kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thriller – en grym film

Thriller – en grym film är en svensk rape and revenge-film från 1973, skriven, regisserad och producerad av Bo Arne Vibenius (under pseudonymen "Alex Fridolinski"). Premiärvisningen skedde vid filmfestivalen i Cannes i maj 1973. Sin svenska premiär fick filmen dock inte förrän 30 oktober 1974.

Filmen är en av de titlar som tas upp i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Handling 
Filmen handlar om Madeleine (Christina Lindberg) som blir våldtagen som sjuåring. Detta chockar henne så svårt att hon blir stum. När hon som 19-åring möter hallicken Tony (Heinz Hopf), får hon åter uppleva hemska våldtäkter. Tony påtvingar Madeleine ett heroinberoende och för att hon skall kunna stilla sitt behov, tvingas hon prostituera sig och möta de mest vidriga män för att låta sig bli utnyttjad och våldtagen. De pengar hon tjänar, lägger hon på karatekurser som hon tar i hemlighet. Hon lär sig även avancerad bilkörning och prickskytte för att kunna ta hämnd på de som utnyttjat henne.

Om filmen 
Filmen innehåller grova sex- och våldsskildringar och blev hårt censurerad. Den har sedermera uppnått kultstatus.

Man marknadsförde filmen som den första film som någonsin blivit totalförbjuden av censuren i Sverige, ett påstående som emellertid var felaktigt. Den första film som totalförbjöds av censuren var Trädgårdsmästaren från 1912. Filmen gavs en X-rating i USA i originalversion, en klassificering vars filmer inte visas på normala biografer, utan endast på porrbiografer. En kraftigt redigerad version godkändes för 15-årsgräns i Sverige och R-rating (17-årsgräns) i USA.

Quentin Tarantino har berättat att den här filmen var en av de stora inspirationskällorna till Kill Bill (2003), speciellt för rollfiguren Elle Driver.

Filmen finns utgiven på DVD trots att regissören Bo Arne Vibenius försökte få den stoppad genom att stämma utgivaren Synapse Films, som han hävdade saknade rättigheterna till filmen. Han förlorade dock och filmen finns nu utgiven i minst två DVD-utgåvor, däribland den helt oklippta versionen.

Rollista 
 Christina Lindberg – Madeleine
 Heinz Hopf – Tony, hallick
 Despina Tomazani – den lesbiska flickan
 Per-Axel Arosenius – Madeleines far
 Solveig Andersson – Sally, prostituerad
 Björn Kristiansson – pundaren
 Marie-Louise Mannervall – kvinna i byn
 Hildur Lindberg – kvinna i byn
 Stig Lokrantz – 
 Olle Nordlander – 
 Marshall McDonagh – karateinstruktören
 Gunnar Palm – 
 Pamela Pethö-Galantai – Madeleine som barn
 Lennart Robertsson – 
 Hans-Eric Stenborg – kunden som blir riven i ansiktet
 Stig Ström – kunden - fotografen hos Madeleine
 Lars Sääf – 
 Bruno Sörwing – 
 Gunnel Wadner – Madeleines mor

 Ej krediterade
 Bo A. Vibenius – korvgubbe som visar Madeleine vägen
 Lasse Lundgren – polis
 Per Hessman – bilförare/stunt
 Dan Lindhe – polisman i Värtahamnen/soldat

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

 

Svenska filmer 1973
Svenska actionfilmer
Svenska thrillerfilmer
Rape & revengefilmer
Svenskspråkiga filmer
Filmmusik av Ralph Lundsten
Svenska 1970-talsfilmer
Könskörtel

Könskörtel, gonad, är ett organ och hormonkörtel som producerar könsceller och könshormoner. Hos människan och andra däggdjur kallas könskörtlarna äggstockar respektive testiklar. Hormonproduktionen i könskörtlarna regleras av gonadotropiner, hormoner som utsöndras från hypotalamus. 

Nedsatt funktion i könskörtlarna kallas hypogonadism, och kan antingen ha anatomiska orsaker eller bero på hypogonadotropism. Hyperfunktion i könskörtlarna kallas hypergonadism och kan bero på hypergonadotropism.

Källor

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 

Endokrina körtlar
Könsorgan
Exokrina systemet
Maria Karlsson

Maria Karlsson är namnet på bland andra:

Maria Bild, tidigare Maria Karlsson, medverkande i Let's Dance
Maria Karlsson (fotbollsspelare född 1983), fotbollsspelare i Linköpings FC och svenska landslaget
Maria Karlsson (fotbollsspelare född 1985), fotbollsspelare i Linköpings FC
Maria Karlsson (bandyspelare)
Maria Karlsson (litteraturvetare)
Maria Karlsson (manusförfattare)
Forserums kyrka

Forserums kyrka är en kyrkobyggnad i Forserum, Forserums socken och Barkeryd-Forserums församling, Småland. Den ligger mitt emellan Huskvarna och Nässjö och tillhör Växjö stift.

Kyrkobyggnaden, historik
Forserums kyrka är mycket gammal. Den grundlades i slutet på 1100-talet av cisterciensermunkar från Nydala kloster. Vid reformationen under 1500-talet samlade kronan in kyrksilver från församlingarna. Forserums församling hade vid den tiden 1,6 kilogram kyrksilver som troligen mestadels var förgyllt. Det enda man fick behålla var en kalk och en patén som tillsammans vägde 0,5 kilo. År 1781 förlängdes kyrkan åt öster med ett halvrunt kor. Till minne av denna utbyggnad finns på utsidan av koret ovanför dörren konung Gustav III:s emblem i guld. I början av 1900-talet skadades klockstapeln av ett åsknedslag. Man rev då stapeln och byggde i stället ett torn på kyrkan.

År 1935 restaurerades kyrkan och ganska stora ändringar gjordes på tornet. All plåt togs bort, de svängda formerna ändrades till raka och i stället för plåt lades det mycket ålderdomliga spåntaket som finns på hela kyrkan. I samband därmed gjordes en hel del förändringar också inne i kyrkan. Underligt nog flyttades predikstolen från dåvarande och rätta norra sidan till den södra sidan. Fönstret till vänster om predikstolen togs också bort.

På läktarbarriären finns en hel rad av målningar av okänt ursprung och av okänd ålder. På en bjälke mitt i kyrkan hänger ett stort krucifix i trä från 1300-talet. Kristusgestalten är nästan i naturlig storlek. Upptill sitter en skylt med den text som Pontius Pilatus lät sätta upp på Jesu kors: INRI, Iesus Nazarenus Rex Iudaeorum, vilket är latin och betyder Jesus från Nazerat (Nasaret), judarnas konung. Mitt på stråglorian bakom Jesu huvud står gudsnamnet på hebreiska.

Inventarier
Stenkors med avbildning av torshammare, kyrkans äldsta föremål hittat på kyrkogården under 1930-talet.
Dopfunt av sandsten från 1200-talet, [ (bild)].
Triumfkrucifix av lövträ från verkstad i Östergötland under mitten av 1300-talet, [ (bilder)].
Altaruppsats från 1690-talet.
Predikstol från 1600-talets senare del.

Orglar

Nordströmsorgeln
1856: Sven Nordström, Flisby, bygger en mekanisk enmanualig piporgel med bihangspedal. Manualklaver på södra sidan av orgelhuset; vita undertangenter. En del fasadpipor är ljudande. 

Ursprunglig & nuvarande disposition:

Åkerman & Lund-orgel
1949: Åkerman & Lund, Sundbyberg, bygger en tvåmanualig 19-stämmig orgel med pneumatisk spelregering.
1976: Åkerman & Lund-orgeln säljs.

Externa länkar och källor

Medeltidens bildvärld, Historiska museet.
Svenska kyrkan: Forserums kyrka.
Svenska kyrkan: Forserums kyrka - Historik.
Svenska kyrkan: Forserums kyrka - Inventarier.

Litteratur och källor

Eksjö-nässjöbygdens orgeldagar 2001

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Nässjö kommun
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Orgeldispositioner
Maria Karlsson (fotbollsspelare född 1983)

Maria Karlsson, "Mia", född 1983 i Sturefors, Östergötlands län, är en svensk fotbollsspelare i Linköpings FC och landslaget. Karlsson gjorde sitt första landskampsmål den 3 maj 2008 i EM-kvalet mot Ungern.

Karlsson flyttade till Växjö DFF i samband med att hon började utbilda sig till polis.

Se även
 Presentation av EM-truppen 2005 på Svenska Fotbollssförbundets webbplats
 Presentation på Linköpings FC:s webbplats

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Linköpings FC
Personer från Linköpings kommun
Kvinnor
Födda 1983
Levande personer
Idrottare från Linköping
Svenska idrottare under 2000-talet
Maria Karlsson (fotbollsspelare född 1985)

Maria Josefina Karlsson De Cecco, född 8 februari 1985 i Sätila, är en svensk före detta fotbollsspelare.

Maria Karlssons moderklubb är Sätila SK. Karlsson spelade mellan 2002 och 2008 för Kopparbergs/Göteborg FC, där hon under en period var lagkapten. Karlsson hade uppehåll under en stor del av 2006 på grund av knäskada. Hon spelade totalt 112 matcher och gjorde 13 mål för klubben i Damallsvenskan. Därefter gick Karlsson till Linköpings FC, där hon var med och vann både SM-guld och cupguld.

I januari 2011 blev Karlsson den första svenska damfotbollsspelaren att skriva på för ett lag i engelska FA WSL. Hon återvände dock till Sverige redan i september samma år och skrev på för Jitex BK.

I början av 2012 flyttade Karlsson till italienska Bardolino Verona. I juli 2014 bytte hon klubb till italienska Brescia. I maj 2015 var Karlsson med och vann Italienska cupen med Brescia. I juli 2015 flyttade hon till Frankrike för spel i AS Saint-Étienne.

I juni 2016 meddelade Karlsson att hon avslutade sin fotbollskarriär.

Karlsson De Cecco arbetar för närvarande som VD och agent för det globala fotbollsagenturen CMG, och representerar spelare och tränare inom damfotboll.

Meriter
 Linköpings FC
Damallsvenskan: 2009
Supercupen: 2010

 Brescia
Italienska cupen: 2014/2015
Italienska supercupen: 2014

Källor

Landslagsstatistik på svenskfotboll.se

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Kopparbergs/Göteborg FC
Spelare i Linköpings FC
Fotbollsspelare i Jitex BK
Födda 1985
Levande personer
Kvinnor
Personer från Marks kommun
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottare under 2000-talet
Notholmen, Tyresö

Notholmen, även känd som Fiskarholmen, är en ö i Kalvfjärden, Tyresö kommun. Ön ligger sydöst om Tyresö slott och har en bro till fastlandet in till slottsparken.

Ön har ett café och gästbrygga för fritidsbåtar

Externa länkar

Notholmen – Tyresö kommuns webbplats

Öar i Tyresö kommun
Oskuld och sopor

Oskuld och sopor är en personligt hållen dokumentärfilm med manus och regi av Vilgot Sjöman, inspelad 1988. I filmen reser Sjöman till Smokey Mountain, Manilas rykande sopberg, för att göra en film om en tolvårig sopsamlare. Han har emellertid svårt att få med sig pojkarna i slummen, och filmen blir i stället en uppgörelse med Gud och världens orättvisor.

Titeln anspelar enligt Sjöman på förhållandet mellan väst och tredje världen:

Källor

Externa länkar 

 
Filmer 1988
Svenska dokumentärfilmer
Filmer i regi av Vilgot Sjöman
Tagalogspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
Engelskspråkiga filmer
Klotkaktussläktet

Klotkaktussläktet (Gymnocalycium) är ett suckulent växtsläkte inom familjen kaktusväxter med drygt 70 arter. Klotkaktusarna hör hemma i stora delar av Sydamerika, öster om Anderna. Från Argentinas sydspets till Paraguay, Uruguay, södra Brasilien och Bolivia. Man finner dem från havsnivå upp till mer än 1000 meter över havet. Ibland växer de bland gräs i väldränerad jord, men också bland klippor. Vissa bestånd av knölig klotkaktus är den enda art i släktet som tål frost, då den härstammar från södra Patagonien i Argentina.

Beskrivning
Arter inom klotkaktussläktet är klotformade eller korta och cylindriska, växer ofta ensamma, men några få arter är tuvbildande. De är ganska dvärgväxande och många arter har formen av ett tillplattat klot, med en diameter på upp till 15 cm. Åsarna är starkt markerade och kan vara så många som 20 stycken, men oftast är de mycket färre. De är raka eller något spiralväxande, är ofta märkbart knöliga eller har skåror strax nedanför areolerna, som indelar åsarna i vårtor. De ulliga areolerna sitter med mellanrum på 0,5 till 2,5 centimeter. Det kan sitta upp till 12 taggar i varje areol och i många fall kan de delas in i radiära och centrala. Dessa taggar varierar i färg från grått till brunt eller svart och är ofta böjda. De sitter spridda och är ofta tillplattade mot basen samt för det mesta 1,3 till 4 centimeter långa. Som en allmän regel kan sägas att de flesta av de böjda taggarna pekar åt sidan eller neråt, och det finns sällan mer än tre centrala taggar, om det alls finns några. Blommorna är i de flesta fall trattformade och öppnar sig helt, med undantag av arter som brun klotkaktus och G. schickendantzii. Diametern hos helt öppna blommor varierar mellan 2,5 och 7,5 cm och färgen kan vara från olika gröna nyanser till vitt, gult och rött. Frukten är äggformad och skalet är fjälligt och slätt utan taggar och borst, såsom även blompipen ser ut. Den upp till 3,8 cm långa frukten är grön, röd eller purpurfärgad när den är mogen.

Referenser

 
Kaktusväxter
Blåbärskaktussläktet

Blåbärskaktussläktet (Myrtillocactus) är ett suckulent växtsläkte inom familjen kaktusväxter.

Beskrivning
Arter inom blåbärskaktussläktet är storväxta kaktusar och rikt grenade. De påminner på många sätt om de upprättväxande pelarkaktusarna (Cereus), men de blir däremot sällan högre än 4,5 meter och diametern kan bli cirka 10 centimeter. De har tydliga åsar, men inte så skarpt markerade som hos pelarkaktusarna. Alla har en klart blågrön färg på stammen och hos vissa arter är den blådaggig. I regel är åsarna fem till sex i antalet och areolerna sitter i normala fall med ett mellanrum på 0,5-2,5 centimeter, beroende på art. Hos blåbärskaktusen (M. geometrizans) sitter de ganska långt ifrån varandra, däremot sitter de tätt tillsammans hos M. schenckei, är mycket större och har svart filtliknande ull. De radiära taggarna är fem till åtta stycken och kraftiga, längden är mindre än l,3 centimeter. De sitter spridda och är bruna eller svarta. Den enda centraltaggen är tom kraftigare än radiärerna och står rakt ut från plantan. Den kan bli 2,5 centimeter lång och har samma färg som de radiära taggarna. Blommorna kommer ofta i klasar från areolerna på den övre delen av stammarna. Hos stora plantor är blommorna ganska små, sällan mer än 2,5 centimeter långa. De är trattformade och slår ut helt under natten och doftar mycket. Blommorna är vita, ibland med en rosa anstrykning. Frukterna är små, nästan klotformade och blå då de är mogna.

Förekomst
Detta släkte härstammar huvudsakligen från Mexiko. Där växer de antingen på högplatåer eller i bergstrakter, speciellt i området mellan San Luis Potosí och Oaxaca. En art, M. cochal hör hemma på Kaliforniahalvön i Mexiko, medan M. eichlamii kommer från Guatemala.

Referenser

Kaktusväxter
Elizabeth av Rhuddlan

Elizabeth av Rhuddlan, född i augusti 1281 på slottet Rhuddlan i Wales, död 5 maj 1316, var en grevinna av Holland, dotter till Edvard I av England och Eleanora av Kastilien och gift med greve Johan I av Holland.

Biografi 

Elizabeth sändes bort från sina föräldrars bostad i Wales efter födseln och uppfostrades vid sitt eget hov: hon och hennes bror träffade föräldrarna vid högtiderna. År 1284 förlovades hon med Johan I av Holland. Johan levde vid det engelska hovet från 1290 till 1296. 

Hon gifte sig med den trettonårige Johan I av Holland den 8 januari 1297 i Ipswich i närvaro av engelska dignitärer och representanter från Zeeland och Holland. Därefter reste de till Holland. Elizabeth var under år 1299 inblandad i intrigerna kring Wolfert Borsele. Paret fick inga barn, och Johan avled redan 1299. Efter hans död försökte Elizabeth utan framgång få igenom vissa ekonomiska krav om sin hemgift och morgongåva. Hon behöll titeln grevinna av Holland och Zeeland och vände år 1300 tillbaka till England. 

Hon gifte sig därefter med Humphrey de Bohun, 4:e earl av Hereford och 3:e earl av Essex. De gifte sig 14 november  1302 i Westminster Abbey. 

Efter år 1304 levde Elizabeth ett lugnt liv på makens slott Pleshy i Essex. Rättsmålet om hennes ekonomiska rättigheter visavi Holland fördes dock fram till hennes död. 

Elizabeth dog i barnsäng 35 år gammal, och barnet, Isabel, dog några dagar senare.

Barn
Hon fick tio barn:

 Margaret de Bohun, född i september 1303, död 1305.
 Eleanor de Bohun, född i oktober 1304, g. m James Butler, 1:e earl av Ormonde och Thomas, Lord Dagworth.
 Humphrey de Bohun, född 1305, dog ung)
 John de Bohun, 5:e earl av Hereford, född 23 november 1306, död  1335).
 Humphrey de Bohun, 6:e earl av Hereford, född 6 december 1309, död 1361.
 Margaret de Bohun, född 3 april 1311, död 1391, g.m Hugh Courtenay, 2:e earl av Devon
 William de Bohun, 1;e earl av Northampton, född 1312, död 1360), tvilling med Edward.
 Edward de Bohun, född 1312, död 1334), tvilling med William.
 Eneas de Bohun, dog efter 1322, då han omnämns i faderns testamente. 
 Isabel de Bohun, född  5 maj 1316.

Referenser

 http://www.historici.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/ElisabethvanEngeland

Kvinnor
Födda 1281
Avlidna 1316
Engelska prinsessor
Personer i Nederländerna under 1200-talet
Personer i Nederländerna under 1300-talet
Personer i Wales under 1300-talet
Personer som dött i barnsäng
Trädkaktusar

Trädkaktusar (Pereskia) är ett suckulent släkte av kaktusväxter. Trädkaktusar ingår i familjen kaktusväxter.

Beskrivning
Trädkaktussläktet är bladrika buskar eller träd med mycket vedartad stam. I bladvecken sitter det taggar i par, och bladen är ettåriga, ibland något suckulenta och med varierande former. Bladen blir från 3,5 till 25 centimeter långa, är oftast elliptiska och avsmalnande mot en udd. Blomming sker på vår och sommar och då de öppnar sig helt visar sig endast en ståndare. De starkt doftande blommorna kan sitta ensamma eller i klasar, som blir en till sex centimeter breda. Färgen på blommorna är gula, orange eller rosa och de är 2,5 till 7 centimeter i diameter. Frukten är oftast klotformad, slät och den är 2,5 till 5 centimeter i diameter och gul då den är mogen. 

Det antas att kaktusar i allmänhet ursprungligen utvecklats från växter likanande Pereskia. Detta är de minst suckulenta medlemmarna i familjen Cactaceae.

Förekomst
Trädkaktussläktet hör huvudsakligen hemma i Västindien, Centralamerika och Sydamerika.

Kladogram
Kladogram enligt Catalogue of Life:

Bildgalleri

Källor
Botanica •  (engelsk) •  (svensk)
IPNI • International Plant Names Index

Noter

Externa länkar 

Kaktusväxter
Rhuddlan

Rhuddlan är en stad och community i kommunen Denbighshire och det traditionella grevskapet Flintshire, i norra Wales, nära floden   Clwyd. Staden gav namn åt distriktet Rhuddlan som existerade från 1974 till 1996.

Staden är känd för ruinerna efter Rhuddlan Castle, som byggdes av Edvard I av England mellan 1277 och 1282 och en annan borg vid Twt Hill,  byggd av den normandiske Robert av Rhuddlan omkring 1072. Det var även här Edvard I skrev under Statute of Rhuddlan, som fastslog hur Wales skulle styras. 

2001 byggdes en genomfartsled till den näraliggande kuststaden Rhyl och sedan dess har Rhuddlans centrum utvecklats.

Bland kända tidigare invånare finns Lisa Scott-Lee i popbandet Steps och hennes bror Andy Scott-Lee.

Källor 

Orter i Denbighshire
Communities i Denbighshire
Rhuddlanstadgan

Rhuddlanstadgan () skrevs under 1284 efter att den engelske kungen Edvard I hade erövrat Wales. Efter Llywelyn ap Gruffudds nederlag 1282 inlemmades Wales i England och Edvard försökte skapa fred i det nya området. 

Stadgan delade in delar av Wales i grevskapen Anglesey, Merioneth och Caernarvon, införde det engelska common law-systemet och tillät kungen att utse sheriffer, coroners och fogdar. Vissa walesiska sedvänjor tilläts vara kvar, såsom arvärenden. Marcherlorderna behöll en stor del av den självständighet de innehaft före erövringen. 

Stadgan gällde fram till Henrik VIII:s Laws in Wales Act 1536.

Engelska lagar
Wales historia
Simon de Montfort, 6:e earl av Leicester

Simon de Montfort, 6:e earl av Leicester, född 1208 i Montfort-l'Amaury i Frankrike, död 4 augusti 1265 i Evesham i Worcestershire, var ledare för baronernas uppror mot kung Henrik III av England. Han var kungens svåger som gift med Eleanor av England.

Biografi 
Han var den yngste sonen till den franske adelsmannen Simon de Montfort och Alix av Montmorency. Hans mormor var Amicia de Beaumont, den äldste medarvingen till earldömet Leicester och stora lantegendomar i England, men kung Johan tillät inte en fransman att äga sådana egendomar i England. 

Som pojke följde Montfort sina föräldrar på faderns fälttåg mot katarerna. Han var med sin mor vid belägringen av Toulouse 1218, där fadern träffades i huvudet av en sten från en katapult och dog. Vid faderns död efterträddes han av Montforts äldre bror Amaury. En annan bror, Guy, dödades under belägringen av Castelnaudary 1220. Som ung man deltog Montfort troligen i Albigenserkorståget i början av 1220-talet.

1229 träffade de två överlevande bröderna, (Amaury och Simon) en överenskommelse där Simon gav upp sina rättigheter i Frankrike och Amaury i sin tur gav upp sina i England. Eftersom Simon genom detta inte längre hade några band till den franske kungen kunde han framgångsrikt göra anspråk på sitt arv i England följande år, även om han inte fick dem fullt ut förrän några år senare, och inte än formellt betraktades som earl.

Referenser 

Personer i England under 1200-talet
Födda 1208
Avlidna 1265
Män
Upprorsledare
Axel Johnsongruppen

Axel Johnsongruppen är en svensk företagssfär som ägs av Antonia Ax:son Johnson med familj. Gruppens ursprung är firman A. Johnson & Co, som grundades av Antonia Ax:son Johnsons farfarsfar Axel Johnson 1873. Den består av de fyra fristående koncernerna Axel Johnson AB, Axel Johnson, Inc., Axfast samt AltoCumulus.

Axel Johnson 
Axel Johnson AB äger företag inom handel och tjänster i Europa, främst i Norden. Totalt omsätter de hel- och delägda bolagen i Axel Johnson-koncernen cirka 118 miljarder kronor och gjorde ett resultat på 4,4 miljarder (2022). Totalt har gruppen cirka  anställda (2022).

Helägda bolag
Axel Johnson International, industrigrupp 
AxSol, samlar gruppens verksamheter inom solenergi
Martin & Servera, restauranggrossist
Novax, investeringsvolag, hel- eller delägare i bland annat Academic Work, Apohem, Filippa K, RCO Security, ingrediensgruppen Ingå Group och gymkedjan STC.

Delägda bolag
 Axfood (Dagab, Willys, Hemköp, Axfood Närlivs, Tempo, Handlar'n, Direkten och Urban Deli)
 Dustin, återförsäljare av IT-produkter med tillhörande tjänster

Tidigare ägda företag
 Bevakningsföretaget Svensk Bevakningstjänst ägdes mellan 1995 och 2014 men avyttrades till det norska företaget Nokas A/S.
Under åren 2006-2016 var Axel Johnson majoritetsägare i bilservicekedjan Mekonomen, som 2016 avyttrades till amerikanska LKQ Corporation.
Åhléns, varuhuskedja med skönhet, hem och mode (såldes 2022)

Axel Johnson Inc.
Axel Johnson Inc. är moderbolag för gruppens verksamheter i USA.
Brazeway
HighRes Biosolutions
ConforMIS
Kinetico 
Mountain Lumber
Parkson 
Skjodt-Barrett
Walk2Campus

Axfast
Axfast är en fastighetskoncern som är speciellt inriktad på handels-, logistik- och kontorsfastigheter i Sverige. Bland hyresgästerna återfinns flera av Axel Johnsongruppens bolag, t.ex. Willys, Hemköp och Åhléns.

AltoCumulus
AltoCumulus arbetar med kapitalförvaltning och har kontor i Stockholm och Luxemburg.

Nordstjernan
Nordstjernan är ett familjekontrollerat investeringsföretag med aktivt ägande i nordiska företag. Axel Johnsongruppens ägarandel i Nordstjernan uppgår till 6 procent.

Axfoundation 
Axfoundation - Antonia Ax:son Johnson Foundation for Sustainable Development är en fristående, icke-vinstdrivande verksamhet som grundades 1993. Axfoundation arbetar för ett mer miljömässigt och socialt hållbart samhälle. Ett av initiativen som Axfoundation ligger bakom är etablerings- och integrationssatsningen ÖppnaDörren, som verkar för ett öppnare Sverige och ökade kontakter mellan nya och etablerade svenskar.

Samarbete med högskolor och universitet 
Företaget deltar i Handelshögskolan i Stockholms partnerprogram genom bidrag till högskolan som stöd till forskning och utbildning. 2018 lanserade Handelshögskolan Antonia Ax:son Johnson Tutorial Program, i syfte att främja fördjupat lärande och dialog mellan studenter och lärare. Programmet är finansierat av Axel Johnson gruppen genom en donation på 50 miljoner kronor år 2017.

Se även
Johnsonsfären

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Svenska företag
Företag bildade 1873
Donatorer till Handelshögskolan i Stockholm
Johnsonsfären