kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Etrar

Inom organisk kemi är etrar ett samlingsnamn på ett antal föreningar med generell strukturformel

R–O–R'

där R och R' är kolvätegrupper. I narkosmedlet dietyleter, som vardagligen kallas eter, är både R och R' en etylgrupp, C2H5. Observera att om någon av kolatomerna närmast syret också har ett dubbelbundet syre, till exempel CH3COOCH3, är ämnet en ester, inte en eter.

Reaktioner

Syntes                      
2 alkoholer → eter
Denna direkta reaktion är vanligtvis inte användbar. Det finns flera mildare sätt att tillverka etrar.
alkoxid + haloalkan → eter
Denna process omfattar behandling av en alkohol (R–OH) med stark bas för att bilda alkoxidjonen (R–O–), varefter man tillsätter ett alifatiskt kolväte med en lämplig lämnande grupp (R–L). Användbara lämnande grupper (L) är bland annat jod, brom och sulfonatestrar. Detta kallas för Williams etersyntes.
alken + alkohol (+ syra, som katalysator) → eter

Fysikaliska egenskaper
Liksom estrar har etrar begränsad förmåga att bilda vätebindningar. De är i princip mer hydrofobiska än andra, analoga kondensationsprodukter (som estrar eller amider). De genomgår sällan hydrolys.

Etrar som har en CH-grupp bredvid syret bildar peroxider, som är mycket explosiva. På grund av detta och den låga flampunkten hos dietyleter, är ämnet en av riskfaktorerna i laboratorier.

Trots sin förhållandevis begränsade reaktivitet kan etrar fungera som Lewisbaser. Till exempel bildar dietyleter komplex med borföreningar, bland annat bortrifluorideterat, BF3:O(CH2CH3)2.

Kronetrar

Ringformade etrar, även kallade kronetrar, används för att öka lösligheten av till exempel alkalimetallernas salter i organiska ämnen. Tanken är att syreatomerna, som har en svagt negativ laddning på grund av högre elektronegativitet än kolet, ska attrahera de positivt laddade alkalimetallernas joner så att de fastnar inuti ringen. Genom att välja ringens storlek (antal syre och antal kol) rätt så kan man välja ut en jon som ska gå i lösning – en given storlek är speciellt effektiv på att fånga litiumjoner, en annan på att fånga kaliumjoner. Detta är intressant eftersom många organiska föreningar har notoriskt svårt att lösa salter i vanliga fall. 

Därtill kan vissa färgämnen fås att binda till en kroneter på ett sådant sätt att det ändrar färg beroende på om kronetern binder någon jon. Resultatet är ett test på halten av en given alkalijon.

Nomenklatur
Etrar kan namnges på två sätt enligt IUPAC-nomenklatur. Det första, som används för enkla etrar, räknar helt enkelt upp de två kolvätegrupperna i alfabetisk ordning följt av ordledet -eter. Sålunda är CH3-CH2-O-CH3 etylmetyleter.  När etern ingår i en mer komplex molekyl kallas den en alkoxigrupp, så -OCH3 skulle vara en "metoxigrupp".

Se även
 Estrar
 Aldehyder
 Alkoholer
 Karboxylsyror
 Ketoner

Ämnesklasser
Sunds kyrka, Åland

Sunds kyrka i Sund, Åland är helgad åt Johannes Döparen och ligger i Sund-Vårdö församling. Kyrkan är Ålands största stenkyrka och den uppvisar en tydlig gotländsk influens.

Historia
Sunds kyrka är byggd under senare delen av 1200-talet och är, i likhet med många andra kyrkor på Åland, uppförd i närheten av ett gravfält från järnåldern.
Kyrkan var moderkyrka över Vårdö kapell och Kumlinge kapellförsamling fram till 1400-talet.
Sunds kyrka fick 1672 Ålands första kyrkorgel.

Kyrkobyggnaden
Sunds kyrka är en tvåskeppig kyrka byggd i lokal röd rapakivigranit. Långhuset uppfördes mellan 1250 och 1275. Under 1300-talets början tillbyggdes sakristian och kyrktornet. Under 1400-talet tillkom vapenhuset vid södra sidan. Inredning och inventarier skadades under den stora ofreden 1713–1721.

