kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vivisektion

Vivisektion (av lat vivus - levande och sectio - snitt) är dissektioner eller invasiva ingrepp på levande människor eller djur.

Detta bidrog bland annat till upptäckten av blodomloppets fysiologi. Den store 1800-talsfysiologen Claude Bernard använde till exempel curare för att paralysera djur, väl medveten om att detta medel endast förlamade djuren utan att ta bort smärtan. (Hans hustru anförde hans grymhet mot djur som skäl för skilsmässa.)

Även mänsklig vivisektion har förekommit, något som bland annat Josef Mengele lär ha utfört under sin tid i Auschwitz. Det utfördes även inom Enhet 731 i Kina under andra världskriget. 

Anti-vivisektionism kallas den rörelse som bekämpar användandet av levande försöksdjur vid vetenskapliga experiment. Enligt svensk lag av år 1944 om djurskydd fordras Lantbruksstyrelsens tillstånd för användning av djur för vetenskapliga ändamål. Sådan användning skall noggrant kontrolleras av myndigheterna, alla djur som opereras skall erhålla smärtlindring, djurjournaler skall föras etc.

Se även 
Bruna hund-affären
Experiment på människor i Nazityskland
Enhet 731

Källor 

Djurförsök
Forskningsmetoder
Medicinsk etik
Her Majesty

Her Majesty  är ett svenskt rockband från Göteborg, bestående bland annat av medlemmar från avsomnade Sludge Nation. Bandet har lånat sitt namn från en låt på albumet Abbey Road av The Beatles.

Bandmedlemmar
Måns Jälevik
Chris Dahlgren
Pieter Verdoes 
Jonas Kernell 
Timo Räisänen
Patrik Herrström

Diskografi

Album
Happiness, 2003
The Past Is Not a Good Idea, 2004

Singlar
I'm Fire C'mon!
F.U.N.E.R.A.L.
Nobody
You and Me Against the World
The Past Is Not a Good Idea

Källor

Externa länkar
HerMajestyMusic.com

Svenska pop- och rockgrupper
Musikgrupper från Göteborg
Kolsyra

Kolsyra (latinskt namn: Acidum carbonicum), divätekarbonat (engelska: Dihydrogen Carbonate), H2CO3, är en kemisk förening som uppkommer när koldioxid löser sig i vatten. Kolsyra är en mycket svag syra (pKa = 6,35) som inte kan koncentreras, eftersom koldioxid avges när vattenhalten blir för låg. Kolsyrans salter kallas karbonater.

Bland annat i livsmedelssammanhang och i vardagligt tal kallar man ofta gasen koldioxid för kolsyra, se koldioxid.

Jämvikter 
I vattenlösning är kolsyra i kemisk jämvikt med löst koldioxid, som i sin tur är i jämvikt med koldioxid i gasform. De bubblor man ser i kolsyrade drycker innehåller alltså i själva verket koldioxid, och endast 0,01 procent av den "lösta" koldioxiden i en kolsyrad vätska finns i form av kolsyra/divätekarbonat. Eftersom kolsyra är en syra kan den också lämna ifrån sig en eller två positivt laddade vätejoner. Den negativt laddade jonen HCO3– kallas vätekarbonatjon och jonen CO32– kallas karbonatjon. Både vätekarbonat och karbonat är komplexa joner. Hur mycket av jonerna som bildas beror bland annat på lösningens pH – ju högre pH (det vill säga ju lägre koncentration av vätejoner), desto mer benägen är kolsyran att lämna ifrån sig vätejoner.

De jämvikter som koldioxid, kolsyra och dess joner deltar i vattenlösning kan skrivas:

CO2 (g) ⇄ CO2 (aq)
Koldioxid i gasfas ⇄ Koldioxid löst i vatten.

CO2 (aq) + H2O ⇄ H2CO3 (aq)
Koldioxid löst i vatten + vatten ⇄ Kolsyra

H2CO3 (aq) ⇄ HCO3⁻ (aq) + H⁺
Kolsyra ⇄ Vätekarbonatjon + vätejon

HCO3⁻ (aq) ⇄ CO3²⁻ (aq) + H⁺
Vätekarbonatjon ⇄ Karbonatjon + vätejon

Salter av kolsyra 
Kolsyra kan ge upphov till reaktioner med metalljoner. Med alkalimetaller bildas huvudsakligen vattenlösliga salter men med joner av alkaliska jordartsmetaller och vissa övergångsmetaller bildas mer svårlösliga salter som kallas vätekarbonater eller karbonater. Vätekarbonaterna innehåller vätekarbonatjonen HCO3–; karbonaterna innehåller karbonatjonen CO32–.

