Nils von Rosenstein

Nils von Rosenstein (uttalas: rosenstejn) (före 1756 Rosén), född 12 december 1752 i Uppsala, död 7 augusti 1824 i Stockholm, var en svensk ämbetsman, ledamot av Svenska Akademien och filosof.

Biografi 
Nils von Rosenstein var son till medicinprofessorn Nils Rosén, adlad von Rosenstein och Anna Christina von Hermansson. Han var Svenska Akademiens första ständige sekreterare 1786–1824 i rekordlånga 38 år och hade stol 11. Han var den sista tiden både blind och senil. Han utnämndes till kommendör av Nordstjärneorden.

Nils von Rosenstein växte upp i Uppsala, där han skrevs in vid universitetet vid ett års ålder. Efter fullbordade studier vid något högre ålder arbetade han först från 1771 som kanslist och andre sekreterare vid Canzlicollegium och från 1782 som ambassadsekreterare i Paris under ambassadörerna Gustaf Filip Creutz och Erik Magnus Staël von Holstein. Vid Gustav III:s italienska resa ingick han i kungens följe. Under vistelsen i Paris upprätthöll han kontakt med franska upplysningsmän och kom i kontakt med Benjamin Franklin och med den engelske filosofen John Lockes erfarenhetsfilosofi. Han upprätthöll brevledes en nära kontakt med sin vän Johan Henric Kellgren i Stockholm. Han återvände hem till Sverige 1784.

Vid hemkomsten till Stockholm 1794 tillträdde han en tjänst som informator till kronprins Gustaf Adolf. Under de elva som han var kronprinsens lärare undervisade han i upplysningens anda, men hade inget större inflytande på kungahuset i politiska frågor. Vid Svenska Akademiens instiftande 1786 utnämndes Nils von Rosenstein till dess ständige sekreterare. År 1795 tilldelades han livstidspension med landshövdings fullmakt.

Nils von Rosenstein var hela sitt liv trogen upplysningsfilosofin och brevväxlade med madame de Staël. Han och Johan Henrik Kellgren bildade 1787 sällskapet Pro sensu communi (För sunt förnuft) med endast sig själva som medlemmar. Pro Sensu Communi var en upplysningsorden och en drift med ordensmystik i en tid med inflytelsefulla rituella ordenssällskap och utbredd vidskeplighet i ledande kretsar i samhället. Under tiden efter mordet på Gustav III var han misstänkt för att vara jakobin, men efter statskuppen 1809 gjorde han förnyad karriär och blev statssekreterare för ecklesiastikärenden (kyrkliga och utbildningsärenden). Han invaldes som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien 1788. I ett tal på Vetenskapsakademien 1789, publicerat 1793 som Försök till en afhandling om upplysningen, lade sin syn på upplysningsfilosofi i John Lockes anda. Denna skrift betraktas som den främsta svenska skriften om upplysningens filosofi. Han var 1815–1816 preses i Samfundet Pro Fide et Christianismo.

Bilder

Bibliografi i urval 
 - von Rosensteins inträdestal i Svenska akademien.

 – Innehåller: Tal över presidenten frih. J. Rosir ; Om Upplysningen.

Källor

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Ernst Meyer: Bandet uti sångens krans
Om Nils von Rosenstein och Johan Henrik Kjellgren på heureka.org

Ledamöter av Svenska Akademien
Medlemmar av Utile Dulci
Svenska Akademiens ständiga sekreterare
Alumner från Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Samfundet Pro Fide et Christianismo
Kommendörer av Nordstjärneorden
Födda 1752
Avlidna 1824
Män
Bureätten
Ämbetsmän från Uppsala