kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Handelsbolag

Handelsbolag (kan förkortas HB) drivs av två eller fler delägare (bolagsmän). Bolagsmännen kan vara fysiska eller juridiska personer. I ett handelsbolag är bolagsmännen personligen ansvariga för företagets avtal och skulder. Ett kommanditbolag är en särskild form av handelsbolag. I ett kommanditbolag ska det finnas minst en bolagsman med ett begränsat ansvar (kommanditdelägare) och minst en med ett obegränsat ansvar (komplementär).

Ägarna i ett handelsbolag kallas bolagsmän, och de är personligt solidariskt ansvariga för företagets skuld. Detta betyder att om bolaget inte kan betala sina skulder så har fordringsägarna rätt att kräva in skulden av vilken som helst av bolagsmännen, som måste betala från egen ficka. Denne kan i sin tur kräva att de andra bolagsmännen ska betala sin del av skulden. 

Verksamhetsansvarig är den person som är högst ansvarig för ett handelsbolag eller en enskild firma.

Bolagsavtal 
Ett bolagsavtal om att bilda ett handelsbolag bör vara skriftligt och innehålla att bolagsmännen avser att tillsammans bedriva näringsverksamhet. Om inte annat avtalats gäller  om handelsbolag och enkla bolag. Bolagsavtalet är inte en offentlig handling och ska inte skickas till Bolagsverket. 

Avtalet bör reglera:
 bolagets namn (firma)
 bolagets verksamhet
 avtalad insats
 eventuell ränta på avtalad insats
 vem eller vilka som ska sköta det administrativa arbetet
 vem eller vilka som äger rätt att teckna bolagets firma

Ett handelsbolag ska registreras på Bolagsverket, vilket kan ske på företagarsajten Verksamt.se eller med hjälp av blanketten Nyregistrering – handelsbolag, nr 901.

Beskattning och årsredovisning 
Beskattning av bolagets resultat görs i bolagsmännens privata deklarationer utifrån bolagsavtalet och baserat på en justerad anskaffningsuppgift (JAU). Bolagsmännen beskattas även för värdeminskningsavdrag och vinst vid försäljning av aktier.

Bolaget ska betala:
 fastighetsskatt för sina egna fastigheter
 särskild löneskatt på pensionskostnader för anställda
 avkastningsskatt på pensionskostnader
 mervärdesskatt (moms)

Om bolaget har fler än tio anställda ska det upprätta en offentlig årsredovisning.

Övrigt 
I namnet på ett handelsbolag måste ordet "handelsbolag" ingå - förkortningen "HB" är inte tillåten. När handelsbolaget representeras med namnet i handlingar som till exempel fakturor så måste företagsnamnet anges med tillägget "handelsbolag" eller med förkortningen "HB".

I Finland kallas bolagsformen öppet bolag (fi. avoin yhtiö).

Referenser

Se även 
 Kommanditbolag

Bolagsformer i Sverige
Associationsrätt
Handelsrätt
Merritt Island, Florida

Merritt Island är en stad i Florida som ligger i Brevard County, på ön Merritt Island. Staden hade år 2000 36 090 invånare, på en yta av 121,9 km². Hela 62,49 % av ytan utgörs av vatten.

Källor

Externa länkar
Informationssida om Merritt Island

Orter i Florida
Brevard County
Merritt Island

Merritt Island är en ö i Brevard County på Floridas atlantkust. På denna ö ligger NASA:s raketbas Kennedy Space Center och staden Merritt Island.

Merritt Island är inte en ö, rent formellt, utan en halvö. Den sitter dock bara ihop med det amerikanska fastlandet genom en mycket smal landremsa i norr. I söder däremot skiljs den från fastlandet av en flod.

Referenser 

Floridas öar
Brevard County
Associationsrätt

Associationsrätt är den del av juridiken som rör associationer. Associationer är sammanslutningar av juridiska och/eller fysiska personer samt enkla bolag. Organisationsfrihet är en del av associationsrätten och garanteras av den svenska regeringsformen.

Civilrättsliga associationer utgörs i svensk rätt av ekonomiska föreningar och bolag. Dessa delas in i:

aktiebolag
enkla bolag
handelsbolag (inklusive kommanditbolag)
ekonomiska föreningar.

Ideell förening är en oreglerad associationsform. 

