Lindsläktet

Lindsläktet (Tilia) är ett släkte med träd som har hjärtformiga sågtandade blad, och ingår i familjen malvaväxter. Släktet omfattar omkring 50 arter varav två förekommer i Sverige, bohuslind och lind (även kallad skogslind). Lindar kan uppnå en ålder av 800–1000 år. Dess blommor pollineras av insekter. Veden är mjuk och lämpar sig mycket bra till sniderier. Av skiktet mellan bark och ved tillverkas bast.

Tidigare placerades lindsläktet i den egna familjen lindväxter (Tiliaceae) men utifrån genetiska studier placeras idag släktet i familjen malvaväxter.

Plantering och bruk 
Lindsläktets arter går lätt att plantera och är i hög grad användbara, eftersom de tål att klippas och skäras nästan hur som helst och därför kan ges de former man önskar i en parkanläggning, allt ifrån den höga, smärta trädformen i ett allévalv, där parklinden kan uppnå 25 meters höjd, ända till det låga, busklika flätverket i en trädgårdshäck eller en berså. Lindar placeras också gärna enstaka på öppna gräsplaner. Stammen blir då lägre men kraftigare och kronan avrundad och mycket vid.

Släktets byggnad och ekologi 
I början av högsommaren inträffar blomningen, som är rik och ofta beskrivs som välluktande och sprider sig långt. Deras nektarrikedom lockar bin och humlor, och blomningen pågår i ungefär 2 veckor.

Fruktämnet i Tilia-släktets blommor är femrummigt, men frukten bildar vid sin mognad endast ett frö som är nötlikt. I biologiskt avseende är blomman en honungsblomma; i de kupiga foderbladen samlas honungen i stora droppar, kvarhållen av den fina och täta hårigheten. Blomställningen är ett knippe. Dess långa skaft är utrustat med ett till hälften vidvuxet, långt och smalt blad av så torr och styv beskaffenhet att det sitter kvar med de mogna frukterna långt in på vintern, då dess egentliga bestämmelse blir uppenbar: det får nu tjäna till segel eller vindfång under fruktställningens luftfärder, då den lösslitits från trädet och drivs omkring av vinterstormarna.

De små ulliga hårtofsarna vid nervernas förgrening på bladets undersida består av fina hår, som utgår från båda de sammanstötande nerverna och har en sådan riktning att de bildar ett valv över det lilla rummet i själva nervvinkeln. I dessa små hålrum uppehåller sig spindeldjur och kvalster. De små bostäderna som bildas utan djurets ingripande kallas domatier. De djurbon som uppstår i växterna genom direkta angrepp av djuren, kallas däremot gallbildningar eller cecidier.)

I kulturen 
När linden blommar har vattnet blivit tillräckligt varmt för utomhusbad. är ett gammalt talesätt.

Carl von Linné och linden 
Det var Carl von Linné som 1753 beskrev lindsläktet och gav det dess vetenskapliga namn Tilia, vilket just betyder lind på latin. Men Linné hade en annan mycket specifik koppling till linden. På Linnés tid var det vanligt att den som studerade till präst tog sig ett finare namn, exempelvis ett namn som lät latinskt. Två av Linnes pappas morbröder var enkla bondsöner och när de började studera till präster tog de sig namnet Tiliander, just efter en stor lind som växte på gränsen till gården där de växt upp i Jonsboda, i Vittaryds socken i Småland. När Linnés far skulle läsa till präst dög inte heller hans patronymikon Ingemarsson varför han följde sina släktingar och också tog sitt namn efter linden på gården, men valde istället att latinisera det svenska ordet lind och göra om det till Linnæus. Sonens Carls namn blev därmed Carl Nilsson Linnæus.

Dottertaxa till Lindsläktet, i alfabetisk ordning 

 Tilia americana - Svartlind
 Tilia amurensis
 Tilia callidonta
 Tilia chinensis
 Tilia chingiana
 Tilia concinna
 Tilia cordata - Lind eller skogslind
 Tilia croizatii
 Tilia dasystyla
 Tilia endochrysea
 Tilia euchlora - Glanslind
 Tilia gracilis
 Tilia henryana
 Tilia hupehensis
 Tilia hyrcana
 Tilia integerrima
 Tilia japonica
 Tilia jiaodongensis
 Tilia kiusiana
 Tilia kueichouensis
 Tilia lepidota
 Tilia likiangensis
 Tilia mandshurica
 Tilia maximowicziana
 Tilia membranacea
 Tilia miqueliana
 Tilia mofungensis
 Tilia mongolica - Mongollind
 Tilia nasczokinii
 Tilia nobilis
 Tilia noziricola
 Tilia obscura
 Tilia oliveri - Kinesisk silverlind
 Tilia paucicostata
 Tilia petiolaris
 Tilia platyphyllos - Bohuslind
 Tilia rubra
 Tilia sabetii
 Tilia semicostata
 Tilia stellatopilosa
 Tilia taishanensis
 Tilia taquetii
 Tilia tomentosa - Silverlind
 Tilia tuan
 Tilia vulgaris

Det finns även en mängd varieteter och framodlade hybrider som höstlind (T. × flavescens), parklind (T. × europaea) och storbladslind (T. × flaccida).

Bildgalleri

Se även
 Sparbankseken

Källor

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Lindar
 IPNI • International Plant Names Index

Malvaväxter
Tilia
Träd i Sverige