kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Billebjers naturreservat

Billebjer, eller Billebjär, är ett naturreservat i Dalby och Hardeberga socknar i Lunds kommun i Skåne. Det består av ett bergsparti och tidigare stenbrott på Romeleåsen knappt tio kilometer öster om centrala Lund och någon kilometer norr om Dalby hage.

Namnet Billebjer härleds till bergets form, sedd som liknande en bila eller plogbill, och bjer som sannolikt kan komma från bjerg som är danska för berg.

Billebjer är ett omtyckt utflyktsmål med milsvid utsikt över Lundaslätten mot Malmö och Köpenhamn.

Man kan bada i det nu vattenfyllda stenbrottet som är omgivet av klippor på ena sidan och i övrigt omgivet av lövskog.

Flera fornlämningar från järnåldern har påträffats här.

Flora och fauna 
Runt urbergsryggen växer lövskog och på de öppna sydliga bergssidorna trivs backsippa, blodnäva, backvicker, kungsljus, backtimjan och gökärt. 

I Billebjers naturreservat finns mer än 300 arter av kärlväxter. Bland annat tibast, spenslig ullört och backsippa.

Bilder

Referenser
 Billebjer, Länsstyrelsen i Skåne län

Källor 

 Länsstyrelsen i Skåne län

Naturreservat i Lunds kommun
Naturskyddsområden bildade 1994
Natura 2000-områden i Skåne län
American Folk Art Museum

The American Folk Art Museum, tidigare Museum of Early American Folk Arts, grundades 1961. Museet öppnades på sin nuvarande plats på West 53rd Street i New York, USA i december 2001.

Bildgalleri

Externa länkar 
American Folk Art Museums webbplats

Konstmuseer och konsthallar i New York
Manhattan
Molekylär evolution

Molekylär evolution är processen då det genetiska materialet i populationer bestående av organismer förändras med tiden.

Externa länkar 
Molekylär evolution vid Uppsala universitet

Evolutionsbiologi
Genetik
Sonderkommando

Sonderkommando syftar vanligen på de särskilda grupper av fångar som tvingades delta i utrotningen av judar och andra fångar i de tyska koncentrationslägren under andra världskriget. Deras huvuduppgift var hopsamlandet och kremerandet av liken och att eskortera fångarna till gaskamrarna. De deltog inte i själva dödandet som sköttes av de tyska lägervakterna.

På grund av sina arbetsuppgifter i koncentrationslägren är överlevande medlemmar av sonderkommandon de viktigaste ögonvittnena till Förintelsens sista fas. I dag (2016) finns färre än 10 kvar i livet.

Se även 
 Kapo
 Sonderkommando 1005

Referenser 
 

Förintelsen
Nazityskland
Abe Vigoda

Den här artikeln handlar om skådespelaren Abe Vigoda. För musikgruppen med samma namn, se Abe Vigoda (musikgrupp).

Abraham Charles "Abe" Vigoda, född 24 februari 1921 i New York i New York, död 26 januari 2016 i Woodland Park i New Jersey, var en amerikansk skådespelare. Vigoda är främst känd för sina biroller, exempelvis som Salvatore Tessio i filmen Gudfadern från 1972.

Abe Vigoda gjorde regelbundna framträdanden som sig själv i Late Night with Conan O'Brien.

Under tidigt 1980-tal fick Vigoda publicitet när en känd amerikansk tidning meddelade hans död. Vigoda tog nyheten med ro och gjorde ett humoristiskt utspel genom att fotografera sig sittande i en kista samtidigt som han höll tidningen i fråga. En skämtsam webbplats, abevigoda.com, lanserades endast för att informera om att Abe Vigoda levde (den enda informationen på webbplatsen var "Abe Vigoda is alive"). Vigoda dog på riktigt 26 januari 2016.

Filmografi i urval 

 Mannix (1973) 
 Gudfadern (1972) 
 Gudfadern del II (1974) 
 Hawaii Five-O (1974) 
 Snacka om deckare, alltså! (1978) 
 Cannonball Run II (1984) 
 Titta han snackar! (1989) 
 Tror du på tomten, Jessie? (1989)
 Joe och vulkanen (1990) 
 MacGyver (1990) 
 Lucky Luke (1993) 
 I lagens namn (1996) 
 Norm show (1999)

Referenser

Externa länkar 
 Abevigoda.com

 Abe Vigoda på Internet Movie Database

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1921
Män
Avlidna 2016
Skådespelare från New York
Vombs ängar

Vombs ängar är ett fuktängsområde i Vombsänkan i Skåne med många rastande och häckande fåglar. Vombs ängar ligger mellan Silvåkra och Vomb, liksom mellan Krankesjön och Vombsjön, och kan nås via Veberöd. Området ingår i naturreservatet Klingavälsåns dalgång och Vombs ängar.

