kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karl XII:s norska fälttåg

I slutet av stora nordiska kriget gjorde Sverige två misslyckade försök att invadera Norge. Det första försöket gjordes 1716, och det andra 1718.

Bakgrund 
Efter det att Karl XII kommit hem till Sverige år 1715 så slog han sig ner i Ystad och arbetade hårt för att få rikets ekonomi på fötter igen – och då samtidigt kunna skriva ut fler soldater, köpa in fler hästar och tillverka fler kanoner. Nödmynten var ett av sätten att finansiera kriget, men också det som senare gav landet ekonomisk kris. Efter att ha avvärjt hotet österifrån – de ryssar som landsteg och plundrade landet – var det dags för ett nytt fälttåg, tyckte Karl. Men inte för att ta tillbaka de förlorade finska länen. Slaget som han förberedde – det som kanske skulle ha fått Sveriges och Nordens historia att ta en annan vändning – var nämligen slaget mot Norge.

1716 års fälttåg 

Ett anfall mot Kristiania över vattnet misslyckades, eftersom isen inte var tillträckligt stark. Ett andra stormningsförsök över landvägen fick också avböjas, då man inte medtagit tillräckligt många artilleripjäser.

1718 års fälttåg  

En armé på 40 000 man gjordes i ordning. Det var en stor styrka – det var inte unga och oövade rekryter som man länge trott utan krigsvana och välmotiverade trupper. Planen var att general Armfelt skulle ta en styrka på 11 550 karoliner, varav ca 8 000 var stridande förband, och anfalla det nordliga Trondheim, för att kapa Norge på mitten. Dessutom var Trondheim en viktig stad och dess erövrande skulle betyda mycket för fälttåget. Själv skulle Karl XII ta huvudstyrkan i söder och gå genom Halden mot Kristiania. I november belägrades fästningen Fredriksten nära Halden, och under kungens direkta order framskred belägringen mycket fort. Just Fredriksten var av avgörande betydelse för fälttåget, den kallades för "Norges nyckel" eftersom den som behärskade den strategiskt viktiga fästningen också behärskade knutpunkten i det visserligen primitiva men viktiga norska vägnätet, utan det skulle de danska trupperna i Norge vara helt avskurna från övriga Danmark och därmed ge upp ganska snart, det var en realistisk plan men fästningen var svårintaglig och trupperna som försvarade den var väl förskansade inne i den med stora förråd av både mat och vapen. Men den svenska belägringen fortskred sakta och en svensk seger låg inte helt utom räckhåll. Men då, den 30 november, träffades kung Karl XII av en kula som genomborrade bägge tinningarna och direkt medförde döden. Fälttåget avbröts; sydarmén marscherade tillbaka till Sverige och gårdarna medan nordarmén stod kvar utanför Trondheim längre norrut. Så snart Armfelt fått meddelande om kungens död och att huvudanfallet avbrutits, beslöt även han att retirera. Det blev en hård återmarsch, genom kallt klimat och soldaterna led svårt av törst, kyla och överraskades även av en snöstorm. Av ursprungliga ca 6 000 man frös ca 4 000 ihjäl under det som brukar kallas Karolinernas dödsmarsch.

Se även
Karl XII:s likfärd
Fälttåget mot Norge (1814)

1718 i Norge
Stora nordiska kriget
Karl XII
Janna Valik

Janna Valik, född 1955 i Tjeckoslovakien, är en svensk ämbetsman och generaldirektör.

Valik var generaldirektör för svenska migrationsverket från mars 2004 till maj 2007, då hon efterträddes av Dan Eliasson. Innan dess hade hon varit anställd vid verket sedan 1989 och blev 1997 regiondirektör i Göteborg. I maj 2007 utnämndes hon till generaldirektör vid regeringskansliet och mellan 1 mars 2008 och februari 2017 var hon generaldirektör för Boverket. Den 19 juni 2017 till 31 december 2021 var Janna Valik generaldirektör för eHälsomyndigheten.

