kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Janick Gers

Janick Robert Gers, född 27 januari 1957 i Hartlepool, England, är en brittisk musiker; gitarrist i heavy metal-bandet Iron Maiden sedan 1990.

Biografi 
Gers startade sin musikaliska karriär som gitarrist i White Spirit 1975. Därefter gick han med i gruppen Gillan, en grupp som skapades av den förre sångaren i bandet Deep Purple, Ian Gillan. Efter att Gillan lagts ner spelade han i gruppen Gogmagog, och med andra olika artister, som till exempel Fish från tidiga Marillion. 1990 spelade han gitarr på sångaren i Iron Maiden, Bruce Dickinsons första soloalbum, Tattooed Millionaire. Under inspelningen frågade Dickinson honom om han ville gå med i Iron Maiden och ta Adrian Smiths plats. Han har varit med bandet sedan dess.

Gers var mycket självkritisk och övervägde att sluta spela, när vännen Bruce Dickinson övertalade honom att börja spela med sitt soloband. Gers hade inte spelat speciellt mycket på åratal vid det laget.

Gers gitarrspel kännetecknas av hög hastighet och fingerfärdighet. Gers är även en skicklig låtskrivare. Han har skrivit melodiska stycken som Dance of death och Montsegur. Gers blev inspirerad av Ritchie Blackmore från Deep Purple. Han tog efter hans positioner på scenen och solon. Han blev även inspirerad av den irländske gitarristen Rory Gallagher. Han har länge spelat på Fender Stratocaster och använder alltid en sådan gitarr. Gers favoritgitarr är en svart Fender Stratocaster, med JB Jr.-mikrofoner. Denna gitarr var tydligen en gåva från Ian Gillan. 

Janick Gers scenshow skiljer sig ganska mycket från resten av bandet, han dansar runt på scenen och kastar alltid gitarren runt nacken.

Gers är även ett mycket stort Hartlepool United-fan.

Diskografi

White Spirit 
 White Spirit (album) (1980)

Ian Gillan 
 Magic (1981)
 Double Trouble (1982)

Gogmagog 
 I Will Be There (1985)

Fish 
 Vigil in a Wilderness of Mirrors (1990)

Bruce Dickinson 
 Tattooed Millionaire (1990)

Iron Maiden 
 No Prayer for the Dying (1990)
 Fear of the Dark (1992)
 A Real Live One (Live, 1993)
 A Real Dead One (Live, 1993)
 Live at Donington (Live, 1993)
 The X Factor (1995)
 Virtual XI (1998)
 Brave New World (2000)
 Rock in Rio (2002)
 Dance of Death (2003)
 Death on the Road (2005)
 A Matter of Life and Death (2006)
 The Final Frontier (2010)
 The Book of Souls (2015)

Externa länkar 

Iron Maidens webbplats

Födda 1957
Brittiska metalgitarrister
Medlemmar i Iron Maiden
Män
Levande personer
Vokalmusik

Vokalmusik är musik där sång är en väsentlig komponent. Eftersom sång nästan alltid innebär att man sjunger en text, blir vokalmusik ett möte mellan ord och musik. Körsång är en utbredd företeelse i Sverige, och sångkvartetter är ett gammalt format. Solosång av olika slag är också vokalmusik. Musik där sången är en komponent bland många, såsom i modern populärmusik, skulle kunna kallas vokalmusik men gör det sällan.

Se även
Instrumentalmusik, musik som inte innehåller sång utan endast utförs med instrument

Musikaliskt framförande
Musikgenrer
Sång
John Keble

John Keble, född 25 april 1792 i Fairford, Gloucestershire, död 29 mars 1866 i Bournemouth, Dorset, var en brittisk poet och präst.

Keble prästvigdes 1816 och blev professor vid universitetet i Oxford 1831. Tillsättningen baserades till stor del på hans bok The Christian Year (Det kristna året) 1827.

Några av hans poem är New Every Morning Is Thy Love (Ny varje morgon är din kärlek) och Sun of My Soul (Min själs sol).

John Kebles predikan “National Apostasy” (1833) brukar räknas som starten på Oxfordrörelsen.

Keble College i Oxford är uppkallat efter honom.

Bibliografi
 Richard Hookers verk (Richard Hooker's works) - 1836
 Biskop Wilsons liv (A life of Bishop Wilson) - 1863
 Oxford Psaltaren (The Oxford Psalter) (1839) 
 Lyra Innocentium: Tankar i barnvers (Lyra Innocentium: Thoughts in Verse on Children) - 1846

Referenser

Noter

Externa länkar 

John Kebles predikan National Apostasy
eTexts av Keble's The Christian Year, på Project Gutenberg
Keble's verk online på Project Canterbury

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Engelska teologer
Engelska professorer
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Födda 1792
Avlidna 1866
Män
Alumner från Corpus Christi College, Oxford
Arequipas historiska centrum

Arequipas historiska centrum listades år 2000 av Unesco som kulturellt världsarv.

Världsarvskommitténs motivering lyder:

Beskrivning 
Världsarvet utgörs bland annat av de vita byggnaderna i stans historiska centrum. Husen är byggda av en vulkanisk sten, kallad sillar, som är rikt förekommande i regionen. De har också gett smeknamnet åt staden ”Den vita staden” (’’La Ciudad Blanca’’). Byggnaderna representerar europeisk och inhemska byggnadstekniker och särdrag, uttryckta i det beundransvärda arbetet av koloniala mästare och Criollo samt Indiska stenhuggare. Kombinationen av olika influenser illustreras genom stadens robusta murar, valvgångar och valv, gårdsytor och öppna områden, och fasadernas intrikata barockdekorationer.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar

Världsarv i Peru
Världsarv inskrivna 2000
Slaget vid Mühlberg

Slaget vid Mühlberg ägde rum den 24 april 1547 under Schmalkaldiska kriget. Slaget stod vid staden Mühlberg i nuvarande Brandenburg i Tyskland. Det tysk-romerska riket med kejsar Karl V i spetsen besegrade protestanterna i det Schmalkaldiska förbundet. Den katolska segern berodde delvis på en förkrossande numerär överlägsenhet, dels Fernando Álvarez de Toledo, hertig av Albas erfarna befäl. Karl V satt på grund av gikt i en stol och åsåg slaget från en närbelägen höjd. Slaget som började tidigt på morgonen gav anfallarna goda möjligheter att komma protestanterna in på livet i den täta morgondimman. Flera protestantiska ledare blev tillfångatagna och avrättade, men många flydde som Martin Bucer vars teologi spreds till England på detta sätt.

1547
Slag i Tyskland
Tyskland under 1500-talet
Näverlur

Näverluren är ett traditionellt nordiskt instrument tillverkat av granträ klätt med näver. Även mindre lurar, med kortare hållbarhet, tillverkade av enbart näver har förekommit. Instrumentet hör samman med den gamla fäbodkulturen, där det användes för att skrämma rovdjur, locka på djuren, för att hålla onda skogsväsen borta och för att sända meddelanden över långa avstånd.
Det finns olika melodier för olika budskap: det finns mat för avhämtning (ost, smör, messmör), någon är sjuk, björn är här, en ko har gått bort sig (då skulle man hjälpa till), kon har återfunnits, allt är väl och så vidare. Varje kulla kunde också spela så att man visste vem det var. Från en långt bort belägen fäbod kunde meddelandet tas upp av nästa, sändas vidare ända ner till byn miltals bort, och besvaras på samma sätt.

Näverluren är ett naturhorn, och saknar därmed fingerhål eller ventiler. Normalt sett kan cirka 10 toner ur naturtonserien spelas på instrumentet. Står man med en sluttande bergsäng bakom sig kan det höras många kilometer. Idag används näverluren mest som ett kuriöst inslag, exempelvis för att blåsa fanfar vid invigningar eller andra evenemang. 
I Dalarna blåses ännu på näverlur lite här och var i lämpliga sammanhang.

De äldsta näverlurarna som har hittats i Sverige kan man spåra tillbaka så långt som till 900-talet och påminner till sin utformning mycket om den tidigare bronsluren.
Två av mycket få professionella byggare som fortfarande gör näverlurar enligt den gamla traditionen är Lisa Byers Runberg i Alunda och Jan Nordkvist i Tällberg. 

Rune Selén i Alunda har tillverkat ca 11 500 lurar sedan 1960-talet.

Se även
 Vallhorn
 Spilåpipa
 Mungiga
 Näverlapp
 Alphorn

Blåsinstrument
Schmalkaldiska förbundet

Schmalkaldiska förbundet som bildades 1531 i Schmalkalden utgjordes av tyska evangeliska furstar och städer till protestantismens försvar mot Tysk-romerska riket och dess kejsare Karl V. Initiativtagare var Johan den ståndaktige av Sachsen och Filip den ädelmodige. I december 1535 öppnades förbundet upp för fler varpå tyska städer och Anhalt, Württemberg, Pommern gick med. Förbundet stöddes även av Frans I av Frankrike, efter att Süleyman I lovat hjälpa honom - men han övergav det efter påtryckningar från katoliker. 1538 gick Danmark med. Förbundet blev anfallna efter att kejsaren fått fred på andra fronter i vad som blev schmalkaldiska kriget. 

Schmalkaldiska förbundet upplöstes efter nederlaget i slaget vid Mühlberg.

Se även 
 Schmalkaldiska artiklarna
 Passaufördraget

Protestantism
Tysk-romerska riket
Christian Sinding

Christian August Sinding född 11 januari 1856 i Kongsberg, död 3 december 1941 i Oslo, var en norsk kompositör, bror till Otto Ludvig och Stephan Sinding.

Biografi
Sinding tog fiollektioner som barn men övergick till piano. Han studerade först musik i Oslo för att sedan gå vidare med studierna 1874-1878 vid musikkonservatoriet i Leipzig, Tyskland och 1882-1889 vistades han som statsstipendiat i München och han innehade därefter statens tonsättarstipendium. Åren 1920–1921 vistades han i Förenta staterna som lärare i komposition på Eastman School of Music i Rochester, New York.

Hans stilideal var högromantiken i Richard Wagners anda, men han skrev trots detta inget programmatiskt verk och endast en opera. Man anser att han givit sitt bästa i sångerna.

Sinding blev år 1900 som nr 506 invald i Kungliga Musikaliska Akademien. Överförd till utländsk ledamot
1905 efter Unionsupplösningen.

Verk i urval

Scenisk musik 
 Opera Der heilige Berg, op. 111 (1910–1912)

Orkestermusik

Symfonier 
 Symfoni nr. 1 i d-Moll, op. 21 (1894)
 Symfoni nr. 2 i D-Dur, op. 83 (1907)
 Symfoni nr. 3 i F-Dur, op. 121
 Symfoni nr. 4 "Vinter og vår", op. 129 (1936)

Konserter 
 Konsert för piano og orkester i D-Dur, op. 6
 Konsert för violin och orkester nr. 1 i A-Dur, op. 45
 Konsert för violin och orkester nr. 2 i D-Dur, op. 60
 Konsert för violin och orkester nr. 3 i a-Moll, op. 119

Andra kompositioner 
 Abendstimmung för violin och orkester, op. 120a
 Feststemning i Skorpen för orkester, op. 120b
 Frühlingsrauschen

Kammarmusik

med piano 
 Kvintett för piano, 2 violiner, viola och cello i e-Moll, op. 5 (1882–1884)
 Trio för piano, violin och cello nr. 1 i D-Dur, op. 23 (1893)
 Trio för piano, violin och cello nr. 2 i a-Moll, op. 64 (1902)
 Trio för piano, violin och cello nr. 3 i C-Dur, op. 87 (1908)

utan piano 
 Kvartett för 2 violiner, viola och cello i a-Moll, op. 70 (1904)

Musik för soloinstrument

Orgel 
 Hymnus, op. 124

Piano 
 Suite, op. 3
 Etude, op. 7
 Frühlingsrauschen, op. 32 nr. 3
 Melodies Mignonnes, op. 52
 Quatre Morceaux Caractéristiques op. 53
 4 Morceaux de Salon, op. 54
 10 Studien und Skizzen, op. 82
 Sonat i h-Moll, op. 91
 10 Jugendbilder''', op. 110
 Am Spinett, op. 122
 5 Compositions, op. 128a
 Violin 
 Suite i d-moll, op. 123 (1919)

 Sånger 
 Alte Weisen, op. 1
 Ranker og Roser, op. 4
 10 Digte af 'Sangenes Bog', op. 13
 Til Molde, till en dikt av Bjørnstjerne Bjørnson, op. 16, München 1884
 Galmandssange, op. 22
 Rytmeskvulp, op. 29
 Tonar, op. 37
 6 Lieder von Per Sivle : für eine Singstimme mit Pianoforte, Op.38  Leipzig 1897 
 Strengjeleik, op. 40
 14 Danske Viser og Sange, op. 50
 Nemt, Frouwe, Disen Kranz, op. 57 (på medeltidstyska)
 4 sånger, op. 68
 5 sånger, op. 69
 7 Gedichte, op. 77
 No dalar soli, op. 80/5
 3 Blomstersånger, op. 95
 4 Balladen und Lieder, op. 107
 4 Balladen und Lieder, op. 109
 Barcarole, op. 128/4
 Farvel'', op. 130/2

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 Verkförteckning på Klassika.de

Norska klassiska kompositörer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Personer från Kongsbergs kommun
Födda 1856
Avlidna 1941
Män
Bioinformatik

Bioinformatik är en tvärvetenskaplig disciplin där algoritmer för analys av biologiska (särskilt molekylärbiologi) data utvecklas. Man använder också termen synonymt med engelskans computational biology. 

Ursprungligen myntades begreppet för studiet av informatiska processer i biotiska system av Professor Paulien Hogeweg vid Universitetet i Utrecht, Nederländerna. Idag används begreppet fritt för att omfatta all forskning där datorberäkningar används för att analysera molekylärbiologiska data.

Bioinformatiken inbegriper vitt skilda delområden, till exempel:
 Hantering och strukturering av mycket stora datamängder.
 Visualisering av data, till exempel proteinstruktur, fylogeni, och genomik.
 Algoritmutveckling för att möta behov inom olika slags analyser, datahantering, och visualisering.
 Modellering av fenomen inom evolution, proteinfunktion, och cellbiologi.
 Analys av molekylärbiologiska data såsom DNA- och proteinsekvenser, data från studier av genuttryck, och morfologiska karaktärer.

Forskning inom bioinformatik bedrivs idag vid de flesta svenska universitet och även en del högskolor, exempelvis Högskolan i Skövde.

Referenser

Externa länkar 
 EMBnet: Det första världsomfattande bioinformatiska nätverket
 ISCB: Världsomfattande bioinformatiksällskap
 NCBI: En av de största och mest använda bioinformatiska centra
 eBioKit demo
 ELIXIR: Den europeiska infrastrukturen för biologisk information
 NBIS: Den svenska infrastrukturen för bioinformatik

Molekylärbiologi
Beräkningsbiologi
Matematisk biologi
Biostatistik
Kärleken lever

Kärleken lever, text och musik av Anders Glenmark, är den sång som Ann-Louise Hanson tävlade med i den svenska Melodifestivalen 1982, och kom på femte plats.

Singeln placerade sig som högst på 15:e plats på den svenska singellistan. Melodin låg på Svensktoppen i tre veckor under perioden 21 mars-11 april 1982, och nådde placeringarna 7, 8 och 9 .

Listplaceringar

Externa länkar och referenser

 Information i Svensk mediedatabas.

Låtar av Anders Glenmark
Melodifestivalbidrag 1982
Musiksinglar 1982
Svensktoppsmelodier 1982
Svenskspråkiga sånger
En ballad om för länge sen

En ballad om för länge sen är låten som Ann-Louise Hanson tävlade med i den svenska Melodifestivalen 1966, där den slutade på fjärde plats.

Musik: Robert Meyer
Text: Gösta Rybrant
Arrangemang: Olle Elgenmark Svenska Orgelsällskapets hemsida

Den låg på Svensktoppen i sammanlagt sju veckor, 26 februari-9 april 1966.

Källor

Fotnoter

Svensktoppsmelodier 1966
Svenskspråkiga sånger
Sånger 1966
Lady Antoinette

Lady Antoinette var Glenmarks och Hadar Kronbergs sång i Melodifestivalen 1975. Den slutade på sjätte plats.

Melodin testades på Svensktoppen, där den låg i sju veckor under perioden 6 april–18 maj 1975, och som högst låg på tredje plats.

Den spelades även in av Bingos på Svenska festivalmelodierna 75, samt av Mats Olssons orkester 1975 på albumet Dansparty.

Källor

Fotnoter

Melodifestivalbidrag 1975
Svensktoppsmelodier 1975
Svenskspråkiga sånger
Zum, zum, zum lilla sommarbi

Zum, zum, zum lilla sommarbi, text av Fritz-Gustaf Sundelöf och musik av Sam Samson, var Ann-Louise Hansons bidrag i Melodifestivalen 1963. Den kom på sämre plats än tredje och anges därför som oplacerad.

Ann-Louise Hansons inspelning låg på Svensktoppen i två veckor under perioden 17-24 mars 1963, och låg då på femte respektive sjunde plats. Hon spelade också in den på en EP, och så gjorde även Lilly Berglund samma år.

Källor

Melodifestivalbidrag 1963
Svensktoppsmelodier 1963
Svenskspråkiga sånger
Sluta!

Sluta!, skriven av Robin Rex, Tobias Karlsson och Anders Nyman, var Ann-Louise Hansons och Molle Holmbergs bidrag i den svenska Melodifestivalen 2002. Låten slogs ut i semifinalen. Den testades på Svensktoppen den 16 februari 2002  men lyckades inte ta sig in på listan .

Låtlista
Sluta! (Schlagerversion)
Sluta! (Popversion)

Källor

 Information i Svensk mediedatabas.

Melodifestivalbidrag 2002
Musiksinglar 2002
Svenskspråkiga sånger
Svenska flicka

"Svenska flicka" var  Ann-Louise Hansons sång i den svenska Melodifestivalen 1969, där bidraget slutade på femte plats. På Svensktoppen låg melodin i fyra veckor under perioden 13 april-4 maj 1969, med tredjeplats som bästa resultat där.

Externa länkar och referenser

 Information i Svensk mediedatabas.

Melodifestivalbidrag 1969
Musiksinglar 1969
Svensktoppsmelodier 1969
Svenskspråkiga sånger
Sund, Åland

Sund är en kommun i landskapet Åland i Finland och ligger på fasta Ålands östra sida. Sund har  invånare och har en yta på  km². I Sund, som ligger cirka 20 kilometer från Mariehamn, finns 30 byar. 



Geografi
I kommunen ingår byarna och bosättningsområdena Berg, Björby, Brändbolstad, Delvik, Domarböle, Finby, Gesterby, Hulta, Högbolstad, Jussböle, Kastelholm (med Kastelholms slott), Kulla, Lappböle, Lövvik, Mångstekta, Persby, Prästö, Sibby, Smedsböle, Strömbolstad, Svensböle, Tosarby, Tranvik och Vivastby. Här finns också öarna Fastersbyön, Tingön, sundet Slottssundet samt naturreservatet Prästgårdsskogen. Mellan Vårdö och Sunds kommun ligger Simskälafjärden och Vargatafjärden.

Befolkningsutveckling

Sevärdheter
Kastelholms slott är Ålands enda medeltida borg.  Slottsruinen stammar från 1200-talet. I direkt anslutning till slottet ligger Jan Karlsgårdens friluftsmuseum, som visar en typisk åländsk bondgård från slutet av 1800-talet, och fängelsemuseet Vita Björn som byggdes 1784 och fungerade som häkte fram till 1975.
Bomarsund, som är en ruin av ett ryskt befästningsverk från tiden mellan  1832 och 1854 då det sprängdes av de brittisk/franska styrkorna efter slaget vid Bomarsund. Bomarsundsmuseet ligger i den gamla lotsstugan på Prästö, med fin utsikt över Bomarsunds fästningsruiner. Där visas en utställning som beskriver fästningens historia. En 5,5 kilometer lång kulturstig med informationstavlor om historiskt intressanta platser på Prästö utgår från Bomarsundsmuseet.
Sunds kyrka helgad Johannes Döparen från 1200-talet är Ålands största kyrka.

Kommunen 
Sund har 15 kommunfullmäktigeledamöter och 6 kommunstyrelseledamöter sedan 2004. 
År 1993 utsågs Sund till ett av 27 nationallandskap i Finland.

Källor

Se även 

 Ålands kommuner

Externa länkar 
 Bomarsundsmuseet

 
Orter i svenska Finland
Claudia Schiffer

Claudia Schiffer, född 25 augusti 1970 i Rheinberg i Nordrhein-Westfalen, är en tysk fotomodell, skådespelerska, kläddesigner, exekutiv producent och Unicef-ambassadör verksam i Storbritannien. Hon blev känd under tidigt 1990-tal som en av världens mest framgångsrika fotomodeller, när hon representerade Chanel, vilket gav henne status som supermodell. 

Hon har förekommit på över 1000 tidskriftsomslag vilket är världsrekord för en modell. År 2002 uppskattade tidskriften Forbes hennes förmögenhet till US$55 miljoner.

Schiffer är gift med regissören Matthew Vaughn sedan 25 maj 2002. De har tre barn tillsammans, en son och två döttrar. År 1994-1999 levde hon tillsammans med illusionisten David Copperfield.

Hon var tillsammans med modellerna Elle Macpherson och Naomi Campbell frontfigur för Fashion Café som öppnade 1995 på Rockefeller Center i New York. Fashion Café öppnade på ytterligare sju ställen men kedjan lades ner 2000 efter ekonomiska problem.

Filmografi (urval )

1999 – Futurama, avsnitt A Head in the Polls (gäströst i TV-serie)

Källor

Externa länkar

 

Födda 1970
Kvinnor
Tyska fotomodeller
Levande personer
Roll on

För roll-on-produkter, se deodorant.
Roll on var ett humorprogram i Sveriges Radio P3 som sändes 2004 till 2007. Programledare var Mia Skäringer och Klara Zimmergren, som även gjorde rösterna till rollfigurerna i programmet. Sista Roll on sändes den 20 januari 2007. Hösten samma år började dock en fristående fortsättning att sändas i TV-serien Mia och Klara. Rollfiguren Tabita figurerar även i TV-programmet Mia på Grötö.

Rollfigurer i urval
Jennifer Samuelsson/Gulletussan – en pratglad damfrisörska i Karlstad. Gift med ishockeyproffset Mattias och mamma till barnen Kevin och Moa.

Viveka Andebratt – Kristinas svärmor och mor till Stefan. På senare tid även farmor till Linnéa, som hon envisas med att kalla Margareta. Hon tycker att det var bättre förr och har svårt att acceptera allehanda nymodigheter.

Rollonmannen/Rolle – strukturerad nätverkstekniker och kontrollmänniska som anser att även samtalstid med sambon måste schemaläggas i detalj.

Tabita – tatuerare och flerbarnsmamma (trashmamma) på Skrantabacken. Röker och pratar mycket, inte minst i telefon. Hon ser mest fördelar med att barnen har olika pappor.

Jasmina Svensson – porrskådespelare och gift med Urban.

Bellmania – Roll on:s husbandsduo.

Citat ur programmet

Externa länkar
 Webbplats på Sveriges radio

Radioprogram startade 2004
Humorprogram i Sveriges Radio
Radioprogram nedlagda 2007
Xfce

Xfce eller XFCE (var en förkortning förut; uttalas bokstav för bokstav) är en skrivbordsmiljö för Unix och Unixliknande system som Linux.

Xfce använder sig av Xfwm som fönsterhanterare och GTK+ 2 för kontroller. I grundpaketet medföljer ett aktivitetsfält, som visar öppnade program, och en panel. Panelen innehåller programstartare för några typiska program som man använder ofta. Den innehåller även en miniatyrvy över arbetsytorna, som även kan användas för att växla mellan arbetsytorna, och systemknappar vilka används för att låsa skärmen och för att stänga av Xfce. Vad panelen innehåller och i vilken ordning saker i den ligger går att ändra, och det går även att installera insticksprogram. Det finns cirka 30 insticksprogram och de flesta som inte är inkluderade i den officiella distributionen av Xfce finns tillgängliga via webbplatsen goodies.xfce.org (Xfce Goodies Project). En meny med alla installerade program finns tillgänglig genom att högerklicka på skrivbordet.

Xfce är inte lika populär som Gnome och KDE, och är inte lika vanlig som standardskrivbordshanterare. Den tillhandahålls dock av flera Linuxdistributioner som ett alternativ till de övriga och till exempelvis distributionen Xubuntu används den som standard. Xfce har uppnått en viss popularitet hos användare med äldre, mindre kraftfulla datorer, eftersom den anses vara snabbare och mindre resurskrävande än sina konkurrenter.

Från början stod Xfce för "XForms Common Environment", men när Xfce bytte toolkit från Xforms till GTK+ togs betydelsen bort.

Källor

Externa länkar 

  Xfce
  Xfce-godsaker)

Fria skrivbordsmiljöer