kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Se mig (film)

Se mig (originaltitel: Comme une image) är en fransk dramafilm från 2004 i regi av Agnès Jaoui och manus av Jaoui tillsammans med Jean-Pierre Bacri. Både Jaoui och Bacri har framträdande roller i filmen. Filmen vann pris för bästa manus vid filmfestivalen i Cannes 2004.

Handling 
Filmen handlar om den 20-åriga Lolita Cassard som mår dåligt på grund av sitt utseende och vikt samt att hon känner att alla som tar kontakt med henne egentligen gör det för att prata med hennes far, Étienne Cassard, som är en berömd författare och förläggare. Samtidigt försöker Lolita själv få sin självupptagne fars uppmärksamhet.

Rollista i urval 
 Marilou Berry – Lolita Cassard
 Agnès Jaoui – Sylvia Millet
 Jean-Pierre Bacri – Étienne Cassard, Lolitas far
 Laurent Grévill – Pierre Millet
 Virginie Desarnauts – Karine Cassard, Ètiennes fru och Lolitas styvmor
 Keine Bouhiza – Sébastien
 Grégoire Oestermann – Vincent
 Serge Riaboukine – Félix
 Michèle Moretti – Édith

Externa länkar 

Filmer 2004
Franska dramafilmer
Franskspråkiga filmer
Satrap

Satrap (fornpersiska: khšaçapavan) var titeln för provinsståthållarna i det forntida Persien.

Det persiska (akemenidiska) riket delades in i mindre provinser, satrapier, som var och en styrdes av en satrap, 'skyddare av landet'. Antalet varierade från 20 till 28 och systemet med satraper varade från cirka 550 f.Kr. till 330 f.Kr. 

Ståthållarskapen omfattade ofta flera olika folk, medan äldre stater som införlivats med riket – såsom Medien, Lydien och Babylonien – var indelade i två satrapier vardera. Satrapierna sönderföll i sin tur i mindre områden under särskilda hövdingar.

Satrapernas ämbetsuppgift omfattade hela provinsens förvaltning och rättskipning samt överbefälet över dess trupper. Även politiskt kunde en satrap självständigt träda i förbindelse med främmande makter. För att förhindra att satraperna utnyttjade sin maktposition bevakades de av kungliga sändebud, som bara ansvarade inför kungen själv. 

Alexander den store bytte under 330-talet f.Kr. ut de persiska ämbetsmännen mot makedonska.

Källor

Noter

Härskartitlar
Persien under antiken
Sørlandet

Sørlandet är en av Norges landsdelar. Den ligger på Norges sydkust och består av ett fylke, Agder fylke; tidigare delat i två fylken, Aust-Agder och Vest-Agder. Landsdelen är den sydligaste i Norge och namnet föreslogs i Morgenbladet den 17 mars 1902 av Vilhelm Krag. Bör ej förväxlas med Sør-Norge, som är södra halvan av Norge.

Med sina 271 291 invånare på 16 434 kvadratkilometer är det den minsta landsdelen. Kristiansand är den största staden och den inofficiella huvudstaden i området. Den näst största staden är Arendal med ca 20 000 invånare. I Arendal anordnas de senaste 10 åren Nordens enda offshoreracetävling.
 
Agder är ett gammalt namn på ungefär samma region. Namnet Agder är cirka 1 500 år gammalt, och betyder något motsvarande det engelska edge, »kant«, alltså kanten på landet mot havet. Men Agder var aldrig en landsdel. Agder var ett gränsland mellan Østlandet og Vestlandet. Vestlandet började utanför Telemarkskusten.

Området är ett populärt resmål på sommaren för folk från storstadsregionerna i Oslo och Stavanger. Dialekten präglas av tungrots-r och över huvud taget av en relativt stor likhet med danska språket och delvis även med det svenska språket.

