kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Gustaf Örnestedt

Carl Gustaf Örnestedt, född 1669, död 1742, militär; fältmarskalk.

Biografi
Örnestedt var son till hovkansler Frantz Örnestedt och hans hustru Anna von Deilen. Tjänstgjorde till en början vid Västgöta kavalleri, och hade vid utbrottet av stora nordiska kriget 1700 avancerat till ryttmästare. Han transporterades då till Södra skånska kavalleriregementet, och befordrades där till överstelöjtnant 1703 och 1704 till överste. Deltog med sitt regemente i slaget vid Kliszów, slaget vid Pułtusk och slaget vid Punitz. Tvingades efter Poltava kapitulera vid Perevolotjna, men fick kort efteråt mot utväxling av en rysk fången officer tillfälle att återvända till Sverige, och utnämndes till generalmajor 1712. 1716 befordrades han till general vid kavalleriet, och förde efter fältmarskalk Nils Karlsson Gyllenstierna befälet över den i Skåne förlagda svenska truppstrykan. 1717 upphöjdes Örnestedt till friherrligt stånd. 1718 följde han Karl XII på hans norska fälttåg. Efter kungens död var han en av dem som förordade Ulrika Eleonora som tronarvinge, under förutsättning att hon avsade sig enväldet. 30 maj 1718 erhöll han fullmakt som riksråd, men tillträdde aldrig, enligt uppgift på grund av att han upprördes över intrigerna efter kungens död. 17 juni 1719 erhöll han fältmarskalks fullmakt.

Se även
 Lista över svenska fältmarskalkar

Källor 

Nilsson, Bengt. Ernst Brunners Carolus Rex - en granskning, Kapitel 27 : Bender, läst 22 juli 2008

Noter

Födda 1669
Avlidna 1742
Män
Svenska friherrar
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska generaler
Svenska fältmarskalkar
Karoliner
Personer i stora nordiska kriget
Deltagare i slaget vid Poltava
Deltagare i slaget vid Narva
Deltagare i slaget vid Kliszów
Gustaf David Hamilton

Gustaf David Hamilton, född 1699, död 1788 var en svensk greve (1751) militär, samt överbefälhavare under kriget mot Preussen 1758. Han blev fältmarskalk 1765.

Biografi
Han var son till Hugo Hamilton af Hageby. Efter några års svensk militärtjänst blev Hamilton 1720 kapten vid det franska regementet Royal Suédois och deltog i polska tronföljdskriget. 1741 blev han överste i svensk tjänst, 1747 generalmajor av infanteriet och 1755 generallöjtnant. I pommerska kriget erhöll han sommaren 1758 överbefälet men visade sig ganska obeslutsam och vacklande och kunde lika lite som sin företrädare Gustaf Fredrik von Rosen uträtta något av vikt. Då han på grund av detta fick skarpa förebråelser av kanslipresidenten Anders Johan von Höpken, begärde han i november 1758 sitt avsked inte bara från överbefälet utan även från krigstjänsten. Han ägnade sig härefter huvudsakligen åt sina gods i Skåne, framförallt Barsebäcks slott, vilket han skötte med för sin tid ovanlig framsynthet och driftighet och 1767 gjorde till fideikommiss inom sin släkt. I partipolitiken deltog han alltjämt som ivrig hatt, fick 1765 fältmarskalks titel och utnämndes 1778 till en av rikets herrar. Hamilton, som var känd för sina spirituella elakheter skildras mycket sympatiskt av Johan Kristoffer Georg Barfod i Märkvärdigheter rörande skånska adeln.

1755 stadgade Hamilton att katters öron skulle skäras längs huvudet så att de inte skulle ta rapphöns.

Familj
Han var far till Adolf Ludvig Hamilton, Anna Margareta Hamilton och Axel Hamilton.

Bilder

Se även
 Lista över svenska fältmarskalkar

Källor

Vidare läsning 
 

Svenska fältmarskalkar
Svenska friherrar
Svenska grevar
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Personer under frihetstiden
Födda 1699
Avlidna 1788
Män
Mottagare av Serafimerorden
Svenska militärer under 1700-talet
Gustaf David
Gabriel Spens (1712–1781)

Gabriel Spens, född 23 september 1712 på Margretelunds slott, död 8 september 1781 på Engelholms herrgård, var en svensk greve, fältmarskalk, riksråd och en av rikets herrar.

