kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Erik Fleming (konstnär)

Erik Herman Fleming, född 26 april 1894 i Stockholm, död där 14 november 1954, var en svensk friherre, konsthantverkare och silversmed. Han är far till silversmeden Lars Fleming.

Erik Fleming studerade vid Althins målarskola och fortsatte utbildningen i Berlin och München. Han studerade även maskinteknik.

Efter att ha återkommit till Sverige 1920, slog han om och öppnade en verkstad för guld- och silversmide, Atelier Borgila i Stockholm, som han drev fram till 1950, varefter den såldes till Boliden AB. Bland hans arbeten märks korpusarbeten i guld och silver. Mest berömd blev riksbröllopsgåvan till prins Gustav Adolf och prinsessan Sibylla 1933, innehållande 800 servisdelar i silver. 1947 blev han huvudlärare i metall vid Konstfackskolan. Han arbetade även som formgivare för GAB, Electrolux, AB Separator, Skultuna bruk och Facit AB.

Han är representerad på Nationalmuseum i Stockholm.

Källor

Noter

Svenska silversmeder
Födda 1894
Avlidna 1954
Män
Svenska friherrar
Erik
Mottagare av Prins Eugen-medaljen
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska formgivare
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Stjärnsunds manufakturverk

Stjärnsunds manufakturverk, ursprungligen stavat Stiernsunds manufacturwärk, var en finmekanisk verkstad i Stjärnsund i Hedemora kommun, Dalarna.

Historik
Verket grundades 29 maj 1700 av Christopher Polhammar (adlad Polhem) och Gabriel Weldt (senare adlad Stierncrona) för tillverkning av urverk, lås, dörrbeslag, kaffekvarnar, vävstolar med mera. Stiernsunds manufacturwärks första stiftelse urkund hade följande formulering: "Iag Stierncrona med capital och iag Polhammar med wett och förstånd hafwa beslutat anläggia manufacturwärk". Enligt kontraktet mellan Polhammar och Stierncrona skulle Polhammar svara för de tekniska anläggningarna och Stierncrona för byggnaderna. Företagets belägenhet under den senare hälften av den första trettioårsperioden var allt annat än gynnsam. Polhammar vistades ofta på annan ort och ingen tog ansvar för driften. 

När Polhem vistades i Karlskrona och Karlsgrav 1717–1718 hade det uppstått en läcka i vattenrännan som försåg smedjan med vattenkraft, men arbetarna brydde sig varken om att laga läckan eller hugga bort isen framför dörren, utan valde det enklare alternativet att lyfta bort dörren. På kort tid stals det mesta i smedjan och arbetarna försvann till sina egna verkstäder med stulna verktyg. 1725 kom Polhems brorson Anders Polhammar till Stjärnsund. Polhem, som efter alla motgångar tänkt lägga ner urmakeriet, ändrade sig då han märkte att brorsonen visade anlag för urmakeri. Polhems son Gabriel, som ansvarade för driften vid faderns frånvaro, anställde 1727 kusinen Anders som bokhållare med en årslön på 200 daler kopparmynt, fri kost och kammare. 15 januari 1730 slöts ett avtal mellan Polhem och Polhammar om bildandet av en ny urfabrik. Enligt avtalet lämnades Polhammar fria händer att under tre års tid bygga upp fabriken. Utöver sin lön skulle Polhammar ha rätt till en tredjedel av fabrikens försäljningsnetto. 1736 anförtroddes Polhammar även Polhems andel av Stjärnsunds manufakturverk, som han behöll till 1753.

Från och med 1736 fördubblades arbetsstyrkan och manufakturverket gick åter med vinst. När Polhammar lämnade ledarskapet 1773 tog Polhems dotterson  Reinhold Galle Rückersköld (1726–1787) över ledarskapet vid urfabriken och manufakturverket. Rückersköld genomförde 1765 en frimästarereform där urmakarna vid fabriken blev egna företagare. Fabriken försåg, mot betalning, urmakarna med material för sin tillverkning, medan de nu sålde de färdiga produkterna på egen hand.