Översilningsängar från 1860-talet tillkom för att öka ängarnas höskörd, och restaurerades år 2000 av naturvårdsskäl och för att förbättra förutsättningarna för fågellivet. Klingavälsån, som hade rätats och fördjupats på 1940-talet, grävdes om år 2001 med en grund meandrande åfåra. 

I områdets västra del finns ett fågeltorn med information om området. Storkar söker ofta föda på ängarna. Under vinterhalvåret rastar stora mängder gäss. Bland de fåglar som häckar på Vombs ängar kan nämnas tofsvipa, enkelbeckasin, storspov, rödbena, brushane (30-50 spelande hannar), gulärla, årta och skedand.

Galleri

Källor
Vomb Länsstyrelsen i Skåne län

Våtmarker i Sverige
Pat Smear

Pat Smear, född Georg Ruthenberg 5 augusti 1959 i Los Angeles, Kalifornien, USA, är en amerikansk rockmusiker, gitarrist. Idag är han medlem av Foo Fighters. Tidigare var han turnerande medlem av Nirvana.

Biografi

Smear bildade punkrockbandet The Germs i slutet av 1970-talet tillsammans med sångaren Darby Crash. De kom att bli ett inflytelserikt band främst i Los Angeles-området, men är numer snarare legendariska för Darbys leverne och bortgång 1980, samt skivan (GI).
 
Under 1980-talet spelade han med bland andra Nina Hagen. Han släppte även två soloalbum, Ruthensmear (1987) och So You Fell in Love with a Musician... (1992). 
Hösten 1993 blev Smear medlem i Nirvana. Enligt Courtney Love på grund av att han vid denna tidpunkt var hennes bästa vän.
  
Efter sitt första framträdande med Nirvana på Saturday Night Live den 25 september kom han att spela drygt 50 konserter med dem. Han medverkar på livealbumet MTV Unplugged in New York (1994). Smear var även med på Nirvanas allra sista konsert, den 1 mars 1994 i München. 

Efter Kurt Cobains död och Nirvanas splittring 1994 blev Smear medlem i Foo Fighters, där han stannade till september 1997. På debutalbumet Foo Fighters hanterar Dave Grohl samtliga instrument, men Smear och de andra medlemmarna erhöll ändå royalties för albumet. Smear förekommer i de tre musikvideor – "This Is a Call", "I'll Stick Around" och "Big Me" – som spelades in till låtar på albumet. 

Smear medverkade även på albumet The Colour and the Shape (1997) och förekommer i musikvideorna till "Monkey Wrench" och den drömlikt surrealistiska "Everlong". Hösten 1997 lämnade Smear bandet på grund av utmattning.

Han gjorde semi-comeback i Foo Fighters och gästspelade på plattan Echoes, Silence, Patience & Grace och på Foo Fighters världsturné 2007-2008. 

Den definitiva comebacken kom 2011 i samband med bandets album Wasting Light

Pat Smear är en flitig användare och samlare av Hagströmgitarrer.

Diskografi

Med The Germs
 1977 – Forming/Sexboy (live) (singel)
 1978 – Lexicon Devil (EP)
 1979 – (GI) LP, 1979, Slash Records
 1980 – The Decline of Western Civilization Soundtrack (live tracks)
 1981 – What We Do Is Secret (EP)
 1981 – Live At The Whisky, First Show Ever
 1985 – Germicide
 1993 – Germs (MIA) - The Complete Anthology

Solo
 1988 – Ruthensmear 
 1992 – So You Fell in Love with a Musician...

Med Nirvana
 1994 – MTV Unplugged in New York
 1996 – From the Muddy Banks of the Wishkah

Med Mike Watt
 1995 – Ball-Hog or Tugboat?

