kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Charles Marie de La Condamine

Charles Marie de La Condamine, född 28 januari 1701 i Paris, död där 4 februari 1774, var en fransk matematiker och upptäcktsresande. Han deltog i en av två parallella gradmätningsexpedition som kom att fastställa att jorden är tillplattad vid polerna. Han kom att för första gången hemföra både curare samt bark av kinaträd – tidens enda verksamma medel mot malaria – till Europa.

Asteroiden 8221 La Condamine är uppkallad efter honom.

Biografi

La Condamine anställdes 1730 som adjunkt i kemi vid franska vetenskapsakademin. Han deltog tillsammans med Pierre Bouguer och expeditionsledaren Louis Godin i en gradmätningsexpedition som 1735 sändes ut till vicekungadömet Peru, där man skulle mäta längden av en meridiangrad under ekvatorn. I Quito i Ecuador, som då var del av vicekungadömet Peru, finns idag ett monument över gradmätningsexpeditionen.

Expeditionen kom att ta mycket längre tid än beräknat. Motsättningar utbröt vid ett antal tillfällen, och redan i Karibien – innan man nått expeditionsmålet Peru – lär Godin ha slösat bort större delen av expeditionens medel på amorösa utsvävningar. Mätningen av meridiangraden under ekvatorn gjordes med triangulering. Detta förutsatte bestigning av ett antal höga berg, en syssla som tog mer av de tre franska forskarnas krafter än tänkt.

Under hemfärden (1744) bereste han Amazonfloden och uppgjorde då den första kartan över denna som grundas på astronomiska uppmätningar (Rélation abrégée d'un voyage fait dans l'intérieur de l'Amérique méridionale, 1745). La Condamine var åter i Frankrike februari 1745, efter tio års bortavaro.

Från denna resa till Sydamerika medförde han för första gången curare till Europa. De vetenskapliga resultaten av gradmätningen meddelades i La figure de la terre (1749) och Mésure des trois premiers degrés du méridien dans l'hémisphère austral (1751).

Övrigt
La Condamine var en ivrig förespråkare för att införa ett internationellt måttsystem och för obligatorisk skyddskoppsvaccinering. Han förstod de flesta europeiska språk och utgav flera avhandlingar. Under sina resor beskrev han flera växter för första gången.

Botaniskt auktorsnamn

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
  (på svenska: Viasat History, 23 februari 2013 etc)
 

Franska matematiker under 1700-talet
Franska geodeter
Franska botaniker
Franska upptäcktsresande
Födda 1701
Avlidna 1774
Män
Ugglan
Salmonsens
Forskare från Paris
Ledamöter av Royal Society
Louis Godin

Louis Godin, född 28 februari 1704 i Paris, död 11 september 1760, fransk astronom.

Godin gjorde sig tidigt bemärkt genom flera avhandlingar och blev redan 1725 medlem av Parisakademin. Han deltog 1735 i franska gradmätningsexpeditionen till Peru, varifrån han hemkom först 1750. Utsatt för åtskilliga motgångar och invecklad i tvister med andra vetenskapsmän, utvandrade han till Spanien, där han till sin död var direktor för sjökadettskolan i Cadiz. 

Nedslagskratern Godin på månen och asteroiden 12715 Godin är båda uppkallade efter honom.

Källor
 

Franska astronomer under 1700-talet
Män
Födda 1704
Avlidna 1760
Ugglan
Forskare från Paris
Ledamöter av Royal Society
Joseph de Jussieu

Joseph de Jussieu, född 3 september 1704 i Lyon, död 11 april 1779 i Paris, fransk botaniker; bror till Antoine de Jussieu och Bernard de Jussieu.

Jussieu deltog som botaniker i den expedition, som 1735 för gradmätning sändes till Quito. När denna reste tillbaka, stannade Jussieu kvar i Sydamerika och genomströvade Kordiljärerna till Potosí. Då han stod i begrepp att vända hem, tvingades han av spanjorerna att stanna kvar som ingenjör. Bruten till kropp och själ, återkom han först 1771 till Frankrike, dit även hans stora botaniska samlingar fördes.

