Gotlands infanteriregemente

Gotlands infanteriregemente (I 18) var ett infanteriförband inom svenska armén som verkade i olika former åren 1887–1963. Förbandsledningen var förlagd i Visby garnison i Visby.

Historia
Regementet har sitt ursprung i № 27 Gotlands nationalbeväring som skapades den 5 februari 1811 som ett resultat av en rysk ockupation 1808. Infanteriregementet fick numreringen № 27 och övningsplatsen bestämdes till Visborgsslätt.

I samband med 1914 års härordning justerades 1914 samtliga ordningsnummer inom armén. För Gotlands infanteriregemente innebar det att regementet blev tilldelad beteckningen I 27. Justeringen av beteckningen gjordes för att särskilja regementen och kårer mellan truppslagen, men även från deras eventuella reserv- och dubbleringsregemente, där huvudregementet till exempel hade beteckningen I 11 och reservregementet enligt 1914 års härordning hade beteckningen I 111.

Genom försvarsbeslutet 1925 beslutades att Gotlands infanteriregemente skulle upplösas den 31 december 1927. I dess ställe skulle Gotlands infanterikår bildas den 1 januari 1928. Anledningen var att samtliga infanteriförband som kvarstod från 1928 reducerades med en infanteribataljon. Infanteriet skulle från 1928 bestå av 20 infanteriregemente, en infanterikår och en stridsvagnsbataljon. Dessa skulle sedan organiseras i två olika förbandstyper: 12 regementen med normalorganisation och åtta regementen med begränsad organisation. Vid förband med begränsad organisation var rekrytskolans sommarutbildningen ordnad på endast 5 kompanier och vid Gotlands infanterikår på 4 kompanier, jämfört med 6 kompanier vid förband med normalorganisation.

I och med genomförandet av 1925 års försvarsbeslut bröts väsentliga delar av det tidigare rangordningssystemet sönder. Detta skedde genom att truppförband med höga stamnummer flyttades in i låga nummer som blivit vakanta efter avvecklade eller sammanslagna regementen och därvid även fick tillgodoräkna rang i enlighet med platsen i nummerserien. Gotlands infanterikår som hade ett högt stamnummer, övertog från den 1 januari 1928 det nummer som Västmanlands regemente tidigare innehaft, det vill säga I 18. Genom 1936 års försvarsbeslut blev kåren åter regemente och återtog sitt gamla namn, Gotlands infanteriregemente. 

I samband med försvarsbeslutet 1958 beslutade riksdagen att åtta pansarbrigader med nya stridsfordon skulle organiseras inom armén. Ett beslut som av ekonomiska skäl ändrades i augusti 1960 till att endast omfatta sju pansarbrigader. Norra skånska infanteriregementet (I 6), Södra skånska infanteriregementet (I 7) och Gotlands infanteriregemente (I 18) var de infanteriregementen som överfördes från infanteriet, samt Södermanlands regemente (I 10) som återfördes till pansartrupperna.

På Gotland fanns sedan 1944 detachementet Göta pansarlivgardes kompani på Gotland. Detachementet kom från den 1 april 1963 att uppgå i det nya regementet Gotlands regemente, för att där bilda stommen i det nya pansarregementet. Gotlands regemente fick samtidigt beteckningen P 18.

Verksamhet
Nationalbeväringen övades på många platser spridda över Gotland. I samband med att de gotländska förhållandena delvis anpassats efter 1885 års värnpliktslag och tjänstgöringsplikten begränsats till åldersgrupperna 21-40 år och övningsplikten minskat från 64 dagar till 54 dagar, men samtidigt antalet officerare och underofficerare ökats och dessa blivit fast anställt manskap gjordes nationalbeväringen om till två separata, Gotlands infanteriregemente och Gotlands artillerikår år 1887.

Då värnpliktstjänstgöringen förlängdes till 90 dagar 1892 uppfördes även lägerhyddor för manskapet. Manskapet var då utrustade med Remingtongevär av m/1860-1867. Dessas ersattes 1894 av det modernare finkalibrigare Remington m/1867-1889. 1900 erhöll man sina första leveranser av Gevär m/96, men det dröjde till 1907 innan alla de inkallade soldaterna kunde utrustas med mausergevär.

Övningstiden var förlagd till sommaren. År 1898 beviljades en utökning av stamtruppen med 200 meniga soldater för att hålla en åretruntberedskap vid regementet. Stamtruppen utgjorde därefter nära 500 man. Underhålls- och sjukvårdsförband inrättades 1901 jämte en velocipedryttaravdelning för spaning. Då i samband med 1901 års försvarsbeslut övningstiden förlängdes till 240 dagar för infanteriet fick regementet en över hela året förlagd övningstid. På grund av Gotlands läge och brist på rekryter beslutades även att ön skulle tillföras 500 rekryter från fastlandet varje år. 

År 1914 fick regementet sin första tilldelning av automatvapen i form av 20 kulsprutegevär av Madsens konstruktion. I slutet av året fick man även sina första riktiga kulsprutor av Schwarzloses konstruktion. I samband med detta organiserades ett kulsprutekompani vid förandet.

Brigader
Regementet kom genom försvarsbeslutet 1942 att organisera ett fältregemente som genom försvarsbeslutet 1948 kom att omorganiseras till infanteribrigad. Regementet var tillsammans med Värmlands regemente (I 2) och Norrbottens regemente (I 19) tre infanteriregementen som inte kom att sätta upp ett så kallat dubbleringsregemente.

Gotlandsbrigaden
Gotlandsbrigaden (IB 18) bildades 1949 genom att fältregementet Gotlands infanteriregemente (I 18) omorganiserades till brigad. Brigaden kom att bli Gotlands infanteriregementes enda brigad. I samband med försvarsbeslutet 1963 kom brigaden 1963 att slås samman med Göta pansarlivgardes kompani på Gotland (P 1 G) och bildade en pansarbrigad vilken kom att organiseras efter förbandstypen "Pansarbrigad Gotland". Brigaden avvecklades senare genom försvarsbeslutet 2000.

Bataljoner

Förläggningar och övningsplatser

I samband med att regementet bildades, kom det att förläggas till Visborgsslätt, där tidigare vissa storövningar och övningar för Visby jägare ordnats. Förråd, expeditioner, matsal och mässar uppfördes på platsen. Då värnpliktstjänstgöringen förlängdes till 90 dagar 1892 uppfördes även lägerhyddor för manskapet.

Regementet förlades den 30 augusti 1905 till ett nyuppfört kasernetablissement på Visborgs slätt, som regementet sedan 1887 hade haft som sin mötes- och lägerplats. Kasernetablissement uppfördes efter 1901 års härordnings byggnadsprogram efter Fortifikationens typritningar för infanterietablissement. Totalt kom drygt ett hundratal byggnader att uppföras inom området.

Heraldik och traditioner
När regementet bildades övertog regementet den fana som Gotlands nationalbeväring tilldelades den 14 juni 1854 av kung Oscar I. Den fanan troppades 1954, då regementet tilldelades en ny fana den 13 juni 1954 av Chefen för armén Carl August Ehrensvärd.

Förbandschefer
Kår- och regementschefer verksamma vid regementet åren 1884–1963. Åren 1884–1927 och 1937–1963 betitlades chefen regementschef. Åren 1928–1937 betitlades förbandschefen kårchef.

1884-04-09–1896-12-31: Överste Herman von Hohenhausen
1895-07-29–1908-12-11: Överste Gustaf Björlin
1908-12-18–1912-04-13: Överste Oscar Silverstolpe
1912-07-02–1916-12-31: Överste Erik Bergström
1917-01-01–1922-10-21: Överste Axel Carleson
1922-20-22–1927-12-31: Överste Tell Schmidt
1928-01-01–1931-11-30: Överste Olof Thörnell
1931-12-01–1937-03-31: Överste Gösta Törngren
1937-04-01–1940-12-31: Överste Axel Linde
1941-01-01–1942-09-30: Överste Pehr Janse
1942-10-01–1945-09-30: Överste Gunnar Berggren
1945-10-01–1951-09-30: Överste Herman Levin
1951-10-01–1957-09-30: Överste Folke Haquinius
1957-10-01–1964-03-31: Överste Jan von Horn

Namn, beteckning och förläggningsort

Galleri

Se även

Gotlands artilleriregemente
Gotlandsbrigaden
Gotlands militärkommando
Gotlands kustartilleriregemente
Gotlands luftvärnskår
Gotlands regemente (gamla)
Gotlands regemente (nya)
Göta pansarlivgardes kompani på Gotland
Stridsgrupp Gotland
Visby garnison

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar

Ej längre existerande svenska infanteriregementen
Visby garnison
Byggnader ritade av Erik Josephson
Svenska militära enheter bildade 1887
Svenska militära enheter upplösta 1963