kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Timmer

För antalsenheten, se Timmer (räkneord), för sågat, bearbetat trä se Virke.

Timmer är grova stammar från träd som sågas upp till sågade trävaror.

Svenska förhållanden
I Sverige är timmer, jämte massaved, huvudsortimentet som tas ut vid slutavverkningar och, i mindre utsträckning, även gallringar. Priset för timmer är beroende av dess kvalité, som rakhet och grovlek, men är generellt mycket högre än för motsvarande volym massaved. De stora timmervolymerna i det svenska skogsbruket kommer från tall och gran.

Timmer från lövträd, till exempel björk och ek, kallas för kubb och har historiskt ofta haft svårt att finna avsättning på timmermarknaden. Mängden som förbrukas till exempelvis möbler är inte så hög, även om lövtimmer av bästa kvalitet kan ha bra priser.

Klassning av timmer
Timmer mäts in vid industrin av virkesmätare som kuberar och klassar varje enskild stock. Minimimåttet för timmer är femton centimeter under bark i topp. Klenare rundvirke, ner till tolv centimeter, handlas ibland som klentimmer'', normalt ingår dock fraktionen, tillsammans med stockar ända ner till fem centimeter toppmått, i massavedssortimentet. Betalningen är starkt beroende på klass. För grantimmer finns det två kvalitetsklasser, furutimmer har fyra klasser. 

Som exempel kan det nämnas att leveransvirke bestående av granstockar som mätte 26 – 28 centimeter under bark i topp och var 46 decimeter långa avräknades med 525 kr/m³to i klass 1, men bara 380 kr/m³to i klass 4, i en representativ prislista för norra Sverige från 2004. För tall var skillnaderna större, i samma prislista och med samma förutsättningar, var priset 865 kr/m³to i klass 1 och 380 kr/m³to i klass 5.

I järnvägs- och lastbilsbranschen brukar ordet timmer användas för allt obearbetad trävirke, vare sig det är timmer, massaved eller annat.

Se även
 Stock
Tømmergraven

Skogsbruk
Byggnadsmaterial
Träbearbetning

pl:Sortyment drewna
Hoppande majoritet

Hoppande majoritet kallas det förhållande att en regering, som i sig själv inte har majoritet i parlamentet utan är en minoritetsregering, i olika frågor kan stödja sig på samverkan med olika oppositionsgrupper, och således i varje fråga erhålla stöd för sin politik. Detta var den typ av majoritet som regeringarna använde sig av i "vågmästarparlamentarismen" under 1920-talets svenska parlamentarism, jfr vågmästarpolitik.

Se även
Absolut majoritet
Enhällighet
Enkel majoritet
Konsensus
Kvalificerad majoritet
Majoritet
Relativ majoritet
Sociokrati

Referenser 

Politiska termer
Valsystem
John Bonham

John Henry "Bonzo" Bonham, född 31 maj 1948 i Redditch, Worcestershire, död 25 september 1980 i Windsor, Berkshire, var en brittisk musiker. Han är mest känd som trummis i Led Zeppelin mellan 1968 och 1980.

Bonham är vida ansedd som en av de bästa trumslagarna i rockens historia.

Den liveversion av låten Moby Dick som finns med på skivan How the West Was Won är kanske det bästa exemplet på vad "Bonzo" kunde prestera under sina glansdagar.

Biografi
På 1960-talet var Bonham med i diverse engelska band (bl.a Band Of Joy, tillsammans med Robert Plant), och under den tiden formade han en egen stil. 1968 gick han med i gruppen The New Yardbirds, resterna efter The Yardbirds, efter att sångaren Robert Plant rekommenderat honom. Bandet bytte snart namn till Led Zeppelin.

