Willy Kyrklund

Paul Wilhelm ”Willy” Kyrklund, född 27 februari 1921 i Helsingfors, död 27 juni 2009 i Danmarks socken, Uppsala kommun, var en sverigefinlandssvensk författare. Han utnämndes till hedersdoktor vid Uppsala universitet 1994.

Biografi
Kyrklund var som son till fil. mag. Gunnar Kyrklund och hans hustru Ingeborg Hörhammer. I tioårsåldern flyttade Kyrklund tillsammans med sin familj till Harlu i Karelen. Efter studentexamen 1938 började Kyrklund studera matematik, juridik mm. vid universitet men 1940 blev han kallad till krigtjänsten. I februari 1944 flyttade han till Sverige. Efter ankomsten försörjde han sig bl.a. som räknebiträde på Lidingö stads stadsingenjörskontor samt på de stipendier som han fick genom sitt författarskap. Han gifte sig 1945 med Birgitta Ekwall, dotter till professor Per Ekwall. På 1950-talet bedrev han studier i bland annat sinologi, arabiska och ryska och blev fil. kand. 1953. Kyrklund debuterade 1948 med novellsamlingen Ångvälten. 1982 gifte han om sig med Karin Kebbon.

Författarskap
Kyrklunds skönlitterära författarskap var starkt influerad av modernismen; tidiga noveller (han har specialiserat sig på verk av det kortare slaget) påminner ytligt betraktade om surrealistiska uttryckssätt, där den berättande strukturen beslöjas av en till synes brokig symbolik som bidrar till att förmedla en blandning av bitter ironi, försoning och främlingskap. Dessa är kännetecknande för författarskapet, dess vardagliga absurditet påminner i viss mån om Torgny Lindgren. Till skillnad från surrealismen är dock Kyrklund strängt medveten och genomtänkt. 

Ett återkommande tema är meningslöshet och vanmakt, där det onda och det goda möts i en ogripbar och stundom avsiktligt oförståelig gråskala. Människans synd är inte medfödd; hon har inget val, och synden blir oundviklig. Ofta går hon som en storögd främling mot sin nalkande onda handling, oförstående och oförmögen att bli något annat än Kain eller att handla annorlunda. 

Kyrklund lyckades emellertid teckna sina ofullkomliga eller misslyckade karaktärer med stark empati och överseende, om än inte utan betraktarens avstånd. I berättelserna och dramerna återgår han gärna till klassiska motiv från Bibeln och antiken, motiv som strukturellt är eviga, mönster som inte kan brytas. Dessa sätts vanligen i onämnda miljöer och öppna rum, vilket förstärker evighetsperspektivet.

Han författade även reseskildringar.

Kyrklund har översatts till engelska, franska, tyska, grekiska, finska, estniska, danska, norska, tjeckiska, ryska och ukrainska. Några berättelser som ursprungligen har varit epik har skrivits om för teatern.

Bibliografi

Samlade upplagor och urval
 - Innehåll: Tvåsam ; Solange ; Mästaren Ma.

 - Innehåll: Ångvälten ; Hermelinens död ; Den överdrivne älskaren.
 - Innehåll: Tvåsam ; Solange ; Mästaren Ma ; Aigaion ; Till Tabbas ; Polyfem förvandlad ; Den rätta känslan ; Om godheten.
 - Innehåll: Ångvälten ; Hermelinens död ; Den överdrivne älskaren ; 8 variationer ; Elpënor ; Bröllopet ; Platanhårsdialog på en ö i Aigaion ; Medea från Mbongo ; Gudar och människor ; Zéb-un-nisʹa ; Det svåra numret ; Kaosfunktionen ; Anföranden och artiklar.

Priser och utmärkelser 
1951 – Svenska Dagbladets litteraturpris
1959 – Aftonbladets litteraturpris
1964 – Övralidspriset
1965 – De Nios Stora Pris
1967 – Signe Ekblad-Eldhs pris
1967 – Tidningen Vi:s litteraturpris
1981 – Litteraturfrämjandets stora pris
1984 – Signe Ekblad-Eldhs pris
1986 – Lundequistska bokhandelns litteraturpris
1989 – Gerard Bonniers pris
1991 – Tegnérpriset
1994 – Hedersdoktor vid Uppsala universitet
1990 – Pilotpriset
1997 – Aniarapriset
1999 – Litteris et Artibus
2001 – Svenska Akademiens nordiska pris
2001 – förtjänstmedalj av Svenska Finlands folkting

Referenser

Vidare läsning

Böcker

Uppsatser och artiklar

Wistrand, Sten (2003). ”Den överskattade berättaren: Hur ska vi förstå normen i en berättelse som Willy Kyrklunds Solange?” Berättaren: En gäckande röst i texten (red. Lars-Åke Skalin). Örebro studies in literary history and criticism, 3. Örebro: Universitetsbiblioteket, s. 277–311. Libris.  
Wistrand, Sten (2003). ”’Ensam tvåsam – hoppsan!’ Hur många karaktärer finns det egentligen i Willy Kyrklunds roman Tvåsam?” Ordet och köttet: Om teorin kring litterära karaktärer (red. Lars-Åke Skalin). Örebro Studies in Literary History and Criticism, 2. Örebro: Örebro universitetsbibliotek, s. 151–197. Libris. 
Wistrand, Sten (2006). Recension av Olle Widhe, Främlingskap: Etik och form i Willy Kyrklunds tidiga prosa. Samlaren: Tidskrift för litteraturvetenskaplig forskning (årg. 127), s. 499–507. Libris. 
Wistrand, Sten (2008). "(Non)fiction – function – (non)narration: How to deal with works like Willy Kyrklund's Mästaren Ma?" Narrativity, fictionality, and literariness: The narrative turn and the study of literary fiction (red. Lars-Åke Skalin). Örebro Studies in Literary History and Criticism, 7. Örebro: Örebro universitet, s. 177–200. Libris. 
Wistrand, Sten (2009). "Willy Kyrklund." Nordisk Tidskrift för vetenskap, konst och industri, Vol. 85, nr 4, s. 359–364. Libris. [

Externa länkar 
 
 
 : Mästaren Ma i fulltext
 

Finlandssvenska författare
Sverigefinlandssvenskar
Födda 1921
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Mottagare av Litteris et Artibus
Män
Avlidna 2009
Författare från Helsingfors
Finlandssvenska manusförfattare