kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ärkebiskop Eskil

Ärkebiskop Eskil, född cirka 1100, död 1181/1182, var biskop i Roskilde 1134–1137 och sedan ärkebiskop i Lund 1137–1177.

Eskil var av förnäm börd och vistades i sin ungdom många år utomlands, mest i Hildesheim och Clairvaux. Där knöt han nära vänskapband med den namnkunnige abboten Bernhard av Clairvaux, den tidens mest framstående man inom kyrkan. 1131 blev han domprost i Lund, 1134 biskop i Roskilde och 1137 ärkebiskop i Lund efter sin farbror Ascer. Som biskop råkade han i strid med Erik Emune. Som ärkebiskop kämpade han mot dennes brorson Olof, som försökte bli kung. Redan 1135 instiftade Eskil S:t Peters kloster i Næstved, 1144 Herrevadskloster i Skåne och 1145 Esrum kloster i norra Själland. År 1145 kunde han inviga Lunds domkyrka i närvaro av biskopar från hela Norden. 

Ett nytt ärkestift upprättades 1152 i Nidaros, dit Norge, Island och de övriga stiften i väster överfördes. Ärkebiskopen av Bremen gjorde då ett sista försök att hävda sina gamla anspråk på kyrklig överhöghet över Norden. Han understöddes av tyske kejsaren Fredrik Barbarossa, men Eskil kämpade emot och genomdrev sin sak med påvarnas bistånd. När han av detta skäl reste till Clairvaux och därifrån 1156 till Rom, hölls han en tid fånge av kejsaren. Som påvens legat fick Eskil 1164 uppdraget att inviga nordens tredje ärkebiskop, den förste ärkebiskopen i Uppsala. I striden mellan Sven Grate och Knut Magnusson stod han först på Knuts sida och blev därför tillfångatagen av Sven, men de försonades sedan, eftersom Sven skänkte ärkebiskopsstolen stora gods i Skåne och på Bornholm. Men snart utbröt ny strid, och Eskil hjälpte 1154 de två motkungarna. 

Han var även i strid mot kung Valdemar den store under lång tid och måste 1161-1168 leva utomlands. Han vistades mest i Clairvaux, men även i Sjöborg, Blekinge. Först genom Absalon Hvides medling fick han återvända. Han deltog 1169 i det avgörande krigståget mot venderna och även i kriget 1171. Han krönte 1170 Valdemars son Knut, varvid det bestämdes, att den äkta sonen gick före frillosonen, hertig Kristofer. Den skånska kyrkolagen är sannolikt tillkommen strax efteråt. Till slut fick Eskil 1177 tillåtelse av påven att lägga ner sin värdighet som ärkebiskop till förmån för Absalon, och därigenom uppfylldes hans länge närda önskan att bli klosterbroder i Clairvaux.

Källor
 
 
• Mia Münster Swendsen (2016), "Ærkebiskoppens endeligt. Et bidrag til udlægningen af sagen omkring Eskils resignation 1177" i: Kyrklig rätt och kyrklig orätt – kyrkorättsliga perspektiv. Festskrift till professor Bertil Nilsson. (Bibliotheca theologiae practicae 97.) Skellefteå

Danska ärkebiskopar
Biskopar i Lunds stift
Män
Födda 1100
Avlidna 1180-talet
Ugglan
Personer i Danmark under 1100-talet
Fiskargränd

Fiskargränd är en smal gata i Visbys innerstad som är stadens vanligaste vykortsmotiv. Området där Fiskargränd ligger har populärt kallats "Fiskareroten" från 1600-talet och framåt. Fiskargränd som gränsar till kvarteret Fiskaren har använts som gatunamn sedan 1750-talet. Klängrosor bland andra växter började planteras i början på 1940-talet vid husfasaderna i gränden som ger sinnebilden för "rosornas och ruinernas stad". Fiskargränd ligger bara runt hörnet från den Botaniska trädgården.

