kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anna Gräber

Anna Henrietta Gräber, född 1 oktober 1887 i Göteborg, död 24 maj 1957 i Stockholm, var en svensk skådespelare, opera- och operettsångerska (sopran) och sångpedagog.

Biografi
Gräber genomgick Stockholmsoperans balettskola och studerade sång vid Musikaliska akademien och i Berlin. Hon gjorde scendebut 1910 på Stora Teatern, Göteborg i rollen som Arabella i operetten Surcouf. Fram till 1911 hade hon sedan engagemang hos Albert Ranft vid dennes resande lyriska avdelning och därefter vid olika sällskap. Åren 1923–1925 var hon vid operan i Göttingen, där hon bland annat spelade Brünhilde i Valkyrian, men övergick senare till att verka som sångpedagog.

Gräber var syster till skådespelaren Lilly Gräber och till revyartisten Mary Gräber. Filmen Eviga länkar från 1946 är en romantiserad skildring av de tre systrarnas liv. Systrarna Gräber är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi  
1949 – Bara en mor

Referenser 
.
.
Noter

Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska operettsångare
Svenska sopraner
Musiker från Göteborg
Skådespelare från Göteborg
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1887
Avlidna 1957
Kvinnor
Arbetskonflikt

En arbetskonflikt är en konflikt mellan arbetsgivare och arbetstagare. Arbetskonflikten kan ta sig uttryck i form av stridsåtgärder som strejk, lockout eller blockad. En arbetskonflikt kan ha sin grund i lön, arbetsvillkor, arbetsmiljö, arbetstid och liknande.

Juridik
Hanteringen av konflikter om arbetsvillkor har allt sedan 1920-talet så gott som utan undantag reglerats mellan arbetstagare och arbetsgivare genom skriftliga överenskommelser, kollektivavtal. Enligt Lagen om kollektivavtal får stridsåtgärder inte tillgripas under löpande avtalsperiod vid tvister om tolkning och tillämpning av gällande kollektivavtal (s.k. rättstvister).

Stridsåtgärder får inte heller vidtas för att tvinga fram ändring i gällande avtal, avsedda att tillämpas efter avtalsperiodens slut (s.k. intressetvister). Sympatiåtgärder för att stödja en annan avtalspart, då denne vidtagit stridsåtgärder i laga ordning, är emellertid tillåtna.

I Sverige skall rättstvister, som ej kan lösas av avtalsparterna, avgöras genom dom och handläggs vanligen av arbetsdomstolen. Intressekonflikter biläggs enligt Lagen om medling i arbetstvister av förlikningsmän eller förlikningskommission, och förutsätter frivillig medverkan av berörda parter. Alternativt kan dessa tvister biläggas genom anlitande av en eller flera skiljemän enligt Lagen om skiljemän.

Nämnda ”arbetsfredslagar” kompletteras av det år 1938 mellan Landsorganisationen, LO, och Arbetsgivarföreningen, SAF, slutna s.k. huvudavtalet (Saltsjöbadsavtalet), som innehåller bestämmelser om samhällsfarliga konflikter samt om skydd för tredje man.

Källor
 Bra böckers lexikon, 1973
Kjellberg, Anders (2019) "Sweden: collective bargaining under the industry norm", i  Torsten Müller & Kurt Vandaele & Jeremy Waddington (red.) Collective bargaining in Europe: towards an endgame, European Trade Union Institute (ETUI) Bryssel 2019. Volym III (sid. 583-604 + Appendix med uppgifter om arbetskonflikter, medling mm).

Se även
Lista över exempel på olika stridsåtgärder
Lista över arbetskonflikter i Sverige

Externa länkar
Artikel som jämför storstrejken 1909, metallstrejken 1945 och storkonflikten 1980 (av Anders Kjellberg)
Hemköp

Hemköpskedjan AB är ett företag som med  varumärket Hemköp driver en grupp större dagligvarubutiker som antingen är helägda eller bedrivs i franchiseform. Hemköpskedjan ingår i Axfood som ett "premiummärke" och har ett utökat sortiment som inkluderar exklusivare matvaror. I början av 2005 slog Axfood ihop Spar och Hemköp under det gemensamma namnet Hemköp. Kedjan hade i januari 2012 omkring 180 butiker. Huvudkontoret återfinns i Stockholm.

