kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bauxit

Bauxit, med kemiska formeln AlOx(OH)3∓2x, från franskans bauxite efter att först ha hittats i Les Baux-de-Provence i södra Frankrike, är en lerliknande, rödbrun jord- eller bergart med korniga eller leriga massor, ur vilken aluminium, koppar och järn kan utvinnas. Jordarten består huvudsakligen av aluminiumhydroxidmineraler som innehåller järnsalter, såsom böhmit, diaspor eller gibbsit.

Bauxit är en mycket vanlig jordart. Den bildas av olika bergarter, såsom granit som innehåller mycket aluminium och inte järn som många tror, vittrar sönder och blandas ihop till en aluminiumhaltig lera. Vittringen kallas för lateritbildning, och där förs de flesta beståndsdelarna i bergarten bort med grundvattnet. Bauxiten är ett svårlösligt aluminiumhydroxid, och är då en rest när övriga mineraler förts bort. Bauxit innehåller mellan 25 och 55 viktprocent av aluminium. Det innehåller även några få procent kisel, järn och titan. 1990 var utvinningen av bauxit på 115 miljoner ton. Det förekommer bland annat i Västafrika och i Sydamerika och i Australien; främst i tropiska och subtropiska områden. Australien står för ungefär 31 procent av utvinningen. Bauxit används till framställning av aluminium och föreningar med aluminium, samt vid tillverkning av högeldfasta lergods.

Produktionstrender 

2007 var Australien en av topproducenterna av bauxit med omkring en tredjedel av världsproduktionen, följt av Kina, Brasilien, Guinea och Indien. Även om efterfrågan på aluminium snabbt ökar är de hittills kända bauxitmalmsreserverna tillräckliga för att klara av världens efterfrågan på aluminium i flera hundra år. Samtidigt medför en ständigt ökande grad av återvinning av aluminium, vilket främst görs för att minska elförbrukningen vid aluminiumtillverkning, att de kända bauxitreserverna kommer att räcka mycket längre än man tidigare trott.

a) USA:s gruvbrytning nästan obefintlig.

Källor 

 Bauxit, hämtat från Nationalencyklopedins nätupplaga. Läst 2010-09-21.

Noter 

Jordarter
Bergarter
Sedimentära bergarter
Aluminiummineral
Efter floden

Efter floden är en postapokalyptisk science fictionroman från 1982 av P.C. Jersild. Boken är genomgående skriven i presens.

Boken är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Handling 
Boken tar plats i en framtida version av vad som en gång i tiden kallades Sverige och utspelar sig ungefär 30 år efter att ett globalt atomkrig till synes har utplånat hela den mänskliga civilisationen, inte bara i Sverige utan i alla länder och på alla kontinenter. Handlingen är förlagd till Stockholms skärgård där sand har smälts till glas, växtligheten är nästan obefintlig och de djurarter som överlevt lever i ständig ekologisk obalans. Mänskligheten håller också på att förtvina, till stora delar beroende på ren förtvivlan inför den värld den en gång tog för given och som på grund av kriget gick förlorad. Många personer i romanen fruktar också fortplantningen på grund av de eventuella mutationer och missbildningar som skulle kunna orsakas av den efter kriget ständigt närvarande radioaktiviteten. På grund av detta föds inga nya barn och alla levande individer i romanens början är gamla män som allesammans upplevde och överlevde Kriget, men som samtidigt absolut ej heller vill tala om det på grund av det extrema trauma som det innebar för dem att förlora hela sin värld och sin samtid.

Av anledningar som inte nämns (men som till synes tycks vara vanligt förekommande: våldtäkt och efterföljande kannibalism), har kvinnor blivit extremt sällsynta. Bokens huvudfiguren Edwin "Fittmun" (så kallad på grund av sin harmynthet), försörjer sig därför som älskare åt sjökaptener på mindre båtar. Han blir tidigt i boken övergiven (till synes på grund av vidskeplighet hos sina skeppskamrater) och lämnad åt sitt öde på en icke namngiven ö (dock troligtvis Gotland, där Jersild själv tillbringade stora delar av sin uppväxt). Resten av boken handlar huvudsakligen om Edwins kamp för överlevnad på denna sparsamt befolkade ö, där mat och färskvatten är en stor bristvara.

