kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lili (1953)

Lili är en amerikansk film från 1953 i regi av Charles Walters.

Handling
Lili har ingenstans att ta vägen när hennes far avlider. Hon träffar Marc och följer honom hem. Hans hem visar sig vara en cirkus, där han är trollkarl.

Om filmen
Filmen spelades in under mars och april 1952 och hade premiär i New York den 10 mars 1953.

En av de tidigaste förekomsterna av smilies var i en annons för filmen i New York Herald Tribune på premiärdagen.

Rollista
Leslie Caron – Lili Daurier
Mel Ferrer – Paul Berthalet
Jean-Pierre Aumont – Marc 
Zsa Zsa Gabor – Rosalie
Kurt Kasznar – Jacquot

Utmärkelser

Oscar
Vid Oscarsgalan 1954 var filmen nominerad i kategorierna bästa kvinnliga huvudroll, bästa regi, bästa manus, bästa foto (färg), bästa scenografi (färg) och bästa filmmusik (drama eller komedi). Den vann priset i kategorin bästa filmmusik (drama eller komedi).

Övriga utmärkelser
1953 – NBR Award – Topp 10-film
1954 – BAFTA Award – Bästa utländska kvinnliga skådespelare, Leslie Caron 
1954 – Filmfestivalen i Cannes – Bästa underhållningsfuilm, Charles Walters 
1954 – Golden Globe Award – Bästa manus, Helen Deutsch 
1954 – WGA Award – Bäst skrivna amerikanska musikal, Helen Deutsch

Referenser

Webbkällor

Filmer 1953
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska musikalfilmer
Amerikanska romantikfilmer
Engelskspråkiga filmer
Oscar för bästa filmmusik
Filmer i regi av Charles Walters
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Tidernas väg

Tidernas väg är ett namn som man har givit en sträcka längs hela länsväg 272 samt riksväg 83 norr om Sibo för att marknadsföra vägen och bygden för turister. Vägen startar i Uppsala och slutar i Ånge.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Turistvägar i Sverige
Lili

Lili kan syfta på:

Lili (namn) – ett kvinnonamn
Lili (1903) – en film från 1903
Lili (1953) – en film i regi av Charles Walters från 1953

 Lili (köpinghuvudort i Kina, Jiangsu Sheng, lat 30,99, long 120,71)
Lili (namn)

Lili är ett egennamn, ett kvinnonamn. Lili är ett smeknamn för Elisabeth men kan också vara en variant av Lily. Dessutom är Lili ett kinesiskt kvinnonamn, som betyder "vacker".

Kända personer med namnet Lili

Lili Päivärinta
Lili Taylor, amerikansk skådespelerska

Kända fiktiva personer

Sången Lili Marleen
Lili, amerikansk musikalfilm

Kvinnonamn
Tyska förnamn
Kinesiska förnamn
A555

A555 är en motorväg i Tyskland som går mellan Köln och Bonn. Den är den första riktiga motorvägen i Tyskland och byggdes mellan 1929 och 1932. Motorvägen invigdes den 6 augusti 1932. AVUS invigdes dock redan 1921 men denna var avsedd även som racerbana. Vägen kallas för Köln-Bonner Autobahn.

Historia
Vägen invigdes den 6 augusti 1932 av dåvarande borgmästaren i Köln, Konrad Adenauer. Vägen hade då två körfält i vardera riktningen och korsningarna var planskilda. Kort innan vägen öppnad så infördes det en förordning som förbjöd till exempel parkering på vägsträckan. Anledningen att man byggde vägen var att bilarnas hastighet ökade snabbt samt att arbetslösheten var hög. I och med att man byggde vägen så underlättade man resande mellan Düsseldorf och Bonn. Vägen var endast motorvägsklassificerad i ett halvår, sedan så klassade Adolf Hitlers regering ned vägen till vanlig väg, då man själv ville ta äran av att ha byggt den första motorvägen i Tyskland. Vägen blev motorväg igen först den 1 april 1958. Vägen breddades mellan 1964 och 1966 från fyra filer till sex filer. Vägen hade före breddningen ingen mittbarriär utan endast en bred mittlinje. Vägen byggdes för att klara farter uppemot 120 km/h. När vägen skulle öppnas så anordnade ADAC en tävling så att man fick betala 5 riksmark. I tävlingen ställde 2 000 förare upp. Vägen öppnades den 8 augusti 1932 för trafik. När vägen öppnade så åkte 4 000 fordon dagligen på vägen. Idag är det runt 80 000 bilar som trafikerar vägen. När nummersystem för motorvägar ändrades år 1974 i Västtyskland, så att huvudvägarna fick nummer mellan A1-A9, A10-A99 användes för regionala motorvägar och numren A100-A999 användes för lokala motorvägar, så ändrades vägens nummer från A72 till A555.

Diplomatracerbanan
När huvudstaden låg i Bonn användes vägen flitigt av regeringen. En del av regeringen bodde i Köln, vilket gjorde att den använde vägen. Vägen användes även då diplomater kom på besök. Vägen hade på den tiden fri fart, vilket gjorde att regeringsfordonen körde relativt snabbt, då deras fordon hade var betydligt bättre än befolkningens. Det gjorde att motorvägen kom att kallas Diplomatracerbanan (Diplomatenrennbahn) på grund av alla regeringsfordon som körde om i hög fart.

Vägbeskrivning
Vägen, som är 20 km lång börjar i Verteilerkreis Köln och går via Kreuz Köln-Süd (där den korsar A4) via Wesseling och Kreuz Bonn-Nord (där den korsar A565) till slutpunkten i Verteilerkreis Bonn.

Trafikplatser

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Tyskland

Referenser

Noter

Motorvägar i Tyskland
Vägar i Nordrhein-Westfalen
A3 (motorväg, Schweiz)

A3 är en motorväg i Schweiz som går mellan Augst och Sargans. Motorvägen går via Zürich.

Se även
Motorväg
Motorvägar i Schweiz

Motorvägar i Schweiz
Santa Maria (varumärke)

Santa Maria är ett varumärke för kryddor och smaksättare. Detta varumärke var ursprungligen ett varumärke som marknadsfördes av Ica. På etiketterna på burkarna fanns alltid ett fartyg och detta föreställde fartyget Santa Maria.

Santa Maria AB är ett familjeföretag som grundades av Armin Mattsson 1946. Det började 1911 då C. Leon Berg öppnade en liten te- och kryddhandel i Göteborg. Där arbetade han fram till sin död då släktingarna Nordlund och Falk tog över och gav kryddboden namnet Nordfalks.

Under 1940-talet köpte Armin Mattson och hans kollega Hugo Lundgren kryddboden och bildade ett aktiebolag. Nordfalks AB investerade i moderna maskiner, effektiviserade och startade ett nära samarbete med ICA som snabbt blev en stor kund. Nordfalks växte för varje år och blev med tiden störst i Sverige på kryddor.

År 1968 tog Armins son Lars-Olof Mattson över efter sin far och han har lett företagets expansiva utveckling sedan dess. 1989 utvidgades marknadsområdet till alla butikskedjor i hela Skandinavien. En bit in på 90-talet fortsatte företaget ut i Europa, till Baltikum och Ryssland.

År 2001 bytte Nordfalks namn till Santa Maria AB. 2011 förvärvades Santa Maria till 100 procent av Paulig Group som är ett finländskt livsmedelsföretag. 

Santa Maria AB arbetar inom hela Europa under koncepten Spices, BBQ, Texmex, Tex Mex Tapas, Thaimat, Indisk mat, Spicy World och Fresh Herbs. Texmex står för cirka 75 % av omsättningen.

