kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dagsås socken

Dagsås socken i Halland ingick i Faurås härad, ingår sedan 1971 i Varbergs kommun och motsvarar från 2016 Dagsås distrikt.

Socknens areal är 19,71 kvadratkilometer, varav 16,40 land. År 2000 fanns här 176 invånare. Kyrkbyn Dagsås med sockenkyrkan Dagsås kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Dagsås socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Dagsås församling och för de borgerliga frågorna till Dagsås landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Tvååkers landskommun som 1971 uppgick i Varbergs kommun. Församlingen uppgick 2006 i Sibbarp-Dagsås församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Dagsås, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier och domsagor enligt Faurås härad. De indelta båtsmännen tillhörde Norra Hallands första båtsmanskompani.

Geografi och natur
Dagsås socken ligger öster om Varberg. Socknen är sjörik kuperad skogsbygd med slättbygd i sydväst.

I Dagsås socken finns bokskog, bland annat i naturreservatet Stora Drängabjär som är ett kommunalt naturreservat. Där finns också flera sjöar som sätter sin prägel på landskapet, de största är Ottersjön som delas med Sibbarps socken, Byasjön som också delas med Sibbarps socken och Skärsjön som förutom med Sibbarps socken delas med Grimetons socken. Berggrunden är i huvudsak röd gnejs, men med en del amfibolit kring Öströö. Landskapet är böljande med ett stort antal kullar med en topphöjd på mellan 60 och 120 meter över havet.

Sätesgårdar var Klevs herrgård, Öströ säteri och Ottersjö säteri.

I Bråtared, Dagsås, strax väster om kyrkan och nära gården Ottersjö, har orienteringsklubben OK Nackhe sin klubbstuga. Namnet härrör från gården 'Nackhälle' och berget Nackhällebjär i området väster om stugan.

Fornlämningar och historia 
Från stenåldern finns boplatser och från järnåldern gravar. 

Dagsås gamla kyrka byggdes under 1200-talet, men brann upp 1912 och ersattes av nuvarande kyrka som uppfördes 1914.

Namnet
Namnet (1330-talet Daxas) kommer från kyrkbyn. Förleden innehåller dag syftande på solens belysning av platsen. Efterleden är ås, syftande på en höjdsträckning vid kyrkan.

Befolkningsutveckling

Personer med anknytning till Dagsås 
 Ingemund Bengtsson, socialdemokratisk politiker, riksdagens talman 1979-1988
 Mamie Eisenhower, amerikansk presidentfru, vars morfar kom från Dagsås.
 Josua Kjellgren, bruksägare och riksdagsman 1898-1901

Se även
Dagsås församling
Lista över fasta fornminnen i Varbergs kommun#Dagsås

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Dagsås socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Sibbarp-Dagsås sockensida och hembygdsförening

Socknar i Faurås härad
Indelningar i Varbergs kommun
PDV

PDV eller phocine distemper virus är det virus som orsakar säldöd. Det tillhör samma grupp virus som orsakar mässling och valpsjuka. Viruset tros ha utvecklats från valpsjukevirus för cirka 10 000 år sedan. Viruset blev först känt 1988 när knubbsälar i Nordsjön och Skagerrak blev drabbade av säldöd. Idag vet man att viruset funnits hos grönlandssäl som dock inte påverkas av viruset i samma utsträckning.

Noter 

Virologi
Märta Ottoson

Märta Kristina Ottoson, född Olsson 16 januari 1897 i Uppsala, död 29 maj 1974 i Gustav Vasa församling i Stockholm, var en svensk operettsångare och skådespelare.

Biografi 
Ottoson debuterade i Lille hertigen på Oscarsteatern 1919 och blev kvar på den teatern till 1925. Därefter följde gästspel i Sverige, Norge och Finland och vid Stora Teatern 1935.

