kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
1550

1550 (MDL) var ett normalår som började en onsdag i den Julianska kalendern.

Händelser

Juni 
12 juni – Gustav Vasa grundlägger Helsingfors.

Februari 
7 februari – Sedan Paulus III har avlidit året innan väljs Giovanni Maria Ciocchi del Monte till påve och tar namnet Julius III.

Okänt datum 
Gustav Vasa gör upp planer för ett svenskt handelskompani.

Födda 
25 maj – Camillo de Lellis, italiensk romersk-katolsk präst och ordensstiftare; helgon.
27 juni – Karl IX, kung av Frankrike 1560–1574.
13 juli – Erik Larsson Sparre, svenskt riksråd, rikskansler 1593–1600.
4 oktober – Karl IX, svensk riksföreståndare 1599–1604 och kung av Sverige 1604–1611.
6 oktober – Karin Månsdotter, drottning av Sverige 1568, gift med Erik XIV.
27 oktober – Mary Sidney, engelsk poet.
28 oktober – Stanislaus Kostka, polskt helgon.
Nicolaus Olai Bothniensis, svensk ärkebiskop 1599–1600 (född omkring detta år).
Maria Andreae, tysk apotekare.
Chand Bibi, indisk furstinna och regent.
Marie de Brimeu – italiensk humanist.

Avlidna 
12 januari – Andrea Alciati, italiensk humanist och jurist.
8 mars – Johannes av Gud, portugisiskfödd munk och ordensgrundare, helgon.
30 april - Tabinshwethi, burmesisk kung. 
6 december – Pieter van Aelst, flamländsk konstnär.
 Veronica Gambara, italiensk poet. 
 Isabel Moctezuma, aztekisk prinsessa.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1533

1533 (MDXXXIII) var ett normalår som började en onsdag i den Julianska kalendern.

Händelser

Februari 
 Februari – Klockupproret kuvas genom att ledarna avrättas.

April 
 10 april – Den dansk-norske kungen Fredrik I dör och därvid utbryter ett danskt inbördeskrig om den danska kronan, vilket går till historien under namnet grevefejden.

Juni 
1 juni – Cartagena de Indias grundas.

Okänt datum 
 Olaus Petri avsätts som Gustav Vasas kansler.
 Lidköping drabbas av en storbrand.
 Cuzco intas av Pizarro och Inkariket går i praktiken under.

Födda 
 28 februari – Michel de Montaigne, fransk författare och filosof.
 24 april – Vilhelm I, prins av Oranien, ståthållare i Nederländerna 1572–1584.
 7 september – Elisabet I, regerande drottning av England och Irland 1558–1603.
 12 november – Simone Moschino, italiensk skulptör och arkitekt.
 13 december – Erik XIV, kung av Sverige 1560–1568.

Avlidna 
 31 januari – Ludovica Albertoni, italiensk adelsdam, änka. Saligförklarad 1671.
 Februari
 Måns Nilsson i Aspeboda, bergsman i Dalarna, upprorsledare (avrättad).
 Anders Persson på Rankhyttan, bergsman i Dalarna, upprorsledare (avrättad).
 10 april – Fredrik I, kung av Danmark och Norge sedan 1523.
 6 juli – Ludovico Ariosto, italiensk poet.
 29 augusti – Atahualpa, kejsare över Inkariket.
 3 december – Vasilij III, rysk regent 1505–1533.
 datum okänt – Anne Rud, dansk adelskvinna och försvarare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1577

1575 (MDLXXVIII) var ett normalår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Augusti 
 3 augusti – Johan III antar titeln storfurste av Finland.

Okänt datum 
 Påvens sändebud Antonio Possevino kommer till Stockholm.
 Ryssarna gör ett andra misslyckat försök att belägra Reval.
 Röda boken antas som svensk gudstjänstordning.
 Tartarer härjar åter Karelen och Savolax.
 Johan III låter börja byggnadsarbeten på Stockholms slott för att omvandla det till ett renässanspalats.

