kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Statsskick

Statsskick, även kallat statsform, är det sätt som en suverän stat organiseras, framför allt med avseende på hur utövningen av statens makt organiseras. Den klassiska indelningen av statsskick utgår ifrån hur statschefen tillsätts: monarki om ämbetet är ärftligt (till exempel Sverige), republik om ämbetet tillsätts av en valmanskår (till exempel Finland).

Det finns dock flera andra sätt att indela olika statsskick. Ett annat sätt är utifrån förhållandet mellan den verkställande makten och den lagstiftande församlingen. Det finns tre huvudvarianter, vare sig det är monarki eller republik: presidentialism, semipresidentialism eller parlamentarism. 

En monarki kan vara absolut eller kombinerad med demokrati i form av konstitutionell. Även andra system finns, exempelvis teokrati (till exempel Iran och Vatikanstaten). 

En viktigare uppdelning är den mellan demokratier – där den offentliga makten utgår från folket genom allmänna och fria val – och diktaturer – där all makt utgår från en individ eller en mindre grupp. Det finns en ideologisk spänning i epiteten i fråga. Kommunistiska stater har i allmänhet betraktats som diktaturer i västvärlden, men själva beskrivit sig som demokratiska (till exempel Tyska demokratiska republiken, Demokratiska folkrepubliken Korea), medan kapitalism anses vara en form av diktatur ur en kommunists synvinkel.

Historik 
Karaktärisering och indelning av olika statsskick är en klassisk uppgift inom statsvetenskap. Aristoteles var den som först definierade tre statsformer utgående från de styrandes antal: enmansvälde (monarki), fåmansvälde (aristokrati) och mångvälde (vanligen kallat 
demokrati). Eftersom även monarkier kan vara aristokratiska och demokratiska reducerade därför Machiavelli statsskicken till två: monarki och republik.

Dimensioner 
Det finns, förutom monarki och republik, många olika dimensioner som tillsammans utgör statsskickets form. Några av dem är:

 Politisk representation: Envälde (Sverige under stormaktstiden), begränsad rösträtt (Sverige 1866-1921), allmän och lika rösträtt (Sverige idag)
 Maktdelning: Parlamentarism (Sverige), presidentialism (USA)
 Lokalt självstyre: Enhetsstat (Sverige), förbundsstat (Tyskland), enhetsstat med självstyrande områden (Danmark)
 Valsystem: Proportionellt (Sverige) eller valkretsbaserat (Storbritannien, USA)
 Religion: Sekulär regering (Tyskland, Syrien) eller teokrati (Iran)
 Suveränitet: Suveränt (Sverige), självstyrande (Åland) eller icke-suveränt (Tjetjenien)
 Ekonomiskt system: Marknadsekonomi (USA), planekonomi (Sovjetunionen)
 Medborgerliga rättigheter: Slaveri (södra USA före inbördeskriget), segregation (Sydafrika under apartheidtiden), likabehandling (EU)

Olika statsskick 
 Anarki
 Autokrati
 Demokrati
 Envälde
 Geniokrati
 Hierokrati
 Kleptokrati
 Meritokrati
 Monarki
 Nekrokrati
 Oligarki
 Plutokrati
 Republik
 Teknokrati
 Teokrati

Källor 

 

bn:সরকার ব্যবস্থা
da:Statsform
eo:Ŝtatformo
hr:Društveni poredak
zh:政治体制
Prithivi

Prithivi var i indisk mytologi jordens gudinna. Prithivi födde guden Indra som var förutbestämd att orsaka "den gamla världens" undergång.

Se även
Zeus
Rhea
Mytologi: Jorden

Referenser 

Gudinnor i indisk mytologi
Jordgudar
Prokrustes

Prokrustes (grekiska Προκρούστης), också kallad Prokostas och Damastes (av grekiska Δαμαστής, "betvingare") var i grekisk mytologi en rövare som levde i Attika. Han var känd för sitt tortyrinstrument – en säng som han använde till att stympa och förvrida sina gäster till dess de passade in i sängen. Han dödades till slut av hjälten Theseus.

Prokrustes var en bandit och torterare, som torterade människor utifrån deras längd i förhållande till hans säng – kallad prokrustessäng eller prokrustesbädd. Om de var för långa högg han av deras ben, och om de var för korta sträckte han dem. Han blev till slut offer för sina egna metoder då Theseus fångat honom i Eleusis.

