kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zisis Vryzas

Zisis Vryzas (grekiska: Ζήσης Βρύζας), född 9 november 1973 i Kavala, är en grekisk före detta fotbollsspelare som avslutade spelarkarriären i januari 2008. 

Under karriären, som inleddes 1991, spelade han i bland andra PAOK FC, AC Perugia, ACF Fiorentina och Celta Vigo. Mellan 1994 och 2006 spelade Vryzas 68 matcher och gjorde 9 mål för det grekiska landslaget och var med och vann guld vid EM 2004. Han är numera vice president i PAOK FC.

Grekiska fotbollsspelare
Grekiska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsfunktionärer
Män
Födda 1973
Levande personer
Spelare i PAOK FC
Spelare i Perugia Calcio
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i RC Celta de Vigo
Spelare i Torino FC
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i Fifa Confederations Cup 2005
Spelare i Grekiska superligan
Spelare i La Liga
Spelare i Serie A
Sten Wennlo

Sten Wennlo, född 5 maj 1925, död 11 oktober 2017 i Nyköping, var en svensk företagsledare som större delen av sin karriär var verksam inom Saab-koncernen.

Wennlo föddes i Berga by utanför Kalmar. Hans mor var dotter till en lantbrukare och hans far var sågverksfaktor från Norrland. Modern var ekonomiskt lagd entreprenör som drev kafé och pensionatrörelse och svarade för familjens uppehälle i många år då fadern hade svårt att anpassa sig till livet i Småland men fick så småningom anställning som värderingsman för att klassa ädelträ.

Efter att ha avlagt realexamen och kvällsgymnasium i Stockholm som finansierats av olika diversejobb, bl.a. som vaktmästare på Poliskammaren i Stockholm, var det dags för militärtjänst och därefter arbete som sport- och motorjournalist 1948–1957, bland annat på Kalmar läns tidning och Norrköpings Tidningar.

Han blev 1957 PR-chef vid Ana, som 1960 köptes Ana av Saab och 1965 blev han försäljningsdirektör vid Saab-Ana samt dess marknadschef 1972.

1976 blev Wennlo chef för Saabs personbilsdivision inom Saab-Scania och var det fram till 1987. 

Sten Wennlo var bland annat med och beslutade om Saabs satsning på turbotekniken i slutet av 1970-talet och samarbetet med De fyras klubb som ledde till lanseringen av SAAB 9000 1984. Wennlo beskriver sin tid vid Saab i sina memoarer i boken "Mitt liv med Saab".

Saab köptes upp av GM och det framgångsrika samarbetet med De fyras klubb avslutades till Wennlos besvikelse och så sent som 2009 då det ryktades om att Fiat var intresserad av att köpa Saab skrev han en insändare om detta i Expressen.

Wennlo hade även ett stort engagemang och intresse i kultur- och sportlivet i Nyköping och låg bakom Saabs stöd och sponsring av många av stadens kultur- och idrottsevenemang. Filharmonikerna, Nyköpings BIS och Nyköpings kammarkör var några av de verksamheter som stöttades. När staden fyllde 800 år 1987 låg Sten Wennlo bakom att Saab gav Nyköping en nyskriven balett i födelsedagspresent. Den var skriven av koreografen Birgit Cullberg, som också hade rötter i staden, och handlade om Nyköpings gästabud.

Efter sin tid på Saab tog Wennlo upp skrivandet igen och skrev under en period "Sommarsurr" för Sörmlands Nyheter. Tillsammans med hustrun Gun, som gick bort 2016, delade han ett stort golfintresse, och under en period var han ordförande för Södermanlands Golfförbund.

Bibliografi
 Mitt liv med SAAB, Streiffert, 1989

Referenser 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer med anknytning till Saab
Födda 1925
Avlidna 2017
Män
Retro (tidning)

Retro, nostalgisk biltidning, utgiven i tio nummer av Teknikens värld under 1999 och 2000. Chefredaktör var Calle Carlquist och i tidningen skrev bland andra Claes Johansson och Carl Legelius.

Svenska motortidningar
Ebenholts

Ebenholts är en samlingsbenämning för träslag i släktet Diospyros och ibland även andra träslag av liknande karaktär, som Brya ebenus.

Ebenholts är ett mycket hårt, men sprött, svart trä, som ofta används i dekorativt syfte, men dess hårdhet utnyttjas också exempelvis i detaljer till musikinstrument. De svarta tangenterna på pianon tillverkades förr ofta av ebenholts, liksom detaljer på moderna stråkinstrument fortfarande gör. 

Tidigare har ebenholts även använts som vattensmorda lager för ex.vis propelleraxlar. Ebenholts växer i tropiska områden. 

Träslaget finns även i andra färger såsom  vit, grön, röd och  brokig beroende på var och på vilken kontinent det vuxit.

Referenser 

Trä
Eb Växtindex
Bengt Gadefeldt

Bengt Gadefeldt, född 1924, död 27 maj 2001, var en svensk motoringenjör och chef för Saab-Scanias motorkonstruktionsavdelning 1969–1989.

Bengt Gadefeldt var en av de mest inflytelserika personerna bakom Saabs övergång till turbomotorer i personbilar i slutet av 1970-talet. Gadefeldt hade stor erfarenhet av turbotekniken från sin tid på Scania-Vabis.

1978 tilldelades Gadefeldt utmärkelsen Guldkuggen för sina insatser inom utvecklingen av Saabs turbomotorer.

Referenser

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer med anknytning till Saab
Personer verksamma inom bilindustrin
Män
Födda 1924
Avlidna 2001
ZF Sachs AG

ZF Sachs AG, tidigare Fichtel & Sachs, är ett tyskt industriföretag i Schweinfurt. Det är en betydande leverantör av komponenter till fordonsindustrin. Sedan 2001 ägs företaget av ZF Friedrichshafen AG.

Historia
Företaget grundades 1895 som Schweinfurter Präzisions-Kugellagerwerke Fichtel & Sachs av Ernst Sachs och Karl Fichtel. År 1903 lanserades det än idag i stora upplagor tillverkade Torpedonavet för cyklar, vilket inledde en stor tillväxtera. Fichtel & Sachs började tillverka motorer, stötdämpare och kopplingar för den tyska fordonsindustrin. Man tillverkade också två, tre och fyraväxlade mopedmotorer som användes av många mopedmärken i Sverige från mitten av femtiotalet till en bit in på åttiotalet. Det förekom även en automatväxlad motor som hette Saxonette. Mopedmotorerna är kända för tillförlitlighet och skramlig gång. Även större motorer som satt på flera svenska och utländska motorcyklar tillverkades av Fichtel & Sachs.

År 1932 övertog Willy Sachs ledningen av företaget. Han överlät i praktiken ledningen av företaget på direktörerna Heinz Kaiser, Rudolf Baier och Michael Schlegelmilch som under 1930-talet hade 7000 anställda. År 1945 inledde företaget en återhämtning efter andra världskriget och fick fortsatta framgångar. 1958 tog Ernst Wilhelm Sachs över ledningen av företaget och ägde det tillsammans med sin bror Gunter Sachs. Ledning av företaget blev ingen framgångshistoria och efter felsatsningar och förluster lämnade Ernst Wilhelm Sachs företagsledningen 1967. Företaget invigde 1969 en ny stor fabrik - Werk Süd. 

Tillsammans med brodern sålde Ernst Wilhelm Sachs företaget 1976 till den brittiska koncernen GKN men köpet stoppades av Tysklands konkurrensverk. Istället sålde Ernst Wilhelms Sachs döttrar efter hans död, Ernst Wilhelm avled i en skidolycka 1977, företaget tillsammans med Gunter Sachs till Mannesmann 1987.

Man har under många år växt genom företagsköp och nya fabriksanläggningar har byggts över hela världen. År 2001 antog koncernen det namnet ZF Sachs efter ett uppköp av ZF Friedrichshafen AG. 2011 gick ZF Sachs upp i moderbolaget  ZF Friedrichshafen AG och är idag varumärket Sachs, med produkter inom koppling och stötdämpning.

Övrigt
Willy-Sachs-Stadion i Schweinfurt har fått sin namn efter företagets ledare Willy Sachs.

Litteratur
Ni däruppe - vi härnere, Günter Wallraff

Externa länkar
Sachs sida hos ZF Friedrichshafen, officiell webbplats

Se även
Familjen Sachs

 
Tyska tillverkare av fordonsdelar
Företag bildade 1895
Stadsparksvallen

Stadsparksvallen, i folkmun Vallen, är en fotbollsarena mitt i Jönköpings centralt belägna stadspark som är hemmaplan för Jönköpings Södra IF som spelar i Superettan. Stadsparksvallen har många gånger ansetts vara Sveriges vackrast belägna arena, då arenan ligger på ett berg med utsikt över Vättern och Jönköping.

Stadsparksvallen, som invigdes 1902, fungerade fram till 1981 även som friidrottsanläggning. Jönköpings Södra IF har spelat 12 allsvenska säsonger på Stadsparksvallen.

Riksidrottsförbundet utsåg under sitt 100-årsjubileum 2003 Stadsparksvallen till en av de 100 idrottshistoriska platserna i Sverige.

Namnet Stadsparksvallen tillkom 1927, efter en stor renovering och utbyggnad. Här har bland annat Svenska mästerskapen i friidrott 1911 och Amerikaspelen 1938, 1949 och 1950 anordnats. Världsmästerskapen i modern femkamp 1967 anordnades här av A6, och världsmästerskapen i frisbee 1996 anordnades här . Sveriges damlandslag i fotboll har också spelat matcher på Vallen – första gången 1985 mot Belgien.

Den 2 respektive 5 september 2022 spelade svenska damernas U23-landslag på Stadsparksvallen, när de mötte Belgien U23, respektive Spanien U23 

Året därpå spelades också damernas U-23s dubbelmöte på vallen den 12:e juli, respektive 16:e juli 2023 mot Kina U23. 

8 september 2023 mötte Sveriges herrar U21 Nordmakedoniens U21-lag på Vallen i en kvalmatch till herrarnas U21-EM.

Publikrekord Allsvenskan: 18 582 åskådare, seriefinal i Allsvenskan mellan Jönköpings Södra IF och Malmö FF, säsongen 1949/1950.

Publikrekord Superettan: 6 295 åskådare (slutsålt), i Superettan mellan Jönköpings Södra IF och Östersund FK 17 oktober 2015. (Extraläktare och delar av bortaläktaren användes under matchen till hemmasupportrarna).

16 augusti i Allsvenskan 2016, i ett möte mellan J-södra och Östersunds FK blev Stadsparksvallen unikt uppmärksammad både internationellt och i Sverige. I matchen stod det 1-1 när en åskådare tog sig in på planen i slutminuterna och slog ner Östersundsmålvakten Aly Keita. Matchen avbröts. EM-domaren Jonas Eriksson hade aldrig varit med om något liknande tidigare. Matchen fastställdes till 1-1. Åskådaren, som greps av polis, hade också hotat med att bomba Stadsparksvallen.

En försenad, större renovering och utbyggnad av arenan satte igång i maj 2020 och stod helt klar för säsongen 2022. Då ökade kapaciteten till 7300 personer. Laget spelade dock sin premiärmatch på arenan (som hade vissa delar färdigrenoverade) 21 augusti mot Falkenbergs FF säsongen 2021.

Referenser

Externa länkar

 Stadsparksvallen

Fotbollsanläggningar i Sverige
Sportanläggningar i Jönköpings kommun
Sport i Jönköping
Sportanläggningar invigda 1902
Byggnader och anläggningar i Jönköping
Finalarenor i Svenska cupen i fotboll
1902 i Sverige
Automatic Performance Control

Automatic Performance Control (APC) eller APC-systemet, Saabs system för att hantera variationer i bensinkvalitén, lanserat 1980. APC utvecklades av Per Gillbrand på Saab dels för att få bukt med motorskador på turbomotorerna orsakade av dålig bränslekvalitet, dels för att få turbomotorerna mer bränslesnåla.

Utveckling

Problemen med motorskador berodde ofta på att bränsle med för lågt oktantal användes, vilket ledde till att motorn "spikade", med allvarliga motorskador som följd. För att minska risken för spikningar hade turbomotorerna väsentligt lägre kompression än motorerna utan turbo, vilket ledde till dålig bränsleekonomi samt att motorn blev onödigt svag på låga varv.

APC är ett elektroniskt reglersystem som övervakar motorn och sänker laddtrycket ifall spikningar inträffar. Systemet består av en styrenhet som får signaler från trycksensor, knacksensor och varvtalsmätare. Styrenheten justerar laddtrycket med hjälp av en magnetventil med vilken den kan reglera öppningen av turbons övertrycksventil, wastegate, och därmed reglera laddtrycket.

Själva styrenheten är helt analog, dvs den är konstruerad av förstärkare, spänningsdelare och filter.

Knacksensorn är piezoelektrisk och skruvad direkt i motorblocket. Den fungerar som en mikrofon som ger en elektrisk utsignal som motsvarar vibrationerna i motorblocket.

Trycksensorn är en resistiv givare, vars resistans ökar med ökat laddtryck.

Varvtalssignalen är samma signal som går till tändspolen, fast på senare modeller förstärkt i en tändpulsförstärkare.

Styrenheten styr magnetventilen genom att öka och minska pulsbredden till den. Magnetventilen matas med motorns laddningstryck som via en strypning leds vidare till wastegaten. Genom att öppna en tredje port i magnetventilen kan APC-systemet släppa ut luft från wastegaten och på så sätt reglera laddtrycket.

APC är konfigurerad så att den med hjälp av trycksensorn reglerar laddtrycket mot en förutbestämd laddtryckskurva. Laddtrycket sänks på höga varv för att minska påkänningarna på motorn. Om APC känner spikningar sänks laddtrycket i steg tills spikningarna upphör, därefter höjs laddtrycket sakta igen.

APC gjorde det möjligt att höja kompressionen i turbomotorerna från 7,2:1 till 8,5:1 vilket gav bättre lågvarvsegenskaper och bättre bränsleekonomi.

Man kunde med hjälp av APC reglera ner laddtrycket på höga varv och slapp på så sätt att mekaniskt begränsa effekten på höga varv, vilket gjordes på turbomotorerna utan APC som hade kamaxlar som minskade effekten på höga varv.

Framförallt, APC gjorde att man kunde tanka motorn med betydligt lägre oktantal utan att riskera motorskador.

Saabs motorutvecklare Per Gillbrand är känd som hjärnan bakom APC, även om många var inblandade i utvecklingen av APC.

Det klassiska fristående APC-systemet fanns i Saab 900 Turbo ca 1981-1993 och i Saab 9000 Turbo 1985-1988. I senare modeller är APC-funktionen inbyggd i andra delar av motorstyrsystemet.

Referenser 

Saab (fordonsindustri)
Motordelar
P18

P18, P 18  eller P-18 kan syfta på:

P 18 Gotland – ett pansarförband inom svenska armén åren 1963–2005, se Gotlands regemente (gamla)
P 18 Gotland – ett pansarförband inom svenska armén sedan 2018, se Gotlands regemente (nya)
I18

I18 eller I 18 eller I-18 kan syfta på:

I 18 – en tidigare benämning på Västmanlands regemente åren 1816–1927.
I 18 – en tidigare benämning på Gotlands infanteriregemente åren 1928–1963.
I27

I27 eller I 27 eller I-27 kan syfta på:

I 27 – en tidigare benämning på Gotlands infanteriregemente åren 1887–1927.
I-27 – en Interstate Highway i USA, se Interstate 27.
KF Partizani

KF Partizani är en fotbollsklubb i Albanien, grundad 4 februari 1946 i huvudstaden Tirana. Klubben tog sig upp till albanska ligan första gången 1947. Klubben har vunnit sammanlagt 16 gånger i nationella fotbollstävlingar och är också ett av de kändaste lagen utanför Albanien. De har deltagit åtta gånger i Europacupen, tre gånger i UEFA-cupen, fem gånger i Balkan-kuppen och en gång i Intertotocupen.

Klubben spelade säsongen 2011/2012 i Kategoria e Dytë (nivå 3). Efter säsongen stod man som segrare i sin grupp (grupp B), och flyttades upp till Kategoria e Dytë.

Meriter

Inrikes 
Liga
 Kategoria Superiore (nivå 1)
 Vinnare (17): 1947, 1948, 1949, 1954, 1957, 1958, 1959, 1961, 1962–63, 1963–64, 1970–71, 1978–79, 1980–81, 1986–87, 1992–93, 2018–19, 2022–2023
 Kategoria e Parë (nivå 2)
 Vinnare (1):  2000–01

Cup
 Albanska cupen
 Vinnare (15): 1948, 1949, 1957, 1958, 1961, 1963–64, 1965–66, 1967–68, 1969–70, 1972–73, 1979–80, 1990–91, 1992–93, 1996–97, 2003–04
 Albanska supercupen
 Vinnare (1): 2004

Placering tidigare säsonger

Trupp 2019 
Uppdaterad: 1 augusti 2019

Källor

Externa länkar 
Officiell Hemsida
Soccerway

Fotbollsklubbar i Albanien
Sportklubbar bildade 1946
Sport i Tirana
Björn Hallman

Björn Jan Otto Hallman, född 1 december 1944 i Luleå, är en svensk kompositör, dirigent och musiker (piano, altviolin, flöjt).

Verksamhet
Hallman var anställd som kapellmästare vid Kungliga Operan i Stockholm 1971–1997. Under 1980-talet blev han känd som tonsättare och inledde sin tonsättarbana med Mässa för sopran, oboe, orgel och kör, framförd i Vatikanen.

Under åren 1984–1986 skrev han ett tjugotal verk, bland annat Sagan om Snövit (1981). Klarinettkonserten (1983) beställdes och uruppfördes av Göteborgssymfonikerna. Niklas Piccolas vänner (1983) framfördes över 100 gånger enbart i Sverige. Operan Förföraren (1984) handlar om Don Juans framfart i helvetet.
Familjeoperan Pomperipossas syster, som bygger Falstaff Fakirs berättelse med text av Birgitta Ribbegren, var ett beställningsverk av Kungliga Operan i Stockholm (1984), vilket återkom under flera  säsonger. Andra verk av Hallman är Cellokonsert, uruppförd i Åbo 1984, och Konsert för Två Violiner och orkester (1986). Sångcykeln Kalejdoskop (1984) för alt och orkester slår an ett tonspråk som kan påminna om den sene Sjostakovitjs inåtblickande musik. Till Helsingborgs 900-årsjubileum skrev han Suquamhövdingens brev (1985), uruppförd av Håkan Hagegård, som även framförde cykeln Den lycklige prinsen (1984), uruppförd av Elisabeth Söderström.

Bland senare verk kan nämnas Änglarnas trädgård för soli, kör och orkester (2000), Solitär opera i två akter (om Christina Nilsson), beställd av Operan och Musik i Kronoberg vid Växjös 650-årsjubileum (1992), Konsert för sopransaxofon och orkester (2004), Konsert för gitarr och orkester (2004), Konsert för flöjt och orkester (uruppförd 2005 av Jönköpings Sinfonietta), Konsert för piano och orkester (2011), Symfoni nr 1 (uruppförd 2013 i Kiev) och Konsert för trombon och orkester (2013).

Filmmusik

Källor

Björn Hallman på Svensk mediedatabas

Externa länkar
Björn Hallmans hemsida
 

Svenska filmmusikkompositörer
Svenska dirigenter
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Musiker från Luleå
Män
Födda 1944
Levande personer
Claude Garamond

Claude Garamond född cirka 1490, död 1561, var en fransk typsnittsskapare.

Claude Garamond var stilgjutare och kunglig boktryckare i Paris. Han var troligen lärling hos stämpelskäraren Antoine Augereau. Sent 1520-tal blev Claude Garamond kontaktad av parisaren och tryckaren Robert Estienne som önskade en uppsättning antikvor. Dessa typer sågs för första gången i Paraphrasis in Elegantiarum Libros Laurentii Vallae. Claude Garamonds former är en vidareutveckling av typer skurna åt Aldus Manutius av Francesco da Bologna med släktnamnet Griffo. Återstoden av Claude Garamonds matriser och patriser finns numera i Plantin-Moretus Museum i Antwerpen samt vid Imprimerie nationale i Paris.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Typografer
Grafiska formgivare
Födda 1400-talet
Avlidna 1561
Män
Svensk uppslagsbok
Zambezia

Zambezia är en provins i centrala Moçambique, med gräns mot Malawi i väster och kust mot Moçambiquekanalen i Indiska oceanen i öster. Provinsen har en total area på 103 127 km² och ett invånarantal på 3 892 854 (2007). Huvudstaden är Quelimane.

Administrativ indelning
Provinsen är indelad i sexton distrikt och en stad. 
Distrikt:
Alto Molocue, Chinde, Gilé, Gurué, Ile, Inhassunge, Lugela, Maganja da Costa, Milange, Mocuba, Mopeia, Morrumbala, Namacurra, Namarroi, Nicoadala, Pebane
Stad:
Quelimane

Källor

Externa länkar 

 Statoids

Moçambiques provinser
Tete (provins)

Tete är en provins i västra Moçambique, med gräns mot Malawi i öster, Zambia i norr och Zimbabwe i väster. Provinsen har 1 832 339 invånare (2007) på en yta av 100 724 km². Den administrativa huvudorten är staden Tete. Den konstgjorda sjön Cahora Bassa, uppdämd från Zambesifloden, med dess vattenkraftverk ligger i provinsen.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i tolv distrikt och två städer. 
 Distrikt:
 Angónia, Cahora Bassa, Changara, Chifunde, Chiúta, Macanga, Mágoé, Marávia, Moatize, Mutarara, Tsangano, Zumbo
 Städer:
 Moatize, Tete

Källor

Externa länkar 

 Statoids

Moçambiques provinser
Sofala

Sofala är en provins i centrala Moçambique. Den har kust mot Moçambiquekanalen, som är den del av Indiska oceanen som ligger mellan Moçambique och Madagaskar. Provinsen har en yta på 68 018 km² och ett invånarantal på 1 654 163 (2007). Den administrativa huvudorten är Beira.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i tolv distrikt och en stad. 
 Distrikt:
 Buzi, Caia, Chemba, Cheringoma, Chibabava, Dondo, Gorongosa, Machanga, Maringué, Marromeu, Muanza, Nhamatanda
 Stad:
 Beira

Källor

Externa länkar 

 Statoids

Moçambiques provinser
Niassa

För sjön som tidigare kallades Niassa, se Malawisjön.

Niassa är en provins i nordvästra Moçambique, gränsande till Tanzania i norr och Malawi, med Malawisjön, i väster. Provinsen har en total area på 129 056 km² och ett invånarantal på 1 178 117 (2007). Huvudstaden är Lichinga.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i femton distrikt och en stad. 

 Distrikt:
 Cuamba, Lago, Lichinga, Majune, Mandimba, Marupa, Maúa, Mavago, Mecanhelas, Mecula, Metarica, Muembe, N'gauma, Nipepe, Sanga
 Stad:
 Lichinga

Källor

Externa länkar 

 Niassa Web Portal
 Statoids

Moçambiques provinser
Nampula (provins)

Nampula är en provins i nordöstra Moçambique. Den har kust mot Moçambiquekanalen, som är den del av Indiska oceanen som ligger mellan Moçambique och Madagaskar. Nampula är den folkrikaste provinsen i landet och har 4 076 642 invånare (2007) på en yta av 81 606 km². Den administrativa huvudorten är staden Nampula.

Administrativ indelning 

Provinsen är indelad i 20 distrikt och 1 stad. 
 Distrikt:
 Angoche, Eráti, Ilha de Moçambique, Lalaua, Malema, Meconta, Mecubúri, Memba, Mogincual, Mogovolas, Moma, Monapo, Mossuril, Muecate, Murrupula, Nacala-Porto, Nacala-a-Velha, Nacarôa, Nampula-Rapale, Ribáue
 Stad:
 Nampula

I praktiken är även distrikten Ilha de Moçambique och Nacala-Porto städer, eftersom dessa distrikt motsvarar stadsgränserna för deras huvudorter.

Källor

Externa länkar 

 Statoids

Moçambiques provinser
Maputo (provins)

Maputo är den sydligaste provinsen i Moçambique. Den gränsar till Sydafrika i väster, Swaziland i sydväst, samt Sydafrika igen i söder. Provinsen omger landets huvudstad Maputo och har kust mot Indiska oceanen i öster. Den har 1 259 713 invånare (2007) på en yta av 26 058 km², och är landets snabbast växande provins med en årlig befolkningsökning på 4,5 % mellan åren 1997 och 2007. Den administrativa huvudorten är Matola. Man har haft planer att flytta huvudstaden från Matola till Moamba, men övergivit idén på grund av problem med finansieringen.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i sju distrikt och en stad. 
 Distrikt:
 Boane, Magude, Manhiça, Marracuene, Matutuine, Moamba, Namaacha 
 Stad:
 Matola

Källor

Externa länkar 

 Statoids

Moçambiques provinser
Inhambane (provins)

Inhambane är en provins i sydöstra Moçambique, med kust mot Indiska oceanen. Provinsen har en total area på 68 615 km² och ett invånarantal på 1 267 035 (2007). Huvudstaden är Inhambane, medan den största staden är Maxixe. Bazarutoarkipelagen tillhör provinsen och ligger i den nordöstra delen.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i tolv distrikt och två städer. 
 Distrikt:
 Funhalouro, Govuro, Homoine, Inharrime, Inhassoro, Jangamo, Mabote, Massinga, Morrumbene, Panda, Vilankulo, Zavala
 Städer:
 Inhambane, Maxixe

Källor

Externa länkar 

 Statoids

Moçambiques provinser
Manica (provins)

Manica är en provins i västra Moçambique, med gräns mot Zimbabwe i väster. Provinsen har en total area på 61 661 km² och ett invånarantal på 1 418 927 (2007). Huvudstaden är Chimoio.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i nio distrikt och en stad. 
 Distrikt:
 Báruè, Gondola, Guro, Machaze, Macossa, Manica, Mossurize, Sussundenga, Tambara
 Stad:
 Chimoio

Källor

Externa länkar 

 Statoids

Moçambiques provinser
Gaza (provins)

Gaza är en provins i södra Moçambique som gränsar mot både Sydafrika och Zimbabwe i väster och har kust mot Indiska oceanen i sydost. Provinsen täcker en yta på 75 709 km² och har 1 219 013 invånare (2007). Huvudstaden är Xai-Xai.

Gaza har fått sitt namn efter det förkoloniala Gazariket, som under sin storhetstid i mitten av 1800-talet täckte nuvarande södra Moçambique och delar av nordöstra Sydafrika.

Administrativ indelning

Provinsen är indelad i elva distrikt och en stad.
Distrikt:
Bilene, Chibuto, Chicualacuala, Chigubo, Chokwé, Guijá, Mandlakazi, Mabalane, Massangena, Massingir, Xai-Xai
Stad:
Xai-Xai

Källor

Externa länkar 

 Statoids

Moçambiques provinser