kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Den osynliga handen

Den osynliga handen är ett begrepp som myntades av Adam Smith. I Nationernas välstånd identifierar denne en viktig princip mot det fria flödet av kapital. Han menade att då investerare, som fritt kunde investera sina pengar, skulle köpa varor utomlands och sedan skeppa dem tillbaka till England. Adam Smith ansåg att det skulle komma att skada den engelska ekonomin men menade på att engelska investerare vid den punkten skulle känna av, vad han kallade ”home bias”, en slags patriotism som fick dem att investera hemma, istället för utomlands. När detta skedde, hade den engelska ekonomin således räddats av den osynliga handen. Han menade "att en individ som handlar till nytta för sig själv också indirekt handlar till nytta för samhället eller kollektivet." Begreppet var dock inte alls centralt för Smiths studier utan nämns enbart en gång i Nationernas välstånd. Begreppet har dock lyfts upp av de som påstår sig arbeta i hans tradition, dock primärt av parter vilka inte arbetar i Smiths tradition.

Genom att föredra att ge sitt stöd till inhemsk industri framför utländsk industri, eftersträvar han bara sin egen säkerhet; och genom att driva denna industri på så vis att dess produkter får största värde, eftersträvar han bara sin egen vinning, och han leds, som i så många andra fall, av en "osynlig hand" att gynna ett mål som inte varit någon del av hans syfte. Inte heller är det alltid till samhällets nackdel att detta inte varit någon del av hans syfte. Genom egennyttan gynnar han ofta samhället mer än när han verkligen eftersträvar detta. Jag känner inte till att särskilt mycket gott någonsin åstadkommits av personer som driver handel till samhällets gagn. (ur Nationernas välstånd)

Smith framhöll att det är bagarens egennytta vi har att tacka för att vi har bröd på bordet, inte hans människokärlek. Självintresse, konkurrens, utbud och efterfrågan i samverkan hjälper till att reglera marknaden.

Referenser 

Nationalekonomi
Liberalism
Ekonomisk historia
Circus Maximus

Circus Maximus är en antik rännarbana belägen mellan Palatinen och Aventinen i Rom. Den skall ha anlagts redan i början av 500-talet f.Kr. av kung Tarquinius Priscus.

Under de följande århundradena förbättrades Circus Maximus och byggdes ut. Kejsartidens arena var 621 meter lång och ungefär 120 meter bred. Åskådarläktarna som höjde sig 30 meter rymde 190 000 personer. 

I mitten av arenan fanns en dekorerad barriär (spina) och vid varje ände fanns pelare (metae), som skulle rundas i en 180-gradig sväng. Starten skedde från startgrindar nära Palatinen och banan kördes motsols i sju varv.

Kapplöpningarna var välorganiserade, lönsamma verksamheter. Det fanns fyra lag, de blå, de gröna, de vita och de röda. De flesta kapplöpningarna skedde med quadriga. De stora festligheterna till Jupiters ära i september kunde pågå i flera veckor. 

Cirkusen användes även för andra ändamål: gladiatorspel, parader, triumfer och offentliga avrättningar. De flesta kristna som led martyrdöden vid de olika förföljelserna dödades här och inte på Colosseum. 

De sista kapplöpningarna arrangerades 549 e.Kr. Idag är Circus Maximus knappt mer än en grästäckt esplanad. Branden som härjade Rom 64 e.Kr. började i kurvan på östsidan.

Källor

Externa länkar 

 James Grout: Circus Maximus, del av Encyclopædia Romana

Hästkapplöpningsbanor
Romersk arkitektur i Rom
Latino sine flexione

Latino sine flexione, "Latin utan böjning", internationellt hjälpspråk skapat av italienaren Giuseppe Peano, numera knappast använt. Språket utnyttjar latinets ordförråd, men helt utan dess komplicerade böjningssystem. De flesta anhängare övergav språket till förmån för interlingua, när detta kom 1951.

Peano beskrev språket år 1903 i en artikel i tidskriften Revue de Mathématiques med rubriken De Latino sine Flexione, Lingua Auxiliare Internationale . I artikeln hävdade han att det redan fanns ett språk som det bildade Europa kunde, nämligen latin. Inte det klassiska latin som talades i det fallna romerska riket, utan det levande latin som talades i England och Latineuropa.