Hemköps historia 
 1958: "Spik-Olle" öppnar första butiken med Hemköps namn i en källarlokal i Borlänge
 1963: Bertil Wåghäll förvärvar butiken genom sitt bolag Sam Hedenius AB och öppnar Borlänge Hemköp, den första stormarknaden/snabbköpet i regionen.
 1983: Finansmannen Erik Penser köper bolaget Saba, som efter flera sammanslagningar tillsammans med Åhlén & Holm äger Hemköpskedjan, och bildar Carnegie.
 1988: Hemköp köps ut från Carnegie av Axel Johnsson AB.
 1993–1996: Hemköp tar över Åhlénsvaruhusens livsmedelsavdelningar.
 2004: Livsmedelskedjorna Spar, Billhälls och Vivo samlas under namnet Hemköp.
 2011: Vi-butikerna påbörjar avvecklingen under augusti månad. Butikerna kommer att tillhöra Hemköp, Willys eller bli självständiga. Den första butiken, i Huddinge, omvandlades redan i april 2011.

Verkställande direktörer 
 1963–1982: Bertil Wåghäll
 1982–2003: Nils-Erik Johansson
 2003–2006: Carl-Erik Möller
 2006–2008: Per Uebel
 2008–2010: Anders Strålman (Tf vd)
 2010–2012: Ola Andersson
 2012–2020 Thomas Gäreskog
 2020– Simone Margulies

Referenser

Noter

Allmänna källor 
 Per Uebel ny vd för Hemköp
 Per Uebels avgång kopplad till bolagets utveckling

Externa länkar 
 

Svenska varumärken
Dagligvarubutiker
Varumärken för dagligvaror
Axfood
Företag i Stockholms kommun
Företag bildade 1958
Svenska butikskedjor
Carl-Olof Anderberg

Carl-Olof Anderberg, egentligen Karl Olof, född 13 mars 1914 i Stockholm, död 4 januari 1972 i Malmö, var en svensk avantgardistisk tonsättare, pianist och dirigent.

Biografi
Anderberg bedrev från 1936 studier i komposition i Stockholm, Köpenhamn, Paris, London, Salzburg och Wien, pianostudier för Olof Wiberg i Stockholm och lärde sig att dirigera vid Mozarteum i Salzburg. 

Debuten som pianist skedde 1934, då han framförde den egna kompositionen Concertino. Anderberg var 1939-1942 och 1949-1950 verksam som kapellmästare vid Hippodromen i Malmö. Han grundade 1946 Malmö kammarorkester, som han dirigerade fram till 1950. Därefter levde han i Malmö som tonsättare och komponerade fram till 1955 musiken till tio svenska spelfilmer. Han framträdde som pianist och dirigerade egna verk, samt var ledare för gruppen MEF (Musik - Elektronik - Fonetik) och arbetade från 1956 i en egen musikstudio.   

Musikaliskt var Anderberg till en början franskinspirerad, men på 1950-talet närmade han sig tolvtonsmusiken och studerade framför allt Arnold Schönbergs pianomusik. En stor del av kompositionerna har litterär inspiration. Hur hans musiksyn utvecklades kan följas i essäsamlingen Hän mot en ljudkonst (1961). 

Från 1940 och några år framåt var han gift med skådespelaren Lizzy Stein (1908–1989). Han är begravd på Limhamns kyrkogård.

