kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Piazza della Minerva

Piazza della Minerva är ett mindre romerskt torg (piazza), beläget bakom det antika templet Pantheon. Torget är uppkallat efter gudinnan Minerva.

Piazza della Minerva fick sitt utseende på 1600-talet. Fasaden till den gotiska kyrkan Santa Maria sopra Minerva moderniserades något inför jubelåret 1650. Kyrkan är uppförd på ruiner som tros vara ett antikt Minervatempel. 

Mitt på piazzan reste Bernini 1665 en obelisk, buren av en elefant, utförd av hans elev Ercole Ferrata. Basen försågs med en inskrift, författad av påven Alexander VII, vars andemening det är att det behövs en stark ande (elefanten) för att bära så mycket visdom (obelisken).

Referenser

Externa länkar

Torg i Rom
Rione Pigna
Minerva
Knut jarl

För den norske Knut jarl, se Knut Håkonsson.

Knut jarl, död 31 januari 1208, var en svensk jarl, och son till Birger Brosa. Knut som var kung Erik Knutssons jarl stupade 1208 i slaget vid Lena.

Barn
Magnus Broka 
 Cecilia Knutsdotter (Bjälboätten), gift med Filip Birgersson av Aspenäsätten

Källor
 Sven Tunberg, Svensk Tidskrift 1951, s 208 ff.

Svenska jarlar
Avlidna 1208
Män
Personer i Sverige under 1200-talet
Födda 1100-talet
Kortvirkesmetoden

Kortvirkesmetoden är en skogsavverkningsteknik som innebär att trädstammarna upparbetas till stockar beroende av både stammens diameter, avsmalning och trädlängd och virkestyp vid avverkningsplatsen för optimering av värdet av skogen eller industrins behov.

Dominerande för kortvirkesmetoden är användandet av ett tvåmaskinsystem med skördare och skotare. Skördaren fäller, kvistar och apterar virket vid avverkningen. Efterföljande skotare transporterar ut virket från terräng till avlägg vid bilväg.

Kortvirkesmetoden används i stora delar av Europa medan man i andra delar av världen som exempelvis i USA och Kanada i större utsträckning använder helstamsmetoden eller helträdsmetoden. Den senare metoden innebär att virket transporteras till industrin som hela stammar där den slutliga upparbetningen sker medan den förra metoden innebär att stammarna kapas efter industrins behov vid avverkningsplatsen. 

Fördelen med kortvirkesmetoden gentemot helstamsmetoden är att i att man i nästa led kör rätt sortiment till rätt industri. Dvs eftersom virket redan är apterat så kör man massaveden till industrier för massatillverkning och således sågtimmer till sågverk.

Kortvirkesmetoden utvecklades från början av svenska skogsmaskintillverkare.  

Skogsbruk
Helstamsmetoden

Helstamsmetoden är en skogsavverkningsteknik som innebär att de fällda och kvistade träden inte upparbetas vid avverkningsplatsen, utan transporteras till avlägg vid bilväg.Embertsén, sid. 56. Vid avlägget sker eventuellt apteringen, eller så kapas träden till stockar först vid industrin. Helstamsmetoden används främst i mindre teknologiskt utvecklade länder som har mycket grov skog med hårda trädslag (till exempel tidigare oavverkad urskog) medan man i det skandinaviska skogsbruket utnyttjar kortvirkesmetoden. I USA och Kanada vinner de högproduktiva europeiska skogsmaskinerna för kortvirkesmetoden terräng men industrin där är mycket konservativ. 

I vissa typer av terräng, särskilt branta sluttningar, är helstamsmetoden än idag den enda möjligheten. Skotare och skördare kan inte konkurrera i framkomlighet med winschar respektive motorsågar.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Skogsbruk
Segling vid olympiska sommarspelen 2004

Segling vid olympiska sommarspelen 2004 hölls vid Agisos Kosmas, Aten. Det tävlades i elva olika grenar.