Med Foo Fighters
 1997 – The Colour and the Shape
 2006 – Skin and Bones
 2007 – Echoes, Silence, Patience & Grace (gästgitarrist på låten "Let It Die")
 2011 – Wasting Light
 2014 – Sonic Highways
 2015 – Saint Cecilia EP 
 2017 – Concrete and Gold

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats

Födda 1959
Män
Amerikanska rockmusiker
Amerikanska gitarrister
Nirvana
Levande personer
Sting (olika betydelser)

Sting kan syfta på:

 Sting (musiker) – egentligen Gordon Sumner, en brittisk musiker.
 Sting (wrestler) – egentligen Steve Borden, en amerikansk fribrottare.
 The Sting – originaltiteln på en film från 1973 med Paul Newman och Robert Redford, se Blåsningen
 Sting (Tolkien) – namnet på Bilbo Baggers svärd i J.R.R. Tolkiens bok Bilbo
 Sting (låt av Eric Saade) – en låt med Eric Saade
 Chicago Sting – ett amerikanskt fotbollslag 1975-1984

Se även
 Stinger
Gunnar Lindkvist

Erik Gunnar "Knas" Lindkvist, född 24 augusti 1916 i Engelbrekts församling i Stockholm, död 27 maj 1990 i Sankt Matteus församling i Stockholm, var en svensk skådespelare och revyartist.

Biografi 
Födelseadress Vikdalen 14, Nacka. Nedkomst Engelbrekt Stockholm. Son till järnsvarvare sedan stadsbudet Gustaf Gottfrid Lindqvist och hans hustru Hulda Maria Albin båda födda i Lilla Mellösa.
Lindkvist växte upp på Södermalm i ett fattigt hem. Han hade först planer på att bli präst, men studerade 1934–1935 vid Viskadalens folkhögskola. Han blev samtidigt politiskt aktiv inom socialdemokratiska ungdomsrörelsen. Han arbetade som annonsförsäljare för SSU:s tidskrift Frihet och Aftontidningen, som han varit med att starta. I mitten av 1930-talet började han spela amatörrevy och lärde känna Carl-Gustaf Lindstedt. Tillsammans med honom och Nils Ohlson bildade han 1942 crazytrion Tre Knas. 1946 engagerades trion till Casinorevyn där man spelade med framgång fram till 1952. 1942–1950 arbetade han även som journalist vid Frihet och Aftontidningen. Han blev under sin politiskt aktiva tid erbjuden att bli landshövding i Norrbotten.

Han gjorde ett stort antal roller på film, men aldrig några huvudroller. Med sin torra humor blev han något av en specialist på att göra små biroller. Till hans karaktärer hör morfar Rudolf i Kjell Sundvalls TV-film Vi hade i alla fall tur med vädret 1980. Lindkvist var med när Casinogänget återförenades på Intiman i Stockholm 1973, det som först var tänkt som ett kort gästspel pågick i åtta år med en allra sista föreställning på Berns i Stockholm 1981. I övrigt arbetade han flitigt på olika privatteatrar, bland annat Oscars, Vasan och Maximteatern. Han hade ingen formell skådespelarutbildning, men hade lärt sig yrket genom att studera människor när han i sin ungdom arbetade som springpojke och senare som annonsförsäljare.

Lindkvist begravdes den 12 juli 1990 på Adolf Fredriks kyrkogård.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser 

Svenska revyartister
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Adolf Fredriks kyrkogård
Födda 1916
Avlidna 1990
Män
Bengt Bauler

Bengt Bauler, ursprungligen Bengt Anders Nilsson, född 16 juli 1958 i Hässleholm, är en svensk skådespelare och regissör.

Bauler debuterade som dansare i Lilla Helgonet med Nils Poppe på Maximteatern i Stockholm 1978. Han spelade auktionsförrättare i Poppes farsoperett Mimmi från Möllevången på Fredriksdalsteatern i Helsingborg 1980. Han är utbildad vid Calle Flygare Teaterskola och senare vid Statens scenskola i Göteborg (1980-1983).

På teater har han mestadels varit verksam vid Göteborgs Stadsteater där han spelat titelrollerna i pjäser som Romeo och Juliet, Nicholas Nickleby, Caligula och West Side Story. Han spelade rollen som Harry Blixt (Bright) i Björn Ulvaeus och Benny Anderssons musikal Mamma Mia! på Cirkus i Stockholm 2005 till 2007, samt på Scandinavium 2007. Han har också varit knuten till Dramaten.