Verk i urval 

A New York sonata 
Acroama I op.57 
Acroama II op.58 
Als hätt' ich vier Hände op.60 
Ansiktets övre halva op.67 
Barabbas : Symfonisk svit 
Bewegungen : Klavierstück op.61b 
Cyclus stellarum : Svit nr 1 
Cyclus stellarum : Svit nr 2 
Dubbelspel (Legering) op.69 
Duo för flöjt och piano op.39 
Duo för violin och piano nr 3 (Wajang) op.64 
East and West. Konsertuvertyr 
Fantasia för piano 
Fantasia op.33 b 
Fantasie över en skånsk allmogevisa 
Fem sånger 
Fossil inskrift op.48 : Vers 2 
Fyra legeringar 
Fyra pianostycken 
Fyra seriösa capricer 
Fyra sånger op.47 
För en gammal spinett av Gustav Lanke 
För oss skall havet aldrig uppenbaras 
Heiteres Stück 
Heraldisk spegling 
Hexafoni op.53 
Höstens hökar Variationer på variationer 
Konsert för en balett op.70 
Konsert för piano och orkester op.66 
Liten orgelmusik op.49 
Louisiana 
Lyriska sekvenser op.52 
Musik för kammarorkester no 2. Rådhuskonsert 
Orkesterspel II op.68 
Pastorala danser 
Polka för piano solo 
Puzzle : Skådespelsmusik Svit 
Sechs kleine Wiener Reminiszenzen 
Serenad 
Sju körsånger a cappella
Skiamachia. Fantasi op.51 
Snölegend 
Soldier's music. Sonata marziale 
Solo für Marco Polo 
Sonat för violoncell och piano nr 1 
Spanskt intermezzo 
Spel på strängar. Fantasi 
Stråkkvartett nr 2 
Strändernas svall : Profan kantat op.55 
Symfonisk fantasi op.20 
Teater : Svit 
Three estampies 
Tre stycken 
Triad op.46 
Trois bagatelles par Xen Cripman 
Tscherkessische Juxerei 
Un peu sentimental par Gustaf Lanke 
Vier unabhängige Stücke op.63 
Violakonsert

Bibliografi

Filmmusik i urval

Referenser

Externa länkar 
Biografi på Svensk musik.
 

Män
Födda 1914
Avlidna 1972
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska filmmusikkompositörer
Musiker från Stockholm
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Folkvid lagman

Folkvid lagman var lagman i Värmland under 1100-talets senare hälft. 

Endast känd genom några västnordiska källor, de så kallade Baglersagorna, i vilka han nämns uteslutande på grund av sitt äktenskap med den norske kungen Sigurd Munns utomäktenskapliga dotter Cecilia Sigurdsdatter. Äktenskapet arrangerades av jarlen Erling skakke och upplöstes under 1170-talet på initiativ av Cecilias halvbror kung Sverre Sigurdsson. Folkvid och Cecilia blev föräldrar till den norske jarlen Hakon galen. Med något enstaka undantag har svenska historiker aldrig velat acceptera uppgifterna om Folkvids existens, förmodligen för att han över huvud taget inte nämns i svenska källor. Det är också oklart vad "lagman" i Värmland vid denna tid innebar. Någon lagman för Värmland i ordets vanliga mening är inte känd före den 1268 nämnde "dominus" Höldo (stråle).

Källor 
Baglersagorna (Saga Guttorms Siguradsonar)
Jan Eric Almquist, Lagsagor och domsagor i Sverige, bd 1 (Stockholm 1954).

Lagmän i Värmland
Personer i Sverige under 1100-talet
Gestalter i nordisk sagalitteratur
Män
Födda 1100-talet
Avlidna okänt år
Lizzy Stein

Astrid Ingeborg Elisabet Ljungfors, ogift Stein, känd som Lizzy Stein, född 26 december 1908 i Trelleborg, död 4 juni 1989 i Helsingborg, var en svensk skådespelare och sångare.

Biografi 
Stein studerade sång och dans i Leipzig och vid teater i Sverige. Efter studierna scendebuterade hon som ersättare för Zarah Leander i Vasateaterns revy (1931) som gästspelade i Göteborg och Köpenhamn. Hon blev mest uppmärksammad som revyskådespelerska hos Karl Gerhard och Ragnar Klange och var också verksam på scener i Norge och Danmark. På grammofon finns hennes röst bevarad på 23 skivsidor och hon medverkade i totalt fem filmer. 