Medaljtabell

Medaljsammanfattning

Damer

Herrar

Öppen

Referenser
Magnus Henriksson

Magnus Henriksson, tidigast omnämnd 1148, död 1161, var dansk furste och kung av Sverige 1160–61, son till den danske prinsen Henrik Skadelår (av Estridska ätten) och Ingrid Ragnvaldsdotter, barnbarn till den svenske kungen Inge den äldre (stenkilska ätten).

Magnus gifte sig med sin styvsyster Birgitta (även kallad Brigida), som var utomäktenskaplig dotter till kung Harald Gille, i det andra av hennes tre äktenskap. Han tog makten 1160 genom att överfalla och döda Erik den helige. Han skall enligt Snorre Sturlasson haft sin bror Ragnvald Henriksson som jarl. Redan påföljande år blev han själv besegrad och dödad i slaget vid Örebro och efterträddes av motståndarsidans ledare Karl Sverkersson. 

Enligt Bengt R. Jansson dödades Erik först 1162, vilket skulle komplicera Magnus ställning i historien som svensk kung.

Magnus och Birgitta hade inga kända barn.

Enligt Nils Ahnlund, som även citerar Sture Bolin om det, tyder mycket på att gravstenen på ett monument i Vreta kloster över kung Magnus Nilsson, hans fars kusin, egentligen avser denne kung Magnus och att hans grav finns någonstans inom klostret. Magnus skall då, liksom hans bror Ragnvald, ha donerat jord till klostret. Gravkoret uppkallat efter Magnus Nilsson är emellertid troligen familjegrav åt riddaren Magnus Bengtsson den äldre (död 1263) eller dennes sonson Magnus Bengtsson den yngre.

Källor

Noter 

Magnus 2
Dansk adel
Personer i Sverige under 1100-talet
Personer i Danmark under 1100-talet
Avlidna 1161
Födda okänt år
Män
Kungligheter som stupat i strid
Tysklands herrlandslag i basket

Tysklands herrlandslag i basket representerar Tyskland i basket på herrsidan. 

Tysklands landslag har under 2000-talet tillhört Europas bästa landslag, mycket tack vare NBA-stjärnan Dirk Nowitzki som var med och ledde laget till VM-brons 2002 och EM-silver 2005. 2023 blev laget världsmästare för första gången.

Historia
Tysklands basketlandslag spelade sin första landskamp i Berlin den 7 augusti 1936 och förlorade mot Schweiz med 18-25 under den olympiska basketturneringen.

Under 1980-talet blev det tyska landslaget betydligt bättre då man deltog i stora turneringar. Västtyskland blev åtta vid EM 1983 och vid OS 1984. 1985 blev man EM-femma på hemmaplan. 1986 deltog Västtyskland för första gången i VM men åkte ut i gruppspelet på poängskillnad. Under samma period hade Västtyskland flera spelare i NBA, Detlef Schrempf, Uwe Blab och Christian Welp som dock inte kunde delta i stora turneringar då de var bundna att spela i NBA. 

1992 blev det återförenade tyska laget sju vid OS i Barcelona. 

Tyskland tog sin första internationella titel 1993 då man vann EM-guld efter seger mot Ryssland med 71-70. Tysklands europamästare var: Stephan Baeck, Gunther Behnke, Hansi Gnad, Henning Harnisch, Mike Jackel, Moritz Kleine-Brockhoff, Michael Koch, Jens Kujawa, Kai Nürnberger, Teoman Öztürk, Henrik Rödl, Christian Welp, tränare: Svetislav Pesic

2006 nådde Tyskland kvartsfinal i VM i Japan där man förlorade mot USA. I placeringsmatchen mot Frankrike förlorade man och slutade på en åttondeplats.

2023 blev Tyskland världsmästare efter att ha besegrat Serbien i VM-finalen. Finalen slutade 83-77. Dennis Schröder utsågs till turnerings mest värdefulla spelare.

Meriter

VM
VM-brons 2002
VM-guld 2023

EM
EM-guld 1993
EM-silver 2005

Kända spelare
Dirk Nowitzki
Detlef Schrempf
Uwe Blab
Dennis Schröder
Franz Wagner

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Basket i Tyskland
Basketlandslag
Landslag startade 1936
Basket
USA:s herrlandslag i basket

USA:s herrlandslag i basket representerar USA i basket på herrsidan.

Historik
USA har dominerat den olympiska basketturneringen sedan starten 1936. Laget var obesegrat fram tills 1972 då man i slutsekunden föll mot Sovjetunionen. 1992 fick laget namnet Dream Team då NBA-proffsen deltog för första gången, sedan FIBA 1989 ändrat reglerna. Det amerikanska basketlandslaget har dock ofta en undanställd roll till den nordamerikanska proffsligan NBA, varav man inte alltid kunnat hävda sig på samma sätt vid världsmästerskap. 2006 förlorade USA VM-semifinalen mot Grekland i Japan med 95-101. Såväl 2010 som 2014 blev USA dock återigen världsmästare.

Meriter
Världsmästerskap: 
VM-guld: 1954, 1986, 1994, 2010, 2014
VM-silver: 1950, 1959, 1982
VM-brons:  1974, 2006, 1998, 1990
Olympiska spelen: 
OS-guld: 1936, 1948, 1952, 1956, 1960, 1964, 1968, 1976, 1984, 1992, 1996, 2000, 2008, 2012, 2016, 2020
OS-silver: 1972
OS-brons: 1988, 2004

Herrlandslaget
Basketlandslag
Basketherrarna
Ringvägen, Stockholm

Ringvägen är med sina tre kilometer längd den längsta gatan på Södermalm i Stockholm, namngiven i samband med namnrevisionen 1885.

Beskrivning

Ringvägen går i en halvcirkel från Skinnarviksberget via Skanstull till Vita Bergen. 
I den ursprungliga stadsplanen från 1880-talet, framtagen av Albert Lindhagen, en av dåtidens mest kända stadsplanerare, var förslaget att Ringvägen skulle gå ända från Söder Mälarstrand genom Vita Bergen till Stadsgården, och Danvikstull, men så blev det inte. Kopplingen till Söder Mälarstrand hade krävt en omfattande bergsskärning i stil med Torkel Knutssonsgatans anslutning till Söder Mälarstrand. I öster skulle en förlängd Ringvägen ha delat Vitabergsparken i två delar. Idag slutar Ringvägen i väster några kvarter norr om Hornsgatan, vid Yttersta Tvärgränd, och i öster stannar den vid Malmgårdsvägen.

Som ett alternativt namn diskuterades även "Södra Esplanaden", men 1885 fastställde namnberedningen namnet "Ringvägen". Under många år fanns Ringvägen som en separat gata mellan Bondegatan och Skånegatan. I folkmun och av Sofiaborna benämns denna vägstump för "Lilla Ringvägen". 

"Ringvägen" var även namnet på en spårvägsstation som låg under Götgatan mellan Allhelgonagatan och Ringvägen i den så kallade Katarinatunneln, 1933-1950. Tunnelbanan ersatte 1950 och stationen döptes om till Skanstull.

Byggnader i urval 
Ringvägen 16–22: Zinkensdamms IP
Ringvägen 15-43: Kvarteret Svärdet
Ringvägen 21: före detta barnsjukhuset Samariten
Ringvägen 23: Mariaskolan (f.d. Maria folkskola)
Ringvägen 52: Södersjukhuset
Ringvägen 58-66: Eriksdalsskolan
Ringvägen 65–67: Guldbröllopshemmet
Ringvägen 68-70: Eriksdalshallen
Ringvägen 69: Rosenlunds sjukhus
Ringvägen 94: här står den k-märkta BP-skylten i glasmosaik.
Ringvägen 99–109: Blomsterfondens hus
Ringvägen 98: Clarion Hotel Stockholm
Ringvägen 100: Kontorsfastighet Ringvägen 100, bland annat med Åhléns huvudkontor
Ringvägen 102: Åhléns Söder, varuhus (tidigare Åhlén & Holms)
Ringvägen 111–115: Ringens köpcentrum (här låg tidigare Piehls bryggeri)

Noter

Externa länkar

Gator och torg på Södermalm
Ringleder
SDP

SDP kan vara

 Tysklands socialdemokratiska parti
 Sozialdemokratische Partei in der DDR
 Finlands socialdemokratiska parti
 Kroatiens socialdemokratiska parti
 Japans Socialdemokratiska parti
 Bosnien och Hercegovinas socialdemokratiska parti
 Social Democratic Party, Storbritannien 1981-88
 Service Discovery Protocol
Service discovery protocol

Service Discovery Protocol är en del av Bluetooths protokollstack.

SDP är ett protokoll för förfrågan och responser om tillgängliga tjänster mellan Bluetooth-enheter. Det är en nödvändig service för att ad hoc-nät ska fungera. SDP-protokollet specificerar bara hur enheter ska hitta (eller berätta om) tjänser, inte hur de sedan ska användas.

SDP-Server
Har en lista på tillgängliga tjänster.

SDP-Client
Skickar förfrågan till en SDP-Server i en annan Bluetoothenhet.

Nätverksprotokoll
Quality of Service

Inom telekommunikation och datornätverk har Quality of Service (QoS) två närbesläktade men olika betydelser.

 I kretskopplade nätverk handlar det om sannolikheten för att lyckats initiera en kommunikationslänk med en annan källa. 

 I paketförmedlande nätverk är QoS sannolikheten för att trafikförbindelser i nätverk upprätthåller en viss kvalitet, ofta handlar detta om sannolikheten för att paket lyckas skickas mellan två noder. 

Begreppet kopplas även samman med servicenivåer och prioritering av olika typer av trafik. Till exempel brukar videotrafik tilldelas högre prioritet än e-posttrafik. Datornätverk utan trafikprioritering brukar kallas best effort-nät, vilket skulle kunna betyda ungefär nät som gör så gott det kan.

Qos kan implementeras i tre olika lager av OSI-modellen nämligen lager 2, 3 och 4. De parametrar som bearbetas för att QoS ska nås är:

 Delay
 Delay variation (jitter)
 Loss of information
 Bit rate

Och de tekniska lösningar som resulterar QoS är:

 Over dimensioning
 Reservation
 Priority
 Admission control

Datorkommunikation
Telekommunikation
Blentarps kyrka

Blentarps kyrka är en kyrkobyggnad i Blentarp, cirka 13 km sydväst om Sjöbo. Den är församlingskyrka i Blentarps församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes i gråsten under 1100-talets senare hälft. Ingångens portal har en ram av röd övedssandsten med två lejon som vaktar ingången. Under medeltiden var denna ingång endast avsedd för männen.

Vapenhuset med trappgavlar tillkom under 1200-talet och troligen även tornet som har en rund form, något som är ovanligt. I Skåne finns tre andra kyrkor med runt västtorn, nämligen Bollerups kyrka, Hammarlunda kyrka och Hammarlövs kyrka. Tornet har två strävpelare och en åttkantig spira.

Under 1400-talet välvdes kyrkan. 1754 gjordes en förlängning österut genom att man rev den gamla medeltida korabsiden och byggde ett rakt avslutat kor med barockgavlar i stället.

En sakristia tillbyggdes 1911.

Inventarier
Dopfunten är samtida med kyrkans äldsta delar och är utförd av Mårtensgruppen i kalksten. Cuppan dekoreras av rundbågar med tolv öppningar, en för varje apostel, med repstavsornament undertill. På foten finns två lejon och en vädur. Ett av lejonen biter i väduren, som symboliserar ondskan. Dopfatet tillverkades av mässing under 1600-talet.

Från 1200-talet finns två processionskors i förgylld koppar bevarade. Under 1880-talet fanns planer från riksantikvarien att flytta korsen till Historiska museet i Stockholm, något som dock inte skedde, varför korsen finns kvar i kyrkan. 1910 flyttades dock två träskulpturer till Historiska museet i Lund. Det rörde sig om ett triumfkrucifix av ek och en apostelbild av björk som var i dåligt skick.

Altaruppsatsen och predikstolen köptes 1759 från Öveds kyrka som skulle rivas. Predikstolen tillverkades på 1600-talet i renässansstil. 1748 tillkom baldakinen, och 1976 tillkom en duva, symbolen för den Helige Ande, som hänger i predikstolens tak.

Orgel
Den nuvarande orgeln byggdes 1914 av Johannes Magnusson, Göteborg och är mekanisk med roosweltlådor.

Källor

Externa länkar
 Blentarps församling informerar

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Sjöbo kommun
Myrorna

Myrorna är en butikskedja med begagnade möbler, kläder, husgeråd, böcker med mera. Organisationen (som är en del av Frälsningsarmén) har för närvarande 35 butiker på ett tjugotal orter mellan Luleå och Malmö. Cirka 400 personer är anställda i butikskedjan. Därutöver finns cirka 3000 så kallade "samarbetare" som arbetar inom arbetsmarknadspolitiska projekt i butiker och sorteringar. Samarbetarna består av personer som vill utveckla sin språkliga förmåga, arbetsträna och dylikt. Detta är en del av Myrornas sociala arbete. Huvudkontoret finns i Årsta utanför Stockholm.

Myrorna var ursprungligen namnet på en förening av kvinnor i Stockholm, med ändamål att till de fattigas förmån från mera välbärgade familjer avhämta kasserade effekter, kläder, möbler med mera, som sedan reparerades och såldes. Verksamheten övertogs av Frälsningsarmén 1899. Överskottet från försäljningen används till Frälsningsarméns sociala arbete.

Bekostade verksamheter 
Några exempel på verksamheter som bekostats med hjälp av medel från Myrorna är:
 Behandlingshem och behandlingscentra för missbrukare (till exempel Kurön)
 Familjehem
 Härbärgen 
 Dagcenter 
 Stödboende för ungdom 
 Sommarbarnsverksamhet 
 Taltidning för synskadade 
 Verkstäder för skyddat arbete 
 Handikapp- och invandrararbete 
 Öppenvård 
 Barn- och ungdomsarbete 
 Frälsningsarméns sociala institut 
 Eftersökningsbyrån

Historia 
År 1896 öppnades Frälsningsarméns första arbetshem för män med verksamhet som renovering av möbler, skomakeri mm. Snart öppnades flera härbärgen och arbetshem i Stockholm, Göteborg och Malmö. 
Här kunde frigivna fångar och arbetslösa beredas sysselsättning för att tjäna ihop till sitt uppehälle.
Vid samma tid fanns i Stockholm en välgörenhetsförening startad av några damer som ägnade sig åt insamling och reparation av gamla möbler, kläder och husgeråd.

År 1899 överlämnades damernas verksamhet och sitt namn, Myrorna, till Frälsningsarmén som redan arbetade i dessa banor.
Myrornas verksamhet knöts till arbetshemmet på Götgatan i Stockholm och det var också där som den första riktiga butiken öppnades 1899.

Den 4 april 1917 startade Myrorna sin verksamhet i Göteborg med att sälja påskris för insamling till sina barnhem.

Källor 

 Myrornas webbplats

Begagnatförsäljning
Svenska butikskedjor
Frälsningsarmén i Sverige
Armeniska apostoliska kyrkan

Armeniska apostoliska kyrkan (armeniska: Հայաստանեայց Առաքելական Եկեղեցի/Hajastaneajts Arakelakan Jekeghetsi) eller Armeniska kyrkan, är ett kristet samfund som i Armenien har en dominerande ställning. Den är även den vanligaste trosinriktningen bland armenier i den armeniska diasporan. De första församlingarna i Armenien sägs ha grundats under det första århundradet, och därför kallar sig den armeniska kyrkan för apostolisk. Karekin II är sedan 1999 katholikos av den heliga stolen av Sankt Etjmiadzin och alla armenier, och Aram I katholikos av Kilikien, kyrkans näst högsta företrädare.

Armenien var ett av de första länderna som nåddes av kristendomen. År 287 övergick kung Tirdat till kristendomen och därmed blev Armenien det första landet att anta kristendomen som statsreligion. Han förklarade att kristendomen fick utövas fritt i Armenien. Tillsammans med Gregorios Upplysaren, ett helgon som påstås ha medverkat till att kungen blev botad från en sjukdom, lät han år 303 bygga den första armeniska kyrkan, heliga Etjmiadzin (armeniska för "platsen för den enföddes nedkomst"), vilken färdigställdes 305. Dessförinnan hade Armenien hunnit bli den första stat som antog kristendomen som statsreligion (301). Enligt traditionen grundades den armeniska kyrkan av två apostlar:
 Judas Taddeus (uppehöll sig i Armenien under perioden 35–66)
 Bartolomaios (var i Armenien under perioden 60–68). 

Genom insatser från katholikos Isak den store under början av 400-talet, blev armeniska det liturgiska språket. Den traditionella Bibeln bygger på en översättning av Peshitta, eftersom syriska var det liturgiska språket före Isaks tid.

I Sverige 
Den armeniska apostoliska kyrkan i Sverige har flera  kyrkoråd och präster på olika ställen där det finns armenier i Sverige.

Bilder

Se även 
 Orientaliskt ortodoxa kyrkor

Källor

Noter

Vidare läsning

Kristendom i Armenien
Organisationer i Armenien
Orientaliskt ortodox kristendom
Ortodoxa kyrkor
Etiopisk-ortodoxa kyrkan

Etiopisk-ortodoxa kyrkan är statskyrkan i Etiopien. Den är en ortodox kyrka med 35 miljoner medlemmar. Etiopien är det näst äldsta kristna landet i världen. Sedan år 1993 finns det en separat eritreansk-ortodox kyrka.

Historia 
Under mitten av 300-talet blev Axum (norra Etiopien) kristet under kung ‘Ezana. Den antas ha utvecklats direkt genom att medlemmar av en gammal etiopisk judendom övergick till kristendom. Kyrkan var länge beroende av den koptisk-ortodoxa kyrkan, med säte i Alexandria i Egypten, men blev oberoende på mitten av 1900-talet när kejsaren Haile Selassie (1892–1975) styrde Etiopien. Den hade en blomstringsperiod på 1200- och 1300-talet då den bedrev omfattande mission och restaurerade gamla kloster. Genom europeisk mission på 1800-talet, närmade sig kyrkan den romersk-katolska kyrkan. Under 1900-talet försökte Italien, under sin ockupation av landet, göra kyrkan lojal mot Italien, men efter kriget, ledde det i stället till att kyrkan frigjorde sig från den koptiska kyrkan.

Teologi 
Kyrkan vägrade delta på kyrkomötet i Chalkedon år 451 och erkänner bara de tre första ekumeniska mötena. Den etiopisk-ortodoxa kyrkan är miafysitisk.

Bibel 
I den etiopiskt-ortodoxa kyrkans Bibel ingår vissa av Pseudepigraferna.

Populärkultur 
Reggae-artisten och rastafarianen Bob Marley (1945–1981) fick en etiopisk-ortodox begravning år 1981 i sitt hemland Jamaica, vilket enbart var möjligt eftersom han hade konverterat och blivit döpt år 1980 av den etiopisk-ortodoxa kyrkans ärkebiskop för Nordamerika.

Referenser

Se även 
 Orientaliskt ortodoxa

Orientaliskt ortodox kristendom
Kristendom i Etiopien
Uppståndelse

Uppståndelse är inom zoroastrism, kristendom, judendom och islam en tanke som innebär att människan efter döden kroppsligen kan återuppvakna till liv. Tron på uppståndelsen förutsätter att människan lever vidare till både kropp och själ. 

I Tanach (Gamla testamentet) finns ingen utvecklad lära om livet efter detta.

Kristendom 
Inom kristendomen har uppståndelsehoppet sin förankring i tron på Kristi uppståndelse.

"Ty eftersom döden kom genom en människa kommer också uppståndelsen från de döda genom en människa. Liksom alla dör genom Adam, så skall också alla få nytt liv genom Kristus." (Första Korinthierbrevet 15:21-22)

Att graven var tom och att Jesus visade sig kroppsligen för många av sina lärjungar betyder inte att han återgått till sitt tidigare liv utan att han omformats till en ny gestalt, något som också är de kristnas slutmål. Ändå är det samma kropp, som förvandlats. Påsken är den kristna uppståndelsehögtiden framför andra, men också söndagen är en återkommande påminnelse om uppståndelsen.

Islam 
I Koranen påpekas för skeptikerna att liksom Gud en gång skapade människan skall han också återuppväcka henne på domens dag.

Teologi
Aftartodoketism

Aftartodoketism (av grekiska αφθαρτος, ’oförgänglig’, och δοκειν, ’synas’) kallas en kristologisk ståndpunkt som uppkom cirka år 500, enligt vilken Kristus i sin mänsklighet inte kan vara av samma natur som vi utan har förvandlat sin mänskliga natur till att vara i överensstämmelse med den gudomliga.

Anhängarna till aftartodoketismen tänker sig Kristi kött på ett eller annat sätt gudomliggjort. Denna tanke gränsar således till monofysitism. Man hävdade, att Kristi kropp redan från inkarnationens begynnelse var förklarad och upphöjd till oförgänglighet. Samma egenskaper, som Kristi kropp har efter uppståndelsen, ville man tillskriva den från begynnelsen. 

Den romerske kejsaren Justinianus I försökte under sin regeringstid att upphöja en variant av aftartodoketismen till ortodoxi, och avsatte bland annat Konstantinopels patriark Eutychius av den orsaken. Planerna gick emellertid om intet, då kejsaren avled innan hans beslut hann träda i kraft.

Källor

Noter

Tryckta källor

Kristologi
ODESSA

ODESSA, akronym för tyska Organisation der ehemaligen SS-Angehörigen, Organisationen för före detta SS-medlemmar, var ett nätverk som hjälpte nazistiska krigsförbrytare att fly till Latinamerika eller Mellanöstern, där de kunde finna en fristad. Kända personer som troligen flydde med ODESSA:s hjälp var bland andra Josef Mengele, Adolf Eichmann, Klaus Barbie, Eduard Roschmann och Erich Priebke.

ODESSA skall ha haft förgreningar i Tyskland, Schweiz, Italien, Egypten, Argentina, Brasilien, Sydafrika och Vatikanen och grundades troligtvis av Otto Skorzeny 1946 men även Heinrich Himmler har nämnts som grundare vilket i så fall skulle betyda att ODESSA fanns innan krigsslutet och att man insett behovet av en sådan organisation. Enligt Simon Wiesenthal grundades ODESSA 1946, enligt författarinnan Gitta Sereny har den aldrig existerat. Nytt liv i diskussionen om ODESSA har funnits eller ej uppstod den 9 juli 1979 då någon tog på sig ansvaret för ett bombdåd mot två franska antinazister, Serge och Beate Klarsfeld, i ODESSA:s namn.

Se även
 Daugavas Vanagi

Litteratur 
 Sereny, Gitta, Vid avgrunden: från barmhärtighetsmord till folkförintelse. Stockholm: Ordfront 2000.
 Frederick Forsyth, Täcknamn Odessa (1972)

Noter 

 
Akronymer
Organisationer i Nazityskland
Nätverk
Organisationer bildade 1946