Efter Rückerskölds död övertogs hans andel i bruket av hans systerson J. R. Steenman, som 1820 även lossade ätten Stierncronas andel i bruket. Hans efterträdare C. von Stockenström överlät från 1853 först på arrende och senare genom försäljning bruket till M Th. Wærn.

I den lilla röda byggnaden med skylt "Stjärnsunds-Ur" tillverkas fortfarande ur efter Polhems mekaniska princip. Huset är från 1906.

Källor
www.stjarnsund.com STJÄRNSUND - en levande bruksidyll i södra Dalarna.

Noter

Christopher Polhem
Ej längre existerande svenska företag
Sveriges industrihistoria
Transportfenomen

Transportfenomen är ett ämne som behandlar tre olika typer av transporter som är starkt länkade till varandra.
 Fluidmekanik - transport av rörelsemängd. Matematiskt: 
 värmeledning - transport av energi. Matematiskt: 
 massöverföring (diffusion) - transport av materia. Matematiskt: 

Inom industriella applikationer sker dessa tre transporter ofta på samma gång, vilket är en av orsakerna till att ämnet uppkommit. Endast i undantagsfall förekommer en eller två av dessa transporter utan att den tredje sker.

Matematiskt sett kan de tre grundläggande transporterna beskrivas på ett likartat sätt (se ovan). Detta gör i sin tur att man kan lösa problemen på ett likartat sätt. I de generella fallen använder man sig ofta/alltid numera av numeriska datorprogram (CFD, computational fluid dynamics) för att lösa uppgifterna.

Ämnet kan studeras på tre olika nivåer, makroskopiskt, mikroskopiskt och molekylärt. De makroskopiska studierna inriktar sig på inkommande och utgående värden från en process. Processen i sig studeras inte i detta fall. Bernoullis ekvation är ett känt resultat av dessa studier. Mikroskopiskt studerar man en mindre volym för att få en bättre lokal beskrivning. På molekylär nivå studeras de grundläggande principerna.

Transportfenomen studeras på samtliga tekniska högskolor runt om i världen. Man använder sig ofta av termodynamiken för att beräkna start och slutvärden och transportfenomen för att lösa problemet om vad som händer mellan dessa ytterligheter.

Litteratur: En klassisk bok i ämnet är skriven av Bird, Stuart och Lightfoot (Transport Phenomena, Wiley) på 60-talet. Denna används fortfarande som den mest grundläggande litteraturen. Efter denna bok har det dock kommit en mängd andra som beskriver hela eller delar av ämnet.

Externa länkar 

Strömningsmekanik
Termodynamik
Marc Blucas

Marc Blucas, född 11 januari 1972 i Butler, Pennsylvania, amerikansk skådespelare mest känd för sin roll i Buffy och vampyrerna. Han har även medverkat i filmer som The Almo (2004) och Knight and Day (2010).

Handling

 (31 avsnitt)

Externa länkar

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från Pennsylvania
Personer från Butler, Pennsylvania
Födda 1972
Levande personer
Män
Dödsklockan (film)

Dödsklockan är en svensk TV-film från 1999 av Daniel Alfredson med Anders Ekborg, Keve Hjelm m.fl.

Handling
Ett jaktlag träffas inför den årliga älgjakten. Första kvällen blir de rejält berusade och genomför en onykter bussfärd. Under färden blir de skyldiga till en hemsk olycka som de bestämmer sig för att hålla tyst om. Lögner, svek, utpressning, till sist kan ingen i jaktlaget lita på någon av de andra.

Om filmen
Filmens manus baserades på romanen Dödsklockan av Kerstin Ekman.

Rollista (i urval)
Anders Ekborg - Måns Westling 
Tova Magnusson-Norling - Eva Westling 
Keve Hjelm - Gustaf Åkerman 
Tomas Pontén - Erik Emilsson
Gösta Bredefeldt - Georg Mård
Loa Falkman - Klas Bodin
Hugo Emretsson - Pelle Mård
Jacob Nordenson - Richard Turesson
Donald Högberg - Anders Flod
Rasmus Troedsson - Domare
Ylva Lööf - Clara Bodin
Mattias Lindström - Drevkarl

Externa länkar
 
Lite om filmen

TV-filmer 1999
Svenska dramafilmer
Svenska thrillerfilmer
Svenska filmer baserade på böcker
Filmer i regi av Daniel Alfredson
Svenskspråkiga filmer
1960-talet i svensk film
När mörkret faller (film, 1960)

När mörkret faller är en svensk kriminalfilm från 1960 i regi av Arne Mattsson.

