kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Crozes-Hermitage

Crozes-Hermitage är ett vindistrikt i Norra Rhônedalen i Frankrike. Distriktet är Rhônedalens största AOC (cirka 1 500 hektar) omger prestigedistriktet Hermitage. Det sistnämnda distriktets berömmelse har även gjort att vinvärlden fått upp ögonen för Crozes-Hermitage, framför allt dess röda viner.

Druvor
I Norra Rhônedalen är druvan Syrah den mest dominerande, vilket även gäller i Crozes-Hermitage.

Vita viner görs på Marsanne och Roussanne.

Stilar
De röda vinerna från Crozes-Hermitage har en tät röd färg och en kraftig smak med inslag av svarta vinbär, hallon och jord. Vinerna kan drickas unga men klarar i allmänhet att lagras i upp till fem år. Liksom i Côte-Rôtie är det också tillåtet att använda gröna druvor i de röda vinerna.

Kända producenter
Några av distriktets mest kända producenter är:
 Chave
 Chapoutier
 Delas
 Jaboulet
 Graillot
   Domaine des CARABINIERS

Franska viner
Franska vindistrikt
Sjöholm (säteri)

För andra betydelser, se Sjöholm

Sjöholm (även Sjöholms säteri, Sjöholms herrgård eller Sjöholms slott), är en herrgård och ett tidigare säteri i Östra Vingåkers socken i Katrineholms kommun. Den slottsliknande huvudbyggnaden från 1860-talet revs i slutet av 1960-talet.

Historik

Sjöholm är ett gammalt herresäte, naturskönt beläget på en numera landfast holme i sjön Näsnaren. Sueciabilden visar det italienskinspirerade träslottet efter vad som troligen måste vara en byggnadsritning. Enligt E. Agners karta från 1686 över "Siöholmen" i Lantmäteriverkets historiska kartarkiv fanns då bara det östra av de båda åttkantstornen. 

Arkitekten var troligen en av de tre kungliga arkitekterna: Jean de la Vallée, Nicodemus Tessin d.ä. eller kanske dennes son, Nicodemus Tessin d.y., och i så fall ett tidigt verk av honom, just efter hemkomsten från italienresan. De italienska tornen som anspelar på romerska tornkupoler är ovanliga och kan vara en extravagans, ett önskemål från byggherrens sida. Anläggningen beskrivs 1763 av Carl Gustaf Tessin som "mera zirlig än regelbunden arkitektur" och i övrigt som stor och förfallen. 1780 revs huvudbyggnaden, flyglarna fick stå kvar.

Godset ägdes i början av 1500-talet av riksrådet Johan Arendsson (Ulv). Det gick sedan i arv genom släkterna Bese, Gyllenhorn, Gyllenstierna, Hastfer, Fleming och Wrede till rikskanslern F. Sparre. Han sålde Sjöholm till grevinnan Ribbing (född Löwen), som sålde det till greve Johan Henning Gyllenborg. Hans änka 1831 avyttrade det till greve E. G. Oxenstierna. Genom köp övergick godset 1842 till greve Gustaf Wachtmeister på Christineholm och 1859 till överkammarherre Adam Lewenhaupt. 

Han lät uppföra en ny huvudbyggnad i holländsk renässansstil efter ritningar av Fredrik Wilhelm Scholander. Huset placerades på platsen för den gamla östra flygeln och stod färdig 1864. På Ferdinand Richardts teckning från 1869 syn den nyligen färdigställda huvudbyggnaden och den ursprungliga västra flygeln.Lewenhaupt byggde även upp vackra samlingar av porträtt, tavlor, konstföremål, fornsaker, böcker, mineralogiska och entomologiska föremål, autografer samt ett stort arkiv. Sjöholm ärvdes 1895 av sonen riksheraldikern greve Adam Ludvig Lewenhaupt och hans syster Charlotte Lewenhaupt.