Hon var sedan 1921 gift med operettsångaren och regissören Elvin Ottoson och mor till journalisten Lars-Henrik Ottoson. Hon sjöng duett med maken på tolv skivinspelningar. Makarna är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Bilder

Referenser 

Svenska operettsångare
Svenska sångare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Sångare från Uppsala
Skådespelare från Uppsala
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1897
Avlidna 1974
Kvinnor
Dipol-dipolbindning

Dipol-dipolbindningar är en typ av intermolekylär bindning som uppstår när två eller flera polära molekyler binds till varandra av laddningarna i de enskilda molekylerna. Den attraktionskraft som uppstår mellan molekyler som är permanenta dipoler kallas dipol-dipolbindningar. 

En molekyl som består av minst två olika grundämnen och som är asymmetriskt byggd är en dipol. Vatten (H2O), väteklorid (HCl) och kvävemonoxid (NO) är några exempel på dipolmolekyler. Dipolmolekyler orienterar sig så att närliggande molekyler vänder sina olik-laddade sidor mot varandra. Då uppstår så kallade dipol-dipolbindning mellan molekylerna eftersom de olika laddningarna attraherar varandra. Exempelvis kommer den mer positivt laddade delen, vätesidan, av molekylen HCl att placera sig mot den mer negativt laddade delen, klorsidan, när HCl binder till HCl. Om bindningen är längre blir även kokpunkten högre. Man kan även se det på kolvätets struktur samt kvävestrukturen.

Se även
Jon-dipolbindning
Vätebindning

Kemisk bindning

en:Intermolecular force#Dipole-Dipole Interactions
Diskmedel

Diskmedel, ett rengöringsmedel som används vid handdisk eller disk i diskmaskin (även kallat maskindiskmedel).

Historia 
Ordet diskmedel finns belagt i svenska språket sedan 1915. Fram till mitten av 1940-talet användes olika tvålar, såpa, soda och aggressiva diskpulver som man fick lösa upp i varmvatten. Det första flytande syntetiska diskmedlet ska ha uppfunnits i USA någon gång mellan 1930 och 1940. I Europa började utvecklingen och tillverkningen under 1940-talet.

Sverige 
Forskningsingenjör Sören Brundin hade egentligen målet att ta fram ett vätmedel för textilindustrin, men kostnaderna medförde att han gav upp planerna. Eftersom medlet löste upp fett började han istället utforska om det gick att utveckla ett flytande syntetiskt diskmedel. Trots svårigheter efter andra världskriget med brist på vissa varor och dålig hjälp utifrån lyckades han lansera det första flytande syntetiska diskmedlet i Sverige, Clin, 1947. Förpackningen var under flera år ett stort bekymmer. I början tappades diskmedlet på begagnade spritflaskor i glas och även plåtburkar avsedda för öl testades. Hans far, som drev en firma sedan tidigare, hjälpte till med marknadsföringen och distributionen. 1952 blev Clin ett aktiebolag i centrala Gävle för att sedan flytta till Hille i norra Gävle. När konkurrensen hårdnade köpte tyska Henkel marknadsandelar i företaget som senare lades ner i Sverige, men vars varumärke har levt vidare i andra länder.

Användning och funktion 

Genom att det är lösligt i såväl vatten som fett, har det en förmåga att avlägsna fett och organiska ämnen från till exempel en tallrik, och få den förorening man önskar ta bort att lösa sig i vattnet tillsammans med diskmedlet. Diskmedlet sänker också ytspänningen, vilket gör det lättare för vattnet att komma åt inne i och runt den förorening man vill avlägsna. Den låga ytspänningen gör dessutom att diskvattnet rinner av disken fortare i diskstället. De flesta föredrar dock att skölja disken med helt rent vatten för att få bort alla tvålrester som eventuellt skulle kunna påverka smaken hos födoämnen som kommer i kontakt med det diskade objektet.

Exempel på diskmedelsmärken 
Yes
Grumme
Clin
Skona

Se även
Tensider
Tvättmedel

Referenser 

Rengöringsmedel
Methodios

Denna artikel behandlar helgonet. För författaren tillika biskopen av Olympos, se Methodios av Olympos.