Bauler är också verksam som skådespelare i film och på TV. Han är känd för rollen som Carl Ericson i TV-serien Rederiet (1994–2002).

Bengt Bauler arbetar även som regissör, mestadels på TV där han bland annat regisserat totalt 47 avsnitt av Rederiet (1998–2002). Han har även regisserat Vänner och fiender (1996) och Nya tider (1999).

Filmografi

Regi

 (till och med 2002)

Roller

 (även 1988)

 (till och med 2002)

 (svensk röst till Lyle van de Groot)

Källor

Fotnoter

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska röstskådespelare
Svenska TV-regissörer
Personer från Hässleholm
Födda 1958
Levande personer
Män
Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska regissörer under 1900-talet
Jacques Necker

Jacques Necker, född 30 september 1732 i Genève, död 9 april 1804 i Genève, var en schweizisk-fransk generaldirektör för finanserna under Ludvig XVI från 1776 till 1781 och finansminister 16 augusti 1788 - 11 juli 1789, då han blev avskedad; av många ansedd som den tändande gnistan till franska revolutionens utbrott den 14 juli 1789.

Jacques Neckers dotter, Anne Louise Germaine, känd som författaren Germaine de Staël, var fr.o.m. 1786 gift med den svenske ambassadören Eric Magnus Staël von Holstein.

Biografi 
Necker föddes i Genève, där fadern, ursprungligen brandenburgare, var professor i statsvetenskap. Jacques Necker placerades i ett bankirhus i Paris 1747 och grundade tillsammans med en kompanjon 1762 ett bankföretag med avdelningar i Paris och London och skapade sig en stor förmögenhet genom penning- och spannmålsspekulationer. Efter giftermål med salongsvärdinnan Suzanne Curchod, sökte Necker insteg i den franska ämbetsmannavärlden och blev chef för Franska Ostindiska Kompaniet. 1768 blev han sändebud i Paris för republiken Genève. Hans hustrus salong blev en samlingspunkt för topparna i Paris politiska, finansiella och litterära värld. Necker vann 1773 Franska akademiens pris för ett äreminne över Jean-Baptiste Colbert och utgav 1775 sin Essai sur la législation et le commerce des grains, i vilken han angrep Jacques Turgots frihandelspolitik. År 1776 knöts han till finansministeriet och blev 1777 generaldirektör för finanserna. Necker blev företrädare för en moderat reformpolitik, han försökte fördela skatterna jämnare och för att underlätta långivningen inrättade han monts-de-piété, inrättningar för lån mot materiell säkerhet. Hans största insats var fonderandet av statsskulden. 1781 publicerade han rikets finanstillstånd i sin Compte rendu au roi, i vilken han företrädde ett sparsamhetsprogram. Dessa åtgärder väckte raseri i hovkretsarna, och Necker fick avsked samma år.

1788 tvingades dock kungen tillkalla honom som generalkontrollör av finanserna. Hans program var att kungen skulle tillmötesgå tredje ståndet. Necker tänkte sig att skapa en författning av brittisk typ. Aristokratin tvingade dock åter fram hans avsked och förvisade honom från Paris 11 juli 1789, vilket blev en av de direkta orsakerna till stormningen av Bastiljen. Genom de revolutionära påtryckningarna tvingades hovet att återkalla honom. Hans resa till Paris blev ett triumftåg. Då nationalförsamlingen mot hans inrådan ökade assignaterna, avgick han i september 1790.

Necker levde sedan på sitt slott Coppet nära Genève.

Källor

Externa länkar 

Frankrikes finansministrar
Schweiziska diplomater
Personer under franska revolutionen
Födda 1732
Avlidna 1804
Män
Alumner från Genèves universitet
Nils Ohlson

Nils "Knas" Gustav Ohlson, ursprungligen Ohlsson, född 23 januari 1910 i Spånga, död 21 januari 1970 i Stockholm, var svensk skådespelare och revyskådespelare.

Ohlson var en av originalmedlemmarna i crazytrion Tre Knas som bildades 1942. Hela trion engagerades vid Casinoteatern 1946. Han ersattes i Tre Knas 1948 av Curt "Minimal" Åström. Ohlson är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi (urval)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 

Födda 1910
Avlidna 1970
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska revyartister
Män
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Mul- och klövsjuka

Mul- och klövsjuka är en mycket smittsam virussjukdom som framför allt drabbar klövbärande djur till exempel nötkreatur, får,  och grisar.

Virussjukdomen sprids genom direkt eller indirekt kontakt. Människor kan härbärgera virus i svalget (utan att vara sjuka) samt på hår, kläder och skor.  Smittan kan även spridas via redskap, fordon och med vinden.

Hos nötkreatur är de första symtomen hög feber, ökad salivutsöndring och minskad mjölkproduktion. Efter någon dag uppträder smärtsamma blåsor på tungan, i munhålan, i klövranden och ibland på spenarna. Även hos grisar ses blåsor i och runt munnen och i klövranden. Hälta är dock det dominerande symtomet hos gris. Hos får och get ses oftast endast hälta på grund av blåsor i klövranden.

Mul- och klövsjuka lyder under epizootilagen, vilket innebär att den som håller djur genast måste kontakta veterinär om det finns anledning att misstänka att djuren drabbats av sjukdomen.

Källor 
Jordbruksverket.
 

Epizootier
Konfetti

Konfetti är små bitar eller serpentiner av papper, plast eller metall som ofta sprids eller kastas i luften under festligheter, speciellt parader, bröllop men även under artistframträdanden och liknande.

Ordet härstammar från latinets confectum, där confetti är den italienska pluralformen, där confetto betyder  liten godisbit, det vill säga konfekt. Dagens konfetti härstammar från symboliska ritualer där man kastade sådant som spannmål, ris eller godsaker som sockrade mandlar eller nötter, ibland färgade, vid speciella tillfällen, vilket är tradition inom en mängd kulturer genom historien. Genom århundradena har detta utvecklats till att istället bli papperskonfetti.

Konfetti görs i en  mängd olika färger, former och material. Konfetti påminner om glitter, men glitter består av mindre partiklar, och görs alltid av reflekterande material.

Noter 

Nöjen
Hårdhet

Hårdhet är en storhet för material och används bland annat i hållfasthetslära. Begreppet beskriver hur stora krafter som behövs för att deformera materialet plastiskt. Hårdhet är inte samma storhet som densitet.

Hårdhetsmätning är en viktig del i materialprovning. Instrument för hårdhetsmätning kallas durometer. Man skiljer mellan två huvudgrupper av hårdhetsmätning:

 Plastisk mätning, där mätningen deformerar provföremålet och ger ett kvarstående märke i materialet.
 Elastisk mätning, där provföremålet återtar ursprunglig form, när mätningen avslutats.

Se även 
 Grundämnenas hårdhet – tabell över grundämnenas hårdhet
 Brinellprovning (objektiv plastisk mätning)
 Knoop-provning (objektiv plastisk mätning inom vida gränser)
 Mohs hårdhetsskala (subjektivt ritsprov)
 Rockwellprovning (objektiv plastisk mätning)
 Shoreprovning (objektiv elastisk mätning)
 Vickersprovning (objektiv mätning, både plastisk och elastisk. Används speciellt på tunna folier)

Referenser 

Hållfasthetslära
Metallurgi
Curt Åström

Curt "Minimal" Åström, egentligen Kurt Lennart Åström, född 11 juli 1924 i Gävle, död den 4 januari 1986 i Stockholm, var en svensk skådespelare, revyartist, sångare, kompositör och textförfattare.

Åström spelade revy på olika teatrar i Helsingfors. Han engagerades vid Casinorevyn 1948 där han även ersatte Nils Ohlson i den kända crazytrion Tre Knas. I slutet av 1950-talet turnerade han med Stikkan Anderson i folkparkerna. Eftersom han var ovanligt liten till växten fick han smeknamnet Minimal. Åström är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi (urval) 

1961 – Katten och kanariefågeln (TV)
1964 – Vi på Saltkråkan (TV)

1968 – Bombi Bitt och jag (tv-serie)

Teater

Roller (ej komplett)

Kompositör i urval
1957 - Varför är jag blek

Textförfattare i urval
1957 - Elvira, Elvira 
1957 - Varför är jag blek

Referenser

Noter 

Svenska revyartister
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska sångare under 1900-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Skådespelare från Gävle
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1924
Avlidna 1986
Män
Shelf

Shelf kan syfta på:

 Kontinentalsockel
 Shelf, England – en ort och unparished area i Calderdale, West Yorkshire, England
 Shelf, Wales – en ort i Coychurch Lower, Bridgend, Wales
Kontinentalsockel

En kontinentalsockel (även kontinentalhylla eller shelf, efter engelskans continental shelf) är en del av havsbottnen som tillhör en kontinentalplatta. Kontinentalsockeln ligger i allmänhet på 0–500 (i genomsnitt 130) meters djup och avslutas i en kontinentalbrant.