Sjöholm bränns ner

Enligt ägaren på 1960-talet, grevinnan Cecilia Lewenhaupt, var den gamla huvudbyggnaden "inget annat än en opraktisk skrytskrapa". Landsantikvarieämbetet menade att husets kulturvärde var lika med noll och länsstyrelsen hade inget emot att Sjöholm försvann ur slottsregistret. Katrineholms brandkår fick uppdraget att elda upp huset vilket skedde i slutet av 1968. På platsen uppfördes en modern byggnad i en anpassad villa-stil. Sjöholms gods ägs ännu (2018) inom släkten Lewenhaupt.

Se även
Lista över slott och herresäten i Södermanland

Noter

Källor

Externa länkar

Herrgårdar i Södermanland
Byggnader och anläggningar i Katrineholms kommun
Byggnader avbildade i Suecian
Fred (serieskapare)

Frédéric Othon Théodore Aristidès, känd under signaturen Fred, född 5 mars 1931 i Paris, död 2 april 2013 i Paris, var en fransk serieskapare.  Denne delvis absurdistiske seriehumorist var mest känd för albumserien Filemon. Serien gavs ut i ett 15-tal album, varav tre översatts till svenska.

Svensk utgivning

Förutom Filemon har några kortare serier publicerats i vuxenserietidningen Epix.

Referenser

  

Franska serieskapare
Vinnare av Grand prix de la ville d'Angoulême
Personer från Paris
Födda 1931
Avlidna 2013
Män
Julius Heinrich Petermann

Julius Heinrich Petermann, född den 12 augusti 1801 i Glauchau, död den 10 juni 1876 i Nauheim, var en tysk orientalist.

År 1837 blev Petermann extra ordinarie professor i orientaliska språk vid universitetet i Berlin. Mellan 1852 och 1855 reste han i Mindre Asien och Persien och 1867–1868 besökte han i offentligt uppdrag Syrien och Palestina. Petermanns mest kända arbete är serien Porta linguarum orientalium, som är en efter gemensam plan utarbetad samling elementarböcker med grammatik, läsebok och ordbok över de orientaliska språken. Petermann utgav själv fem delar. Efter hans död blev serien fortsatt. År 1850 invaldes han som ordinarie ledamot i preussiska vetenskapsakademien och 1869 som korrepsonderande  ledamot i ryska vetenskapsakademien.

Bibliografi 
 Grammatica linguae armenicae (1837)
 De Ostikanis, Arabicis Armeniae gubernatroibus (1840)
 Beiträge zu einer Geschichte der neuesten Reformen des Osmanischen Reiches (1842)
 Reisen im Orient (1865)
 Thesaurus sive liber magnus vulgo liber Adami appellatus (1867)
 Versuch einer hebräischen Formenlehre nach der Aussprache der heutigen Samaritaner (1868)
 Pentateuchus samaritanus (1872–1891)

Källor 

 

Tyska orientalister
Tyska professorer
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Ledamöter av Preussiska vetenskapsakademien
Ledamöter av Rysslands Vetenskapsakademi
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Latinskspråkiga författare
Tyska reseskildrare
Tyska läroboksförfattare
Filologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska författare under 1800-talet
Personer från Sachsen
Födda 1801
Avlidna 1876
Män
Ugglan
Petermann

Petermann kan avse följande personer:

 Arthur Petermann, tysk lantbrukskemist
 August Petermann, tysk geograf
 Julius Heinrich Petermann, tysk orientalist
 Lena Petermann (född 1994), tysk fotbollsspelare
 Wilhelm Ludwig Petermann, tysk botaniker

Tyska efternamn
Slaves and Masters

Slaves and Masters är ett musikalbum av Deep Purple från 1990. Med i bandet var gitarristen Ritchie Blackmore, keyboardisten Jon Lord, basisten Roger Glover, trummisen Ian Paice och den forne Rainbow-sångaren Joe Lynn Turner. Skivan innehåller två smärre hits, "King of Dreams", som kännetecknas av basisten Roger Glovers slapstil, och balladen "Love Conquers All". Soundet påminner om Rainbows 80-talsalbum.

