kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Farbror Joakims liv

Farbror Joakims liv (The Life and Times of $crooge McDuck) är en seriesvit i tolv delar, tecknad och författad av Don Rosa. Verket skildrar Joakim von Ankas liv efter de upplysningar som ges i gamla serier av Carl Barks. Trots att serier med Kalle Anka och hans vänner inte alls är lika populära i USA som i delar av Europa, vann Rosa med detta verk Eisnerpriset år 1995.

Varje avsnitt berättar sin del ur Joakims liv. De skrevs och tecknades åren 1991–1993. I Kalle Anka & C:o, under åren 1992–1994, publicerades dock bara delarna tre till tolv; de två första publicerades i Sverige först 1997, då samlingsalbumet Farbror Joakims Liv, innehållande alla tolv avsnitten, gavs ut av Egmont Serieförlaget. Senare har Rosa skrivit flera "b-delar" som passar in mellan de tolv ursprungliga delarna. Serier, förord och mellantexter är översatta och bearbetade av ankisten Stefan Diös.

I serierna passar Don Rosa på att ge en bakgrundshistoria till flera bifigurer i Kalle Ankas universum, däribland Björnligan, Guld-Ivar Flinthjärta och von Pluring. Man möter även flera verkliga personer.

Serierna i sviten

Samlarstatus 
Trots att samlingen Farbror Joakims Liv utgavs år 1997 har det hunnit bli ett eftertraktat samlingsobjekt och kunde åren 2003–2005 betinga priser ända upp till 2 500 svenska kronor. Efterfrågan, och därmed priserna, har möjligen sjunkit något efter att en engelsk pocketutgåva kom ut sommaren 2005. Eposet gavs åter ut på svenska i form av tre bilagor till Kalle Anka & C:o i Sverige under sommaren 2011 och även i en ny bokversion, med samma titel som originalpublikationen från 1997, i november 2017.

Svenska utgåvor 
 Farbror Joakims liv, 1997 
 Walt Disney's Hall of Fame: De stora serieskaparna, bok 16 - Don Rosa bok 4, 2007,  & Walt Disney's Hall of Fame: De stora serieskaparna, bok 20 - Don Rosa bok 5, 2007, 
 Kalle Anka & C:o medföljande bilagor till nr. 28-30 år 2011
 Farbror Joakims liv, 2017

Externa länkar 
Farbror Joakims Liv på COA
Oseltamivir

Oseltamivir är ett antiviralt medel som lindrar symtomen vid många virusinfektioner. Medlet saluförs under handelsnamnet Tamiflu och tas som kapslar eller i form av suspension. Det är inte ett vaccin, eftersom det inte ger resistens mot infektion, utan hindrar viruset från att spridas i kroppen. Detta genom att hämma ett av virusets ytproteiner, neuraminidas. 

Enligt en studie gjord vid det amerikanska smittskyddsinstitutet Centers for Disease Control and Prevention kan vissa vanliga influensastammar vara resistenta mot oseltavimir till 98,5%.

Oseltamivir i kombination med vaccin 
Läkemedlet är inte en ersättning till vaccin, utan ett komplement till vaccin för att öka skyddet hos framförallt äldre och hjärt-/kärlsjuka individer under säsong för influensa. Då vaccinets skyddande effekt avtar med stigande ålder (skyddseffekt mindre än 50% vid 70 års ålder), är Tamiflu ett värdefullt komplement. Det är effektivt på både influensavirus typ A och typ B vid tidigt insättande eller förebyggande i upp till sex veckor. Vid ett pandemiutbrott (liknande spanska sjukan, asiaten och Hong Kong-influensan) kommer vaccin för allmänt bruk troligen inte att vara tillgängligt varför antivirala läkemedel kan komma att spela en avgörande roll.