Handling 
Den unga föräldralösa Elisabeth från Stockholm ska fira jul med släktingar i Västlinge prästgård. Handelsmannen ska hämta henne vid stationen, men genom en missuppfattning får Elisabeth gå med sin kappsäck i mörkret i den djupa snön till prästgården. Hon blir varmt välkomnad när hon kommer fram, men julfriden bryts när man på julaftonen får veta att handelsmannen hittats mördad i sin affär.

Om filmen 
Filmen bygger på Maria Langs roman Tragedi på en lantkyrkogård från 1954. Den hade svensk premiär annandag jul 1960.

Maria Lang hade själv skrivit manuset, men hon hade omarbetat sin egen berättelse på ett par viktiga punkter: de i flera av hennes böcker återkommande karaktärerna Puck och Einar Bure och professor Johannes Ekstedt har uteslutits ur handlingen och i deras ställe har en ny karaktär, Elisabeth, tillkommit. Dessutom är mördaren inte samma person i filmen som i boken; den person som är mördaren i boken har blivit hjälte i filmen istället.

Vid den svenska premiären recenserades filmen av Robin Hood i Stockholms-Tidningen. Efter några kritiska anmärkningar skrev denne: "Men 'När mörkret faller' är dock otvivelaktigt Mattssons bästa svenska rysning. Man får hoppas han sänt Maria Lang en blomma till jul."

När mörkret faller har visats i SVT, bland annat 2003, 2011 och i november 2019.

Rollista i urval 
Nils Asther – Tord Ekstedt 
Karl-Arne Holmsten – Christer Wijk 
Birgitta Pettersson – Elisabeth Rydén 
Elsa Prawitz – Barbara Sandell
Adolf Jahr – Connie Lundgren
Mimi Nelson – Hjördis Holm
George Fant – Arne Sandell
Sif Ruud – Frideborg Jansson
Hjördis Petterson – Tekla Motander
Anna-Maria Giertz – Lotta Ekstedt
Bengt Brunskog – Mårten Gustavsson
Eva Sjöström – Susanne Motander, Teklas dotter
Sigge Fürst – docent Ahlgren, läkare i mordkommissionen
Maritta Marke – Alice Broman, Connie Lundgrens syster
Sven-Erik Jacobsson – Carl Sixten
John Melin – kantorn
Stig Ternström – landsfogden
Björn Gustafson – kriminaltekniker
Marrit Ohlsson - Anna-Greta, Motander hushållerska

Filmmusik (urval) 
Stille Nacht, heilige Nacht! (Stilla natt, heliga natt)'', kompositör Franz Gruber, text Joseph Mohr, svensk text Oscar Mannström, framförs av Bel Canto-kören

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2016.

Externa länkar 

Svenska filmer 1960
Filmer i regi av Arne Mattsson
Svenska julfilmer
Svenska kriminalfilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer baserade på romaner
Maria Lang-filmatiseringar
Svenska 1960-talsfilmer
Jarl Hemmer

Jarl Robert Hemmer, född 18 september 1893 i Vasa, död 6 december 1944 i Borgå, var en finlandssvensk författare, poet och översättare. Han var son till vicehäradshövding Balder Hemmer (1864–1947) och hans hustru Emmy, född Finnilä (1866–1943). Jarl Hemmer levde med och skrev om det mörka och det ljusa i tillvaron. Från ungdomsåren finns de vackraste, ljusa, levnadsglada dikterna. I Jarl Hemmers texter finns spår av en olycklig tonårskärlek. Samtidigt var det den besvikelsen som blev öppningen till hans litterära produktion.

Biografi
Jarl Hemmer studerade ryska språket och litteraturen vid Helsingfors universitet. Han gifte sig med Saga Söderman (1897–1987) och de fick sonen Erland 1918 och dottern Marie-Louise 1920. Som författare debuterade Hemmer 1914 med diktsamlingen Rösterna och fick sitt genombrott med diktsamlingen Rågens rike 1922. Hemmer fick Stora Nordiska Romanpriset för En man och hans samvete (om Finska inbördeskriget), utgiven 1931.

Hemmer var även verksam som översättare från ryska men även i mindre omfattning från danska och tyska.

1927 köpte han Ängstorp på Eckerö i Ålands skärgård, ett hus från 1700-talet som tidigare i historien varit svenskt posthus. Ängstorp förblev hans sommarhem till hans död. Ett resultat av Ängstorp var romanen Morgongåvan (1934) vilken handlar om åländsk allmoge på 1880-talet. Den blev mycket läst och uppskattad på Åland och kom även att bidra till att Hemmer tilldelades De Nios stora pris 1935.

Han övertog 1933 författarbostaden Diktarhemmet i Borgå där han begick självmord på Finlands nationaldag 1944.

Hans föräldrahem på Skolhusgatan 8 i Vasa, byggt 1886, donerades 1977 till friluftsmuseet Stundars utanför Vasa, där det återuppbyggdes som Hemmersgården och fylldes med hans kvarlåtenskap, som hans änka skänkte museet 1979. Samlingen består av böcker, dokument, urklipp och föremål.

Priser och utmärkelser 
 Gustaf Fröding-stipendiet 1934
 De Nios stora pris 1935
 De Nios stora pris 1940
 Sigtunastiftelsens författarstipendium 1941

Bibliografi

 - Filmatiserades 1929 och 1950. Se vidare Rågens rike (film, 1929) samt Rågens rike (film, 1950)
 Engelsk översättning: Realm of the Rye (1938)

 Engelsk översättning: A Fool of Faith.

Varia

Tolkningar och översättningar

 - Innehåll: Walther von der Vogelweide; Paul Gerhardt; Matthias Claudius; Theodor Storm; Gottfried Keller; Hermann Allmers; Cäsar Flaischlen; Maximilian Dauthendey; Taras Sjevtjenko; M.J. Lermontov; A.A.Fét; Semjón Nadson; K.D. Balmont; Valerij Brjusov; Igor Severjanin.

Samlade upplagor och urval

Vidare läsning 

Ruin, Hans (1969). »Sliten mellan mörker och ljus», Världen i min fickspegel, Stockholm: Wahlström & Widstrand.

Källor

Externa länkar
 Om Hemmer och Hemmersamlingen på Stundars friluftsmuseum
 Hemmergården 
 

Finlandssvenska författare
Svenskspråkiga poeter
Svenskspråkiga översättare
Svenskspråkiga novellförfattare
Svenskspråkiga romanförfattare
Svenska översättare
Översättare från ryska
Översättare från tyska
Översättare från danska
Födda 1893
Avlidna 1944
Män
Finländska författare under 1900-talet
Författare från Vasa
Författare som begått självmord
Mottagare av Tollanderska priset
Världsbibliotekets lista över de 50 bästa barnböckerna

Världsbibliotekets lista över de 50 bästa barnböckerna är en sammanställning av hundratals svenska experter, från bland andra Svenska Akademien och Svenska Deckarakademin, bibliotekarier, litteraturvetare, författare, bokhandlare, med flera. Den gjordes i samband med Världsbiblioteket, och har flera gånger publicerats i bland annat Tidningen Boken.

De 50 bästa barnböckerna

 A.A. Milne - Nalle Puh (även Världsbiblioteket)
 Aidan Chambers - Dansa på min grav
 Alexandre Dumas d.ä. - De tre musketörerna
 Alexandre Dumas d.ä. - Greven av Monte Cristo
 Antoine de Saint-Exupéry - Lille prinsen
 Astrid Lindgren - Bröderna Lejonhjärta
 Astrid Lindgren - Emil i Lönneberga
 Astrid Lindgren - Mio min Mio (även Världsbiblioteket)
 Astrid Lindgren - Pippi Långstrump (även Världsbiblioteket)
 Astrid Lindgren - Ronja rövardotter
 Barbro Lindgren - Loranga, Masarin och Dartanjang
 Bröderna Grimm - Sagor
 C.S. Lewis - Sagan om Narnia
 Charles Dickens - Oliver Twist
 Christina Björk / Lena Anderson - Linnéa i målarens trädgård
 Daniel Defoe - Robinson Crusoe
 Egon Mathiesen - Misse med de blå ögonen
 Elsa Beskow - Bilderböckerna
 Enid Blyton - Fem-böckerna
 Erich Kästner - Emil och detektiverna
 Erik Linklater - Det blåser på månen (även Världsbiblioteket)
 Gunilla Bergström - Alfons Åberg
 Gösta Knutsson - Pelle Svanslös
 H. C. Andersen - Sagor
 Ivar Arosenius - Kattresan
 James Fenimore Cooper - Den siste mohikanen
 Jean de Brunhoff - Babar
 Jonathan Swift - Gullivers resor
 Jules Verne - En världsomsegling under havet (även Världsbiblioteket)
 Kenneth Grahame - Det susar i säven (även Världsbiblioteket)
 L.M. Montgomery - Anne på Grönkulla
 Lennart Hellsing - Bananbok
 Lewis Carroll - Alice i Underlandet (även på Världsbibliotekets lista över de 100 bästa böckerna)
 Lisa Tetzner - Sotarpojken
 Margaret Rey - Pricken
 Maria Gripe - Hugo och Josefin
 Mark Twain - Huckleberry Finns äventyr (även Världsbiblioteket)
 Mark Twain - Tom Sawyers äventyr
 Maurice Sendak - Till vildingarnas land
 Michael Ende - Momo - eller kampen om tiden
 Michelle Magorian - Godnatt, mister Tom
 Ole Lund Kirkegaard - Gummi-Tarzan
 Richmal Crompton - Bill-böckerna
 Roald Dahl - Kalle och chokladfabriken
 Roald Dahl - SVJ
 Robert Louis Stevenson - Skattkammarön
 Rudyard Kipling - Djungelboken
 Selma Lagerlöf - Nils Holgerssons underbara resa genom Sverige
 Sven Nordqvist - Pettson-böckerna
 Tove Jansson - Mumintrollen

Se även
I Världsbiblioteket finns också en omröstning i följande genrer:

 Poesi, se Världsbibliotekets lista över de 50 bästa diktsamlingarna
 Deckare, se Världsbibliotekets lista över de 50 bästa kriminalverken

Barnböcker
Listor med anknytning till litteratur
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Pinjong

Pinjong kallas ofta det kugghjul som för över vridmomentet från motor/växellåda till krondrevet i differentialväxeln, en speciell vinkelväxel. 

Pinjong kommer av franskans pignon (och spanskans piñon, m.fl. språk), vilket betyder kugghjul i allmänhet, och används så.

Pinjong används ibland även speciellt om ett mindre kugghjul i växelkonstruktioner.

Se även 
Kugghjul
Kugghjulsväxel
Växel
Snäckväxel/skruvhjulsväxel
Differentialväxel

Maskinteknik
Fordonsteknik
Kraftöverföring
Drivlinan

cy:Sbroced
es:Piñón (mecanismo)
et:Ketiratas
fr:Pignon (mécanique)
id:Sproket
it:Pignone (meccanica)
ja:スプロケット
ko:사슬 톱니
pl:Koło łańcuchowe
pt:Pinhão (engrenagem)
ru:Звёздочка (техника)
uk:Зірочка (техніка)
Farligt ögonvittne

"Tiger Bay" omdirigerar hit. Det kan även syfta på ett tidigare område i Cardiff.

Farligt ögonvittne (originaltitel Tiger Bay), är en brittisk film från 1959 i regi av J. Lee Thompson.

Handling 
12-åriga Gillie (Hayley Mills) bevittnar hur en polsk sjöman dödar sin flickvän.

Om filmen 
Hayley Mills vann ett BAFTA Award som mest lovande nykomling. Filmen nominerades även i ytterligare tre kategorier, bland annat bästa brittiska film. Mills vann även pris vid Berlins filmfestival där filmen också var nominerad till en Guldbjörn.

Rollista (i urval) 
 John Mills - Supt. Graham 
 Hayley Mills - Gillie 
 Horst Buchholz - Korchinsky 
 Yvonne Mitchell - Anya
 Megs Jenkins - Mrs Phillips 
 Anthony Dawson - Barclay 
 George Selway - Det. Sgt. Harvey

Externa länkar 

Filmer 1959
Brittiska dramafilmer
Brittiska kriminalfilmer
Brittiska thrillerfilmer
Wales på film
Filmer i regi av J. Lee Thompson
Engelskspråkiga filmer
Brittiska kriminaldramafilmer
Operation Burma

Operation Burma, amerikansk film från 1962.

Rollista (i urval)
Jeff Chandler - Brig. Gen. Frank D. Merrill
Ty Hardin - 2nd Lt. Lee Stockton
Peter Brown - Bullseye
Andrew Duggan - Capt. Abraham Lewis Kolodny, MD
Will Hutchins - Showhound
Claude Akins - Sgt. Kolowicz

Externa länkar

Filmer 1962
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Andra världskriget på film
En värsting till syster

En värsting till syster () är en amerikansk musikalkomedi som hade biopremiär i USA den 29 maj 1992, i regi av Emile Ardolino. Huvudrollen spelas av Whoopi Goldberg.

Filmen hade premiär 4 december 1992 i Sverige och 5 mars året efter i Danmark och Finland.

Följande år, 1993, fick filmen en uppföljare, En värsting till syster 2.

Handling 
När nattklubbssångerskan Deloris råkar få se sin chef/älskare döda en man, blir hon eftersökt av hela maffian. Det enda säkra stället är ett nunnekloster och själv bli nunna. Men Deloris kan inte med att inte göra någonting, och sätter fart på nunnorna i kören.

Rollista (i urval) 
 Whoopi Goldberg - Deloris Van Cartier/Syster Mary Clarence 
 Maggie Smith - Abbedissan 
 Kathy Najimy - Syster Mary Patrick 
 Wendy Makkena - Syster Mary Robert 
 Mary Wickes - Syster Mary Lazarus 
 Harvey Keitel - Vince LaRocca
 Lisa Eilbacher - Vince LaRoccas girlfriend
 Bill Nunn - Lt. Eddie Souther

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 

Amerikanska filmer 1992
Filmer från Touchstone Pictures
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska musikalfilmer
San Francisco på film
Amerikanska kriminalkomedier
Martin Schulz

Martin Schulz, född 20 december 1955 i Hehlrath i Nordrhein-Westfalen, är en tysk politiker som representerar Tysklands socialdemokratiska parti (SPD). 

Han var ledamot av Europaparlamentet 1994–2017 och dess talman 2012–2017. Han ledde gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet (S&D) 2002–2012 och var gruppens kandidat till kommissionsordförande inför Europaparlamentsvalet 2014. Schulz valdes till ordförande för Tysklands socialdemokratiska parti (SPD) 2017 och var partiets kanslerkandidat i förbundsdagsvalet i Tyskland 2017.

Karriär 
Schulz arbetade som bokförsäljare 1975–1982 och därefter som försäljningschef 1982–1994. Han var under åren 1991–1999 medlem i SPD:s partistyrelse, är ordförande i Aachens partidistrikt sedan 1996 och medlem i SPD:s federala verkställande utskott sedan 1999.

Schulz är medlem av kommunstyrelsen i Würselen sedan 1984 och var borgmästare i Würselen 1987–1998. Han blev ledamot i Europaparlamentet 1994 och var ordförande för SPD:s grupp i Europaparlamentet åren 2000–2004. Under åren 2002–2004 var han förste vice ordförande i Europeiska socialdemokratiska partiet och ordförande i Europaparlamentets socialdemokratiska grupp 2004–2012.

