kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Heliograf

Den här artikeln handlar om kommunikation; en annan heliograf mäter soltimmar.

En heliograf använder en spegel för att reflektera ljus till en mottagare. Genom att vinkla spegeln kan man blinka till mottagaren och därmed sända morse.
Heliografen var ett enkelt men effektivt sätt för omedelbar kommunikation mellan två punkter över 80 kilometer ifrån varandra. Heliografen användes huvudsakligen under 1800-talet, främst inom militären.

Beskrivning 
Heliografens utformning varierade från land till land. USA:s militärs heliograf bestod av två speglar monterade på ett stativ. På ett annat stativ satt en anordning för att skugga spegeln och på så vis stoppa reflektionen. Anledningen till att det var två speglar var att kunna sända oavsett hur heliografen förhöll sig till solens position på himlen. Man kunde även montera upp speglar på flera stativ om förhållandena var knepiga.
Den brittiska arméns heliograf hade enbart en spegel. Spegeln hade ett litet hål i mitten i vilket man kunde kika för att ställa in riktningen på sändningen. Spegeln kunde med ett tryck på en spak vinklas upp ett par grader och på så vis sända morse. Den förlitade sig helt på speglar monterade på ytterligare stativ om solens position inte var gynnsam.

Heliografen hade några stora fördelar. Den var mobil och tillät omedelbar sändning av information över långa sträckor. Stora nätverk kunde byggas upp för att förflytta informationen över långa sträckor. Dessutom så var det ganska osynligt utanför själva arbetsområdet.

Sträckan man kunde sända med en heliograf berodde dels på hur klar himlen var och dels på spegelns storlek. Fri sikt krävdes naturligtvis och på grund av jordens rundhet så valdes i den mån det gick, höga punkter att sända ifrån. I normala förhållanden kan man se reflektionerna på ungefär 50 kilometers avstånd med bara ögat. Mycket längre med kikare eller teleskop. En tumregel var att man kunde sända 16 kilometer (10 miles) per 2,5 centimeter (inch) i diameter på spegeln. Normalt sett var spegeln mellan 4 och 30 centimeter i diameter.
Den längsta uppmätta sändningen med heliografen skedde 17 september 1894 mellan Mount Ellen, Utah och Mount Uncompahgre, Colorado och sträckte sig nästan 30 mil.

Historia 
Den första dokumenterade användningen av heliografer var redan 405 f.Kr. när grekerna använde sina polerade sköldar för att signalera varandra i strid.
Ungefär år 35 tror man att den romerska härskaren Tiberius använde sig av en heliograf för att sända order från sitt hus på ön Capri till fastlandet 13 kilometer därifrån.
År 1810 utvecklade den tyska professorn Carl Friedrich Gauss den första riktiga heliografen. Men det var först några år senare när den brittiska signalisten Sir Henry Christoper Mance utvecklade en bärbar modell i Karachi, Bombay. Mance heliograf användes i krig för första gången 1877.

Se även 
Heliotrop (instrument)

Externa länkar 

AMS Glossary 

Kommunikationsmedel
Optisk kommunikation
1015

1015 (MXV) var ett normalår som började en lördag i den julianska kalendern.

Händelser

Augusti 
 Augusti – Knut den store invaderar England.

Okänt datum 
 Olav Haraldsson gör slut på ladejarlarnas styre över Norge, avsätter den danske kungen Harald II från den norska tronen och utropar sig själv till kung av Norge. 
 Bärsärkar förbjuds i Norge.
 Sviatopolk efterträder Vladimir I som furste av Kievriket.
 Abu Qatada Nasir ad-Dawla Badis ibn Mansur efterträds av Sharaf ad-Dawla al-Muizz ibn Badis i ziriddynastin.

Födda 
 Mikael V, bysantinsk kejsare (död 1042).
 Harald Hårdråde, kung av Norge 1045–1066.

Avlidna 
 Vladimir I, furste av Kievriket.
 Anna av Bysans, storfurstinna av Kiev.

Externa länkar
1045

1045 (MXLV) var ett normalår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari 
20 januari – Sedan Giovanni di Crescenzi–Ottaviani har avsatt Benedictus IX i september året innan väljs han till påve och tar namnet Silvester III.

Mars 
10 mars – Benedictus IX avsätter Silvester III och utropas till påve för andra gången.

Maj 
1 maj – Benedictus IX abdikerar på nytt från påvestolen och säljer ämbetet till sin gudfar Johannes Gratianus, som själv blir påve fyra dagar senare.
5 maj – Johannes Gratianus tillträder som påve och tar namnet Gregorius VI.