Att "lägga någon (eller något) i prokrustessäng" innebär således att denne någon eller något omformas, med våld, till det som "ägaren" av prokrustessängen (läs: makten) vill. Förfarandet kan alltså syfta till såväl en psykisk som en biologiskt-fysiologisk eller fysionomisk omstöpning.

Begreppet kan även användas inom vetenskaplig forskning. En tes får inte bli en "sanningens prokrustessäng" och gå emot de empiriska resultaten.

Referenser 
 Procrustes i Encyclopædia Britannica

Se även 
 Sträckbänk

Externa länkar 

Personer i grekisk mytologi
Opera (olika betydelser)

Opera kan syfta på:

 Opera – en dramagenre där musik och teater samordnas
 Opera (film) – en italiensk film från 1987
 Opera (webbläsare) – en webbläsare som utvecklas av det norska företaget Opera Software ASA
 Opera (yacht) – en motoryacht
 Opera buffa – en komisk operaform med ursprung i 1600-talets Italien
 Opéra comique – en fransk opera med talad dialog
 Operahus – en byggnad som huvudsakligen används för opera- och balettföreställningar
 Grand opéra – dekorativ operagenre i Paris mellan 1830 och 1850
 Kungliga Operan –  Sveriges nationalscen för opera och balett/modern dans
 Tidskriften Opera – specialtidning och kulturtidskrift för opera och musikdramatik

Geografi

Frankrike 

 Opéra – en stadsdel i centrala Marseille

Italien 

 Opera, Lombardiet – kommun, Lombardiet, Città metropolitana di Milano,

Se även
 Operahus
 Lista över operor

Robotskapade Italienförgreningar
Gjallarhornet

Gjallarhornet eller Gjallarhorn ("det återskallande hornet"), eller Gällehornet ("det "högt ljudande hornet" - jämför svenskans "gäll" & engelskans "yell"), är i nordisk mytologi det horn som asaguden Heimdall blåser i för att varna asarna om Ragnarök då jättarna närmar sig Asgård över Bifrost, bron mellan Asgård och Midgård. Han använder annars hornet för att sända olika budskap från asarna till människorna.

När Mimer dricker ur Mimers brunn använder han också Gjallarhornet. Vissa historiker menar att Snorre feltolkat Völvans spådom, hans källa för uppgifterna om Gjallarhornet. De menar att hornet snarare avser Heimdalls öra, möjligtvis ett offer inte olikt Odens offer av sitt öga. I Völvans spådom beskrivs nämligen denna myt i samband med den om Odens öga och använder liknande formuleringar för hur Heimdall gömt "hornet" vid brunnen. Detta skulle möjligtvis vara relaterat till en glömd myt där Heimdall offrat sitt öra för att få den fantastiska hörseln Snorre tillskriver honom.

Se även
 Snorre Sturlason: Prosaiska Eddan

Referenser

Föremål i nordisk mytologi
Phi-X174

Phi-X174 eller Φ-X174 är ett virus (en bakteriofag) som var den första organismen vars genom sekvensbestämdes. Viruset har väldigt lite DNA, 11 gener i 5386 baspar. Flera av dessa uttrycker liknande funktioner i två grupper.

Enkelsträngade DNA-virus
Radie

Radie, inom geometrin avståndet från en cirkels eller ett klots mittpunkt till dess periferi. Radien är exakt hälften så lång som diametern. Namnet kommer från latinets radie, som betyder 'liten stav', men också 'eker' på ett vagnhjul. Motsvarande begrepp för elliptiska kurvor är semi latus rectum.

Referenser

Se även 
 Hydraulisk radie

Geometri
Sfärer
Cirklar
1352

1352 (MCCCLII) var ett skottår som började en söndag i den julianska kalendern.

Händelser

December 
 18 december – Sedan Clemens VI har avlidit den 6 december väljs Étienne Aubert till påve och tar namnet Innocentius VI.

Okänt datum 
 Ett påbud om att kyrklig jord skall beskattas av kronan utfärdas i Sverige. Det kommer dock inte att genomföras på grund av stort missnöje bland stormännen.

Födda 
 Ruprecht III av Pfalz, kung av Tyskland 1401.

Avlidna 
 25 januari – Alvaro Pelagius, spansk franciskanermunk.  
 11 november – Agnes av Bayern, helgon.
 6 december – Clemens VI, född Pierre Roger, påve sedan 1342.

Externa länkar
1383

1383 (MCCCLXXXIII) var ett normalår som började en torsdag i den Julianska kalendern.

Händelser

Mars 
 11 mars – Vid ärkebiskop Birger Gregerssons död blir Henrik Karlsson ny svensk ärkebiskop.

Okänt datum 
 Albrekt av Mecklenburg tvingas avge en ny kungaförsäkran, som ytterligare försvagar hans ställning.
 Trosa får stadsrättigheter.

Födda 
 4 december – Felix V, född Amadeus av Savojen, motpåve 1439–1449.
 Eugenius IV, född Gabriele Condulmaro, påve 1431–1447.
 Johan av Pfalz, hertig.

Avlidna 
 10 mars – Birger Gregersson, svensk ärkebiskop sedan 1366.
 Beatrice av Bourbon, drottning av Böhmen.

Externa länkar
B-träd

Inte att förblanda med Binärträd.
Ett B-träd är en datastruktur i form av ett balanserat sökträd. Varje nod har mellan m och m/2 barn, där m är ett givet heltal större än 1. Roten kan ha så få som 2 stycken n. Den här strukturen kan vara användbar om stora delar av trädet finns i långsammare minnen (som en hårddisk) eftersom trädets höjd kan reduceras genom att man väljer ett stort m.

Se även 
2-3-4 träd
Binärträd

Datastrukturer
Röd-svart träd

Röd-svart träd, datastruktur i form av ett så gott som balanserat binärt sökträd. Strukturen använder en extra bit för att hålla sig balanserat. Inget löv i trädet ligger mer än dubbelt så långt från roten som något annat löv. Ett röd-svart träd med n interna noder har som mest höjden log2(n+1). 

Trädet har också kallats symmetriskt binärt B-träd.

Se även 
 AVL träd
 B-träd

Datastrukturer
Drottkvätt

Drottkvätt, efter isländskans dróttkvætt, är ett fornnordiskt versmått besläktat med fornyrdislag och ljodahattr. Drottkvätten är det mest komplicerade av alla de gamla nordiska versmåtten. Som antyds av namnet är drottkvätten (av drott, och kväde) den självskrivna formen för hyllningsdikt tillägnad en furste. Att behärska drottkvätt, helst improviserat, ansågs vara det högsta provet på skaldens förmåga. Drottkvätt är det typiska versmåttet för skaldediktningen.

Versmåttet
Versmåttet har åttaradiga strofer där raderna hör ihop parvis (jämför fornyrdislag). Varje rad har tre betonade stavelser. Alla rader innehåller allitterationer eller andra typer av rim – udda rader har ett partiellt konsonantrim (kallat skothending), jämna rader har ett vanligt rim men inte nödvändigtvis i slutet av orden (aðalhending). Varje halvrad måste ha precis tre stavelser, alla rader har kvinnliga ändelser (en lång stavelse följd av en kort).

Kenningar var en viktig del i versformen, inte minst för att de var en praktisk nödvändighet för att kunna uppfylla versmåttets krav. Ett annat mått på skaldeskicklighet och versmåttets krav är att man tvingades ha flera parallella trådar i dikten, något som naturligtvis var mycket svårt speciellt vid improvisation.

Historia
Drottkvätten har en lång historia och var fullt utvecklad redan hos Brage den gamle, den förste skald vi känner namnet på.

Belysande för versmåttets status är berättelsen om hur norske kung Harald inför slaget vid Stamford bridge visar sin skaldeförmåga genom att improvisera på drottkvätt efter att en annan skald gjort en i hans tycke undermålig prestation. Haralds kväde lyder (aðalhending i fet stil),

Kriúpum vér firir vópna
(valtæigs) brøkon æighi
(svá bauð Hilldr) at hialdri
(haldorð) i bugh skialdar;
hátt bað mec, þer's mœtozt;
mennskurð bera forðom
lackar is oc høusar
hialmstal i gný malma.

(Övers.: I striden gömmer vi oss inte inför vapnens larm [så sade höklandens gudinna (en fager mö), sann i ord] Hon som bar haldsbandet bad mig hålla huvudet högt när stridens is [ett glittrande svärd] söker skallar splittra)

Inom hakparenteser ses här syntaktiskt separata avsnitt, utspridda i texten. Kenningarna behövs både för att uppfylla versmåttet och för att öka den visuella kraften i dikten.

Det enda verk på drottkvätt som bevarats helt i obetvivlat originalskick är inskriften på Karlevistenen.

Se även
Allitteration
kenning
Eddan

Versmått
Fornnordisk verslära
Differensmaskinen

Differensmaskinen (eng. the Difference Engine) var namnet på en maskin som Charles Babbage konstruerade men aldrig byggde färdigt. Maskinen var avsedd att beräkna matematiska tabeller med en matematisk metod som kallas differensmetoden. Babbage presenterade sina idéer till maskinen inför Royal Astronomical Society 1821 och fick senare bidrag från den brittiska regeringen för att förverkliga konstruktionen, men p.g.a. olika tekniska problem blev arbetet aldrig slutfört.

Babbage fortsatte och konstruerade en mer avancerad efterföljare som han kallade den analytiska maskinen (the Analytical Engine). Inte heller denna konstruktion färdigställdes, men den betraktas som det första embryot till våra tiders datorer, efter von Neumann-arkitekturen.

Även om Babbage själv inte lyckades tillverka en fungerande differensmaskin, spred sig hans tankar till andra länder, bl.a. Sverige. I Stockholm bestämde sig boktryckaren och uppfinnaren Georg Scheutz för att tillsammans med sin son, ingenjören Edvard, försöka tillverka en differensmaskin.  År 1843 hade de en prototyp färdig, och 1853 hade de en maskin som kunde tas i reguljärt bruk. Den användes för att trycka matematiska tabeller. Maskinen belönades med en guldmedalj på Världsutställningen i Paris 1855 och såldes sedan till ett observatorium utanför New York. Den tredje räknemaskinen beställdes av den brittiska regeringen och användes för beräkning av statistiska tabeller.

Referenser

Externa länkar 

Datorhistoria
Räkneredskap
Ordning (talteori)

Inom talteorin definieras ordningen av ett heltal a modulo m som det minsta heltal n, då a och m är relativt prima, för vilket an ≡ 1 mod m. Denna ordning tecknas som ordma.

Eulers sats garanterar att ordma ≤ φ(m). Man kan visa att ordma | φ(m).

Om ett tal har ordningen lika med φ(m) (dvs den maximala ordningen ett tal kan ha) kallas talet för en primitiv rot modulo m.

Ordningen av ett heltal modulo m är ett specialfall av ordningen för ett element i en grupp.

Talteori
Superperfekt tal

Ett superperfekt tal kallas inom talteorin ett heltal n för vilket summan av de positiva delarna till summan av talets positiva delare är 2n. Dvs σ(σ(n)) = 2n.

Talet 16 är superperfekt eftersom delarna till 16 är 16, 8, 4, 2 och 1 vilkas summa blir 31 som har delarna 31 och 1 vilkas summa blir 32, vilket är 2*16.

De första superperfekta talen är

2, 4, 16, 64, 4096, 65536, 262144 .

Alla jämna superperfekta tal är på formen 2p–1 där 2p–1 är ett Mersenneprimtal. Inga udda superperfekta tal är kända.

Andra klasser med (m,k)-perfekta tal är:

{| class="wikitable"
|-
! m
! k
! (m,k)-Superperfekt tal
! OEIS
|-
| 2
| 3
| 8, 21, 512
| 
|-
| 2
| 4
| 15, 1023, 29127
| 
|-
| 2
| 6
| 42, 84, 160, 336, 1344, 86016, 550095, 1376256, 5505024 
| 
|-
| 2
| 7
| 24, 1536, 47360, 343976
| 
|-
| 2
| 8
| 60, 240, 960, 4092, 16368, 58254, 61440, 65472, 116508, 466032, 710400, 983040, 1864128, 3932160, 4190208, 67043328, 119304192, 268173312, 1908867072 
| 
|-
| 2
| 9
| 168, 10752, 331520, 691200, 1556480, 1612800, 106151936 
| 
|-
| 2
| 10
| 480, 504, 13824, 32256, 32736, 1980342, 1396617984, 3258775296
| 
|-
| 2
| 11
| 4404480, 57669920, 238608384 
| 
|-
| 2
| 12
| 2200380, 8801520, 14913024, 35206080, 140896000, 459818240, 775898880, 2253189120  
| 
|-
| 3
| 
| 12, 14, 24, 52, 98, 156, 294, 684, 910, 1368, 1440, 4480, 4788, 5460, 5840, ...  
| 
|-
| 4
| 
| 2, 3, 4, 6, 8, 10, 12, 15, 18, 21, 24, 26, 32, 39, 42, 60, 65, 72, 84, 96, 160, 182, ...  
| 
|}

Se även 
 Perfekt tal
 Sigmafunktionen

Sigmafunktionen
Heltalsmängder
Sorteringsalgoritm

Sorteringsalgoritm är en algoritm avsedd att sortera data, till exempel för att sortera en lista med namn eller en mängd poster i en databas efter en önskad nyckel. Vanliga tillämpningar för sorteringsalgoritmer är användarvänlig presentation av data och som subrutin för att möjliggöra uppsnabbning eller förenkling av andra algoritmer.