Död

Den 25 september 1980 hämtades Bonham av Led Zeppelins assistent Rex King, då Bonham skulle till Bray Studios i Berkshire för att repetera med Led Zeppelin för en kommande turné i USA, bandets första sedan 1977. Under resan stannade de för att äta frukost, där Bonham drack ungefär 16 shottar vodka. Han fortsatte sedan att dricka mycket när de kom till repetitionerna. När det senare på kvällen blev ett uppehåll i repetitionerna, tog sig bandet till Jimmy Pages hus i Windsor, Berkshire. Efter midnatt hade Bonham somnat och togs till en säng. Benji LeFevre, Led Zeppelins turnémanager, och John Paul Jones hittade honom död den följande eftermiddagen. Bonham blev 32 år gammal.

Några veckor senare efter coronerns utredning visade det sig att under Bonhams sista dygn hade han konsumerat 40 shottar av vodka vilket resulterade i lungödem: lungorna blev vattenfyllda på grund av inhalering av uppkastningar. Efter en utredning så löd domen, den 27 oktober, att Bonhams död var en olycka. Inga andra droger hittades i Bonhams kropp efter obduktionen. John Bonham kremerades och den 12 oktober 1980 begravdes han i Worcestershire. På gravstenen står det:

Trots rykten i pressen att trummisar som Cozy Powell, Carmine Appice, Barriemore Barlow eller Bev Bevan bland andra skulle efterträda Bonham i bandet, bestämde de kvarvarande medlemmarna att lägga ner Led Zeppelin. 4 december 1980 gav de ut ett pressmeddelande som bekräftade att gruppen inte skulle fortsätta utan sin trummis.

Källor

Referenser

Födda 1948
Avlidna 1980
Brittiska rockmusiker
Engelska rocktrummisar
Brittiska trummisar
Män
Medlemmar i Led Zeppelin
Personer från Redditch
CL

CL kan avse:

 CL – talet 150 med romerska siffror
 CL – nationalitetsbeteckning för motorfordon från Chile
 CL – ett högskoleprogram, se civilingenjör och lärare
 CL (sångare) – sångare i sydkoreanska gruppen 2NE1
 Cl – ett grundämne, se  klor
 cl – ett rymdmått, se centiliter
 cl – klädstorlek, se centilong
 .cl – nationell toppdomän för Chile
cl.exe – Microsoft C/C++ Optimizing Compiler

Se även 
 Champions League
Hans-Dietrich Genscher

Hans-Dietrich Genscher, född 21 mars 1927 i Halle i provinsen Sachsen, död 31 mars 2016 i  Wachtberg-Pech i Nordrhein-Westfalen, var en tysk politiker. Han är en närmast legendarisk politiker i Tyskland med sina 18 år som tysk utrikesminister (1974–1992), en period som även omfattade den tyska återföreningen.

Biografi
Hans-Dietrich Genscher, vars far var jurist, föddes i stadsdelen Reideburg i Halle an der Saale samt deltog i andra världskriget under de sista månaderna av kriget. Efter kriget satt han en period i de allierades fångenskap. Därefter studerade han rättsvetenskap i Halle och Leipzig i vad som då var östzonen. 1952 lämnade han DDR och flyttade till Västtyskland, där han arbetade som jurist. 

I Västtyskland gick Genscher med i FDP (Tysklands liberala parti) och invaldes 1965 i förbundsdagen. Han blev 1969 västtysk inrikesminister och vicekansler i den dåvarande koalitionsregeringen mellan SPD och FDP. Under sin tid som inrikesminister hade han det högsta ansvaret för terroristbekämpningen, som då var i ett aktivt skede (se även Röda armé-fraktionen). Han hade ett nära samarbete med BKA:s chef Horst Herold. År 1974 valdes han till ordförande för FDP på riksplanet samt blev utrikesminister i Helmut Schmidts regering.

FDP kom dock att göra en politisk kursändring och hösten 1982 lämnade partiet regeringssamarbetet med SPD för att istället samarbeta med CDU/CSU. Efter en misstroendeförklaring mot Schmidts kvarvarande minoritetsregering blev Helmut Kohl den 1 oktober 1982 ny förbundskansler, i spetsen för en CDU/CSU-FDP-koalition, där Genscher åter blev utrikesminister. Denna omvändning av FDP kom att kallas die Wende och initialt även Bonner Wende.

Genscher lade under sin tid som utrikesminister stor vikt vid avspänningspolitiken mellan öst och väst samt kom att påverka utvecklingen av Östtysklands Wende, den politiska kursändringen i västtysk riktning, vilket ledde till Tysklands återförening. Han var Västtysklands representant vid Två plus fyra-fördragets förhandlingar. År 1985 lämnade han posten som partiordförande på riksplanet. På egen begäran lämnade han 1992 ämbetet som utrikesminister. Han var en av Tysklands mest populära politiker.

Källor
 Nationalencyklopedin, band 7, (Höganäs: Bra böcker, 1992).
 https://web.archive.org/web/20160404082415/http://www.genscher.de/
 http://www.dhm.de/lemo/html/biografien/GenscherHansDietrich

Noter

Externa länkar 

Tysklands inrikesministrar
Tysklands utrikesministrar
Partiledare för FDP
Tyska förbundsdagsledamöter
Personer från Halle an der Saale
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Födda 1927
Avlidna 2016
Män
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Alumner från Leipzigs universitet
Västtysklands utrikesministrar
Horst Herold

Horst Herold, född 21 oktober 1923 i Sonneberg i Thüringen, död 14 december 2018 i Nürnberg, var chef för den västtyska federala polismyndigheten Bundeskriminalamt mellan 1971 och 1981.

Biografi 
Herold föddes i Sonneberg men växte senare upp i Nürnberg. Under andra världskriget deltog Herold på östfronten. Han skadades men kom tillbaka till fronten och var vid Tysklands kapitulation i Tjeckoslovakien. Efter kriget återvände Herold till Nürnberg där han utbildade sig till jurist.

1971 utsågs Herold till chef för Bundeskriminalamt (BKA) och fick snabbt stora framgångar som gripandet av de ledande medlemmarna av Röda armé-fraktionen under våren-sommaren 1972. Jakten fortsatte under hela Herolds tid som BKA-chef och skulle efter 1972 ha sitt mest intensiva skeende under så kallade tyska hösten ("Deutscher Herbst") 1977.

Horst Herold var som chef för Bundeskriminalamt ansvarig för västtyska polisens enhet för polisinsatser över delstatsgränserna under 1970-talet. Herold var mannen som ledde jakten efter olika stadsgerillamedlemmar, främst i Röda armé-fraktionen. Han var en pionjär på datorområdet, genom uppbyggandet av stora register, för att kunna få en bild av vilka de jagade var och lägga samman ledtrådar på ett snabbt och effektivt sätt för delstatspoliserna och BKA centralt.

Referenser

Noter

Litteratur
Dorothea Hauser, Baader und Herold - Beschreibung eines Kampfes, Alexander Fest Verlag, Berlin,  

 

Tyska poliser
Personer från Sonneberg
Födda 1923
Avlidna 2018
Män
Antikva

Antikva (av latin antiquus, gammal), är en boktryckarterm för den upprättstående, latinska tryckstilen, till skillnad från fraktur eller gotisk stil och kursiv stil, med eller utan seriffer. Antikvan kallas på franska caractère romain och på engelska roman type. Termen antikva används ibland endast som samlingsnamn för de stilar som innehåller serifer.

Antikvan är en efterbildning av de så kallade romerska typerna. Dess uppfinnare var italienarna Coluccio Salutati (1331–1406) och Poggio Bracciolini (1380–1459) som försökte införa den i stället för den gotiska stilen (munkstilen). Den är förknippad med Florens, där den fick sitt genomslag, och kan även kallas bland annat humanistisk antikva eller humanistisk stil.

I slutet av 1400-talet uppkom den andra generationens antikva genom boktryckaren Aldus Manutius. Den har sedermera i alla länder nästan fullständigt utträngt frakturstilen, i Tyskland först efter att Adolf Hitler påbjudit övergång till antikva. I Danmark och Norge brukades frakturstilen i hög utsträckning ännu vid sekelskiftet 1900.

Källor 

 Ugglan
 Das Lexikon der Westeuropäischen Typographie

Externa länkar 
 Kalliope

Typsnitt
Uefa

Europeiska fotbollsförbundet (, UEFA; svensk förkortning Uefa) är Europas fotbollskonfederation grundad i Basel i Schweiz den 15 juni  efter diskussioner mellan de italienska, franska och belgiska nationella fotbollsförbunden. Uefas huvudkontor ligger sedan år 1995 i Nyon i Schweiz. Uefa är ett av sex kontinentala fotbollsförbund.

Uefa representerar de nationella fotbollsförbunden i Europa samt arrangerar nations- och internationella klubbturneringar, däribland Champions League, Europa League, Europa Conference League, Women's Champions League, Nations League och Europamästerskapet i fotboll. Organisationen förfogar även över prispengar, föreskrifter och mediarättigheter till fotbollsturneringarna.

Historia

Uefa grundades den 15 juni 1954 i Basel, Schweiz efter diskussioner mellan de italienska, franska och belgiska fotbollsförbunden. På det första medlemsmötet närvarade 25 medlemmar, emellertid var 6 andra medlemmar inte tillstädes vid mötet men ansågs fortfarande vara en del bland de instiftande medlemmarna, vilket resulterade i 31 förbund som grundare av Uefa.

Uefa växte till mer än 50 medlemmar i mitten av 1990-talet, då nya förbund uppstod efter upplösningarna av Sovjetunionen, Jugoslavien och Tjeckoslovakien. Fram till 1959 var högkvarteren belägna i Paris, och senare i Bern. År 1995 flyttade Uefa högkvarteren till Nyon i Schweiz.

Presidenter 
 Ebbe Schwartz (1954–1962†)
 Gustav Wiederkehr (1962–1972†)
 Artemio Franchi (1972–1983†)
 Jacques Georges (1983–1990†)
 Lennart Johansson (1990–2007†)
 Michel Platini (2007–2016)
 Aleksander Čeferin (2016–)

Medlemsländer 
Uefa har 55 nationella fotbollsförbund som medlemmar. Dessa representerar följande nationer:

Turneringar 
Uefa arrangerar alla större europeiska fotbollsturneringar, som till exempel:
 Europamästerskapet i fotboll (för herrar)
 Europamästerskapet i fotboll för damer
 Uefa Champions League
 Uefa Europa League
 Uefa Europa Conference League
 Uefa Nations League
 Intertotocupen
 Uefa Women's Champions League
 U21-Europamästerskapet i fotboll
 Europamästerskapet i futsal
 Uefa Youth League
 Uefa Futsal Cup

Referenser

Noter

Externa länkar 
 UEFA-COEFFICIENTS.COM - Country Ranking, Champions League and Europa League statistics
Officiell webbplats 
Inofficiell svensk webbplats
Johannes Agricola

Johannes Agricola (ursprungligen Johann Schneider), född 20 april 1494 i Eisleben, varför han även kallas Magister Islebius ("magistern från Eisleben"), död 22 september 1566 i Berlin, var en tysk luthersk teolog och reformator.

