kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Senantiken

Senantiken är den historiska period från omkring 300 till 600 e.Kr., som följer den klassiska antiken och föregår medeltiden i Medelhavsområdet och Västeuropa.

Under senantiken dröjer sig många antika institutioner kvar, samtidigt som medeltida inslag blir allt tydligare. Begreppet senantiken innebär en mer modern historieindelning än den traditionella, där antiken tvärt följs av äldre medeltiden när det västromerska riket faller år 476 e.Kr. Termen började användas i Tyskland i början av 1900-talet (Spätantike) och populariserades av bland annat historikern Peter Brown.

Det finns inga självklara exakta datum för senantikens inledning och slut. Viktiga inledande datum är dock den romerske kejsaren Diocletianus tillträde år 284 e.Kr. samt den romerske kejsaren Konstantin den stores omvändelse till kristendomen år 312 e.Kr. I Västeuropa kan langobardernas invasion av Italien år 568 e.Kr. sägas markera senantikens slut, medan i östra Medelhavsområdet motsvarande roll spelas av den bysantinske kejsaren Justinianus I död år 565 e.Kr. Den arabiska expansionen under 600-talet i östra Medelhavsområdet markerar senantikens definitiva slut.

Termen "senantik" understryker periodens band bakåt i tiden där den närliggande termen "äldre medeltid" istället betonar brytningen med den klassiska perioden. Med termen "folkvandringstiden", som syftar på en delvis överlappande tidsepok, betonas det tillstånd av upplösning och social oro som kännetecknar övergångsperioden.

Antikens urbana kultur föll gradvis samman i Västeuropa under senantiken, men fortlevde i Konstantinopel (dagens Istanbul) fram till medeltidens slut. Jordägare flyttade i Västeuropa från de krympande och allt mer osäkra städerna till sina egendomar. Här etablerades ett system som skulle utvecklas till medeltidens feodalism. En annan viktig utveckling under senantiken var att kristendom blev statsreligion i det romerska riket.

Den kanske främst senantika byggnadsverket är Hagia Sofia i dagens Istanbul. Plastiken i den antika konstens skulpturer och den psykologiska närvaron i den romerska konsten porträttbyster ersattes under senantiken i väst av låga reliefer med opersonliga, ofta naiva, människoframställningar och i Bysantinska riket av den bysantinska konstens ikoner och guldmosaiker.

Se även 
 Senantikens konst
 Gallo-romersk kultur
Hjálmar

Hjálmar (isländska för Hjälmar) är en isländsk reggaegrupp, bildad i Keflavík år 2004. 

På skivan "Hjálmar" finns en låt på isländska med samma melodi som Värmlandsvisan (Ég vil fá mér kærustu).

Musikgruppen har även medverkat i TV4:s Nyhetsmorgon. Året 2004 nominerades bandets debutskiva till årets bästa rockskiva i Íslensku tónlistarverðlaunin där den vann. Hjálmar har även spelat på Färöarnas största musikfestival G!. Gruppen höll en avslutningskonsert i Skriðuklaustur på Island den 30 augusti 2006, men återförenades 2007.

Bandmedlemmar
Nuvarande medlemmar
 Þorsteinn Einarsson – sång, gitarr (2004–2006, 2007– )
 Sigurður Halldór Guðmundsson – keyboard, sång (2004–2006, 2007– )
 Guðmundur Kristinn Jónsson – gitarr (2004–2006, 2007– )
 Valdimar Kolbeinn Sigurjónsson – basgitarr (2007– )
 Helgi Svavar Helgason – trummor, slagverk (2007– )

 Tidigare medlemmar 
 Kristinn Snær Agnarsson – trummor (2004–2005)
 Micke "PB" Svensson – keyboard (2005–2007)
 Nils Olof Törnqvist – trummor (2005–2007)
 Petter Winnberg – basgitarr (2004–2007)

Diskografi
 Studioalbum 

Samarbeten
 (med Jimmy Tenor)
 (med Erlend Øye)

 Singlar 
2006 – "Saga úr sveitinni"
2008 – "Dom hinner aldrig ifatt" (med Timbuktu)
2010 – "Blómin í brekkunni"
2010 – "Gakktu alla leið"
2011 – "Messenger of Bad News" (med Jimmy Tenor)
2011 – "Í gegnum móðuna"
2011 – "Ég teikna stjörnu"
2013 – "Skýjaborgin"
2014 – "Lof"
2014 – "Ferðasót"
2014 – "Leiðin okkar allra"
2014 – "Tilvonandi vor"
2015 – "Undir Fót"
2015 – "Hlauptu Hratt"
2016 – "Er Hann Birtist" (med Mr. Silla)
2016 – "Allt er Eitt"
2017 – "Græðgin"
2017 – "Glugginn"

Samlingsalbum

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Diskografi på Discogs

Isländska musikgrupper
Isländska reggaegrupper
Reggae
Reggaegrupper
Hljóðlega af Stað

Hljóðlega Af Stað är den isländska reggaegruppen Hjálmars debutalbum. Albumet släpptes år 2004.

Låtlista
"Jamm og jú" – 2:12
"Borgin" – 4:57
"Varúð" – 3:51
"Lag númer 4" – 0:18
"Bréfið" – 5:40
"Kindin Einar" – 2:54
"Hljóðlega af stað" – 5:51
"Mött er hin meyrasta" – 4:22
"Orð hins heilaga manns" – 8:33
"Svarið" – 4:56
"Lindin" – 6:34

Källor
Discogs.com

Musikalbum 2004
Isländska debutalbum
Sionistiska Världsorganisationen

Sionistiska Världsorganisationen () grundades 1897 med namnet Sionistiska Organisationen vid den Första Sionistiska kongressen, som hölls den 29 till den 31 augusti 1897 i Basel, Schweiz. Sionism är det semantiska begreppet av judiskt självstyre. 

Sionistiska Världskongressen hålls idag vart 5:e år. Den 38:e Kongressen sedan Herzl's grundande kommer hållas 2020. I dagens kongress finns 700 säten varav 350 har rösträtt och uppgörs av de Sionistiska Federationerna och deras representerade partier. De andra 350 sätena har ej rösträtt men representeras av alla de medlemsorganisationerna, under Världs Sionistiska Organisationen så som Jewish Agency for Israel, Womens International Zionist Organisation, Keren HaYesod, Keren Kajemet L'Israel med flera.

Sionistiska Organisationen fungerade som paraplyorganisation åt den sionistiska rörelsen. Theodor Herzl, som organiserade den första kongressen, skrev: Jag grundade den judiska staten i Basel... Om fem år kanske, eller åtminstone om femtio år, kommer alla att känna till det. 

Sionistiska Världsorganisationen ~har sitt säte i Jerusalem. Runt om i världen inom den judiska diasporan så finns lokala federationer, som Sionistiska Federationen i Sverige med säte i Stockholm.

Historik
När Staten Israel blev självständigt 1948, blev den dåvarande ordförande för Sionistiska Kongressen och Jewish Agency David Ben Gurion också preliminärminister för staten Israel, eftersom den Sionistiska Kongressen agerade statsråd fram till inrättandet av Knesset den 14 februari 1949. Även idag har Sionistiska Kongressen en stark anknytning till Knesset, då de nationella valen även avgör budgeten för de olika departementen inom Sionistiska Världsorganisationen. 

År 1960 bytte Sionistiska Organisationen namn till det nuvarande Sionistiska Världsorganisationen.

Medlemskap är öppet för alla men skiljer sig i diasporan om det tecknas individuellt eller via medlemskap i en av medlemsorganisationerna under paraplyorganisationen. Den genomgående tilltagandet av medlemskap är att stödja Jerusalemprogrammet. Organisationen anordnar de sionistiska kongresserna, som hållits regelbundet från 1897. Idag hålls de i Jerusalem. Sionism och Sionistiska Federationerna samt Sionistiska Världsorganisationens roll och vikt har ändrats över åren, idag handlar det mest om att arbeta emot antisemitism, då dagens antisemitism ofta av sionister anses vara lika med anti-sionism.

Källor

Externa länkar
 The Central Zionist Archives in Jerusalem
 The Zionist Century
 Zionist Congresses
 Sionistiska Federationen i Sverige

Judisk historia
Organisationer bildade 1897
Sionism
Judiska organisationer
Bayarena

Bayarena (ibland skrivet som BayArena) är en fotbollsstadion i Leverkusen, Tyskland.

Bayarena är hemmaplan för Bayer 04 Leverkusen. Arenan invigdes 1956 som Ulrich-Haberland-Stadion och fick då sitt namn efter Bayer AG:s chef Ulrich Haberland.

Externa länkar 
 Leverkusen-guide
 Bayarena

Sportanläggningar i Tyskland
Leverkusen
Sportanläggningar invigda 1956
Finalarenor i Uefacupen
Spectravideo

Spectravideo, eller SVI, var ett amerikanskt datorföretag grundad 1981 som "SpectraVision" av Harry Fox. De gjorde ursprungligen datorspel för Atari 2600 och VIC-20, samt även spelkontroller, av vilka den mest populära var joysticken QuickShot. Några av deras datorer var MSX-kompatibla eller IBM PC-kompatibla.

Spectravideo var en av de mindre spridda hemdatorerna under 1980-talet, men relativt vanliga i Norden, Australien, Nya Zeeland samt Sydafrika. Baserad på en Zilog Z80A CPU på 3,6 MHz var dess främsta konkurrent Commodore 64 från Commodore. Spectravideo utkom i flera olika modeller.

SVI-738 var även MSX-kompatibel och kom med en inbyggd 3.5"-diskettenhet med stöd för 360 kB.

Den sista datorn som producerades av Spectravideo var SVI-838 (också känd som Spectravideo X'Press 16). Det var en PC och MSX2 på samma gång.

Idag används namnet Spectravideo av ett brittiskt företag vid namn SpectraVideo Plc,  tidigare Ash & Newman.
Det grundades 1977, och köpte varumärket Spectravideo från Bondwell (ägaren av SVI) under 1988.  
De säljer sina egna Logic3-produkter, och har inte några kontakter med de föregångna Spectravideo-produkterna.

Spectravideo-modeller
SVI-318 - 16 KiB RAM (+ 16 KiB grafikminne)
SVI-328 - 64 KiB RAM (+ 16 KiB grafikminne)
SVI-728 - 64 KiB RAM, kompatibel med MSX-standarden.
SVI-738 - 64 KiB RAM, kompatibel med MSX-standarden.
SVI-838 - 256 KiB RAM, kompatibel med IBM PC. Även känd som X'press 16.

Se även 
 MSX

Externa länkar 
 Roger's Spectravideo Page

Hemdatorer
Polstjernan

För fiskebåten, se Polstjernan (fiskebåt)
Polstjernan var en svensk kalender som utgavs en gång om året 1885-1890. Förlagsbandet av kalendern hade en upplyst kyrka på framsidan.

Gustaf Fröding debuterade i Polstjernan 1887, om man inte räknar med hans publikationer i Karlstad-Tidningen.

 
Svenska kalendrar
Michael Henke

Michael Henke, född 27 april 1957 i Büren i Westfalen, är en tysk fotbollstränare.

Henke var under många år framgångsrik tillsammans med huvudtränaren Ottmar Hitzfeld. De två lotsade både Borussia Dortmund och Bayern München till ligatitlar och seger i UEFA Champions League. 2005 blev Henke huvudtränare för FC Kaiserslautern.