Väggmålningar
Kalkmålningarna är från slutet av 1200-talet och består av inramade isolerade helgonfigurer där Sankta Margareta och Sankta Katarina av Alexandria kan identifieras.

Inventarier
 En altartavla som är ett östbaltiskt träsnideri, mitten av 1400-talet
 Ett triumfkrucifix som är drygt fem meter högt, 1250-tal

Orgel
1764 fick kyrkan en orgel med 8 stämmor och bihangspedal som tillverkades av musikdirektören Lenning.

1860 byggde Anders Thulé en orgel. 1915 byggde Zachariassen till en andra manual och pedal och bytte ut trumpeten mot en gamba. 1937 flyttade man orgeln och läktaren till tornkyrkan. 1973 togs orgeln ur bruk.

 Orgel med 21 stämmor byggdes av Kangasala orgelfabrik och invigdes 1973.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar
 Borgå stift
 Ålands kyrkor – text och bilder

Kyrkobyggnader på Åland
Sevärdheter på Åland
Kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Sunds kommun
Kyrkobyggnader i Borgå stift
Medeltida kyrkobyggnader i Finland
DC++

DC++ är en klientprogramvara för fildelning via kommunikationsprotokollet Direct Connect.

Externa länkar

Officiella 
 DC++ (Officiell webbplats)
 Hjälp för DC++

Icke officiella 
 DC++ FAQ

Fria fildelningsprogram
Fildelningsprogram
Sourceforge-projekt
Windows-program
John C. Pemberton

John Clifford Pemberton, född 10 augusti 1814 i Philadelphia, Pennsylvania, död 13 juli 1881 i Penllyn, Pennsylvania, var en general i sydstatsarmén under det amerikanska inbördeskriget.

Externa länkar

Amerikanska generaler
Födda 1814
Avlidna 1881
Män
Personer i Amerikanska inbördeskriget (Konfederationen)
Torbern Cassel

Vainö Torbern Cassel, född den 7 augusti 1900 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död där den 3 december 1942, var en svensk kompositör, sångare, pianist och idrottsman.

Biografi 
Torbern Cassel var son till Gunnar Cassel och Jane Bergström. Cassel var i unga år höjdhoppare på elitnivå, och deltog bland annat i det svenska landslaget vid landskampen i Paris 1926. Han var också framgångsrik häcklöpare. Torbern Cassel är dock mer ihågkommen som flitig grammofonsångare och schlagerkompositör. Han är bland annat den vanligaste sångaren på inspelningar med Svenska Paramountorkestern. Bland hans många kompositioner märks Vill du visa mig vägen hem, Jag har inga sorger i världen, Ensam och titta på månen , Säg mig på nytt de första blyga orden och Kärlekens rödaste rosor, flera av dem skrivna i samarbete med sångaren Sven-Olof Sandberg.

Första gången var han gift 1927–1931 med danspedagogen Lalla Cassel (1905–1964) och fick en son: statistikern Per Gunnar Cassel (1928–2010). Andra gången var han gift 1931–1934 med Greta Meyerson (1903–1996) och tredje gången 1935–1940 med Nora Tessing (1907–1989), omgift Norgren. Han var sedan trolovad med Kerstin Grundström fram till sin död. Torbern Cassel är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Diskografi i urval
Casanova, med Ulla Billquist, och orkester 
Pandora, med Otto Lington and his Lingtoians 
Du bara leker med din jojo, med Ragge Läths orkester
Klockbojen, med Curtz's Trio 
Det ordnar sig alltid, ur filmen: Lyckans gullgossar, med Erik Laurent och Egerstams orkester
Calle Schewens vals, med Arne Hülphers orkester
Det har blivit en fluga om våren, med Einar Groth & Co

Referenser

Noter

Externa länkar 
 78-varvs diskografi

Svenska schlagersångare
Svenska kompositörer inom populärmusik
Svenska pianister under 1900-talet
Svenska höjdhoppare
Svenska musiker under 1900-talet
Svenska idrottare under 1900-talet
Sångare från Stockholm
Idrottare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1900
Avlidna 1942
Män
Torsten Cassel

Torsten Magnus Cassel, född 27 januari 1907 i Norberg, död 30 juli 1974 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk orkesterledare och musiker (piano). 

Torsten Cassel var född i Spännarhyttan i Västmanland. Han studerade vid internatskolan Lundsberg, på Musikaliska Akademin och för Olof Wibergh. 1930 debuterade han som konsertpianist och höll sedan egna pianokonserter. Han var också musikpedagog samt lärare vid kommunala musikskolan i Stockholm.

Han var son till bergsingenjören Edvard Magnus Cassel och Anna Maria Tillkvist. Åren 1934–1938 var han gift med Beth Ljungdahl, dotter till Claes Ljungdahl, och från 1946 med Ulla ”Mosa” Ljungström. Han fick två döttrar med andra hustrun.

Diskografi i urval
1946 – Solitaire, med medlemmar ur hovkapellet 
1946 – Skogsnymfer (Wooden nymphs), med medlemmar ur hovkapellet
1948 – Favoritmelodier 1 och 2, Torsten Cassel, piano med orkester

Källor
Dödsfall Svenska Dagbladet 1 augusti 1974
Torsten Cassel Svensk mediadatabas

Noter

Svenska orkesterledare
Svenska pianister under 1900-talet
Män
Födda 1907
Avlidna 1974
Personer från Norberg
Sybil Smolova

Sybil Smolova, född 1900 i Prag, var en skådespelare aktiv emellan 1910 och 1930-talet.

Filmografi (urval)
1933 - Anna und Elisabeth 
1924 - Gott, Mensch und Teufel 
1920 - Die Geheimnisse von New York
 
 
1915 - Der Zeitungsriese

Referenser

Noter

Externa länkar

Tyska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Skådespelare från Prag
Födda 1900
Avlidna okänt år
Anna Löfström

Anna Löfström, född 1872, död 1936, var en svensk skådespelare.

Filmografi (urval)

Teater

Roller

Referenser

Noter

Källor 

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1872
Avlidna 1936
Nadja Hjärne

Nadja Hjärne, även känd under namnet Nadja Hjärne-Ohrberg, (född Nadjescha Charlotta Alexandra), född den 27 september 1906 i Ryssland, död den 8 februari 1987 i Spånga, var en ryskfödd svensk dansare och sångerska.
 
Hjärne sjöng in ett 30-tal skivsidor, huvudsakligen på skivmärket Columbia, och turnerade i folkparkerna med bland annat Edvard Persson. Vid en sådan turné under beredskapstiden krockade Edvard Persson med sin turnébil, varpå hon skadades allvarligt och lämnade artistlivet, men fortsatte som sångpedagog. Hennes debutfilm, Smid medan järnet är varmt, var en reklamfilm för KF.

Filmografi 
1929 - Smid medan järnet är varmt

Svenska dansare under 1900-talet
Svenska sångare under 1900-talet
Födda 1906
Avlidna 1987
Kvinnor
Orkla (älv)

Orkla är en älv i Trøndelag fylke i Norge. Den kommer från Store Orkelsjö på Dovre, flyter först åt öster, sedan åt nordväst genom kommunerna Tynset, Rennebu, Meldalen och Orkdal och rinner ut vid Orkanger i Orkedalsfjorden, en liten gren av Trondheimsfjorden. Älven är omkring 150 kilometer lång och har ett nederbördsområdet omfattande omkring 3 050 kvadratkilometer. Orkla har en rad betydande bifloder och bildar flera vattenfall, bland vilka Sundsetfossene, Tosetfoss och Storfoss är viktigast. 

Omkring 100 kilometer från Trondheim korsar den Dovrebanan på ett ställe, där den störtar ned mellan trånga, tvärbranta fjällväggar.

Älven är utbyggd med fem kraftverk, vilka byggdes mellan 1978 och 1985. Orkla är populär för sitt laxfiske.

Källor 
 

Trondheimsfjordens avrinningsområde
Vattendrag i Norge
Trøndelag fylke
Ugglan
Västervång

Västervång är ett bostadsområde i Västra Innerstaden, Malmö. 

Området ligger mellan Limhamnsvägen och Erikslustvägen, söder om Köpenhamnsvägen. 

Det består till stor del av stora villor från olika tidsepoker, många från 1940-talet. Västervång kallas tillsammans med Fridhem och Bellevue för Bellevue sjösida. Här finns de dyraste bostäderna i Malmö.

Söder om Köpenhamnsvägen ligger södra Friluftsstaden, ett radhusområde som uppfördes åren 1942-44 av byggmästare Eric Sigfrid Persson och som trots pågående krig fick internationell uppmärksamhet vid tillkomsten.

Noter 

Västra Innerstaden
Ana Luisa Valdés

Ana Luisa Valdés född 1953 i Montevideo i Uruguay, är en svensk författare och översättare.

Biografi
Valdés kom till Sverige som politisk flykting 1978 efter en fyra år lång fängelsevistelse. Hon debuterade 1982 med boken Albatrossernas krig. Som en del av kollektivet Comunidad del Sur arbetade hon med förlaget Nordan, som översatte latinamerikanska författare till svenska och svenska författare till spanska, samt gav ut alternativa barnböcker på flera språk. 1987 knöts hon som skribent till Dagens Nyheter och hon skrev både för kultursidan och för IT-redaktionen. 

Hon har skrivit flera novellsamlingar, Efter Alicia, Väktaren, diktsamlingen Ord för ingen och en roman, Julias hus, som fick Tupilakspriset 1994. 

År 1995 utkom hennes bok Kvinnor@Internet, vilket var den första svenska internetboken som vände sig speciellt till kvinnliga läsare och som var en ledning för humanister i den digitala djungeln. Tillsammans med bland andra historikern Peter Englund skrev hon boken Jag älskar dataspel (1992). Valdés var en av de första kulturskribenterna som flyttade diskussionen om datorspel in på kultursidorna i Sverige. Ana Luisa Valdés byggde broar mellan kvinnor och teknik och hittade själv till nätet via datorspelens värld. Tillsammans med Eva von Pepel startade hon 1996 den elektroniska tidningen Ada, namngiven efter Ada Lovelace. Tidningen var en av de första svenska tidskrifterna på nätet och rönte stor uppmärksamhet i media. Ada var en heltäckande tidskrift med både filosofiskt och vetenskapligt innehåll. Den strävade efter ett fritt internet.

Hon har till spanska översatt verk av Karin Boye, August Strindberg, Agneta Pleijel, Birgitta Stenberg, Monica Zak och Lars Andersson samt av Gunilla Bergström och Lennart Frick.

Sedan 2001 driver hon nätverket Equator Equator tillsammans med konstnären Cecilia Parsberg i samarbete med Bildmuseet i Umeå driver hon projektet Crusading, en plattform för diskussioner om kristendomen och islam.

2008 kom hon ut med boken Er tid skall komma, som handlar om hennes tid i fängelset och hennes engagemang i Palestina.

Hon skriver regelbunden för den feministiska tidskriften Feministiskt perspektiv.

Källor

Externa länkar
 Ikonen Agnès Varda om Frankrike, film och feminism
 

Spanskspråkiga författare
Svenskspråkiga författare
Uruguayanska översättare
Uruguayanska författare
Svenska författare
Svenska översättare
Översättare från svenska
Sommarvärdar 2000
Personer från Montevideo
Födda 1953
Levande personer
Kvinnor
Skytte vid Samväldesspelen 2006

Skyttet vid Samväldesspelen 2006 hölls på flera olika arenor. Lerduveskyttet genomfördes vid Melbourne Gun Club i Lilydale.

Mixed

Full Bore

Full Bore par

Herrar

25 meter centralavfyrningspistol

25 meter centralavfyrningspistol par

50 meter gevär kombination

50 meter gevär kombination par

50 meter gevär liggande

50 meter gevär liggande par

Lerduveskytte skeet

Lerduveskytte skeet par

Lerduveskytte trap

Lerduveskytte trap par

Lerduveskytte dubbeltrap

Lerduveskytte dubbeltrap par

10 meter luftgevär

10 meter luftgevär par

10 meter luftpistol

10 meter luftpistol par

25 meter standardpistol

25 meter standardpistol par

50 meter standardpistol

50 meter standardpistol par

25 meter snabbpistol

25 meter snabbpistol par

Damer

50 meter gevär kombination

50 meter gevär kombination par

50 meter gevär liggande

50 meter gevär liggande par

Lerduveskytte skeet

Lerduveskytte skeet par

Lerduveskytte trap

Lerduveskytte trap par

Lerduveskytte dubbeltrap

Lerduveskytte dubbeltrap par

10 meter luftgevär

10 meter luftgevär par

10 meter luftpistol

10 meter luftpistol par

25 meter standarpistol

25 meter standardpistol par

Medaljliga 

Skytte vid multisportevenemang
Samväldesspelen 2006
Henri de la Falaise

Henry de La Falaise (James Henri Le Bailly de La Falaise, Marquis de La Coudraye), född 11 februari 1898 i Saint-Cyr-l'École i Yvelines, död 10 april 1972 i en flygolycka nära Calvià, Mallorca, var en fransk markis, översättare, regissör, filmproducent, ibland skådespelare och krigshjälte som även var känd för sina uppmärksammade äktenskap med två ledande Hollywoodskådespelerskor.

Han utmärkte sig som hjälte under såväl första som andra världskriget och tilldelades därför Croix de Guerre två gånger. Lillian Gish beskrev honom som "en riktig krigshjälte. I baddräkt illustrerar han vad modern krigföring gör med mannen - han är så skuren, beskjuten och täckt av ärr". Dagarna med det brittiska kavalleriregementet 12th Royal Lancers beskrev han 1943 i memoarerna Through Hell to Dunkirk.

Han hade alltid lockats av filmen och fick arbete som översättare då Gloria Swanson 1925 spelade in en film (Madame Sans-Gêne) i Frankrike. De blev förälskade och gifte sig och hon tog med honom till USA. Han skilde sig från Swanson den 6 november 1931 och gifte sig med Bennett den 22 november samma år. Äktenskapet slutade i skilsmässa 1940.

Han återvände till Frankrike, där han bodde tillsammans med sin tredje hustru, Emmita Rodriguez de Roeder. Gloria Swanson hjälpte paret att fly från Frankrike under andra världskriget.

Filmografi, som regissör 
 Échec au Roi (1931)
 Nuit d'Espagne (1931)
 Söderhavets paradis (Origaltitel: Legong: Dance of the Virgins) (1935)
 Kliou the Tiger (1936)

Källor

Externa länkar

Franska filmregissörer
Födda 1898
Avlidna 1972
Män
EHF Champions League (herrar)

EHF Champions League är en europeisk handbollsturnering, arrangerad av EHF. Namnet antogs inför säsongen 1993/1994, tidigare hette den Europacupen () och arrangerades av IHF.

Formatet, som har modifierats genom åren, består sedan säsongen 1993/1994 av gruppspel och slutspel. I slutspelet möts lagen hemma och borta.

Från och med säsongen 2009/2010 avgörs semifinalerna och finalen i en så kallad "Final Four", enkelmöten under en och samma helg, i Lanxess Arena i Köln.

Herrfinaler 
 Europacupen (arrangerad av IHF)

 EHF Champions League

Det svenska lag som nått längst i EHF Champions League är Redbergslids IK som nådde kvartsfinal säsongen 2001/2002 där det blev förlust mot danska Kolding IF i två matcher med totalt 60-58 (31-30, 27-30). Bästa nordiska lag är Aalborg Håndbold som tog silvermedalj säsongen 2020/2021.

Skyttekungar i EHF Champions League

Noter

Externa länkar 
 EHF Champions League:s officiella webbplats
 EHF:s officiella webbplats
HMS Arkösund (12)

HMS Arkösund (12), även MUL 12, var ursprungligen en minutläggare i svenska marinen från 1953. Fartyget livstidsförlängdes 1990-1991 av Oskarshamns varv och tjänstgjorde sedan som stab- och ledningsfartyg inom amfibiekåren. Fartyget hette MUL 12 tills 1985 då den fick sitt nuvarande namn Arkösund. I juni 2009 sålde Försvarsmakten genom Hilco fartyget till Fastighets AB Stora Höggarn.

Referenser

Svenska trängfartyg
Svenska minutläggare
Fartyg byggda i Stockholm
Svenska örlogsfartyg under kalla kriget
Karl Molin

Karl Erik Lennart Molin, född 1944, är en svensk historiker och professor emeritus vid Stockholms universitet där han disputerade på avhandlingen Försvaret, folkhemmet och demokratin: socialdemokratisk riksdagspolitik 1939-1945 år 1974. 

Molin har främst studerat och skrivit om den svenska politiska historien under 1900-talet, och även sammanställt två volymer av Östen Undéns handskrivna dagböcker. Han har varit ledare för forskningsprojektet "Sverige under kalla kriget" (SUKK) tillsammans med Ulf Bjereld och Alf W. Johansson.

Publikationer
Human Rights in Europe during the Cold War, som redaktör tillsammans med Rasmus Mariager och Kjersti Brathagen (Routledge, 2013).
Peaceful coexistence? : Soviet Union and Sweden in the Khrushchev era, som redaktör tillsammans med Helene Carlbäck och Alexey Komarov (Södertörns högskola, 2011);
Sveriges säkerhet och världens fred : svensk utrikespolitik under kalla kriget, tillsammans med Ulf Bjereld och Alf W. Johansson (Santérus, 2008);
Säkerhet och försvar : en vänbok till Kent Zetterberg, som redaktör tillsammans med Gunnar Artéus och Magnus Petersson (Abrahamsson, 2005);
Anteckningar. 1952-1966 (Östen Undén, som redaktör (Kungl. Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia, 2002);
Anteckningar. 1918-1952 (Östen Undén, som redaktör (Kungl. Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia, 2002);
Den moderne patriarken : om arbetsledarna och samhällsomvandlingen 1905-1935 (Almqvist & Wiksell International, 1998);
Omstridd neutralitet : experternas kritik av svensk utrikespolitik 1948-1950 (Tiden, 1991);
Nyanserad alliansfrihet? : om den politiserande ämbetsmannens roll i svensk utrikespolitik 1948-1949 (Stockholm, 1990);
Socialdemokratins samhälle : SAP och Sverige under 100 år, som redaktör tillsammans med Klaus Misgeld, Villy Bergström och Klas Åmark (Tiden, 1989);
Hemmakriget : om den svenska krigsmaktens åtgärder mot kommunister under andra världskriget  (Tiden, 1982);
Försvaret, folkhemmet och demokratin: socialdemokratisk riksdagspolitik 1939-1945 (Allmänna Förlaget, 1974).

Svenska professorer i historia
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Födda 1944
Levande personer
Män
Robotbåt

Robotbåt är en typ av örlogsfartyg. Robotbåtarna används främst för anfalls-, spanings-, övervaknings- samt eskortuppdrag och kan bekämpa mål på långa avstånd (Ofta över 75km) med sjömålsrobotar. 

Det som karaktäriserar en robotbåt är relativt liten storlek (Under cirka 60 meter, ofta ännu mindre), litet deplacement (Under cirka 600 ton, ofta ännu lägre), hög maxfart (Över 30 knop, ofta ännu högre), avsaknaden av sensorer och beväpning för ubåtsjakt, huvudbeväpning bestående av sjömålsrobotar, lätta kanoner och begränsad luftvärnsbeväpning. Den stora skillnaden mot en korvett är att den senare är större och har mer allsidig beväpning.

De var internationellt populära på 70- och tidigare delen av 80-talet men erfarenheter under 80-talets slut och 90-talets början då formationer av robotbåtar vid flera tillfällen besegrades fullständigt av flygstridskrafter beväpnade med sjömålsrobotar och precisionsvapen ledde till en omvärdering. Möjligtvis berodde de nederlag som förekom på bristfällig doktrin men faktum kvarstod att robotbåtar var chanslösa när de mötte flygstridskrafter i strid. Avsaknaden av kvalificerad luftvärnsbeväpning var orsaken, där robotbåtarna enbart hade sitt artilleri tillgängligt för bekämpning av luftmål. Numera beväpnas åtminstone västerländska robotbåtar oftast med åtminstone någon form av robotbaserat luftvärn, som amerikansk-tyska Rolling airframe missile, franska Matra Mistral eller israeliska Barak. 

Avsaknaden av kvalificerat luftvärn gör att deras lämplighet som eskortfartyg kan ifrågasättas, särskilt med den stora proliferation av sjömålsrobotar som skett de sista årtiondena.

Robotbåtar i Sverige

Tolv fartyg av klassen Norrköping (Spica II) byggdes 1971–1976 som torpedbåtar, men modifierades på 1980-talet till att på halvdäck föra åtta stycken Robot 15 i ställ om två. Dessa fartyg har av Försvarsmakten efterhand utrangerats på grund av ändrad inriktning och bristande ekonomi. De sista två operativa robotbåtarna i svenska flottan, HMS Norrköping och HMS Ystad, utrangerades 1 september 2005. Idag finns HMS Västervik på Marinmuseum i Karlskrona och är öppen för besök av allmänheten, samt HMS Ystad som har bevarats i körbart skick av en förening.

R131 HMS Norrköping
R132 HMS Nynäshamn
R133 HMS Norrtälje
R134 HMS Varberg
R135 HMS Västerås
R136 HMS Västervik
R137 HMS Umeå
R138 HMS Piteå
R139 HMS Luleå
R140 HMS Halmstad
R141 HMS Strömstad
R142 HMS Ystad

Referenser

 
Örlogsfartyg efter typ
Karakalpakstan

Karakalpakstan, eller Karakalpakistan (äldre Karakalpakien), är en autonom republik i västra Uzbekistan vid Aralsjön. Republiken har 1 632 000 invånare (2004) och en yta på 165 000 km². 

Karakalpakstan upprättades som Karakalpakiska ASSR 1935. Huvudstad var 1924-28 och 1930-32 Turtkul och är sedan 1932 Nukus.

Karakalpakstan har ett eget parlament, en egen regering och en egen flagga. Karakalpakiska är tillsammans med uzbekiska administrationsspråk. Självstyret är dock i realiteten mycket kringskuret och alla viktiga beslut fattas i Tasjkent.

Källor 

Uzbekistans geografi
Autonoma regioner i Asien
Svensk uppslagsbok
Samväldesspelen 1994

Samväldesspelen 1994 () hölls i Victoria i Kanada med 18 augusti och 28 augusti . 2 669 deltagare från 63 länder tävlade i 12 olika sporter.

För fjärde gången avgjordes spelen i Kanada, vilket blev möjligt efter Victorias framgångsrika ansökan 1988. För sista gången deltog Hongkong, innan man blev kinesisk speciell administrativ region i juli 1997.

Medaljliga

Källor
 1994 Commonwealth Games medal tally
 Engelskspråkiga Wikipedia: 1994 Commonwealth Games (27 mars 2006)

Fotnoter

Externa länkar

1994 i Kanada
1994
Internationella sportevenemang i Kanada
Multisportevenemang 1994
Sportevenemang i British Columbia
British Columbia under 1900-talet
Multisportevenemang i Kanada
Trängfartyg

Trängfartyg är en typ av örlogsfartyg. Fartygen är avsedda för marin underhållstjänst, till exempel förrådsfartyg, tankfartyg, bogserbåt, ubåtsbärgningsfartyg och logementsfartyg.

Se även
Trängtrupper
Lista över svenska trängfartyg