Havbottnens lutning på kontinentalsockeln är i genomsnitt 1,7 meter per kilometer. Det förhållandevis ringa djupet medger utvinning av olja och naturgas och ett ymnigare fiskbestånd än längre ut.

Kontinentalsockeln definieras i artikel 76 i Förenta nationernas havsrättskonvention.

Kontinentalsockelns yta omfattar idag (efter senaste istidens slut) cirka 7,6 procent av världshavens yta; detta motsvarar Afrikas areal. Den är som störst (vidast) i Arktis samt längs med den norra och västra sidan av Stilla havet, från Berings sund till Australien. Den smalaste kontinentalsockeln finns utmed Amerikas västkust, Afrikas östkust och längs med Brasiliens kust.

Referenser

Externa länkar 

Oceanografi 
Maringeologi
Biomer
Hjorthuvud

Hjorthuvud kan avse:

Svenska medeltida frälseätter
 Boberg (frälseätt) (också kallad Hjorthuvud), svensk högfrälseätt kopplad till sätesgården Boberga, Dingtuna socken, Tuhundra härad, i Västmanland
 Hjorthuvud av Brandstorp, frälseätt kopplad till sätesgården Brandstorp i Daretorps socken, nuvarande Brandstorps socken i Habo kommun i Jönköpings län
 Ulvåsaätten, vars stamfar Gudmar Magnusson förde ett avhugget Hjorthuvud
Urtavla

En urtavla är den yta på ett ur där tiden visas. På en vanlig klocka rör sig tre visare medurs över urtavlan: timvisaren, minutvisaren och sekundvisaren. Tiden anges på en urtavla med arabiska siffror, romerska siffror eller med enbart streck eller punktmarkeringar, i andra delar av världen också med andra siffermarkeringar som är vanliga i de kulturerna.

Som urtavla brukar man även räkna solurets plan där skuggan löper, och det digitala urets tidsmarkeringar med siffror. 

För att skilja en tidvisning som sker med tim-, minut- och sekundvisare från en digital tidsangivelse som sker med hjälp av växlande siffror, har man infört begreppet analog tidsangivelse.

Visare

Timvisaren
Timvisaren är den visare som visar vilken hel timme som föreligger, timvisaren på en vanlig klocka går normalt två varv runt urtavlan på ett dygn (12-timmars format).

Minutvisare
En minutvisare är en av de tre visare som vanligtvis visar tiden i en klocka. Minutvisaren rör sig runt ett varv på urtavlan på en timme, den är längre än timvisaren och vanligtvis längre än sekundvisaren vars förflyttning är lätt att varsebli. Även minutvisarens rörelse kan man ganska lätt uppfatta på en kyrkklockas visare, man kan även varsebli den på en vanlig väggklocka för hemmet, medan ett armbandsurs minutvisare i normalfallet understiger hastigheten för vad vi uppfattar som rörelse.

Minutvisarens rörelse uppfattas i normalfallet som kontinuerlig, något beroende av urverkets konstruktion.

Sekundvisaren
Sekundvisaren är det som visar antalet sekunder sen senaste hela minut på klockor. Sekundvisaren är en av de tre olika visarna på en klassisk urtavla. Sekundvisaren rör sig ett varv runt urtavlan på 60 förflyttningar som inträffar med exakt en sekunds mellanrum. Efter de 60 förflyttningarna rör sig minutvisaren ett av stegen runt urtavlan. De 60 olika positionerna är fördelade i 12 olika grupper. En för varje timsiffra på urtavlans utkant. På ett digitalt ur är sekundvisaren inte en arm, den är endast två siffror som bläddras från 00-59 med en sekunds intervall mellan bläddringarna. Dessa två siffror står ofta till höger om siffrorna som anger minutantalet, dock något mindre. I vissa digitala ur saknas sekundvisare totalt.

Konstruktion

En vanlig urtavla kan konstrueras geometriskt med passare och rätskiva. Man utnyttjar det faktum att en cirkels radie ryms 6 gånger i dess omkrets.

Ur