Låtförteckning
 "King of Dreams" (Joe Lynn Turner, Ritchie Blackmore, Roger Glover) – 5:26
 "The Cut Runs Deep" (Turner, Blackmore, Glover, Jon Lord, Ian Paice) – 5:42
 "Fire in the Basement" (Turner, Blackmore, Glover, Lord, Paice) – 4:43
 "Fortuneteller" (Turner, Blackmore, Glover, Lord, Paice) – 5:49
 "Truth Hurts" (Turner, Blackmore, Glover) – 5:14
 "Breakfast in Bed" (Turner, Blackmore, Glover) – 5:17
 "Love Conquers All" (Turner, Blackmore, Glover) – 3:47
 "Too Much Is Not Enough" (Turner, Bob Held, Al Greenwood) – 4:17
 "Wicked Ways" (Turner, Blackmore, Glover) – 6:33

Musikalbum 1990
Album av Deep Purple
Digital TV-mottagare

En digital TV-mottagare (när den inte är inbyggd i TV även kallad digitalbox) är en apparat för mottagning och uppspelning av digital television. De flesta nya teveapparater säljs med inbyggd digitalmottagare, så kallade iDTV, ofta felaktigt benämnda "med inbyggd digitalbox". Digital TV-mottagare finns från enkla modeller, till modeller med kortplats (avsedd för att ta emot betalkanaler) och med extrafunktioner såsom inspelningsfunktion via inbyggd hårddisk eller extern USB-enhet.

HDTV-box är i dagligt tal en digitalbox som även klarar av att ta emot sändningar i HDTV. HDTV-boxarna klarar av att ta emot både SDTV och HDTV.

Det analoga nätet för marksänd TV i Sverige har i dag ersatts helt och hållet, efter en nedsläckningsprocess som pågick under perioden 19 september 2005-29 oktober 2007. Det gör digitala TV-mottagare nödvändiga för att se på marksänd TV i Sverige.

Digital TV-mottagare (marksänt, kabel eller satellit) för Norden skall följa i grunden de tekniska grundkrav som definieras av NorDig. Markmottagare för engelska marknaden följer Digital Terrestrial Groups (DTG) D-book kravspecifikation. Mottagare för övriga europeiska marknaden följer i stort Digital Europe (fd EICTA) E-book (marksänt) eller C-book (kabel), dock vanligen med nationella tilläggsspecifikationer. I grunden är dessa (NorDig, DTG och Digital Europe) relativt lika och det som skiljer NorDig från de övriga är krav på nordiska teckenuppsättningar, undertextning och diverse signaleringsförfarande.

Se även
 Digital television
 Marksänd digital-tv i Sverige
 Euro-DOCSIS
 Set-top-box
 Interaktiv television
 Belling–Lee-kontakt
 F-kontakt
 Avkodningslagen

Externa länkar 
 NorDig
 DTG

TV-teknik
Brunolf Baade

Brunolf Baade, född 15 mars 1904 i Berlin, död 5 november 1969 i Dresden var en flygplanskonstruktör som verkade i Tredje riket, Sovjetunionen och Östtyskland  som konstruerade  Baade 152 som aldrig kom i passagerartrafik, första kunden var meningen att Interflug skulle vara.

Källor

https://web.archive.org/web/20110225134230/http://hugojunkers.pytalhost.com/ju_who_b.htm

Referenser

Noter

Tyska flygplanstillverkare
Män
Födda 1904
Avlidna 1969
Östtyskar
Personer från Berlin
Kärnlandsteorin

Kärnlandsteorin eller hjärtlandsteorin är en teori som formulerades av den engelske geografen sir Halford Mackinder i början av 1900-talet. Teorin kan sammanfattas som:

 Den som styr Östeuropa kontrollerar Hjärtlandet,
 den som styr Hjärtlandet kontrollerar världsön,
 den som styr Världsön kontrollerar världen.

Enligt Mackinder kan världen delas in i två områden: "Världsön" som är de sammanhängande kontinenterna Europa, Asien och Afrika, och "perifera öar" som inkludera Amerika, Australien, Brittiska öarna och Japan.

Geopolitik
Baade 152

Baade 152 (även BB-152 och B-152), var ett passagerarflygplan med fyra jetmotorer som utvecklades under ledning av den östtyska ingenjören Brunolf Baade och tillverkades av VEB Flugzeugwerke Dresden. Det var det första jetdrivna passagerarplanet och det viktigaste flygplansprojektet som genomfördes i Östtyskland. Fyra prototyper togs fram men projektet lades ner 1961 innan någon serietillverkning startat.

Historia
Projektet hade sin bakgrund i en grupp ingenjörer som tvångsrekryterades från Tyskland till Sovjetunionen efter andra världskriget. De arbetade med utvecklingen av ett plan, 15.2. De återvände till Östtyskland 1949 och fortsatte med utvecklingsarbetet och planet fick 1955 beteckningen 152. Brunolf Baade blev nu chef för projektet. Han hade tidigare lett utvecklingsavdelningen vid Junkers i Dessau.

Konstruktion
Konstruktionen var okonventionell med de fyra jetmotorerna placerade parvis i två fästpunkter under vingarna samt med infällbara stödhjul längst ut på vingspetsarna. I nosen satt ett hjulpar och längre bak på plankroppen ett dubbelt hjulpar. Flygplanet hade glasnos.

Nedläggning av projektet
Vid den andra provflygningen den 4 mars 1959 havererade prototypen och de fyra besättningsmännen omkom. Efter detta flydde huvudkonstruktören till Västtyskland och projektet lades på is. En andra prototyp byggdes så småningom där stödhjulen monterades under motorerna istället för vid vingspetsarna. Det östtyska flygbolaget Interflug, som hade visat intresse för flygplanstypen, köpte dock istället sovjetiska och tjeckoslovakiska plan som Tupolev Tu-124 varpå projekten slutligen lades ner 1961.

Referenser

Externa länkar
Baade 152 Jetliner Promo Film - 1960
Passagerarflygplan
Robert Johnson (svensk musiker)

Robert Johnson, född 27 oktober 1964, är en svensk musiker och musikproducent. Han var medlem i gruppen Robert Johnson and Punchdrunks. Gruppen bildades 3 november 1992 i Solna och Robert Johnson var fram till slutet och albumet ”Morte Di Seeburg” 2017 den ende kvarvarande medlemmen från originaluppsättningen. Robert Johnson & Punchdrunks har bland annat anlitats för produktion av film & TV-musik, däribland Kopps. The Osbournes, Kent Agent och Fredrik Lindströms långfilm ”Känd från TV”.

Johnson har även varit medlem i grupperna The BottleUps och The Rumblers som båda kommer från Solna och som verkade inom samma musikaliska genre, där den största förebilden var Link Wray. Johnson äger skivbolaget Nilroy Records. Vid sidan om musiken arbetar han som musikredaktör på SR samt har skrivit böckerna ”Ingen Tröstar Bananflugor” samt ”Djävulens Kulturattaché” från 2019 respektive 2021. Johnson gav 2020 ut albumet ”Yoko: The Best Beatle” med musikgruppen Cantona Gut System, där även Johan Skugge ingick. Från 2021 är Johnson en av två medlemmar i Robert Johnson & Reverend J. Leksell, den sistnämnde från Malmögruppen Dipper. Johnson har även gruppen Kölsvin tillsammans med Peter Lagerheim.

Referenser

Födda 1964
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Svenska pop- och rockmusiker
Svenska pop- och rocksångare
Svenska musikredaktörer
Män
Levande personer
Côte-Rôtie

Côte-Rôtie, "den stekta sluttningen", är det nordligaste av vindistrikten i Norra Rhônedalen i Frankrike och också ett av de allra bästa. Endast röda vin får produceras under namnet Côte-Rôtie. Vingårdarna ligger på de dramatiskt branta och soldränkta sluttningarna ner mot den lilla staden Ampuis. Côte-Rôtie är indelat i Côte Brune och Côte Blonde.

Druvor
I Côte-Rôtie är endast två druvor, nämligen Syrah och Viognier, tillåtna. Blandningen måste innehålla åtminstone 80% Syrah och de två druvorna måste jäsa tillsammans. I praktiken används oftast lägre koncentrationer av Viognier eftersom druvan ger en mycket låg avkastning. I många viner används Syrah-druvor från båda sluttningarna i Côte-Rôtie (Côte Brune och Côte Blonde) för att få den perfekta blandningen (cuvéen).

Stilar
Côte-Rôtie-vinen är fylliga och mörka med vissa inslag av svarta oliver, tjära och charkuterier. Vinerna tål att lagras länge. Tack vare den lilla inblandningen av Viognier erhålls också en något exotiskt doft och aromatiska inslag, vilket ger ett elegant vin.

Kända producenter
Några av distriktets mest kända producenter är:
 Chapoutier
 Cuilleiron
 Delas
 Guigal
 Jaboulet
 Jamet

Källor

Franska viner
Trebbiano

Trebbiano är en grön vindruva som ger mycket stora skördar. Druvan finns i princip i hela vinvärlden och förekommer framförallt i blandning med andra druvor. Som ensam druva förekommer dock Trebbiano i viner från Abruzzo i Italien (Trebbiano d'Abruzzo). I Frankrike används druvan i cognac och Armagnac, under namnet Ugni blanc. Druvan var tidigare en ingrediens i Chiantiviner, dock inte längre.

All trebbiano utmärker sig, om det är rätt ord i sammanhanget, för sin höga syra och neutrala smak. De bättre varianterna kan lägga till ett slags gräsig frukt och ett vaxliknande djup. 

Samma druva kallas i Frankrike Ugni Blanc, och under det ena eller andra namnet odlas den i Bulgarien, Grekland, Ryssland, Portugal (som Thalia), Mexiko (till destillation), Brasilien, Argentina, Uruguay, Sydafrika, Kalifornien (i liten utsträckning) och Australien.

Källor

Vindruvor
Stödhjul

Stödhjul är ett hjälpmedel i form av hjul som används för att stärka balansen på ett transportmedel. Det är vanligt på en barncykel när man lär sig att cykla. Då monteras ett stödhjul på varje sida av bakhjulet.

Referenser 

Cykling
Von Heidenstam

von Heidenstam är en svensk adelsätt med ursprung i Dithmarschen i Holstein i Tyskland.

Äldste med säkerhet kände stamfader är handelsmannen i Heide Hans Peters (död 1718). Hans son, kunglige arkiatern och medicine doktorn Peter Petersen (1708-1783), adlades 1770 av Adolf Fredrik med namnet von Heidenstam, och introducerades 1775 under nr 2025. Huvudmannagrenens yngre gren som 1863 överflyttade till Grekland och 1878 till Cypern fortlever i dag i England.

Originalsköldebrevet förvaras på Övralid.

Personer med efternamnet von Heidenstam

Alfabetiskt ordnade

 Carl von Heidenstam (1876–1939), diplomat
 Carl Peter von Heidenstam (1792–1878), diplomat
 Catherine von Heidenstam (född 1943), jurist och diplomat
 Gerhard von Heidenstam (1747–1803), diplomat och orientalist
 Gustaf von Heidenstam (1822–1887), ingenjör
 Hugo von Heidenstam (1884–1956), ingenjör och diplomat
 Jeanette von Heidenstam (1923–2003), TV-producent
 Joachim von Heidenstam (1745–1803), läkare
 Oscar von Heidenstam (1840–1933), diplomat och skriftställare
 Peter von Heidenstam (1798–1783), läkare
 Rolf von Heidenstam (1884–1958), industriman
 Verner von Heidenstam (1859–1940), författare

Kronologiskt ordnade
 Peter von Heidenstam (1708–1783), läkare
 Joachim von Heidenstam (1745–1803), läkare
 Gerhard von Heidenstam (1747–1803), diplomat och orientalist
 Carl Peter von Heidenstam (1792–1878), diplomat
 Gustaf von Heidenstam (1822–1887), ingenjör
 Oscar von Heidenstam (1840–1933), diplomat och skriftställare
 Verner von Heidenstam (1859–1940), författare
 Carl von Heidenstam (1876–1939), diplomat
 Hugo von Heidenstam (1884–1956), ingenjör och diplomat
 Rolf von Heidenstam (1884–1958), industriman
 Jeanette von Heidenstam (1923–2003), TV-producent
 Catherine von Heidenstam (född 1943), jurist och diplomat

Se även
 Heidenstamfyr

Källor
 , band 18 (1969–1971), sidan 522
 

Heidenstam, von
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
 
Ugglan
En film om kärlek

En film om kärlek är en svensk film som hade biopremiär i Sverige den 26 januari 1987, i regi av Mats Arehn med Sven Wollter och Linn Stokke i huvudrollerna. Filmen har också visats med namnet Om kärlek.

Handling 
Den frånskilde Peter ser Helene (Linn Stokke) på sin sons skolavslutning och blir förälskad i henne, men Helene har redan ett förhållande. Peter kan inte få Helene ur huvudet och gör allt för att försöka få kontakt med henne. Helene är gift med en annan man och de är på väg till hans hus på Mallorca. Peter bokar en resa dit med sina barn, trots att han egentligen inte har råd, men han måste söka upp Helene.

Om filmen 
Inspelningen av filmen skedde med ateljéfilmning i Stockholm med exteriörer från Sóller på Mallorca i Spanien av Mischa Gavrjusjov.

En film om kärlek har visats i SVT, bland annat i maj 2020.

Roller i urval 
Sven Wollter – Peter Axelsson, fotograf
Linn Stokke – Helene Berg, arkeolog
Sverre Anker Ousdal – Cristian Berg, Helenes man
Pia Green – Eva, Peters före detta hustru
Kalle Wollter – Martin, Peters och Evas son
Maria Koblanck – Mimi, Peters och Evas dotter
Emma Behrendtz-Samuelson – Lisa, Cristians dotter
Sten Johan Hedman – Bertil Sörman, Cristians kompanjon
Ruth Stevens – farmor, Peters mor
Peder Falk – läkaren
Nils Moritz – Peters arbetskamrat
Gunnel Fred – reseförsäljare på Atlas Resor
Ann-Sofie Kylin – reseförsäljare på Atlas Resor
Lena-Pia Bernhardsson – Gittan, Helenes och Cristians väninna
Sören Björkman – chauffören

Musik i filmen 
 "Om kärlek" ("Som stormen river öppet hav"), kompositör Ulf Wahlberg, text Susanne Alfvengren, framförs på flygel av Staffan Scheja med sång av Susanne Alfvengren och Mikael Rickfors. Motivet som framförs i filmen skiljer sig från det motiv som släpptes på skiva och vanligtvis spelas på radio. Versionerna skiljer sig åt bland annat på att refrängen i filmen har ett högre tempo än den andra versionen.
 "Den blomstertid nu kommer", text 1694 av Israel Kolmodin, bearbetad text 1819 av Johan Olof Wallin och återigen bearbetad text 1979 Britt G. Hallqvist

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2016.

Källor 

Svenska filmer 1987
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Mats Arehn
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1980-talsfilmer
Shabono

Shabono är de venezuelanska yanomoindianernas traditionella byggnadstyp.

En shabono är en rund byggnad med en diameter på 90-200 meter som omger en vanligen öppen plats. I byggnaden kan 40-250 medlemmar av olika familjer bo. Byggnaden består av förhållandevis räta timmerstockar och täcks av ett lövtak.

"Shabono" är ett yanomamoord som betyder "glänta" eller "öppen plats".

I modern tid har shabonon ofta ersatts av enfamiljshus utplacerade längs med en flod.

Referenser 
 Nathan M. Craig, Titicaca Web Server Project Pages - Data for Identification of Yanomamö Settlements

Venezuelas samhälle
Lucia Zarate

Lucia Zarate, föddes 1864, död 1890. Hon var dvärgväxt. Hon var en av två systrar som framträdde på cirkus under namnet de mexikanska tvillingarna. Lucia var 61 cm lång.

Se även 
 Lista över korta personer

Kortvuxna personer
Kvinnor
Födda 1864
Avlidna 1890
Mexikanska cirkusartister
Cirkusartister under 1800-talet
Personer i Mexiko under 1800-talet
August Kekulé

Friedrich August Kekulé von Stradonitz, född 7 september 1829 i Darmstadt, död 13 juli 1896 i Bonn, var en tysk kemist, far till Stephan Kekulé von Stradonitz.

Asteroiden 13254 Kekulé är uppkallad efter honom.

Biografi

Han skrev först sitt efternamn Kekulé men lade 1895 till familjenamnet von Stradonitz. Det finns inga uppgifter om att han själv någon gång använde sitt första förnamn Friedrich.

Kekulé hade först för avsikt att utbilda sig till arkitekt. När han hade påbörjat sina studier i Giessen kom han där att gå på några av Justus von Liebigs kemiska föreläsningar och blev inspirerad av denne till att byta fält. Efter examen under Liebig studerade han hos Jean-Baptiste Dumas i Paris och arbetade sedan 1853 till 1855 vid St Bartholomew's Hospital i London, där han lärde känna Alexander William Williamson. Efter en period i Heidelberg blev han 1858 professor i Gent samt 1868 professor i Bonn, där han förblev till sin död. Han tilldelades Copleymedaljen 1885.

Kekulé befordrade i väsentlig mån den organiska kemins utveckling. Att kolatomer i organiska föreningar har valensen 4 och att dessa kan bindas till varandra i kedjor, räknas som Kekulés verk. Det första resultatet formulerades 1858 som en utvidgning av Charles Frédéric Gerhardts teori för "kemiska typer", till vilken han lade "metantypen" där kolatomen kan bindas till fyra väteatomer eller deras motsvarigheter. Om kolatomers kedjebindande förmåga har Kekulé långt senare sagt att han fick idén under sitt Londonuppehåll på väg hem sittande på takbänken på en hästomnibuss.  Det bör bemärkas att Kekulé och hans samtida inte hade 1900-talets fysikaliska metoder för att bestämma atomernas lägen i förhållande till varandra utan enbart baserade sina teorier på iakttagelser av kemiska egenskaper.

År 1866 uppställde Kekulé sin bekanta bensenformel, vilken ligger till grund för uppfattningen av de aromatiska föreningarnas konstitution och vilken har gett anledning till den utomordentliga utveckling och betydelse studiet av de aromatiska kropparna alltifrån Kekulés tid erhållit i såväl teoretiskt som praktiskt hänseende.

Kekulé var en av initiativtagarna till den internationella kemikongressen i Karlsruhe den 3–5 september 1860. Denna var den första internationella sammankomsten inom kemin och möjligen också inom naturvetenskapen över huvud taget. 

Epokgörande blev Kekulés lärobok Lehrbuch der organischen Chemie oder der Chemie der Kohlenstoffverbindungen (1859–1887).

År 1903 restes till Kekulés ära ett större monument i Bonn.

Källor

Noter

Externa länkar 

Tyska professorer i kemi
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer verksamma vid Bonns universitet
Mottagare av Copleymedaljen
Kemister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Darmstadt
Födda 1829
Avlidna 1896
Män
Ugglan
Alumner från Giessens universitet
Dornier 328JET

Dornier 328JET är ett 2-motorigt jetdrivet passagerarflygplan tillverkat av Dornier
i 54 exemplar, flög för första gången 1998. Den finns även som propellerdriven version.

Externa länkar 

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Dornier