I december 2004 hade det lämnats ett medborgarförslag om att Fiskargränd skulle döpas om till Rosengränd. Förslagslämnaren skrev "att det inte finns några fiskar där men att det finns minst tusen rosor". Förslaget avböjdes av Gotlands kommun som inte såg tillräckligt många skäl för att byta namnet.

Referenser

Gator i Visby
Aurobindo

Aurobindo Ghose (bengali:Arabinda Gohş [Gósh]), född 1872 i Calcutta, död 1950 i Pondichéry, var en indisk politiker som kämpade mot kolonialism. Han var även verksam som poet, filosof, hinduistisk mystiker, yogi och guru.

Biografi 
Efter studier vid University of Cambridge återvände Aurobindo Ghose till hemlandet 1893. Hans brev, dikter och filosofiska skrifter är alla undertecknade Sri Aurobindo och utgivna under detta namn. I sin person förenar han västerlandets humanistiska bildning och vetenskap med Indiens vishetsläror och andliga traditioner. Staden Auroville är namngiven efter honom av hans andliga samarbetspartner Mirra Alfassa.

Bibliografi
 Satprem: Sri Aurobindo, ou l'Aventure de la Conscience (1964)
 -"-: Sri Aurobindo or the Adventure of Consciousness (Mira Aditi, Mysore, & The Mother's Institute of Research, New Delhi, 2000)

Se även
Auroville

Referenser

Externa länkar

Indiska politiker under 1900-talet
Indiska filosofer
Indiska poeter
Födda 1872
Avlidna 1950
Män
Yogi
Personer från Calcutta
Alumner från Universitetet i Cambridge
Camden, New Jersey

Camden är en stad i delstaten New Jersey och huvudort i Camden County, USA, med en yta av 27 km² och 79 904 invånare (2000). Camden är en del av Philadelphias storstadsregion. 

Staden grundades av holländska kolonisatörer år 1628 under namnet Fort Nassau, men bytte 1773 namn till Camden efter den engelske greven Charles Pratt, 1:e earl Camden. Under 1800-talet etablerades många företag här, bland annat Campbell Soup Company. Under stora depressionen och andra världskriget blomstrade staden ekonomiskt, men efter krigsslutet började många fabriker stänga ner och flytta ut från staden, vilket även ledde till en folkminskning. 

Omvandlingen till staden som en förort till Philadelphia gjorde att brottsligheten steg i staden, och 1971 bröt civilkravaller ut i staden efter att Horacio Jimenez, en puertoricansk motorcyklist, dödats av två vita poliser.

Stadsdelar, byar och samhällen 

Ablett Village
Bergen Square
Biedeman
Bloomfield
Centerville
Center City/Downtown Camden/Central Business District
Central Waterfront
Cooper
Cooper-Grant
Cooper Point
Cramer Hill
Delaware Gardens
Dudley
East Camden
Fairview
Gateway
Lanning Square
Liberty Park
Marlton
Merchantville
Morgan Village
North Camden
Parkside
Pavonia
Pyne Point
Rosedale
South Camden
Stockton
Waterfront North
Waterfront South
Whitman Park
Yorkship Square

Externa länkar

 
Orter i New Jersey
Interchange File Format

Interchange File Format (IFF) ett digitalt filformat ursprungligen utvecklat av Electronic Arts (i samarbete med Commodore) år 1985 för att med dess hjälp kunna underlätta förflyttandet och användandet av grafik, ljud med mera mellan olika plattformar. 

IFF filer har ingen standardiserad filändelse. I många system som genererar IFF förvaras uppgiften om filformat av operativsystemet, separat från filnamnet. Filändelsen ".iff" används ofta för filformatet ILBM, vilket nyttjar IFF som behållarformat.

Resource Interchange File Format är ett format som bygger på IFF, utvecklat av Microsoft och IBM 1991. I detta format har byteordningen ändrats till little-endian för att matcha x86-arkitekturen. Apples Audio Interchange File Format (AIFF) är ett big-endian ljudfilsformat som också bygger på IF. Bildformatet TIFF är inte relaterat till IFF.

Digitala bildformat
Sankt Peters kyrka, Stockholm

Sankt Peters kyrka eller Peterskyrkan är en frikyrka på Norrmalm i Stockholms innerstad, byggd för Metodisterna efter arkitekten Erik Lallerstedts ritningar i korsningen Upplandsgatan och Kammakargatan åren 1900–1901. Efter samfundshopslagningen 2011 tillhör församlingen Equmeniakyrkan. 

Den i kvarteret integrerade byggnaden vilar på en våning av huggen kalksten. Stilen kan beskrivas som jugend med drag av nygotik och i likhet med S:t Matteus kyrka, även den av Lallerstedt, reser sig det vitputsade tornet sidställt över entrén. Hörnpelaren pryds av en skulpturgrupp i huggen sandsten föreställande en kristusfigur omgiven av tre personer som söker hjälp och stöd med namnet Kristus Tröstaren. Mot Kammakargatan vetter ett rosettfönster.

Ursprungligen satt predikstolen i ett av kyrksalens hörn, men det flyttades senare till en position bakom/ovanför altaret. Troligen skedde detta ungefär samtidigt som altarmålningen, utförd 1925 av Olle Hjortzberg, skapades.

Orgel 
Orgeln tillverkades av den sydtyska orgelfirman Walcker Orgelbau, vilket var firmans opus 1197 och första bygge i Sverige. Orgeln invigdes den 25 mars 1905 och har totalt 1072 pipor.

Fram till 1962 var instrumentet orört då Olof Rydén omdisponerade instrumentet.

Under 2018 återställdes instrumentet till originalskick av den lettiska firman Ugales Ergelbuves Darbnica som har tidigare erfarenhet av arbeten med Walcker-orglar.

Disposition (ursprunglig och nuvarande):

Galleri

Källor
S:t Peterskyrkans gamla webbplats

Noter

Externa länkar
S:t Peters kyrkas webbplats

Byggnader och anläggningar på Norrmalm
Byggnader ritade av Erik Lallerstedt
Kyrkobyggnader i Stockholms innerstad
Kyrkobyggnader invigda 1901
Svenska metodistkyrkor
1901 i Sverige
Brätte

Brätte var en svensk stad vid Vänerns sydligaste vik, det som idag är sjön Vassbotten. Staden, som inledningsvis hette Vassända, blev föregångare till dagens Vänersborg. På 1580-talet fick man stadspriviliegier, och 60 år senare flyttade invånarna till det nyanlagda Vänersborg.

Historia

Bakgrund 
Det är oklart när Brättes historia börjar, men det var en handelsplats i början av 1500-talet. Namnet Brätte nämns första gången 1556. Platsen hade ett strategiskt läge eftersom fallen i Göta älv vid Rånnum (nuvarande Vargön) och Trollhättan tvingade sjöfarten på Vänern att lasta om sina varor där för landtransport förbi fallen på den så kallade Edsvägen. Dessutom gick vägen från det då norska Bohuslän mot Skara och vägen från Dalsland förbi platsen.

Vassända och Brätte 
Någon gång mellan 1580 och 1586 fick Brätte stadsprivilegier. Staden hette från början Vassända.

Under Kalmarkriget (1611–1613) erövrades Nya Lödöse av danskarna, och ett flertal av stadens borgare flyttade till närliggande köpstäder. De flesta av dem flyttade till Brätte vars invånarantal ökade från 200 till 450. När Nya Lödöse blev danskt fick Brätte ta över rollen som landets enda utskeppningsort i väster fram till 1619, då Sverige fick tillbaka de förlorade områdena vid Älvsborgs andra lösen.

Brätte till Vänersborg 
Tre saker gjorde det omöjligt för Brätte att överleva som stad:

 Den låg dåligt till från militär synpunkt.
 Sjön Vassbotten grundades upp så att skeppen inte kunde gå i hamn.
 Expansionsmöjligheter saknades.