På uppdrag av Luther ordnade Agricola de kyrkliga förhållandena i Frankfurt am Main (1525). Genom sitt påstående att endast evangelium, men inte lagen är nödvändig till framkallande av bättring och tro gav han anledning till den så kallade antinomistiska striden, i vilken Luther och Melanchthon med allvar uppträdde emot honom. Han nödgades slutligen (1540) återkalla sin lära, men väckte ännu en gång förargelse genom "Augsburger interim", i vars utarbetande han tog del. Av kurfursten Joakim II utnämndes han till hovpredikant och superintendent i Berlin, varest han avled 1566. Han bidrog verksamt till protestantismens införande i Brandenburg och gjorde sig även känd som författare på åtskilliga områden, bland annat utgav han en förträfflig samling av tyska ordspråk. Han finns representerad i de svenska psalmböckerna sedan 1695 med originaltexten till ett verk (1986 nr 564).

Psalmer
Gladeligh wele wij Haleluia siunga (1695 nr 165)
Till dig jag ropar, Herre Krist (1695 nr 281, 1986 nr 564) skriven troligen 1526/1527

Källor 

Tyska psalmförfattare
Tyskspråkiga författare
Tyska teologer under 1500-talet
Reformatorer
Personer från Eisleben
Födda 1494
Avlidna 1566
Män
Ugglan
Mönchengladbach

Mönchengladbach är en kreisfri stad i Regierungsbezirk Düsseldorf i den tyska delstaten Nordrhein-Westfalen. Staden har omkring 
 invånare och ligger mitt mellan Düsseldorf och den nederländska gränsen. Mönchengladbach är en del av storstadsområdet Rheinschiene.

Geografi 
Mönchengladbach är omgivet av fyra motorvägar, A46, A52, A57 och A61. Staden har flera järnvägsanslutningar och tillsammans med vägnätet därigenom goda markkommunikationer. Närheten till Düsseldorfs internationella flygplats är ytterligare en positiv faktor. Staden har även en egen flygplats: Mönchengladbachs flygplats (MGL). Flygplatsen ägs till 70 procent av Düsseldorfs internationella flygplats. Flygplatsen ligger cirka 30 kilometer väster om Düsseldorf.

Historia 
Området där staden ligger har enligt arkeologiska fynd varit befolkat för 300 000 – 400 000 år sedan av såväl neanderthalmänniskor som Homo erectus. Från yngre stenåldern och bronsåldern finns talrika gravhögar. Staden hette ursprungligen Gladbach, men när namnet den 1 januari 1888 ändrades till München-Gladbach för att undvika förväxling med Bergisch Gladbach ledde det till olika former av missförstånd, och förväxlingar med München. Därför beslutades 1950 om en namnändring till Mönchen Gladbach och fram till 1960 skrevs stadens namn Mönchen-Gladbach. Efter detta skrivs namnet som en enhet.

Staden och grannstaden Rheydt, som i dag är en del av Mönchengladbach, utsattes under andra världskriget för omfattande bombanfall och cirka 65 procent av staden förstördes.

Sport 

Stadens stolthet inom idrottsområdet är fotbollsklubben Borussia Mönchengladbach där bland annat svenskar som Patrik Andersson, Martin Dahlin, Jörgen Pettersson och Oscar Wendt spelat. Klubben dominerade tillsammans med FC Bayern München den tyska klubbfotbollen under 1970-talet. Efter att åkt ur Bundesliga säsongen 2006/2007 tog man sig tillbaka 2008 efter en säsong i Zweite Bundesliga.

Personer från Mönchengladbach 
 Heinz-Harald Frentzen, racerförare
 Reinhold Ewald, astronaut
 Hans Jonas, filosof
 Hugo Junkers, flygplanskonstruktör
 Walter Moers, författare, serietecknare
 Berti Vogts, fotbollsspelare och tränare
 Dr. Paul Joseph Goebbels, nazistisk propagandaminister, bördig från Rheydt
 Stefan Effenberg, fotbollsspelare
 Lothar Matthäus, fotbollsspelare
 Günter Netzer, fotbollsspelare
 Jupp Heynckes, fotbollsspelare
 Marcell Jansen, fotbollsspelare

Källor 

Städer i Nordrhein-Westfalen
Antiokia (olika betydelser)

Antiokia eller Antiochia kan syfta på:

Historiska städer grundade av monarker från Seleukidiska riket 
 Antiokia – en forntida stad i norra Syrien, och ett av de tidiga patriarksätena
 Antiokia i Pisidien – en stad i Mindre Asien
 Antiochia ad Maeandrum – en stad i dagens västra Turkiet
 Antiochia ad Arabis – en stad i Osrhoëniska riket i Mesopotamien

Första korståget
 Furstendömet Antiokia – en korsfararstat under Medeltiden 1098–1268

Se även
 Patriark av Antiokia – flera
 Antioquia – colombianskt departement
Befrielseteologi

Befrielseteologi är en kristen (främst katolsk) politisk teologisk inriktning som uppkom på 1960-talet i länder med stora sociala och politiska orättvisor och militärdiktaturer, främst Latinamerika och Afrika. Befrielseteologin syftar till att aktivt bringa social rättvisa för de fattiga och befria de förtryckta, och åtminstone i Sydamerika även att byta fokus genom att bryta kyrkans traditionella band med den sociala eliten. Denna teologiska rörelse uppstod, som nyare forskning visat, inte bland de fattiga i Sydamerika, utan bland sydamerikanska romersk-katolska universitetsstudenter ur medelklassen. Några framstående befrielseteologer är Gustavo Gutiérrez, Ernesto Cardenal, José Míguez Bonino, Jon Sobrino och Leonardo Boff. 

Befrielseteologin brukar peka på att Jesus och apostlarna stod på de fattigas sida och att Jesus fördömde de rika och deras pengabegär (se till exempel Lukasevangeliet 6:20–25; 12:33; 16:19–31, se även Första Timotheosbrevet 6:3–10). Den brukar ofta förknippas med marxism. 

Numera handlar befrielseteologin även om ekologi, och har gett upphov till en hel del ekoteologi, då befrielseteologerna anser även jorden som förtryckt. Den kritiseras för att göra tro till vänsterpolitik. Boff har startat organisationen CDDH som samarbetar med Framtidsjorden i Sverige. Inriktningen är vanlig över hela landet men är kanske lite mer tydlig vid universiteten i Uppsala och Lund.

Befrielseteologin startade i länder som styrdes av militärdiktaturer (till exempel Boff i Brasilien under militärdiktaturen 1964-1985). Regeringskritiska manifestationer var förbjudna och en del regeringskritiska personer gick i landsflykt. I länder där människor inte offentligt får uttrycka politiska åsikter kan religionen bli en kanal för politiska handlingar – religion politiseras. Av den anledningen har man inom många samfund en skeptisk inställning till befrielseteologin, dock ej inom Svenska kyrkan i lika hög grad som till exempel inom Romersk-katolska kyrkan.

Leonardo Boff och andra ledare inom befrielseteologin har nära kontakter med Svenska kyrkan. Boff utsågs 1992 till hedersdoktor vid teologiska fakulteten vid Lunds universitet.

I Sverige är det framförallt Per Frostin i Broderskapsrörelsen, som varit en företrädare för befrielseteologin. Erfarenheter från Andra Vatikankonciliet på 1960-talet och arbete som lärare och missionär i Tanzania på 1970-talet utgjorde bakgrunden till hans engagemang och han riktade tidigt uppmärksamheten mot tredje världens problem. Frostin var verksam vid Lunds universitet till sin bortgång 1992. Han grundade Institutet för kontextuell teologi (IKT) och Nordiska nätverket för befrielseteologi. Även göteborgsbiskopen Bertil Gärtner har tagit ställning för denna riktning.

Källor

Externa länkar 
 CDDH
 Framtidsjorden

 
Kristen teologi
Kristen filosofi
Katolska kyrkans teologi och doktrin
John Densmore

John Paul Densmore, född 1 december 1944 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk trummis. Han var trummis i det psykedeliska rockbandet The Doors från starten 1965 och fram till bandets upplösning 1973. Som medlem i The Doors är han sedan 1993 invald i Rock and Roll Hall of Fame.