Asteroiden 9470 Jussieu är uppkallad efter honom, Antoine och Antoine-Laurent.

Källor
 

Franska botaniker
Personer från Lyon
Födda 1704
Avlidna 1779
Män
Charles Étienne Louis Camus

Charles Étienne Louis Camus, född 23 augusti 1699 i Crécy-en-Brie, död 2 februari 1768 i Paris, var en fransk matematiker.

Camus var professor i geometri vid arkitekturakademin i Paris och medlem av franska Vetenskapsakademien. Han deltog i den franska gradmätning, som under ledning av Pierre de Maupertuis utfördes i Lappland 1736-37 och i vilken även fransmännen Alexis Claude Clairault och Pierre Charles Lemonnier samt svensken Anders Celsius deltog.

Källor

Noter

Franska matematiker under 1700-talet
Franska professorer
Födda 1699
Avlidna 1768
Män
Personer från Seine-et-Marne
Ledamöter av Royal Society
Pierre Charles Le Monnier

Pierre Charles Le Monnier (eller Lemonnier), född den 20 november 1715 i Paris, död den 3 april  1799 i Bayeux, var en fransk astronom.

Lemonnier var en av dem som 1736 utsågs att delta i den av Anders Celsius föreslagna gradmätningen i Lappland, samt blev senare professor i fysik vid Collège de France och astronom vid marinen. Han utgav flera astronomiska, fysikaliska och meteorologiska arbeten.

Källor

Noter

Franska astronomer under 1700-talet
Födda 1715
Avlidna 1799
Män
Forskare från Paris
Franska professorer i fysik
Personer verksamma vid Collège de France
Ledamöter av Royal Society
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
mr:पियरे ले मॉनिये
Kroppsvätska

Kroppsvätskor utgörs i huvudsak av blod och de sekret som utsöndras av kroppens exokrina körtlar. Till den senare gruppen hör saliv, urin och sperma.

I antikens Grekland föddes humoralpatologin, en teori om fyra kroppsvätskor (blod, gul och svart galla, samt slem) vars balans påverkade sjukdomar och temperament.

Referenser

Se även 
 Osmoreglering
Avaträsk

Avaträsk är en småort i Dorotea distrikt (Dorotea socken) i Dorotea kommun i södra Lappland i Västerbottens län. Byn ligger längs väg 1052 mot Borgafjäll, cirka en mil nordväst om Dorotea. Byn Avaträsk är utdragen på längden eftersom den ligger med Nils-Bersberget på ena sidan och Avaträsksjön på den andra. Omkring Avaträsk finns fyra mindre byar: Fjälltuna, Måntorp, Bränna och Tvåtjärn.

Historia
Den förste som bokfördes som bofast i byn var en man som hette Nils Nilsson-Fjällmark, som flyttade till Avaträsk 1744. År 1890 byggdes byns första skola, och fyra år senare var landsvägen genom byn färdig. 1907 togs den första telefonen i bruk, och Avaträsk fick elektrisk belysning år 1919.

På 1920-talet etablerades den första taxirörelsen i byn, i form av en bybo som körde en T-Ford. När Avaträsk var som störst fanns i byn tre affärer och ett flertal pensionat och kaféer. Idag finns inget av detta kvar, och det jord- och skogsbruk som en gång var av vital betydelse bedrivs nu som fritidsverksamhet. Byn har idag ett levande föreningsliv, där Avaträsk Framtid, som bildades 1995, fungerar som centralförening med huvudsakligt mål att främja byns överlevnad.

Befolkningsutveckling

Noter

Se även
Dorotea socken

Orter i Dorotea kommun
Småorter i Sverige
Högland, Dorotea kommun

Högland är en tidigare småort i Dorotea distrikt (Dorotea socken) i Dorotea kommun, Västerbottens län (Lappland). Orten betecknadas av SCB som småort fram till 2005, varefter befolkningen minskade så att statusen som småort upphört 2010.

Befolkningsutveckling

Referenser

Externa länkar 
 Höglands webbplats

Orter i Dorotea kommun
Tidigare småorter i Sverige
Laiksjö

Lajksjö är en tidigare småort i Dorotea distrikt (Dorotea socken) i Dorotea kommun, Västerbottens län (Lappland). Orten var till 2000 av SCB klassad som småort, varefter befolkningen minskade och statusen som småort upphörde. 

Byn är klassad som riksintresse för kulturmiljövården.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Dorotea kommun
Riksintressen för kulturmiljövården i Västerbottens län
Tidigare småorter i Sverige
Lavsjö

Lavsjö är en by i Dorotea distrikt (Dorotea socken) i Dorotea kommun i Västerbottens län (Lappland). Orten var till 2000 av SCB klassad som småort, men sedan befolkningen minskat upphörde statusen som småort. Vid avgränsningen 2020 klassades bebyggelsen åter som småort. 

Lavsjö började bebyggas 1746 då den förste nybyggaren bosatte sig där. På 1850-talet öppnades den första affären och 1862 den första skolan. 1922-1923 drogs elektricitet till byn.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Dorotea kommun
småorter i Sverige
James Bradley

James Bradley, född den 3 mars 1692 i Sherborne, Gloucestershire, död den 13 juli 1762 i Chalford, var en engelsk astronom.

Bradley blev Fellow of the Royal Society 1718 och diakon 1719, men tog avsked från sitt andliga ämbete, när han 1721 blev astronomie professor i Oxford. Han var den förste, som (1727) uppställde en teori om ljusets aberration. År 1741 blev han, efter Halley, kunglig astronom vid observatoriet i Greenwich. Bradley invaldes i Kungliga Vetenskapsakademien 1747, men fick aldrig något medlemsnummer. Han gjorde upptäckter och iakttagelser av jordaxelns nutation med mera. Bradley ägnade även omsorg åt förbättrandet av de astronomiska apparaterna. En del av hans manuskript offentliggjordes 1776–1805 i Astronomical observations made at the royal observatory at Greenwich 1750–1762. Hans Miscellaneous works and correspondence offentliggjordes 1832. Bradley har fått ge namn åt bergsmassivet Mons Bradley på månen.

Källor

Tryckta källor

Noter

Externa länkar 

Brittiska astronomer under 1700-talet
Engelska professorer
Professorer i astronomi
Alumner från Balliol College, Oxford
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Royal Society
Mottagare av Copleymedaljen
Personer från Gloucestershire
Födda 1692
Avlidna 1762
Män
Ugglan
Risbäck

Risbäck (sydsamiska: Rijsiejohke) är en by i Risbäcks distrikt (i Dorotea socken) i Dorotea kommun, belägen vid Stor-Arksjön cirka 7 mil nordväst om Dorotea. Orten var till 2000 av SCB klassad som småort, men när befolkningen minskade upphörde statusen som småort. 

Risbäck har låg- och mellanstadieskola, brandstation, kyrka, museum, reningsverk och en ungdomsgård. I den lilla byn finns även fotbollsplanen "Myggvallen" med tillhörande längdhoppsgrop, som tidigare användes av Risbäcks IF. Sista matchen på myggvallen spelades 850714 mot Borga (Avasjö) med förlust.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Dorotea kommun
Tidigare småorter i Sverige
Svanabyn

Svanabyn (sydsamiska: Njoktjhjaevrie) är en småort i Dorotea distrikt (Dorotea socken) i Dorotea kommun, Västerbottens län (Lappland). Avståndet till centralorten Dorotea är 25 kilometer. I själva byn finns två sjöar, Ullsjön och Svanavattnet, och i närområdet finns många fler.

Historia 
Svanabyn är den äldsta byn i Dorotea kommun. Den anlades troligen 1713 av Jon Ersson Kiervel, en skogsfinne från Ringvattnet i Alanäs socken. Jon Ersson tog upp sitt nybygge på lappskattelandet Simsjölandet. Mot detta protesterade innehavaren Olof Zakrisson vid Åseletinget 1715, men utan att få något gehör. Samlevnaden mellan bönderna i Svanabyn och skogssamerna på Simsjölandet förblev sedan konfliktfylld under merparten av 1700-talet, innan lappskattelandets innehavare själv blev nybyggare i Granåsen 1796. 

Drygt hälften av byns marker köptes under slutet av 1800-talet upp av skogsindustriföretagen Graningeverken AB, Ramviks sågverks AB och Ulvviks AB.

Befolkningsutveckling

Kända personer 
 Helmer Grundström växte upp i Svanavattnet vid Svanabyn och har skildrat livet där i romaner, noveller och dikter. Han har kallats för Svanabyns poet.

Se även 
 Dorotea socken

Referenser

Externa länkar 
 Svanabyns webbplats

Orter i Dorotea kommun
Småorter i Sverige
Västra Ormsjö

Västra Ormsjö (sydsamiska: Voermese) är en småort i Dorotea distrikt (Dorotea socken) i Dorotea kommun, Västerbottens län (Lappland), belägen vid norra stranden av Ormsjön nära Östra Ormsjö väster om Dorotea, cirka 3 mil utmed Konstvägen Sju Älvar mot Borgafjäll. I Västra Ormsjö finns Ormsjö kapell.

Befolkningsutveckling

Se även 
Ormsjöolyckan
Dorotea socken

Referenser

Externa länkar 
 Västra Ormsjös webbplats

Orter i Dorotea kommun
Småorter i Sverige
Ångströmlaboratoriet

Ångströmlaboratoriet är en av Uppsala universitets stora anläggningar vid Polacksbacken, som rymmer många teknisk–naturvetenskapliga institutioner och forskningsgrupper inom grundläggande  elektroteknik, fysik, kemi, matematik, materialvetenskap och industriell teknik. 

Byggnaderna, som är belägna på Upplands regementes gamla exercisplats, invigdes år 1997. Ångströmlaboratoriet byggdes ut vid flera tillfällen, bland annat år 2000 (Hus 6), 2006 (Hus 7) och 2020 (Hus 9). 

Den 13 maj 2022 invigdes en ny huvudbyggnad (Hus 10) framför det nuvarande Ångströmlaboratoriet, vilken inrymmer biblioteket, institutionen för Informationsteknologi, en ny reception, studentservice och undervisningslokaler. Det har även installerats en 28 meter lång Foucaultpendel.

Ångströmlaboratoriet är uppkallat efter fysikprofessorerna vid Uppsala universitet, Anders Ångström (far) och Knut Ångström (son).

Bland forskningsenheterna finns Ångström Advanced Battery Centre.

Bilder

Se även
Teknisk-naturvetenskapliga fakulteten vid Uppsala universitet
Uppsala astronomiska observatorium

Referenser

Källor
"Polacksbackens historik" på uu.se

Noter

Externa länkar
Ångströmlaboratoriets webbplats

Byggnader vid Uppsala universitet
Bakelit

Bakelit (fenolplast) är en osmältbar (härdad) plast som var det första plastmaterialet som framställdes i industriell skala. Det uppfanns av Leo Baekeland i Yonkers, New York omkring 1907–1909. Materialet har blivit allt mindre använt allteftersom nyare plaster uppfunnits.

Bakelit framställs genom kondensering av fenoler med formaldehyd. Bakelitbildningen försiggår i tre stadier under successivt avtagande av produktens löslighet och smältbarhet:

första kondensationsprodukten, produkt A (även känd som Novolak) är trögflytande, men kan även vara fast och spröd. Den är löslig i bland annat alkohol, aceton samt natronlut och smälter vid försiktig upphettning.
nästa, produkt B, är vid vanlig temperatur fast, spröd och olöslig, men sväller i aceton. Den är osmältbar, men mjuknar vid upphettning, så att den blir elastisk och gummiartad samt kan formas. Vid avsvalning blir den åter hård och spröd.
Slutprodukten C är osmältbar och olöslig i alla lösningsmedel, även alkaliska.

Som följd av detta kan bakelit i stadierna A och B lätt formas, till exempel genom pressning, varpå föremålen genom en slags härdningsprocess omvandlas till produkt C eller fullt färdig bakelit. Detta åstadkoms genom försiktig upphettning under några timmar vid ungefär 160 °C i tryckkärl, i vilka luft eller kolsyra inpressas till omkring 800 kPa tryck. Slutprodukten är en genomskinlig eller elfenbensartad hård massa; den är ett utmärkt isoleringsmedel för värme och elektricitet samt står väl emot slag och stötar såväl som inverkan av fuktighet, utspädda syror och alkalier. Den kan utan smältning eller sönderdelning upphettas till 300° och låter bearbeta sig med skärande verktyg.

Lösningar av bakelit A kan användas till impregnering av trä, papper, konststen med mera samt till fernissartade överdrag på till exempel metaller. Även i sådana användningsområden omvandlas bakeliten till sist, genom härdning, till bakelit C. Trä, tyg eller papp som behandlats på detta sätt är absolut tätt samt mycket hårt och fast och motstår kemiska lösningsmedel, nötning, förmultning och så vidare. Bakelitlösningar kan användas även som lim och kitt.

Vanliga benämningar av råämnen:
Bakelit = Fenolplast
Vävbakelit = Vävarmerad fenolplast
Pappersbakelit (fenolpapper) = Pappersarmerad fenolplast

Fenolpapper och vävbakelit är mycket vanliga material för elektroniska kretskort, men industriellt har de på senare år alltmer konkurrerats ut av glasfiberbaserade material. För hemmabyggare och enklare elektronikbyggsatser är det dock fortfarande vanligt med kretskort i dessa material.

Ett av Skandinaviens första plastmaterial var det starkt bakelitliknande isolit som utvecklades 1917–1918 av Innanendra Das Gupta vid Perstorp AB.

Se även
 Fenolplast
 Härdplast
 Termoplast
 Polymer
 Varumärkesord

Källor

Referenser

Externa länkar

Plast
Varumärkesord
Ugglan
Luther (film)

Luther är en tysk långfilm från 2003 i regi av Eric Till, med Joseph Fiennes, Alfred Molina, Jonathan Firth och Claire Cox i rollerna.

Handling
Filmen handlar om den tyske teologen Martin Luther.

Rollista

Externa länkar
 

Filmer 2003
Tyska biografifilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Eric Till
Kulturella återgivningar av kejsar Karl V
Kulturella återgivningar av Martin Luther
Gunnilse IS

Gunnilse IS är en fotbollsklubb i Angered i Göteborg, bildad 1950.

Klubbens främsta tid på herrsidan är 1990-talet. 1989 vann laget division 2 och laget spelade sedan 1990–2000 i Division 1 och (år 2000) Superettan. 1997 tog laget tidigt en stor ledning i serien, och Allsvenskan var nära. Efter en svag höst blev det dock bara en tredjeplats, vilket ändå är Gunnilses största merit.

Sedan 2019 ingår Gunnilse IS i Angered Allians, ett samarbete mellan tre föreningar i Angered: Gunnilse IS, Angered MBIK och Angered IS, och spelar sina matcher under namnet Angered BK.

Profiler
Walid Atta
Jeffrey Aubynn
Bo Börjesson
Magnus Jonsson
Dag Magnusson
Jozo Matovac
Lennart Ottordahl
Martin Smedberg-Dalence
Dorde Uzelac
Sami Vinni

Externa länkar
 Officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Göteborg
Sportklubbar bildade 1950
Angered
Modifikation

Modifikation kan avse:

 Används inom kemin för att avse på typer av olikheter. Se polymorfi och allotropi.
 Används inom biologin om egenskaper som inte är ärftliga utan betingad av yttre förhållanden.
 Modifikation (datorspel) – ett fenomen där spelare lägger till eller ändrar innehåll i ett datorspel.

Se även
 Modding – ett föremål eller apparat ändras till det bättre eller för särskilt ändamål

Källor
Koppom

Koppom är en tätort i Eda kommun. Koppom, beläget i Järnskogs socken, är den tredje största tätorten i kommunen efter Charlottenberg och Åmotfors. Tätorten är belägen 30 km från Arvika och 15 km från den norska gränsen.

Etymologi
Namnet Koppom härstammar från Koppem. Kopp och em betyder höjd respektive hem.

Befolkningsutveckling

Samhället
I tätorten finns en pizzeria, en bank, en frisersalong, en bygghandel, en livsmedelsaffär, en bensinstation med kiosk, och ett bibliotek.

Mitt i samhället finns ett rosarium med 220 olika sorters rosor och totalt 360 buskar.

Kommunikationer
Fram till 1985 hade Dal-Västra Värmlands järnväg (DVVJ) en station i Koppom. Numera finns endast busskommunikationer.

Länsväg 177 betjänar orten mot Åmotfors/Vännacka. En omnumrerad väg med god standard går mellan Koppom och Sulvik. Denna väg ansluter till länsväg 172 mot Arvika i Sulvik och till länsväg 177 mot Åmotfors/Vännacka. Koppom har främst pendling till Åmotfors och Arvika.

Utbildning
I Koppom finns en förskola som heter Hagåsen. Det är den första förskolan i Koppom vars lokaler byggts för en förskola. Innan har förskolorna legat i lokaler som inte varit helt anpassade för att bedriva förskoleverksamhet.

Grundskolan Hierneskolan bedriver utbildning från förskoleklass till årskurs nio. Det finns ingen gymnasieskola, utan Årjängs och Arvikas gymnasieskolor är de närmaste.

Industri
Koppom har haft tillverkningsindustri inom bland annat järn, papper, och värmesitsar. Numera finns en industrilackering med cirka 30 anställda.

Kultur
Jonas Gardells bokserie Torka aldrig tårar utan handskar utspelar sig bland annat i Koppom, där författarens pappa Bertil Gardell föddes. Den handlar om den homosexuelle Rasmus som lämnar det lilla Koppom för att kasta sig ut i de homosexuellas Stockholm under 1980-talet.

Skolwebbtidningen på Hierneskolan har vunnit lilla journalistpriset två gånger, 2011 och 2012.

I Näved strax utanför Koppom finns skivbolaget och musikstudion Silence.

I en dalgång mitt i samhället finns fyra olika utrotningshotade fårraser.

Sport

Koppoms IK, oftast förkortat KIK, har fotbolls- och innebandylag. KIK har numera nästan alla sina lag gemensamt med Köla AIK.

Omkring idrottshallen Gillevi finns ett flertal skjutbanor och under idrottshallen finns en tio meters luftgevärsbana. En tennisbana och ett motionsspår finns i anslutning till idrottshallen.

Kända personer från Koppom
 Solveig Ternström, skådespelare och f.d. centerpartistisk riksdagsledamot
 Mathias Holmgren, sångare
 Annalena Persson, operasångerska
 Bertil Gardell, professor i socialpsykologi
 Per Eklund, rallyförare
 Mona Brorsson, skidskytt

Referenser 

Orter i Eda kommun
Tätorter i Sverige
Floda BoIF

Floda BoIF är en fotbollsklubb bildad i Floda. Klubben grundades 11 februari 1935 som Floda Boll- och Idrottsförening. Klubben har mestadels spelat i de lägre divisionerna men var i början på 2000-talet högre upp och var nära att vinna div 2. Efter det huserade klubben i div 4 innan man 2018 ramlade ner i div 5 där man fortfarande håller till (2020)

Hemmamatcherna spelas på Flodala IP.

Floda har deltagit i Svenska cupen 17 gånger, 2003 då man nådde andra omgången förlorade man med 1-9 mot Örgryte IS.

Profiler
Joakim Söndergaard
Martin Karlsson
Dioh Williams
Dulee Johnson
Jimmy Dixon
Teddy Olausson
Hjalmar Holgersson

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1935
Sport i Lerums kommun
Åmotfors

Åmotfors är en tätort i Eda distrikt (Eda socken) i Eda kommun, Värmlands län, belägen 22 km nordväst om Arvika vid Riksväg 61. Mindre delar av tätorten ligger i Arvika kommun (Ny distrikt/Ny socken) samt i Köla distrikt (Köla socken).

Historia

Orten hette Åmot fram till 1917 då den fick det nuvarande namnet Åmotfors. Åmotfors fick sin industri redan i slutet av 1600-talet då en masugn uppfördes vid Kroppstadfors. Noreborgs järnbruk anlades 1750-51.

Åmotfors är beläget i Eda socken och ingick efter kommunreformen 1862 i Eda landskommun. I denna inrättades för orten 18 november 1904 Åmots municipalsamhälle. Den 17 december 1943 ändrades namnet till Åmotfors municipalsamhälle, och detta upplöstes 31 december 1961. Orten ingår sedan 1971 i Eda kommun.

Befolkningsutveckling

Näringsliv
I Åmotfors finns bl.a. Norma Projektilfabrik, Åmotfors Bruk AB.

Ortens enda större matbutik är Coopbutiken. Den drivs av Coop Värmland och hette Konsum fram till 2018.

Den kortlivade Svenska lantmännens bank etablerade 1918 ett kontor i Åmotfors. Denna bank uppgick i Jordbrukarbanken som 1937 överlät kontoret till Wermlands enskilda bank. Åmotfors hade även ett sparbankskontor tillhörande Westra Wermlands Sparbank. Wermlandsbankens tidigare kontor är avvecklat, men sparbanken finns kvar.

Sevärdheter 
Åmotfors kyrka
Eda skans

Åmotfors i musiken
Plura Jonsson har skrivit sången Månskensnatt i Åmotfors som Sven Ingvars 1996 gjorde känd. Vazelina Bilopphøggers har skrivit Åmotfors - Sköna Värmland (1996).

Referenser 

Orter i Arvika kommun
Orter i Eda kommun
Tätorter i Sverige
Adolfsfors-Köla

Adolfsfors-Köla är en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Eda kommun. Den omfattar bebyggelse i byn Adolfsfors med Adolfsfors bruk och kyrkbyn Köla i Köla socken.

Byarna ligger runt Kölaälvens utlopp i sjön Hugn. Vid den lilla kraftverksdammen ovanför orten ligger Adolfsfors herrgård. Denna är nyrenoverad och blickar å ena sidan åt Norge och å andra sidan nerför en sluttning mot dammen.

På orten finns en liten byskola centralt placerad. Tidigare var den samlingsskola för elever från Skällarbyns skola och Lässeruds skola. Numera har man på grund av ökat elevantal öppnat den för förskoleklass till årskurs 5 efter att den i ett antal år varit nerlagd/nerläggningshotad.

På fotbollsplanen kunde förr det lokala laget Köla AIK (Köla Allmänna Idrottsklubb) ses spela.

Vid sjön Hugn ligger Köla kyrka och kyrkogården. Ovanför kyrkan på en höjd med utsikt över bygden ligger prästgården på sluttningen av Valfjället

Orten hade fram till slutet av 1980-talet en lanthandel. På 1970-talet fanns det även ett post- och bankkontor i bygden.

Befolkningsutveckling

Källor 

Orter i Eda kommun
Småorter i Sverige
Bruksorter i Sverige
Eda

Eda är en småort i Eda kommun och kyrkby i Eda socken.

I Eda ligger Eda kyrka.

Befolkningsutveckling

Se även
Eda glasbruk

Noter

Orter i Eda kommun
Småorter i Sverige