Bakgrund
Spens blev efter studierna i Uppsala fänrik vid Dalregementet 1732, gick i polsk tjänst 1734 där han sårades vid en belägring av Danzig (Gdansk). Därefter gick han i fransk tjänst som kapten vid general Lencks regemente (Royal suédois) och deltog i fälttåget vid Rhen. Återvände till Sverige och Dalregementet 1739. Deltog som ryttmästare vid Västgöta kavalleriregemente i kriget i Finland 1741–1742. Gavs i uppdrag att värva ett regemente i Tyskland 1749, detta uppsattes i Stralsund under namnet Spenska regementet och Spens blev dess chef från 1749–1765. Han deltog i kriget i Pommern mot Preussen 1757–1762, från 1760 som generalmajor och kommendant i Stralsund. Överste för Närke-Värmlands regemente 1765–1779, generallöjtnant 1770, general av infanteriet 1773 samt fältmarskalk och Serafimerriddare 1776. Ogift.

Spens var fideikommissarie till herrgården Engelholm i Östergötland.

Se även
Spens, släkt

Källor

Avlidna 1781
Födda 1712
Svenska fältmarskalkar
Svenska generaler
Svenska grevar
Svenska riksråd under 1700-talet
En av rikets herrar
Män
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Kommendörer av Svärdsorden
Mottagare av Serafimerorden
Svenska militärer under 1700-talet
Gabriel
Philip von Platen (fältmarskalk)

Philip Julius Bernhard von Platen, född 14 mars 1732 på godset Dornhof på Rügen, död där 23 april 1805, var en svensk friherre, fältmarskalk och generalguvernör. Gift 1761 med Juliana Regina von Usedom.

Hans föräldrar var lantrådet Kristofer Ernst von Platen och Anna Lucretia von Bohlen. Efter att ifrån 1746 ha stått inskriven som volontär i svensk tjänst vid generalmajoren friherre von Schwerins regemente, utnämndes von Platen 1749 till fänrik vid Drottningens livregemente till fot och blev löjtnant vid detsamma 1752. Fem år senare erhöll han regeringens tillåtelse att delta i preussiska arméns fälttåg i Böhmen där han blev sårad i stridigheterna vid Prag men skyndade vid Sveriges krigsförklaring mot Preussen för att ställa sig under de svenska fanorna. Utnämnd till ryttmästare för en skvadron husarer, som han själv uppsatt, deltog han i de flesta strider under kriget, avancerade till förste major vid Gula husarerna och blev, sedan han kommit hem till Sverige, överstelöjtnant vid Gröna dragonerna 1767. Efter Gustav III:s anträde till regeringen utnämndes han 1772 till överste för Norra skånska kavalleriregementet och 1776 till generalmajor. Genom sitt uppträdande som ivrig medlem av ridderskapets rojalistiska minoritet vid 1786 års riksdag förvärvade von Platen Gustaf III:s gunst och befordrades till generallöjtnant 1788 samt blev serafimerriddare 1790. Av förmyndarstyrelsen förordnad till generalbefälhavare i Skåne 1792 och general 1795, utnämndes han året efter till en av rikets herrar, generalguvernör över Pommern samt Greifswalds akademis kansler, blev 1797 friherre och 1799 fältmarskalk. Efter att 1800 entledigats från generalguvernörskapet avled han på Dornhof den 23 april 1805.

Genealogi

Föräldrar
Kristofer Ernst von Platen (1687-1753)
Anna Ulrika Lucretia von Bohlen (1701-1732)

Fru
Juliana Regina von Usedom (1741-1810)

Barn
Ernst Christoph Philip von Platen
Fredrik Wilhelm von Platen (1763-1788)
Baltzar Bogislaus von Platen (1766-1829)
Carl Gustaf von Platen (1762-1819)
Charlotta Vilhelmina von Platen (1779-1860)
Juliana Maria Lovisa von Platen (1765-1824)

Se även
 Lista över svenska fältmarskalkar

Källor

Noter

Vidare läsning 

En av rikets herrar
Svenska fältmarskalkar
Mottagare av Serafimerorden
Riddare med stora korset av Svärdsorden
Svenska militärer under 1700-talet
Födda 1732
Avlidna 1805
Män
Personer från Rügen
Philip
Västanfors IF

Västanfors IF, bildad 1916, är en idrottsförening från Fagersta i Sverige. Klubben bedriver bandy och fotboll, tidigare även innebandy. Klubbens herrlag i bandy har spelat 32 säsonger i Sveriges högsta division. och blev svenska mästare 1954.

Klubben bedrev under 1980-talet även innebandy. Innebandysektionens damer vann SM-guld  och  samt SM-silver .

Klubben är sedan 2001 en alliansförening, uppdelad i tre olika delföreningar:

 Västanfors IF:s huvudförening
 bandy, Västanfors IF BK 
 fotboll, Västanfors IF FK

Källor

Externa länkar
Västanfors IF BK 
Västanfors IF FK 

 
Alliansföreningar i Sverige
Bandyklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1916
Upplösta innebandyklubbar i Sverige
Tresticklan

Tresticklans nationalpark är en nationalpark i Västra Götalands län. Området utgörs av en stor, av människan relativt opåverkad naturskog, som präglas av glesa och karga tallar, ett sprickdalslandskap och barrskogsfåglar som tjäder, orre och järpe.

Nationalparken ligger i nordvästra Dalsland, mot gränsen till norska Østfold, i Dals-Eds kommun (i församlingarna Dals-Ed och Nössemark). Högsta punkten heter Orshöjden (276 m ö.h.). I nationalparken finns bland annat sjön Stora Tresticklan.

Den dominerande naturtypen är hällmarkstallskog. Området har en relativt artfattig flora. Genom sin storlek har nationalparken ytterst få motsvarigheter i övriga södra Sverige.

Källor
 Sveriges nationalparker: Tresticklans nationalpark
 Länsstyrelsen - Tresticklan

Externa länkar

Nationalparker i Sverige
Dals-Eds kommun
Naturskyddsområden bildade 1996
Thomas Robert Malthus

Thomas Robert Malthus, född 13 eller 14 februari 1766 i Westcott, Surrey, död 23 december 1834 i Bath, var en brittisk präst, nationalekonom och demograf.

Biografi

Malthus företog en del forskningsresor, bland annat då han 1799 reste genom Norge med start i Halden och mål i Trondheim. Av Malthus finns en resedagbok från denna resa.

Malthus betydelse härrör framförallt från hans bok An Essay on the Principle of Population (1798). Han framlade där teorin att, om inga politiska åtgärder vidtas, blir befolkningen större än tillgången på livsmedel, och tillgången på mat per person därför kommer att minska. Det underliggande antagande Malthus då gjort är att anta att befolkningen i ett område tenderar öka med en exponentiell faktor medan matproduktionen endast ökar med en aritmetisk faktor. En viktig del av Malthus slutsats blir då att födelsekontroll är av avgörande betydelse för den ekonomiska tillväxten och välståndet. Malthus avvisar dock lönenivåer som överstiger vad som behövs för livets nödtorft. Om en arbetarfamilj får ökade inkomster leder detta nämligen till att man skaffar sig ytterligare barn, som då också har förutsättningar att överleva.

Att förhindra födslar inom familjen genom preventivmedel eller aborter ansåg Malthus vara oacceptabelt. Det var först nymalthusianerna mot slutet av 1800-talet som propagerade för familjeplanering. Malthus skrifter inspirerade Darwin till tanken om de biologiska arternas kamp för tillvaron.

Se även 
 Överbefolkning
 Malthusianism
 Nymalthusianism
 Ester Boserup
 Herman Daly
 Paul R. Ehrlich
 Kris i befolkningsfrågan

Referenser 

Brittiska nationalekonomer
Män
Födda 1766
Avlidna 1834
Brittiska präster under 1800-talet
Brittiska präster under 1700-talet
Ledamöter av Royal Society
Personer från Surrey
Lista över svenska fältmarskalkar

Denna lista över svenska fältmarskalkar behandlar de totalt 75 fältmarskalkar som utsetts i Sverige, från 1609 till 1824. Inledningsvis var fältmarskalken befälhavare för rytteriet och blev först den främsta militära graden i Sverige under det tidiga 1600-talet, i synnerhet efter att Jakob Pontusson de la Gardie erhållit graden. Nedan finns en lista över dessa.

Lista över svenska fältmarskalkar 

Utvärdering av Jan von Konow

 Toppskikt. Allra främst kan urskiljas en fåtalig elit av fältherrar i ordets sannaste mening. Kännetecknande för dem är att var och en har haft självständigt befäl över en truppstyrka av minst en armés storlek och vunnit betydande segrar.
 Nästan toppskikt. Deras insatser var emellertid, trots allt, av en ringare omfattning, och deras styrkors begränsade numerär gjorde den operativa ledningen mindre komplicerad.
  Nära toppskikt, mycket skicklig, skicklig och medelmåttor är ytterligare gradering.
 Titulärmarskalk. Fredrik Vilhelm von Hessenstein illegitim son till kung Fredrik I. Tolv år gammal utnämndes han till överste och regementchef, vid 21 års ålder blev han generalmajor.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 Jan von Konow, (2002). Svenska fältmarskalkar
Sundholm, Olof Theodor (1873). Sveriges Fältmarskalkar: Biografiskt Tecknade

Externa länkar 

Fältmarskalkar
Svenska fältmarskalkar
Lista över Chiles presidenter

Chiles president (officiell spanskspråkig titel: Presidente de la República de Chile) är landets stats- och regeringschef.

Presidentämbetet inrättades 1826.

"Högsta Styresmän" (Directores Supremos) 
 Bernardo O'Higgins Riquelme (1818–1823)
 Ramón Freire Serrano (1823–1826)

Presidenter 
 Manuel Blanco Encalada (1826–1826)
 Ramón Freire Serrano (1827–1827)
 Francisco Antonio Pinto Díaz (1829–1829)
 José Joaquín Prieto Vial (1831–1841)
 Manuel Bulnes Prieto (1841–1851)
 Manuel Montt Torres (1851–1861)
 José Joaquín Pérez Mascayano (1861–1871)
 Federico Errázuriz Zañartu (1871–1876)
 Aníbal Pinto Garmendia (1876–1881)
 Domingo Santa María González (1881–1886)
 José Manuel Balmaceda Fernández (1886–1891)
 Jorge Montt Álvarez (1891–1896)
 Federico Errázuriz Echaurren (1896-†1901)
 Germán Riesco Errázuriz (1901–1906)
 Pedro Montt Montt (1906-†1910)
 Ramón Barros Luco (1910–1915)
 Juan Luis Sanfuentes Andonaegui (1915–1920)
 Arturo Alessandri Palma (1920–1925)
 Emiliano Figueroa Larraín (1925–1927)
 Carlos Ibáñez del Campo (1927–1931)
 Juan Esteban Montero Rodríguez (1931–1932)
 Arturo Alessandri Palma (1932–1938)
 Pedro Aguirre Cerda (1938–†1941)
 Juan Antonio Ríos Morales (1942–†1946)
 Gabriel González Videla (1946–1952)
 Carlos Ibáñez del Campo (1952–1958)
 Jorge Alessandri Rodríguez (1958–1964)
 Eduardo Frei Montalva (1964–1970)
 Salvador Allende Gossens (1970–†1973)
 Augusto Pinochet Ugarte (1974–1990)
 Patricio Aylwin Azócar (1990–1994)
 Eduardo Frei Ruiz-Tagle (1994–2000)
 Ricardo Lagos Escobar (2000–2006)
 Michelle Bachelet Jeria (2006–2010)
 Sebastián Piñera Echenique (2010–2014)
 Michelle Bachelet Jeria (2014–2018)
 Sebastián Piñera Echenique (2018–2022)
 Gabriel Boric Font (2022-)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 www.gobiernodechile.cl

Politik i Chile
Presidenter
Chile
 
Chile
1678

1678 (MDCLXXVIII) var ett normalår som började en lördag i den gregorianska kalendern och ett normalår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 8 januari – Svenskarna besegrar brandenburgarna i slaget vid Warksow varmed svenskarna återerövrar Rügen.
 Januari – Frankrike sluter separatfred med Lüneburg.

Maj 
 25 maj – Norrmännen inleder en belägring av Bohus fästning.

Juli 
 22 juli – Norrmännen gör ett misslyckat försök att storma Bohus fästning.
 25 juli – Medevi brunn, Sveriges första kurort, grundas av Urban Hjärne.

Augusti 
 4 augusti – Kristianstad återerövras av svenskarna.
 10 augusti – Fred sluts mellan Frankrike och Nederländerna vilket medför att Sverige kan sätta in alla sina styrkor i striderna mot danskarna.

September 
 16 september – Brandenburgarna erövrar Rügen.

Oktober 
 15 oktober – Stralsund kapitulerar för brandenburgarna.

November 
 15 november – Greifswald, det sista svenska fästet i svenska Pommern, kapitulerar för brandenburgarna.

December 
 4 december – En svensk transportflotta på väg från Tyskland till Sverige strandar vid Bornholm och går under.

Okänt datum 
 En stor brand härjar Lund vilket bland annat leder till att gatan Ljusesträtet i staden rivs.

Födda 
 4 mars – Antonio Vivaldi, italiensk violinist och tonsättare.
 7 mars – Filippo Juvarra, italiensk arkitekt.
 21 mars - Marie Elisabeth av Schleswig-Holstein-Gottorp, regerande tysk abbedissa. 
 13 december – Yongzheng-kejsaren, kejsare av Kina.

Avlidna 
 Maj – Anna Maria van Schurman, tysk-holländsk författare, målare, gravör, poet och akademiker.
 17 maj – Bogislaus Philipp von Chemnitz, tysk-svensk politisk och historisk skriftställare, svensk rikshistoriograf.
 18 oktober – Jacob Jordaens, flamländsk målare.
 Nurul Alam Naqiatuddin Syah, regerande sultaninna av sultanatet Aceh.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Rigabukten

Rigabukten, även Rigaviken, ,  (Livländska bukten), , är en bukt i östra Östersjön, mellan Estland och Lettland.

Geografi 
Rigabukten avgränsas från resterande Östersjön av ön Ösel. Bukten är förbunden med resten av Östersjön via Svorbesundet i väster och Moonsund i norr. I bukten finns öarna Kynö och Runö. Rigabuktens yta är cirka 18 000 kvadratkilometer. Medeldjupet är 26 meter och maxdjupet är 67 meter.

Vatten 
Liksom i Östersjön är vattnet bräckt, med en medelsalthalt om 5–6 promille. Bukten tillförs sötvatten från flera vattendrag, främst Daugava, Lielupe, Gauja och Pärnu. Buktens totala avrinningsområdet har en yta om 138 000 kvadratkilometer och ligger i Lettland (59 000 km²), Belarus (38 000 km²), Ryssland (24 000 km²), Litauen (10 000 km²) och Estland (7 000 km²).

Klimat och turism 
Rigabukten blir helt isbelagd 60 procent av vintrarna. På sommaren utnyttjas de långa sandstränderna flitigt för bad, framförallt vid Jūrmala och Pärnu.

Källor 
 :en:Gulf of Riga (Wikipedia på engelska)
 http://www.estonica.org/en/Nature/The_Baltic_Sea/The_Gulf_of_Riga/
 https://web.archive.org/web/20180218135658/http://www.baltic.vtt.fi/demo/gor/frames.html

Bukter i Estland
Bukter i Lettland
Östersjön
Områden och platser i SMHI:s sjöväderrapport
1459

1459 (MCDLIX) var ett normalår som började en måndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Mars 
Mars – Karl Knutsson (Bonde) förlorar en viktig ekonomisk tvist mot Johan Stenhusen, en borgare i Köln.

Juni 
20 juni – Serbien blir en del av Osmanska riket.

Födda 
2 mars – Hadrianus VI, född Adriaan Florenszoon Boeyens, påve 1522–1523.
6 oktober – Martin Behaim, tysk astronom och kartograf.
27 december – Johan I Albrekt, kung av Polen 1492–1501.
 Christina Hansadotter (Brask), svensk birgittinnunna, författare och översättare.

Avlidna 
3 maj – Erik av Pommern, kung av Norge 1389–1442 samt av Danmark och Sverige 1396–1439 (i Sverige med två avbrott).
Nguyễn Thị Anh, vietnamesisk drottning och regent.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1733

1733 (MDCCXXXIII) var ett normalår som började en torsdag i den gregorianska kalendern och ett normalår som började en måndag i den julianska kalendern.

Händelser 
12 februari – Britten James Oglethorpe grundar den amerikanska staden Savanna i Georgia.
10 juli – Oratoriet Athalia av Georg Friedrich Händel uruppförs på Sheldonian Theatre i Oxford.
23 november - 1733 års slavuppror på Saint John utbryter.

Okänt datum 
Polska tronföljdskriget utbryter. Ryssland tar parti för August III (son till August den starke). Frankrike tar parti för Stanislaw I Leszczynski (Karl XII:s forne bundsförvant).
Fartyget Drottning Ulrica Eleonora beger sig på en tvåårsseglats till Kanton.
Sista avrättingen med rådbråkning utförs i Sverige.

Födda 
19 februari – Daniel Solander, naturforskare, upptäcktsresande, lärjunge till Carl von Linné.
13 mars – Joseph Priestley, brittisk kemist och präst.
18 september – George Read, amerikansk politiker.
Josina van Aerssen, nederländsk kompositör.

Avlidna 
1 februari – August den starke, 62, kurfurste av Sachsen under namnet Fredrik August II 1694–1733, kung av Polen under namnet August II 1697–1704 och 1709–1733.
15 mars – Charlotte Aïssé, fransk brevskrivare.
12 september – François Couperin, 64, fransk kompositör, organist och cembalist.
25 oktober – Giovanni Girolamo Saccheri, 66, italiensk jesuitpräst och matematiker.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Associativitet

Inom matematiken, speciellt abstrakt algebra, kallas en binär operator * på en mängd S associativ om det för alla x, y och z i S gäller att
(x * y) * z = x * (y * z).
Om så är fallet kan man använda beteckningen x * y * z, eftersom det inte spelar någon roll i vilken ordning operationerna utförs.

De mest kända exemplen på associativa operatorer är addition och multiplikation av naturliga tal; till exempel:
 (7 + 3) + 9 = 7 + (3 + 9), uttrycket till vänster kan beräknas som 10 + 9 = 19 och uttrycket till höger till 7 + 12 = 19, vilket är samma värde;
 (10 · 5) · 3 = 10 · (5 · 3), uttrycket till vänster kan beräknas till 50 · 3 = 150, medan uttrycket till höger kan beräknas till 10 · 15 = 150.
Subtraktion är dock inte associativ eftersom det i regel inte gäller att (a - b) - c = a - (b - c).

Andra exempel på associativa binära operatorer inkluderar addition och multiplikation av reella tal, komplexa tal och kvadratiska matriser; addition av vektorer; och snitt och unioner av mängder.
Dessutom, om M är en mängd och S betecknar mängden av alla funktioner från M till M, så är operationen sammansättning av funktioner på S associativ.

Matrismultiplikation är associativ utan att vara kommutativ, vilket kan tyckas märkligt. Associativitet innebär att det spelar ingen roll i vilken ordning man gör de två parvisa multiplikationerna för få produkten av tre element i en mängd, medan kommutativiteten är att man kan kasta om ordningen inom en multiplikation. För matriser som är inte kvadratiska blir det extra tydligt då man inte ens kan byta ordningen på multiplikationen (kommuterar) eftersom då stämmer inte storlekarna. Däremot stämmer de oavsett vilken ordning man gör multiplikationerna om man har tre matriser att multiplicera.

En mängd tillsammans med en associativ binär operator kallas för en semigrupp; monoider och grupper är exempel på semigrupper.

Källor

Se även 
 Distributivitet
 Kommutativitet
 Neutralt element

Abstrakt algebra
Binära operationer
Axel Lewenhaupt (överste)

Axel Johansson Lewenhaupt,  född i september 1626, död 17 januari 1668 på Koberg i Lagmansereds socken, greve till Raseborg och Falkenstein, friherre till Reipolzkirchen, Käggleholm och Vinberg, herre till Bretzenheim, Koberg och Upplo, var en svensk ämbetsman och militär.

Axel Lewenhaupt blev student vid Uppsala universitet 1643, kammarherre hos drottning Kristina 1650, överstelöjtnant vid Dalregementet 1651 samt överste och chef för Upplands regemente senare samma år. Han erhöll 1652 en donation av gods i Kopparbergs län och blev året därpå överkammarherre hos drottningen. 1654 erhöll han investitur på grevskapet Falkensten och var samma år Niklas II av Lothringens sändebud till Sverige för att lyckönska kung Karl X Gustav till tronbestigningen. Han erhöll 1657 avsked från överstebefattningen.

Gift 1656 med sin kusindotter Maria Elisabet av Manderscheid.

Barn:
Hedvig Eleonora Lewenhaupt gift med friherre Ture Bielke.
Eva Lewenhaupt gift med friherre Alexander Palbitzki.

Se även
 Lewenhaupt

Källor 
 Svenska adelns ättartavlor, Gustaf Elgenstierna, 1928

Svenska grevar
Svenska militärer under 1600-talet
Födda 1626
Avlidna 1668
Män
Axel 01