Tränaruppdrag
Tränare för FC Kaiserslautern (2005-11/2005)
Assisterande tränare för FC Bayern München (1998-2004)
Assisterande tränare för Borussia Dortmund

Källor

Födda 1957
Tyska fotbollstränare
Tränare i 1. FC Kaiserslautern
Tränare i FC Bayern München
Tränare i Borussia Dortmund
Män
Levande personer
Personer från Nordrhein-Westfalen
Ope IF

Ope IF, grundad den 30 januari 1922, är en idrottsförening i Ope i Östersund vars främsta verksamhet är fotboll, där herrarna spelat i Sveriges näst högsta division och damerna i högsta på 1970- och 1980-talen. Även bandy, nordisk skidsport och sportgymnastik har utövats, och fram till 1933 hette klubben "Ope skidlöparklubb".

Grenar 
I bandy har Ope IF spelat i Sveriges näst högsta serie. 1974 bildades Östersunds BS, som tog över bandyn.

Fotboll 
Ope IF:s herrar spelar till och från i Division 3 respektive Division 4 Jämtland/Härjedalen sedan slutet av 1990-talet. Hemmaplan är Torvallens IP nära byn Ope, mellan centrala Östersund och Brunflo. Ope IF:s storhetstid var under 1970-talets mitt och första halvan av 1980-talet då laget spelade i Division II, som då låg närmast under Allsvenskan, och var vid några få tillfällen ett topplag i denna men slutade som bäst på åttonde plats 1981. 1993 spelade Ope sin totalt tionde säsong i andradivisionen, som då hette Division 1, men sejouren blev endast ettårig.

Ope IF:s damer har sedan 2012 inte varit längre ner än Division 2 eller högre än Division 1 i nuvarande seriesystem. År 1976 blev laget SM-silvermedaljörer, och returmötet i finalen mot Jitex BK lockade närmare 2 000 åskådare på Torvallens IP. När serie-/divisionssystem för damer infördes 1978 var Ope ett av lagen i Sveriges högsta division och spelade i denna till och med 1984, med totalt 114 spelade matcher (varav 57 vunna).

Föreningen har en omfattande ungdomsverksamhet båda vad gäller pojkar och flickor. Föreningen har fostrat många egna spelare genom årens lopp och som flera gånger har kommit upp till andra fotbollsföreningar i Allsvenskan och även spelat i svenska landslaget.

Föreningens ständiga antagonist i herrfotbollssammanhang har varit IFK Östersund. De lokala derbymatcherna mellan dessa lag drog ofta en publik kring 3 000–4 000 åskådare.

1996/1997 bestämde sig klubbarna i Ope IF, IFK Östersund och Östersund/Torvalla FF att göra en gemensam elitsatsning på fotbollen i en ny förening som fick namnet Östersunds FK. Ope IF överlät då sin plats i seriesystemet Division 2 Norrland till Östersunds FK. Östersund/Torvalla FF drog sig ur seriesystemet i Division 4 och överlät sin plats till Ope IF vilket gjorde att den föreningen upphörde. En liknande satsning skapade Östersunds DFF 2001 på damsidan, vars A-lag (verksamt fram till och med 2017) spelade fem säsonger på andradivisionsnivå.

Föreningens ekonomi har alltid varit stabil, och ska under 1970- och 80-talen ha varit en av landets rikaste, genom att man har drivit Furuparken utanför Östersund där det har anordnats dans och bingo.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
Ope IF

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1922
Sport i Östersund
Sportklubbar i Östersunds kommun
Upplösta bandyklubbar i Sverige
Upplösta gymnastikklubbar i Sverige
Upplösta skidklubbar i Sverige
Foghammar

Foghammar är en by i Alunda socken i Östhammars kommun som har vuxit ihop med tätorten Alunda och därför räknas in i befolkningsunderlaget där. Foghammar är den del av Alunda samhälle som ligger söder om Kilbyån, ån som byter namn vid den gamla bron, till Foghammarsån. Tidigare var Foghammar samhällets centrum med järnvägsstation, post, affär och hotell. Där fanns också många företagare, därav vägnamnen Hantverkarvägen, Garvarevägen och Svarvarevägen.

Foghammar är också en släkt vars efternamn namn är taget av Petrus Foghammar född Eriksson från byn "Foghammar"

Foghammar finns dokumenterat första gången i markgäldsförteckningen 1312 då här upptas fyra skattskyldiga bönder. En kyrkolandbo i Foghammar upptas i förteckningen över vad hertig Valdemar uppburit av kyrkogodsen i Tiundaland från 1316. Karl Djäkn (två stjärnor) tilldömdes 1409 14 öresland jord i Foghammar som hans morfar olagligen bytt bort. Under 1500-talet omfattade Foghammar 1 mantal skatte (med en utjord i samma by), 2 mantal kyrkojord och 2 mantal frälsejord.

Källor 

Orter i Östhammars kommun
Nordstjernan (kalender)

Nordstjernan, svensk kalender i större format, med ren litteraturprägel. Utgavs en gång om året 1843–1848 samt ett extra nummer 1859.

Nordstjernan hade utöver litterära bidrag en mängd vackra litograferade porträtt och titelblad. Bland annat kan nämnas ett berömt porträtt av Carl Jonas Love Almqvist 1843.

Nordstjernan
Freja (kalender)

Freja, svensk kalender innehållande många noveller och dikter och var riktad till en mestadels kvinnlig publik. Kalendern utgavs en gång om året 1861-1879.

Varje årgång av Freja hade "fyra fina plancher".

Källor

Freja
Norden (kalender)

Norden var en svensk huvudsakligen litterär kalender som utgavs årligen 1850-1870 och var av samma typ som de mera kända Svea och Nornan.

Referenser

Externa länkar
Vissa årgångar finns i klartext på Projekt Runeberg.

Norden
Blåsippan

Blåsippan var en svensk kalender som utgavs en gång om året 1850 till 1883.

Källor

 
Svenska kalendrar
Grzegorz Lato

Grzegorz Bolesław Lato, född 8 april 1950 i Malbork, Polen, är en före detta professionell fotbollsspelare.

Lato, en snabb högerytter i polska landslaget på 1970- och 80-talet, är med sina 100 landskamper Polens näst meste landslagsman genom tiderna och hans 45 landslagsmål gör honom också till Polens näst bäste målskytt genom tiderna. I VM 1974 gjorde Lato sju mål och blev därigenom turneringens skyttekung. Med detta bidrog han också starkt till att Polen, i landets blott andra VM-slutspel, tog hem bronsmedaljerna. 

Lato var även med i VM 1978 och 1982. I VM 1982 var Lato med om att återigen spela hem bronset till Polen. Förutom i VM nådde Lato även stora framgångar med landslaget i Olympiska spelen. I München 1972 vann Lato och hans Polen guldmedaljerna och i Montréal 1976 tog man silver. 

På klubblagsnivå spelade Lato i Stal Mielec under större delen av karriären. I början av 1980-talet spelade han även ett par år i belgiska Lokeren, mexikanska Atlante och kanadensiska Polonia Hamilton.

Den 30 oktober 2008 valdes han till ordförande för Polens fotbollsförbund.

Källor

Externa länkar 

 Grzegorz Lato på 90minut.pl 

Polska fotbollstränare
Spelare i Stal Mielec
Spelare i KSC Lokeren Oost-Vlaanderen
Spelare i CF Atlante
Tränare i Amica Wronki
Tränare i Widzew Łódź
Spelare i VM i fotboll 1974
Spelare i VM i fotboll 1978
Spelare i VM i fotboll 1982
Polska olympiska guldmedaljörer
Polska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1976
Olympiska guldmedaljörer 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Polen
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Polen
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1976
Polska landslagsspelare i fotboll
Polska idrottare under 1900-talet
Personer från Pommerns vojvodskap
Födda 1950
Levande personer
Män
Tränare i Stal Mielec
Spelare i Ekstraklasa
Spex-SM

Spex-SM är en tävling i studentspex som genomfördes första gången 2002 i Örebro. Vinnare i kategorin bästa spex blev Lulespexet med sin uppsättning En vikingasaga.

I maj 2007 anordnades Spex-SM åter i Örebro. Denna gång fanns det 11 priser att kämpa om. Deltog gjorde inbjudna spex  från  Lund, Göteborg, Skövde, Uppsala, Linköping, Stockholm, Luleå och Örebro.

2012 arrangerades Spex-SM för tredje gången. Denna gång tävlade ett bidrag vardera från Lund, Umeå, Linköping, Stockholm, Luleå och Örebro.

Historia 
Den nationella spextävlingen Spex-SM instiftades 2002 i samband med att Örebrospexet, som förening firade sitt 5-årsjubileum. Tävlingen har sedan fortsatt att hållas vart 5:e år. Nationella spextävlingar har hållits tidigare i Stockholm under namnet Spexiaden som gick av stapeln 1989 och 1992, innan den lades ned på grund av att den anordnade organisationen Riksspexbyrån splittrades.

Regler 
 Varje stad får endast ställa upp med ett bidrag. Fler spexföreningar från samma ort kan slås ihop och tävla tillsammans.
 Bidraget får max vara en timme långt, inklusive omstarter.
 Bidraget får handla om vad som helst och flera städer får ha samma tema. Handlingen kan vara ett urklipp från spexföreningens ordinarie hemmaproduktion eller ett helt nyskrivet just för tävlingen.
 Det finns inga begränsningar för hur många som får medverka på scenen. Dock måste könsfördelningen av skådespelarna vara relativt jämnt fördelad mellan män och kvinnor.

2017

Deltagare

Vinnare

2012

Deltagare

Från början var även Halmstad och Uppsala anmälda deltagare, men tvingades lämna återbud under månaderna före Spex-SM.

Vinnare

2007

Deltagare

2002
Jury detta år var Stefan Grudin, Peter Flack och Jonas Hallberg.

Referenser

Noter 

Spex
Priser och utmärkelser inom svensk scenkonst
Tävlingar i Sverige
Scenkonsttävlingar
Aurora (kalender)

Aurora är en svensk kalender från Göteborg som utgavs 1855-1856 samt 1858 och 1861.

I Aurora publicerade Viktor Rydberg Singoalla för första gången.

Källor

Aurora
Imaginations Through the Looking Glass

Imaginations Through The Looking Glass, Blind Guardians första live-dvd. Spelades in under "Blind Guardian Open Air" sommaren 2003 och släpptes sommaren året efter.

Musikvideoalbum 2003
Svetlana Ljasjinskaja

Svetlana Ljasjinskaja (), född 1941 i Ryska SFSR, är en prisbelönt sovjetisk/rysk filmklippare som har medverkat i ett 30-tal filmproduktioner, bland annat efterarbetet med den Oscarsnominerade filmen Kommissaren (Комиссар), Volkodav med flera. Ljasjinskaja började sin karriär i Ukrainska SSR och jobbade då  med TV-produktioner som hon även fortsatte med efter flytten till Moskva. Några år senare satsade hon helt på långfilmer. Hon avslutade sitt arbete 1993 och är bosatt i Sverige sedan dess.

Filmografi i urval 
 (släppt först 1987)

Externa länkar

 

Sovjetiska filmklippare
Födda 1941
Kvinnor
Levande personer
Jan Tomaszewski

Jan Tomaszewski, född 9 januari 1948 i Wrocław, är en polsk före detta professionell fotbollsmålvakt.

Tomaszewski stod i mål i det polska landslaget på 1970-talet. Det var mycket tack vare hans räddningar i en VM-kvalmatch mot England 1973 som Polen lyckades ta sig till sitt första VM-slutspel någonsin. I VM 1974, där Polen tog brons, var han en av turneringens bästa målvakter, och räddade bland annat två straffsparkar. Det var Sveriges Staffan Tapper och Västtysklands Uli Hoeness som brände varsin straff mot Polen. Tomaszewski var även med i VM 1978 samt OS 1976, där Polen tog silver. Större delen av sin klubblagskarriär tillbringade Tomaszewski i LKS Lodz. Polens regering hade förbjudit honom att spela utomlands innan han fyllt 30 år. Efter VM 1978 flyttade han till belgiska Beerschot, och senare till spanska Hércules, innan han avslutade karriären 1982. Tomaszewski spelade totalt 63 landskamper för Polen.

