturen.

Källor

Brittiska indologer
Skotska filologer
Brittiska professorer i filosofi
Britter i kolonialtidens Indien
Filologer under 1800-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Personer från Scottish Borders
Födda 1813
Avlidna 1864
Män
Ugglan
Broarna vid Toko-Ri

Broarna vid Toko-Ri (engelska: The Bridges at Toko-Ri) är en amerikansk krigsfilm från 1954, i regi av Mark Robson. I huvudrollerna ses Grace Kelly och William Holden.

Handling 
Brubaker (William Holden) är en pilot i USA:s flotta som tidigare slogs i andra världskriget och, efter att ha återvänt till USA för att arbeta som jurist, nu återigen tvingats in i krig: flygandes en McDonnell F2H Banshee under Koreakriget. Han får efter ett svårt uppdrag efter en permission i Tokyo då hans fru (Grace Kelly) och barn flugit in för att besöka honom.

När han återvänder till sitt hangarfartyg får han ett riskfyllt uppdrag att spränga ett antal svårtillgängliga broar, något som kan bli hans död.

Rollista i urval

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1954
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska dramafilmer
Koreakriget på film
Tokyo på film
Yokosuka på film
Filmer i regi av Mark Robson
Filmer från Paramount Pictures
Svanen (film)

Svanen (originaltitel: The Swan) är en amerikansk film från 1956 i regi av Charles Vidor, med Grace Kelly och Alec Guinness i huvudrollerna. Filmen bygger på pjäsen med samma namn av Ferenc Molnar. Den filmatiserades också 1925 med samma titel och 1930 med titeln Prinscharmören (One Romantic Night) med Lillian Gish i huvudrollen.

Handling
Prinsessan Alexandra (Grace Kelly) förälskar sig i sin lärare, Nicholas Agi (Louis Jourdan), men hon är trolovad med prins Albert (Alec Guinness).

Rollista

Externa länkar

Amerikanska filmer 1956
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska romantikfilmer
Nyinspelningar av filmer
Filmer i regi av Charles Vidor
En skön historia (film, 1956)

En skön historia (originaltitel: High Society) är en amerikansk musikal-komedifilm från 1956 i regi av Charles Walters. I Finland var den svenska titeln Skandalbröllop. 

Musiken i filmen komponerades av Cole Porter. Filmen var den sista där Grace Kelly uppträdde, innan hon drog sig tillbaka som furstinna i Monaco.

Handling 
Den förmögna unga damen Tracy Lord (Grace Kelly) skall gifta sig med den snobbige George (John Lund). Bland bröllopsmusikerna finns hennes före detta fästman C.K. Dexter Haven (Bing Crosby), som inte tänker ge upp henne än. Från en tidning kommer en journalist, Mike (Frank Sinatra), som också försöker uppvakta henne.

Rollista i urval 
 Bing Crosby - C.K. Dexter-Haven 
 Grace Kelly - Tracy Samantha Lord 
 Frank Sinatra - Mike Connor 
 Celeste Holm - Liz Imbrie 
 John Lund - George Kittredge 
 Louis Calhern - Uncle Willie 
 Sidney Blackmer - Seth Lord 
 Louis Armstrong - Louis Armstrong

Externa länkar 

 
 

Filmer 1956
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska musikalfilmer
Rhode Island på film
Filmer i regi av Charles Walters
Engelskspråkiga filmer
Filmer om bröllop
Filmer om musik och musiker
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Faedrus

Faedrus eller Phaedrus, född cirka 15 f.Kr., död cirka 50 e.Kr., romersk fabelförfattare.

Han var född i Makedonien, men synes ha kommit ung till Rom. Enligt en gängse sägen skall han ha varit Augustus frigivne slav. Hans skriftställarverksamhet var i Rom på mer än ett håll misshaglig och ådrog honom under Tiberius förföljelser, möjligen på grund av alltför fria yttranden med hänsyftning på högtstående män (Sejanus). Under Claudius synes han ha fått mera ostörd ägna sig åt sin uppgift, och varken missödena eller de oblida omdömena om hans skaldskap avskräckte honom från att fullfölja det. Han sökte nu emellertid publik och gynnare i högre stående kretsar.

Efter hand utkom av honom fem böcker så kallade esopiska fabler (Fabulae aesopiae). Hans verk, ett förstlingsförsök att omplantera fabeldikten i romersk jordmån, står långt efter den grekiska förebilden, särskilt i enkelhet och livfull åskådlighet, varjämte den moral, som är inflätad i före- och eftertal, är något flack och oklar. Hans djurtyper är icke heller jämförliga med de grekiska. Framställningssättet är dock ledigt, språket vårdat och i det hela rent, ehuru något ojämnt, samt versbildningen god. Den samling, som finns i behåll, är ofullständig. Dess äkthet har varit föremål för tvivel, dock, såvitt man kan döma, utan tillräckliga grunder.

Hans fabler har översatts till svenska av Gerhard Bendz i Phaedrus fabler (1962). Äldre svenska översättningar är Phædri Fabler, i swenske rijm öfwersatte, och med några moraliske anmärckningar förklarade (översättning Eric Wrangel, 1736), Phædri Aug. liberti Fabularum Æsopiarum libri V. Eller Phædri fabler, med swänska anmärkningar (anonym översättning, 1781) och Phædri æsopiska Fabler (översättning, Magnus Boman, 1788).