Referenser

Externa länkar
Santa Marias webbplats

Svenska livsmedelsföretag
Varumärken för dagligvaror
Företag bildade 1946
A995 (motorväg, Tyskland)

A995 är en motorväg i Tyskland som går som en ringled vid München. Denna motorväg är viktig för trafiken i München. Motorvägen är hårt trafikerad men en anmärkningsvärd detalj är att den trots detta saknar belysning.

Trafikplatser

|}

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Tyskland

Motorvägar i Tyskland
Transport i München
Vägar i Bayern
Listor över avfartsnummer
Sopåkare

Sopåkare eller sophämtare är den vardagliga yrkesbenämningen på en sopbilschaufför. Sopgubbe är en äldre benämning som fortfarande förekommer, men är varken köns- eller åldersneutral. En formell benämning är renhållningsarbetare, eller i fackligt sammanhang miljöarbetare, vilket även kan innefatta personal vid bemannade återvinningscentraler, maskinoperatörer vid återvinningsanläggningar, slamsugare, transport av farligt avfall och gaturenhållningens funktionärer.

Sophämtare kan hämta avfall från privata hushåll, butiker, restauranger och industrier. Det är vanligt att arbetet utförs parvis. I Sverige sker hämtning och transport vanligen med stora sopbilar som är datoriserade. Sophämtarna börjar ofta arbetsdagen tidigt om morgonen, medan andra renhållningsarbetare vanligtvis arbetar i skift.

Historia 
Förr kunde soporna hämtas med hästdragna fordon. I slutet av 1800-talet och början av 1900-talet syftade sopgubbe även på en sopletare.

I början av 1900-talet kallades den kvinnliga motsvarigheten till sopgubbe för sopgumma, men benämningen finns inte med i Svenska Akademiens ordlista. I mitten av 1900-talet kallades även fordon som hämtade sopor för sophämtare.

Sophämtaryrket präglades länge av tunga lyft av säckar, med åtföljande förslitningsskador i knän och nacke, men i takt med införandet av rullkärl och sidlastande robotarmar för kärltömning har dessa problem kunnat minskas. Sopåkaren är en av de yrkeskategorier där ackordslönesystemet levt kvar längst, och än förekommer denna typ av lönestruktur.

Se även 
Renhållning
Sopnedkast
Avfallsrum (kallas även soprum)
Soptunna

Referenser 

Avfallshantering
A9 (motorväg, Tyskland)

{{Autobahn2
|bild_logo=Bundesautobahn 9 number.svg
|namn=A9
|kort_vägbe=Autobahn/Motorväg
|bild_karta=Map D A9.svg
|längd=529
|invigd=
|börjar=Potsdam
|via=Dessau, Leipzig, Bayreuth, Nürnberg, Ingolstadt
|slutar=München
|kreis=
A9 är en motorväg i Tyskland som går mellan Potsdam och München. Motorvägen börjar vid trafikplats Dreieck Potsdam vid Berliner Ring och passerar bland annat Hof och Ingolstadt innan den slutar i München. Motorvägens längd är 529 km. Vägen passerar Bundesländerna Brandenburg, Sachsen, Sachsen-Anhalt, Thüringen och Bayern. Hela sträckan byggdes färdig i mitten av 1930-talet. Sedan återföreningen 1990 har stora delar av A9 renoverats och byggts om till sexfilig betongmotorväg av mycket hög klass.

Historia

Motorvägen mellan Berlin och München byggdes i sektioner, den första sektionen öppnades 1936 och den sista delen 1938. Det gör vägen till den äldsta nationella (sträcker sig över en stor del av landet) motorvägen i Tyskland.

Motorvägen var ifrån andra världskrigets slut till Tysklands endade en av de tre transitvägarna från Västtyskland till Västberlin.

Den 30 juni 2004 stängde den då äldsta motorvägsrestaurangen i Tyskland som låg vid Triptis. Anledningen att den stängde var att det skulle byggas ut till sexfilig motorväg. Restaurangen fanns redan innan motorvägen mellan Berlin och München byggdes. Under den tiden Tyskland var delat kunde restaurangen endast användas av transittrafiken.

Planer
Bygga ut motorvägen till åttafilig standard mellan avfarten Bad Klosterlausnitz och korsningen Hermsdorf (Byggs) 
Bygga ut motorvägen till sexfilig standard mellan avfarten Triptis och avfarten Schleiz Byggs)
Bygga ut motorvägen till åttafilig standard mellan korsningen Nürnberg och korsning Nürnberg-Ost (Planeras)
Bygga ut motorvägen till åttafilig standard mellan korsning Holledau och korsningen Neufahrn. (Planeras)
Bygga ut motorvägen till sexfilig standard mellan avfarten München-Frankfurter Ring och avfarten München-Schwabing.

Trafikplatser

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Tyskland
Tysklands motorvägar

Motorvägar i Tyskland
Vägar i Brandenburg
Vägar i Sachsen-Anhalt
Vägar i Sachsen
Vägar i Thüringen
Vägar i Bayern
Listor över avfartsnummer
Ural-altaiska språk

Uralaltaiska språk är en idag övergiven hypotes om en språkfamilj som binder samman uraliska och altaiska språk. 

Teorin bygger på att båda språkgrupperna är agglutinerande, använder sig av vokalharmoni, saknar grammatiskt genus och har flera med varandra likartade ord, däribland pronomen som anses vara ovanliga som lånord. Flertalet lingvister har förkastat teorin och hävdar att dessa likheter har uppkommit genom att språken på ett tidigt stadium varit i kontakt med varandra. Det har också framställts att altaiska språk och uraliska språk kunde vara släkt på längre håll, då de i så fall torde uppgå i en större eurasiatisk språkgrupp där även indoeuropeiska språk skulle inkluderas.

Källor 

Språkindelning
Hof, Saale

För kommunen i Norge, se Hof kommun.

Hof är en kretsfri stad vid floden Saale i delstaten Bayern i Tyskland. Folkmängden uppgår till cirka  invånare. Den är hemvist för filmfestival „Hofer Filmtage“.

Geografi
Staden är belägen strax norr om bergsområdet Fichtelgebirge och öster om skog Frankenwald vid floden Saale.

Grannorter
Oberkotzau
Döhlau
Feilitzsch

Sevärdheter 
Rådhus
Park Theresienstein 
Slott Hofeck
Gamla staden

Kyrkor
St. Mariaskyrkan
St. Mikaelskyrkan

Kommunikationer 
Vägar
Motorvägarna A9, A72 och A93.
Riksvägar (Bundesstrasse) B2, B15 och B173.
Järnvägar
Nürnberg – Dresden
Leipzig – Regensburg
Hof – Bad Steben
Hof – Cheb
Regionalflyg
Flygplats Hof-Plauen

Vänorter
Hof har följande vänorter:
 Cheb, Tjeckien, sedan 2004
 Joensuu, Finland, sedan 1969
 Ogden, USA, sedan 1954
 Plauen, Tyskland, sedan 1987
 Villeneuve-la-Garenne, Frankrike, sedan 1980
Hof har även relationer med:
 Caruaru, Brasilien
 Hof bei Salzburg, Österrike
 Karlovy Vary, Tjeckien
 Neukölln, Tyskland

Litteratur
Chronik der Stadt Hof, band I-X, Mintzel Druck Hof:
band I, Hof 1937, Ernst Dietlein: Allgemeine Stadtgeschichte
band II, Hof 1939, Ernst Dietlein: Allgemeine Stadtgeschichte
band III, Hof 1942, Ernst Dietlein: Allgemeine Stadtgeschichte
band IV, Hof 1955, Ernst Dietlein: Kirchengeschichte
band V, Hof 1957, Friedrich Ebert: Baugeschichte
band VI, Hof 1966, Friedrich Ebert, Karl Waelzel: Alte Hofer Stadtbeschreibungen
band VII/1, Hof 1979, Dietmar Trautmann: Wirtschaftsgeschichte
band VIII, Hof 1936, Ernst Dietlein: Hof – Geburtsstadt großer Männer
band IX, Hof 1997, Rudolf Müller, Carola Friedmann, Adelheid Weißer: Rechts- und Verwaltungsgeschichte der Stadt Hof
band X, Hof 2005, Jörg Wurdack: Militärgeschichte der Stadt Hof
Ludger Stühlmeyer: Curia sonans. Die Musikgeschichte der Stadt Hof. Eine Studie zur Kultur Oberfrankens. Von der Gründung des Bistums Bamberg bis zur Gegenwart (doktorsarbete). Bayerische Verlagsanstalt, Heinrichs-Verlag, Bamberg 2010, .

Källor

Städer i Bayern
Hof (stad)
Alveolopalatal konsonant

En alveolopalatal fon uttalas genom att tungryggen trycks mot tandvallen. I praktiken grupperas de icke-frikativa alveolopalatala konsonanterna för det mesta med de dentala, de alveolara och de postalveolara, då dessa grupper mycket sällan står i fonemisk kontrast med varandra.

I svenskan finns två alveolopalatala konsonanter:
 en tonlös frikativa: tonlös  (det svenska tje-ljudet i ord som tjock, kött eller kjol).
 en tonande frikativa: (ett hårt ljudande svenskt ji-ljud i ord som jord, gärna, gjuten eller ljus).

Se även
 Internationella fonetiska alfabetet

Språkljud
Ossetien

Ossetien (ossetiska: Ирыстон, Iryston, eller Ironistan "de ädlas land, ariernas land"; "Ossetien" kommer av , via ) är en region i Kaukasien. Den kan i politiskt hänseende uppdelas i det de jure georgiska men separatistiska Sydossetien söder om Stora Kaukasus och det ryssländska Nordossetien norr om Stora Kaukasus.

Landet utgörs av trånga kittel- och floddalar omkring det isklädda Kazbek; enbart på norra sidan, ner mot Terek, är jordbruk möjligt. Darielpasset (kallat "Kaukasus port") genom Kaukasus från Vladikavkaz till Tbilisi, går genom Ossetien. Den beboeliga delen av området uppskattas till 2 750 kvadratkilometer. Befolkningen domineras av osseter, vilka talar ossetiska. Ossetiska är ett iranskt språk som är besläktat med persiska.

Det ryssländska Nordossetien är kulturellt präglat av tjerkessisk kultur, medan Sydossetien är präglat av georgiskt inflytande (på papperet tillhör den regionen fortfarande Georgien). I båda regionerna finns numera starka rörelser för ett enande av de då "landshalvorna". Vissa grupperingar kämpar för självständighet från både Ryssland och Georgien.

Historik
1774 – Nordossetien blir en del av Ryska imperiet.
1801 – Området för dagens Sydossetien, tillhörande prins Machabeli inom kungariket Kartli-Kakheti blir tillsammans med Georgien en del av Ryska imperiet.
1922 – Ossetien delas i två delar, Nordossetien blir en del av Ryska SFSR och Sydossetien en del av Georgiska SSR.
20 september 1990 – Oberoende republiken Sydossetien utropas, den har dock bara erkänts av ett fåtal länder.
8 augusti 2008 – Kriget i Sydossetien utbryter.

Referenser

Kaukasien
Iranistik
Föreslagna länder
Avfallsdeponering

Deponering är en avfallsbehandlingsmetod som innebär att avfallet läggs på en soptipp, en deponi. I Sverige, och resten av EU, anses deponering vara en dålig metod och under de senaste 20 åren har den årliga mängden deponerat hushållsavfall i Sverige minskat från 1 020 000 ton 1998 till 186 490 ton 2007 och 31 000 ton 2017. I många andra länder är deponering fortfarande vanligt, inte minst i u-länder där man kanske inte har råd med modernare metoder. Alternativen kan t.ex. vara förbränning eller materialåtervinning. 

Deponering av avfall är det behandlingssätt som ska användas i sista hand i enlighet med avfallshierarkin.

Deponering av organiskt avfall 
Om en deponi innehåller organiskt material kommer det till stora delar brytas ned och ge upphov till deponigas bestående i huvudsak av metan och koldioxid. Dessa är två växthusgaser och påverkar därför klimatet. Dessutom kan det tillkomma risker för explosion och kvävning. Gasen kan också samlas upp och användas som biogas.

Deponering i Sverige 
Som ett delmål till miljömålet "God bebyggd miljö" skulle deponeringen exklusive gruvavfall minska med 50% 1994-2005. 2015 fanns det 265 deponier i drift i Sverige. 60 av dessa var deponier för farligt avfall, 133 för icke-farligt avfall, och 72 för inert avfall. 

Deponiförordningen infördes 2001 i enlighet med EU:s direktiv (99/31/EG). Den avsåg att minska deponeringen och förbjöd bland annat deponering av organiskt avfall (trädde i kraft 2005) och utsorterat brännbart avfall (trädde i kraft 2002). Enligt förordningen så beskattas även deponerat avfall med 435 kr per ton sedan 2006. Samtliga deponier var tvungna att uppfylla förordningens krav till 2009.

2014 deponerades 85,5 miljoner ton avfall i Sverige, varav 81,8 miljoner ton var gruvavfall.  Bortsett från gruvavfallet deponerades 9% av Sveriges avfall 2012. Genomsnittet för EU var 46%. 2015 deponeras 0,7% av hushållsavfallet, 31 000 ton, en minskning med 19,1%.

Se även
 Soptipp

Referenser 

Avfallshantering
Epiglottal konsonant

En epiglottal fon uttalas genom att struplocket lyfts mot struphuvudet.

I svenskan finns inga epiglottala fonem.

De epiglottala konsonanterna (med IPA-beteckning inom parentes) är:
 epiglottal klusil	[ʡ]
 epiglottala frikativor
 tonande epiglottal frikativa [ʜ]
 tonlös epiglottal frikativa [ʢ]

Konsonantljud
Paraplyaralia

Paraplyaralia (Schefflera arboricola) är en flerårig buske som tillhör familjen araliaväxter. Dess ursprungsland är Taiwan. Den odlas oftast för sina dekorativa blad. Det finns namnsorter med brokiga och flikiga småblad.

Städsegrön buske, 3-4 m hög. Bladen är långskaftade, fingrade med 7-11 skaftade småblad. Småbladen är kala, något läderartade, omkring 10 cm långa och elliptiska. Blomställning är en toppställd kvast, ca 20 cm lång, med blommorna samlade i små flockar längs stjälkarna. Varje flock har 5-10, gulaktiga blommor som blir 0,7-1 cm vida. Blommar oftast inte i krukodling.

Paraplyaralian är i det vilda en epifyt som använder andra växter som underlag, men kan odlas på marken. På Kanarieöarna används den ofta som häckväxt, längs gator och torg. Många känner säkert igen den då den är vanligt förekommande som krukväxt i bland annat Sverige.

Sorter
'Geisha Girl' - småblad med rundade spetsar.
'Hayata' - småbladen är gråaktiga.
'Variegata' - småbladen är brokiga i gult och grönt.

Se även
Palmaralia

Araliaväxter
Krukväxter
Pa Växtindex
Sandra Oxenryd

Sandra Maria Oxenryd, född 1 oktober 1982 i Kristinehamn i Värmland, är en svensk sångerska och dokusåpadeltagare från Kristinehamn, som 2005 blev den första kvinnan att vinna Fame Factory.

Hon är dotter till sångaren Christer "Tarzan" Oxenryd som sjöng i dansbandet Schytts.

Karriär 
Hon sjöng i Bingolotto när hon var 10 år gammal.

2000 var Oxenryd framröstad till finalen i Sikta mot stjärnorna, där hon imiterade Carola Häggkvist med låten Främling och kom tvåa. Hon har i flera år arbetat som showartist, exempelvis på Menorca, Spanien (2003) och som artist på Wallmans salonger.

Efter vinsten i Fame Factory var hon synlig i media och sjöng bland annat under utdelningen av svenska TV-priset Kristallen 2005. Samma år gav hon ut albumet All There Is och singeln At Your Side.

Oxenryd vann Eurolaul, Estlands melodifestival, 2006 och representerade Estland i Eurovision Song Contest i Aten med sången Through My Window. Hon tog sig inte vidare från semifinalen. Dessutom medverkade hon på Julskivan med låten I morgon.

Hon har arbetat vid Wallmans Salonger i både Köpenhamn och Oslo. Under hösten 2007 uppträdde hon på showrestaurangen Smuget i Oslo.

2008 tävlade hon i den polska uttagningen till Eurovision Song Contest med låten Super Hero. Hon slutade på sjunde plats.

Oxenryd har också medverkat i tre uppsättningar av Hjalmars revy i Örebro och 2012 sågs hon i Sverigepremiären av Dirty Dancing-The musical på Chinateatern i Stockholm. Därefter har hon turnerat med julshower och körat bakom bland andra Magnus Uggla, Sonja Aldén, Lisa Nilsson och Måns Zelmerlöw.

Externa länkar 
Officiell hemsida

Svenska sångare
Artister som representerat Estland i Eurovision Song Contest
Födda 1982
Levande personer
Deltagare i Eurovision Song Contest 2006
Personer från Kristinehamn
Kvinnor
Wolfgang Borchert

Wolfgang Borchert, född 20 maj 1921 i Hamburg, död 20 november 1947 i Basel, var en tysk författare.

Liv och verk 
Wolfgang Borchert skickades till fronten i Sovjetunionen under andra världskriget och sårades allvarligt. Breven därifrån skildrade krigets vansinne. Han ställdes inför rätta för "defaitistiska yttranden" och dömdes till döden men benådades på grund av sin ungdom. Straffet omvandlades till fängelse. Borchert skickades tillbaka till fronten under den hårda vintern 1942–1943, insjuknade och återkom svårt sjuk till hemstaden. Många av hans texter handlar om krigsinvalider och hemvändande soldater. Han blev den unga, förlorade generationens författare. Så kallas de som på grund av världskrigen förlorade många år av sin ungdom och samtidigt sin trygghet och tro på framtiden.

Borchert var en av förgrundsgestalterna i den allra tidigaste tyska efterkrigslitteraturen, som går under beteckningen Trümmerliteratur (ungefär, ruinlitteratur). Wolfgang Borchert skrev framför allt kortare berättelser och dramatik, som återspeglar tidsandan i ett Tyskland, präglat av traumatiska krigsupplevelser. Han avled vid 26 års ålder på ett schweiziskt sanatorium, endast en dag innan hans mest kända verk, Draussen vor der Tür, uruppfördes i Hamburg.

Under 2008 gavs ett samlat urval av hans texter ut på svenska.

Bibliografi 
 Laterne, Nacht und Sterne (1946)
 Draußen vor der Tür (1947) (drama)
 An diesem Dienstag (1947)
 Die Hundeblume (1947)
 Das ist unser Manifest (1947)
 Das Brot (1946)
 Die Küchenuhr 
 Nachts schlafen die Ratten doch! 
 Die drei dunklen Könige

På svenska 
 Utanför dörren: fjorton prosastycken och ett drama (Draussen vor der Tür) (översättning Bodil Zalesky, Perenn, 2008)

Externa länkar 
 Böcker av och om Wolfgang Borchert på svenska bibliotek. Libris
 Förlagets presentation
 SvD rec av "Utanför dörren"
 Salongen: En översättnings tillblivelse
 Internationale Wolfgang Borchert Sällskapet

Källor

Tyskspråkiga författare
Tyska novellförfattare
Tyska författare under 1900-talet
Tyska dramatiker under 1900-talet
Tyskspråkiga dramatiker
Författare från Hamburg
Födda 1921
Avlidna 1947
Män