Externa länkar 

 Jan Tomaszewski på 90minut.pl 

Polska fotbollsmålvakter
Polska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Śląsk Wrocław
Fotbollsspelare i ŁKS Łódź
Fotbollsspelare i Legia Warszawa
Spelare i Hércules CF
Spelare i VM i fotboll 1974
Spelare i VM i fotboll 1978
Personer från Wrocław
Födda 1948
Män
Levande personer
Olympiska silvermedaljörer 1976
Polska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Polen
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1976
Polska idrottare under 1900-talet
Fotbollsspelare i Gwardia Wrocław
Värde (ekonomi)

Värde är ett centralt begrepp inom ekonomi. En teori som ger en principiell metod för att bestämma värde kallas värdelära. Sådana värdeteorier har framförallt utvecklats inom nationalekonomin, men har även viktiga tillämpningar inom företagsekonomin.

Teoretisk grund
Egenvärdesteorin framhåller att en vara eller tjänst har ett inneboende värde. De flesta sådana teorier utgår från att en varas tillverkningsprocess är ett mått på dess egenvärde. Den subjektiva värdeteorin hävdar istället att varor och tjänster inte har något egenvärde; de får istället ett värde genom att individer efterfrågar dem. Eftersom individer har olika smak, existerar enligt denna uppfattning inget korrekt eller objektivt värde som kan härledas oberoende av individers värderingar.

Inom nutida nationalekonomi är den mest spridda uppfattningen att värde beror av subjektiv nytta på marginalen; med andra ord avgörs en varas pris av den sist konsumerade enhetens värde för den individ som köpte den, kundvärdet. Detta kallas marginalnytteteori. Många av de första moderna nationalekonomerna, liksom traditionell marxism, utgår från att värdet bestäms av det arbete som är nedlagt på en vara. Detta kallas arbetsvärdeteori.

En distinktion som traditionellt har gjorts är mellan bruksvärde och bytesvärde. En varas bruksvärde är det värde som den har i egenskap av att vara användbar; dess bytesvärde är det värde som den har i egenskap av att kunna bytas (säljas) mot andra varor eller pengar.

Historia
Före 1776 trodde man att värdet på en vara avgjordes av dess användbarhet och knapphet. Med Adam Smith ställdes detta på ända och istället uppkom den objektiva kostnadsteorin med hans bok Nationernas välstånd (1776). I den hävdade han att varje objekt hade två värden: bruksvärdet och bytesvärdet. Léon Walras uttalade 1874, att varje objekt har massor med skilda värden; varje människa på vår planet har sin egen värdering av objektet.

Se även
Marginalnytteteorin
Arbetsvärdeteorin
Mervärde

Källor

Noter

Ekonomi
Nationalekonomi
Karl Sunesson

Karl Sunesson var jarl i Götaland under 1130-talet. Karl är endast känd genom medeltida isländska källor där hans patronymikon skrivs Sónason och där det uppges att han var son till en Sune Ivarsson och Estrid Ogmundsdotter från Norge. Karl ska ha varit sonsons son till en storman Sigtrygg i Närke, hos vilken Olav den helige gästade 1029 på sin väg från Norge till Ryssland. Karls morfars far var enligt samma källor son till den norske jarlen Orm Eilivsson.

Karl övertalades av den fördrivna norske kungen Magnus den blinde att genomföra ett krigståg till östra delen av Viken (nuvarande Bohuslän). Där blev Karls här besegrad av Inge Krokryggs anhängare i ett slag i Krokaskogen 1137 och Karl tvingades fly tillbaka in i Västergötland.

Karl var sannolikt gift med Birgitta, dotter till den norske kungen Harald Gille, i hennes första (av tre) äktenskap.

Källor
 Svenskt biografiskt lexikon, band 20.

Svenska jarlar
Avlidna 1100-talet
Män
Födda okänt år
Personer i Sverige under 1100-talet