Egenskaper 
Vid jämförelser av sorteringsalgoritmen är det några egenskaper som främst brukar diskuteras.
 Tidskomplexitet: Hur effektiv är algoritmen som funktion av antalet element, n, som ska sorteras? Framför allt är det komplexiteten i värsta fallet eller den förväntade (genomsnittliga) komplexiteten som är intressant. Oftast används en kostnadsmodel där bara jämförelser räknas eftersom det gör diskussionen generell, men i fall där man vet mycket om de data som ska sorteras kan det vara intressant att titta på mer allmänna modeller för att kunna dra nytta av att man till exempel vet att det är små heltal man sorterar.
 Minnesanvändning: Behövs det mer minne än för de element som ska sorteras? Vissa algoritmer behöver plats för mellanlagring och andra kan sortera precis i det minnesutrymme som elementen redan använder. 
 Stabilitet: Om det är en lista med poster som ska sorteras efter en nyckel kan det vara intressant att bibehålla den ordning man redan har på elementen. Antag att en lista med persondata ska sorteras efter födelseåret och personposterna redan ligger i namnordning, då vore det bra om sorteringen bibehöll namnordningen för alla som var födda samma år. En icke-stabil sorteringsalgoritm garanterar inte detta.

Ett antal algoritmer 
 Bubbelsortering
 Bucket sort
 Heapsort
 Insättningssortering
 J sort
 Merge sort
 Quicksort
 Radix sort
 Random sort
 Shell sort
 Urvalssortering
Sigmafunktionen

Sigmafunktionen är inom talteorin en aritmetisk funktion som definieras som summan av :te potensen av alla delare till ett positivt heltal :

Sigmafunktionen är multiplikativ (men inte komplett multiplikativ) och kan därmed beräknas utifrån primfaktoriseringen av  som

Genererande funktioner

Dirichletserier innehållande sigmafunktionen är

som för  blir

 

och

En Lambertserie är

Identiteter för sigmafunktionen

  

 

 

     där  är Ramanujans taufunktion.

Se även
 Delarantal
 Delarsumma

Källor 
.
 Bach, Eric; Shallit, Jeffrey, Algorithmic Number Theory, volume 1, 1996, MIT Press.  , see page 234 in section 8.8.
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 Elementary Evaluation of Certain Convolution Sums Involving Divisor Functions PDF of a paper by Huard, Ou, Spearman, and Williams. Contains elementary (i.e. not relying on the theory of modular forms) proofs of divisor sum convolutions, formulas for the number of ways of representing a number as a sum of triangular numbers, and related results.

Multiplikativa funktioner
 

de:Teilersumme
hu:Osztóösszeg-függvény
pl:Funkcja σ
Längd

Längd är en fysikalisk storhet som anger ett avstånd, till exempel från en punkt där ett objekt börjar till den punkt där det slutar. En vertikal längd kallas även höjd.

Vi har också en intuitiv uppfattning om storheten längd som något fast och oföränderligt.  En människas längd kan visserligen variera, men att en meter är konstant skulle de flesta nog anse vara självklart. Desto mer anmärkningsvärt var det därför när Albert Einstein kunde visa att detta bara nästan är sant. I den speciella relativitetsteorin visas att de grundläggande storheterna längd, tid och massa påverkas av den hastighet betraktaren färdas i. De flesta människor kommer dock troligen aldrig att råka ut för någon situation där detta faktum är relevant eller ens mätbart för dem.

Beteckningar 
Längder mäts oftast i det tredimensionella rummet, och ett föremåls utsträckning längs motsvarande axel betecknas därför vanligen x, y respektive z. 
Om endast en dimension är relevant är även l en vanlig beteckning. Bredd används som beskrivning av en riktning i tvådimensionella (2D) och tredimensionella (3D) rumsperspektiv.

Längden av en funktionskurva  
Längden av en styckvis  kurva 

definieras som 
 
Detta kan exempelvis motiveras av att ett litet kurvsegments längd kan approximeras av en rak linje, av längd , som utgör hypotenusan i en rätvinklig triangel med de två övriga sidornas längder som   och . Enligt Pythagoras sats gäller då 
 
och därmed, eftersom  och

Enheter 
Längd har alltid haft en relevans för människan. Detta har medfört att det finns mängder av olika enheter för längd, som utvecklats i olika kulturer. 

I Internationella måttenhetssystemet (SI) används meter som enheter för att mäta längd. Tillsammans med storheterna tid och massa kan många enheter inom mekaniken härledas; vanligast är hastighet, acceleration, kraft, energi och effekt.

Det finns ett stort antal mått som inte ingår i SI. Många äldre längdmått baserades på olika mått på människan, till exempel tum, fot, aln, famn. För mycket små mått, i storleksordningen nere på atomstorlek, finns ångström. För större mått finns stång,  olika varianter av mil så som till exempel Engelsk mil. Inom sjöfarten används kabellängd och nautisk mil. För att beskriva extremt stora avstånd, så som man har behov av i astronomi, finns astronomisk enhet och ljusår.

Källor

Externa länkar 

Fysikaliska storheter
Relativitetsteori
Mekanik

de:Längenmaß
Kaskeloter

Kaskeloter (Physeteridae) är en familj inom underordningen tandvalar med tre arter i två släkten.

Kännetecken och levnadssätt 

Kaskeloter skiljer sig mycket angående storleken. Medan kaskeloten når en längd omkring 20 meter och en vikt vid 50 ton blir arterna i släktet Kogia bara upp till 3,4 meter långa och 400 kilogram tunga. Gemensamt har alla tre arter ett förstorat huvud som innehåller spermacetiorganet. Synliga tänder finns bara i undre käken. De flesta individerna har ansats till tänder i övre käken men de kommer aldrig ut och en del individer saknar de övre tänderna helt. Kaskeloter har bara en S-formig näsöppning (blåshål) som ligger på huvudets vänstra sida.

Arternas syn är mindre bra utvecklad och det antas att deras ekolokalisering har större betydelse för orienteringen.

Dräktigheten varar mellan nio och femton månader beroende på art. Vanligen föds bara ett ungdjur som dias upp till två år tills ungen helt går över till fast föda. Efter några år blir ungarna könsmogna. Honor, deras kalvar och hannar i övergångsperioden mellan ungdjur och vuxen individ bildar flockar. För släktet Kogia är antalet individer i flocken inte särskild stort.

Systematik 

Enligt tradition klassificeras kaskeloter som tandvalar. Vissa fylogenetiska undersökningar pekar på att kaskeloter utgör systergruppen till bardvalarna så att de är närmare släkt med dessa. För närvarande är analyserna omstridda (se även rubriken "evolution").

Släktet Physeter
 Kaskelot (spermacetival), P. macrocephalus
Släktet Kogia
 Pygmékaskelot, K. breviceps 
 Dvärgkaskelot, K. simus

På grund av de stora skillnaderna i storlek, kroppsbyggnad och levnadssätt listas de mindre kaskeloterna ibland i en egen familj, Kogiidae.

Evolution 

De äldsta fossilen av kaskeloter som är kända finns från senare oligocen för ungefär 25 miljoner år sedan. 

De upphittade fossilen pekar på att kaskeloter var mera vanliga under miocen med ursprungliga släkten som Zygophyseter och Naganocetus. Andra utdöda släkten som är relaterad till den stora kaskeloten är Ferecetotherium, Helvicetus, Idiorophus, Diaphorocetus, Aulophyseter, Orycterocetus, Scaldicetus och Placoziphius medan släkten som Kogiopsis, Scaphokogia och Praekogia är närmare släkt med de mindre kaskeloterna. De första egentliga fossilen för släktet Kogia finns från sen miocen för 7 miljoner år sedan.

Att släktena Physeter och Kogia bildar en gemensam familj (eller enligt vissa zoologer en gemensam överfamilj) fastslogs med hjälp av molekylärgenetiska undersökningar av deras mitokondrier. Vid de nämnda forskningarna kom fram att kaskeloternas närmaste släktingar tillhör familjen näbbvalar på ena sidan och bardvalar samt gangesdelfiner på andra sidan.

Referenser

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 
 Milan Klima: Cetacea, Waltiere. In: Wilfried Westheide, Reinhard Rieger (Hrsg.): Spezielle Zoologie. Teil 2: Wirbel- oder Schädeltiere. Spektrum Akademischer Verlag, Heidelberg – Berlin 2004, insbes. S. 640-641, .

Noter

Externa länkar 

Tandvalar

es:Kogiidae
ja:コマッコウ科