Källor
 

Svenska ämbetsmän under 2000-talet
Svenska generaldirektörer
Kvinnor
Födda 1955
Levande personer
Generaldirektörer för Migrationsverket
Presidentvalet i Chile 2005–2006

Chilenska presidentvalet 2005-2006 hölls i två omgångar. Den första genomfördes den 11 december 2005 och den andra hölls den 15 januari 2006. Kandidaterna var i tur och ordning:

Michelle Bachelet 

Michelle Bachelet var försvarsminister under regeringen Lagos. Hon sågs av många som stark favorit. Hon gick vidare med 46 % av rösterna den 11 december till andra omgången, där hon vann med 53,5 % av rösterna.

Sebastian Piñera 

Högerkandidat, som främst konkurrerade om röster med Joaquin Lavin. Han blev tvåa med 26 %, och gick således vidare till rond 2. Han fick 46,5 % av rösterna i andra omgången.

Joaquin Lavin 

Högerkandidat, som förlorade valet 1999 mot Ricardo Lagos och sökte sin revansch här. Gick inte vidare till andra omgången.

Tomas Hirsch 

Vänsterns kandidat, som fick 0,5 % av rösterna 1999 och denna gång stannade på 5 %.

2005 i Chile
2006 i Chile
Chile
Chile
Val i Chile
Chile 2005–2006
Sigrid Holmquist

Sigrid Andrea Holmquist, född Holmqvist 21 februari 1899 i Borås, död 9 juli 1970 i Sydney Australien, var en svensk skådespelare.

Holmquist var aktiv under stumfilmens era. Hon debuterade 1920 i Rune Carlstens Robinson i skärgården och kom att medverka i ytterligare två svenska filmer innan hon gjorde karriär i Hollywood. I sina tidiga svenska filmer bar hon som förnamn ömsom Sie och Bie Holmquist. Hennes filmografi upptar 17 titlar mellan åren 1920 och 1926.

Filmografi

Referenser

Externa länkar
 
 
Foto från silentladies.com

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska stumfilmsskådespelare
Kvinnor
Födda 1899
Avlidna 1970
Skådespelare från Borås
Kate Fabian

Kate Fabian, född 6 oktober 1870, död 7 april 1929, var en dansk skådespelare.

Filmografi (urval)
1928 - Kraft og Skønhed
1927 - Vester vov vov
1927 - Tordenstenene

Externa länkar
 

Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1870
Avlidna 1929
Paulo Muwanga

Paulo Muwanga, född 1924, död 1991, var en ugandisk politiker. Efter en statskupp mot Godfrey Binaisa den 12 maj 1980 blev han de-facto statsöverhuvud av Uganda till 22 maj 1980, efter vilket en styrande militärkommissionen upprättades, med honom som ordförande. Mellan den förste augusti och 25 augusti 1980 var han primärminister.

Källor 

Ugandas presidenter
Födda 1924
Män
Avlidna 1991
Ugandas premiärministrar
Stefan Ingves

Stefan Nils Magnus Ingves, född 23 maj 1953 i Åbo i Finland, är en finlandssvensk ämbetsman och nationalekonom. Han var chef för Sveriges riksbank 2006 till 2022.

Biografi
Ingves är uppvuxen i Vasa och Oravais, men framför allt i Närpes. Släkten kommer på faderns sida från Lappfjärd, där hans farfars far drev gästgiveri. Ingves far var bankdirektör i Närpes och hans mor hushållslärarinna. Han åkte 1970 som sjuttonåring till USA för att studera och flyttade året efter till Stockholm. Han studerade på Handelshögskolan i Stockholm där han disputerade i nationalekonomi 1984 med avhandlingen Aspects of trade credit, som behandlar teoretiska modeller för krediter mellan företag. Han är sedan oktober 2009 hedersdoktor vid Svenska handelshögskolan i Helsingfors. 

Ingves var bankdirektör på Svenska Handelsbanken 1984–1986, verkställande direktör för optionsbörsen SOFE 1987 och utsågs året därpå till finansråd och chef för finansmarknadsavdelningen på Finansdepartementet. Han var verksam på Finansdepartementet till 1992 och var samtidigt styrelsemedlem i Stockholms fondbörs, Värdepapperscentralen och Riksgäldskontoret. Han blev därefter generaldirektör vid Bankstödsnämnden 1993 och var 1995–1998 vice riksbankschef. År 1999 fick han posten som chef för avdelningen för monetära och finansiella system vid Internationella valutafonden. 

I oktober 2005 utsågs Ingves till Lars Heikenstens efterträdare som riksbankschef med en mandatperiod på sex år från den 1 januari 2006. 2011 förlängdes Ingves mandat med ytterligare sex år till 2017. Riksbanksfullmäktige beslutade därefter att förlänga Stefan Ingves mandat till 2023. Han är även medlem i Europeiska centralbankens generalförsamling, sitter i styrelsen för Bank for International Settlements i Basel (BIS) och är ordförande för Basel-kommittén för banktillsyn. Sedan 2019 är han också förste vice ordförande i Europeiska systemrisknämnden, ESRB.

Den 17 juni 2022 meddelade Riksbanken att Ingves avgår som Sveriges riksbankschef den 31 december 2022, i samband med att hans förordnande löper ut. Han efterträddes vid årsskiftet på posten som chef för Sveriges riksbank av Erik Thedéen. Han fortsätter som föreläsare och anknuten forskare vid institutet Swedish House of Finance i Handelshögskolan i Stockholm.

Ingves är gift med Deborah Ingves och har tre vuxna barn. Han är bosatt sedan många år i Upplands Väsby.

Utmärkelser

Referenser

Noter

Källor
Nationalencyklopedin

Vidare läsning

Externa länkar 
 Stefan Ingves – Sveriges Riksbank

Svenska nationalekonomer
Svenska ämbetsmän under 2000-talet
Chefer för Sveriges riksbank
Svenska generaldirektörer
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Sverigefinlandssvenskar
Män
Födda 1953
Levande personer
Personer från Åbo
Vice riksbankschefer
Hedersdoktorer vid Svenska handelshögskolan
Finlandssvenskar inom näringslivet
Sommarpratare 2017
Sommarvärdar 2022
Bazilio Olara-Okello

Bazilio Olara Okello, född 1929, död 9 januari 1990 i Khartoum, Sudan, var en ugandisk militär; ordförande i det styrande militärrådet och därmed de facto Ugandas statschef mellan 27 juli och 29 juli 1985.

1985 genomförde han tillsammans med Tito Okello den statskupp som avsatte president Milton Obote.

Ugandas presidenter
Födda 1929
Män
Avlidna 1990
Personer från Khartoum
Tito Okello

Tito Lutwa Okello, född 1914 i Kitgum, död 3 juni 1996 i Kampala, var en ugandisk militär; Ordförande i militärrådet i Uganda från 29 juli 1985 till 26 januari 1986. Okello var en av befälhavarna i den koalition av Tanzanias armé och exilugandier som störtade Idi Amin 1979, och befälhavare för Ugandas nationella armé från 1980 till 1985. 

1985 genomförde han tillsammans med Bazilio Olara-Okello den statskupp som avsatte president Milton Obote och blev Ugandas president. Han var president i sex månader innan hans regering störtades av National Resistance Army under ledning av den nuvarande presidenten Yoweri Museveni.

Källor
Artikeln Tito Okello i engelskspråkiga Wikipedia 5 juni 2006

Ugandas presidenter
Födda 1914
Avlidna 1996
Män
Flickorna i Åre

Flickorna i Åre är en svensk-dansk lustspelsfilm från 1920 regisserad av Lau Lauritzen.

Handling 
Amalia är hushållerska hos Nilsson, de blir ovänner och hon lämnar honom. Han anställer i stället en betjänt och bestämmer sig för att gifta sig och reser till Åre för att hitta sin blivande hustru. Han anordnar en tävling för damer där han själv är förstapriset. En av deltagarna är Amalia.

Om filmen 
Filmen premiärvisades 6 december 1920 på Palladiumbiograferna i Göteborg, Malmö och Stockholm. Filmen spelades in vid Skandinavisk Filmcentrals ateljéer Hellerup Danmark samt med exteriörscener från Åre och Köpenhamn. Parallellt med inspelningen av filmen spelades även Kärlek och björnjakt in med Axel Hultman i huvudrollen.

Rollista i urval 
Axel Hultman - C.A. Nilsson, f.d. revisor
Kate Fabian - Amalia Johansson, hans hushållerska
Aage Bendixen - stadsbud
Sie Holmquist - Stina
Ture Marcus - hotellvärd

Källor 
Svensk Filmdatabas

Svenska komedifilmer
Filmer 1920
Svenska 1920-talsfilmer
Elektronpar

Ett elektronpar är två elektroner som befinner sig i samma atomorbital i en atom. Eftersom de befinner sig i samma orbital måste de ha motsatt spinn. Elektronparsbegreppet är viktigt i diskussionen av kovalenta bindningar. Kovalent bindning kallas också elektronparbindning. Det är antalet oparade elektroner som avgör hur många andra atomer en atom kan binda med elektronparbindningar; till exempel kan kol binda fyra andra atomer, syre två andra och väte en annan atom.

En molekyl som har en eller flera oparade elektroner kallas radikal.

Se även
Fritt elektronpar

Kemisk bindning
Kärlek och björnjakt

Kärlek och björnjakt är en svensk lustspelsfilm från 1920 regisserad av Lau Lauritzen.

Handling
Greta imponeras av Glob som skryter om sitt mod vid björnjakter, men när två män klär ut sig i björnhudar visar det sig att han inte är så modig och Greta förälskar sig istället i en av de två männen.

Om filmen
Filmen premiärvisades 30 augusti 1920 på biograf Palladium i Stockholm. Praktiskt taget hela filmen bestod av exteriörer som spelades in i Åre, interiörscenerna som förekommer filmades på Saltsjöbadens sommarrestaurant. Parallellt med inspelningen av filmen i Åre spelades även Flickorna i Åre in med Axel Hultman i huvudrollen.

Rollista i urval
Axel Hultman - Glob, brukspatron 
Ernst Eklund - Ture Bengtsson, ingenjör 
Richard Lundin - Överste Körner 
Sie Holmquist - Greta, hans dotter 
Nils Whiten - Frisk, kalfaktor 
Aage Bendixen - Herr Pålsson, nygift 
Ingeborg Udde - Fru Pålsson, nygift

Svenska komedifilmer
Filmer 1920
Svenska 1920-talsfilmer
Ebbe Jularbo

Oskar Eberhardt "Ebbe" Jularbo, född 11 januari 1915 i Katarina församling i Stockholm, död 8 januari 1991 i Enskede församling, var en svensk dragspelare.

Jularbo föddes som son till musikern Calle Jularbo då denne under åren 1913–1921 var trolovad med Gerda Larsson. I förhållande föddes även Ebbe Jularbos bror Karl Oskar Hjalmar (1919–1920)

Ebbe Jularbo gifte sig 7 juni 1944 med Katja Iris Vendela Dorotea Solveig, född 27 december 1914 i Avesta församling.

Jularbo och hans far omnämns i Povel Ramels Birth of the gammeldans från revyn På avigan (1966): "Först kommer Calle Jularbo med Eberhardt i hand..."

Familj och anor
På fädernet härstammade Ebbe Jularbo i rakt nedstigande led från Peter Detlofsson (1738–1815) som ingick i ett "anhang zigeuner", och som landshövdingen lät "efterslå" och som skulle drivas ur riket. Stamfadern Gabriel Alexandersson Meijer, var skarprättare i Uppsala i slutet av 1600-talet. Calle Jularbos mormorsmor Aima Elisabet Baudin (1789–1866) var inte av resandesläkt, men träffade i unga år en betydligt äldre glashandlare av resandesläkt, Vidrik Gripenfeldt. De fick sonen Karl Johan Gripenfeldt (1812–1872).

Ebbe Jularbos minnesfond
Till minne av Ebbe Jularbo instiftades 1993 Ebbe Jularbos minnesfond ur vilken stipendium delas ut till framstående dragspelare.

Stipendiater
Peter Forsell
2014 - Lennart Wärmell
2020 - Åsa Arvidsson

Referenser

Noter

Externa länkar
Radioarkivet: Ebbe Jularbo

Svenska dragspelare under 1900-talet
Födda 1915
Män
Avlidna 1991
Musiker från Stockholm
Rollkonflikt

Rollkonflikt, genom att vi i livet befinner oss i flera olika positioner och har olika sociala roller så uppstår det lätt rollkonflikter. Rollkonflikter uppstår då förväntningarna på två, eller flera, roller som man antagit sig inte går ihop. Om man har flera sociala olika roller mot vilka det riktas olika förväntningar som strider mot varandra, innebär detta motstridiga krav och rollosäkerhet kan uppkomma. Dessa konflikter kallas inter-rollkonflikter. 

Den andra formen av rollkonflikt är intra-rollkonflikten, vilken innebär att en person i en och samma roll möter flera olika förväntningar om vad som är dennes rätta rollbeteende. Exempel på rollkonflikter är bland annat arbetsgivarens och arbetstagarens olika förväntningar på den arbetstagarens roll, konflikter mellan ens roll som förälder och som anställd på ett företag, och konflikter mellan ens egna krav på sig själv och det man i verkligheten lyckas åstadkomma.

Se även
Roll (sociologi)
Social norm

Sociologi
Sone Banger

Sone Banger, född 15 februari 1939 i Los församling i Gävleborgs län, död där 8 april 2017, var en svensk dragspelare med organistexamen.

Biografi 
Sone Banger började spela dragspel vid 10 års ålder, och under skolgången i Ljusdal tog han lektioner i dragspel och orgelspel, samt spelade även orgel vid skolans morgonböner. Han vann SM i dragspel år 1958 i både solist- och jazzklassen, och flyttade 1959 till Stockholm för vidare studier under fyra år vid Musikaliska Akademien där hans huvudlärare var Sven Brandel, Alf Linder och Henry Lindroth. Under studietiden försörjde han sig genom att spela dragspel på olika restauranger, och som vikarierande organist i olika kyrkor i Stockholmstrakten. Under ett antal år drev han även en musikaffär på Hantverkargatan på Kungsholmen som blev en träffpunkt för många musiker. Han var en ofta anlitad studiomusiker  och medverkade på mer än tusen inspelningar med artister av de mest skiftande slag, samt samarbetade även med jazzmusiker som till exempel Ove Lind och Lars Erstrand.

Banger flyttade hem till Los för gott 1989, där han byggde upp en inspelningsstudio, och namnet "Ljud-banger" kunde ses på både skivetiketter och dragspel. Han fortsatte att turnera tillsammans med många kända artister. Han ackompanjerade bland andra under en följd av år kyrkosångaren Torkel Selin samt även operasångaren Sonny Wallentin.

Banger är begravd på Los kyrkogård.

Priser och utmärkelser
1982 – Fred Winter-stipendiet
2002 – Albin Hagströms Minnespris

Filmografi 
1970 – Söderkåkar (musiken till TV-serien)
2011 – Trollkarlen från Los

Källor
Sone Banger på Svensk Musik
Hans Kronbrink: "Med passion för dragspel" Dagens Nyheter 15 februari 2014
Bo Gäfvert: "Sone Banger 1939–2017" Svenska Dagbladet 16 maj 2017

Noter

Externa länkar
Sone Banger i Svensk mediedatabas
Sone Banger på Discogs
"Sone Banger – jazzande kyrkomusiker" P4 Halland 2 oktober 2004, arkiverad på Internet Archive

Svenska dragspelare under 1900-talet
Svenska dragspelare under 2000-talet
Personer från Los socken
Födda 1939
Avlidna 2017
Män
Lakshmi Mittal

Lakshmi Niwas Mittal, född 15 juni 1950 i Sadulpur, Rajasthan, Indien, är en indisk affärsman bosatt i Storbritannien. Mittal leder den multinationella stålkoncernen Arcelor Mittal. 

2007 rankade affärstidskriften Forbes Mittal som den femte rikaste personen i världen med en förmögenhet på 32 miljarder dollar.. I februari 2016 rankade de honom som världens 82:e rikaste med en förmögenhet på $8,6 miljarder.

Mittal äger flera fastigheter i London, bland annat sin bostad på 18-19 Kensington Palace Gardens som han köpte 2004 för £67 miljoner. Han är även storägare i det engelska fotbollslaget Queens Park Rangers som för närvarande spelar i Championship, den engelska andra ligan.

I januari 2023 rapporterade det amerikanska finansnyhetsbyrån Bloomberg L.P. att Mittal är ägaren av megayachten Alaiya, det var dock spekulationer om denne som ägare för megayachten redan under 2022.

Källor 

Personer inom Indiens näringsliv
Män
Födda 1950
Levande personer
Personer inom Goldman Sachs
Personer inom Luxemburgs näringsliv
Personer inom Storbritanniens näringsliv under 2000-talet
Indiska miljardärer
Indiska företagsledare
Indiska entreprenörer
Karl Grönstedt

Karl Johan Grönstedt, född 18 februari 1912 i Nora, Ångermanland, död 13 juni 1983 i Högalids församling, Stockholm, var en svensk dragspelare.

Han räknas bland de främsta dragspelarna i Sverige och började spela dansmusik som tolvåring. Förutom att bli svensk mästare i dragspel 1933 fick han ett tiotal förstapriser i andra tävlingar åren 1932–1944. I början av 1930-talet kom han till Stockholm och spelade på Vanadisteatern, Kastenhof och Virveln. Han hade en egen orkester som 1936–1941 var baserad i Ådalen. Brodern Erling Grönstedt var också dragspelare.

Karl Grönstedt har komponerat mycket dragspelsmusik, bland annat de välkända Månsken över Ångermanälven, Hoppa lätt och Spelmansvalsen. Han medverkade i filmen 100 dragspel och en flicka.Med dragspelet i högsätet. Vol. 5. SweDisc SWELP 17

Grönstedt omnämns i Povel Ramels Birth of the gammeldans från revyn På avigan (1966).

Karl Grönstedt drev butik  på Borgargatan 4 fram till 1975 i en gatulokal som sedermera Högalids Bilservice tog över.

Referenser

Noter

Svenska dragspelare under 1900-talet
Födda 1912
Avlidna 1983
Män
Personer från Nora socken, Ångermanland
Henryk Lipp

Henryk Lipp, född Henryk Nowicki 2 augusti 1955 i Polen, är en polsk-svensk musiker och musikproducent från Göteborg. 

Henryk Lipp föddes och växte delvis upp i Polen, och i Bergsjön. Bor nu i Lundby, Hisingen. Studerade inledningsvis klassisk piano. 1979 till 1982 spelade han i bandet Extra tillsammans med bland andra Anne-Lie Rydé. 1982 startade han Music-A-Matic Studio på Drakgatan  i Gårda, Göteborg. Tillsammans med Freddie Wadling bildade han 1984 Blue for Two.
Music-A-Matic-studion blev inspelningsplats för den kreativitet som snurrade kring skivbolaget Radium 226.05, med grupper som Cortex, Sator, Union Carbide Productions och Stonefunkers. Han har även arbetat med Thåström, Millencolin och Håkan Hellström.

Referenser

Noter 

Svenska musikproducenter
Män
Levande personer
Födda 1955
Richard Lundin

Charles Richard ”Bas-Lulle” Lundin, född 3 september 1859 i Göteborg, död 19 mars 1933 i Mörby, Danderyds kommun, var en svensk skådespelare och operettsångare (bas).

Biografi
Lundin scendebuterade 1885 hos Frans Ferdinand Novander i Norrköping. Han fick därefter engagemang hos Bjarne Lund 1885–1888, som stipendiat på Stockholmsoperan 1888–1889, vid Vasateatern 1889–1893, hos Emil Strömberg 1893–1894, hos Hjalmar Selander 1894–1896, vid Eldorado i Kristiania 1896–1898, Oscar Lombergs sällskap 1898–1899, som konsertsångare 1899–1900, hos Emil Lindén 1900–1901 och hos Albert Ranft 1901–1904 och 1910–1912. Han hade efter 1904 tidvis ett eget sällskap och var även engagerad hos Axel Lindblad och Anton Salmson. Efter ett engagemang i Finland hos Ellen Rosengren 1913–1914 lämnade han teaterscenen.

Han gifte sig första gången 1901 med Anna Lisa Josefsson och andra gången 1929 med Alfrida Nilsson.

Filmografi

Teater

Roller i urval

Referenser

Noter

Övriga källor

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska operasångare under 1800-talet
Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska operettsångare
Svenska bassångare
Män
Födda 1859
Avlidna 1933
Skådespelare från Göteborg
Sångare från Göteborg
Ewan Svensson

Jan Ewan Bert Svensson, är en svensk jazzgitarrist, kompositör och arrangör bosatt i Falkenberg. 

Ewan Svensson har under åren spelat i en rad olika konstellationer. Den senaste är Ewan Svensson Quartet med italienska sångerskan Diana Torto. Han bildade Falkenbergs Jazz & Bluesförening redan 1984 och startade upp Falkenbergs Jazzdagar 1989 som han sen dess varit konstnärlig ledare för i 30 år! Ewan har även drivit en jazzkurs på Katrinebergs FHS som nu har hållits årligen sedan 1995.
Ewan Svensson spelar även i olika project med sin sjungande dotter Hannah Svensson sedan 2007 då de startade bandet Hannah & Acoustic 3.

Diskografi
	
Sometime Ago, Ewan Svensson soloalbum (ESM rec. 2017)
For You, Two Generations (Dragon Records 2015)
Some Favorite things, Two Generations (Dragon Records 2012)
Moments Passed, Ewan Svensson Trio (Dragon Rec. 2010)
Sunrise on the Moon, Ewan Svensson Trio med Linda Pettersson Bratt & Antoine Hervé (Dragon Rec. 2010)
The Sunflower, Hannah & Acoustic 3 (ESM 2008)
Light & Shade, Ewan Svensson Quartet feat. Linda Pettersson (Nocturne 2005)
Just live to tell the tale, Ewan Svensson Trio & Antoine Hervé (Spice of Life Inc. 2005)
My one and only love, Janne "Loffe" Carlsson 4 (Dragon Rec. 2004)
Figures, Ewan Svensson Trio (Dragon Rec. 2001)
Meeting, Ewan Svensson Quartet & Ensemble Ginestra (Dragon Rec. 2000)
Flying Carpet, Ulf Andersson Band (Four Leaf Clover 1998)
Streams, Ewan Svensson Trio (Dragon Rec. 1996)
Next Step, Ewan Svensson Quartet (Dragon Rec. 1995)
Reflections, Ewan Svensson Quartet (Dragon Rec. 1993)
Present Directions, Ewan Svensson Trio (Dragon Rec. 1991)
String, guitar duo Kjell Ringström - Ewan Svensson (String LP 1989)
First Flight, Crystal Eagle (Dragon Rec. 1989)

Externa länkar
Ewan Svenssons hemsida

Svenska gitarrister
Svenska jazzmusiker
Födda 1950
Levande personer
Män