Under en tid i slutet av 1930-talet var hon förlovad med Åke Söderblom men 1940 ingick hon äktenskap med tonsättaren Carl-Olof Anderberg. Tio år senare lade hon plymerna på hyllan då hon gifte sig med medeltidshistorikern, doktor Åke Ljungfors.

I mitten av 1950-talet gjorde hon ett inhopp på Malmö Stadsteater där hon en period ersatte Gudrun Brost. Hon turnerade 1955 med Gösta Stevens Rolfkavalkad och medverkade vid Malmö Stadsteater 1957. Hon är gravsatt i Södra minneslunden vid Helsingborgs krematorium.

Filmografi

Teater

Roller

Källor

Vidare läsning 
 "Astrid Ingeborg Elisabet (Lizzy) Stein" i Svenskt kvinnobiografiskt lexikon (artikel av Fredrik Tersmeden), hämtad 2023-07-21.

Svenska revyartister
Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1908
Avlidna 1989
Personer från Trelleborg
Gravsatta på Krematoriekyrkogården i Helsingborg
K-os

k-os (Kevin Brereton) kanadensisk musiker, född 20 februari 1972 i Port of Spain, Trinidad och Tobago.

k-os är känd för sin speciella musik som är en mix av hiphop, rap rock, pop, jazz och reggae. Han har bland annat vunnit tre Juno Awards. Hans artistnamn k-os uttalas chaos.

Diskografi 
 2003 - Exit
 2004 - Joyful Rebellion
 2006 - Atlantis: Hymns for Disco
 2009 - Yes!
 2013 - BLack on BLonde

Externa länkar 
 k-os - Officiell Webbplats 
 Virgin Music Canada

Kanadensiska rappare
Musiker inom populärmusik
Alumner från York University
Män
Födda 1972
Levande personer
Personer från Toronto
Brännkyrka kontrakt

Brännkyrka kontrakt är ett kontrakt i Stockholms stift inom Svenska kyrkan.

Kontraktskoden är 1304.

Administrativ historik
Kontraktet bildades 1957 genom en utbrytning ur Stockholms södra kontrakt av
Brännkyrka församling
Enskede församling som 1995 överfördes till ett nybildat Enskede kontrakt
och samma år bildades
Hägerstens församling 
Farsta församling som 1995 överfördes till ett nybildat Enskede kontrakt
Skarpnäcks församling som 1995 överfördes till ett nybildat Enskede kontrakt
Vantörs församling som 1995 överfördes till ett nybildat Enskede kontrakt

1969 bildades
Skärholmens församling

Källor

Noter

Kontrakt i Stockholms stift
Folket i Simlångsdalen (1924)

Folket i Simlångsdalen är en svensk dramafilm från 1924 i regi av Theodor Berthels.

Om filmen 
Filmen premiärvisades 3 november 1924 på ett flertal biografer. Som förlaga har man Fredrik Ströms roman Folket i Simlångsdalen från 1903. En nyinspelning av filmen regisserades 1947 av Åke Ohberg.

Rollista i urval
Mathias Taube - Sig Folkeson 
Greta Almroth - Ingrid, hans dotter 
Elly Holmberg - Marit 
Ida Schylander - Skog-Börta 
Theodor Berthels - Lars Brand, gästgivare 
Paul Seelig - Sven Brand, hans son 
Semmy Friedmann - Tattar-Jan 
Georg Blomstedt - länsman 
Fridolf Rhudin - Alarik 
Carl Wallin - Sibelius, luffare 
Gösta Gustafson - Wallenbeck, klockare 
Wictor Hagman  ej identifierad roll 
Robert Jonsson  ej identifierad roll

Se även
Folket i Simlångsdalen (1947)

Svenska dramafilmer
Svenska filmer 1924
Svenska filmer baserade på romaner
Resandefolket på film
Svenska 1920-talsfilmer
Hägerstens församling

Hägerstens församling är en församling i Brännkyrka kontrakt i Stockholms stift. Församlingen ligger i Söderort i Stockholms kommun i Stockholms län.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1957 genom en utbrytning ur Brännkyrka församling. Mellan 1963 och 1969 var församlingen uppdelad på två kyrkobokföringsdistrikt: Hägerstens östra kbfd (018032) och Hägerstens västra kbfd (018033). 1969 utbröts Skärholmens församling.

Församlingen har utgjort och utgör ett eget pastorat. 2014 gjordes vissa mindre gränsjusteringar mot Brännkyrka församling.

Areal
Hägerstens församling omfattade den 1 november 1975 (enligt indelningen 1 januari 1976) en areal av 13,1 kvadratkilometer, varav 10,8 kvadratkilometer land.

Kyrkor 
Gröndals kyrka
Mälarhöjdens kyrka
Uppenbarelsekyrkan
Kvarterskyrkan på kajen
Sankt Sigfrids kyrka

Series pastorum
–2008 Hans-Cristian Nyström
2008–2017 (?) Eva-Britt Löf Hansson.
2017–2019 Gunnar Olofsgård, tillförordnad
2019– Christofer Wilson (tillträde 1 maj 2019)

Organister

Se även 
 Hägersten
Hägerstens distrikt

Källor

Externa länkar 
 

Församlingar i Stockholms kommun 
Söderort
Skärholmens församling

Skärholmens församling är en församling i Brännkyrka kontrakt i Stockholms stift. Församlingen ligger i Söderort i Stockholms kommun i Stockholms län och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1 januari 1969 genom en utbrytning ur Hägerstens församling och Hägerstens västra kyrkobokföringsdistrikt. Den nya församlingen hade samma datum 31 590 invånare och omfattade en areal av 10,30 kvadratkilometer, varav 8,88 km² land.

Pastorat
Från 1969: Församlingen utgör ett eget pastorat.

Areal
Skärholmens församling omfattade den 1 januari 1976 en areal av 10,3 kvadratkilometer, varav 8,9 kvadratkilometer land.

Kyrkor 
Bredängs kyrka
Skärholmens kyrka
Vårbergs kyrka

Series pastorum
2002: Kerstin Billinger.

Se även 
 Skärholmen
Skärholmens distrikt

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Församlingar i Stockholms kommun 
Skärholmens stadsdelsområde
Lars Björck

Lars Björck, född som Lars Björk  6 augusti 1884 i Lövestad, Malmöhus län, död 14 augusti 1926 i Danderyd, var en svensk filmproducent, biografägare, skådespelare och regissör. Han var bror till direktören Carl P. York.. Var från början anställd vid Svenska Bio där han var filmchef närmast underställd Charles Magnusson. Han ledde 1911 de inspelningar som ägde rum under en utlandsturné och som resulterade i några spelfilmer. Han bröt sig ur från Svenska Bio och bildade vid årsskiftet 1915-16 uthyrningsfirman Skandinavisk Filmcentral. Genom sina goda USA-kontakter blev han en besvärande konkurrent. Han byggde upp en egen biografkedja Palladium som stod för några av 10-talets största och vackraste biopalats. Han utvecklade därefter Skandinavisk Filmcentral till ett fullt integrerat filmindustriföretag och började egen filmproduktion 1919 med inspelningar i Danmark i ateljéer i Hellerup utanför Köpenhamn. Produktionen skedde under varunamnet Palladiumfilm. Verksamheten hade högtflygande planer och man knöt till sig en rad prestigefyllda namn som Hjalmar Bergman, Gustaf Molander, Anders de Wahl, Carl Barcklind m fl. I realiteten blev det hela ett gigantiskt misslyckande. Enligt Leif Furhammar bidrog personliga misshälligheter till detta. I december 1921 begärdes Skandinavisk Filmcentral i konkurs och trots försök att rekonstruera firman som aktiebolag  tog det hela slut 1922 då hela verksamheten införlivades med Svensk Filmindustri. 

Han grundade 1924 Filmindustri AB Triumvirfilm i kompanjonskap med Carl Fritiof Anderson.

Filmografi

Produktioner

Regissör

Roller

Läs vidare

Referenser 
Lövestad kyrkoarkiv. Födelse- och dopböcker C1:5 sid 265
Danderyd kyrkoarkiv. Dödbok F1:3 sid 69
Furhammar, Leif (1991): Filmen i Sverige. En historia i tio kapitel. Wiken. 1991  (sid 52, 66, 76f)

Fotnoter 

Björck, Lars
Björck, Lars
Björck, Lars
Björck, Lars
Björck, Lars
Män
Personer från Lövestads socken
Svenska stumfilmsregissörer
Svenska stumfilmsskådespelare
Vanessa Incontrada

Vanessa Incontrada, italiensk-spansk fotomodell, skådespelerska och programledare, född 24 november 1978 i Barcelona, Spanien.

Trots sitt spanska ursprung är Incontrada mest känd i Italien, bland annat för sin roll i en reklamfilm för TIM. Hennes mest kända film är förmodligen Cuore altrove Il från 2003, där hon spelade Angela.

Filmografi 
 2004 - A/R andata ritorno 
 2003 - Cuore altrove Il

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Italienska fotomodeller
Italienska skådespelare under 2000-talet
Italienska TV-programledare
Kvinnor
Födda 1978
Levande personer
Personer från Barcelona
Mamsell

Mamsell (av franska mademoiselle) var under 1700- och 1800-tal en svensk titel för ogifta, ofrälse flickor och kvinnor, främst inom borgarståndet och prästeståndet. Ordet ersattes efter 1800-talets mitt av fröken, som tidigare varit en titel endast använd för ogifta adelsdamer.

Historia 
Den tidigare titeln för ogifta kvinnor i Sverige var "jungfru". Tidigare hade även titeln "fru" varit reserverad för adliga kvinnor, men denna började användas även för personer utanför adeln betydligt tidigare än fröken. Fram till 1719, då den svenska hovstaten reformerades, kallades ogifta adelsdamer för hovjungfrur i stället för hovfröknar. År 1733 tycks alla adliga ogifta kvinnor kallas fröknar, och de borgerliga ogifta kvinnorna kallas mamsell. 

Trenden kan följas även inom den svenska teatern. Inom den svenska teatervärlden kallades ogifta skådespelerskor för "jungfru" år 1737, medan gifta skådespelerskor kallades för "Madam". Detta förhållande kvarstod ännu år 1765. År 1773 däremot benämndes ogifta skådespelerskor som M:lle (Mamsell) och gifta som "Fru". Frökenreformen genomfördes efter ståndsriksdagens avskaffande 1866. Reformen togs upp i en nyårsrevy på Dramaten i Stockholm 1867, där revyn Mellan 11 och 12 av Hedberg avslutades med kupletten:

Bort med mamseller, de gamla spöken!
Nu varje flicka får heta fröken, 
om hon ej föredrar att bli fru
år 1867. 

På Dramatens affischer genomfördes dock inte reformen förrän efter direktör Edholms avgång hösten 1881.

Källor 

 Nordensvan, Georg, Svensk teater och svenska skådespelare från Gustav III till våra dagar. Senare delen, 1842-1918, Bonnier, Stockholm, 1918
 Johan Flodmark (1893). Stenborgska skådebanorna: bidrag till Stockholms teaterhistoria. Stockholm: Norstedt. Libris 439864
 Trygve Byström: Svenska komedien 1737-1754 

Titlar
Greta Almroth

Greta Almroth, född 15 april 1888 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, död där 24 juli 1981 i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Almroth studerade vid Elin Svenssons teaterskola och scendebuterade 1908. Hon var en av svensk films första stora stjärnor och medverkade i drygt 30 filmer. Efter Folket i Simlångsdalen gjorde Almroth ett längre uppehåll från filmen då hon vistades några år i Amerika och sedan turnerade på scenerna i större landsortsstäder med Knut Lindroth.

Hon är begravd på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Filmografi (komplett) 
 1912 – Ett hemligt giftermål eller Bekännelsen på dödsbädden - barnflicka
 1912 – Säterjäntan - Karin
 1913 – Blodets röst - Ruth
 1914 – Dömen icke - Clara
 1914 – Hjärtan som mötas - Alberts syster
 1914 – Högfjällets dotter - Waina
 1915 – En av de många - Clara
 1915 – Hans hustrus förflutna - Eva Falk
 1915 – Kampen om en Rembrandt - Miss Fargan
 1915 – Skomakare, bliv vid din läst - Karin
 1915 – Sonad skuld - hemmansägarens dotter
 1916 – Enslingens hustru - Eva Gregers
 1916 – Guldspindeln - Renée
 1916 – Havsgamar - Gabriele
 1916 – I elfte timmen - Blanche
 1916 – Lyckonålen - Nelly
 1916 – Millers dokument - Agnes
 1916 – På detta numera vanliga sätt - Inga
 1916 – Ålderdom och dårskap - Gudrun Lunde
 1917 – Allt hämnar sig - Eva
 1917 – Envar sin egen lyckas smed - Anna
 1917 – Miljonarvet - Asta
 1917 – Tösen från Stormyrtorpet - Helga Nilsdotter
 1919 – Hans nåds testamente - Blenda
 1919 – Sången om den eldröda blomman - Annikki
 1920 – Mästerman - Tora
 1920 – Prästänkan - Mari
 1924 – Folket i Simlångsdalen - Ingrid
 1934 – Havets melodi - Anna
 1937 – John Ericsson - segraren vid Hampton Roads - Amelias väninna i England
 1938 – Goda vänner och trogna grannar - Laura Ask
 1940 – Västkustens hjältar - Karin Larsson

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 

Kvinnor
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1981
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Svenska stumfilmsskådespelare
Ida Schylander

Ida Schylander född Dagmar Ida Schylander 23 april 1869 i Stockholm, död 3 maj 1938 i Stockholm, var en svensk skådespelare och dansös.

Biografi 
Ida Schylander började vid operabaletten vid sju års ålder. Hon stannade vid Operan i Stockholm till 40-årsåldern. Därefter reste hon som skådespelare med olika teatersällskap i landsorten. Hon uppträdde i radion och på Dramaten.

Filmografi (urval)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
 
 

Svenska balettdansare under 1800-talet
Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1869
Avlidna 1938
Kvinnor
Margareta Eriksdotter

Margareta Eriksdotter kan syfta på:

Märta av Danmark (i Sverige Margareta Eriksdotter), dansk prinsessa och svensk drottning
Margareta Eriksdotter (Erikska ätten) (1155–1209), en svensk prinsessa och en norsk drottning
Margareta Eriksdotter (Vasa) (–1536), syster till Gustav Vasa
Margareta Eriksdotter (Leijonhufvud) (1516–1551), Gustav Vasas andra gemål drottning av Sverige 1536-1551
Margareta Eriksdotter (Krummedige) (1390-1451)
Paul Seelig

Paul Seelig, född 5 oktober 1900 i Köpenhamn, död 5 augusti 1931 i Cannes, var en svensk skådespelare. Han var son till skådespelaren och turnéledaren Emil von der Osten och Lotten Lundberg-Seelig. Han var även verksam under pseudonymen "Paul van der Osten".

Seelig filmdebuterade som 13-åring i Mauritz Stillers En pojke i livets strid. Han lämnade Sverige i slutet av 1920-talet för att filma först i Tyskland, därefter hos Paramount i Paris. Sommaren 1931 blev han offer för ett "crime passionnel" på Rivieran. En ung dam som ansåg sig försmådd giftmördade honom.

Filmografi i urval

Källor 

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska stumfilmsskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska barnskådespelare
Skådespelare från Köpenhamn
Mördade skådespelare
Personer som blivit mördade i Frankrike
Födda 1900
Avlidna 1931
Män
Carl Wallin

Karl (Carl) Johan Wallin, född 21 juli 1881 i Fliseryd, Kalmar län, död 24 april 1929 i Vasa, Finland, var en svensk skådespelare och regissör.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Noter

Externa länkar 

Svenska skådespelare
Män
Födda 1881
Avlidna 1929
Personer från Fliseryds socken