Öns enda invånare är ett gäng åldrande straffångar som plundrar och skövlar allt de kommer över, samt en handfull bedagade religiösa kvinnor och några enstaka eremiter. Den så kallade "Ekonomin" är reducerad till byteshandel och röveri och den enda sjukvård som står till buds tillhandahålls av en före detta baseboll-spelare, kallad Petsamo, som drar nytta av sin färdighet som pricksäker kastare för att freda sig undan diverse angripare. Denne blir, i sinom tid, Edwins motvillige rådgivare. En strimma av hopp anländer i berättelsen när en ung finska anländer till ön och blir gravid tillsammans med Edwin, men det hela slutar likväl i elände då Gotland i romanens slutskede slutar sina dagar som totalt avfolkat och sterilt på grund av diverse muterade sjukdomar och ekologisk obalans som utplånat allt levande. Faktum är att intet liv över huvud taget i romanens slutskede finns kvar på ön; inte ens i form av insekter eller enkel växtlighet.

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 

Skönlitteratur 1982
Svenska science fiction-romaner
Stockholms skärgård i skönlitteratur
Verk av P.C. Jersild
Spetsbåge

En spetsbåge är en båge som består av två cirkelsegment som möts i båghjässan så att där bildas en spets. Den var en av de mest utmärkande inslagen för den gotiska stilen – även kallad "spetsbågestil" – inom medeltidens arkitektur.

Den vanliga, liksidiga spetsbågen konstrueras så att cirkelsegmentens medelpunkter ligger i motstående anfang. När medelpunkterna läggs utanför anfangen benämns bågen hög spetsbåge eller lansettbåge, och om medelpunkterna läggs på bågens baslinje kallas spetsbågen tryckt.

Spetsbågen fick ett avgörande inflytande på den gotiska arkitekturen. Den kunde alltefter behov göras mer eller mindre brant och medgav därför stor frihet vid takkonstruktionen, medan den romanska stilen endast tillät kvadratiska valv över byggnadens olika partier. Mittskeppets kvadratiska valvok kunde nu förvandlas till rektangulära, och man kunde låta varje kvadratiskt valvok i sidoskeppen motsvaras av ett rektangulärt i huvudskeppet, så att varje enskild pelare i lika mån användes som stöd för helheten.

Även draperi-, karnis-, köl-, triangel- och tudorbågen kan kallas för spetsbågar.

Se även 
Gotik
 Trifoliebåge

Referenser

Bågar
Florett

Florett (äldre franska floret, liten blomma) är en fäktvärja som är försedd med en skyddande utslagen knopp på klingspetsen. Benämningen härleder sig av den ursprungliga blomknoppsliknande knoppen. Vapnet leder sitt ursprung som skolvapen i fäktning från Ludvig XIV:s första tid, omkring 1643.

Floretten är avsedd endast för stöt. Klingan har ett fyrkantigt tvärsnitt och är böjlig och fjädrande. Den används dels som övningsvapen för inlärande av fäktning, dels som tävlingsvapen i modern sportfäktning.

Källor 
Svensk uppslagsbok 1955
Norstedts uppslagsbok 1948 

Svärd
Sabel (fäktsport)

Sabel är en gren inom sporten fäktning. Sabel skiljer sig från de övriga grenarna, värja och florett, bland annat genom att man kan få poäng både genom hugg och stötar.

Giltiga träffytor innefattar hela överkroppen utom händerna (bål, huvud och armar till handleden). I elektrisk sabel registreras träffar genom en lamé-jacka och kablage till en elektrisk box. Huvudträffar registreras genom metallmasken som sabrören bär. En sabelattack är antingen en egg-attack (ett hugg) eller en spets-attack (en stöt), eggen är dock mycket vanligare. Sabel använder ett prioritetssystem som liknar det i florett, det finns dock vissa små skillnader i hur en attack anses starta och sluta. I sabel anses attacken sluta när sabrören sätter ner sin främre fot efter att ha börjat föra vapnet framåt.

Den moderna sabelfäktningen anses ha grundats av italienaren Italo Santelli.

Fäktning
Ortonormerad bas

Inom linjär algebra kan en ortonormerad bas eller ortonormal bas (ON-bas) ses som ett koordinatsystem, så kallat ortonormerat koordinatsystem eller ON-system, där koordinataxlarna är ortogonala (sinsemellan vinkelräta) enhetsvektorer (det vill säga vektorer av längden 1). En ON-bas bestående av N vektorer spänner upp ett N-dimensionellt euklidiskt rum, vilket innebär att varje punkt eller vektor i rummet kan uttryckas som en linjärkombination av ON-basens vektorer.

Exempel

Euklidiska rum
I det euklidiska rummet  kan varje vektor  skrivas som en summa av sina komposanter:

I denna summa ger enhetsvektorerna ,  och  upphov till ett rektangulärt koordinatsystem i . I detta sammanhang är det mängden av enhetsvektorer  som utgör en ortonormerad bas för det euklidiska rummet

Funktionsrum
Mängden {fn : n ∈ Z} med  ger en ortonormerad bas på det komplexa rummet L2([0,1])

Andra rum
Mängden {eb : b ∈ B} med eb(c) = 1 om b=c och 0 i övrigt ger en ortonormerad bas på rummet l2(B).

Definition

Linjärt spann 
Låt  vara en delmängd till ett vektorrum . Det linjära spannet av  är den mängd, , som består av alla linjärkombinationer

vars koefficienter  är komplexa tal och vars komponenter  är element i mängden .

Total mängd 
En delmängd  till ett normerat rum, , är en total mängd om det slutna höljet av dess linjära spann utgör hela rummet ; det vill säga om

Ortonormerad mängd 
En delmängd  till ett 
pre-Hilbertrum , säges vara en ortonormerad mängd om den inre produkten  mellan två element  är

Ortonormerad bas 
En delmängd  till ett pre-Hilbertrum , säges vara en ortonormerad bas till  om  är en total, ortonormerad mängd.

Geometri
Linjär algebra
Funktionalanalys
Naftalen

Naftalen, C10H8, är en aromatisk kolväteförening, mer specifikt en acen, som till sin struktur består av två bensenringar som är ihopkopplade.

Egenskaper
Ämnet uppträder som en vit kristallmassa eller tunna, rombiska kristaller, med en karaktäristisk genomträngande lukt. Smaken är lätt etsande. Det har en obetydlig löslighet i vatten, men löses lätt i bensen, toluen, eter, fettämnen m m. Ämnet förflyktigas redan vid vanlig rumstemperatur och brinner med en starkt lysande låga under kraftig sotutveckling.

Förekomst
Naftalen förekommer i små mängder i olika eteriska oljor och kan bildas vid stark överhettning av organiska ämnen som etanol, kamfer, ättiksyra eller acetylen.

Den viktigaste förekomsten är dock i stenkolstjära, som kan innehålla 5–10 % naftalen. Det är särskilt den tjäroljefraktion som kallas mellanolja, som kan innehålla den största mängden. Det kan utvinnas ur denna som en biprodukt.

Användning
Naftalen är ett viktigt utgångsmaterial för framställning av en rad kemiska föreningar, som används för tillverkning av tjärfärgämnen, ftaleinfärgämnen (eosin) och konstgjord indigo. Genom hydrering bildas de två tekniskt viktiga produkterna dekalin och tetralin.

Naftalen är mycket giftigt för vattenorganismer och kan orsaka långvarig skada på vattenliv. Ämnet användes förr till tillverkning av malkulor.

Källor
Meyers varulexikon, Forum, 1952

Se även 
 Difenyl

Hälsovådliga luftföroreningar
Insekticider
Antiseptika
Aromatiska kolväten
Cyklopropan

Cyklopropan är den enklaste cykloalkanen.

Då vinkeln mellan C-C - bindningarna är så liten som 60 grader, är cyklopropan reaktiv; typiska reaktioner börjar med att ringen spricker och bildar en fri radikal som är reaktiv i båda ändarna.

Cyklopropan har tidigare använts som narkosmedel. Då användes en blandning med 20–25 % cyklopropan och resten syrgas. På grund av brandfaran har man övergått till obrännbara halogenalkaner som halotan.

Se även
Propan
Cyklopropen 

Generella anestetika
Cykloalkaner
Himni i Flamurit

Himni i Flamurit ("Hymn till flaggan") är Albaniens nationalsång. Texten är Aleksandër Stavre Drenovas verk.

Hymnen publicerades först 1912 i den albanska nyhetstidningen Liri e Shqipërisë ("Albaniens frihet") som hade sitt huvudkontor i Bulgariens huvudstad Sofia. Den ingick senare i Drenovas samling Ëndrra e lotë ("Drömmar och tårar") som publicerades i Rumäniens huvudstad Bukarest.

Musiken till nationalsången skapades av den rumänska kompositören Ciprian Porumbescu. Nationalsångens originaltitel var Betimi mi flamur. Ett annat namn är även Rreth Flamurit të Përbashkuar som är inledningen på nationalsången, men oftast används den mest kända titeln 'Himni i Flamurit. Himni i Flamurit är också ett poem av Fan Noli .

Under kommunistregimen, då religionsutövning förbjöds, fanns inte sista versen på nationalsången med. Den ursprungliga texten hade en extra vers som inte ingår i nationalsången idag.

Den ursprungliga texten från 1912
Rreth flamurit te përbashkuar
me një dëshire dhe një qëllim
Të gjith atje duk' ju betuar
Të lidhim besën për shpëtim

Prej lufte vec ay largohet
Që është lindur tradhëtor
Kush është burrë nuk frikohet
po vdes, po vdes si një dëshmor

Në dorë armët t'i mbajmë
Të mbrojmë atdhenë në çdo kënt,
Të drejtat tona ne s'i ndajmë;
Këtu armikët s'kanë vënt

Se zoti vetë e tha me gojë
Që kombet shuhen përmi dhé
Po Shqipëria do të rojë:
për të, për të luftojmë ne!

O flamur, flamur shënj' e shënjtë
Te ty betohemi këtu,
Për Shqipërin' atdhen' e shtrenjtë
Për nder edhe lavdimn' e tu.

Trim burrë quhet dhe nderohet
Atdheut kush iu bë therror
Për jet ay do të kujtohet
Mi dhet, mi dhet si një shenjtor

Externa mediefiler
 .wma-fil
 .mp3-fil
 MIDI-fil
 Partitur

Externa länkar

Nationalsånger i Europa
Albanska sånger
Bengaliska viken

Bengaliska viken är ett hav som är beläget i nordöstra delen av Indiska oceanen mellan Indiska subkontinenten och Malackahalvön och har formen av en triangel. International Hydrographic Organization har en snävare definition som inte inbegriper Andamansjön som ligger mellan Malackahalvön och ögrupperna Andamanerna och Nikobarerna.  

Bland de många floder som flyter ut i Bengaliska viken är Ganges, Brahmaputra, Godavari, Krishnafloden och Kaveri de största.

Stora hamnstäder vid Bengaliska viken är i Indien bland annat Chennai, Visakhapatnam, Calcutta och Puducherry, i Bangladesh bland annat Chittagong och i Myanmar främst Rangoon.

Vasco da Gama blev 1498 den förste europé att kartlägga Bengaliska viken.

Källor 

Britannica Concise Encyclopedia; Bengal, bay of

Se även 
 Jordbävningen i Indiska oceanen 2004

Bukter i Asien
Indiska oceanen
Permafrost

Permafrost definieras som ett tillstånd där temperaturen i marken inte når upp över noll grader under minst två år i rad. Ovanpå permafrosten finns ett aktivt lager som tinar om våren och sommaren och fryser igen under vintern. Det aktiva lagrets tjocklek beror på klimatet och markens värmeledande egenskaper men är på de flesta platser mellan en halvmeter och ett par meter. Permafrostens tjocklek beror bland annat på det nuvarande och det historiska klimatet. I områden långt norrut som har haft ett kallt klimat väldigt länge, exempelvis norra Sibirien, kan permafrosten vara flera hundra meter tjock. 

Permafrostområden finns i cirka en fjärdedel av landmassan på norra halvklotet, framför allt i Ryssland, Kanada och Alaska men även i Skandinavien, Grönland, Mongoliet, Himalaya och Alperna. Det finns permafrost på alla kontinenter utom i Australien.

I Sverige förekommer permafrost i vissa delar av fjällkedjan, exempelvis runt Kebnekaise, och i så kallade palsmyrar i nordligaste Sverige. I myrar bildas och skyddas permafrosten av att torven har speciella värmeledande egenskaper. När markytan är varm på sommaren är torven oftast mycket torr och leder därför värme dåligt, men på hösten ökar fukten i torven och när torven fryser ökar värmeledningsförmågan. På så sätt kyls marken av effektivt på vintern, men den värms inte lika effektivt på sommaren.

Permafrost innebär en utmaning när man ska bygga hus. Uppvärmningen av huset kan få permafrosten att tina under huset så att huset sjunker. Man kan lösa det genom att bygga huset på pelare (antingen så att luften når under huset, eller på pelare som når ner till stabil permafrost, runt 15 meter ned), eller genom att lägga ett tjockt stabilt stenlager som isolerar huset nedåt. När man ska ha vattenledningar brukar de läggas ovan marken, för att de kan tina upp permafrosten annars och för att det är svårt att gräva i frosten. Vägar blir lätt dåliga i permafrost. 

På Svalbard är marken, utom en liten del av det översta lagret sommartid, fruset ned till mellan 100 meters och 300 meters djup. Minst tjocklek är det i låglänta lägen och invid bergens fötter. Således har till exempel i Josefine- och Sofiegruvorna i Ny-Ålesund mätts permafrost ned till 130–140 respektive 150 meter och i Sveagruva 320 meter.

Den sibiriska staden Jakutsk är den största staden som är byggd på permafrost.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Se även 
Tjäle

Externa länkar 
 «Limet» i bakken forsvinner – nyhet 21 maj 2009 på yr.no (norskt bokmål, läst 2009-06-23)

Hydrologi
Geomorfologi
Bridget Fonda

Bridget Jane Fonda, född 27 januari 1964 i Los Angeles i Kalifornien, är en amerikansk skådespelare.

Bridget Fonda filmdebuterade redan 1982 i komedin Snutpolarna. Någon uppmärksamhet fick hon knappast förrän fram mot slutet av 1980-talet, då hon fick större roller i Shag (1988) och Skandalen (1989). En liten roll fick hon i Gudfadern del III (1990) och spelade därefter i flera kända filmer, som Jackie Brown (1997) och En enkel plan (1998).

Privatliv 
Bridget Fonda är dotter till Peter Fonda, brorsdotter till Jane Fonda, och sondotter till Henry Fonda. År 2003 gifte sig Fonda med kompositören Danny Elfman. Efter deras giftermål har Fonda ej medverkat i fler filmer.

Filmografi i urval 

 1994 – Little Buddha

 (röst)

Externa länkar 

 
 

Amerikanska skådespelare
Födda 1964
Kvinnor
Levande personer
Alumner från New York University Tisch School of the Arts
Karnataka

Karnataka är en delstat i södra Indien och är hem för dem som talar språket kannada. Även kodava takk, tulu och konkani talas här.

Historia

Nyare historia 
Det område som nu kallas Karnataka blev en delstat 1956 genom att den tidigare delstaten Mysore utökades med andra kannadatalande områden. Delstaten fick dock sitt nuvarande namn först 1 november 1973. Innan britterna tog över 1831 härskade maharadjan av Mysore över stora delar av området. 

Så sent som 1898 härjade en pestepidemi.

Äldre historia 
Delstatens namn kommer av Karnata eller Karnataka som är sanskritisk namnform (egentligen ett dravidiskt ord med betydelsen "svart land") för det folk av dravidisk stam i Sydindien som vanligen går under benämningen Kanarese, numera kannada, och ett gammalt hindurike som sträckte sig från Gandigama till Kap Comorin och upplöstes på 1000-talet. 

I Brittiska Indien omfattade "Karnatik" södra delen av presidentskapet Bombay, med huvudort Hubli och omfattande det gamla Karnata jämte Chola och Pandya och var en del av det av Vetala grundade rajputriket Vijayanagar med huvudstaden Vijayavanpura, som i mitten på 1500-talet erövrades av de muslimska härskarna av Bijapur och Golconda och sedan införlivades med Aurangzebs (1686) rike. Omkring 1750 var Karnataka en nästan självständig småstat under nawaben av Arcot; 1856 införlivades det med det brittisk-indiska riket. 

Karnatik var även namn på ett landskap i presidentskapet Madras vid Bengaliska viken som omfattade distrikten Nellore, Chengalpat, norra och södra Arcot, Salem, Trichinopoly, Tanjore, Madurai och Tinnivelli, där befolkningen i allmänhet talade tamil och telugu.

Baindoor var ett mindre furstendöme som uppstod efter Vijayanagars fall. Det ingår nu i Karnataka.

Samhälle 
Vid sidan av den hinduiska majoriteten finns här även en jainistisk minoritet som är större än den muslimska.

Läskunnigheten är 67,04 procent totalt, 76,29 procent bland männen och 57,45 procent bland kvinnorna.

Administrativ indelning

Ekonomi 
Karnataka står för 90 % av Indiens guldproduktion. Den traditionella produktionen i delstaten inkluderar kaffe, siden och elfenbenssnide.

Delstatsregeringen satsar hårdare än någon annan på IT-baserad myndighetsutövning vilket också återspeglas på industrin; elektronik och dataindustri är de största branscherna.

Källor

 
Ugglan
Jörgen Edman

Lars Jörgen Edman, född 18 mars 1944 i Engelbrekts församling, är en svensk sångare. 

Jörgen Edman spelade in ett par duetter tillsammans med Agnetha Fältskog,  Sjung denna sång  och Någonting händer med mig, 1968. Han har spelat in ett stort antal soloplattor under andra hälften av 1960-talet och början på 70-talet, samt flera  duetter med Barbro Skinnar. Han har senare spelat in ”Ur svenska hjärtans djup” och skivan ”O Helga Natt, Jörgen Edman & kören Ad Libitum, liveinspelad i Ansgarskyrkan i Linköping 1976.
Sjöng i gruppen "Polarna & Jörgen Edman" fram till slutet av 80-talet, vilka bland annat deltog i Melodifestivalen 1978 med låten Lilla stjärna.

Polarna & Jörgen Edman spelade på stadshotellet i filmen  Repmånad.
Låtarna som framförs i filmen "Repmånad" är Eva (strippan från Trosa), Välkommen hem och Vid mitt fönster.

Jörgen Edman har framfört en version av "Adams julsång", mer känd som "O helga natt" på plattan "O Helga Natt" inspelad i Ansgarskyrkan i Linköping 22-23 september 1976 med kören Ad Libitum.

Referenser

Födda 1944
Svenska sångare
Män
Levande personer
Personer från Nacka
Deltagare i Melodifestivalen 1978
Valvbåge

En valvbåge är en båge där en serie stenar vilar mot varandra i en bågfrom. 

Valvbågar har den egenskapen att de omvandlar dragkrafter till tryckkrafter, vilket i synnerhet eftersträvas i stenarkitektur eftersom sten som material är dåligt på att uppta dragkrafter. En valvbåge saknar draghållfasthet. Ett stort tekniskt problem är att få vederlagen att uppta de horisontalkrafter som bågen skapar i anfangen.

Bågar
Valv
Byggteknik
Orficism

Orficism, eller Orfism, är en mystisk grekisk religionsform från 600-talet f.Kr. som ansågs grundad av Orfeus. De sista spåren av samfundet härrör från 300-talet f.Kr. Orficismen kan vara en av gnosticismens förebildare.

Enligt orficismen dödades Dionysos, arvtagare till Zeus, av titanerna. Dionysos återuppstod dock och titanerna dödades av Zeus blixtar. Ur askan från titanerna skapades människorna, som alltså är både gudomliga, genom arvet från Zeus, och gudsfientliga genom att de skapats ur askan från titanerna.

Själen ansågs vara odödlig och orfikernas lära betonade syndens bestraffning och själavandring. Kroppen betraktades som "själens grav". Orficismen var asketisk och syftade till att man sonade sin synd och odlade sin gudomlighet, därmed undslippande den ständiga återfödelsen. Man tillämpade även avhållsamhet och vegetarianism.

Skapelsemyt 
Kronos (tiden) skapar ur kaos och etern ett världsägg av silver, ur vilket den strålande guden Phanes framgår, även kallad Erikapaios eller Protogonos (den förstfödde). Denne föder natten och med henne himmel och jord, vilkas barn är Okeanos och Thetys; sedan följer Kronos och Rhea. Slutligen vinner Kronos’ son Zeus herraväldet och uppslukar Phanes, upptar i sig fullkomligt dennes väsen och blir nu nydanaren av världen. Med Persefone föder han Dionysos eller Zagreus, åt vilken han ger spiran i hans gosseår. Men gossen sönderslits av titanerna och fortärs, och blott hans hjärta räddas av Athena. Zeus förtär hjärtat och föder sedan med Semele en son, som är den till livet återväckte Dionysos-Zagreus.

Se även
Pytagoréerna

Referenser
Uppslagsordet "orfiker" i Religionslexikonet (översättning Joachim Retzlaff, Forum, 1996)

Fotnoter 

Religion i antikens Grekland
Nabilon

Nabilon, summaformel C24H36O3, är ett hallucinogent preparat, antikräkmedel, patenterat 1975 av läkemedelsföretaget Eli Lilly.

Substansen är narkotikaklassad i Sverige och ingår i förteckning II, men finns för närvarande inte upptagen i förteckningarna i internationella narkotikakonventioner.

Källor

Cannabinoider
Bensokromener
Fenoler
Ketoner
Narkotikaklassade läkemedel
Antiemetika
Myrofin

Myrofin, summaformel C38H51NO4, är ett smärtstillande preparat som tillhör gruppen opioider. Ämnet har en molmassa på 585,82 g/mol.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckningen N I i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Källor 

Opioider
Morfinaner
Fenoletrar
Karboxylestrar
Narkotikaklassade läkemedel
MPTP

MPTP, 1-metyl-4-fenyl-1,2,3,6-tetrahydropyridin, är ett nervgift som skadar de nerver som innehåller signalsubstansen dopamin. Genom att störa dessa system ger giftet upphov till neurologiska symtom som liknar dem som drabbar patienter med Parkinsons sjukdom. 

Giftet upptäcktes 1982 sedan några narkotikamissbrukare som intagit ett felaktigt tillverkat meperidin drabbades av Parkinsons sjukdom.

Toxikologi