Stiftelse och enskild firma behandlas också vanligen inom associationsrätten. De är dock egentligen inte associationsformer, eftersom de varken har delägare eller medlemmar.

Referenser
Emily Watson

Emily Watson, född 14 januari 1967 i London, är en brittisk skådespelare. Watson slog igenom i Lars von Triers film Breaking the Waves från 1996.

Jean-Pierre Jeunet skrev ursprungligen titelrollen i filmen Amelie från Montmartre för henne, men hon tackade nej, dels på grund av svårigheterna att arbeta på franska, dels för att hon inte ville vara borta hemifrån. Rollen gick då istället till Audrey Tautou.

Emily Watson är gift med skådespelaren Jack Waters med vilken hon har en dotter, född 2005, och en son, född 2009.

Filmografi i urval  

 (Miniserie)

Referenser

Externa länkar

 

Brittiska skådespelare
Födda 1967
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från London
Alumner från universitetet i Bristol
Viasat History

Viasat History är en tv-kanal från Viasat som visar historiska program, kulturprogram och samhällsprogram, startad år 2004.

Kanalen sänder 18 timmar om dagen i Ryssland, Kazakstan, Ukraina, Vitryssland, Moldavien, Ungern, Rumänien, Bulgarien och Polen. I början av november 2004 inleds även sändningar i Norden.

Externa länkar
Viasat History - Officiell webbplats

TV-kanaler i Sverige
Modern Times Group
TV-kanaler och TV-stationer startade 2004
Viasat
Korrespondent

Korrespondent är en journalist som rapporterar till sin nyhetsbyrå, tidning, radiokanal eller TV-kanal och är stationerad på annan plats än redaktionen, till exempel i utlandet – en utrikeskorrespondent.

Journalistik
Yrken inom media

he:כתב (מקצוע)#כתב שטח
Guy Ritchie

Guy Stuart Ritchie, född 10 september 1968 i Hatfield, Hertfordshire, är en brittisk filmregissör och manusförfattare. Ritchie slog igenom som långfilmsregissör med Lock, Stock and Two Smoking Barrels som följdes upp av Snatch. Han har även regisserat Sherlock Holmes och dess uppföljare Sherlock Holmes: A Game of Shadows.

Filmografi (i urval) 
 (kortfilm)

Referenser

Externa länkar 

 
 

Födda 1968
Män
Levande personer
Brittiska filmregissörer
Brittiska manusförfattare
Personer från Hatfield
Viasat Explorer

Viasat Explorer är en tv-kanal från MTG-ägda Viasat som visar dokumentärfilmer och program om vilda djur, extremsport, äventyr med mera. Kanalen lanserades från början i Finland, Norge, Danmark och Sverige, men sedan den 1 november 2003 finns den även i Ryssland, Ukraina, Kazakstan, Baltikum, Moldavien, Vitryssland, Ungern, Polen, Rumänien och Bulgarien.

Enligt MMS kunde 480 000 svenskar se kanalen år 2003 (motsvarar sex procent av tv-befolkningen). I snitt tittade svensken ungefär 0,1 minuter dagligen på kanalen.

Från början var kanalen exklusiv i Viasats kanalpaket men april 2007 lanserades den även i Com Hems digital-tv-utbud och 23 september 2013 i Boxer.

Se även 
Viasat
MTG

Referenser

Noter

Externa länkar 
Viasat Explorer - Officiell webbplats
Viasat - Officiell webbplats
MTG - Officiell webbplats

Modern Times Group
TV-kanaler i Sverige
TV-kanaler och TV-stationer startade 2003
Viasat
Canal Digital

Canal Digital var ett distributionsbolag inom tv och interaktiva tjänster. Bolaget grundades 1997 som ett samarbete mellan norska Telenor och franska Canal+ och var  helägt av Telenor. Företaget uppgick 2020 i Allente.

Canal Digital distribuerade 2012 cirka 100 tv-kanaler och interaktiva tjänster till närmare tre miljoner hushåll i Norge, Danmark, Sverige och Finland. I Sverige var då drygt 1 miljon hushåll anslutna till Canal Digital. Cirka 25 procent av tv-hushållen i Norden tar emot tv-signaler direkt eller indirekt från Canal Digital. Företaget har en total årsomsättning på cirka 4,4 miljarder norska kronor.