Födda 
 6 februari – Beatrice Cenci, italiensk mördare.
 12 april – Kristian IV, kung av Danmark och Norge 1588–1648.
 31 maj – Nur Jahan, indisk mogulkejsarinna. 
 Maj – Johan Skytte, svenskt riksråd och universitetskansler; Gustav II Adolfs lärare.
 25 november – Piet Pieterszoon Hein, holländsk sjöofficer, kapare och folkhjälte.
 Jesper Mattson Cruus af Edeby, svensk fältmarskalk, ämbetsman och riksråd, riksskattmästare 1615–1622 (född detta eller föregående år).

Avlidna 
 26 februari – Erik XIV, kung av Sverige 1560–1568 (enligt traditionen mördad genom att ha ätit förgiftad ärtsoppa, som förgiftats på order av hans bror Johan III).
 Bengt Halstensson Bagge, svensk amiral (avrättad).
 Cornelia Teelinck, nederländsk författare och poet.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1470

1470 (MCDLXX) var ett normalår som började en måndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 10 januari – Sten och Nils Bosson (Sture) besegrar upprorshären, dels vid slaget vid Kopparberget, dels vid Uppbo färja.

Februari 
 Slutet av februari – Svenskarna besegrar danskarna i slaget vid Öresten.

Mars 
 Mars – Sten Sture den äldre slår den danska hären i Västergötland. Härmed slutar kriget med Danmark.

April 
 19 april – I brev till Lübeck och Danzig svär sig Karl Knutsson (Bonde) fri från ansvaret för kaperierna på Östersjön.

Maj 
 Början av maj – Karl Knutsson gifter sig med sin frilla Kristina Abrahamsdotter.
 15 maj – Karl Knutsson dör och hans testamente läses upp. I det står att Sten Sture skall vara riksföreståndare och förmyndare för hans egen son, Karl Karlsson (Bonde).
 16 maj – Sten Sture den äldre utropar sig till Sveriges riksföreståndare.

Juni 
 1 juni – Sten Sture väljs till Sveriges riksföreståndare.

Oktober 
 3 oktober – Henrik VI, som 1461 har blivit avsatt som kung av England och herre över Irland av tronpretendenten Edvard IV, återkommer och avsätter Edvard.
 30 oktober – Henrik VI blir på nytt kung av England och herre över Irland, men får endast behålla titlarna i ett halvår. Våren 1471 blir han avsatt för gott av Edvard och blir mördad en månad därefter.

December 
 21 december – São Tomé upptäcks av João de Santarem och Pêro Escobar, som gör anspråk för Portugals räkning.

Okänt datum 
 Ericus Olai slutför Sveriges första historieverk på prosa, Chronica Regni Gothorum (Goternas rikes krönika).

Födda 
 30 juni – Karl VIII, kung av Frankrike 1483–1498
 2 november – Edvard V, kung av England och herre över Irland 9 april–25 juni 1483
 Isabella av Aragonien (1470–1524), hertiginna av Milano.

Avlidna 
 15 maj – Karl Knutsson (Bonde), Sveriges riksföreståndare 1438–1440, kung av Sverige 1448–1457, 1464–1465 och sedan 1467 samt av Norge 1448–1450
 Maj – Tord Pedersson (Bonde), svensk ärkebiskop 1468–1469
 Félizé Regnard, fransk mätress.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Olof Ryning

Olof Ryning kan syfta på:

* Olof Ryning (död 1521), en av de sex herrar, vilka 1518 lämnades som gisslan åt Kristian II
 Olof Ryning (död 1589), ståthållare över Estland och hovmarskalk åt Johan III
Åsa-Hanna

Åsa-Hanna är en roman av den svenska författaren Elin Wägner. Den publicerades 1917 i tidningen Idun som en följetong med titeln Vansklighetens land och utgavs samma år i bokform i Iduns romanbibliotek. Året därpå utkom den med några ändringar under titeln Åsa-Hanna. Helena Forsås-Scott har hävdat att romanen allmänt anses vara Wägners främsta verk.

Filmatiseringen Åsa-Hanna hade premiär 1946.

Handling
Romanen utspelar sig på en bondgård i Småland och handlar om Hanna som mot sin vilja blir bortgift med bonden Franse i Mellangården. Franse och hans släkt har dåligt rykte i bygden och efter bröllopet får hon veta deras hemlighet: farfar tog de livet av genom en åderlåtning som medvetet inte stoppades i tid. Hanna hamnar i ett moraliskt dilemma: skall hon avslöja det hon vet eller ska hon hålla tyst för att därigenom göra släkten respektabel igen?

Titeln på följetongen, Vansklighetens land, kommer från Johan Olof Wallins psalm Så vandra vi all: "I detta vansklighetens land / du fåfängt lyckan söker ".

Referenser 

Svenska romaner
Skönlitteratur 1917
Småland i skönlitteratur
Svenskspråkig skönlitteratur
Romaner av Elin Wägner

Externa länkar 
Åsa-Hanna tillgänglig på Göteborgs universitetsbiblioteks webbplats
Väckarklocka (bok)

Väckarklocka är en debattbok av Elin Wägner från 1941 i vilken hon diskuterar ämnen som kvinnor, fred och miljö.

Wägner gör i boken gällande att kvinnan inte lyckats påverka samhällsutvecklingen trots rösträtten. Hon hävdar också att det var helt annorlunda i förfluten agrar tid, då både familjeliv och arbete kretsade kring hemmet. Enligt Wägner förekom då inga krig tack vare att kvinnan styrde samhället. I den schweiziske rättshistorikern Johann Jakob Bachofens (1815–1887) efterföljd använder Wägner klassiska myter och dikter som belägg för att det existerat en matriarkal fredlig urtid. Industrialiseringen - inklusive klasskampen - framställer Wägner som särskilt fatal för kvinnans position. Att inte fler kvinnor arbetar utanför hemmet menar Wägner beror på att många frivilligt behållit husmorsplikterna. 

Enligt Wägner är vägen framåt en reverserad utveckling med mindre mekanisering, mindre jordbruksenheter samt självhushållning. Genom att återskapa förhållandena under den matriarkaliska urtiden kan kvinnan återta positionen som styrande kön. 

I samtiden mottogs Väckarklocka med få undantag kritiskt eller med tystnad, som en plump i protokollet i en i övrigt lysande författarkarriär. Däremot fick boken förnyat intresse på 1970-talet. I det nya åsiktsklimatet kom inte bara Wägners anti-industrialism att betraktas som förtjänstfull utan också mansfientligheten. ’Väckarklocka’ utgavs i nyutgåva år 1978. Under detta skede vann Väckarklocka plötsligt status som Wägners magnum opus..

Se även
Feminism
Årets väckarklocka

Källor

Externa länkar 
 

Svenskspråkig litteratur
Litteratur 1941
Feministisk litteratur
Verk av Elin Wägner
Väckarklocka

En väckarklocka eller väckarur är ett ur med ringsignal avsedd att väcka en sovande person vid ett förinställt klockslag. Äldre väckarklockor har inbyggda ringklockor, medan nyare väckarur vanligen har summer eller annan väckningsanordning.

Progressiva väckarklockor har ett stegrande alarm, vilket ger ett gradvis uppvaknande.

Historik 
Enligt antika texter användes vattenur med signal som utlöstes på vissa tider. Alarmet ställdes in genom att en plugg stoppades in i urtavlan på önskat klockslag. Vid väckningstiden sattes kugghjul i rörelse och dessa var kopplade till en hammare som slog på klockan.

Den äldsta mekaniska väckarklockan som bevarats är från 1400-talet och den första mekaniska väckarklockan kan ha kommit till tidigare eftersom man inte dokumenterade allt på den tiden. Den användes av munkar som skulle ringa in bönestunderna i den stora klockan. Den första mekaniska väckarklockan för privat bruk antas vara från 1500-talet.

Det dröjde dock till slutet av 1800-talet innan väckarklockan började massproduceras och blev populär. 1876 tog Seth Thomas Clock Company patent på en väckarklocka för nattduksbordet.

Snooze-funktion 
På 1950-talet när snooze-funktionen lades in i väckarklockorna, hade mekaniken inuti väckarklockorna sedan länge varit standardiserad. Detta innebar att tänderna på kugghjulet till snooze-funktionen var tvungen att matcha den befintliga konfiguration. Detta gav ingenjörerna ett val: de skulle kunna ställa snooze-tiden till antingen lite mer än nio minuter, eller lite mer än tio minuter. Rapporter visade dock att tio minuter var för långt, eftersom det tillåter människor att falla tillbaka i en "djup" sömn, och därför beslutades det om nio minuters snooze, i tron om att folk skulle vakna lättare och gladare efter en kortare tupplur. Även om dagens digitala klockor kan programmeras att ha en snooze, oavsett längd, väljer tillverkarna att hålla sig till nio minuter, eftersom det är vad konsumenterna förväntar sig.

Snooze och pigghet 
Kanadensisk forskning visar att man inte blir piggare av att använda snooze. Kroppen är förberedd på att kliva upp den sista timmen av sömnen. Genom att använda snooze-knappen riskerar man att starta om sömncykeln och därför falla i ännu djupare sömn.

Torbjörn Åkerstedt, professor vid Karolinska institutet, anser också att det kan göra mer skada än nytta att snooza. Att det kan vara bättre att sova en halvtimma längre istället. Samtidigt menar han att snoozandet inte bör ställa till några större problem med sömnen, såvida man sovit djupsömnen (de första fyra till fem timmarna av sömnen).

I bildligt tal 
Ibland används ordet bildligt. Man kan till exempel tala om att en oväntad händelse blev en väckarklocka på grund av att den uppmärksammade omgivningen på något som tidigare varit dolt. En väckarklocka kan också vara en medveten handling eller dylikt från en person i syfte att till exempel skapa debatt eller belysa något som personen anser vara ett allvarligt samhällsproblem. Ett exempel på detta är Elin Wägners bok Väckarklocka.

Se även 
Knocker-up
Klockradio

Referenser 

Ur
Sömn
Arahant

Arahant (pali), arhat (sanskrit: अर्हत) betyder "en som är värdig". I buddhismen är en arahant en varelse som uppnått nirvana, och är inom bland annat theravada målet med det religiösa utövandet.

I de buddhistiska inriktningar vars mål inte är att bli en buddha, beskrivs arahantskap som målet, och även Buddha beskrivs som en arahant. Av de fyra nivåerna av upplysning är arahanten den högsta och sista, där de tidigare är sotapanna ("den som gått in i strömmen"), sakadagami ("den som återvänder en gång"), och anagami ("den som inte återvänder").

I inriktningar vars mål är buddhaskap, såsom mahayana anses arahanten vara underlägsen buddhor, och även bodhisattvor prisas högre än arahanter i dessa inriktningar. De mahayanska inriktningarna menar att arahanter inte är helt befriade från alla förhinder, vilket buddhor är. Arahanter förekommer dock i de mahayanska sutrorna. Exempelvis förespås det i Lotussutran att arahanten Sariputra i framtiden kommer att nå buddhaskap. Enligt mahayana blev ett antal arahanter utvalda av Buddha för att stanna i samsara tills Maitreya, nästa buddha, kommer. Dessa aranahter är oftast sexton i antalet och har varit föremål för utbredd hängivenhet i Östasien. Dessa sexton arahanter avbildas ofta i egna altare i östasiatiska kloster/tempel.