Kolsyra i haven 
Koldioxid i atmosfären löser sig i havet och bildar kolsyra som försurar havet. Ökning av koldioxidhalten i atmosfären, från till exempel förbränning av fossila bränslen, ökar försurningen av havet. Denna havsförsurning är ett allvarligt hot mot havens ekosystem. Havens enorma buffringsförmåga gör dock att världshaven förblir tydligt alkaliska. Sedan industrialismens början har pH-värdet i havens ytvatten minskat 0,1 enheter till i genomsnitt pH 8,1 (där 7,0 är neutralt värde vid 25 °C), vilket motsvarar en ökning av vätejonkoncentrationen med 26 %.

Se även 
 Koldioxid
 Kolsyrat vatten
 Sodastream
 Sodavatten

Referenser 

Syror
Oorganiska kolföreningar
Karbonater
Ligament

Ligament (av latinets ligare, binda) eller ledband, är en förstärkande bandstruktur av trådrik bindväv. Ledband finns i anslutning till leder. Ligament kopplar ihop ben till andra ben i bildningen av en led; de kopplar inte ihop muskler med ben – detta är senornas funktion. Elasticitet varierar beroende av lokalisation och fördelning kollagen/elastiska trådar. Vid exempelvis ryggrad ökar andel elastiska fibrer och därmed ligamentets elasticitet.

Skador 
Det är inom vissa sporter vanligt med skador på ledbanden i knäna. Ofta beroende på att knät utsätts för en onaturlig vridning eller belastning. Dessa skador läker dock förhållandevis snabbt och bör inte påverka livskvaliteten på längre sikt.

Källa

Se även
Sena

Leder
Bindväv
Notre-Dame d'Amiens

Cathédrale Notre-Dame d'Amiens, Notre-Damekatedralen i Amiens, påbörjad 1220, är den största gotiska katedralen i Frankrike och kallas ofta den mest välproportionerade. 1981 blev katedralen uppsatt på Unescos världsarvslista. Den tillhör Romersk-katolska kyrkan.

Historia 
Katedralen förstördes i en brand 1218 och började återuppföras 1220 under ledning av Robert de Luzarches. Den tredelade västfasaden, som är mycket välbevarad, stod klar 1236. Av västfasadens speglar är Vincent av Beauvais Speculum Universale den mest berömda. Den är uppdelad i flera encyklopediska skulptursviter: Speculum doctrinale (handens och andens arbete), Speculum morale (hur dygderna övervinner lasterna), Speculum historiale (den bibliska berättelsen och Guds fortsatta frälsningsverk i martyrers och bekännares liv) och åtföljs av reliefer med scener ur människans liv under årets tolv månader och zodiakens stjärntecken. 

Mittskeppet har en invändig höjd på 42,3 m (jämför med Notre-Dame de Paris 34 m). Mittskeppets arkader upptar mer än halva höjden. Det konsekvent genomförda schemat bildar ett enhetligt system från golv till tak med knippepelare som övergår i valvens ribbor. De vertikala elementen balanseras mot horisontella i form av triforier och serier av kapitäl.

Korets plan består av ett intrikat system som kombinerar sju inre och tolv yttre stödpunkter.

Skulpturerna utgörs av livliga gestalter i arkivolterna och mer realistiska, större figurer, stående i typiska gotiska fundament i en mer lugn stil med vertikalt hängande textilier och värdiga åtbörder.

Galleri

Externa länkar 
 Columbia University Media Center for Art History - Amiens Cathedral Website 
 Foto från Amiens 

Världsarv i Frankrike 
Amiens
Romersk-katolska domkyrkor
Amiens
Världsarv inskrivna 1981
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Byggnader och anläggningar i Hauts-de-France
Smultronsläktet

Smultronsläktet (Fragaria) är ett växtsläkte i familjen rosväxter med cirka 20 arter från tempererade och subtropiska områden på norra halvklotet. Släktet består av fleråriga örter med trefingrade blad, vita blommor, samt skenfrukter. Skenfrukterna bildas av den uppsvällda, köttiga blomaxeln, som på ytan bär små nötter.

Användning 
Flera arter odlas för sina smakliga frukter, i mindre utsträckning även som prydnadsväxter.
Te på torkade blad av vilda smultron har använts i folkmedicinen mot bland annat blodbrist, nervositet, gikt och urinvägsbesvär.

Några arter 
 Smultron eller skogssmultron (Fragaria vesca) är 5–20 cm hög, har rotslående utlöpare, bakåtriktade foderblad och frukt som lätt lossnar. Arten växer allmänt i Sverige utom i norra Norrlands inland. 
 Månadssmultron (Fragaria vesca var. semperflorens), är en odlad variant av skogssmultron som blommar och sätter frukt hela sommaren. Månadssmultronen har relativt stora frukter, men har inte lika kraftig smak som de vilda.
 Backsmultron (nejkon) (Fragaria viridis), är 5–15 cm hög, har större blommor och hårt fastsittande frukt, som omsluts av foderbladen, och växer på torra backar i södra och mellersta Sverige. 
 Scharlakanssmultron (Fragaria virginiana) är en nordamerikansk art. Den är en av de smultronarter, ur vilka man förädlat fram jordgubben.
 Parksmultron (Fragaria moschata) är 15–30 cm hög och har långhåriga blomskaft. Det växer sedan länge förvildat hos oss främst i trädgårdar och parker. 
 Jordgubbe (Fragaria ×ananassa)

Se även 
1105 Fragaria

Externa länkar 

 Den virtuella floran - Smultron

Bär
Rosväxter
Turgor

Turgor, saftspänning, det tryck som växtcellens cellsaft utövar på cellväggen. Detta tryck bidrar till styvheten hos örternas blad och stjälkar. Kraften kan vara tillräckligt stor för att maskrosor kan tränga asfalt åt sidan. Turgor beror på osmos. 

Turgor beskriver även det tryck som människans celler utsätts för. 
Man kan på en person bedöma om uttorkning föreligger genom att nypa på huden, till exempel på handen eller i pannan. Om personen är uttorkad återgår huden långsamt när man släpper greppet. I normala fall skall den återgå på en eller ett par sekunder. Benämningen nedsatt turgor i samband med undersökning av kliniskt status betyder alltså att personen sannolikt är uttorkad.

Växtfysiologi
Cellbiologi
Maithili

Maithili är ett indoeuropeiskt språk som talas i den indiska delstaten Bihar och i den östliga Terai-regionen i Nepal. Språket tillhör gruppen biharispråk, som är den östliga zonen av de indoariska språken. Andra biharispråk är bland annat  bhojpuri och magadhi och andra språk i den östliga zonen är bengali och oriya. I Bihar har Inget av biharispråken status som egna språk men maithili ses som ett eget ämne inom akademisk utbildning. Maithili skrivs oftast med devanagari-alfabetet.

Maithili har haft en rik litteraturtradition sedan 1400-talet. En av de största litterära personerna i maithili är poeten Vidyapati, som levde på 1300- och 1400-talet.

Se även 
 Indoariska språk

Referenser 

Indoariska språk
Språk i Indien
Språk i Nepal
Bihari

Bihari (bihārī) är en samlingsbegrepp för flera indoariska språk i östra Indien. De talas av fler än 60 miljoner människor, i första hand i delstaten Bihar. I likhet med bengali, oriya och assamesiska betraktas de som utvecklade ur det medelindiska språket magadhi.

Bihari utgörs i huvudsak av tre centrala dialekter. Där är bhojpuri det största, med anno 2007 cirka 29 miljoner talare och en början till litterär tradition. De övriga är magahi och maithili, där det senare är litteraturspråk sedan 1300-talet.

Bihari som sådant saknar officiell status i Indien, och i delstaten Bihar är numera hindi och urdu de två officiella språken. Av dialekter/underspråken har endast maithili någon sorts officiellt erkännande, både i Bihar och i angränsande Jharkhand.

Referenser 

Indoeuropeiska språk
Språk i Indien
Skivstång

En skivstång är en cirka 200 centimeter lång stålstång på vars båda ändar runda skivor med olika vikt kan sättas fast. Skivstång används som redskap vid styrkelyft, tyngdlyftning och styrketräning. Skivstången används för träning av en mängd muskelgrupper som bröst, armar, rygg och ben. 