Peano ville dock förenkla inlärningen av språket genom att helt enkelt ta bort det mesta av grammatiken. Detta lyckades han poängtera genom att skriva en kort text på latin där han gradvis avskaffade grammatiska regler. Allt utan att tappa faktisk innebörd. Peano myntade där också det ganska kända uttrycket "mindre är mer".

Referenser

Externa länkar 
 Europeano.org

Konstgjorda språk
Latin
Jonas De Geer

Carl Jonas Gerhard De Geer, född 7 augusti 1971 i Stockholm, är en svensk friherre, journalist, författare och debattör. Han är känd som introduktör av SSPX i Sverige.

Utbildning och karriär
Jonas De Geer, som är son till Hans De Geer, studerade vid Stockholms universitet och arbetade sedan som frilansjournalist. Tillsammans med Per-Olof Bolander grundade han Samtidsmagasinet Salt.

Som skribent medverkade De Geer på 1990-talet i Svarta Fanor, senare i Tidskrift för Folkets Rättigheter, Nonkonform, Folkets Nyheter och Nordisk Frihet. Han har talat vid Salemmarschen och varit presstalesman för Nationaldemokraterna. Den 29 augusti 2011 blev han medlem av Svenskarnas parti. Från januari 2014 till maj 2017 drev De Geer podcasten och nätmagasinet Veckans Motgift tillsammans med Magnus Söderman och Dan Eriksson.

Ställningstaganden
De Geer uttryckte 1999 att Moderaterna genomgått en ideologisk kollaps med rötter i krigsslutet. Han menade att de inte hävdat den konservativa idétraditionen utan försummat kultur- och värdefrågor samt givit efter för individualism och materialism. De Geer uttalade 2001 skarp kritik av det amerikanska deltagandet i kriget mot terrorismen. Som huvudtalare vid en demonstration i Stockholm den 30 november 2004 kritiserade De Geer det mångkulturella projektet och varnade för kommande ras- och religionskrig.

Bibliografi i urval
 1996 - 
 1998 - 
 1999 -

Referenser

Noter

Födda 1971
Män
Svenska journalister under 2000-talet
Levande personer
Svenska friherrar
Svenska författare under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Alumner från Stockholms universitet
Jonas De Geer
Författare från Stockholm
Journalister från Stockholm
Ludvigsborg

Ludvigsborg är en kommungränsöverskridande tidigare tätort, huvudsakligen belägen i Hörby kommun i Skåne län men även innefattande en del av Höörs kommun, belägen mellan Hörby och Höör öster om Ringsjön. Vid 2015 års tätortsavgränsning hade bebyggelsen vuxit samman med Höörs tätort.

Historia
Ursprungligen var byn en herrgård som hette Rönninge, men när Ludvig Stiernblad tog över herrgården gav han den namnet Ludvigsborg. När järnvägen mellan Höör och Hörby byggdes fick byn Häggenäs en järnvägsstation och en polisstation som hette Ludvigsborg. Därmed blev Ludvigsborg också en by.

Befolkningsutveckling

Samhället
I Ludvigsborg finns en Ica Nära-butik. Det finns även en friskola (F-9), ett fritids och ett dagis. Det finns bussförbindelse med Hörby och Höör.

Se även 
 Fulltofta socken
 Höörs socken

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Ludvigsborgs byförening

Orter i Hörby kommun
Orter i Höörs kommun
Tidigare tätorter i Sverige
Taniyama–Shimuras sats

Taniyama–Shimuras sats är en matematisk sats formulerad som en förmodan under senare delen av 1950-talet av de japanska matematikerna Yutaka Taniyama och Goro Shimura. Taniyama-Shimuras sats innebär kort att varje elliptisk kurva har en motsvarande modulär form. Satsen förblev länge obevisad, och kallades då Taniyama-Shimuras förmodan, men bevisades för elliptiska kurvor med vissa egenskaper av Andrew Wiles. Detta tillsammans med tidigare resultat ledde till att Fermats stora sats slutligen blev bevisad mer än 350 år efter Fermats berömda anteckning i marginalen. Sedermera har andra matematiker slutfört beviset, så att Taniyama-Shimuras förmodan numera är en sats.

Satsen 
Satsen säger att varje elliptisk kurva över Q kan fås via en rationell transformation med heltalskoefficienter från den klassiska modulära kurvan

för något heltal N. Den här transformationen kallas för en modulär parametrisering av grad N. Om N är det minsta heltalet för vilken en sådan parametrisering existerar kan parametriseringen definieras med hjälp av en transformation genererad av en viss slags modulär form av vikt två och nivå N, en normaliserad nyform med heltals-q-expansion samt vid behov en isogeni.