Det hade redan tidigare gjorts försök att flytta staden, 1560 av Gustav Vasa och några år senare av Erik XIV. Nästa försök gjordes 1610 av Karl IX, sedan sex av stadens 22 gårdar brunnit ned. Problemet var att den tilltänkta platsen, Huvudnäs, var i privat ägo.

1641 kom man dock fram till ett avtal och ägorna löstes in. Brätteborna kunde då börja bygga sin nya stad, och den 1 februari 1644 utfärdade Drottning Kristinas förmyndarregering privilegier för Vänersborgs stad. De sista invånarna lämnade Brätte 1647.

Brätte stadsförsamling bröts ut ur Vassända församling omkring 1600 och gick upp i Vänersborgs stadsförsamling 1644.

Utgrävningar 
Arkeologiska utgrävningar gjordes bland annat 1918 och 1943, och det är idag möjligt att se lämningarna efter staden. En stor del av föremålsfynden kan beses på Vänersborgs museum, där även en modell gjord av Sören Elmqvist som föreställer Brätte i början av 1600-talet finns.

Källor

Externa länkar
Vänersborgs museums webbplats

Historiska städer i Sverige
Ursprungliga platser för flyttade städer i Sverige
Orter i Vänersborgs kommun
Västergötlands historia
Isabella Kaliff

Ingrid Isabella Kaliff, född 12 augusti 1952 i Bromma, är en svensk skådespelare.

Filmografi

Referenser

Externa länkar
 

Födda 1952
Svenska skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Brommabor
Skådespelare från Stockholm
Maud Nygren

Maud Elisabet Bark, känd under tidigare namnet Maud Nygren, ogift Kuhlén, ursprungligen Krigström, född 29 november 1931 i Maria Magdalena församling i Stockholm, död 10 september 2014 i Skärholmens församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Maud Nygren var dotter till Knut Algot Holmqvist och Gertrud Augusta Krigström (senare gift Kuhlén).

Under namnet Maud Kuhlén medverkade hon i Alla Guds barn har vingar på Dramaten 1945 och i Pat regerar på Blancheteatern 1946. Vidare var hon med i revyerna Hösten är vår (1954) och Oförskämt (1955), båda på Boulevardteatern.

Hon medverkade i filmerna Sången om den eldröda blomman (1956), Åsa-Nisse jubilerar (1959) och Raggargänget (1962).

Maud Nygren var 1951–1954 gift med Olof Harald Ingemar Nygren (född 1929) och fick en dotter 1951. Från 1962 var hon sedan gift med musikern Tosse Bark till dennes död 1995. De fick sonen Peter Bark (född 1962), som är verksam inom teatern.

Hon är begravd på Katarina kyrkogård i Stockholm.

Filmografi (urval)

Teater

Roller

Källor

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare
Gravsatta på Katarina kyrkogård
Födda 1931
Avlidna 2014
Kvinnor
Premonstratensorden

Premonstratensorden är en romersk-katolsk orden för regulära kaniker, stiftad 1120 av Norbert av Xanten, ärkebiskop i Magdeburg och stadfäst 1126.

Det första klostret anlades i närheten av staden Laon i Frankrike och kallades Prémontré (lat. præmonstratum, d.v.s. "förutsägelse") där Norbert i en uppenbarelse fått en särskild äng utpekad som platsen där klostret skulle ligga. Även en kvinnlig gren stiftades 1121.

Då orden hastigt vann stor utbredning, indelades den i provinser, kallade cirkarier, var och en med en föreståndare, som benämndes cirkator. Abboten i Prémontré utövade högsta uppsikten över alla till orden hörande kloster. 

Man verkade särskilt bland slaverna öster om Elbe.

Den blev en av medeltidens mest betydande och under sin glanstid förfogade orden över 30 cirkarier. Från 1200-talet förvärldsligades den och fick allt mindre betydelse. Orden upplöstes sedan genom franska revolutionen. 

I Norden fanns premonstratenskloster i bland annat Lund, Vä (senare Bäckaskog), Östra Tommarp, och Övedskloster i Skåne, vilka alla under medeltiden tillhörde Danmark, där främst Børglums kloster var ett viktigt kloster. Ytterligare ett kloster, Dragsmarks kloster, var beläget vid den bohuslänska kusten.

På ett generalkapitel i Wien 1883 kunde orden åter konstituera sig. År 1913 hade den fem cirkatier, flest i Österrike, Belgien och Nederländerna. 

Ordensdräkten är vit.

Källor

Noter

Romersk-katolska ordnar och kongregationer
Augustinorden
Laakso

Laakso är även det finska namnet för stadsdelen Dal i Helsingfors.

Laakso är ett svenskt popband som består av Markus Krunegård (sång, gitarr, piano), David Nygård (trombon, synthesizer, trumpet), Lars Skoglund (trummor, piano, percussion) och Mikael Fritz (bas).

Flera av bandmedlemmarna har sverigefinsk eller tornedalsk bakgrund och namnet Laakso är finska/meänkieli för dal och syftar på Tornedalen. Bandets låtar är i huvudsak på engelska, men albumet Mämmilärock och låten Loista Laakso från deras debutalbum I miss you, I'm pregnant är på finska.

Flera av Laaksos låtar har spelats mycket i P3, bland annat Demon och High Drama. Bandet turnerade flitigt innan flera av medlemmarna gjorde olika andra projekt. 2008, mitt under Markus Krunegårds egna soloturné, gjorde bandet en spelning på Popaganda.

Samtliga av bandets skivor har producerats av Jari Haapalainen. Long Beach och I miss you I'm pregnant släpptes på Adrian Recordings, medan High Drama och My Gods släpptes på skivbolaget V2 Music.

Bandet gjorde comeback 2015 med en spelning på festivalen Popaganda i Stockholm. Den 22 april året efter släpptes deras femte fullängdsalbum Grateful Dead.

Diskografi
Studioalbum
I Miss You I'm Pregnant, 3 mars 2003, Adrian recordings
My Gods, 21 september 2005, V2 Music
Mother am I Good looking?, 18 april 2007, V2 Music
Mämmilärock, 18 april 2007, BALE
Grateful Dead, 22 april 2016 , Adrian recordings
 EP
 Long Beach EP 17 februari 2003, Adrian recordings
 Aussie Girl EP, 3 mars 2004, Adrian recordings
 High Drama EP, 6 augusti 2005, V2 Music
 Västerbron & Vampires, 10 oktober 2007, V2 Music
Samlingsalbum
Oh No It's Christmas Vol. 1 (med låten "Merry Christmas"), 15 november 2006
Singlar
"Demon", 22 december 2003
"Laakso", 3 juni 2004
"In My Blood", 2005
"Italy vs Helsinki (med Peter Jöback)", 25 april 2007
"Drop Out" (släpptes enbart digitalt)
"Hurrin hurjaa elämää"
"Time of My Life", 25 augusti 2015
"So Happy, So Sad", 2016
"Fall Down", 2016

Referenser

Externa länkar
 

Svenska pop- och rockgrupper
Sverigefinska artister
Svenska indiepopgrupper
Musikgrupper bildade 2001
Yvonne Nygren

Yvonne Ann-Charlotte Nygren född 5 augusti 1949 i Stockholm, är en svensk barnskådespelerska.

Filmografi (urval)

Externa länkar 

Svenska barnskådespelare
Kvinnor
Födda 1949
Levande personer
Lilian Elgö

Lilian Elisabet Elgö,  (Lilian Orloff), född 20 maj 1934 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, död 26 september 2009 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Utbildad på Calle Flygare Teaterskola. Hennes mormors bror var konstnären Erik Jerken. Hon är gravsatt i Gustav Vasa kyrkas kolumbarium i Stockholm.

Filmografi

Referenser

Externa länkar

Gravsatta i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Födda 1934
Avlidna 2009
Kvinnor
Rebell Robert

Robert Rebell Fors född 23 mars 1969, mer känd som Rebell Robert, började som en punkmusiker men som jobbat som yrkesmusiker sedan 1989 och spelar gitarr och sjunger.

Biografi 
Rebell Robert började sin karriär som yrkesmusikant. Han spelade då en blandning av akustisk punk och ballader men tolkade också en hel del låtar av Ebba grön och Imperiet. Under senare år har han satsat på en professionell karriär och driver sitt eget bokningsbolag  Säkra Bokningar i Stockholm.

Han blev utnämnd till "Bästa artist" av Allt om Stockholm 2004, "Bäst i Stan" av Allt om Stockholm 2005 och "Bästa gatumusikant" 2008 av City. 

Han har medverkat i reklam för Glocalnet och Guitar Hero II för Xbox 360, en trailer på Kanal 5, Gameplayer TV, i programmet Cityfolk och skildrades i Daniel Granberg och Tomas Blidemans dokumentär "Pappa Rebell" (2008). Han var också med i ett avsnitt av Det okända på TV4. Han har också spelat bas i Kravallsubban lever och medverkat på en skiva med Bizex-B. Hans slogan är "Alltid på Turné", vilket refererar till att han alltid finns ute och spelar.

Referenser

Externa länkar
 https://web.archive.org/web/20080927083205/http://www.rebellrobert.se/
 http://www.myspace.com/rebellrobban
 Rebellroberts blogg

Stockholmare
Svenska punkmusiker
Män
Levande personer
födda 1969
Yvonne Lundeqvist

Harriet Elisabet Yvonne Turdén, född Eriksson , känd under flicknamnet Yvonne Lundeqvist, född 17 mars 1937 i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Biografi
Lundeqvist var verksam vid Östgötateatern i Norrköping från 1969 till 2005. År 1997 fick hon Norrköpings Tidningars kulturpris Broocmanpriset.

Hon var gift med skådespelaren Walter Turdén från 1967 till hans död 2001, med vilken hon har sonen Dan Turdén.

Filmografi (urval)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 
 Östgötateaterns arkiv

Externa länkar

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1937
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Tonny Lindberg

Rolf Tonny Lindberg född 5 december 1944 i Bromma, död 16 juni 2019, var en svensk sångare och gitarrist. 

Lindberg var gitarrist och sångare i gruppen The Violents och i den internationellt framgångsrika gruppen Secret Service.

Filmografi
 där hela the Violents medverkar

Referenser

Externa länkar

 Tonny Lindberg på Discogs

Svenska pop- och rockmusiker
Svenska gitarrister
Män
Födda 1944
Avlidna 2019
Personer från Stockholm
Ingvar Petrow

Ingvar Petrow, född Sven Ingvar Petrow 28 februari 1942 i Trelleborg, är en svensk sångare. Petrow har smeknamnen Rock-Ingvar och Tuggummi.

Petrow har även medverkat i filmerna Ägget är löst! (1975) och En kärleks sommar (1979).

Filmografi

Referenser

Externa länkar

Svenska sångare
Män
Födda 1942
Levande personer
Personer från Trelleborg
Ramakrishna

Ramakrishna (sri Thakur Gadadhar Chattopadhyaya Ramakrishna Paramahamsa, beng. শ্রীরামকৄষ্ঞ পরমহংস), född 18 februari 1836, död 16 augusti 1886, indisk filosof inom advaita, och själv Kalidyrkare.

Biografi
Ramakrishna blev vid 20 års ålder präst vid Kalis tempel i Calcutta. Han mottog visioner och tolkade dem i anknytning till kunskaper om kristendom och islam. I allt såg han enheten med brahman, vår eviga natur. Genom lärjungen Swami Vivekananda (1862-1902) kom han att påverka olika reformrörelser i hinduismen. 

Ramakrishna var även huvudman för en världsvid missionsorganisation som hette Ramakrishnamissionen. Den rymde sjukhus, bibliotek, skolor, klubbar och hem för hemlösa barn. Centrum för organisationen blev Calcutta och rörelsen kännetecknades av stor religiös tolerans. Hans filosofi var att alla religioner är sanna och att de bara utgör olika vägar att nå samma mål – Den yttersta verkligheten.

Källor
 

Indiska filosofer
Män
Födda 1836
Avlidna 1886
Personer i Indien under 1800-talet
Alfred Janson

Alfred Janson, född 10 mars 1937 i Oslo, död 19 maj 2019, var en norsk kompositör och musiker. Han fick Lindemanprisen 1988, var festspelskompositör i Bergen 1991, vann Edvard-prisen i "Åpen klasse" 2008 och mottog Gammleng-prisen 2010. Som utövande musiker har blivit mest känd inom jazzen. Han var gift med skådespelaren Grynet Molvig i hennes första äktenskap.

Diskografi (urval)
Album
1967 – Rosemalt Sound (med Alf Cranner)
1971 – Till Camilo Torres och revolutionen i Latinamerika – Röster i mänskligt landskap (med Elisabet Hermodsson)
1987 – Interlude/Wings for chorus and jazz-ensemble/Cradle Song 
1988 – Construction and Hymn + Canon for Chamber Orchestra and Magnetic Tape Theme * Prelude * Nocturne 
1988 – Janson: Miscellaneous Works (med Royal Philharmonic Orchestra)
1995 – Orchestral Adventures (med Bjørn Kruse, Jon Øivind Ness & Kjell Flem)
2000 – 20th Century Norwegian String Quartets (med Fartein Valen, Klaus Egge & Johan Kvandal)
2002 – Selvportrett 
2007 – Nasjonalsang 
2009 – En bibelhistorie (med Teodor Janson, Christian Eggen, Oslo Sinfonietta)
2014 – Janson: Nocturne – Nørgård: Libra (med Per Nørgård)
Singlar
1959 – "Så kom våren till Tarina" (med Nora Brockstedt)

Filmmusik i urval

Referenser

Externa länkar
Norsk biografisk leksikon: Alfred Janson

Födda 1937
Norska kompositörer
Män
Avlidna 2019
Musiker från Oslo
Orest Koslowsky

Orest Koslowsky (ryska: Орест Козловский, med standardiserad translitterering: Kozlovskij) född 28 augusti 1914 i Rostov Ryssland död i oktober 1997 i Malmö, svensk balettmästare, dansör och koreograf.

Filmografi

Roller

Koreograf

Teater

Koreografi

Externa länkar

Svenska dansare under 1900-talet
Svenska koreografer under 1900-talet
Män
Födda 1914
Avlidna 1997
Personer från Rostov
Line Kruse

Line Kruse född 3 augusti 1975, är en dansk skådespelare.

Kruse är gift med regissören Anders Thomas Jensen.
 
Kruse studerade vid Aarhus Teaters elevskola.

Filmografi (urval)
2003 - De gröna slaktarna
2001 - En riktig människa
1999 - I Kina käkar dom hundar
1999 - Mifune
1996 - Lek i mörker
1994 - Krumborgs - pappas goda idé
1992 - Stakkels Krumme
1989 - Retfærdighetens rytter
1988 - Skyggen af Emma
1988 - Rødtotterne og Tyrannos

Källor

Externa länkar

Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1975
Levande personer
Danska skådespelare under 2000-talet
Jesper Asholt

Jesper Asholt, född den 11 maj 1960 i Bjerringbro i Danmark, är en dansk skådespelare.

Asholt fick sin teaterutbildning vid Århus Teater 1991 och har förutom denna teater varit engagerad vid Nørrebros Teater och Limfjordsteatret.

Filmografi i urval

Externa länkar 
 

Födda 1960
Danska skådespelare under 2000-talet
Män
Levande personer
Personer från Viborg, Danmark
Jakob Þór Einarsson

Jakob Þór Einarsson, född 14 januari 1957 på Island, är en isländsk skådespelare. Han är mest känd för sin roll som den knivkastande hämnaren "Gestur" i Korpen Flyger.

Filmografi (i urval) 

 (isländsk röst till Patrick)

Källor 

Isländska skådespelare
Födda 1957
Män
Levande personer