Källor 
 

Latinskspråkiga författare
Romerska författare
Födda 15 f.Kr.
Avlidna 50
Män
Romerska slavar
Stabilitet (flygmekanik)

Negativ stabilitet för ett flygplan innebär att planets aerodynamik är sådan att flygplanet vid en störning spontant förstärker störningen, vilket gör att flygplan med sådan design ofta är beroende av datoriserade styrsystem som stabiliserar planet, planet uppfattas då som stabilt av piloten.

Tippstabilitet 
Tippstabilitet är det man vanligtvis pratar om när talar om stabilitet för flygplan.
För att en störning i anfallsvinkel α inte skall förstärkas, så måste en ökning av α ge en minskning av tippmoment vilket kan uttryckas som att derivatan på tippmomentet med avseende på α måste vara negativ:

Momentet kring flygplanets tyngdpunkt med bidrag från stabilisatorn:

h = avståndet från vingens framkant till tyngdpunkten normerad med kordan. 
hacwb = avståndet från vingens framkant till det aerodynamiska centrumet för vingen och flygkroppen normerad med kordan.
Där VH är stabilisatorvolym kvoten 

lt = avståndet från tyngdpunkten till det aerodynamiska centrumet för stabilisatorn.
St = arean för stabilisatorn.
c = kordan för vingen.
S = arean för vingen.

Neutralpunkten 
Neutralpunkten är det läget för tyngdpunkten på flygplanet som gör att tippmomentet är oberoende av anfallsvinkeln.

Plan med negativ stabilitet
Grumman X-29
Saab 39 Gripen
Dassault Rafale

Se även 
 Aerodynamiska koefficienter
 Phugoidrörelse
 Dutch roll

Referenser

Tryckta källor
 
 

Flygmekanik
Kallimachos

Kallimachos är ett grekiskt mansnamn som kan syfta på:

 Kallimachos (polemark) (–490 f.Kr.), en av befälhavarna i slaget vid Marathon
Kallimachos (skulptör) (400-talet f.Kr.), en grekisk bildhuggare, verksam i Aten  
Kallimachos från Kyrene (305 f.Kr.–240 f.Kr.), en grekisk författare från Kyrene och föreståndare för det kungliga biblioteket i Alexandria
Kallimachos (skulptör)

Kallimachos, grekisk bildhuggare, verksam i Aten i slutet av 400-talet f.Kr.

Biografi
Kallimachos, som tillhörde Fidias tidevarv, utmärkte sig genom sin perfektionism. Det hävdades att han genom noggrannhet och filning berövade sina verk (till exempel stoder av dansande spartanskor) allt naturlighetens behag. Han sägs ha infört användandet av borr vid marmorbehandlingen, och han ansågs (sannolikt utan grund) vara uppfinnare av det korintiska kapitälet. Han skall ha inspirerats av åsynen av en akantus som växte genom en korg.

I Erechtheion på Akropolis i Aten fanns av honom en konstfull gyllene kandelaber, vars uppställning förmodligen var samtida med fullbordandet av Erechtheions tempel, eller åren närmast efter 409 f.Kr.

Källor

Grekiska skulptörer
Antikens skulptörer
Män
Ugglan
Blixten från Titfield

Blixten från Titfield är en brittisk komedifilm från 1953 i regi av Charles Crichton. I huvudrollerna ses Stanley Holloway, George Relph och John Gregson.

Handling
Invånarna i den lilla byn Titfield blir bestörta när British Rail hotar att lägga ner deras järnvägslinje. Strax innan en inspektion skall ske så förstör personer på det lokala bussbolaget järnvägens lokomotiv, för att få järnvägen nedlagd och få folk att åka buss istället. Med kyrkoherden i spetsen sätter man in ett gammalt lokomotiv och kämpar för att få ha sin järnväg kvar.

Om filmen 
Filmen spelades in söder om Bath, på en nedlagd järnväg mellan Camerton och Limpley Stoke. Det som i filmen är stationshuset i Titfield är egentligen järnvägsstationen i Monkton Combe. Filmen spelades in sommaren 1952.

Manus skrevs av T.E.B. Clarke, och han fick idén till filmen från en verklig händelse. 1951 hade den smalspåriga järnvägen mellan Towyn och Abergynolwyn i Wales tagits över av frivilliga som bedrev passagerar- och godstrafik på banan. Den finns kvar ännu idag.

Rollista 

Stanley Holloway - Walter Valentine
George Relph - kyrkoherde Sam Weech
Naunton Wayne - George Blakeworth
John Gregson - Squire Gordon Chesterford
Godfrey Tearle - Ollie Matthews, Biskopen av Welchester
Hugh Griffith - Dan Taylor
Gabrielle Brune - Joan Hampton
Sid James - Harry Hawkins
Reginald Beckwith - Coggett
Edie Martin - Emily
Michael Trubshawe - Ruddock
Jack MacGowran - Vernon Crump
Ewan Roberts - Alec Pearce
Herbert C. Walton - Seth
John Rudling - Clegg
Nancy O'Neil - Mrs. Blakeworth
Campbell Singer - polissergeant
Frank Atkinson - Station sergeant
Wensley Pithey - polis

Externa länkar 
 
 The Titfield Thunderbolt
 Allt om The Titfield Thunderbolt

Filmer 1953
Brittiska komedifilmer
Järnväg på film
Engelskspråkiga filmer