Det sägs att arahanter har blivit befriade från de tio kedjorna (samyojana) som binder varelser till samsara:

 Tron på ett bestående jag/en själ
 Tvivel på effektiviteten av den buddhistiska vägen
 Tron på icke-buddhistiska riter och ritualers effektivitet
 Sensuellt begär
 Ondska/dåliga avsikter
 Önskan att återfödas som en gud i den subtila materiella himmelen
 Önskan att återfödas som en gud i den immateriella himmelen
 Stolthet
 Otålighet/distraktion/agitation
 Ignorans

Se även 
 Samyaksambuddha
 Pratyekabuddha

Referenser

Tryckta källor

Buddhism
1643

1643 (MDCXLIII) var ett normalår som började en torsdag i den gregorianska kalendern och ett normalår som började en söndag i den julianska kalendern.

Händelser

Februari 
 Februari – Den nye guvernören över kolonin Nya Sverige, Johan Printz, anländer dit.

Mars 
 Mars – Lennart Torstensons här intränger i Mähren. Då landet redan är helt utplundrat tvingas svenskarna dock retirera norrut igen.

April 
 1 april – Åmål får stadsprivilegium av drottning Kristinas förmyndarregering.

Maj 

 14 maj – Ludvig XIV tillträder Frankrikes tron.
 18 maj – Franska trupper vinner en förintande seger över en spansk här i slaget vid Rocroi.

Juni 
 13 juni – Askersund får stadsprivilegier.

September 
 September – Lennart Torstenson får den svenska förmyndarstyrelsens befallning att angripa Danmark.

November 
 14 november – Fransmännen besegras av kejsarens trupper i slaget vid Tuttlingen.

December 
 13 december – Lennart Torstensons här går in i Holstein och erövrar så småningom området, vilket blir inledningen till kriget mot Danmark.
 20 december – Lindesberg och Nora får stadsprivilegier.

Okänt datum 
 Fredsförhandlingar mellan trettioåriga krigets parter inleds i Osnabrück och Münster. Johan Oxenstierna och Johan Adler Salvius representerar Sverige.
 Diktaren Georg Stiernhielms stora fornsvenska lexikon Gambla Swea- och Götha måles fatebur utkommer.
 Gymnasiet i Växjö inrättas.
 Louis De Geer köper Lövsta järnbruk och drar igång produktionen på allvar.
 Evangelista Torricelli uppfinner kvicksilverbarometern.

Födda 
 4 januari – Isaac Newton, engelsk matematiker och fysiker.
 23 mars – María de León Bello y Delgado, spansk nunna och mystiker. 
 24 december – Israel Kolmodin, svensk teolog.

Avlidna 
 14 maj – Ludvig XIII, kung av Frankrike sedan 1610.
 12 juli – François Duquesnoy, flamländsk skulptör.
 8 september – Giovanni Ciampoli, sekreterare åt påven Urban VIII.
 21 september – Hung Taiji, manchuisk monark, den förste kejsaren av Qing-dynastin.
 29 november – Claudio Monteverdi, italiensk kompositör.
 30 december – Giovanni Baglione, italiensk barockmålare.
 Okänt datum – Maria Pita, spansk nationalhjältinna.
 Okänt datum – Sophie Brahe, dansk astronom.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Pedagog

Pedagog kallas den som i sitt yrke använder sig av pedagogik i syfte att underlätta och befrämja inlärningen hos den undervisade.

Pedagog var i antikens Aten namnet på den slav som ledde herrefamiljens barn, sönerna, till och från skolan. De hjälpte också till med uppfostran och viss undervisning i hemmet.

Etymologi
Översatt till svenska blir det omvänd ordföljd leda barnet. Peda från grekiska "paidia" (παιδιά) i betydelsen barn, istället för den latinska motsvarighetens betydelse fot. Gog  kommer från grekiska ágō och betyder leda.

Se även
Demagogi
Didaktik
Lärare
Specialpedagog

Källor 
 Svenska Akademien. (1952). Svenska Akademiens ordbok (SAOB). Uppslagsord Pedagog, spalt P521. Svenska Akademien. Stockholm.