Webblänkar 

 Martin Schulz’ webbplats
 Europaparlamentets talman
 Ledamotsfakta på Europaparlamentets webbplats

Tyska socialdemokrater
Ledamöter av Europaparlamentet från Tyskland
Ledamöter av Europaparlamentet 1999–2004
Ledamöter av Europaparlamentet 2004–2009
Bokhandlare
Talmän i Europaparlamentet
Mottagare av Karlspriset
Officerare av Hederslegionen
Storkorset av andra klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Födda 1955
Levande personer
Män
Bocken i paradiset

Bocken i paradiset (danska: Det Tossede paradis) är en dansk film från 1962 i regi av Gabriel Axel.

Långt ute i Kattegatt ligger den lilla vindpinade ön Trangø, hem för de berömda Trangø-äggen. Förutom att vara större och vitare än alla andra, kan dessa ägg tända en eld under varje kvinnas kjolar. Öborna äter mer ägg än på någon annan plats, men för närvarande är det annat som upptar de boende. I dessa dagar står kyrkofullmäktigevalet för dörren, och allt tyder på att partiet Lycksalighetens Vänner, som leds av Angelus Bukke, kommer att avgå med segern.

Rollista (i urval)
Dirch Passer - Angelus Bukke
Ove Sprogøe -   Simon  
Hans W. Petersen - Thor Bukke 
Ghita Nørby - Edith Ibenholdt
Paul Hagen - Vicar Poul Ibenholdt
Bodil Steen - Minister Bertha Viginius

Externa länkar
 
Bocken i paradiset på danskefilm.dk

Filmer 1962
Danska komedifilmer
Anna-Maria Giertz

Anna-Maria Giertz, född 18 september 1948 i Engelbrekts församling, Stockholm, är en svensk barnskådespelare. Hon är dotter till arkitekten Lars Magnus Giertz av släkten Giertz, brorsdotter till Bo Giertz och faster till Caroline Giertz.

Filmografi

Källor

Externa länkar

Svenska barnskådespelare
Kvinnor
Födda 1948
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Claes-Göran Fant

Claes-Göran Lennart Fant, född 28 januari 1951 i Kungsbacka församling i Hallands län, är en svensk militär.

Biografi
Fant avlade gymnasieexamen 1970 och gjorde sin värnplikt vid Göta luftvärnsregemente, varefter han studerade sociologi vid Stockholms universitet. Han avlade officersexamen på Krigsskolan 1973 och utnämndes samma år till löjtnant vid Göta luftvärnsregemente, där han befordrades till kapten 1976. Han gick den ettåriga Stabskursen vid Militärhögskolan 1981, befordrades till major 1982, tjänstgjorde i en FN-insats 1983, var kompanichef vid Göta luftvärnsregemente 1984–1986 och gick Stabskursen vid Militärhögskolan 1986–1988. År 1991 befordrades han till överstelöjtnant, varefter han var bataljonschef vid Göta luftvärnsregemente 1991–1993 och stabschef vid Initial Operations Planning Group hos OSSE i Wien 1993–1994.

Fant befordrades till överste 1994, var chef för Norrlands luftvärnskår 1994–1997 och studerade vid Försvarshögskolan 1995. Han befordrades till överste av första graden 1997 och var chef för Ledarskapsinstitutionen vid Försvarshögskolan 1997–1998, varpå han var chef för Planeringsavdelningen vid Operationsledningen i Högkvarteret 1998–1999. Han studerade vid Royal College of Defence Studies i Storbritannien 2000 och befordrades samma år till brigadgeneral. Därefter var han chef för Utvecklingsavdelningen i Strategiledningen i Högkvarteret 2001–2002, ställföreträdande chef för Strategiledningen 2002–2004 och chef för Strategiledningen 2004–2007. Fant befordrades till generalmajor 2002 och därefter till generallöjtnant.

Claes-Göran Fant invaldes 1996 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien.

Claes-Göran Fant är far till Fredrik Fant vid Skaraborgs regemente.

Referenser

Män
Födda 1951
Levande personer
Personer från Kungsbacka
Alumner från Stockholms universitet
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Generallöjtnanter i svenska armén
Svenska regementschefer
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien