kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Handskar

Handskar eller vantar är beklädnader som täcker händerna, för att värma eller skydda dem. Det finns ingen tydlig distinktion mellan vantar och handskar, men vantar är ofta stickade, medan handskar ofta är gjorda av skinn. Skyddshandskar kan även vara gjorda av gummi och plast.

Tumvantar har endast ett separat fack för tummen, med de övriga fingrarna tillsammans. Vantar för bebisar har ibland inte ens tummen separat. Torgvantar, som tidvis varit populära, har fem fingrar men är öppna så att fingertopparna lämnas bara. Allt mer populärt har det blivit med fingervantar där några toppar är bortklippta eller har metall insytt, för att fingrarna ska kunna användas till apparater med touch-funktion.

För att en vante inte skall komma bort då den inte sitter på handen kan en vanthållare användas. Det är ett kortare band som knäpps fast dels på vanten dels på ärmen av det ytterplagg som används, exempelvis en jacka eller en overall.

På gamla stickbeskrivningar från Öland finns tumhål både på vänster och höger sida för att slita vanten jämnt.

Historia
Handskydd av tyg fanns redan under antiken, och bars ofta av krigare. I övrigt var handskar länge ett privilegium som angav högre rang.

Handskmakare har varit skrå sedan 1200-talet. Handskar kom i allmänt bruk för att skydda händerna mot kyla under sent 1800-tal. Enligt etiketten bar fint folk handskar också sommartid, korrekt till förmiddagsdräkt när man gjorde visit och helt rätt till aftonplagg. Armbågslånga glacéhandskar (av mycket mjukt och tänjbart lamm- eller getskinn) användes till aftonklänning fram till 1910, och återkom under 1930- och 1950-talet. Dessa handskar kallades även för aftonhandskar. Riktigt långa handskar, som når över armbågen, kallas ibland operahandskar. Dessa är ofta tillverkade i satin och signalerar kvinnlig elegans och sofistikation. 

Handledskorta eller långa handskar som matchade skor och handväska var vanligt för damer fram till slutet av 1950-talet; män hade handskar fram till 1940-talet, sedan endast vintertid. I början av 1980-talet hade kraghandskar för kvinnor ett uppsving.

Etikett
En gentleman i västvärlden tar av sig handsken när han hälsar på någon. Gentlemannen bär alltid handskar förutom när han hälsar på någon för att inte räcka fram en kall hand som den andre måste hälsa på.

Etymologi 
Handskar kommer av tyska Handschuhe; "hand-skor".
"Vantar" finns belagt i svenskan från fornsvenskan, då som vanter eller vatter, kanske besläktat med vinda, så att vante ursprungligen betydde "det om handen virade".

Att kasta en handske framför någon har varit ett gest för att utmana till duell; således uttrycken "handsken är kastad" och "att kasta handsken". (Uttrycket "att kasta in handsken" är möjligen en förväxling med "att kasta in handduken" som kommer från boxningen, där det visar att man ger upp matchen.)

Källor

Se även 
 Lovikkavante

Handbeklädnader
Accessoarer
Vinterkläder
Stickade plagg
Strumpor

Strumpor är en typ av benkläder som funnits sedan medeltiden. Kallades då hosor. Från början användes linne, silke och ull, ibland även läder, till material. Strumpor används vanligtvis med finare skor eller sportskor. Generellt används vita strumpor till sportskor och svarta eller färgade strumpor till finskor.

Historik

Sin nuvarande utformning fick strumporna i huvudsak på 1700-talet. Dessförinnan hade man strumpor av tyg eller skinn (i Hälsingland användes sådana av allmogen ännu vid mitten av 1800-talet) eller också virade man helt enkelt "fotlappar" om fötterna och "bensvep" om benen, de sistnämnda eventuellt kompletterade med nålbundna sockor på fötterna.

För damer kom hudfärgade strumpor av konstsilke på 1880-talet. Nätstrumpor kom under 1800-talets sista decennium, medan sömlösa inte dök upp förrän 1923. Damstrumpor i nylon lanserades 1939, i stretchig crêpenylon 1956 och av lycra 1959. Med införandet av resår i strumporna, har man kunnat frångå det tidigare bruket med strumpeband för att hålla strumporna uppe.

Sockor brukar man oftast kalla tjockare, kortare eller stickade strumpor. Billiga grovt maskinstickade sockor som inte är formade för vrist och häl, brukar kallas tubsockor. En trend som återkommit är tåstrumpor, en typ av sockor som likt fingervantar förutom själva foten klär tårna var för sig. Om stortån är klädd för sig och de fyra övriga tårna tillsammans, i likhet med tumvantar, passar sockorna för vissa typer av skor, vilket är särskilt vanligt i Japan där de kallas tabi.

Olika sorters strumpor 
 Damstrumpor
 Fotbollsstrumpor
 Golfstrumpor
 Halksockor
 Knästrumpor
 Kompressionsstrumpor (stödstrumpor)
 Nylonstrumpor
 Nätstrumpor
 Silkesstrumpor
 Stay-ups
 Strumpbyxor
 Tabi
 Tåstrumpor
 Tubsockor
 Raggsockor

Ett strumpliknande plagg för resten av kroppen kallas kroppsstrumpa. Overaller för spädbarn och pyjamasoveraller har ibland strumpor hopsydda med byxbenen.

Bilder

Se även
 Denier
 Blåstrumpa
 Rödstrumpa

Källor

Externa länkar 

Fotbeklädnader
Lars Stjernkvist

Lars Gunnar Stjernkvist, född 27 april 1958 i Motala, Östergötlands län, är en socialdemokratisk politiker.

Stjernkvist, som har avlagt högskoleexamen på linjen för offentlig förvaltning, har varit generaldirektör för Integrationsverket 1998–2000. Därtill har han arbetat som ledarskribent på bland annat Folkbladet.

Mellan 1991 och 1998 var Stjernkvist riksdagsledamot, och han var Socialdemokraternas partisekreterare 1999–2004. Stjernkvist har tidigare varit ordförande i Östergötlands SSU-distrikt. 2007 blev han kommunalråd, och från 2010 till 2020 var han kommunstyrelsens ordförande, i Norrköpings kommun där han är bosatt.

År 2002 skrev Stjernkvist en artikel i tidskriften Populär Historia om den socialdemokratiske politikern Nils Karleby.

Referenser

Externa länkar 

 
 

Födda 1958
Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Ledamöter av kyrkomötet
Svenska generaldirektörer
Män
Levande personer
Socialdemokraternas partisekreterare
Personer från Motala
Kommunalråd i Norrköpings kommun
Svenska socialdemokratiska kommunalråd
Hearts and Bones

Hearts and Bones är Paul Simons sjätte soloalbum, utgivet i oktober 1983. Albumet är producerat av Paul Simon, Russ Titelman och Roy Halee tillsammans med Lenny Waronker på spår 1, 5 och 10.

Albumet var menat att bli Simon and Garfunkels återföreningsalbum. Efter deras konsert i Central Park, New York den 19 september 1981 turnerade Simon och Art Garfunkel tillsammans både sommaren 1982 och 1983. Ett nytt Simon and Garfunkel-album, betitlat Think Too Much, skulle ges ut hösten 1983. Vad som när det påbörjades var ett Paul Simon-album visade sig dock inte vara så lätt att omvandla till ett Simon and Garfunkel-album. Det mesta var redan inspelat när Garfunkel kom in i projektet och man skulle "bara" lägga till hans röst. Arbetet med albumet drog ut på tiden och det hela slutade i att Simon tog bort Garfunkels röst på de spår han spelat in och gav ut skivan som soloalbumet Hearts and Bones. "Jag ville inte att någon annan skulle måla över det som jag redan målat", sade Simon i en kommentar till tidningen Rolling Stone.

Albumet nådde Billboardlistans 35:a plats. 

På den Englandslistan nådde albumet 17:e plats.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Paul Simon. Singelplacering på amerikanska Billboard-listan inom parentes..

"Allergies" - 4:37 (#44)
"Hearts and Bones" - 5:37 
"When Numbers Get Serious" - 3:25 
"Think Too Much (B)" - 2:44 
"Song About the Moon" - 4:07 
"Think Too Much (A)" - 3:05 
"Train in the Distance" - 5:11 
"Rene and Georgette Magritte With Their Dog After the War" - 3:44 
"Cars Are Cars" - 3:15 
"The Late Great Johnny Ace" - 4:45
Shelter Of Your Arms (work-in-progress) 
Train in The Distance (demo) 
Rene and Georgette Magritte With Their Dog After the War (demo) 
The Late Great Johnny Ace (demo) 

11-14 är bonusspår på den remastrade cd-utgåvan från juli 2004.

Singlar
"Allergies" / "Think Too Much"	(US #44)
"Think Too Much" / "Song About the Moon"

Musikalbum 1983
Album av Paul Simon
Jakobit

Jakobit kan syfta på:

 Jakobit –  en anhängare av en politisk-religiös rörelse som mellan 1688 och 1746 försökte återinsätta det stuartska kungshuset på Englands, Skottlands och Irlands troner, se jakobitism
 Jakobit – tidigare namn på en medlem av den syrisk-ortodoxa kyrkan
Strejkbryteri

Strejkbryteri är arbete som pågår trots regelrätt strejk eller arbetsblockad. Kring år 1900 var strejkbryteri ett återkommande inslag i de dåvarande konflikterna mellan fackföreningar och arbetsgivare, och möttes ofta av bråk och våldsamheter från de strejkande, innan förhandlingsavtal slöts och strejkvakter infördes. Nedsättande ord för strejkbrytare är t ex guling och svartfot.

Strejkbryteri har främst från arbetarrörelsen betraktats som ett allvarligt problem, då det minskar effekten av en strejk. Alla individer som vid arbetsnedläggelser ersätter de som normalt skulle ha utfört arbetet eller som fortsätter att arbeta anses uppträda som strejkbrytare oberoende av om de är fackmedlemmar eller inte. I Sverige har i regel även icke-medlemmarna deltagit i strejker trots att de inte kan räkna med strejkunderstöd från fackföreningen.   

Före och strax efter sekelskiftet 1900 var det inte ovanligt att arbetsgivare försökte förmå strejkande att mot fackföreningens vilja återgå till arbetet innan uppgörelse träffats. Perioden kring storstrejken 1909 var intensiv för strejkbrytarorganisationer, som Fria Arbetareförbundet, De oorganiserades förening – Arbetsbyrån för organiserade och Surtaxkommittén. Svenska arbetareförbundet lade ned verksamheten ca 1916, men bara några år senare togs nya initiativ som under mellankrigstiden kom att inta en liknande roll, de flesta med ekonomiskt stöd från SAF. Här kan nämnas Den svenska Samhällshjälpen (1921-), Centralförbundet för Arbetets Frihet (1923),  Vesterbergslagens strejkbrytarförbund (1925-), Svenska Nationella Skyddskåren (1925-) och Boytons Arbetsbyrå.  

Efter sprängningen av skeppet Amalthea i Malmö hamn 1908 upphörde rekryteringen av utländska strejkbrytare till Sverige och under 1930-talet avtog strejkbryteriet successivt och upphörde i praktiken helt vid decenniets slut eftersom det inte var förenligt med andan i Saltsjöbadsavtalet som skrevs under 1938.  
 
Inom den svenska arbetarrörelsen förutsatte man länge att strejkbrytare hade ideologiska skäl, snarare än kortsiktigt privatekonomiska. Det antas till exempel att de ökända strejkbrytarna i Ådalen 1931 var "rikemanssöner från Stockholm".

Sedan Åkarpslagen avskaffades 1938 saknas det i Sverige arbetsrättslig lagstiftning som berör strejkbryteri.

Referenser

Litteratur
Flink, I (1978) Strejkbryteriet och arbetets frihet. En studie av svensk arbetsmarknad fram till 1938. Stockholm: Almqvist & Wiksell International.

Se även
 Amaltheadådet
 Fackförening
 Guling
 Lockout
 Ådalshändelserna

Arbetarrörelse
Pejorativa termer
Volkswagen Caravelle

Volkswagen Caravelle är en bilmodell från Volkswagen (Volkswagen Nyttofordon) lanserad 1980 med namnet Caravelle, som är en variant av Volkswagen Transporter.

Modellen tillhör segmentet nyttofordon.

Fordonet är utrustat med en svansmonterad dieselmotor med en cylindervolym på 1,6 liter.

Se även
Volkswagen Multivan

Caravelle
Bakhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Shire (flod)

Shire är en flod i södra Malawi och centrala Moçambique. Shire är Malawis viktigaste flod och är 402 km lång. Den utgår från Malawisjöns södra del och rinner ut i Zambesifloden. En damm vid Liwonde reglerar flödet av vatten från Malawisjön. Ett rikt djurliv såsom elefanter, flodhästar, krokodiler och antiloper är beroende av grönskan längs flodbankerna.

Vattendrag i Malawi
Vattendrag i Moçambique
Zambesis avrinningsområde
Lockout

Lockout (en. stänga ute) är en stridsåtgärd där en arbetsgivare utestänger anställda från deras arbetsplats. Termen används ibland även om andra former av utestängning.

Lockout används normalt i samband med förhandlingar om nya avtal. Den är endast effektiv om arbetsgivarna är organiserade, men kan då snabbt bli omfattande eftersom den ofta berör alla anställda inom ett visst fackligt område. 

I Sverige var lockout en effektiv åtgärd för arbetsgivarsidan vid exempelvis storstrejken år 1909 och metallstrejken år 1945. Nära 700 000 arbetare lockoutades av SAF under storkonflikten 1980.
Under senare år har dock lockout blivit mindre attraktivt för arbetsgivarsidan. Svensk fackföreningsrörelse har byggt upp betydande reserver just för att klara av en lockout. Det är också en utnötningsstrategi som blivit svårare att genomföra då kunder lätt kan vända sig till en annan leverantör vid långvariga produktionsbortfall. Det är dock möjligt att vissa arbetsgivare i stället fått andra påtryckningsmöjligheter, exempelvis informella hot om flytt av produktion till annan plats.

Det förekommer, men är ovanligt, att arbetsgivaren använder konfliktåtgärden offensivt.

Se även
 Strejk

Referenser

Noter

Arbetskonflikter
Sveriges allmänna rösträttsförbund

Sveriges allmänna rösträttsförbund, som grundades 1890, var en del av rösträttsrörelsen i Sverige. De ledande inom rörelsen var liberaler, men förbundet var öppet för alla. Året innan hade Sveriges socialdemokratiska arbetareparti bildats, och vad gällde synen på rösträtt sammanföll de båda rörelsernas intressen. Som symbol använde man sig av Östergötlands landskapsblomma blåklinten, eftersom de två östgötarna Isidor Kjellberg och Alfred Edling var två mycket starka drivkrafter inom rörelsen.

Rösträttsrörelsens första ordförande var Julius Mankell, officer och riksdagsledamot (liberal). Rösträttsförbundet organiserade på initiativ av socialdemokraten Hjalmar Branting en folkriksdag vid sidan av den orättvisa riksdag som visat sig vara ointresserad av allmän rösträtt. När Mankell avled 1897 övertogs ordförandeskapet av David Bergström, likaså han liberal riksdagsledamot. Sveriges allmänna rösträttsförbund upplöstes 1900 och övergick delvis i Frisinnade landsföreningen.

Källor

Referenser 

Organisationer bildade 1890
Organisationer upplösta 1900
Politik i Sverige under 1890-talet
Valsystem
1890 i Sverige
Snor

Snor eller nasalt mucus är det slem (mucus) som bildas av slemhinnorna i näsan. Slem bildas även av ackumulerad extracellulär vätska, vilken ökar i omfattning vid ett inflammationssvar. Under en dag kan det bildas upp emot ett par deciliter slem. 

Slemmet transporteras bakåt i näsan och ned i svalget av cilieprydda celler i slemhinnan. Luften som inandas innehåller en mängd damm och andra partiklar vilka delvis fastnar i snoret och därmed fungerar snoret som ett luftfilter som skonar lungorna. Detta syns tydligt då man vistas i förorenad luft då snoret får en gråsvart färg. Då näsa och svalg, nasofarynx, är tillhåll för en mängd bakterier och virus är snoret en smittväg för fortplantning av infektioner såsom lunginflammation orsakad som komplikation av en rinit. 

Färgen på slemmet beror på dess innehåll. Ju fler celler (vita blodkroppar) slemmet innehåller desto mer trögflytande och färgat (gult - grönt) är det. Vid infektioner ökar mängden celler i snoret. Snor kan normalt också innehålla mindre mängder blod, eftersom blodkärlen i näsans slemhinnor är ytliga och kan brista vid påfrestning. Om sekretet i näsan innehåller övervägande blod har en näsblödning uppstått. 

Vid olika sjukdomar, exempelvis förkylning, kan slemhinnorna bli inflammerade och vätskefyllda (akut rinit), varvid mängden snor ökar markant. Den vanligtvis gulaktiga färgen beror på vita blodkroppar, med viss inblandning av röda sådana.

Mucofagi 
Mucofagi är en medicinsk term för att konsumera snor. Det är i allmänhet inte ett socialt accepterat beteende, men är ganska vanligt hos små barn vilket kan bero på att de inte lärt sig snyta sig så bra och inte lärt sig att det inte är socialt accepterat.

Referenser 

Kroppsvätskor
Näsan
Volkswagen Kübelwagen

Volkswagen Kübelwagen, (efter Kübel, balja) är en bilmodell från Volkswagen som tillverkades under åren 1938–1945.

Bilen, som designades av Ferdinand Porsche, tillverkades i flera varianter, bland annat Typ 62 och Typ 82. Typ 157 var utrustad för att kunna köra på järnvägsräls. På grund av bränslebrist utrustades ett antal bilar med gengasanläggning. Under fälttåget i Polen konstaterade man att bilen inte kunde köra tillräckligt långsamt och att framkomligheten i terräng inte var tillräcklig. Bilen utrustades därför med nedväxlingshus på bakaxeln, något som fanns kvar på VW Transporter till och med 1967 års modell. Med nedväxlingshusen ökade markfrigången med ungefär 70 mm och hastighetskravet om att kunna framföras i så låg hastighet som 4 km/h kunde uppfyllas, den hastighet soldater till fots kan hålla i terräng.

Totalt tillverkades mer än  exemplar under andra världskriget. Kübelwagen har i överförd bemärkelse kommit att beteckna ett mindre militärt terrängfordon i allmänhet och används till vardags om en rad fordonstyper, till exempel Volkswagen Typ 181 och Volkswagen Iltis.

Källor

Externa länkar

Kübelwagen
Bakhjulsdrivna fordon
Henrik IV (tysk-romersk kejsare)

Henrik IV (tyska: Heinrich IV), född 11 november 1050 i Goslar, död 7 augusti 1106 i Liège, var tysk kung från 1056 och tysk-romersk kejsare 1084–1105. Han var son till Henrik III och Agnes av Poitou samt gift med Bertha av Savojen, med vilken han hade sonen Henrik.

Biografi 

När Henrik IV år 1070 lät utnämna Gotofredo da Castiglione till ärkebiskop av Milano, råkade han i konflikt med påve Gregorius VII, vilket utlöste investiturstriden. Han blev bannlyst år 1076 av påven. 

Bannlysningen upphävdes först efter Henriks berömda botvandring 1077 till Canossa där påven vistades, men konflikten återupptogs snart med oförminskad skärpa. 

Henrik lät 1084 kröna sig till kejsare av motpåven Clemens III och fördrev Gregorius från Rom. 

Han tvingades av sonen att abdikera 1105 och dog ett år senare.

Anfäder

Källor

Externa länkar 

Tysk-romerska kejsare
Födda 1050
Avlidna 1106
Män
Personer i Tyskland under 1000-talet
Personer i Tyskland under 1100-talet
Personer från Goslar
Ugglan
Volkswagen Pointer

Volkswagen Pointer är en bilmodell från Volkswagen som tillverkades i Brasilien för den Sydamerikanska marknaden mellan 1994 och 1997. Bilen utvecklades av Autolatina i samarbete Ford och byggdes på samma plattform som den europeiska Ford Escort MkV med motorer från Volkswagen. Modellen hade fem dörrar och kunde fås i utförandena CLI 1.8, GLI 1.8, GLI 2.0 och GTI 2.0.

Källor 

"Volkswagens of the word"

Se även
 Volkswagen Logus 

Pointer
Framhjulsdrivna fordon
Volkswagen Santana

Volkswagen Santana är en bilmodell från Volkswagen lanserad 1981. Den är baserad på Volkswagen Passat 32b, den andra Passat-generationen, men fick sedankaross istället för halvkombi. Den i Tyskland tillverkade modellen producerades under åren 1981-1985. De olika utrustningsalternativen var CX, LX och GX, motorvarianter från 1,3 liter till 2,0 liter, 4 eller 5 cylindrar, det fanns också en 1,6 liters diesel, med eller utan turbo. I Sverige såldes den till att börja med bara med 5-cylindrig motor.

Historia
Namnet Santana kommer från Santa-Ana-vinden i Kalifornien. Skillnader gentemot systermodellen Passat var förutom bakdelen bland annat en annorlunda grill med vita blinkers direkt bredvid strålkastarna. Trots det stora bagageutrymmet och ett fördelaktigt pris lyckades Santana aldrig nå de försäljningssiffror Volkswagen satt upp i Tyskland och Europa varpå modellen övertog namnet Passat och fick en Passat-front fram till 1987 då produktionen i Tyskland lades ner. 

Den fyradörrarsmodell som presenterades hösten 1981 levde fram till 1985, och fick tillbaka det ursprungliga namnet Passat. På vissa utlandsmarknader bibehölls namnet Santana. Passaten var av typ kombikupé, Santana var en sedanmodell. Volkswagen Santana kom under 1980-talet att tillverkas över hela världen: Tyskland, Brasilien, Kina, Belgien, Argentina, Japan, Namibia och Sydafrika. Modellen tillverkas fortfarande i en moderniserad version, Santana 3000, i Kina. 

Volkswagen Santana lyckades inte i Europa men firade stora framgångar i Brasilien och Kina. I Brasilien tillverkades Santana från 1984 och fram till 2006. Santana var en storsäljare i mellanbilsklassen. I Brasilien fanns också en tvådörrsversion samt en kombiversion som motsvarade VW Passats kombiversion. Kombiversionen fick namnet Quantum. I Kina började man tillverka Santana 1983 och modellen har kommit i modernare versioner två gånger: 1995 kom Santana 2000 och 2004 kom Santana 3000. Santana tillverkas genom ett jointventure mellan Shanghai Volkswagen och Shanghai Automotive Industry Corporation.

I Japan tillverkades Santana på licens av Nissan 1984-1990. Den såldes under namnet Volkswagen Santana av Nissan-återförsäljare och med delar tillverkade i Japan. I Nordamerika såldes både Passat och Santana under namnet VW Quantum.

Externa länkar 

 VW Santana

Källor

Santana
Framhjulsdrivna fordon
Volkswagen Schwimmwagen

Volkswagen Schwimmwagen Typ 166 är en amfibiebil från Volkswagen som lanserades den 21 september 1940. Fordonet är fyrhjulsdrivet. Redan från början levererades den med en starkare motor än Kübelvagen med en cylindervolym på  cm³ och 24,5 hk. Motortypen blev från mars 1943 standard på alla VW-modeller under kriget.

Det är den enda bil från Volkswagen som utrustats med centralsmörjning. När bilen hade varit i vatten var det viktigt att alla smörjnipplar fick nytt fett, dels för smörjningen och dels för att tränga ut eventuellt vatten. Med centralsmörjningssystemet kunde man få bilen smord med några tryck på en knapp. Bilen hade en trebladig propeller som drevs med tre kedjor för styrka och hållbarhet. En gångjärnskonstruktion förband hela paketet med en kopplingsanordning direkt på vevaxeln. Det stora problemet var att fordonet inte kunde backa i vatten. Styrningen sköttes med framhjulen eller genom att lägga fordonet i backväxel, vilket var primitivt men fungerade i de hastigheter som var aktuella.

Serieproduktionen startade hösten 1942 och under året tillverkades 511 fordon. 1943 tillverkades 8 258 stycken. Under slutet av 1944 uppstod produktionsproblem på grund av de allierades bombningar av fabriken. Den sista bilen tillverkades 26 augusti 1944. Produktionen upphörde på grund av att karosserierna från företaget Ambi-Budd i Berlin inte kunde levereras. Enligt Volkswagenwerks siffror tillverkades totalt 14 276 exemplar av Typ 166.

Källor

Externa länkar

Schwimmwagen
Militära amfibiefordon
Bakhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Mike Powell

Nation:  

Michael "Mike" Anthony Powell, född 10 november 1963 i Philadelphia i Pennsylvania, är en amerikansk före detta friidrottare. Powell innehar världsrekordet i längdhopp sedan 1991, då han hoppade 8,95 m i VM-finalen i Tokyo. Före finalen innehade landsmannen Bob Beamon världsrekordet med 8,90 m från olympiska spelen i Mexico City 1968. Då landsmannen Carl Lewis noterade 8,91 m (i för stark medvind för att räknas som världsrekord) var Powell tvungen att slå världsrekord för att vinna VM-guldet.

Året därpå, 1992, fick Lewis sin revansch då han vann OS i Barcelona på 8,67 m, 3 cm längre än Powell. Detta blev således en repris på olympiska spelen i Seoul 1988 då Lewis vann före Powell.

Vid världsmästerskapen i württembergska Stuttgart 1993 slapp Powell konkurrens från Lewis (som koncentrerade sig på 100 m och 200 m löpning) och kunde försvara sitt VM-guld. Powell var, i frånvaro av en justerad Lewis, favorit inför VM i Göteborg 1995 men blev trea, besegrad av kubanen Iván Pedroso och Jamaicas James Beckford. Sitt sista stora framträdande gjorde Powell vid OS i Atlanta 1996. I vanlig ordning vann Lewis (4:e OS-guldet i följd) medan Powell misslyckades kapitalt.

Se även
Herrarnas längdhopp vid VM i friidrott 1991

Referenser 

Födda 1963
Amerikanska längdhoppare
Världsmästare i längdhopp
Världsrekordhållare i längdhopp
Män
Levande personer
Personer från Philadelphia
Amerikanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1988
Olympiska silvermedaljörer 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996