Städer
Kristiansand
Mandal
Farsund
Flekkefjord
Lillesand
Grimstad
Arendal
Tvedestrand
Risør

Externa länkar
visitsorlandet.no
Sørlandet visitnorway.com Svenska

Norges geografi
Schamyl Bauman

Magnus Schamyl Bauman, född 4 december 1893 i Vimmerby, död 28 februari 1966 i Boo församling i Nacka, var en svensk regissör, manusförfattare, filmproducent och  filmklippare.

Biografi

Efter studentexamen i Uppsala 1912 studerade Bauman juridik och moderna språk vid Uppsala universitet, där han bland annat även arbetade som biografmaskinist innan han fick anställning på reklamavdelning för ett filmbolag. År 1917 började han översätta texter till stumfilmer, vilket han gjorde fram till 1929. Han var 1929–1930 med att bilda Europafilm tillsammans med bröderna Scheutz. 

Bauman inledde 1939 ett producentsamarbete med filmproducenten Anders Sandrew och tillsammans startade de filmbolaget AB Sandrew-Bauman Film. Denna fusion upphörde 1958. År 1940 gjorde Bauman Swing it, magistern med Alice Babs.

Parallellt med arbetet i filmbranchen startade Bauman på 1940-talet restaurang Flustret vid Blasieholmshamnen och 1943 restaurangen Papegojan i hörnet av Vasagatan och Gamla brogatan. Verksamheten gick inte så bra och i slutet av 1947  låg båda restauranger ute till försäljning. 

Istället satsade han helt på filmen och under åren 1945–1955 regisserade han sexton filmer, varav nio komedier med Sickan Carlsson och producerade fem, däribland Barnen från Frostmofjället. Hans sista film blev Mamma tar semester som kom ut 1957, då han helt lämnade filmen.

Schamyl Bauman var bror till musikern Erik Baumann. År 1935 gifte han sig med Wera Spjuth (1906–1961) och tillsammans fick de sonen Olle Bauman, som blev konstnär. Schamyl Bauman är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi i urval

Som regissör

Som manusförfattare

Som producent

Filmmusik

Källor

Externa länkar 
 
 

Födda 1893
Avlidna 1966
Svenska filmregissörer
Svenska filmproducenter
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska filmklippare
Alumner från Uppsala universitet
Personer från Vimmerby
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Män
France 2 Cinéma

France 2 Cinéma är en film- och TV-producent ägd av France Télévisions som även äger France 3 Cinéma. Filmbolagen associeras till TV-kanalen France 2.

Några av de långfilmer som företaget deltagit i är Gosskören och 8 kvinnor samt Agnès Jaouis filmer, såsom Se mig och I andras ögon.

Franska filmbolag
France 3 Cinéma

France 3 Cinéma är en film- och TV-producent ägd av France Télévisions som även äger France 2 Cinéma. Filmbolagen associeras till TV-kanalen France 3.

Filmer som företaget deltagit i är:
2046
Amelie från Montmartre
Intima främlingar
Sommar vid Loire

Franska filmbolag
Jacques Villeret

Jacques Villeret, född 6 februari 1951, död 28 januari 2005, var en fransk skådespelare.

Biografi
Jacques Villeret, född Mohamed Boufroura den 6 februari 1951 i Tours i Frankrike, var son till Ahmed Boufroura från Algeriet och hans franska hustru Annette Bonin.

Villeret gifte sig med skådespelaren och författaren Irina Tarassov 26 december 1979 och de fick sonen Alexandre.

Filmografi
Robert et Robert (1978)
Bête, mais discipliné (1979)
Mookie (1998)
Sommar vid Loire (1999)
Un crime au paradis (2001)
Un aller simple (2001)
Effroyables Jardins (2004)

Priser och utmärkelser
Villeret fick många utmärkelser och blev Riddare av Hederslegionen.

Referenser

Externa länkar

Franska skådespelare under 1900-talet
Kabyler
Män
Födda 1951
Avlidna 2005
Personer från Tours
Jacques Gamblin

Jacques Gamblin, född 16 november 1957, fransk skådespelare. Filmåret 2018 gestaltade han den självlärde stenhuggaren och lantbrevbäraren Ferdinand Cheval som i början av 1900-talet byggde ett "idealpalats" på landsbygden i södra Frankrike.