Sankt Methodios (grekiska Μεθόδιος; kyrkoslaviska Мефодии), född 826 i Thessaloniki i Bysans, död 6 april 885 i Stormähren, var en bysantinsk lärd som tillsammans med sin bror Kyrillos missionerade för kristendomen bland slaverna. Han bidrog till att översätta Bibeln till fornkyrkoslaviska med det glagolitiska alfabetet som uppfunnits av Kyrillos. Methodios utsågs av påven till ärkebiskop av Stormähren och blev sedermera helgonförklarad.

Källor

Externa länkar 

 Sankt Methodios från SQPN

Födda 826
Avlidna 885
Män
Missionärer
Grekiska helgon
fr:Cyrille et Méthode
Nattmara

Nattmara är en svensk dramafilm från 1965 i regi av Arne Mattsson. 

Filmen premiärvisades 20 december 1965 på biograf Spegeln i Stockholm. Den spelades in i Filmstaden Råsunda av Max Wilén.

Roller i urval
Ulla Jacobsson - Maj Berg, chef för Modeateljén 
Gunnar Hellström - Per Berg, disponent, hennes man 
Sven Lindberg - Peter Storm, kriminalkommissarie 
Mimi Pollak - Anna Söderblom, delägare i Modeateljén 
Mona Malm - Pia Bolt, tecknare på Modeateljén 
Tord Peterson - Max Eriksson-Berg, "Stryparen" 
Ingrid Backlin - Elsa Johansson, sömmerska 
Christina Carlwind - Eva Jansson, första mordoffret 
Rune Halvarsson - Erik Boman, Storms assistent 
Marianne Karlbeck - Berta Larsson, tillskärare 
Birger Lensander - Vaktmästaren på Svenska Dagbladet 
Barbro Nordin - Fru Lundgren, annonsmottagare 
Helena Reuterblad - Siv Lundström, sömmerska 
Hans Bendrik - Karl Svensson, portvakt 
Inger Juel - Fru Svanström, kund på Modeateljén

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2016.

Externa länkar

Svenska filmer 1965
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Arne Mattsson
Svenska 1960-talsfilmer
Svenskspråkiga filmer
Hedkarls- och Gammelsällsgränden

Hedkarls- och Gammelsällsgränderna är äldre namn för området norr om Hedesunda, längs Hedesundaåsen - Enköpingsåsen, mot Valbo sockens gräns i norr samt kring byarna Gammelsäll och Gräsbäcken m.fl. i Gävle kommun. Man kan anta att vissa av dessa uppstått på 15-1600-talet. Invandrande svedjefinnar från bl.a. Savolaks kan ha brutit jorden i vissa av byarna när Finland var svenskt.  

Byarna söderifrån och därefter mot öster är: Nynäs, Litselbo, Västerfallet, Östanhede, Östanhed, Stav, Lövökrog, Främlingshem, Norrbo, Gammelsäll, Byrilsbo, Västerbo, Dragbo, Gräsbäcken, Åsbo, Österbo och Nybo.

Hedesunda
Rani Mukerji

Rani Mukerji, född 21 mars 1978 i Kolkata (Calcutta), Västbengalen, Indien, är en indisk skådespelerska.

Filmografi (urval) 
 Mardaani (2014)...Shivani Shivaji Roy
 Bombay Talkies (2013)... Gayatri
 Talaash (2012)... Roshni Shekhawat
 Aiyyaa (2012) .. Meenakshi Deshpande
 No One Killed Jessica (2011) ... Meera Gaity
 Dil Bole Hadippa! (2009) ... Veera Kaur/Veer Pratap Singh
 Lucky By Chance ... Apparition spéciale
 Rab Ne Bana Di Jodi (2008) ... Apparition spéciale (Chanson Phir Milenge Chalte Chalte)
 Thoda Pyaar Thoda Magic (2008) ... Geeta
 Saawariya (2007) ... Gulabji 
 Om Shanti Om (2007) ... Apparition spéciale (Chanson Deewangi Deewangi)
 Laaga Chunari Mein Daag (2007) ... Vibhavari Sahay (Badki)/ Natasha
 Ta Ra Rum Pum (2007) ... Radhika Shekar Rai Banerjee 
 Baabul (2006) ... Malvika Talwar
 Kabhi Alvida Naa Kehna (2006) ... Maya Talwar
 Mangal Pandey : The Rising (2005) ... Heera
 Paheli (2005) ... Lachchi
 Bunty Aur Babli (2005) ... Vimmi Saluja/Babli
 Black (2005) ... Michelle McNally
 Veer-Zaara (2004) ... Saamiya Siddiqui
 Hum Tum (2004) ... Rhea Prakash
 Yuva (2004) ... Sashi Biswas
 LOC Kargil (2003) ... Hema, la copine de Pandey
 Kal Ho Naa Ho (2003) ... Apparition spéciale (Chanson Maahi Ve)
 Chori Chori (2003) ... Khushi
 Calcutta Mail (2003) ... Bulbul/Reema
 Chalte Chalte (2003) ... Priya Chopra
 Chalo Ishq Ladaaye (2002) ... Sapna
 Saathiya (2002) ... Suhani Sharma
 Mujhse Dosti Karoge ! (2002) ... Pooja Sahani
 Pyaar Diwana Hota Hai (2002) ... Payal Khurana
 Kabhi Khushi Kabhie Gham (2001) ... Naina Kapoor
 Nayak: The Real Hero (2001) ... Manjari
 Bas Itna Sa Khwaab Hai (2001) ... Pooja
 Hadh Kar Di Aapne (2000) ... Anjali Khanna
 Hey Ram (2000) ... Aparna Ram
 Badal (2000) ... Rani
 Hello Brother (1999) ... Rani
 Mann (1999) ... Apparition spéciale (Chanson Kali Nagin Ke)
 Mehndi (1998)
 Kuch Kuch Hota Hai (1998) ... Tina Malhotra
 Ghulam (1998) ... Alisha
 Raja Ki Ayegi Baraat (1997) ... Mala
 Biyer Phool'' (1996) ... Mili

Källor

 Rani Mukerji på Bollywood Hungama

Externa länkar 

Indiska skådespelare under 2000-talet
Födda 1978
Kvinnor
Levande personer
Personer från Calcutta
Främlingshem

Främlingshem är en större by kring gränsen mellan Hedesunda socken, Årsunda socken och Valbo socken.
I Munkholmen ute i den stora torvmossen Norrbomuren finns trekommungränsen. Bebyggelsen i byn är uppdelad mellan Årsunda och Hedesunda. Ett gästgiveri har funnits här vid den urgamla åsvägen mellan Västerås, Tärnsjö, Hedesunda, Valbo och Hälsingland.

1901–1964 fanns här en station vid Sala–Gysinge–Gävle järnväg. Ursprungligen var tanken att stationen skulle döpas till Tierpstorp men namnet godkändes inte av Väg- och vattenbyggnadsstyrelsen och den gavs i stället namnet Främlingshem. I början av järnvägens tid skedde en omfattande lastning av timmer och sågade trävaror samt träkol här. Efter en intensiv period fram till slutet av första världskriget minska de transporterna här och 1949 nedklassades stationen till håll- och lastplats. 1963 blev Främlingshem endast hållplats, samtidigt som lastspåren revs upp. 1964 lades järnvägen ned. Stationshuset fungerade även som postkontor.

Källor 

Hedesunda
Årsunda
Valbo
Gammelsäll

Gammelsäll är en by i Hedesunda socken, Gävle kommun. Byn är känd i skriftliga källor sedan år 1605 då den kallades Gamble selia, senare Gammelsälle. Namnet kan komma från fornnordiskans sel = fäbodställe eller selj = lugnvatten och syftar i så fall på Gammelsällssjön.