Han har varit sporadiskt aktiv som musiker efter bandupplösningen. Numera spelar han i det amerikanska bandet Tribaljazz, som gav ut sitt självbetitlade debutalbum 2006.

Densmore har varit mycket strikt rörande hur The Doors musik får användas. Han blockerade vid flera tillfällen gruppens musik från att användas i reklamfilmer, vilket ledde till konflikt och rättsprocessor mellan honom och de två andra då levande medlemmarna Ray Manzarek och Robbie Krieger. Densmore har hänvisat till att Jim Morrison visat stark antipati mot att gruppens musik skulle användas så under sin levnad, och har också åberopat en överenskommelse bandet gjort där alla behöver vara överens rörande beslut.

Densmore har även skrivit Riders on the Storm, en biografi om Jim Morrison och The Doors.

Källor 

Födda 1944
Amerikanska rocktrummisar
Män
Levande personer
Medlemmar i The Doors
Alumner från California State University, Northridge
Metz

Metz () är en stad och kommun i departementet Moselle i regionen Grand Est i nordöstra Frankrike vid floden Mosel. År  hade Metz  invånare. Metz är en flodhamn och handelsstad och har bland annat livsmedels- och metallindustri samt elektroteknisk tillverkning. I Metz finns den stora och mycket vackra Metz katedral, helgad åt Sankt Stefan (katedralens franska namn: Cathédrale Saint Étienne de Metz). Universitetet i Metz med cirka 15 000 studerande har gamla anor.

En del av den medeltida bebyggelsen, murar och stadsportar, har bevarats, liksom den gotiska katedralen (1200–1500-talen).

Historia 
Under romartiden var det galliska Metz (Mettis) en viktig gränsfästning. Staden var huvudstad i Austrasien. Under inledningen av Romarrikets sönderfall brände Attila Metz i april 451. När Frankerriket styckades 870 kom staden till Lothringen och därmed senare till Tysk-romerska riket, där Metz var fri riksstad. År 1552 erövrades staden av fransmännen, som gjorde den till en stark fästning. Staden intogs av tyskarna under fransk-tyska kriget 1870–1871 och tillföll Tyskland, men blev åter fransk 1918 efter första världskriget.

Kultur 
Metz gamla garnisonsområde har blivit ombyggt till ett kulturcentrum i centrala delarna av staden. En av de gamla militärbyggnaderna har byggts om till konserthall, Arsenal, med plats för 1 350 åskådare.

Poeten Paul Verlaine 1844–1896 och kompositören Ambroise Thomas 1811–1893 är två av Metz mer kända kulturpersonligheter.

Kommunikationer 
På grund av sin strategiska position har Metz en järnvägsstation som kunde ta bortåt 25 000 soldater med hästar och artilleri per dygn vid sekelskiftet 1900. Den är uppförd av tyskar och är byggd i tysk stil och nyligen renoverad. Den station som TGV Est använder sig av i Lorraine ligger dock cirka 10 km utanför Metz. Från denna station går skyttelbussar in till själva Metz centrum. Vid invigningen av TGV Est bojkottade borgmästaren för Metz invigningen i protest mot att TGV inte går in i själva staden.
Motorvägarna A4 och A31 passerar Metz.

Sport 
Från Metz kommer fotbollslaget FC Metz som säsongen 2008/2009 spelade i franska Ligue 2. Andra sporter på professionell nivå är SMEC Handboll, MAHC Ishockey och RC Metz Rugby.

Kuriosa 
Vid motorvägen A31, strax norr om Metz finns ett outlet-område med flera lågprisbutiker för kläder.

Utbildning 
 CentraleSupélec
 École supérieure d'électricité

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Metz

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Moselle

Källor

Externa länkar 

 Metz stad officiella webbplats

Orter i Lorraine
Kommuner i Moselle