Skivstänger finns i ett antal utföranden, några varianter är skolstång, tävlingsstång och EZ-stång (eller curlstång). En tävlingsstång för herrar väger utan vikter 20 kg och har man dessutom de låsanordningar som används inom tävlingssammanhang så ökar vikten till 25 kg. En skolstång väger 10 kg utan vikter och en EZ-stång 12,5 kg. Det som skiljer dessa åt är att till tävlingsstången används vikter med 50 mm hål i för att passa de kullagrade hållarna på stången och längden är 2,2 m. En skolstång har i princip samma mått hela vägen, 25 mm i diameter (28 mm hos tävlingsstången), och används mer i amatörsammanhang. EZ-stången är en tillbockad stång som mer liknar ett dubbel-V (W) och används endast i träningssammanhang som exempelvis styrketräning. Den är tillbockad för att erhålla en skonsammare vinkel på handled vid träning.

Skivstång för tyngdlyftning 
En godkänd tyngdlyftningsstång för herrklass är 2,2 m lång med en greppdiameter om 2,8 cm och en vikt av 20 kg. För damklass är skivstången 2,01 m lång med en greppdiameter på 2,5 cm och en vikt av 15 kg. Stången ska ha lättrullande kullager för att stången ska kunna snurras lätt vid utförande av de explosiva, "rullande" lyften ryck och stöt. Stången har både räfflat område (lättring) där man greppar och slät yta där stången ska glida mot benen. Vid tävling används, förutom vikter, två stycken viktlås som väger 2,5 kg styck.

Skivstång för styrkelyft 
En godkänd Styrkelyftstång för damer och herrar är 2,2 m lång med en greppdiameter på max 2,9 cm och en vikt av 20 kg. Stången har trögrullande kullager för att stången ska ligga still och inte rulla i lyften som inte kräver en lättrullande stång. Stången har både räfflat område (lättring) där man greppar och slät yta där stången ska glida mot benen. Vid tävling används, förutom vikter, två stycken viktlås (klovar) som väger 2,5 kg styck.

Se även 
 Hantel

Externa länkar 
Eleikosport Svensk tillverkare
Leoko (Leoko Tyskland)Finsk tillverkare
Ivanko Amerikansk tillverkare

Träningsredskap
Leonardo från Quirm

Leonardo från Quirm, litterär figur, en "galen vetenskapsman" i Terry Pratchetts bok "En man på sin vakt" i serien om Skivvärlden. Han är bokens motsvarighet till Leonardo da Vinci.

Litterära figurer av Terry Pratchett
Sklerodermi

Sklerodermi (av grekiskans σκληρός skleros, "hård", och δέρμα derma, "hud"), är en reumatisk sjukdom och bindvävssjukdom där huden först blir tjock och förhårdnad genom ökad kollagenbildning, senare tunn och stram. Orsaken är okänd. Första symptomet är i regel attacker av frusenhet och blekhet i fingrar och tår (Raynauds fenomen). Ofta drabbas även muskler, leder och olika inre organ (systemisk skleros). 

Sklerodermi är en så kallad kronisk autoimmun sjukdom, vilket innebär att kroppen reagerar mot den egna vävnaden på liknande sätt som immunförsvaret annars angriper till exempel virus. Sjukdomen debuterar oftast i åldrarna mellan 30 och 50 år. Det finns två varianter av sjukdomen. Den ena heter diffus kutan systemisk skleros (dcSSc) och den andra varianten begränsad kutan systemisk skleros (lcSSc).

Behandlingen inriktas mot symptomen. Antikroppar (ANA och Scl-70) kan finnas. Behandling sker ibland med cellgift, men ingen terapi kan bota sjukdomen. I Amsterdam genomfördes år 2014 en experimentell behandling som kallas "högdoscellgiftsbehandling med stamcellsstöd". Behandlingen kan ge positiva effekter men samtidigt finns risker. En av tio uppges avlida av själva behandlingen. Utan behandling blir oftast sjukdomen värre, men ibland kan den bli bra. I de allvarligaste fallen är den förväntade livslängden några år efter diagnos.

Källor

Externa länkar
Sklerodermi i Socialstyrelsens databas om ovanliga sjukdomar
Västra Götalandsregionen/Sahlgrenska Universitetssjukhuset: Systemisk skleros, sklerodermi

Hudsjukdomar
Autoimmuna sjukdomar
Reumatiska sjukdomar
Skleros
no:Sklerose
ru:Системная склеродермия
sr:Sistemska skleroza
uk:Системна склеродермія
Tarmvred

Tarmvred, tarmstopp eller ileus (latin av grekiska εἰλεός, eileós, av εἰλεῖν, eilein, "innestänga", "sammanpacka") avser ett tillstånd då tarminnehållets passage har blockerats. Tarmvred är den vanligaste sjukdomen i tunntarmen.