Pedagogik
Yrken
Lärare

En lärare är i allmän bemärkelse vilken person som helst, en avsändare, som undervisar, förkunnar eller handleder rörande något som är tänkt att bli till kunskap hos mottagaren. Den största kategorin människor som innehar den största och viktigaste rollen som lärare, internationellt sett, är föräldrar. De olika sätten, metoderna, att lära ut till en person eller flera personer kallas för metodik. Läran om skola och lärande kallas pedagogik och didaktik. När man bestämmer vilken lärometod som bör användas måste en lärare överväga flera faktorer hos mottagaren. Ordet har funnits i svenska språket innan 1520.

Sverige 

En utbildad lärare har i Sverige en lärarexamen som erhålls efter högskolestudier. Den 2 mars 2011 fattade riksdagen beslut om att lärarlegitimation ska införas för undervisning i grundskola och på gymnasium. Lärare med ferieanställning har vanligtvis 35 timmar reglerad arbetstid och ungefär 10 timmar så kallad förtroendearbetstid vilket ger en total arbetstid om ungefär 45 timmar per vecka  och ca 12 veckors ledig tid (däri ingår ferie och lagstadgade 5 veckors semester). Men avtalen kan skilja sig mellan skolorna. En annan anställningsform som lärare kan ha är så kallad semesteranställning och dessa följer därmed samma arbetstider som andra arbetstagare i Sverige med 40 timmars arbetsvecka och 5 veckors semester.

Fackliga organisationer 
I Sverige organiseras lärare i bland annat Lärarnas Riksförbund (Saco), Lärarförbundet (TCO) och Universitetslärarförbundet (Saco).

Lärare i USA 
I USA bestämmer varje stat kraven för att få en lärarlicens. Normalt är en bachelor's degree med en inriktning i ett certifierbart ämne (språk, konst, naturvetenskap etc.) ett minimumkrav, tillsammans med pedagogiska metoder och praktik. I alla stater måste lärare också klara av standardiserade prov på nationell, statlig eller båda nivåer i ämnena de lär ut och pedagogikmetoderna i dessa ämnen, och de är under konstant utvärdering av lokala myndigheter, staten och ibland även privata organisationer under deras första år som lärare. De flesta stater har graderade licensprogram. En licens att lära ut i en stat ger oftast rätten till en motsvarande licens i en annan stat.

Bureau of Labor Statistics beräknar att det finns 1,4 miljoner grundskolelärare, 600 000 högstadielärare (junior high), och 1 miljon gymnasielärare (high school) anställda i USA.

Se även 

 Pedagog
 Lärarutbildning
 Lärande
 Lärarnas yrkesinternational
 Inlärning
 Lära att lära
 Humankapital
 Civilingenjör och lärare
 Kombinationsutbildningen för master-/ magisterexamen och lärarexamen

Källor

Externa länkar 
 Rekryteringsmönstret till folkskollärarutbildningen
 Hemsida med mycket dokument och artiklar om lärarnas historia

Yrkesexamina
Legitimerade yrken i Sverige
Du som av kärlek varm

Du som av kärlek varm är en bönepsalm om helgelse av Sylvanus Dryden Phelps 1862, översatt av Erik Nyström 1893.  I Lova Herren är texten något bearbetad.

Mel. (G/F-dur, 4/4) komp. av Robert Lowry 1871.

Publicerad i
Sionstoner 1889 som nr 684
Svensk söndagsskolsångbok 1908 som nr 300 under rubriken "Lärare- och föräldramöten".
Sionstoner 1935 som nr 491 under rubriken "Nådens ordning: Trosliv och helgelse".
Guds lov 1935 som nr 375 under rubriken "Förhållandet till vår nästa".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 230 under rubriken "Det Kristna Livet - Andakt och bön".
Den svenska psalmboken 1986 som nr 94 under rubriken "Vittnesbörd, tjänst, mission".
Lova Herren 1988 som nr 566 under rubriken "Guds barn i bön och efterföljelse".  
Sions Sånger 1981 som nr 90 under rubriken "Guds nåd i Kristus".

Amerikanska psalmer
Diakonipsalmer
Bönepsalmer
Den korta stund jag vandrar här

Den korta stund jag vandrar här är en psalm om den gode Herden av Frans Michael Franzén 1813. I nyare psalmböcker är sista raden ändrad till "där skall ni också vara", men i övrigt består Franzéns text obearbetad. I den finlandssvenska psalmboken är texten något mer bearbetad (särskilt v. 4), men är samtidigt nästan den enda psalm i den psalmboken som fått behålla gamla verbformer.

Melodin har okänd kompositör (F-dur, 2/2) men bearbetades av Johann Crüger år 1653, samma som till O gode Ande, led du mig och Din kärlek, Jesus, gräns ej vet. I Koralbok för Nya psalmer, 1921 anges melodin vara från 1535 och samma som till psalmen Din spira, Jesus, sträckes ut. Om kompositionsåret är samma som publiceringsåret kan inte avgöras, men melodin trycktes i Geistliche Lieder av boktryckaren Joseph Klug i Wittenberg 1535. Den är också tryckt i Strassburg 1545 och i Lyon 1547.

Publicerad i
1819 års psalmbok som nummer 119 under rubriken "Jesu andliga världsregering och vård om sin stridande församling".
Sabbatstoner, sånger för söndagsskolan, 1888 som nummer 72 med 5 verser
Sionstoner 1889 som nummer 469 under rubriken "Psalmer"
Metodistkyrkans psalmbok 1896 som nummer 87 under rubriken "Guds försyn och ledning".
Nya Pilgrimssånger 1892 som nummer 285 under rubriken "Det kristliga lifwet. Trygghet, glädje och tröst".
Sionstoner 1935 som nummer 351 under rubriken "Nådens ordning: Trosliv och helgelse".
1937 års psalmbok som nummer 119 under rubriken "Tiden efter påsk".
Den svenska psalmboken 1986 som nummer 157 under rubriken "Påsk".
Finlandssvenska psalmboken 1986 som nummer 384 under rubriken "Tro och trygghet".
Lova Herren 1988 som nummer 541 under rubriken "Guds barn i bön och efterföljelse".

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1819 i "Den gamla psalmboken" i PDF

Svenska psalmer
Verk av Frans Michael Franzén
Påskpsalmer
En herrdag i höjden

En herrdag i höjden är en psalm om Kristi återkomst av okänd författare, i svenskt tryck 1718. En allvarsmättad text, där den kärva domsförkunnelsen i v.1 avlöses av en innerlig Jesus-bön i v. 2. 

Själva ordet "herrdag" är närmast en äldre benämning på "riksdag". Man påminns om skämtversen till riksdagsmännen på Karl XI:s tid: "Vad göras skall är redan gjort, / I herredagsmän, resen icke så fort." Denna "herrdag" framställs dock som en dit alla blir kallade, utan undantag, kvinnor såväl som män.

Melodin (D-moll, 4/4) är troligen svensk, men upphovsmannen är även i detta fall okänd (så kallad "folkmelodi").

Publicerad som
Nr 665 i Nya psalmer 1921, tillägget till 1819 års psalmbok under rubriken "De yttersta tingen: Uppståndelsen, domen och det eviga livet".
Nr 591 i 1937 års psalmbok under rubriken "Uppståndelsen, domen och det eviga livet".
Nr 315 i den ekumeniska delen av den svenska psalmboken (dvs psalm 1-325 i Den svenska psalmboken 1986, Cecilia 1986, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990) under rubriken "Kristi/Jesu återkomst".
Nr 725 i Lova Herren 1988 under rubriken "Kristi återkomst, domen och det eviga livet".

Svenska psalmer