Ifrågasatt effekt 
Svenska staten köpte in ett lager med 18 miljoner doser av Tamiflu för 300 miljoner kronor, men i ett samarbete 2014 mellan Cochrane Collaboration och BMJ, där de till slut fick fram alla ursprungsdata från läkemedelsbolaget Roche, bedömdes medlet inte ha någon effekt på dödlighet och inte heller minska sjukhusvistelser. Den enda effekten verkade vara att Tamiflu minskade antalet sjukdagar från 6 till 5 dagar. Undersökningen visade också att det fanns stora brister i testerna. Tamiflustudien 2014 blev ett tydligt exemplet på bristerna i peer review-systemet. Statsepidemiologen på Folkhälsoinstitutet menade att det var bättre att köpa in Tamiflu som kunde ha en effekt än att inte ha några mediciner alls. Carl Heneghan vid Cochrane kommenterade att det var bättre att förlita sig på mediciner som bevisligen hade effekt. Att lagra Tamiflu sade han var ett slöseri med pengar.

Under 2017 nedgraderade även WHO läkemedlet från att tidigare ansetts vara ett livsnödvändigt preparat. Detta då effekten numera anses vara mycket begränsad.

Källor

Se även 
 Relenza
 FASS

Läkemedel
Rådgivare

Rådgivare betecknar i regel en erfaren och/eller specialiserad senior person från vilken högre politiker, ämbetsmän och företagsledare söker hjälp och förslag. En äldre benämning är rådsförvant.

Källor
	

Yrken
Ture Ivar Dahlberg

Ture Ivar Dahlberg, född 23 november 1928 i Haga församling i Göteborg, död 6 juni 1987 i Kilkenny på Irland, var en svensk trubadur och textförfattare.

Ture Ivar Dahlberg var en känd scenpersonlighet och göteborgsprofil, som kallades för Hisingens nationalskald. Han uppträdde på svenska visfestivaler och ofta på Kustens hus i Göteborg.
Under en period framträdde han under namnet Lord Lajban(s). Han var en kortvisans och mellansnackets mästare genom parodier och lustmord på genrer. Han skrev sina egna texter och oftast även melodierna, men lånade även melodier från bland annat klassiska stycken och folkmusik. Visorna var ofta samhällssatiriska; han protesterade mot miljöförstöringen och samhällsutvecklingens negativa sidor.

Han uppfann flera udda musikinstrument,  däribland "skiftarren", en jättestor skiftnyckel som han försåg med strängar och spelade på, samt "dyngbasen", en dynggrep omvandlad till elbas avsedd för "agri-kulturell" musik, och till sist ett litet fantasiinstrument som figurerar på baksidan på skivan Den blå sjåvven och som kallades för en "katarr", det vill säga en korsning av en kavaj och en gitarr. Dahlberg ligger begravd på St. Kierans kyrkogård i Kilkenny.

Diskografi
 1966 – Kärleken är ett kärt besvär/Livet är en sommar (EP)
 1967 – Den blå sjåvven (LP)
 1981 – Filosofie vaktmästare och Trubadur (LP)

Referenser

Externa länkar 
Ivar Dahlberg på funseth.com (arkiverad)
Ivar Dahlberg på Svensk Filmdatabas
"Kärlek är det enda jag har" - Ture Ivar Dahlberg på YouTube

Musiker från Göteborg
Svenska vissångare
Födda 1928
Avlidna 1987
Män
Trubadurer
Lola Svensson

Iris Viola "Lola" Svensson, född Hertzberg 1 mars 1912 i Varberg, död 24 december 1998 i Göteborg, var en svensk dragspelare och bandledare.          

Hon kallades för Göteborgs dragspelsdrottning, spelade mycket på Kungshall, och spelade med musiker som Bengt Hallberg, Ingmar Glanzelius, Nils-Bertil Dahlander och Östen Hedenbratt.        

Hon var gift med Birger Ragnar Svensson och mor till den i USA verksamme skådespelaren Bo Svenson.

Referenser 

Personer från Varberg
Svenska dragspelare under 1900-talet
Kvinnor
Avlidna 1998
Födda 1912
Nils-Bertil Dahlander

Nils-Bertil "Bert" Dahlander, född 13 maj 1928 i Mölndal, död 6 juni 2011 i Mesquite, Nevada, USA, var en svensk trumslagare och jazzmusiker. Under sin tid i USA och även senare framträdde han under namnet Bert Dale, och tog Bert som officiellt förnamn.