Juni 
Harald Hårdråde blir medregent till den dansk-norske kungen Magnus den gode (dock endast i Norge).
Byggandet av Westminster Abbey inleds på uppdrag av Edvard Bekännaren.
Edvard Bekännaren gifter sig med Edith.
Go-Reizei blir kejsare av Japan.
Harold Godwinson blir earl av Wessex.
Boktryckarkonsten: Flyttbara typer uppfinns av Bi Sheng i Kina.
I Hammadiddynastin efterträds al-Qaid ibn Hammad av Muhsin ibn Qaid.
Huset Savojen (greve Humbert II) får fotfäste i Italien.

Okänt datum
 Kungariket Kahuripan delas och kungariket Kediri och kungariket Janggala bildas på Java.

Födda 
 Håkan Röde (född omkring detta år i Levene i Västergötland), kung av Västergötland 1066 eller 1068 och av hela Sverige 1075–1079 eller 1080
 Margareta av Wessex, drottning av Skottland 1070–1093 (gift med Malkolm III) och helgon (född omkring detta år)
 Stephen, greve av Blois (född omkring detta år)

Avlidna 
Go-Suzaku, japansk kejsare.
Adelheid I av Quedlinburg, regerande furstlig abbedissa av Quedlinburg.

Externa länkar
1131

1131 (MCXXXI) var ett normalår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Den ziridiske härskaren Yahya ibn Tamims regeringstid tar slut.
 Bela II efterträder sin farbror Stefan II som kung av Ungern.

Födda 
 14 januari – Valdemar Knutsson, kung av Danmark 1146–1182.

Avlidna 
 7 januari – Knut Lavard, dansk prins och jarl över Slesvig .
 Stefan II, kung av Ungern.
 Omar Khayyam, persisk matematiker, astronom, poet och filosof.
 Maud av Huntingdon, drottning av Skottland sedan 1124 (gift med David I) (död detta eller föregående år)
 Meng (kejsarinna), Kinas kejsarinna 1092-1096 och regent 1127 och 1129.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1157

1157 (MCLVII) var ett normalår som började en tisdag i den Julianska kalendern.

Händelser

Juni 
11 juni – Den tyske markgreven Albrekt Björnen erövrar borgen Brandenburg an der Havel och kallar sig från och med detta år för markgreve av Brandenburg, vilket räknas som staten Brandenburgs grundande.

Augusti 
9 augusti – Den danske kungen Knut V blir mördad i Roskilde av sin rival Sven Grate. Därmed återstår Sven och hans syssling Valdemar i kampen om den danska tronen.
21 augusti – När den norske kungen Öystein Haraldsson dör återstår endast Inge Krokrygg av de tre bröder, som de senaste åren har samregerat Norge. Vid Öysteins död utropas dock den tredje brodern Sigurds tioårige son Håkon Herdebrei till kung i dennes ställe, i opposition mot farbrodern Inge.

Oktober 
23 oktober – Sven Grate stupar i slaget på Grate hed (varifrån han får sitt tillnamn) och därmed kan den kvarvarande tronpretendenten Valdemar utropa sig till kung av hela Danmark. Samma dag gifter han sig med Sofia av Minsk, som därmed blir drottning av Danmark.

Okänt datum 
Det första svenska korståget till Finland inleds. Det leds av kung Erik och biskop Henrik. Ambitionen att kristna Finland beror troligen på, att den ortodoxa religionen kommer österifrån. Dessutom vill man gärna lägga Finland under sig.
Kristina, gift med kung Erik tvingar munkarna i Varnhems kloster att lämna klostret. Danske kung Valdemar erbjuder munkarna att flytta klostret till Danmark.
Leon avsöndras från Kastilien.
En riksdag hålls i Besançon. Den påvlige legaten Roland förklarar kejsardömet vara ett beneficium (län) av påvedömet.

Födda 
 8 september – Rikard I Lejonhjärta, kung av England 1189–1199.
 November – Margareta av Frankrike, drottning av England 1170–1183 (gift med Henrik den yngre) och av Ungern 1186–1196 (gift med Bela III)

Avlidna 
15 februari – Konrad den store, greve av Wettin, markgreve av Meissen.
9 augusti – Knut V, kung av Danmark sedan 1146 (mördad).
21 augusti – Öystein Haraldsson kung av Norge sedan 1142.
23 oktober – Sven Grate, kung av Danmark sedan 1146 (stupad i slaget på Grate hed).
Ragna Nikolasdotter, drottning av Norge sedan 1142, gift med Öystein Haraldsson (död omkring detta år).

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1182

1182 (MCLXXXII) var ett normalår som började en fredag i den Julianska kalendern.

Händelser

Maj 
12 maj – När den danske kungen Valdemar den store dör efterträds han som kung av Danmark av sin son Knut VI.

Födda 
Håkon Sverresson, kung av Norge 1202–1204.
Minamoto no Yoriie, shogun av Japan.

Avlidna 
12 maj – Valdemar den store, kung av södra Jylland sedan 1146 och av hela Danmark sedan 1157.
Eskil, nordisk ärkebiskop 1137-1164 och dansk ärkebiskop 1164-1177 (död detta eller föregående år).
Maria av Antiochia, bysantinsk kejsarinna och regent.
Maria I av Boulogne, regerande vasallgrevinna av grevedömet Boulogne.

Externa länkar
Etana

Etana var enligt Sumeriska kungalistan en kung av Kish. Enligt denna skall han ha varit den trettonde konungen att härska efter syndafloden. Han skall ha efterträtt Arwium "son till Mashda" som konung och har epitetet "Herden som uppsteg till himmelen och enade alla främmande länder". Det har aldrig bevisats att Etana faktiskt existerat, han omnämns dock i Mesopotamisk mytologi och är den förste konungen på kungalistan som omnämns i andra källor. Han skall ha härskat i 1560 eller 635 år och efterträddes sedan av sin son Balih som i sin tur skall ha härskat i 400 år.

I mesopotamisk mytologi är Etana den förste jordiske konungen efter syndafloden.

Myten om Etana 
I mesopotamisk mytologi beskrivs ett träd i vars krona det bodde en örn och vid vars rötter det bodde en orm. Både örnen och ormen hade lovat solguden Utu att vara vänliga mot varandra och de delar sin mat med varandras ungar. En dag åt örnen dock upp ormens barn vilket fick ormen att gråta i förtvivlan. Utu lovar att hjälpa ormen att hämnas och säger åt ormen att gömma sig i en död tjurs mage vilket den gör. När örnen kommer för att äta av den döda tjuren blir den då överfallen av ormen som sedan slänger örnen i ett hål för att svälta och törsta till döds. Utu tycker dock att det hela gått för långt och sänder en man vid namn Etana för att hjälpa örnen. Etana hjälper örnen och ber att örnen som tack för hjälpen tar honom till himmelen för att hitta födelseväxten. Detta då Etana inte lyckats avla några ättlingar och han är desperat efter att få en son. Örnen tar med sig Etana upp i himmelen för att möta guden Anu men Etana blir skrämd när han lyfter från marken och ber om att bli nedsatt igen. Etana samlar sedan mod till sig och gör ett nytt försök. Han når himmelen och får tag på födelseväxten vilket gör det möjligt för honom att få sonen Balih.

Se även 
 Mytologiska gestalter som besökt en annan värld

Källor 

Mesopotamisk mytologi
Eteokles

Eteokles var i grekisk mytologi son till  kung Oidipus och Iokaste i Thebe samt äldre broder till Polyneikes med vilken han råkade i tvist om makten efter fadern. Bröderna hade kommit överens att regera växelvis var sitt år. Vid det första årets slut vägrade dock Eteokles att avstå makten åt sin bror vilket gav upphov till "de sju hjältarnas" fälttåg mot Thebe. I striderna som följde dödades både han och Polyneikes i tvekamp med varandra.

Källor

Se även 
 Aiskylos: De sju mot Thebe
 Antigone (drama)

Personer i grekisk mytologi
Eurydike

För asteroiden, se 75 Eurydike.
I den grekiska mytologin förekommer flera olika personer med namnet Eurydike (Eurydíkê, Ευρυδικη).

Maka till Orfeus 

Den mest kända personen med namnet Eurydike var en nymf och maka till Orfeus. Legenden säger att när hon flydde från Aristaios, som hyste starka känslor för Eurydike och jagade henne, råkade hon trampa på en giftorm och blev biten och dog. Orfeus, som blev helt utom sig av sorg spelade musik så fylld av sorg att den fick gudar och nymfer att falla i gråt. Orfeus beslöt sig för att återföra Eurydike till de levande och gav sig därför i väg på en resa till dödsriket. Väl där kunde han övertyga Hades och Persefone med hjälp av sin musik, så att de tillät Eurydike följa Orfeus tillbaka på villkoret att Orfeus gick först och att han inte en enda gång fick vända sig om och se på Eurydike förrän de båda nått de levandes värld. Han bröt dock detta löfte alldeles innan de nått resans slut varpå Eurydike försvann ur hans åsyn för att aldrig mer återvända.

Maka till Kreon 
En annan kvinna med namnet Eurydike i den grekiska mytologin var Kreons maka. Hon tog sitt liv efter att ha fått reda på att hennes son Haimon och hans älskade Antigone begått självmord.

Maka till Akrisios 
Även konungen av Argos, Akrisios, hade en fru som hette Eurydike. Hon var mor till Danaë och därmed mormoder till Perseus. Hon sades även vara dotter till Lakedaimon och Sparta, som enligt legenden grundade den antika stadsstaten Sparta. Denna Eurydike förväxlas ofta med Orfeus maka Eurydike.

Maka till Nestor 
Nestor, konungen av Pylos, var även han gift med en Eurydike.

Dotter till Danaos 
Eurydike var en najad och en av danaiderna i grekisk mytologi. Hon var dotter till kung Danaos och najaden Polyxo.

Hon och fyrtionio av hennes systrar gifte sig med varsin av sina femtio kusiner. Alla systrarna utom Hypermestra, dräpte hon sin make under bröllopsnatten. Som straff fick de ösa vatten i ett kärl med hål i botten i evighet i underjorden efter sin död.

Eurydike inom senare kultur
Eurydike (främst gäller det Orfeus maka) är ett vanligt motiv inom litteraturen. Bland annat har hon blivit föremål för en opera av Christoph Willibald Gluck.

Eurydice (även kallad Erudice eller Euridice) är en opera skriven av Jacopo Peri och Ottavio Rinuccini i Florens som uruppfördes år 1600. Den skrevs speciellt för bröllopet mellan Henrik IV av Frankrike och Maria av Medici. Det är en av de allra första moderna operorna och den första musikalen som överlevt till nutiden.

Samma år trycktes operan Euridice av Giulio Caccini, och den uruppfördes 1602.

Se även 
 Orfeus

Referenser 

Nymfer i grekisk mytologi
Personer i grekisk mytologi
Eurystheus

Eurystheus var i grekisk mytologi härskare i Tiryns, kusin till Herakles.

Efter att ha mördat sina barn i ett raserianfall, bad Herakles det delfiska oraklet om råd till bot. Han sändes till Eurystheus som undersåte och under sina tolv år där åstadkom han sina tolv stordåd.

Källor 

Personer i grekisk mytologi
Fa (mytologi)

Fa är hos Beninfolket i Afrika den store anden och oraklet som ser allt, idag och i framtiden.

De spåmän som är associerade med Fa tolkar hans vilja genom att kasta palmnötter, och Fas hem beskrivs som ett himmelskt palmträd.

Namnet "Fa" är en förkortning av yorubafolkets Ifa.

Referenser 

Gudar i afrikansk mytologi
Fafner

Fafner eller Fafne, isländska Fáfnir, var i nordisk mytologi son till den mytiske Reidmar och broder till Regin och Utter. Han uppträder gärna som en drake eller lindorm eftersom han kan skifta hamn (hamnskiftare).

Loke dödade Utter och som straff hade han ålagts att fylla det tomma utterskinnet med guld åt Reidmar. Men Fafne och Regin begärde att få delar av guldskatten. Då Reidmar vägrade att avstå ens en liten del av skatten, så dödades han i sömnen av Fafne. Men då även Fafne vägrade att dela med sig, uppsökte Regin kungasonen Sigurd för att förmå honom att döda Fafne och Regin ger även Sigurd det förnämliga svärdet Gram. Då Sigurd kommer till Fafne, har denne antagit hamnen av en lindorm eller drake och lagt sig över guldskatten. Men Sigurd lyckas ändå att döda Fafne med det underbara svärdet och benämns därefter Sigurd Fafnesbane.

Se även 
 Andvare
 Finn
 Gwion
 Snorre Sturlason: Prosaiska Eddan
 Sigurdsristningen
 Völsungasagan

Referenser 

Dvärgar i nordisk mytologi
Monster i nordisk mytologi
Völsungacykeln
Drakar i mytologi
Tyska operaroller
Faidra

Faidra (eller Fedra) var i grekisk mytologi Theseus andra hustru och dotter till kung Minos och drottning Pasifaë på Kreta samt yngre syster till Ariadne.

Faidra förälskade sig i sin styvson Hippolytos. Denne avvisade dock hennes inviter med avsky. Faidra hämnades genom att hos Theseus anklaga Hippolytes för att med våld velat förföra henne och hängde sig därefter. Theseus nedkallade Poseidons förbannelse över sonen och bad honom döda Hippolytes varefter Poseidon uppfyllde Thesus begäran.

Faidra har ofta varit motiv inom dramat, med författare såsom Euripídes, Seneca d.y., Jean Racine, och P.O. Enquist.

Källor 
 

Personer i grekisk mytologi
Feng Bo

Fen Bo eller Feng Po (även Fei Lien) var vindarnas gud i kinesisk mytologi.

I somliga framställningar gestaltas Fen Bo som en gammal man men i andra tar han skepnaden av en ung kvinna, då gärna med namnet Feng Po Po (Fru Vind). Alla dessa vindarnas gestalter sades förvara vindarna i en getskinnssäck.

Referenser 

Gudar i kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Vädergudar
Fergus mac Róich

Fergus mac Róich var en gestalt i irländsk och keltisk mytologi.

Fergus framställs som en ung hjälte som verkade tillsammans med Cuchulainn vid kung Conchobars hov. Han kallades "stora hästen" med syftning på hans enorma penis.

Personer i keltisk mytologi
Fingal

Fingal kan syfta på : 

 Fingal (namn) – ett keltiskt namn
 Fingal (båt) – en segelbåt ritad av Knud H. Reimers
 Sporting Fingal F.C. – en tidigare fotbollsklubb på Irland 2007–2011

Geografi

Australien 

 Fingal (ort), Tasmanien, Break O'Day, 
 Fingal (del av en befolkad plats), Victoria, Mornington Peninsula,

Irland 

 Fingal (Dublin) – ett grevskap på Irland

Storbritannien 

 Fingals grotta – en grotta på Staffa, Inre hebriderna

Se även  
 Finn (mytologi)

Robotskapade Australienförgreningar
Finn (mytologi)

Finn mac Cumhaill kallas också Fionn, Finn McCool eller Finn MacCool är en central gestalt i irländsk mytologi.

I Skottland kallades Finn för Fingel eller Fingal.

I den s.k. "Feniancykeln" eller "Finncykeln", leder han en grupp hjältar som kallas "Fianna" i en serie strövtåg. Finn bedriver krig över hela Irland men beskrivs som mänsklig och rättfram. Han sägs leva nära naturen och leva på jakt samtidigt som hans gestalt mycket starkt påminner om kung Arthurs. Finn var en hjälte i sin egen rätt, men bildade också, liksom kung Arthur, bakgrund för flera yngre hjältar.

I en episod berättas det hur han blev omedelbart allvetande efter att ha svett sin tumme när han tillredde kunskapens lax. Jämför Sigurd Fafnesbane. Finn är en av de centrala gestalterna i James Joyces roman Finnegans Wake.

Se även 
 Diarmaid
 Gwion
 Mytologi: Folkhjältar
 Jätten Finn
 Giants Causeway

Referenser

Keltisk mytologi
Flora

Flora kan avse:

 Flora (gudinna) – vårens gudinna i romersk mytologi
 Flora (botanik) – det begrepp som används för att beskriva mångfalden av växter
 Flora (bok) – ett bokverk över växter
 Flora (margarin) – ett varumärke för ett bordsmargarin 
 Flora (namn) – ett kvinnonamn
 Flora-asteroid – en asteroidgrupp
 8 Flora – en asteroid
 Tarmflora – naturligt förekommande bakterier i tarmen

Konstverk 
 Flora (staty) – en staty utförd 1957 av Axel Wallenberg, placerad i Uppsala i Sverige
 Flora (Viktor Malmberg) – en staty utförd 1937 av Viktor Malmberg, placerad i Floraparken i Nykarleby i Finland.
 Flora (Tizian) – målning av italienske renässanskonstnären Tizian från 1515–1517
 Flora (Rembrandt) – målning av Rembrandt från 1634

Geografi

Filippinerna 

 Flora (Apayao) – kommun i Kordiljärernas administrativa region,

Norge 

 Flora kommun, Sogn og Fjordane fylke,

USA 

 Flora, Illinois, ort, Clay County, 
 Flora, Mississippi, Madison County, 
 Flora, Indiana, Carroll County,
Foibe

Foibe kan syfta på:

 Foibe (biblisk person) – en kristen kvinna omnämnd i Romarbrevet 16:1-2
 Foibe (titan) – en grekisk kvinnlig titan
Folos

Folos eller Pholos var enligt grekisk mytologi en kentaur som i sin grotta på berget Foloe förvarade ett vinfat som tillhörde kentaurerna. När Herakles förföljde det erymantiska vildsvinet besökte han Folos och där övertalade han denne att öppna fatet. Lockade av vindoften strömmade kentaurerna till men blev bortdrivna av Herakles som dödade många med sina förgiftade pilar. Efter kampen stack sig Folos oförsiktigt på en av pilarna och dog genast.