Tarmvred orsakar vanligtvis av sammanväxningar i tarmen efter tidigare operationer i buken. Andra orsaker är att tarmen fastnar i ett bråck, att mat har fastnat eller att tarmen vridit sig runt sig själv.

Tarmvred kan därutöver bero på tumörer som blockerar passagen. Vid omkring 25 procent av fallen med dem som drabbas av tarmcancer upptäcks sjukdomen vid akutbesök för tarmvred. Tarmvred kan även orsakas av inflammationer i tarmen som gör att passagen sväller igen, ett inklämt navelbråck, herniering (bråck inne i tarmen) eller sammanväxningar, till exempel adherenser eller brider som kan uppstå efter bukoperation mellan olika tarmavsnitt eller gallstenar som kommit ut i tarmen. 

Ett tarmstopp kan även bero på nervskada och att den pådrivande motoriken hos tarmen försvagats, till exempel efter en bukoperation (paralytisk ileus). Vidare kan tarmvred orsakas av att tarmslingor vrider sig runt sig själva så att det blir totalstopp, vilket kallas volvulus (av latinets volvere, "rulla", "vrida"). Hos barn under två års ålder orsakas tarmvred ofta av invagination, vilket innebär att en tarmdel dras in i framförvarande tarmdel, vilket även kallas intussusception ("invändigt upptaga").

Stoppet i tarmen gör att det ansamlas tarminnehåll och gaser som spänner ut buken (meteorism) och gasavgång analt (flatus, av latinets flare, "blåsa") upphör. Andra symptom utgörs av buksmärtor (ibland i intervaller), illamående och kräkningar. I normalfallet undanröjs hindret genom operation. Vid långtgående tarmvred brister tarmen och tillstånd som bukhinneinflammation och blodförgiftning uppstår, vilket utan behandling leder till döden.

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 

Mag- och tarmsjukdomar
Akuta sjukdomstillstånd
Matsmältningssystemet
Tunntarmen
Beauvais

Beauvais är en stad och kommun i norra Frankrike, regionhuvudstad (franska: Préfecture) i departementet Oise. Antalet invånare var  ()  och 100 733 i "Stor-Beauvais" (2007). Fransmännen i Beauvais kallar sig beauvaisiens. Ortnamnet bevarar minnet av bellovakerna, Bellovacos, väster om svessionerna.

Katedralen i Beauvais, Saint-Pierre, började byggas 1225. Man strävade efter att uppföra den dittills högsta gotiska kyrkobyggnaden. Valven byggdes 48 meter höga, men då hade arkitekten gått för långt. Endast absiden återstod sedan koret rasat 1284, och fastän koret återuppbyggdes blev mittskeppet aldrig ens påbörjat. Dagens byggnad består av kor och tvärskepp.

Strax utanför Beauvais ligger Beauvais-Tillé flygplats.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Beauvais

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Oise

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Orter i Hauts-de-France
Kommuner i Oise
Civilbefolkning

Civilbefolkning i folkrättslig bemärkelse räknas personer som ej är soldater, det vill säga ej yrkesmässigt deltar i krigshandlingar, och inte heller poliser eller brandmän. Att under en väpnad konflikt attackera icke stridande civilbefolkningen utgör krigsbrott.

I krig åtskiljs civilbefolkning strikt från icke-kombattant. Icke-kombattanter är de civila personer som är en del av det militära försvaret men som inte brukar vapen för att deras stater inte låter dem göra detta. Civila kan följa armén och exempelvis utföra arbete åt försvaret (besättningspersonal, mekaniker, med mera) men fortfarande räknas som civila, så länge som de inte tillfångatas av fienden, då de ska betraktas som krigsfångar, detta eftersom krigets lagar inlemmar dem i gruppen kombattanter. Sådan militärt anställd civilbefolkning utgör ett undantag, och betraktas folkrättsligt som illegala kombattanter om de tar till vapen. Civilbefolkningen å andra sidan är inte en del av försvaret och arbetar inte åt militären. Folkrätten kräver att om det råder tvekan huruvida det är en kombattant ska personen behandlas som civilperson. Civilbefolkning som tillfångatas och som inte arbetar åt försvaret, strider eller på annat sätt följer en armé, blir inte krigsfångar om de tillfångatas. Om civilbefolkningen spontant tar till vapen mot annalkande fienden, kallas det levée en masse, vilket kan vara rättsligt försvarbart.