Bert Dahlander gjorde sina första konserter som trumslagare i Göteborg redan som 13-åring. Efter att ha besökt New York redan 1948 blev han sex år senare den tredje svenske professionelle jazzmusikern efter Roffe Ericsson och Åke "Stan" Hasselgård att emigrera till USA och lyckas i jazzens hemland.
Efter att ha fått en flygande start i vibrafonisten Terry Gibbs band fick Dahlander spela med pianisterna Teddy Wilson och Earl Hines och senare ackompanjera exempelvis Chet Baker. Under sina många år i USA spelade han sedan med i stort sett alla stora musiker. Dahlander avled 2011. 

Han har spelat med bland andra Malte Johnsons orkester, Thore Ehrling, Sonny Rollins, Lester Young, Coleman Hawkins, Zoot Sims, Phil Woods, Wardell Gray, Sonny Stitt, Terry Gibbs, Lars Gullin, Sune Waldehorn, Rune Gustafsson, Bengt Carlson, Sonya Hedenbratt, Monica Zetterlund, Jan Johansson, Harry Arnold och Erik Norström.

Källor
Legendarisk jazztrummis har gått bort, Hallands Nyheter 2011-06-07
Minneskrönika över Nils-Bertil Dahlander, Hallands Nyheter 2011-06-08
Trumlegendar skickar julhälsning, Hallands Nyheter 2010-12-23

Födda 1928
Avlidna 2011
Svenska slagverkare
Svenska jazztrummisar
Svenskar utflyttade till USA
Män
Personer från Mölndal
Hajk (TV-program)

Hajk var ett svenskt barnprogram från Karlstad som sändes i SVT mellan 1971 och 2003. Det hade premiär 1971 och började att sändas som sommarlovsprogram 1988 ("Sommarhajk"). Första säsongen var Ulf Schenkmanis programledare, men från andra säsongen tog Bengt Alsterlind över. Hajk är en backronym för programpolicyn:
helfestligt
allmänbildande
jätteintressant
kunskapsorienterande.

I programmet visade Alsterlind hur man kan tillverka olika saker på egen hand och visade kortfilmer med bland andra Goliat. En vanligt förekommande hälsningsfras i programmet var "tjipp". Ordet är en synonym för "hej” eller "tja" och hittades på av Bengt Alsterlind under dennes tid på SVT i Karlstad. Ordet är sprunget ur idén att hitta på en speciell hälsning till Hajk-serien.

Sommarhajk brukade avslutas med att Sven-Erik Magnusson och Ingvar Karlsson från Sven Ingvars framförde låten Sommar och sol ("Grain de sable"). I många år användes en inspelning, i vilken barn från en grundskola i Karlstad lekte i bakgrunden.

Referenser

Externa länkar 
 Hajk i SVT:s öppna arkiv

Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
Kultur i Karlstad
Östen Hedenbratt

Tage Östen Emanuel Hedenbratt, född 31 januari 1926 i Göteborg, död 28 juli 1984 på samma plats , var en svensk jazzmusiker (pianist), och äldre bror till Sonya Hedenbratt. 

Som jazzpianist, främst aktiv under 1950-talet, deltog han ofta i de jam som ordnades för jazzmusiker i Göteborg.

Östen Hedenbratt anses vara upphovsman till den så kallade Göteborgslallen, den säregna intervju- och samtalsteknik Kalle Sändare senare använde sig av och gjorde omtalad genom sina inspelade busringningar.

Saxofonisten och orkesterkollegan Owe Lundgren berättar: ”Det var Östen som i själva verket personifierade lallen, den speciella humor som förekom i jazzkretsar på den tiden. Att lalla med folk innebar att man vände på ord och meningar, uttryckte sig otydligt - allt för att förvirra.”

Han dog svårt alkoholiserad och är gravsatt i minneslunden på Kvibergs kyrkogård.

Diskografi
En enda inspelning med Östen Hedenbratt är känd, hans egen komposition "A dream of Alice", där Sture Åkerberg medverkar på bas och Bo Richter på trummor. Den är gjord sommaren 1957 och har enligt Svensk Jazzhistoria beteckningen: "vol. 8:2 – Topsy Theme” Caprice CAP 22049".