Referenser 
 

Satser inom talteori
Riemannytor
Modulära former
Satser inom algebraisk geometri
Aritmetisk geometri
WP:Projekt Japan
Interlingue

Interlingue (ursprungligen occidental) är ett internationellt hjälpspråk, publicerat 1922 av estländske balttysken Edgar von Wahl.

Interlingue tillhör den naturalistiska skolan bland de konstgjorda språken, vilket innebär att man försöker hålla ordformer och böjningsmönster så nära de naturliga (västeuropeiska) språken som möjligt. Namnet occidental betyder för övrigt "västlig".

De flesta anhängare övergav interlingue till förmån för interlingua när detta kom 1951. De båda språken bygger på samma filosofi, och är så pass lika att de skulle kunna betraktas som dialekter av ett och samma språk.

Litteratur 
Majoriteten av litterära texter skrivna på Interlingue har publicerats i Cosmoglotta. Andra texter har publicerats i Helvetia och andra, en mindre mängd, som böcker.

Sista böckerna 
 Li Romance de Photogen e Nycteris av George MacDonald, och översatt och publicerat av David MacLeod 2019.
 Kinderseele, de Hermann Hesse, översatt och publicerat av Dave MacLeod i januari 2021.
 Li últim rendevú o esque rendevús es dangerosi?, av Dorlota Burdon och publicerad år 2021.
 Li sercha in li castelle Dewahl e altri racontas, skriven av Vicente Costalago och publicerad i mars 2021.
 Antologie hispan, skriven av Vicente Costalago och publicerad år 2021.

Textexempel

Referenser 

Konstgjorda språk
Äsping

Äsping kan avse: Huggormshona

 Äsping – en rödbrun huggorm med rödbrun grundfärg, klassificerades felaktigt som en egen art av Linné eller en ung huggorm, se huggorm
 Äsping (båt) – en typ av stockbåt.
 Äspinge – ort i Äspinge socken i Hörby kommun
 Espingen – historisk krog i Göteborg
 Gøsta Esping-Andersen (född 1947), dansk socialforskare
Trekungamöte

Trekungamöten är olika händelser, främst i nordisk historia då tre kungar från Sverige, Norge och Danmark sammanstrålat i olika sammanhang.

 Trekungamötet 1101, Magnus Barfot från Norge, Inge den äldre från Sverige och Erik Ejegod från Danmark.  
 Trekungamötet 1914, Kristian X av Danmark, Håkon VII av Norge och Gustaf V av Sverige. 

Händelser i historien
Trekungamötet 1914

Trekungamötet 1914 var ett möte den 18–19 december 1914. Då samlades de tre nordiska kungarna Kristian X av Danmark, Håkon VII av Norge och Gustaf V av Sverige tillsammans med sina utrikesministrar på länsresidenset i Malmö för överläggningar efter första världskrigets utbrott. Ett resultat av mötet blev att man bekräftade sin enighet kring neutralitetslinjen.

Statschefsmöte vid andra världskrigets utbrott
Ett liknande trekungamöte föreslogs efter andra världskrigets utbrott i september 1939 av den danske kungen Kristian X av Danmark. Det kom till stånd i Stockholm något senare, i slutet av oktober, i form av ett statschefsmöte med deltagande också av den finländske presidenten Kyösti Kallio.

Källor

Noter

1914 i Sverige
Danmarks politiska historia
Första världskriget
Malmö under 1910-talet
Norges politiska historia
Politikåret 1914
Sveriges politiska historia
Hörby församling

Hörby församling är en församling i Frosta-Rönnebergs kontrakt i Lunds stift. Församlingen omfattar hela Hörby kommun i Skåne län. Församlingen utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var på medeltiden möjligen förenad med Högseröds församling (och Lyby församling) för att därefter till 2002 vara moderförsamling i pastoratet Hörby och Lyby som från 1974 även omfattade Fulltofta, Äspinge, Södra Rörums och Svensköps församlingar. År 2002 införlivades Lyby, Fulltofta, Äspinge, Södra Rörums och Svensköps församlingar. Församlingen utgör sedan dess ett eget pastorat. År 2014 införlivades Västerstads församling.

Före 1969 var församlingen delad av kommungräns och därför hade den två församlingskoder, 125105 för delen i Östra Frosta landskommun och 126600 (från 1967 126601) för delen i Hörby köping.

Organister

Kyrkor

Se även 
 Hörby socken
Hörby köping

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Lunds stift
Indelningar i Hörby kommun
Agonalia

Agonalia eller Agonia var en helg i det antika Rom som inföll fyra gånger om året och firades på Roms samtliga sju kullar med offer. Romerska traditionen tillskriver dessa festligheter Roms andra kung Numa Pompilius. 

9 januari och firade Janus 
17 mars och firade Mars
11 maj och firade Veiove
11 december och firade Sole Indigete

Högtider inom hedendom
Romersk religion
Kultur under antiken
Ringsjö församling

Ringsjö församling är en kommungränsöverskridande församling i Frosta-Rönnebergs kontrakt i Lunds stift. Församlingen ligger i Eslövs kommun och Höörs kommun i Skåne län och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik

Församlingen bildades 2002 genom sammanslagning av Bosjöklosters församling och Gudmuntorps församling, båda i Höörs kommun samt Hurva församling i Eslövs kommun och församlingen utgör sedan dess ett eget pastorat.

Kyrkor

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Indelningar i Eslövs kommun
Indelningar i Höörs kommun
Församlingar i Lunds stift
Kyrillos

Sankt Kyrillos (grekiska Κύριλλος) , född 827 i Thessaloniki i Bysans, död 869 i Rom, var en bysantinsk munk och missionär som tillsammans med sin bror Methodios utarbetade det första slaviska teckensystemet, för kyrkslaviska, troligtvis det vi idag kallar det glagolitiska alfabetet. Kyrillos har så ofta genom historien tillskrivits skapandet av dess efterföljare att detta kommit att uppkallas efter honom: det kyrilliska alfabetet. Under sin livstid gick han under sitt dopnamn Konstantin, namnet Kyrillos fick han när han blev munk.

Referenser

Externa länkar 
 Serafimova, Aneta. Sts. Cyrilus and Methodius, Macedonia - Cultural Heritage, Misla Publishing, Skopje, Macedonia 1995 från Macedoniafaq
 Saint Cyril från SQPN.   

Födda 827
Avlidna 869
Män
Grekiska helgon
Bysantinska riket
Missionärer

fr:Cyrille et Méthode
Defensivalliansen

Defensivalliansen var en militär allians mellan Sverige och Osmanska riket, undertecknad i Konstantinopel den 24 december 1739.

Förhandlingarna kring alliansen var ett led i Hattpartiets planer på krig mot Ryssland, där man hoppades få garantier för Osmanska rikets stöd. Under förhandlingarna slöt emellertid Osmanska riket i september 1739 oväntat fred med Ryssland, sedan Frankrike medlat. Alliansen blev därmed ett rent försvarsförbund och gav inget stöd vid ett svenskt anfall mot Ryssland. 

I sammanhanget kan nämnas att det var efter att ha lämnat direktiv till de svenska förhandlarna i Konstantinopel som major Malcolm Sinclair på väg hem mördades av ryska militärer, vilket var bakgrunden till den kända Sinclairsvisan.

Sveriges militärhistoria
Osmanska riket under 1700-talet
Krigsåret 1739
1739 i Sverige
Marianerna

Marianerna (tidigare Islas de los Ladrones, sp. 'Tjuvöarna') är en ögrupp i Mikronesien i västra Stilla havet.

Historia 
Marianerna har troligen varit bebodd av polynesier sedan 1500-talet f.Kr. Ökedjan upptäcktes av portugisiske Ferdinand Magellan under den första världsomseglingen i mars 1521 som då namngav öarna Las Islas de los Ladrones ("Tjuvarnas öar"). Öarna hamnade 1667 under spansk överhöghet och döptes då om till "Islas de las Marianas" efter Filip IV:s änka (och Spaniens dåvarande regent) Mariana av Österrike och förvaltades från Nya Spanien. Den största ön, Guam, erövrades av USA redan 1898 och har varit amerikanskt territorium sedan dess förutom under andra världskriget. Efter freden i det Spansk-amerikanska kriget 1899 avträdde Spanien den södra delen till USA och sålde den norra delen till Kejsardömet Tyskland. Den norra delen ingick sedan i Tyska Nya Guinea.

Under första världskriget ockuperades området i oktober 1914 av Japan. Japan erhöll förvaltningsmandat över området, förutom Guam, av Nationernas förbund vid Versaillesfreden 1919. Marianerna ingick sedan i Japanska Stillahavsmandatet. Under andra världskriget användes ögruppen som flyg- och flottbas av Japan tills USA erövrade området 1944 bland annat under slaget vid Saipan. I juli 1947 utsågs Marianerna tillsammans med hela Karolineröarna till "US Trust Territory of the Pacific Islands" av Förenta nationerna och förvaltades av USA. I januari 1978 erhöll Nordmarianerna ett begränsat självstyre under "Commonwealth status" och i november 1986 ingicks en union med USA under namnet "Commonwealth of the Northern Mariana Islands".

Geografi 
Ögruppen ligger cirka 2 000 km nordost om Filippinerna och sträcker sig ca 700 km från norr till söder. Öster om Guam ligger Marianergraven som är världens djupaste djuphavsgrav och även jordytans djupaste punkt. Öarna utgör höga toppar på en undervattensbergskedja, Izu-Bonin-Marianerbågen, som sträcker sig från Guam till japanska Honshu. Djuphavsgraven och öbågen har bildats genom att Stillahavsplattan från öster sjunker ner och bildar en subduktionszon. Äldst av öarna är Guam som började bildas för cirka 30 miljoner år sedan.

Det finns 15 öområden som tillsammans har en areal om ca 1007 km². Området delas in i en nordlig och en sydlig del med de större öarna enligt följande:

 Norra delen
 Farallon de Pajaros
 Maug Islands
 Asuncion Island
 Agrihan
 Pagan
 Alamagan
 Guguan

 Södra delen
 Sarigan
 Anatahan
 Farallon de Medinilla
 Saipan, huvudö inom samväldet Nordmarianerna
 Tinian
 Aguijan
 Rota
 Guam, största ön i ökedjan, ett separat territorium

Statsbildningar 
Förvaltningsmässigt är ögruppen idag delat i territoriet Guam och samväldet Nordmarianerna, båda under kontroll av USA.

Referenser 
:en:Mariana Islands (Wikipedia på engelska)

Guam
Nordmarianerna
Ögrupper i Stilla havet
Svedjebergsfästet

Svedjebergsfästet, ofta benämnt Svedjefortet, beläget på Svedjeberget strax öster om Boden, utgör en del av Bodens fästning.

Fästet började byggas 1911 och stod färdigt 1913. Det bestod av två artilleribatterier, samt två infanteriskansar, så kallade "korvar", för att skydda batterierna. Besättningen utgjordes av 38 artillerister samt ett hundratal infanterister. Västra batteriet utgjordes av en ingångstunnel och en centraltunnel insprängda i berget och pjäserna sköt ut genom gluggar i berget från centraltunneln. I anslutning till centraltunneln sprängdes mindre tunnlar (rum) för kök och officerare ut. Det västra batteriet skulle bekämpa fienden på andra sidan av Svartbyträsket och det östra batteriet skulle skydda fästet från fiender som anföll från sydöst och var en kasematt i betong.

Ursprungligen användes 8,4 cm kanoner m/94 i hjullavettage för fältartilleriet men vid en ombyggnad 1935–1941 byttes dessa mot 7,5 cm luftvärnskanoner m/00-17 i fastlavettage. Samtidigt tillkom vid västra batteriet ytterligare två pjäsplatser för att avge eld längs Svartbyträsket och ett observationsvärn på hjässan med anslutning till centraltunneln.

Beväpning
Västra batteriet: Fyra 8,4 cm kanon m/94.Efter ombyggnad 1935-41 sex 7,5 cm kanon m/00-17
Östra batteriet: Två 8,4 cm kanon m/94.Efter ombyggnad 1935–1941 två 7,5 cm kanon m/00-17 
Vid ombyggnaden 1935–1941 tillkom fyra luftvärnskanoner på fortets hjässa.

Bodens fästning
Monopol (fysik)

Monopol motsvarar den potential som genereras från en elektrisk punktladdning, placerad i origo. Eller så kan en monopol tänkas motsvara en elektrisk laddning istället för en potential. Jämför magnetisk monopol. Bruket kommer från monopoltermen i multipolutveckling av potentialen.

Man kan tänka sig att en monopol har ett "monopolmoment" då den befinner sig i ett externt fält, liksom en dipol. Men eftersom momentet verkar i en punkt uppstår, till skillnad från dipoler,  inget vridmoment utan verkar istället som en kraft.

Elektrostatik
Magnetism
Perth

Perth kan syfta på

Geografi

Australien 

 Perth, Western Australia, delstatshuvudstad, City of Perth, 
 Perth, Tasmanien, Northern Midlands,

Kanada 

 Perth, Ontario,

Storbritannien 

 Perth, Skottland, grevskapshuvudort, Skottland, Perth and Kinross,  en stad i centrala Skottland och den ursprungliga orten som andra orter är namngivna efter

USA 

 Perth, Delaware, USA, 
 Perth, New York, Fulton County, New York, USA, 
 Perth Amboy, New Jersey, USA, 
 Perth, Indiana, USA, 
 Perth, Kansas, USA, 
 Perth, Minnesota, USA, 
 Perth, North Dakota, USA, 
 Perth Township, Walsh County, North Dakota, USA,

Personer 
 Duke of Perth, en titel som gavs till James Drummond

Militär 
 Blackburn Perth, en brittisk militär flygbåtstyp som flögs första gången 1934
 HMAS Perth, tre örlogsfartyg i Royal Australian Navy
 Perth-klass jagare, en fartygsklass som används i Royal Australian Navy

Media 
 Perth (film), en singaporiansk film från 2004

Sport 
 Perth Glory FC, fotbollsklubb från den australiensiska staden Perth

Se även 
 3953 Perth, asteroid
 Perthdeklarationen, 1968
 The Fair Maid of Perth, en roman av Sir Walter Scott
 Perthfördraget, 1266
Leo Fall

Leo Fall, född 2 februari 1873, död 16 september 1925, var en österrikisk tonsättare. 

Fall föddes i Olomouc i nuvarande Tjeckien som son till en militärkapellmästare. Vid 14 års ålder började han studera vid musikkonservatoriet i Wien. Under studietiden spelade Fall violin i samma stämma som Franz Lehár i dennes fars militärkapell. Han blev också bekant med Robert Stolz, som senare kom att dirigera Falls operett Der fidele Bauer – Den muntre bonden.

Efter studiernas slut flyttade Fall och hans far till Berlin där de arbetade. Senare var han kapellmästare i Hamburg och Köln innan han flyttade till operettens huvudstad Wien där han verkade som fri kompositör.

Han försökte sig först på mera allvarlig musik och komponerade två operor – Fru Denise och Irrbloss – vilka inte ledde till någon större succé. Han vände sig då till operetten och skrev 1905 Rebellen, men inte heller den vann publikens gunst. Den ersattes efter mycket kort tid av Lustige Witwe – Glada Änkan av en annan ung och oprövad kompositör nämligen Frans Lehár. 1907 vände sig bladet i och med succén med Der fidele Bauer och Dollarprinsessan från samma år. I och med detta var Fall en av världens mest framgångsrika operettkompositörer.

Leo Fall har idag levande släktingar boende i Sverige och USA.

Verk (i urval)
Fru Denise, opera (1902)
Irrbloss, opera (1905)
Rebellen, operett (1905)
Den muntre bonden (Der fidele Bauer), operett (1907)
Dollarprinsessan, operett (1907)
Die geschiedene Frau, Frånskilda frun, operett (1908)
Brüderlein fein, sångspel (1909)
Das Puppenmädel, sångspel (1910)
Der liebe Augustin, operett (1912) en omformad version av Rebellen
Kejsarinnan Maria Theresia, operett (1916)
Stambuls ros, operett (1916)
Madame Pompadour, operett (1923)
Av efterlämnade arior och skisser sammanställdes operetten Den vackre Alexander postumt (1937)

Externa länkar

Österrikiska klassiska kompositörer
Österrikiska operettkompositörer
Födda 1873
Avlidna 1925
Män
Mary (namn)

Mary, kvinnonamn, det engelska språkets motsvarighet till namnet Maria. Den skotska drottningen som på svenska kallas Maria Stuart heter Mary Stuart på engelska.

Välkända Mary 
 Drottning Mary I av England
 Kronprinsessan Mary av Danmark
 Mary McAleese, irländsk president
 Mary Poppins
 Mary Black, irländsk folkmusiker
 Bloody Mary, drink
 Mary J. Blige, soulsångerska
 Mary Elizabeth Mastrantonio, amerikansk skådespelerska
 Mary Quant, engelsk modedesigner
 Mary Westenholz, dansk kyrklig och politisk agitator

Kvinnonamn
Engelska förnamn