Civilbefolkningen är den (större) del av befolkningen som utgör civilsamhället. Avgränsningen mot den icke-civila delen av samhället, det vill säga framför allt militären, kan vara mer eller mindre skarp i olika tider och i olika samhällen. Forskare som Samuel P. Huntington har förordat en strikt skiljelinje mellan grupperna på grund av att de har olika uppgifter i samhället och därför bör omhulda olika värderingar. Morris Janowitz och andra har tvärt om hävdat att en strikt åtskillnad vore att minska militärens vilja till lydnad av folkviljan (demokrati). Ytterligare några har hävdat att det vid fall av yttre angrepp kan uppstå spänningar mellan civilbefolkningen och militären angående förfaranden vid försvar och motåtgärder, när gapet är för stort. I vissa länder är militären så åtskild från civilbefolkningen att den har egna samhällsinstitutioner, är demografiskt åtskild, och har egna regler och lagar. Länder som verkar för en större civil-militär samverkan för att kunna hantera eventuellt kommande krissituationer är exempelvis medlemmar i EU (Civil-Military Coordination, CMCO). Sådan politik har kritiserats från människorättsorganisationer för att riskera att civilbefolkningen uppfattas som legitima måltavlor i konflikter.

Se även
Civilförsvar
 Civilt motstånd
 Fjärde generationens krigföring

Referenser

Civilt försvar
Krigets lagar
Oradour-sur-Glane

Oradour-sur-Glane är en kommun i departementet Haute-Vienne i regionen Nouvelle-Aquitaine i västra Frankrike. Under andra världskriget utförde tyska trupper en massaker på stadens civilbefolkning. Den gamla staden övergavs efter krigsslutet och en ny byggdes nordväst om den gamla som sparades som en spökstad och monument över massakern.

Martyrstaden 
Oradour-sur-Glane var före 2.a världskriget en liten sömnig plats med ca 700 invånare, små butiker och en bensinstation. Man hade en liten lokal spårväg och telegrafstation. På somrarna hade turister vistats i de idylliska omgivningarna vid floden Glane. Men efter 1944 kallas platsen i Frankrike även Martyrstaden eftersom hela befolkningen mördades och staden brändes ner av tyskarna den 10 juni 1944. Oradour återuppbyggdes aldrig utan står kvar som ett monument över krigets vansinne. Ett intressant museum leder in till ett oförglömligt besök i staden där allt står kvar som den gången efter branden. Enligt vissa källor skulle tyskarna egentligen ha angripit Oradour-sur-Vayres, men förväxlade dessa städer på grund av deras namnlikhet.

Massakern genomfördes av delar av den tyska SS-pansardivisionen Das Reich, som var på marsch mot striderna i Normandie. Divisionens fjärde regementes första bataljon under befäl av Adolf Diekmann fick uppdraget att genom att ta gisslan få loss en annan bataljonschef, Helmut Kämpfe, som tillfångatagits av den franska motståndsrörelsen, och gick in med cirka 180 man i Oradour-sur-Glane.

Bataljonschefen delade upp befolkningen och spärrade in vuxna och barn i kyrkan. Männen spärrades in i lador som besköts med kulsprutor och därefter brändes ner. Fem män lyckades överleva. Ungefär samma procedur tycks ha utförts i kyrkan där kulhålen fortfarande finns kvar. Endast en kvinna lyckades undkomma ur kyrkan.

Praktiskt taget hela befolkningen, 642 invånare dödades, varav 205 barn. När Diekmann rapporterade händelsen till sin chef överste Stadler, gjorde denne klart för Diekmann att det skulle bli en rapport till krigsrätt för hans sätt att tackla problemet. Innan någon rättegång hann komma till stånd, dödades Diekmann av granatsplitter i Normandie, och rättegången genomfördes aldrig.

Händelserna i Oradour-sur-Glane var en av de våldsamma krigsförbrytelser som räknades upp i Olof Palmes jultal 1972 som kritiserade USA:s bombningar av Hanoi under det då pågående Vietnamkriget.

Galleri

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Oradour-sur-Glane

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Vienne

Källor

Externa länkar

 Oradour-sur-Glane 10th June 1944
 SS-Das Reichs version av vad som ägde rum i Oradour
 Penaud, Guy - "La "Das Reich" 2e SS Panzer Division" (Parcours de la division en France - 560 pages), Editions de La Lauze/Périgueux - 

Krigsförbrytelser under andra världskriget
Brott mot mänskligheten
Frankrike under andra världskriget
Ruinstäder
Kommuner i Haute-Vienne