kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kranium

Kranium (latin: cranium) eller skalle är den skelettstruktur som utgör huvudets stomme. Djur som har ett kranium tillhör understammen kraniedjur. Kraniets främsta uppgift är att bära ansiktet och skydda hjärnan. Dessutom har kraniets utformning stor betydelse för flera viktiga sinnesorgan och kroppsfunktioner: Till exempel avgör ögonens placering och avståndet mellan dem artens stereoskopiska seende; öronens placering är avgörande då ljudkällans positions avgörs; tändernas placering och utformning avgör vilken kost som konsumeras; och hos många arter bär kraniet viktiga försvars- eller angreppsvapen såsom horn och huggtänder.

Kraniell är en anatomisk term som syftar på att något är beläget uppåt mot kraniet, till exempel är magsäcken kraniellt om tarmarna (magsäcken ligger högre upp än tarmarna). Motsatsen är kaudal.

Fenestrae ("fönster") kallas de öppningar som påträffas i kranier hos djur.

Människans kranium 

I människans skelett består den vuxna individens kranium normalt av 29 ben. Förutom underkäken (mandibula) sitter benen ihop i sicksackformade, styva leder som kallas bensuturer. Latinska namn anges inom parentes.

Fjorton av kraniets ben utgör ansiktsskelettet (viscerocranium). Åtta ben bildar huvud- eller hjärnskålen (neurocranium), som är skallen förutom ansiktsskelettet, vars uppgift är att skydda hjärnan. Inuti varje tinningben (os temporale) finns mellanörats sex små ben. Tungbenet (os hyoideum), som sitter i halsen där det ger stöd åt struphuvudet, ledar inte till något annat ben och räknas därför vanligtvis inte till kraniet.

Bildning och ossifikation 

Kraniet är inte slutet vid födseln, dels finns två fontaneller som är partier med bindväv istället för skelett som sluts successivt, dels finns bensutrer mellan kraniets olika ben som också sluts under tidig barndom. Om dessa sluts för tidigt kan det resultera i kraniosynostoser.

Skallben

Evolution och varation 

Kraniet är kännetecknande för kraniedjur.

Se även 
 Ögonhåla (orbita)
 Stora nackhålet (foramen magnum)
 Turksadel (sella turcica)

Skelettet
Huvud och hals
Nyromansk stil

Nyromansk stil, nyromanik, är en av 1800-talets historiserande nystilar i arkitektur.

Nyromanikens formspråk går tillbaka på den romanska arkitekturen och präglas bland annat av rundbågen. Till skillnad från nygotiken används inte ribbvalv.

Se även 
 Rundbogen
 Nygotik
 Nyromantik

Externa länkar

1800-talets nystilar
Hellhammer

Hellhammer kan syfta på:

 Hellhammer (musikgrupp) - ett tidigare schweiziskt black metal band
 Hellhammar – en pseudonym för det norske trummisen Jan Axel Blomberg
Simon från Kyrene

Simon från Kyrene var den man som enligt Nya testamentet tvingades att bära Jesu kors till Golgata.

Enligt föreskrifterna skulle den dödsdömde själv bära avrättningsredskapet, i detta fall sannolikt den löstagbara tvärbjälken på korset. Simon beordrades att bära denna, eftersom Jesus var utmattad.

Simon omnämns i Matteusevangeliet 27:32, Markusevangeliet 15:21 och Lukasevangeliet 23:26.

Personer i Nya testamentet
Män
Sofism

För den antika grekiska filosofin, se sofister.

För den antika kinesiska filosofin, se Namnskolan.

Sofism betecknar ett logiskt ohållbart argument, ett avsiktligt felslut.

Retorik
Ozymandias

Ozymandias

I met a traveller from an antique land,
Who said: "Two vast and trunkless legs of stone
Stand in the desert ... near them, on the sand,
Half sunk a shattered visage lies, whose frown,
And wrinkled lip, and sneer of cold command,
Tell that its sculptor well those passions read
  Which yet survive, stamped on these lifeless things,  
The hand that mocked them, and the heart that fed;
And on the pedestal these words appear:
My name is Ozymandias, King of Kings,
Look on my Works ye Mighty, and despair!
Nothing beside remains. Round the decay
Of that colossal Wreck, boundless and bare
The lone and level sands stretch far away." 

Ozymandias är en dikt (sonett) av den brittiske poeten Percy Bysshe Shelley. Den publicerades första gången den 11 januari 1818 i tidningen The Examiner. Under antiken var Ozymandias (Ὀσυμανδύας) ett grekiskt namn på farao Ramses II.

Källor

Brittisk litteratur
Brittisk poesi
Dikter 1818
Forntidens Egypten i fiktion
Verk av Percy Bysshe Shelley
Salomos oden

Salomos oden, Salomos sånger (ej att förväxla med Salomos psalmer), är en samling av 42 religiösa sånger. De är troligtvis författade under de tre första seklerna efter Jesus födelse och tillskrivna Salomo. Det mest fullständiga manuskriptet upptäcktes 1909. Odenas originalspråk är troligen grekiska eller syriska och innehållet ger intryck av att vara kristet eller judiskt.

Referenser

Noter

Källor
Oden Salomos Übers. und eingeleitet von Michael Lattke (Fontes Christiani ; 19) (Freiburg, 1995)
S. A. Fries: Salomos oden : montanistiska sånger från 2:dra århundradet (1911)
Salomos oden : den äldsta kristna sångboken (Översatt och kommenterad av Per Beskow, 1980)

Litteratur
Michael Lattke, Die Oden Salomos und ihrer Bedeutung für Neues Testament und Gnosis 1–4. (Orbis biblicus et orientalis ; 25) Freiburg, 1997–1998)
 Johannes Lindblom, Om lifvets idé hos Paulus och Johannes samt i de s.k. Salomos oden (Uppsla universitets årsskrift, 1910)
Eric Segelberg, "Evangelium Veritatis - a confirmation homily and ints relation to the Odes of Solomon" Orientalica Suecana, 8, 1959

Psalmböcker
Salomo
Gerd Andersson

Gerd Andersson, fullständigt namn Gerd Gunvor Andersson Bethke, född 11 juni 1932 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, är en svensk balettdansör och skådespelare.

Andersson utbildades vid Kungliga Teaterns balettskola och utnämndes till premiärdansös 1958. 

Andersson dansade flera klassiska roller i verk av Antony Tudor och Birgit Cullberg. Tillsammans med Viola Aberlé gjorde hon efter 1976 TV-dokumentärer om kända personer inom dansen såsom Mary Skeaping, Antony Tudor och Maurice Béjart.

Hon är dotter till Josef Andersson och Karin Månsson, syster till skådespelaren Bibi Andersson,  och mor till skådespelaren Lars Bethke. Hon gifte sig 1961 med dansaren och producenten Veit Bethke som avled 1988.

Filmografi

Källor

Fotnoter 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1932
Kvinnor
Levande personer
Svenska balettdansörer
Skådespelare från Stockholm
Dansare från Stockholm
Svenska balettdansare under 1900-talet
Rödene socken

Rödene socken i Västergötland ingick i Kullings härad, uppgick 1952 i Alingsås stad och området är sedan 1971 en del av Alingsås kommun, från 2016 inom Alingsås distrikt..

Socknens areal var 17,21 kvadratkilometer varav 16,10 land.  År 1946 fanns här 155 invånare. Sockenkyrkan brann ner 1834 varefter Landskyrkan i Alingsås socken användes.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Rödene församling och för de borgerliga frågorna bildades tillsammans med Alingsås socken Alingsås landsförsamlings och Rödene landskommun. Denna kommun inkorporerades 1952 i Alingsås stad som 1971 ombildades till Alingsås kommun. Församlingen uppgick 1967 i Alingsås församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Alingsås, med samma omfattning som Alingsås församling fick 1967 och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Kullings härad.

Geografi
Rödene socken låg norr om Alingsås med Säveån i öster. Sockenområdet är en kuperad skogsbygd med odlingsbygd vid ån i öster. Största insjö är Store-Trän.

En sätesgård var Rödene säteri.

Rödene kyrka
Socknens kyrka, som var av trä, förstördes av brand 1834 och byggdes inte upp igen. Klockan och dopfunten räddades. Den senare förvaras vid Statens historiska museum. I en beskrivning 1830 sägs kyrkan vara liten, låg och mörk. Kyrkogården finns kvar och där har man rest en minnessten.

Fornlämningar
Från järnåldern finns gravar.

Namnet
Namnet skrevs 1409 Rödhene och kommer från kyrkbyn. Namnet kan innehålla röd och efterleden är vin, 'betesmark; äng,

Befolkningsutveckling

Se även
 Rödene församling

Referenser

Externa länkar

Rödene socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Alingsås hembygdsförening

Socknar i Kullings härad
Indelningar i Alingsås kommun
Bergstena socken

Bergstena socken i Västergötland ingick i Kullings härad och är sedan 1971 en del av Vårgårda kommun, från 2016 inom Lena-Bergstena distrikt.

Socknens areal är 31,19 kvadratkilometer varav 30,58 land. År 1946 fanns här 314 invånare.  Orten Bergstena ligger i socknen med en kyrkoruin efter sockenkyrkan. Efter 1836 användes Lena kyrka i grannsocknen som sockenkyrka.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Bergstena församling och för de borgerliga frågorna bildades Bergstena landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Vårgårda landskommun som 1971 ombildades till Vårgårda kommun. Församlingen uppgick 1992 i Lena-Bergstena församling som 2002 uppgick i en då återbildad Lena församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Lena-Bergstena, med samma omfattning som Lena-Bergstena församling hade 1999/2000 och fick 1992, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Kullings härad. De indelta soldaterna tillhörde Västgöta-Dals regemente, Kullings kompani.

Geografi
Bergstena socken ligger nordost om Alingsås. Socknen är en mossrik skogsbygd. De största insjöarna är Tåsjön och Lången.

En sätesgård var Kolbäcks säteri.

Bergstena kyrkoruin
En medeltida stenkyrka med enkel rektangulär form övergavs 1837 och revs på 1840-talet. Grundmurarna finns kvar. Vid en undersökning av ruinen efter stenkyrkan 1954, fann man rester av en ännu äldre kyrka, trligen en medeltida stavkyrka. Man fann brandlager, som tyder på att byggnaden har eldhärjats. Man hade även då stenkyrkan revs tagit tillvara stora ekplankor som bevarats. Dessa verkar att ha tjänstgjort som väggplankor i en stavkyrka.

Fornlämningar
En hällkista från stenåldern är funnen. Från järnåldern finns gravfält och en stensättning.

Befolkningsutveckling
Befolkningen ökade från 287 år 1810 till 505 år 1880 varefter den minskade till 243 år 1970 då den var som minst under 1900-talet. därefter vände folkmängden uppåt igen till 292 år 1990.

Namnet
Namnet skrevs 1463 Berstena och kommer från kyrkbyn. Förleden innehåller berg. Efterleden innehåller sten eller stene, 'större samling av stenar', kanske syftande på stensättningen som finns vid byn.

Se även
 Bergstena församling

Referenser

Externa länkar

Bergstena socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Socknar i Kullings härad
Indelningar i Vårgårda kommun
Bergstena församling

Bergstena församling var en församling i Skara stift och i Vårgårda kommun. Församlingen uppgick 1992 i Lena-Bergstena församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1962 annexförsamling i pastoratet Lena, Bergstena och Fullestad som från omkring 1500 till 1882 även omfattade Långareds församling. Från 1962 till 1992 var den annexförsamling i pastoratet Lena, Bergstena, Fullestad, Hol, Siene och Horla. Församlingen uppgick 1992 i Lena-Bergstena församling.

Kyrkor 
Den egna kyrkan blev ruin 1836 varefter Lena kyrka användes som församlingskyrka. Från den 1902 rivna kyrkan i Bergstena härstammar en medeltida klocka, som nu finns på Statens historiska museum. Den har en latinsk inskrift som i översättning lyder: Herrens år det 1449:e göts jag och dessutom en gjutarmärke som tyder på att klockan gjutits i Essunga.

Se även 
 Bergstena socken

Källor 

Historiska församlingar i Skara stift
Indelningar i Vårgårda kommun
Ragnar Klange

Ragnar Georg Klange''', egentligen Andersson, född 8 oktober 1893 i Stockholm, död där 6 december 1976, var en svensk skådespelare och teaterchef.

 Biografi 
Klange scendebuterade 1911 i Uppsala och turnerade sedan i olika teatersällskap i landsorten. 1917 kom han till Folkets hus teater i Stockholm, och var dess chef från 1932 till nedläggningen 1949. Han producerade där ett flertal revyer, alla med Folket i titeln. Från 1935 turnerade han också med revyer i folkparkerna, detta ända fram till 1963. Under de sista åren var Tjadden Hällström turnéledare. När Klange slutade övertogs revyensemblen av Tjadden och blev till "Tjaddenrevyerna". 

Han medverkade även i omkring ett 20-tal spelfilmer.

Klange är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

  

  

Teater
 Revyer 
1933 – Folkets gröna ängar1934 – Här dansar folket1935 – Folkets palett1936 – Heja Folket1937 – Folket i bild1938 – På kryss med folket1939 – Folket av idag1940 – Folket de' ä' vi de
1941 – Hatten av för Folket1942 – Leve folket1943 – Folkets hushåll1944 – Folket i spegeln1945 – Folkets husarer1946 – SE-Folket1947 – Opp med folket1948 – På extrakryss med folket1949 – På folkets begäran1950 – Folkets kavalkad1951 – Massor av solsken1952 – Klanges showbuss1953 – Folkets speldosa1954 – Folkets rundtur1955 – Folkets parkering1956 – Folkets pussel1957 – Folkets underbara resa1958 – Här spänstar folket1959 – Fortfarande folket1960 – Folkets silverbröllop (25-årsjubileum)
1961 – Folkets melodi1962 – Folkets sommarnöje1963 – Här kommer folket''

Roller

Källor 

Födda 1893
Avlidna 1976
Svenska skådespelare
Svenska teaterchefer
Män
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Fullestads församling

Fullestads församling var en församling i Skara stift och i Vårgårda kommun. Församlingen uppgick 2002 i Lena församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1962 annexförsamling i pastoratet Lena, Bergstena och Fullestad som från omkring 1500 till 1882 även omfattade Långareds församling. Från 1962 till 1992 var den annexförsamling i pastoratet Lena, Bergstena, Fullestad, Hol, Siene och Horla. Från 1992 till 2002 var den annexförsamling i pastoratet Lena-Bergstena, Fullestad, Hol, Siene och Horla. Församlingen uppgick 2002 i en då återbildad Lena församling.

Kyrkor 
Fullestads kyrka

Se även 
 Fullestads socken

Källor 

Historiska församlingar i Skara stift
Indelningar i Vårgårda kommun
Horla församling

Horla församling var en församling i Skara stift och i Vårgårda kommun. Församlingen uppgick 2002 i Hols församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1962 annexförsamling i pastoratet Hol, Siene och Horla. Från 1962 till 1992 var den annexförsamling i pastoratet Lena, Bergstena, Fullestad, Hol, Siene och Horla. Från 1992 till 2002 var den annexförsamling i pastoratet Lena-Bergstena, Fullestad, Hol, Siene och Horla. Församlingen uppgick 2002 i Hols församling.

Kyrkor 
Horla kyrka

Se även 
 Horla socken

Källor 

Historiska församlingar i Skara stift
Indelningar i Vårgårda kommun
Siene socken

Siene socken i Västergötland ingick i Kullings härad, ingår sedan 1971 i Vårgårda kommun och motsvarar från 2016 Siene distrikt.

Socknens areal är 26,30 kvadratkilometer varav 25,81 land. År 2000 fanns här 364 invånare.  Sockenkyrkan Siene kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Siene församling och för de borgerliga frågorna bildades Siene landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Vårgårda landskommun som 1971 ombildades till Vårgårda kommun. Församlingen uppgick 2002 i Hols församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Siene, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Kullings härad. De indelta soldaterna tillhörde Västgöta regemente, Elfsborgs kompani och Västgöta-Dals regemente, Kullings kompani.

Geografi och natur
Siene socken ligger öster om Alingsås kring Säveån. Socknen har odlingsbygd kring Säveån och har kuperad skogsbygd däromkring mest i söder.

Naturvårdsområdet Mängsholms ekhagar ingår i EU-nätverket Natura 2000.

Sätesgårdar var Vårgårda herrgård, Tubbetorps herrgård och Brunnlids säteri.

Från 1699 till 1817 var Eklanda Kullings härads tingsställe.

Fornlämningar
En hällkista från stenåldern är funnen. Från bronsåldern finns gravrösen och skålgropsförekomster. Från järnåldern finns 15 gravfält.

Befolkningsutveckling
Befolkningen ökade från 356 1810 till 740 1880 varefter den minskade till 295 1970 då den var som minst under 1900-talet. Därefter ökade folkmängden på nytt till 352 1990.

Namnet
Namnet skrevs 1420 Sighene och kommer från kyrkbyn. Efterleden är vin, 'betesmark, äng'. Förleden kan innehålla sid 'låglänt (och sank)' eller 'sig/seg', 'framsipprande vatten, vattensjukt ställe' syftande på sumpig mark vid Säveån.

Se även
 Siene församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Kullings härad
Indelningar i Vårgårda kommun
Siene församling

Siene församling var en församling i Skara stift och i Vårgårda kommun. Församlingen uppgick 2002 i Hols församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1962 annexförsamling i pastoratet Hol, Siene och Horla. Från 1962 till 1992 annexförsamling i pastoratet Lena, Bergstena, Fullestad, Hol, Siene och Horla. Från 1992 till 2002 annexförsamling i pastoratet Lena-Bergstena, Fullestad, Hol, Siene och Horla. Församlingen uppgick 2002 i Hols församling.

Kyrkor 
Siene kyrka

Se även 
 Siene socken

Källor 

Historiska församlingar i Skara stift
Indelningar i Vårgårda kommun
Kullings-Skövde socken

Kullings-Skövde socken i Västergötland ingick i Kullings härad och är sedan 1971 en del av Vårgårda kommun, från 2016 inom Kullings-Skövde distrikt.

Socknens areal är 28,82 kvadratkilometer varav 28,70 land. År 1949 fanns här 2 415 invånare.  En del av tätorten Vårgårda med sockenkyrkan Kullings-Skövde kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. Före den 1 januari 1886 (ändring enligt beslut den 17 april 1885) var namnet Skövde socken.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Kullings-Skövde församling och för de borgerliga frågorna bildades Kullings-Skövde landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Vårgårda landskommun som 1971 ombildades till Vårgårda kommun. Församlingen införlivade 1989 Tumbergs församling och uppgick 2002 i Algutstorps församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Kullings-Skövde, med samma omfattning som Kullings-Skövde församling hade 1999/2000 och fick 1989, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Kullings härad. De indelta soldaterna tillhörde Västgöta-Dals regemente, Kullings kompani.

Geografi och natur
Kullings-Skövde socken ligger nordost om Alingsås med Säveån i söder. Socknen har odlingsbygd vid ån och har mossar i norr.

Lärkemossens naturreservat som delas med Södra Härene socken i Vårgårda kommun och Magra socken i Alingsås kommun ingår i EU-nätverket Natura 2000.

Backgården i kyrkbyn har varit ett gästgiveri.

Fornlämningar
Boplatser och hällkista från stenåldern är funna. Från järnåldern finns gravar och domarringar.

Befolkningsutveckling
Befolkningen ökade från 705 1810 till 1 140 1850 varefter den sjönk tillfälligt till 778 1860 för att därefter öka med några mindre variationer till 4 487 1990.

Namnet
Namnet skrevs 1338 Sködwe och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller vi, 'helgedom' samt sked, 'bräde' eller 'kapplöpningsbana'.

Se även
 Kullings-Skövde församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Sköfde socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Socknar i Kullings härad
Indelningar i Vårgårda kommun
Landa socken, Halland

För socknen med detta namn i Västergötland, se Landa socken.
Landa socken i Halland ingick i Fjäre härad, ingår sedan 1974 i Kungsbacka kommun och motsvarar från 2016 Landa distrikt.

Socknens areal är 16,85 kvadratkilometer, varav 16,75 land.> År 2000 fanns här 800 invånare. Norra delen av tätorten Frillesås benämnd Vallersvik, sydöstra änden av Åsa samt kyrkbyn Landa med sockenkyrkan Landa kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Landa socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Landa församling och för de borgerliga frågorna till Landa landskommun.  Landskommunen uppgick 1952 i Löftadalens landskommun som sedan 1974 uppgick i Kungsbacka kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Landa, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier och domsagor enligt Fjäre härad. De indelta båtsmännen tillhörde Norra Hallands första båtsmanskompani.

Geografi
Landa socken ligger söder om Kungsbacka vid Kattegattkusten med E6:an i öster. Socknen består av en kustslätt omgiven av kala berg.

Bukten närmast kusten vid Kattegatt kallas Landabukten

Fornlämningar
Från stenåldern finns boplatser och två hällkistor. Från bronsåldern finns gravrösen och från järnåldern stensättningar, gravfält och en fornborg.

Namnet
Namnet (1455 Landä) kommer från kyrkbyn. namnet innehåller land syftande på områden vid kyrkan.

Befolkningsutveckling

Se även
Landa församling
Lista över fasta fornminnen i Kungsbacka kommun (Landa)

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Landa socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Frillesås-Landa hembygdsförening

Socknar i Fjäre härad
Indelningar i Kungsbacka kommun
Landa församling

Landa församling kan syfta på:

Landa församling, Göteborgs stift – en församling i Göteborgs stift
Landa församling, Skara stift – en f.d. församling i Skara stift
Södra Härene församling

Södra Härene församling var en församling i Skara stift och i Vårgårda kommun. Församlingen uppgick 2002  i Algutstorps församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. Före den 1 januari 1886 (ändring enligt beslut den 17 april 1885) var namnet Härene församling. 

Församlingen var till 2002 annexförsamling i pastoratet Algutstorp, (Kullings-)Skövde, (Södra) Härene och Landa som till 1962 även omfattade Bråttensby församling och till 1989 Tumbergs församling. Församlingen uppgick 2002  i Algutstorps församling.

Kyrkor 
 Södra Härene kyrka

Se även 
 Södra Härene socken

Källor 

Historiska församlingar i Skara stift
Indelningar i Vårgårda kommun