Se även
Gammelsäll (naturreservat)

Hedesunda
Konståret 1891



Händelser

Okänt datum
Konstnärsgruppen Les Nabis bildas i Frankrike
Henri Matisse påbörjar sina studier vid Académie Julian.
Korrespondensen mellan Marie Bashkirtseff och Gustave Flaubert publiceras.
Den Frie Udstilling inleder sin årliga utställningverksamhet

Verk 

 Georges Seurat - Le Cirque (Musée d’Orsay, Paris).
 Thomas Eakins - Amelia Van Buren (Phillips Collection, Washington, D.C.).

Födda 
27 januari – Wilhelm Morgner (död 1917), tysk bildkonstnär.
21 februari - Gideon Börje (död 1965), svensk konstnär och målare.
3 mars - Vangjush Mio (död 1957), albansk målare.
 2 april - Max Ernst (död 1976), tysk konstnär. 
20 april - Hilding Linnqvist (död 1984), svensk tecknare, grafiker och monumentalmålare.
 8 juni - Audrey Munson (död 1996), amerikansk skådespelerska och konstnärsmodell.
 10 juni - Hakon Ahlberg (död 1984), svensk arkitekt och grundare av Svenska Arkitekters Riksförbund (SAR).
19 juni - John Heartfield (död 1968), tysk pionjär inom fotomontaget. 
21 juni - Karl Bergman (död 1965), svensk konstnär. 
29 juni - Saga Walli (död 1975), svensk konstnär. 
22 augusti - Jacques Lipchitz (död 1973), litauisk skulptör, verksam i Frankrike och USA. 
 25 augusti - Alberto Savino (död 1952), italiensk målare.
30 september - Märtha Gahn (död 1973), svensk textilkonstnär.
 5 oktober - Axel Kulle, svensk målare och dekorationsmålare. 
 11 oktober - George Ault (död 1948), amerikansk målare.
15 november - Valle Rosenberg (död 1919), finländsk bildkonstnär.
 2 december - Otto Dix (död 1969), tysk målare.
5 december - Aleksandr Rodtjenko (död 1956), rysk målare, fotograf, möbelformgivare och grafiker. 
 9 december - Mark Gertler (död 1939), brittisk målare.
26 december - Hialmar Rendahl (död 1969), svensk zoolog och konstnär.
 okänt datum - Fanny Falkner, svensk skådespelare och miniatyrmålare.
 14 december - Ninnan Santesson (död 1969), svensk skulptör och tecknare.
okänt datum - Gustaf Axel Berg (död 1971), svensk formgivare.

Avlidna 

 27 januari - Jervis McEntee (född 1828), amerikansk målare. 
 9 februari - Johan Jongkind (född 1819), nederländsk målare. 
 29 mars - Georges Seurat (född 1859),  fransk målare. 
 5 september - Elie Delaunay (född 1828), fransk målare.

Externa länkar
Gräsbäcken

Gräsbäcken är ett naturreservat i Torsby kommun i Värmlands län.

Området är naturskyddat sedan 2013 och är 67 hektar stort. Reservatet omfattar gammal granskog och myrmark mest kring Gräsbäcken.

Källor 
Länsstyrelsen naturreservatet Gräsbäcken

Naturreservat i Torsby kommun
Naturskyddsområden bildade 2013
Haget, Hedesunda

Haget är en liten by i Hedesunda socken, Gävle kommun. Det är sannolikt en avknoppning från grannbyn Oppåker. Byn Haget är känd sedan år 1655.

Hedesunda
Lurbo

Lurbo är en liten by i Hedesunda socken, Gävle kommun. Den har haft anknytning till prästgården och kyrkan i Hedesunda. Känd sedan år 1778. Kungsgården och Sundby finns här.

Hedesunda
Rock'n Soul (musikalbum av The Everly Brothers)

Rock'n'Soul, album utgivet i mars 1965 av The Everly Brothers. Rock'n'Soul var duons elfte LP och den åttonde på skivbolaget Warner Brothers.

Låtlista
Placering i Storbritannien=UK

Sid A 
 That'll Be the Day (Jerry Allison/Buddy Holly/Norman Petty) (UK #30)
 So Fine (J. Gribble)
 Maybellene (Chuck Berry/Russell Fratto/Alan Freed)
 Dancing in the Street (Marvin Gaye/William "Mickey" Stevenson)
 Kansas City (Jerry Leiber/Mike Stoller)
 I Got A Woman (Ray Charles)

Sid B 
 Love Hurts (Boudleaux Bryant)
 Slippin' And Slidin' (Eddie Bocage/Albert Collins/Richard Wayne Penniman/James H. Smith)
 Susie Q (Eleanor Broadwater/Coleman Hawkins/Stan Lewis)
 Hound Dog (Jerry Leiber/Mike Stoller)
 I'm Gonna Move To The Outskirts Of Town (Andy Razaf/Will Weldon)
 Lonely Weekends (Charlie Rich)

När skivbolaget Warner Brothers återutgav albumet 2005 parades Rock'n'Soul ihop med albumet Beat & Soul på en CD. Dessutom fanns nedanstående nio bonusspår på skivan:

 You're My Girl (Don Everly/Phil Everly)
 Don't Let The Whole World Know (Don Everly/Phil Everly)
 Kiss Your Man Goodbye (första inspelade versionen) (Don Everly/Phil Everly)
 Give Me A Sweetheart (John D. Loudermilk)
 Follow Me (Don Everly/Phil Everly)
 Don't Ya Even Try (Don Everly/Phil Everly)
 Susie Q (italiensk version) (Eleanor Broadwater/Coleman Hawkins/Stan Lewis)
 La Luna E Un Palido Sole (Ingrosso/Mogol)
 Non Mi Resti Che Tu (Corrado Lojacono/Nisa)

Musikalbum 1965
Album av The Everly Brothers
Inulin

Inulin är en kolhydrat (polysackarid) som räknas som en kostfiber då den inte bryts ned i mag- och tarmkanalen. Inulin består av kedjor av fruktos, som avslutas med en glukosenhet.

Inulin används inom njurfysiologin för att mäta njurens filtreringsförmåga, den glomerulära filtrationshastigheten (GFR). Detta beror på att inulin inte tillverkas av kroppen och varken bryts ner eller reagerar med andra ämnen. För att mäta GFR tillsätts en viss mängd inulin intravenöst, därefter mäts mängden inulin i urinen. På grund av att substansen måste tillföras intravenöst, men även då den har kort uppsamlingstid och därmed kräver urinkateter mäts istället ofta  kreatininhalten i blodet för att mäta njurarnas duglighet. Man använder även andra substanser för att räkna ut GFR, till exempel cystatin.

Inulin utgör upplagsnäring i roten hos några korgblommiga växter, till exempel dahlior, jordärtskocka och krisslor. 

Inulin har blivit en populär tillsats i industriellt framställd mat.  Det har dock visat sig att så lite som 40 gram om dagen kan leda till väderspänningar och diarré.

Källor 

Fysiologi
Norra Färjsundet

Norra Färjsundet är en liten by i Hedesunda socken, Gävle kommun. Den kom till för färjkarlarna längs den urgamla leden över Ön från Östervåla och Västerås mot Valbo socken och Hälsingland. Första kända färjkarl hette Per Persson och började år 1713. Han var född 1663. 

Vid Norra Sundet fanns järnbodar som ägdes av Gysinge och Söderfors Bruk. Produkterna fraktades hit från dessa bruk på pråmar för att sedan köras med häst härifrån till Gävle Hamn. När järnvägslinjerna Uppsala-Gävle järnväg (vid Tierp) och Sala-Gysinge-Gävle järnväg (vid Gysinge) kom igång upphörde hästfororna till Gävle. 

År 1954 byggdes en bro över Norra Färjsundet och färjan drogs då in. Se även Södra Färjsundet.

Externa länkar
Brobilder

Hedesunda
Salsomaggiore Terme

Salsomaggiore Terme är en stad och en kommun i provinsen Parma i regionen Emilia-Romagna i norra Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Alseno, Fidenza, Medesano, Pellegrino Parmense och Vernasca.

Referenser 

Kommuner i provinsen Parma
Orter i Emilia-Romagna
Gullgruva

Gullgruva, f.d. järnbruk i Söderala socken (nuvarande Söderhamns kommun), Hälsingland. Kyrkligt tillhörde dock bruket Skogs församling fram till 1928. Gullgruva bruk grundades 1693 då två av Ljusne bruks hamrar flyttades över till Gullgruva. Anledningen till detta var att behövlig vattenkraft kunde erhållas vid Billingens och Småbillingarnas utflöde i Järvsjön. Bruket ska ha sysselsatt ett hundratal man innan det nedlades 1870. 

Vid Gullgruva inrättade 1896 bröderna Justus och Emil Wockatz en uppfostringsanstalt för vanartiga gossar, vilken 1905 jämte insamlade fonder överlämnades till Gävleborgs läns landsting. Numer är området känt för sina fina och rena fiskevatten, framförallt Gäddsjön, Kroktjärn och Billingsjöarna men också Norra Ljussjön och Södra Ljussjön. Här finns både abborre, gädda och öring.

Källor
A Bodlund, Söderala förr och nu - en 800-årig hälsingesockens historia (1958)

Företag i Söderhamns kommun
Svenska järnbruk
Ugglan
Schweizergarde

Schweizergarde är ett militärt garde bestående av värvade schweiziska soldater, med uppgift att fungera som livvakt samt medverka i vissa ceremoniella sammanhang. Andra typer av värvade schweiziska förband betecknas vanligen inte som schweizergarden.

Det första schweizergardet bildades i slutet av 1400-talet av den franske kungen Karl VIII. Liknande förband sattes upp under 1500-, 1600- och 1700-talen i flera europeiska stater. Det enda idag kvarvarande schweizergardet är Påvliga schweizergardet, bildat 1506. 

År 1874 infördes i den schweiziska konstitutionen en regel som förbjöd utländska makter att rekrytera schweiziska medborgare för militär tjänst. Från 1927 är det också förbjudet för schweiziska medborgare att gå i utländsk tjänst på eget initiativ. Tjänstgöring i det påvliga gardet utgör ett uttryckligt undantag från denna regel.

Frankrike
Den franska kungahusets liv- och hustrupper, Maison Militaire du Roi, hade ett schweiziskt drabantgarde och ett schweiziskt livgarde.

De hundra schweizarna (Les Cent Suisse), 1497–1792
Schweizerdrabanterna svarade för den inre bevakningen av det kungliga slottet och framförallt för vakthållningen i de kungliga våningarna. Kåren bestod av 127 schweiziska officerare och underofficerare under en fransk chef. Schweizerdrabantenas chef, le Capitaine Colonel des Cent-Suisses, var en av de höga riksämbetsmännen. Drabanterna var beväpnade med värjor och hillebarder, musköter och gevär. Kåren lades ned 1792 på order av nationalförsamlingen.

Schweizergardet (Gardes Suisses), 1616–1792
Schweizergardet bestod av 20 kompanier med 200 musketerare och pikenerare per kompani. Varje kompani hade 1 kapten, 2 löjtnanter, 2 underlöjtnanter, 1 fänrik, 1 fältväbel, 4 sergeanter och 2 korpraler. Större delen av detta garde stupade vid försvaret av Tuilerierna när det stormades under den franska revolutionen. De flesta av de överlevande mördades av Parispöbeln. Lejonmonumentet i Luzern är uppfört till minnet av deras pliktuppfyllelse.

Heliga stolen

Påvliga schweizergardet, 1505 

Det Påvliga schweizergardet grundades 1505 av påven Julius II och är det enda kvarvarande schweizergardet i världen. Formellt sett är Schweizergardet i den Heliga stolens tjänst och inte en av Vatikanstatens styrkor. Gardet består av 135 man.

Referenser 
 

Militärhistoria
Legosoldater