Historik
Canal Digital grundades i mars 1997 genom ett samarbete mellan Telenor och Canal+ (som nu heter C More). Sedan 2003 (alternativt 2001) ägs Canal Digital helt av Telenor, en av världens största telekomkoncerner. Canal Digital är en del av Telenors affärsområde Telenor Broadcast och har verksamhet i Norge, Sverige, Danmark och Finland. Canal Digitals huvudkontor ligger i Fornebu utanför Oslo. Canal Digital Sverige omsätter omkring 1,5 miljarder kronor per år och har cirka 60 medarbetare på huvudkontoret i Stockholm. VD är John Nordin.

Den 20 juni 2011 sålde Canal Digital sin kabel-tv-verksamhet till Com Hem, men köpet godkändes inte av Konkurrensverket. Canal Digital sålde då sin kabel- och IPTV-verksamhet till Telenor Sverige. Canal Digital och Canal Digital Kabel-tv är nu två helt olika bolag inom samma koncern.

Milstolpar
Canal Digital var först med att lansera On Demand-tjänster.
Canal Digital var först i Sverige med att lansera digital-tv via bredband.
September 2005 – Canal Digital var först med HDTV i Sverige. På Canal Digital-plattformen startade en HDTV-kanal kallad Canal+ HD i Sverige (från början C More HD).
Maj 2010 – Canal Digital var första tv-operatör i Norden att testa 3D-tekniken i samband med att Eurosport och Panasonic visade Franska Öppna tennismästerskapen.
December 2011 – Canal Digital säljer sin kabel-tv- och IPTV-verksamhet till Telenor.
Januari 2012 – Canal Digital lanserar den första 3DTV-kanalen i Sverige .
December 2012 – Canal Digital är först med att lansera funktionen Follow me.

Teknik och distribution
På den svenska marknaden distribuerar Canal Digital tv via satellit-TV. Företaget Canal Digital Kabel distribuerar TV via kabel-tv och bredband (IPTV).

Satellit-tv är tv-sändningar där en satellit används för att sända tv-program direkt till den enskilda tv-tittaren (DTH, direct to home) via en egen parabol i hushållet. Man kan ta emot satellit-tv i så gott som hela Europa. I Sverige finns två stora satellit-tv-operatörer – Viasat och Canal Digital.

Canal Digitals kunder med parabolantenn mottar signalen från satelliterna Thor 5, Thor 6 samt Thor 7, dessa är positionerade 0,8° väst. Satelliterna ägs av Telenor Broadcast Holding.

Referenser

Externa länkar 
Canal Digitals webbplats
Canal Digitals Facebook-sida
Canal Digitals Youtube-sida
Canal Digital Kabel-TVs webbplats

Svenska TV-distributionsföretag
Svenska telekommunikationsföretag
Företag bildade 1997
Telenor
Uppdrag fred

Uppdrag fred () är en bok, utgiven 1997, skriven av Carl Bildt. Boken behandlar hans reflektioner över uppdraget i Bosnien.

Källor 

Svenskspråkig facklitteratur
Facklitteratur 1997
Bosnienkriget
Verk av Carl Bildt
Lolita (olika betydelser)

Lolita kan syfta på:

 Lolita (roman) – en roman av Vladimir Nabokov
 Lolita (film, 1962) – en amerikansk film av Stanley Kubrick
 Lolita (film, 1997) – en fransk-amerikansk film av Adrian Lyne
 Lolita (term) – en förförisk, till synes mycket ung kvinna (inom populärkultur och pornografi) 
 Lolita (subkultur) – en japansk subkultur och modestil 
 Lolita Pop – svensk popgrupp 
 Moi... Lolita – fransk sång sjungen av Alizée

Personer
 Lolita (artist) (1931–2010), en österrikisk sångerska och skådespelerska
 Lolita Davidovich (1961–), en kanadensisk skådespelerska
Vesper

Vesper (latin för "afton", "kväll") är en tidebön som hålls ungefär vid solnedgången eller 18.00. Den hör både i öst- och västkyrkan till de viktigaste tidebönerna och är ofta sjungen och ibland konstnärligt tonsatt. Höjdpunkten utgörs i västkyrkan av Magnificat, Marias lovsång ur Lukasevangeliet.

I Sverige utvecklades vespern efter reformationen till en kvällsgudstjänst med fokus på predikan, aftonsång. Det händer att en kvällsgudstjänst i vesperformat benämns aftonsång.

Referenser

Kristna böner
Kristna liturgier och riter
Tideböner
431



Händelser

Juni
Juni – Vid konciliet i Efesus avvisas nestorianismen och den nicaenska trosbekännelsen anses vara komplett.

Oktober
1 oktober – Nestorius avsätts som patriark av Konstantinopel och efterträds av Maximianus.

Okänt datum
Chlodio invaderar området kring Artois.
Aëtius driver frankerna tillbaka över floden Somme.
Marcian (sedermera östromersk kejsare) tillfångatas av vandalerna.
Hippo Regius blir huvudstad i vandalernas kungarike.
Den grekiske neoplatonistiske filosofen Proklos börjar studera vid akademin i Aten.
Påven Celestinus I sänder Palladius att verka som biskop på Irland.

Avlidna 
22 juni – Paulinus av Nola, kristen biskop och poet.
Konstakademien (olika betydelser)

Konstakademien kan syfta på:

Finlands konstakademi – en finländsk konstinstitution, vilken grundades 1922
Kungliga Akademien för de fria konsterna – en svenska konstakademien i Stockholm 1810–
Akademie der Künste – en tysk akademi för konst och musik i Berlin
Det Kongelige Danske Kunstakademi – en konstakademi i Köpenhamn grundad 1754 danska Kunstakademiet
Kunstakademie Düsseldorf – en statlig konsthögskola  i Düsseldorf
Statens Kunstakademi – en tidigare norsk konsthögskola i Oslo, uppgick i Kunsthøgskolen i Oslo 1996

Se även
 Kungliga Konsthögskolan
Gunnar Hellström

John Evert Gunnar Hellström, född 6 december 1928 på Alnön i Medelpad, död 28 november 2001 i Nynäshamn, var en svensk skådespelare och filmregissör.

Biografi
Hellström tog teaterlektioner hos Ingrid Luterkort 1947 och därefter hos Gösta Terserus och kom till sist 1952 in på Dramatens elevskola. Den unge Hellström fick arbeta under några av den tidens stora regissörer, bland annat Alf Sjöberg och Hampe Faustman. Tidiga roller var som Tybalt i Romeo och Julia på Dramaten 1953 och som frikyrkopredikanten Simon Angus i filmen Simon syndaren 1954. Den filmen regisserade han själv liksom Nattbarn 1956 och Synnöve Solbacken 1957.

Sin största regissörsframgång hade Hellström med Chans från 1962, som byggde på Birgitta Stenbergs roman med samma namn. Han spelade även teater. Bland föreställningarna kan nämnas Agatha Christies Råttfällan på Lorensbergsteatern 1959 och Tennessee Williams Ungdomens ljuva fågel på Vasateatern samma år.

Från början av 1960-talet var han verksam som skådespelare och regissör i Hollywood. Han regisserade avsnitt i de populära westernserierna Gunsmoke, Bröderna Cartwright, Familjen Macahan och The Wild Wild West. Mellan 1979 och 1983 regisserade han några avsnitt av TV-serien Dallas, och spelade en roll i några avsnitt 1989. Gunnar Hellström gästspelade även i den amerikanska krigsserien Combat!.

För en yngre publik blev han känd genom sina filmer om Raskenstam (1983) och Zorn (1994), i vilka han själv gjorde respektive huvudroll. Som sol-och-våraren Raskenstam spelade Hellström mot bland andra Agnetha Fältskog. Zorn blev Gunnar Hellströms sista stora filmprojekt.

Filmografi i urval

Som skådespelare

1975 – Gäst hos Hagge (gäst i TV-program)

 (TV-film)

Som regissör

 (TV-film)

Som manusförfattare

 (TV-film)

Som producent

 (TV-film)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

 
 
 

Svenska skådespelare
Svenska filmregissörer
Födda 1928
Avlidna 2001
Personer från Alnön
Män
Olympiska vinterspelen 1964

Olympiska vinterspelen 1964, nionde (IX) olympiska vinterspelen, arrangerades i Innsbruck i Österrike på en relativt låg nivå över havet – 575 m. De nordiska längdlöpningstävlingarna hade emellertid förlagts till Seefeld på 1 200 m höjd och de flesta alpina grenarna till Lizum på 1 600 m höjd.

Innsbruck hade även kandiderat till 1960 års spel, men förlorat omröstningen mot Squaw Valley.

När startdagen nalkades hotades spelen av snöbrist. Den österrikiska armén skyndade till undsättning och sågade ut 20 000 isblock till bobsleighbanan och transporterade ca 40 000 m³ snö till de alpina skidbackarna. När ändå regnet hotade att spoliera tävlingarna trampade österrikiska soldater skidbackarna till fots. Spelen åsågs av sammanlagt 1 073 000 åskådare.

Västtyskland och Östtyskland ställde upp i tävlingarna med ett gemensamt lag för sista gången. Vid spelen 1968 hade IOK gett upp sina tankar om ett gemensamt tyskt lag som tävlade som Tyskland.

Sverige vann tre guldmedaljer, tre silver och ett brons.

Enskilda prestationer 
 Sovjetunionens Lidija Skoblikova blev spelens särklassigt främsta deltagare med samtliga fyra guld i skridskotävlingarna, som påbyggnad till de två gulden från föregående spel.
 Dubbelsegrare blev
 Eero Mäntyranta, Finland
 Klavdija Bojarskich, Sovjetunionen (dessutom guld i damernas stafett 3 x 5 km)
 Systrarna Marielle och Christine Goitschel, Frankrike tog var sitt guld och silver i slalom och storslalom.

Sporter

Demonstrationssporter 
 Isstock

Deltagande nationer 

36 nationer deltog i spelen. För Indien , Mongoliet och Nordkorea var det de första vinterspelen. Idrottare från Väst- och Östtyskland deltog tillsammans som Tysklands förenade lag.

Medaljfördelning 

|}

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Olympiska rörelsen
Officiell rapport
 Program för olympiska vinterspelen 1964
 Karta över det närliggande området
Olympiska vinterspelen 1968

Olympiska vinterspelen 1968, de tionde (X) olympiska vinterspelen, arrangerades i
Grenoble, Frankrike. Spelen åsågs på plats av cirka 337 000 åskådare.

Tävlingarna 
Samtliga tre guldmedaljer i de alpina grenarna erövrades av Frankrikes Jean-Claude Killy. Detta skedde sedan en av den olympiska historiens värsta konflikter gått av stapeln. Killys främste konkurrent Österrikes Karl Schranz hävdade att en mystisk man i svart promenerat ut framför honom i det ena slalomåket och tvingat honom att sladda för att bromsa in. Efter protest fick han åka om och fick en bättre sluttid än Killy. En skiljenämnd förklarade Schranz’ åk ogiltigt varigenom guldet gick till Killy.

Toini Gustafsson tog de båda individuella gulden i damernas nordiska skidgrenar och var dessutom delaktig i det svenska stafettsilvret.

Paråkarna Ljudmila Belousova och Oleg Protopopov, Sovjetunionen försvarade sitt guld från förra OS.

Marielle Goitschel, Frankrike tog ett andra guld, denna gång i slalom efter att fyra år tidigare erövrat guldet i storslalom.

Föraren i de två italienska bobsleighlagen Eugenio Monti erövrade två guld.

De tre östtyska rodeldamerna som slutade etta (Ortrun Enderlein), tvåa (Anna-Maria Müller) och fyra (Angela Knösel, senare Angela Höhler-Knösel) diskvalificerades sedan det framkommit att de värmt medarna på sina rodlar.

"Norgevisan" som framfördes i Mosebacke monarki syftar på dessa olympiska spel, då det gick så mycket bättre för Norge än för Sverige.

Sporter

Medaljfördelning 
För hela tabellen: Medaljfördelning vid olympiska vinterspelen 1968

Se även: Vinnare av medaljer i olympiska vinterspelen 1968

Deltagande nationer

Källor

Externa länkar
Olympiska rörelsen
Officiell rapport
 Program för olympiska vinterspelen 1968
Olympiska vinterspelen 1972

Olympiska vinterspelen 1972, de elfte (XI) olympiska vinterspelen, ägde rum i Sapporo, Japan.

Spelen sågs på plats av cirka 621 000 åskådare.

Enskilda prestationer 
 Två guldmedaljer i de alpina grenarna erövrades av Schweiz’ närmast okända Marie-Theres Nadig.
 Galina Kulakova tog de två individuella gulden i damernas nordiska skidgrenar och var dessutom delaktig i det sovjetiska stafettguldet. 
 Ard Schenk, Nederländerna tog tre guld i skridskotävlingarna.
 Norges Magnar Solberg upprepade sin seger i skidskyttets 20 km från föregående OS.
 Japan gjorde rent hus i backhoppning i 70-metersbacken med samtliga tre medaljer. Detta var första japanska vinter-OS-guldet; enda tidigare medaljen var Chiharu Igayas slalomsilver 1956.

Anmärkningsvärt 
 Amatörfrågan kom allvarligt i rampljuset eftersom Österrikes alpine skidåkare Karl Schranz nekades att tävla för att han erhållit lön från sin skidtillverkare. Samtidigt tilläts de heltidsanställda idrottsutövarna i öststaterna att delta i tävlingarna.

Sporter

Medaljfördelning 
 Se Medaljfördelning vid olympiska vinterspelen 1972

|}

Deltagande nationer 
35 nationer deltog i spelen. Republiken Kina (Taiwan) och Filippinerna gjorde debut i olympiska vinterspelen.

Referenser

Externa länkar
Olympiska rörelsen
Officiell rapport
Program för olympiska vinterspelen 1972

 
WP:Projekt Japan
Olympiska vinterspelen 1984

Olympiska vinterspelen 1984, de fjortonde (XIV) olympiska vinterspelen, arrangerades 7-19 februari 1984 i Sarajevo i det dåvarande Jugoslavien. Spelen sågs på plats av 434 000 åskådare. Olympiadmusiken för dessa spel, var komponerad av Nikica Kalogjera.

Kandidatur 
Vid omröstningen om arrangörsort den 18 maj 1978 i Aten i Grekland var Sarajevo den segrande kandidaten, i konkurrens med Sapporo i Japan och Sverige. Sverige hade planerat att förlägga tävlingarna på olika spridda geografiska områden, med ishockey i Göteborg och andra tävlingar förlagda till Falun, Hammarstrand och Åre.

Sporter

Demonstrationssporter 
 Skidåkning för rörelsehindrade

Medaljfördelning 
 Se Medaljfördelning vid olympiska vinterspelen 1984

Deltagande nationer 
49 nationer deltog i spelen. För Egypten, Monaco, Puerto Rico, Senegal och Amerikanska Jungfruöarna var det deras första olympiska vinterspel.

Se även 
 Paralympiska vinterspelen 1984

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Olympiska rörelsen
Officiell rapport
Program för olympiska vinterspelen 1984
Olympiska vinterspelen 1988

Olympiska vinterspelen 1988 var de femtonde (XV) olympiska vinterspelen, och de arrangerades i Calgary i provinsen Alberta i Kanada den 13-28 februari 1988.

Noterbart 
 Den finska backhopparen Matti Nykänen lyckades med det omöjliga, han vann samtliga tre backhoppsdiscipliner tämligen överlägset.
 Den nederländska hastighetsåkaren på skridsko Yvonne van Gennip vann tre guld och satte två världsrekord.
 Alberto Tomba, Italien, vann två guldmedaljer i alpin skidåkning.
 Två deltagare;  Eddie 'the Eagle' Edwards, Storbritannien, och Jamaicas boblag, med liten erfarenhet och ingen chans till medalj blev stort uppmärksammande i media, i vissa fall mer än vinnaren. De fick delta för att symbolisera den olympiska andan: Att spelen inte går ut på att vinna utan att delta. År 1993 producerades en film om det jamaicanska boblaget.
 Det var första gången som super-G utövades av både män och kvinnor.
 Curling, Freestyle, Short track och Skidåkning för rörelsehindrade var demonstrationsevenemang.
 För första gången hölls öppningsceremonin och avslutningsceremonin i samma arena.

Kandidatur 
Beslutet om värdort togs i Baden-Baden i Baden-Württemberg i Västtyskland 1981.

Sporter

Demonstrationssporter 
 Curling
 Freestyle
 Short track
 Skidåkning för rörelsehindrade

Medaljer

Deltagande nationer 
57 nationer deltog i spelen. Det var de första spelen för;  Fiji, Guam, Guatemala, Jamaica och Nederländska Antillerna.

Se även 
 Paralympiska vinterspelen 1988

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Olympiska rörelsen
 Officiell rapport
 Calgary Olympic Development Association
 Canada Olympic Park
 CBC Digital Archives - The Winter of '88: Calgary's Olympic Games
 Possible 2010 Rendition of the Canadian Centre of Sport Excellence
 Program för olympiska vinterspelen 1988