2021 utkom på CD Jazzpianist Östen Hedenbratt Lallens fader. Skivan innehåller 15 spår. CD-produktion och idé: Tommy Nilsson. Mastering: Studiofabriken.

Referenser
"Hedenbratt, Östen – pianist" på Orkesterjournalen

   

Svenska jazzpianister
Födda 1926
Avlidna 1984
Musiker från Göteborg
Gravsatta på Kvibergs kyrkogård
Män
Mats Petersson

Mats Petersson, född 1954 i Växjö, är en svensk frilansfotograf och kulturentreprenör.

Bibliografi 
Dollys testamente: kloning och gentekniksindustrin, 1998. Text: Mattias Berg.
Japanska tecken: japanska framtidsindustrin, IT-samhället, 1996. Text: Mattias Berg.
Unga visioner i svensk film, 1996. Text: Helena von Zweigberg.
Hollywood Hypnagogia, 1993. Text: Mattias Berg.
Porträtt av tio svenska filmare, 1991. Text: Göran Skytte, Nina Lekander m.fl.

Externa länkar
Mats Petersson / Rififi
Lokalen RiFiFi

Svenska fotografer
Födda 1954
Män
Levande personer
Gunnar Bunker

Gunnar Moritz Bunker, född 29 mars 1938 i Lunden, Örgryte församling, Göteborg, död 20 augusti 2014 i Göteborgs Annedals församling, var en fotograf, grammofonsångare och göteborgsprofil, även känd som tecknare genom sina böcker "Bevingade roligheter" och inslaget "Klotterplanket" i Göteborgs-Posten. 

Han spelade in sånger där han avsiktligt sjunger falskt, bland hans inspelningar finns "Till havs" och "Stad i ljus".

Diskografi

Studioalbum 
 Bunkers bästa (1982)
 Bra Gunnar, bra! (1989)

Singlar/EP 
 "Barndomshemmet" (1978)
 Slalombacken (EP) (1979)
 "Idolens sång" (1980)
 "Jag är beauti-ful" (1981)
 I rosenrött jag drömmer (EP) (1983)
 "Gymping ska de' va'" (1984)
 "Jag vill bli som Magnus Uggla" (1989)

Externa länkar
Expressen.se Profilen och artisten Gunnar Bunker är död
Författarpresentation:Gunnar Bunker
Gunnar Bunker på Sunkit

Noter 

Födda 1938
Avlidna 2014
Svenska sångare
Musiker från Göteborg
Konstnärer från Göteborg
Män
Svenska illustratörer
Stig Sahlin

Stig Erik Gunnar Sahlin, född 2 augusti 1899 i Eslövs köping, Västra Sallerups församling, död 11 juni 1963 i Köpenhamn, Danmark, var en svensk jurist och diplomat.

Biografi 
Han var son till fabriksägaren i familjeföretaget Sahlins konfektionsfabrik, Albert Sahlin och Elisabeth Renck. Han gifte sig 1927 med Kerstin Hildebrand, dotter till historikern Karl Hildebrand och Elisabeth af Geijerstam.

Stig Sahlin blev fil.lic. i nationalekonomi 1922 och jur.kand. 1925 vid Lunds universitet, varpå han anställdes som attaché vid Utrikesdepartementet 1925, och hade då olika uppdrag i Berlin, Moskva och Bern. År 1931 utsågs han till andre sekreterare vid UD, två år senare till förste sekreterare, och utrikesråd 1935. Han var envoyé i Helsingfors från 1939, men återvände till Sverige 1941 då han blev tillfällig generaldirektör i Kommerskollegiet. En kort tid 1945 var han kabinettssekreterare vid UD, men blev samma år envoyé i disponiblitet samt verkställande direktör för AB Vin- & Spritcentralen, vilket han förblev till 1957 då han utsågs till ambassadör i Köpenhamn. 