Filmografi
Sommar vid Loire (1999)
Lögnens färg (1999)

Dissonances (2003)
Brevbäraren som byggde ett palats (2018)

Källor 

Franska skådespelare under 2000-talet
Män
Födda 1957
Levande personer
De fem civiliserade nationerna

De fem civiliserade nationerna var de fem indianstammar i USA som fördrivits från sina gamla jaktmarker öster om Mississippifloden och transporterats till nya trakter i östra Oklahoma. Stammarna var cherokeserna, chickasaw, choctaw, creek och seminole.

Anledningen till att dessa stammar kallats civiliserade var deras respektive försök att ta efter och lära sig från de vita kolonisterna i Nordamerika, inklusive tagandet av slavar med afrikanskt ursprung. Stammarna hamnade sedan under amerikanska inbördeskriget på olika sidor. Inom cherokesnationen hade man inte kunnat ena sig om sida i inbördeskriget, utan somliga cherokeser stödde nordstaterna medan andra stödde sydstaterna.

Externa länkar 
 Museum för de fem nationerna
 Freedmen of the Five Civilized Tribes

Choctawer
Nordamerikanska indianer
Gösta Wallenius

Sven Gösta Mauritz Wallenius, född 17 oktober 1903 i Klara församling i Stockholm, död 27 juli 1978 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk textförfattare, kompositör och kapellmästare.
  
Wallenius var en av medlemmarna i Matteus-Pojkarnas orkester. Han utbildade sig till kyrkosångare 1929, och fick året efter anställning som musiklärare. Han blev i början av 1930-talet 2:e kapellmästare hos Gösta Ekman. År 1933 engagerades han som kapellmästare vid Folkets hus teater och blev kvar där till 1950. Han angav ibland pseudonymen Mac Morris som upphovsman för sina alster. Gösta Wallenius är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmmusik 

 (klippfilm)
 (klippfilm)

Källor 
 
 Wallenius, Sven Gösta M. på SvenskaGravar.se

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska kapellmästare
Svenska filmmusikkompositörer
Svenska sångtextförfattare
Svenska kompositörer under 1900-talet
Musiker från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1903
Avlidna 1978
Män
Geto Boys

Geto Boys är en gangsta rap-grupp från Houston, Texas, bildad 1986. De har gjort sig (ö)kända för sina utstuderade texter om våld. 

Geto Boys mest kända låtar torde vara "Mind of a Lunatic", "Assassins", "My Mind's Playing Tricks on Me" samt "Size Ain't Shit". 1999 kom filmen Office Space ut, och Geto Boys-låtarna "Damn It Feels Good to Be a Gangsta" och "Still" ifrån soundtracket blev kända.

Medlemmarna i den klassiska sättningen var Scarface, Willie D och Bushwick Bill. Alla medlemmar har haft solokarriärer. De kom 2005 ut med sin första gemensamma platta på nästan tio år - Foundation.

Diskografi

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska hiphopgrupper
Halm

Halm är den torkade stammen och bladen från örtartade växter efter skörd, det vill säga när fröna avlägsnats. Det rör sig oftast om halm av stråsäd, men även gräsfröhalm från odling av vallväxtfrö, rapshalm och ärthalm förekommer. Halm är en biprodukt som används till många olika ändamål inom jordbruk och tillverkning. Vid skörd torkas halmen och kan sedan packas till balar i en balpress.

Användning
Halm används framförallt som strö (stoff för urinabsorption) till djur, bland annat nötkreatur, hästar, får och smådjur som tex kaniner. Den används också som foder, men innehåller mindre näring än hö. Innan den används på detta sätt brukar den hackas i småbitar, hackelse, i ett hackelseverk. 

Tidigare användes halm som bäddmaterial och stoppning i madrasser (sänghalm). Halm har också använts som skohö, det vill säga som isolering i vinterskor. På vintern sätts traditionellt halmkärvar ut till fåglarna, och julbocken och andra typer av pynt tillverkas av halm till julen.

Av råghalm tillverkas halmhattar, och i Skandinavien används halm, särskilt råghalm, sedan århundraden som taktäckningsmaterial. Råghalm är längre än halm från övriga sädesslag och är därtill mer motståndskraftig mot röta.

Se även
 Halmbräken
 Halmdocka
 Halmstad
 Stråtak
 Halmhatt

Referenser

Jordbruk
Djurskötsel
Djurfoder
Material
963

963 (CMLXIII) var ett normalår som började en torsdag i den Julianska kalendern.

Händelser

December 
 4 december – Leo VIII utses till den 131:e påven.

Okänt datum 
 Luxemburg grundas som politisk enhet.
 Den tysk-romerske kejsaren Otto den store besegrar Polens kung Mieszko I och tvingar honom att betala tribut.

Födda 
 Li Jiqian.
 Olav Tryggvason, kung av Norge 995–1000.
 Snorre gode, egentligen Torgrim Torgrimsson, fornisländsk storman och hövding.

Avlidna 
 15 mars – Romanus II, bysantinsk kejsare.
 3 april – Vilhelm III, hertig av Akvitanien.
 Dasui Fazhen.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Skrivkonst

Skrivkonst kallas mänskliga kulturers förmåga att använda skrift, och är ett språkligt uttryck i textform, genom användandet av ett antal tecken eller symboler (känt som en skrift). Skrivkonsten skiljer sig från illustration, såsom grottmålning och målarkonst, och från osymbolisk bevaring av språk via media utan text, såsom magnetbandsinspelning.

Skrivkonsten är en utveckling av det mänskliga språket över tid och rum. Det började förmodligen som en konsekvens av politisk expansion i de antika kulturerna, som behövde pålitliga medel att förmedla information, bibehålla finansiella redogörelser, behålla historiska insamlingar, och liknande aktiviteter. Runt 4000-talet f.Kr. växte handelns och administrationens komplexitet minnets kraft, och skrivkonsten blev en mer tillförlitlig metod att samla in och presentera transaktioner i en permanent form. I både Mesoamerika och forntida Egypten kan skrivkonsten ha utvecklats genom ett politiskt behov av att samla in historiska och miljömässiga händelser.

Kilskrift är det äldsta kända mänskliga skriftsystemet. Det användes av sumererna i Mesopotamien cirka mellan år 3200 f.kr till ca 75 e.Kr. Från samma område finns dock en forma av bildskrift som är 600 år äldre än detta. Tekniken bakom kilskrift är att man i våta lertavlor trycker ner en kilformat spets och på så sätt bildar olika mönster. Kilskriften blev logografisk ungefär 3100 f.Kr. vilket innebar att man med en begränsad uppsättning av symboler, ett 1200-tal, kunde kombinera de viktigaste orden.

Omkring 500 f.Kr. utvecklades i Grekland en fonetisk skrift med konsonanter och vokaler som gjorde det möjligt att med ett 30-tal tecken skriva ner alla ord som människan kan uttala. Se Walter J. Ong. Även matematiken utvecklades genom tack vare skrivspråket. På lertavlor skrivna med kilskrift 2000 f.Kr. finns tabeller med kvadraten (n∙n) på alla tal upp till 59 och kuben (n∙n∙n) på alla tal upp till 32. Sumererna använde ett positionsbaserat talsystem med basen 60 och det lever kvar i våra 60 minuters timmar och 360 graders cirklar. Även de pythagoreiska taltripplarna, a² + b² = c² (där a, b och c är heltal) finns på lertavlor 1000 år före Pythagoras.

Se även 
 Filologi
 Stilistik
 Stavning
 Skrift

Referenser

Noter

Skrift
Den stora lögnen (1941)

Den stora lögnen (originaltitel: The Great Lie) är en amerikansk dramafilm från 1941 i regi av Edmund Goulding. Filmen hade svensk premiär den 29 januari 1942. Mary Astor vann en Oscar för bästa kvinnliga biroll för sin rollinsats.

Filmen bygger på en bok av Polan Banks, The Far Horizon från 1936.

Rollista i urval 
 Bette Davis - Maggie Patterson Van Allen 
 George Brent - Peter "Pete" Van Allen 
 Mary Astor - Sandra Kovack 
 Lucile Watson - Aunt Ada Greenfield 
 Hattie McDaniel - Violet 
 Grant Mitchell - Joshua "Josh" Mason

Externa länkar 

Filmer 1941
Amerikanska dramafilmer
Vasastaden, Göteborg

Vasastaden (informellt Vasastan) är en stadsdel i Göteborg och ett primärområde i stadsområde Centrum i Göteborgs kommun. Området sträcker sig mellan Vasaplatsen och Haga, huvudstråket genom stadsdelen är den breda Vasagatan som är en esplanad, utformad som ett gångstråk i en allé i mitten. Området kallades tidigare Hagaheden. Stadsdelen har en areal på 43 hektar.

Historia
På platsen för nuvarande Vasastaden, som innan kallades Hagaheden, fanns betesmarker och mindre gårdar. 1922 beskrivs platsen innan dagens bebyggelse som följer:

Stadsdelen bebyggdes till största delen mellan 1868 och fram till 1920-talet, och här finns en stor mängd välbevarade stenhus. Stadsdelens utformning bestämdes i en stadsplanetävling som utlystes 1861, Sveriges första. Tjugotre förslag kom in, men inget av dem bedömdes vara så bra att det var värt första pris, istället fick två förslag varsitt andra pris. De två förslagen låg till grund för den stadsplan som togs fram 1866. Enligt den så skulle stadsdelen bebyggas med fyrkantiga kvarter och ha breda gator. Inspiration hämtades främst från Wien, men även från Paris, med sina esplanadsystem. Kommittén som tog fram förslaget till 1866 års stadsplan kom fram till att dagens Vasastaden var den del av planen som borde bebyggas först, och då företrädesvis med bostäder. Kommittén skrev om stadsdelen följande:

Arkitekt till många av husen i Vasastaden var Johan August Westerberg (1836–1900).

Större delen av södra Vasastaden, upp mot Landala, kallades på 1600- och 1700-talen för Knechte Sletten.

Byggnadsminnen
Inom stadsdelen finns det fem byggnadsminnen (BM):
 Heymanska villan
 Kvarteret Furan
 Kvarteret Granen
 Nya Elementarläroverket för flickor
 Tomtehuset

Byggnadskvarter

1 Kv. Alen
2 Kv. Almen - byggt 1875
3 Kv. Asken
4 Kv. Avenboken
5 Kv. Björken
6 Kv. Masurbjörken
7 Kv. Glasbjörken
8 Kv. Boken
9 Kv. Apeln
10 Kv. Enen 
11 Kv. Lönnen 
12 Kv. Furan - byggt 1893
13 Kv. Lärkträdet
14 Kv. Linden
15 Kv. Granen - byggt 1892
16 Kv. Sälgen
17 Kv. Häggen
18 Kv. Hasseln
19 Kv. Aspen
20 Kv. Oxeln
21 Kv. Guldregnet
22 Kv. Pilträdet
23 Kv. Poppeln
24 Kv. Syrenen
25 Kv. Cypressen
26 Kv. Platanen
27 Kv. Rönnen
28 Kv. Päronträdet
31 Kv. Idegranen
32 Kv. Tallen
33 Kv. Järneken

Nyckeltal

Stadsområdes- och stadsdelsnämndstillhörighet 
Primärområdet tillhörde fram till årsskiftet 2020/2021 stadsdelsnämndsområdet Centrum och ingår sedan den 1 januari 2021 i stadsområde Centrum.

Se även
Stadsdelar i Göteborgs kommun
Stadsplanering i Göteborg
Stadsplanering i Sverige

Referenser

Vidare läsning
 S. 74-95.

Skönlitteratur
 - Roman om en pojkes uppväxt i Vasastaden på 1970-talet.

Externa länkar

Stadsdelar i Göteborg
Primärområden i Göteborg
Musikåret 1918



Händelser
3 mars – Béla Bartóks Stråkkvartett nr 2 uruppförs i Budapest.
24 maj – Operan Riddar Blåskäggs borg av Béla Bartók har urpremiär i Budapest.
29 september – Gustav Holsts orkestersvit Planeterna uruppförs i London, Adrian Boult dirigerar.
okänt datum – Svenska skivmärket Rolf Winner Succès, ägt av Ernst Rolf, startas under hösten.

Födda
24 januari – Gottfried von Einem, österrikisk kompositör.
27 januari – Elmore James, amerikansk bluessångare, låtskrivare och gitarrist.
28 januari – Rolf Larsson, svensk jazzpianist, kompositör och musikarrangör.
9 februari – Sven Holmberg, svensk skådespelare och sångare.
5 mars – Artur Erikson, svensk kristen sångare, pastor i Svenska Missionsförbundet.
9 mars – Stina Sorbon, svensk sångare och skådespelare.
29 mars – Pearl Bailey, amerikansk skådespelerska och sångare.
31 mars – Julie Bernby, svensk skådespelare, sångare, författare och sångtextförfattare.
3 april – Sixten Ehrling, svensk dirigent.
6 april – Eva-Lisa Lennartsson, svensk sångare.
9 april – Franz von Lampe, svensk violinpedagog och skulptör.
25 april – Astrid Varnay, amerikansk operasångare (sopran).
17 maj – Birgit Nilsson, svensk operasångare (sopran).
10 juni – Patachou, fransk vissångare och skådespelare.
13 juni – Carl-Axel Hallgren, svensk skådespelare och operasångare (baryton).
26 juli – Erik Johnsson, svensk kompositör, kapellmästare och musikarrangör.
18 augusti – Olle Sivall, svensk operasångare.
25 augusti – Leonard Bernstein, amerikansk tonsättare och dirigent.
31 augusti – Alan Jay Lerner, amerikansk textförfattare och manusförfattare.
22 september – Henryk Szeryng, polsk violinist och kompositör.
11 oktober – Jerome Robbins, amerikansk koreograf, regissör och dansare.
23 oktober – Ulrik Neumann, dansk kompositör, sångare och musiker (gitarrist).
26 oktober – Eric Ericson, svensk dirigent och körledare.
30 oktober – Ruth Kasdan, svensk skådespelare och sångare.
26 november – Stig Westerberg, svensk dirigent och pianist.
2 december – Åke Malmfors, svensk tonsättare, körledare och orkesterdirigent.

Avlidna
3 januari – Amanda Sandborg Waesterberg, 75, svensk tonsättare.
1 mars – Emil Sjögren, 64, svensk tonsättare, organist och pianist.
13 mars – César Cui, 83, rysk tonsättare.
15 mars – Lili Boulanger, 24, fransk tonsättare.
25 mars – Claude Debussy, 55, fransk kompositör.
1 april – Karl Valentin, 64, svensk tonsättare och musikskriftställare.
18 maj – Toivo Kuula, 34, finländsk tonsättare.
20 maj – Richard Andersson, 66, svensk pianist, pedagog och tonsättare.
10 juni – Arrigo Boito, 76, italiensk librettist och tonsättare.
15 augusti – Heinrich Köselitz, 64, tysk tonsättare.
7 oktober – Hubert Parry, 70, brittisk musikhistoriker, pedagog och tonsättare.
15 oktober – Antonio Cotogni, 87, italiensk barytonsångare.
16 oktober – Felix Arndt, 29, amerikansk pianist och kompositör.
24 oktober – Charles Lecocq, 86, fransk operettkompositör.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Musikåret 1917



Händelser
Januari – Svenska skivbolaget Svea, startat av Selma Hillström, registreras.
Mars – Skivbolaget Victor ger ut vad som allmänt räknas som den första jazzskivan: Livery Stable Blues och Dixieland Jass Band One-Step på Victor 18255 med Original Dixieland Jazz Band.
27 mars – Giacomo Puccinis opera Svalan har urpremiär i Monte Carlo.
12 maj – Baletten Träprinsen av Béla Bartók uruppförs i Budapest.

Okänt datum
Svenska skivmärket Bravo upphör.
Tyska skivmärket Polyphon i Leipzig börjar ge ut skivor.
Tyska skivmärket Madador slutar ge ut inspelningar från Beka.

Årets sånger
Tico-Tico no Fubá
Till havs

Födda
10 januari – Jerry Wexler, amerikansk musikjournalist som och musikproducent.
24 januari – Staffan Broms, svensk sångare.
25 februari – Anthony Burgess, brittisk författare och tonsättare.
19 mars – Dinu Lipatti, rumänsk kompositör och pianist.
20 mars – Vera Lynn, brittisk sångare.
26 mars – Rufus Thomas, amerikansk sångare och komiker.
22 april – Yvette Chauviré, fransk prima ballerina och skådespelare.
25 april – Ella Fitzgerald, amerikansk jazzsångare.
1 maj – Danielle Darrieux, fransk skådespelare och sångare.
14 maj – Norman Luboff, amerikansk körledare och musikarrangör.
16 maj – Vera Rózsa, ungerskfödd brittisk sångpedagog.
19 maj – Ingvar Wieslander, svensk kompositör och kapellmästare.
7 juni – Dean Martin, amerikansk sångare och skådespelare.
28 juni – Wilfred Burns, brittisk kompositör, arrangör av svensk filmmusik.
30 juni – Lena Horne, amerikansk sångare och skådespelare.
2 juli
Stuart Görling, svensk kompositör och arrangör av filmmusik.
Murry Wilson, amerikansk musikproducent.
22 juli – Lothar Lindtner, norsk skådespelare och sångare.
22 augusti – John Lee Hooker, amerikansk sångare, gitarrist.
9 september – Maj Sønstevold, svensk kompositör.
30 september – Buddy Rich, amerikansk trumslagare och orkesterledare.
7 oktober – June Allyson, amerikansk skådespelare och musikalartist.
10 oktober – Thelonious Monk, amerikansk jazzpianist.
21 oktober – Dizzy Gillespie, amerikansk jazztrumpetare och orkesterledare.
12 november – Jo Stafford, amerikansk jazzsångare.
23 december – Sven Aage Andersen, norsk-svensk skådespelare, sångare, dansare, koreograf, kompositör och sångtextförfattare.
29 december – Daniel Helldén, svensk tonsättare och körledare.

Avlidna
4 mars – Julius Bechgaard, 73, dansk tonsättare.
20 mars – Sophie Cysch, 69, svensk skådespelare och operettsångare.
25 mars – Spyridon Samaras, 55, grekisk tonsättare.
1 april – Scott Joplin, 49, amerikansk kompositör och pianist.
27 maj – August Melcher Myrberg, 89, svensk tonsättare.
12 juni – Teresa Carreño, 63, venezuelansk pianist, sångare, tonsättare och dirigent.
29 juni – Wilhelm Björkgren, 70, svensk tonsättare, violinist, kyrkomusiker och musikpedagog.
16 juli – Philipp Scharwenka, 70, tysk tonsättare och musiklärare.
12 augusti – Paul Gerdt, 72, rysk balettdansör och koreograf.
3 oktober – Eduardo di Capua, 52, italiensk kompositör.
7 december – Léon Minkus, 91, österrikisk balettkompositör och violinist av tjeckisk och polsk börd.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar