kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
MPEG-4

MPEG-4 är en komprimeringsstandardsvit för digital video och ljud. Den implementerar olika delar, varav vissa (och framför allt de viktigaste) är optimerade för att minska storleken på video och ljud utan märkbar förlust. Andra delar är till exempel textning, så kallad MPEG-4 Timed Text, vilket precis som namnet antyder är ren text som är tidsinställd.

MPEG-4 är erkänd av Internationella standardiseringsorganisationen (ISO) och används bland annat i HD-versionen av DVB, HD DVD/Blu-ray.

MPEG-4 Parts/Delar 
MPEG-4 består av flera standarder vilka inkluderar följande (varje del täcker en viss aspekt av hela specifikationen):

Profiler definieras också inom de individuella "delarna" (Part), så att en implementation av en del normalt sett inte är en full implementation av hela delen.
MPEG-1, MPEG-2, MPEG-7 och MPEG-21 är andra sviter av MPEG-standarderna.

Se även 
 Bildkompression
 Datakompression
 Ljudkompression
 MPEG

Referenser 

Filformat
Komprimeringsalgoritmer
Rahul Gandhi

Rahul Gandhi, född 19 juni  i Delhi, är en indisk politiker (INC). Han är son till Rajiv och Sonia Gandhi, sonson till Indira Gandhi och dottersonson till Jawaharlal Nehru.  

Rahul Gandhi, som har studerat vid Harvard, arbetade tidigare som finanskonsult i London. Han återvände till Indien 2002 och gav sig in i politiken 2004. Samma år vann han ett mandat till Lok Sabha för valkretsen Amethi i Uttar Pradesh. Han var då lika gammal som sin farbror Sanjay Gandhi, när denne vann valet i Amethi. Gandhis syster, Priyanka Gandhi, var en av hans kampanjchefer. Han forlorade mandatet för Amethi i valet 2019 men vann ett mandat för valkretsen Wayanad i Kerala.

Gandhi utnämndes till vicepresident i kongresspartiet 2013 och valdes till dess ledare 2017. Efter parlamentsvalet 2019 avgick han från posten som partiledare.

Källor

Noter 

Indiska politiker under 2000-talet
Födda 1970
Levande personer
Män
Alumner från Harvard University
Alumner från Trinity College, Cambridge
Alumner från Rollins College
Örnaberga

Örnaberga är en mindre by bestående av ett antal gårdar på Österlen i Gladsax socken i Simrishamns kommun belägen nordnordväst om Simrishamn.

Området anses vara en särskilt värdefull kulturmiljö.

Externa länkar
Länsstyrelsen om Örnaberga

Orter i Simrishamns kommun
Österlen
Rymdens demoner

Rymdens demoner (originaltitel: Hell's Angels, "Helvetets änglar") är en amerikansk film från 1930 i regi av Howard Hughes. Filmen utspelar sig under första världskrigets luftstrider och följer fältflygare ur den kungliga brittiska flygkåren i deras kamp mot det tyska kejsarrikets flygtrupper.

Handling 
Filmen handlar om de två bröderna Monte och Ray som lämnar universitetslivet i Oxford när första världskriget bryter ut, för att ansluta sig till Royal Flying Corps. Båda bröderna anmäler sig frivilligt till extremt farliga stridsflygningar.

Om filmen 
Filmen tog tre år att producera eftersom när filmen var klar 1929 fanns möjligheten att göra ljudfilm, och Howard Hughes bestämde att filmen borde ha ljud. Stora delar av filmen fick spelas in på nytt och den släpptes först 1930. Frank Clarke som var den stora stuntpiloten ansvarade för ett mindre flygvapen vid inspelningen av filmen; man använde mer än 50 flygplan från första världskriget och över 100 piloter var engagerade vid filmandet av luftscenerna. Ett flertal haverier inträffade och tre stuntpiloter omkom under inspelningen.

Produktionen blev kostsam, filmen kostade 3,9 miljoner dollar. Filmen nominerades till en Academy Award för bästa foto, men priset gick till Joseph T. Rucker och Willard Van der Veer, för With Byrd at the South Pole.

Eftermäle 
Filmen The Aviator, som är en biografi om Howard Hughes, handlar bland annat om produktionen av Rymdens demoner.

Rollista (urval) 
Ben Lyon - Monte Rutledge
James Hall - Roy Rutledge
Jean Harlow - Helen
John Darrow - Karl Armstedt
Lucien Prival - Baron Von Kranz
Frank Clarke - Lt. von Bruen
Roy Wilson - Baldy Maloney
Douglas Gilmore - Capt. Redfield
Jane Winton - Baroness Von Kranz
Evelyn Hall - Lady Randolph
William B. Davidson - Staff Major
Wyndham Standing - RFC Squadron Commander
Lena Melana - Gretchen, a Waitress
Marian Marsh - Girl Selling Kisses
Carl von Haartman - Zeppelin Commander

Externa länkar 
 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska krigsfilmer
Mastodontfilmer
Filmer 1930
Luftfart på film
Maneka Gandhi

Maneka Gandhi, född 26 augusti 1956 i Delhi och utbildad vid Lawrence School i Sanawar, är änka efter Sanjay Gandhi och indisk politiker. Efter en tidigare karriär som modell och redaktör gav hon sig in i politiken efter makens död. Eftersom relationerna med makens familj (jfr Indira Gandhi) då var dåliga har Maneka Gandhis politiska karriär ständigt befunnit sig i opposition mot familjens parti, Kongresspartiet.

Hon bildade partiet Sanjay Vichar Manch 1983, för att sedan ansluta sig till Janata Dal 1988, och tjänstgöra som detta partis generalsekreterare under ett år. Maneka Gandhi var även miljöminister 1989-1990 i den indiska regering som leddes av V.P. Singh. Hennes politiska åskådning präglas av ekologism och djurens rätt, och hon har varit ansvarig för en kommitté som övervakade djurförsök.

1996 och 1998 invaldes Maneka Gandhi i Lok Sabha som oberoende ledamot för valkretsen Pilibhit i Uttar Pradesh. Hon utsågs sedan till viceminister för social rättvisa i flera av de BJP-ledda regeringarna.

Bibliografi (urval) 
Sanjay Gandhi
Penguin Book of Hindu Names (1993)
Complete Book of Parsi and Muslim Names, 1994 (tills. med Ozair Husain)
Brahma's Hair, 1989, (tills med Yasmin Singh)
Heads and Tails - A fresh deal for animals in the new millennium, 2000
Animal Laws of India, 1996 (tills. med Ozair Husain och Raj Panivani)
First Aid for Animals
The Book of Trees: A Vasudhaiva Kudumbakam Perspective, 2004 (tills. med Risto Isomäki)

Referenser

Noter

Externa länkar 
https://web.archive.org/web/20070927212716/http://www.indianembassy.org/special/cabinet/maneka.htm

Indiska politiker under 1900-talet
Födda 1956
Levande personer
Kvinnor
Indiska politiker under 2000-talet
Gösta Terserus

Gösta Olof Edvard Terserus, född 15 juli 1904 i Maria Magdalena i Stockholm, död 25 augusti 1978 i Jakobs församling i Stockholm, var en svensk teaterskolledare och skådespelare.

Biografi
Terserus studerade vid Dramatens elevskola 1924–1926. Han var engagerad vid Ernst Eklunds teatrar 1929–1939. Han kom att regissera sju Casino-revyer. Vid sidan av arbetet på teatern drev han 1939–1960 en elevskola i Stockholm, först vid Munkbron och från 1953 på Blasieholmen. Han utnämndes till rektor för Riksteaterns elevskola 1960. Mellan åren 1929 och 1932 var han gift med skådespelaren Stina Seelig. Terserus är begravd på Gamla kyrkogården i Gävle.

Filmografi

Teater

Roller

Regi (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 Gösta Terserus på Malmö stadsteater

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska teaterregissörer
Skådespelare från Stockholm
Regissörer från Stockholm
Gravsatta på Gävle gamla kyrkogård
Födda 1904
Avlidna 1978
Män
Beväring

Beväring är en beteckning för värnpliktigt manskap inom det militära. Ordet är enligt en uppgift inlånat från tyskans Bewehrung, ett ord som betyder "beväpning", enligt en annan uppgift kommer ordet från fornnordiska väring som betyder edsvuren (se även Väringagardet).

Finland
I Finland kallas de värnpliktiga beväringar under den tid de utför sin beväringstjänst (första tjänstgöring). Efter denna kallas de värnpliktiga reservister.

Sverige
I Sverige var beväringen, som infördes 1813, en del av militären bestående av yngre värnpliktiga som kunde kallas in i en beredskapssituation. I fem år hade varje vapenduglig svensk man skyldighet att tillhöra beväringen – såvida han inte villa leja annan person i sitt ställe. Rätten att på så sätt friköpa sig från plikten gällde ända till 1872. Ofta var det någon gammal uttjänt knekt som år efter år gjorde tjänst i unga mäns ställe. 

Den långa fredsperioden ledde till att militärutbildningen nedprioriterades kraftigt av politikerna. För beväringen var fastställd en utbildningstid av tolv dagar. Ända till över mitten av 1800-talet bestod beväringsövningarna i att marschera med ett muskedunder av 1813 års modell på axeln. Så långt som till att avlossa ett skott hann man dock aldrig. Under de 46 första åren av beväringens tillvaro fick inte en enda beväringsman lära sig skjuta. Det skedde först år 1858, då de värnpliktiges övningstid ökades till fyra veckor fördelade på två år. Nu fick även beväringen lära sig skjuta, men varje yngling fick högst tre skarpa skott att öva sig med.

För de värnpliktige som "exerade" vid artilleriet bestod utbildningen till stor del i att tjänstgöra som kanonhästar. Ynglingarna fick själva dra fram de tunga pjäserna till uppställningslinjen. Några riktiga hästar användes nämligen aldrig under övningar – det ansågs vara nog att känna till att artilleriet var ett beridet vapenslag. Som kanoner användes gamla framladdare av 1600-talstyp med fänghål. Några projektiler fick de värnpliktiga aldrig skåda. I deras utbildning förekom bara lösa skott. Så såg det ut ända in på 1880-talet, då det svenska artilleriet hade hunnit bli det mest föråldrade i hela Europa. Först vid den beviljade riksdagen pengar till bakladdningskanoner efter Krupps system.

Skarpskytterörelsen bildades som ett frivilligt initiativ som en reaktion på att det svenska försvaret ansågs vara för svagt.

Utöver beväringen kunde även landstormen kallas in. Som officiell term inom den svenska militären avskaffades ordet 1941, även om det ibland fortfarande används i dagligt tal om värnpliktigt manskap. Under åren 1813–1869 fanns i universitetsstäderna Uppsala och Lund även en särskild studentbeväring.

Källor 

Militär organisation
Sveriges militärhistoria
Stina Seelig

Stina Sofia Elisabet Seelig, född 22 augusti 1906 i Klara församling i Stockholm, död 9 augusti 1973 i Matteus församling i Stockholm, var en svensk skådespelare. Hon var dotter till skådespelarna Harald Sandberg och Lotten Lundberg-Seelig samt halvsyster till skådespelarna Paul Seelig och Kotti Chave.

Stina Seelig debuterade 1924 på Svenska teatern i Stockholm i rollen som Karin Månsdotter i Strindbergs pjäs Gustav Vasa. Seelig var åren 1929–1932 gift med skådespelaren Gösta Terserus. 1935–1950 var hon gift med ingenjören Ragnar Carlstedt.

Stina Seelig är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Teaterroller

Referenser

Externa länkar 
 
 

Kvinnor
Födda 1906
Avlidna 1973
Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Torgny Sandström

Torgny Sandström, född 1950 i Gävle, är en svensk tyngdlyftare. Hans största seger är Nordiska Mästerskapen i tyngdlyftning. Han är även kroppsbyggare.

Svenska kroppsbyggare
Svenska tyngdlyftare
Födda 1950
Män
Levande personer
Idrottare från Gävle
Mineralriket

Mineralriket (stenriket), latin Regnum Lapideum, var en indelning gjord av Carl von Linné som i äldre naturvetenskap innebar en klassifikation av mineral och bergarter. Mineralriket ansågs vara jämbördigt med växtriket och djurriket.

I och med geologins, kemins och biologins utveckling har begreppet förlorat sin betydelse.

Se även
Rike (biologi)

Förlegade vetenskapliga begrepp
Maj Sønstevold

Maj Sønstevold, född Maj Lundén den 9 september 1917 i Sollefteå, död den 14 mars 1996 i Norge, var en svensk tonsättare.
 
Hon studerade piano för Sven Brandel och Gottfrid Boon i Stockholm. Hon fortsatte studierna med jazz, improvisation och komposition för Billy Mayerl i London. År 1945 gifte hon sig med tonsättaren Gunnar Sønstevold och blev norsk medborgare och de bosatte sig i Norge. År 1966 avlade hon examen i komposition vid Hochschule für Musik und darstellende Kunst i Wien.  

Sønstevold var en mycket mångsidig tonsättare. Hennes verkförteckning innehåller konstmusik, jazz, underhållningsmusik, seriell musik och avant garde. Hon var mycket engagerad i film-, teater- och tv-produktioner och bidrog med musik till över 50 olika dramatiska uppsättningar där musikstilen var väl avpassad till handlingen. I verkförteckningen finns orkesterverk, kammarmusik, sånger, populärmusik, verk för kör och soloinstrument – särskilt piano och harpa. 

Bland hennes verk kan nämnas orkesterverken The Strange Dreams Of The Old Major, Summerdays by the Sea och Festival Ouverture. Bland kammarmusikverken kan nämnas Neun Haiku för alt, flöjt och harpa, komponerad i strikt tolvtonsteknik. I pianostycket Polytonal Blues visar hon upp sitt intresse för jazz.

Mellan 1971 och 1985 undervisade hon i harmonilära, instrumentation, kontrapunkt, partiturläsning, jazz, filmmusik och repertoar vid universitetet i Oslo. År 1974 grundade hon tillsammans med sin make "Gunnar og Maj Sønstevolds musikkskole" i Rakkestad i Østfold i Norge.

Hennes morbror var zoologen Orvar Nybelin

Filmmusik (urval)

Referenser

Externa länkar 
Verkförteckning på Norsk musikkinformasjon. Läst 20 december 2012.

 

Födda 1917
Avlidna 1996
Norska klassiska kompositörer
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Personer från Sollefteå
Svenskar i Norge
Kvinnor
Brandon Thomas

Brandon Thomas, född 25 december 1856 i Liverpool, död 19 juni 1914 i London, var en brittisk författare, pjäsförfattare och skådespelare. 

Brandon Thomas pjäs Charley's Aunt (på svenska Charleys tant) har både uppförts på teater och filmats i Sverige. 1926 regisserade Elis Ellis en inspelning av pjäsen som blev uppskattad såväl i Sverige som utomlands. Även Hasse Ekmans film från 1945 Fram för lilla Märta är inspirerad av denna pjäs.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Brittiska författare
Födda 1856
Avlidna 1914
Män
Elsie Albiin

Elsie Albiin, född 17 december 1921 i Helsingborg, död 3 april 2009 i Virum i Danmark, var en svensk skådespelare.

Albiin har medverkat i såväl svenska som engelska filmer. Hon filmdebuterade 1940 i komedin Med dej i mina armar. 

Elsie Albiin hade publikframgång med filmen Klockorna i Gamla Stan 1946.

Albiin har även varit verksam under namnet Elsie Ford och var gift med engelsmannen Tony Ford. Mot slutet av livet var hon bosatt i Kongens Lyngby, strax utanför Köpenhamn, nära sina två barn.

Filmografi

Teater

Roller

Källor

Fotnoter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1921
Avlidna 2009
Skådespelare från Helsingborg
Israel Holmström

Israel Holmström, född 1661, död 24 februari 1708 i Smorgonie, Storfurstendömet Litauen (idag Smarhon, Vitryssland), var en svensk ämbetsman och poet.

Biografi
Lite är känt om Holmströms liv. Han var son till borgmästaren Nils Nilsson. Holmström är ihågkommen som diktare och var, liksom Johan Runius, "en av de lyckligaste bärarna av den karolinska tidens muntra sällskapspoesi och röjer i sina kväden ett frimodigt och glatt sinne samt var utomordentligt populär." Bland hans mest omtyckta stycken är visorna Elin älskar jag rätt mycke samt En suputs försvar och även epigrammet över Karl XII:s hund, Pompe. Dessutom var han en av de första odlarna av den satiriska sedeskildringen efter franskt mönster. Från år 1700 och framåt följde Holmström med Karl XII på dennes fälttåg som stridande soldat. 1708 avled Holmström i ett fältläger i Smorgonie, Litauen.

Bibliografi

Valda skrifter

 - Särtryck.

Källor 

 Cornelia Rémi: Balance-Akte. (pre-print)

Noter

Externa länkar

Vidare läsning 

Svenska barockpoeter
Svenskspråkiga poeter
Karoliner
Svenska författare under 1600-talet
Födda 1661
Avlidna 1708
Män
Lars Lind

Lars Olof Gudmund Lind, ursprungligen Lindqvist, född 17 januari 1935 i Umeå, är en svensk skådespelare.

Biografi
Han är född som Lars-Olof Lindqvist i Umeå och son till en regementsmusiker. Under kriget flyttade familjen till Malmö, där han blev intresserad av teater och blev frielev i en privat teaterskola. Samtidigt ägnade han sig åt musik och kom senare att medverka i Bengt Thorssons jazzkvartett Malmö. Under gymnasietiden började han spela vid Lilla Teatern i Lund och detta kom att uppta så mycket av hans tid att han hoppade av gymnasiet. Detta ledde med tiden till Stockholm där han kom in vid Dramatens elevskola 1954-1957, där han bytte sitt namn till Lars Lind, och efter detta har följt en mångfald engagemang vid Dramaten från 1957 där han i huvudsak varit verksam med avbrott för engagemang vid tv-teatern 1960-63, Scala 1963-1964, Vasateatern 1966-1968, Intiman 1968 och Stockholms stadsteater. Han har även spelat revy hos Kar de Mumma.

Under 1960-talet var han en av våra mest flitiga aktörer men sedan har det blivit i något mindre omfattning. Med sin i grunden snälla framtoning har han i regel spelat roller som unga och fagra män i komedifacket. Rollen som meteorolog i En vacker dag ... (1963) blev lite av genombrott på film. I rollen som ungdomsvårdaren Krister i Vilgot Sjömans 491 (1964) kom denna "snällhet" att understryka det omedvetna och naiva hos denna karaktär ställd mot det kriminella ungdomskollektivet. Med denna sympatiska framtoning har han även haft stora framgångar inom privatteaterrepertoaren. Mer sällan har han spelat osympatiska typer även om en av hans senare tv-roller som kapten i Rederiet (1999-2000) var lite mer ambivalent liksom hans roll i Lars Norén-dramat Ett sorts Hades (1996), som hör till det som mest avvikit från hans vanliga image.

1966 erhöll han Teaterförbundets Daniel Engdahl-stipendium. Han har varit gift med skådespelerskan och regissören Gun Jönsson.

Familj
Lind är gift med skådespelerskan Anita Wall. Från sina tidigare äktenskap har han barnen Michael Lindqvist (mor Gun Jönsson), Mats Karlsson (mor Sonja Lund), Sofia Hahr (mor Elisabet Aldén) och Emelie Wade (mor Susan Vex). Skådespelaren Jenny Antoni är barnbarn till Lind.

Filmografi

TV-produktioner

Teater

Roller (ej komplett)

Radioteater

Roller

Diskografi
1972 – Den svarta ön
1972 – Den mystiska stjärnan
1973 – Plan 714 till Sydney
1975 – Kung Ottokars spira
1976 – Tintin i Amerika
1977 – Tintin hos gerillan
1982 – Koks i lasten
1984 – Det sönderslagna örat
1984 – Tintin i Kongo
1989 – Asterix och vikingarna
1989 – Tvekampen
1989 – Asterix och britterna
1991 – Asterix drar i fält
1991 – Romarnas skräck
1991 – Asterix på olympiaden
1991 – Rosen och svärdet
1991 – Asterix och goterna

Priser och utmärkelser
1966 – Teaterförbundets Daniel Engdahl-stipendium
2019 – Litteris et Artibus

Referenser

Externa länkar
 

Vägglusen på Radioteatern

Se även
Lasse Lindh

Födda 1935
Svenska skådespelare
Män
Levande personer
Skådespelare från Umeå
Mottagare av Litteris et Artibus
Strip Music

Strip Music är en svensk rockgrupp. Den bildades år 2003 och bestod från början av två medlemmar ur den splittrade gruppen Yvonne, sångaren Henric de la Cour och basisten Christian "Kitte" Berg. Senare blev gruppen en sextett.

Bandmedlemmar 
Henric de la Cour - sång
Christian Berg - synt
Jens Hellqvist - synt
Valdemar Asp - bas
Richard Ankers - trummor (livemedlem)
David Lindh - gitarr (livemedlem)

Tidigare bandmedlemmar 
Patsy Bay - gitarr
Fredrik Balck - trummor

Diskografi

Album
2004 - Strip Music
2006 - Hollywood & Wolfman

Singlar
2004 - Desperation
2004 - Never Die
2005 - 24 Hrs
2006 - Sugar and Lime

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska pop- och rockgrupper
Nicky Katt

Nicky Katt, född den 11 maj 1970, amerikansk skådespelare.

Katt medverkade bland annat i TV-serien Boston Public.

Filmografi (urval)

2000-2002 – Boston Public (TV-serie)

Källor

Externa länkar
 

Födda 1970
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Eurocop

The European Confederation of Police, (Eurocop)  är ett samarbetsorgan för fackföreningar inom polisyrket i EU. Det bildades i november 2002 och har sitt huvudkontor i Luxemburg. Svenska Anna Nellberg Dennis var dess första kvinnliga ordförande (2012–2016). Sverige representeras av Svenska Polisförbundet.

Externa länkar
Officiell webbplats

Organisationer i Europa
Polisorganisationer
Organisationer bildade 2002
Flygfältet, Norrtälje

Flygfältet  är namnet på ett valdistrikt i södra Norrtälje.  Det avgränsas av E18 i söder, Stockholmsvägen i väster/nordväst, Gustav Adolfs väg i norr och Carl Bondes väg i öster med Kvisthamra öster därom.

I området återfinns Norrtälje sportcentrums fotbollsplaner samt bostadsområdena Bolkadalen och Görla (Görla industriområde ligger söder om E18)

Referenser

Norrtälje
Sverige (olika betydelser)

__INGENINNEHÅLLSFÖRTECKNING__
Sverige kan avse:

Geografi 
Sverige – ett land i norra Europa.
Sveriges holme – en holme i Skurusundet, Nacka kommun

Norge 
En ö i sjön Vassbråa i Grans kommun (strax söder om ön Norge). ()
En plats vid höjden Sverigehova tio kilometer väster om Lunde i Nome kommun. ()
En gård tio kilometer norr om Skien. ()

Sjöfart 
Sverige-klass – en fartygsklass i svenska flottan. 
 – flera olika fartyg i den svenska flottan.

Musik 
Sverige (hymn) – en sång med text av Verner von Heidenstam.
Sverige (Kent-låt) – en låt av musikgruppen Kent
Sverige (musikgrupp) – en svensk musikgrupp.

Film / TV 
Sverige! – ett kulturmagasin i Sveriges Television.
Sverige (film) – en svensk kortfilm från 1996 i regi av Magnus Carlsson.

Astronomi 
11870 Sverige – en asteroid

Se även 
 Svensk
 Sweden
 New Sweden (olika betydelser)
Sverige (sång)

Sverige är en sång med text av Verner von Heidenstam, ingående i diktcykeln Ett folk och tonsatt av Wilhelm Stenhammar. Den brukar sjungas bland annat på Skansen på nyårsafton.

Sverige är komponerad för fyrstämmig blandad kör, men kom senare också i en version för manskör och har också använts som unison sång med piano- eller orkesterarrangemang. Stenhammar gav musiken ett innerligt och återhållet uttryck; Heidenstam lär ha varit mycket missnöjd med tonsättningen, eftersom han själv tänkt sig en pampig, marschliknande inledning som vid andra strofen skulle övergå i ett mer känslosamt tonläge. Stenhammars avsikt var att skriva en nationalsång för Sverige.

Historik
På 1890-talet bildades en kommitté för att utlysa en pristävling om en svensk nationalsång. I september 1899 publicerades i Dagens Nyheter tre texter av Verner von Heidenstam, Harald Jacobson och Frans Hedberg. Avsikten var att förmå svenska tonsättare att komponera musik till dessa. 

Över hundra bidrag anlände. Tre var av Alice Tegnér och två av Ivar Hallström. Vid en konsert i april 1901 i Musikaliska Akademiens stora sal framfördes tio av bidragen. Göta gardes musikkår spelade och 150 sångare sjöng. Wilhelm Peterson-Berger recenserade konserten i Dagens Nyheter med orden: ”Dessa nya nationalsånger torde kunna sammanfattas under den belåtna rubriken: ’Vad vi sluppit sjunga…’”.

Tävlingen gav dock upphov till ett verk som levt kvar, Stenhammars Sverige. Stenhammar skrev musik till hela Heidenstams diktcykel Ett folk under åren 1904 och 1905 och den uruppfördes den 5 december 1905 på Kungliga Operan. Framförandet var en succé.

Texter

Den ursprungliga versionen av Sverige publicerades i Dagens Nyheter den 10 september 1899 under namnet Sverge.

Publikation
Julius Hammarlunds Text till 146 sånger för skola och hem, 1904 (nr 130)
Svensk söndagsskolsångbok 1929 som nr 280 under rubriken "Hem och fosterland".

Inspelningar
Jussi Björling har tolkat sången i en inspelning.
Operasångare Erik Jansson med orgel. Insjungen i Kristiania i november 1919. Den utgavs 1920 på den akustiska 78-varvaren Beka 78067.
The Real Group spelade 2002 under ledning av Eric Ericsson in en version av sången på albumet Stämning.
Stockholms Gosskör spelade in denna sång i december 2007, med unga gossar istället för kvinnor som sopraner.
Radiokören har spelat in sången, som finns med på skivan Svenska körer från Universal Music.
Den svenska gruppen Midgårds Söner tolkade 1999 sången.

Se även
Folksångstävlingen

Referenser

Externa länkar

Hos Projekt Runeberg finns noterna till melodin.

Dikter 1899
Dikter av Verner von Heidenstam
Stamsånger
Nyårssånger
Sveriges nationalsymboler
Svenska patriotiska sånger
Svenskspråkiga sånger