Dessutom hade Stig Sahlin flera bemärkta uppdrag. Han var sekreterare vid Nationernas Förbunds undersökningskommission i Brittiska Palestinamandatet 1930, kanslichef vid Ådalskommissionen 1931, var ordförande vid flera kommissioner inom UD, finansdepartementet, handelsdepartementet och folkhushållningsdepartementet. 1936–1945 ingick han i en svensk delegation för handelspolitiska förhandlingar mellan olika stater, och var 1947–1948 ordförande i svenska delegationen vid världshandelskonferensen i Havanna. 1947–1952 var han ombud för Sverige vid flera internationella konferenser och organisationer.

Enligt Gunnar Hägglöf ansågs Sahlin redan på 1920-talet vara mönstret för en skicklig ämbetsman. År 1938 var regeringen sysselsatta med en diskussion om sin krigshandelspolitik, där Sahlin tillsammans med Erik Boheman och Gunnar Hägglöf fick Östen Undéns och Herman Erikssons stöd i att förändra den neutralitetspolitik som förts av Hjalmar Hammarskjöld under första världskriget. Regeringen hade stort förtroende för Sahlin, vilket var orsaken till att han fick den kritiska posten som diplomat i Helsingfors 1939.

Makarna Sahlin är begravda på Eslövs kyrkogård.

Utmärkelser, ledamotskap och priser
   Storkorset av Finlands Vita Ros’ orden, 22 mars 1941.
   Kommendör med storkors av Nordstjärneorden, 23 november 1956.
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL)

Källor 
Gunnar Hägglöf, Möte med Europa, Sthlm 1971 

 Sahin, Stig Erik Gunnar och Sahlin, Kerstin Elin Matilda på SvenskaGravar.se

Källhänvisningar

Externa länkar 
Sahlinska släktföreningen med information om Stig Sahlins far, dennes fabrik, och andra släktingar

Män
Födda 1899
Avlidna 1963
Personer från Eslöv
Svenska jurister under 1900-talet
Svenska diplomater under 1900-talet
Alumner från Lunds universitet
Kabinettssekreterare
Sveriges ambassadörer i Finland
Sveriges ambassadörer i Danmark
Utrikesråd
Storkorset av Finlands Vita Ros’ orden
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Abdi Hassan Qeybdiid

Abdi Hassan Qeybdiid, född 1948, även känd som Abdi Hassan Awale, var en polischef i Mogadishu, Somalia och krigsherre som 17 oktober 2005 greps i Sverige, misstänkt för krigsförbrytelser i Somalia under inbördeskriget på 1990-talet. Han anklagades för att ha stridit mot FN:s fredsbevarande styrkor i början av 1990-talet och för att ha massavrättat barnsoldater i Kismayo 1991. Bevisen var en 14 år gammal film, vilket inte räckte som bevis och han släpptes fri efter häktesförhandlingen i Göteborg. Gripandet ledde till demonstrationer utanför polishuset i Göteborg. Alla demonstranterna tillhörde samma klan som Qeybdiid, Howiya. Filmen hade lämnats in av Darood-klanen.

Referenser

Somaliska politiker under 2000-talet
Män
Födda 1948
Levande personer
Somaliska krigsherrar
Vadå, mörkrädd?

Vadå, mörkrädd? (Are You Afraid of the Dark?) är en kanadensisk tv-serie som sändes 1992–1996, sedan igen 1999–2000 och sedan igen 2019. Det är en rysare för barn och ungdomar. På svensk TV visades serien på SVT:s barnkanalen.

Handling 
Ett gäng ungdomar samlas vid en lägereld efter mörkrets inbrott och turas om att berätta spökhistorier för varandra.

Rollista i urval  
Gary - Ross Hull
Betty Ann - Raine Pare-Coull
Kiki - Jodie Resther
Frank Moore - Jason Alisharan
Tucker - Daniel DeSanto
Samantha - JoAnna Garcia
Kristen - Rachel Blanchard
David - Nathaniel Moreau
Stig - Codie Wilbee
Eric - Jacob Tierney
Rachel Carpenter - Lyliana Wray
Gavin Coscarelli - Sam Ashe Arnold
Akiko Yamato - Miya Cech
Graham Raimi - Jeremy Ray Taylor
Louise Fulci - Tamara Smart
Mr. Tophat - Rafael Casal

Källor

Externa länkar 
  - första serien
  - andra serien

Kanadensiska TV-serier från 1990-talet
Barnprogram på TV
TV-seriestarter 1991
TV-serieavslutningar 1996
TV-seriestarter 1999
TV-serieavslutningar 2000
TV-seriestarter 2019
Engelskspråkiga TV-serier
TV-program i YTV
Kanadensiska TV-serier från 2000-talet
Kanadensiska TV-serier från 2010-talet
Kanadensiska TV-serier från 2020-talet
Halloween TV-program
Uno Svenningsson

Uno Leif Göran Svenningsson, född 1 juli 1959 i Källeryd i Gnosjö kommun, är en svensk sångare, låtskrivare och gitarrist inom pop och vispop.

Biografi
Svenningsson är uppväxt i Hagelstorp utanför Gnosjö i en familj som var aktiv i frikyrkan. 

Uno Svenningsson var 1983–1993 sångare i bandet Freda', som hade hitlåtar som "Vindarna" och "Det som gör mig lycklig". Han blev därefter soloartist. Han medverkade även på Kens singel "Mamma" från 1999. Bandet Freda' återförenades 2009 och gav 2010 och 2014 ut nya album.

Tillsammans med Irma Schultz tävlade Svenningsson under namnen Uno & Irma med låten "God morgon" i Melodifestivalen 2007. Från deltävlingen lyckades de ta sig till "Andra chansen" där de blev utslagna. År 2016 deltog han åter i Melodifestivalen tillsammans med Tommy Nilsson och Patrik Isaksson i den andra deltävlingen. Låten hette "Håll mitt hjärta hårt" och kom på sjunde och sista plats i deltävlingen. 

År 2010 spelade Svenningsson in låten "Jorden har sin egen sång" med producenten Erik Svensson (Eric S) från Sidelake Productions, en låt som våren 2010 kunde höras i bussoperatören Ybuss miljökampanj. Uno Svenningsson inledde ett samarbete med rapparen Frispråkarn 2011 som resulterade i "Storebror" 2012. Det är en låt med musikaliska referenser till "Under ytan" från 1994. Inspirationen till låten är hämtad ur Frispråkarns förlust av sin avlidne äldre bror. Uno Svenningsson och Frispråkarn framträdde med denna låt i Sommarkrysset i TV4 sommaren 2012 (28 juli).

Han bor i Stenungsund på västkusten med hustru och två söner.

Han deltog i säsong 8 av Så mycket bättre 2017. Deltagandet i TV-serien, och uppmärksamheten kring hans låtar och de cover-versioner som han presenterade ledde till lite av en nystart för solokarriären. Året efter släpptes albumet Andras sånger.

Coverversioner
Låten "Under ytan" har spelats in på finska och danska. Anna Erikssons version "Aina Yksin" släpptes på plattan Kaikista kasvoista (2003) och finns även på en samling med Erikssons låtar som kom 2008 (båda skivorna har sålt guld, alltså över 15 000 exemplar, i Finland). Danska Søs Fenger har också spelat in en version, "Inderst inde", och hon är även med på danska rapparen Usos version av låten, som även den heter "Inderst inde". I Sverige hade rapparen Blues redan tidigare använt Svenningsson på liknande sätt i sin version av "Under ytan".

Diskografi

Album

 med Irma Schultz Keller

 med Irma Schultz Keller

Singlar

 med Eva Dahlgren 

 med Freddie Wadling

 med Irma Schultz Keller

 med Sonja Aldén
 för Ybuss
 med Frispråkarn

Andra samarbeten (urval)
 (gäst på låt av Eva Dahlgren, singel och album)
 (gäst på låt av Charlotte Höglund, singel och album)
 (gäst på låt av Ken Ring, singel och album)
 (Bob Dylan-cover tillsammans med Sophie Zelmani på skivan Nationalsånger - Hymner från Vågen och EPA:s torg, en hyllning till Nationalteatern)
 (Andra sjunger Olle Ljungström)

TV

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Svenska gitarrister
Svenska låtskrivare
Svenska popsångare
Svenska vispopartister
Uno
Deltagare i Melodifestivalen 2016
Personer från Källeryds socken
Födda 1959
Levande personer
Män
Deltagare i Så mycket bättre
Trapetsmetoden

Trapetsmetoden (ej att förväxla med trapetsregeln) är en numerisk metod för att lösa ordinära differentialekvationer som är begynnelsevärdesproblem. Trapetsmetoden är en implicit metod.

Metod 
Givet en differentialekvation,

så uttrycks trapetsmetoden som

Där  för . Trapetsmetoden är implicit eftersom vi måste lösa ekvationen för , till exempel genom Newtons metod, eller Eulers metod,om  är icke-linjär i .

Motivering 
Om vi integrerar differentialekvationen från  till  får vi (enligt insättningsformeln)

Denna integral kan approximeras med trapetsregeln,

vilket tillsammans med  och  ger trapetsmetoden,

Numerisk analys
en:Trapezoidal rule (differential equations)
Elefantmannen

Elefantmannen kan syfta på:

 Joseph Merrick (1862-1890), ibland kallad John Merrick, känd som Elefantmannen
  Elefantmannen (film) – en film från 1980 om Merrick
 Elefantmannen (skiva) – en "spoken word"-skiva med poesi av Johan Lindblom och musik av Johan Frendberg
Dragskåpet

Kulturföreningen Dragskåpet & Dragetten går vardagligen under namnet Dragos och är en svensk studentorkester hemmahörande i Uppsala. Medlemmarna är till större delen hämtade från Farmacevtiska Studentkåren.

Orkestern Dragskåpet hade sitt första framträdande på Farmacevtiska Studentkårens lucce-gasque 1961. 1976 grundades baletten Dragetten som är Dragos dansfalang. Traditionellt spelas allt som inte är elförstärkt med en tyngdpunkt på blåsinstrument. Detta har på senare tid ändrats och numera finns i orkestern tillsammans med de klassiska blåsinstrumenten bland annat elbas, elgitarr, xylofon och ett flertal gitarrer och ukulele. Tyngdpunkten i Dragos har alltid varit att alla som vill får vara med oavsett förkunskaper. Några klassiska Dragostalesätt är Varför vara bäst när man kan ha roligast? och Spelar hellre än bra.

Dragskåpets medlemsantal har varierat under åren och 2008 var orkestern nära att försvinna. Dock steg medlemsantalet under senare delen av 2008 för att år 2010 närma sig 20-talet aktiva medlemmar.

Externa länkar
Kulturföreningen Dragskåpets nya webbplats

Studentorkestrar i Uppsala
Pascale Petit (poet)

Pascale Petit, född 1953 i Paris, Frankrike, fransk poet, som växte upp i Frankrike och Wales.

Bibliografi
 Tying the Song: A First Anthology from The Poetry
 Heart of a Deer

Externa länkar
poetry p f
Enitharmon Press

Franska poeter
Kvinnor
Födda 1953
Levande personer
Jean-Marie Pfaff

Jean-Marie Pfaff, född 4 december 1953, är en belgisk före detta fotbollsspelare.

Hans karriär tog fart i SK Beveren som målvakt, han började där som sexåring. Han har två titlar i belgisk fotboll, cupen (1978) och ligan (1979). 1982 började han spela i Bayern München, där vann han 3 titlar. Han var även med i VM-slutspelet och spelade för belgiska fotbollslandslaget 1982 och 1986.

Meriter
Beveren
Jupiler League: 1979
Belgiska Cupen: 1978

Bayern München
Bundesliga: 1985, 1986, 1987
DFB-Pokal: 1984, 1986

Referenser

Belgiska landslagsspelare i fotboll
Belgiska mästare i fotboll
Spelare i KSK Beveren
Spelare i FC Bayern München
Spelare i Lierse SK
Spelare i Trabzonspor
Spelare i Jupiler League
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Süper Lig
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1980
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1984
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1986
Fifa 100
Födda 1953
Levande personer
Män
Belgiska idrottare under 1900-talet
Personer från Lebbeke