Herakles odödliggjorde honom då genom att lyfta upp honom på himlavalvet och låta honom bli stjärnbilden Kentauren.

Se även
 Keiron

Källor 
Salmonsens konversationsleksikon/Folos

Varelser i grekisk mytologi
Forkys

Forkys (grekiska: Φόρκυς) var en havsgud i grekisk mytologi. Han rådde över det hemska och förfärliga i havet och gäller såsom härskare över alla vidunder som bor där.

Forkys var son till Pontos (Havet) och Gaia (Jorden) och han var gift med sin syster Keto. Deras barn var de tre graierna,  gorgonerna och draken Ladon. Enligt Homeros var han far till nymfen Thoosa, cyklopen Polyfemos moder och enligt yngre sagor även till Hesperiderna och  Skylla.

Se även 
 Mytologi: Havet

Källor 

Forkys i Salmonsens konversationsleksikon

Noter 

Gudar i grekisk mytologi
Havsgudar
Frijjō

Frija eller Frijjō var kärlekens och fruktbarhetens gudinna i germanska mytologin i nuvarande Tyskland Hon beskrivs som gudarnas drottning och den främsta av de kvinnliga gudarna. Hon var förmodligen samma gestalt som Frigg i nordisk mytologi.

Frija sades vara hustru till Woden och liksom sin skandinaviska namne associerad med barnafödande och fruktsamhet. Jämfört med Frigg finns inte mycket sagt om Frija, men veckodagen "fredag" tros vara uppkallad efter henne.

Se även
 Hera
 Juno

Källor

Frigg
Gudar i germansk mytologi
Fruktbarhetsgudar
Fukurokuju

Fukurokuju eller Fukurokujin är en gestalt i japansk mytologi.

Fukurokuju var framgångsguden bland de sju lyckobringande gudarna, källa till både långt liv och visdom. Han framställs vanligen som en man med långsmalt ansikte och liten kropp. Förmodligen härstammar han från Kina.

De övriga gudarna i gruppen de sju lyckogudarna är Benten, Daikoku, Ebisu, Bishamon, Hotei och Jurojin

Gudar i japansk mytologi
WP:Projekt Japan
Fuxi

Fuxi () var i kinesisk mytologi den första av tre härskare och fem kejsare, och var tillsammans med sin fru och syster Nüwa skapare av världen och föräldrar till mänskligheten. Som gudomlig mytisk härskare har Fuxi tillskrivits regenttiden 2852 f.Kr.–2738 f.Kr. Fuxi representerar gudomligheten för öster och trä bland de fem elementen.

Fuxi var förfader till all mänsklig teknik och tillskrivs en rad uppfinningar såsom fisknätet, musiken, bagua och skriftspråket. Som den första av tre härskare och fem kejsare uppfann han även kungamakten.

Enligt verken Huainanzi och Lüshi chunqiu assisterades Fuxi av anden Gou Mang (句芒).
I Shanhaijing beskrivs att Lady Huaxu (華胥氏) var Fuxis mor.

I södra Kina är myten om Fuxi och hans fru välspridd och Miaofolket ser sig som ättlingar till Fuxi och Nüwa.

Fuxi avbildas ofta tillsammans med Nüwa med mänskliga kroppar och med sammanflätade draksvansar med kompas och linjal i händerna.

Alternativa namn
Fuxi () har ett flertal alternativa stavningar och benämningar. Fuxi kan även skrivas 伏犧 och 伏戲. Han kan även benämnas Mixi (), som även kan skrivas 宓犧. En ytterligare alternativ benämning är Paoxi () med alternativa stavningar 包羲, 炮犧 eller 庖犧. Han är även känd som Xi Huang 犧皇 eller Huang Xi 皇羲. Hans stamnamn är Huang Xiong 黄熊氏. Hans cognomen är Tai Hao 太皞 med alternativ stavning 太昊. Enligt andra legender är namnet Tai Hao förknippad med personen Feng (風).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina