kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Länsväg 271

Länsväg 271 är en 11 km lång länsväg i Stockholms län.

Den går mellan trafikplats Västertorp på E4/E20 och trafikplats Trångsund på Riksväg 73. Den följer Älvsjövägen mellan trafikplats Västertorp och Johan Skyttes väg, sedan Magelungsvägen resten av sträckan. Vägen går nästan hela sträckan i Stockholms kommun, dock är trafikplats Trångsund i Huddinge kommun. Vägen utgör en viktig tvärlänk i södra Stockholms kommun då den binder ihop östra och västra Söderort.

Vägstandard
Vägstandarden längsmed länsväg 271 är varierande. Vid dess början utgör länsväg 271 genom Älvsjövägen en bred lokalgata och huvudled. Vid Älvsjö centrum övergår vägen i Magelungsvägen. Här korsar Västra stambanan och Nynäsbanan länsväg 271 på en bred viadukt. Sedan fortsätter länsväg 271, Magelungsvägen som en bred fyrfältsväg på en lång viadukt i utkanten av Stockholmsmässans område, över bland annat länsväg 226 (Huddingevägen). Skyltad hastighet är där 70 km/h. Fyrfältsvägen fortsätter parallellt med Nynäsbanan i Magelungsåns dalgång mellan Hagsätra, Örby och Högdalen. Vid Rågsved korsar tunnelbanans Gröna Linje tillsammans med Rågsvedsvägen, Magelungsvägen på en viadukt. Direkt öster om tunnelbanan ligger Högdalens skatepark. 

Vid Högdalens industriområde övergår länsväg 271 återigen till landsväg med lokalgatsprägel och den skyltade hastigheten är återigen 50 km/h. Nynäsbanan korsas på en viadukt i närheten av Högdalstoppen och vägen fortsätter sedan in i Fagersjös norra utkanter, nu åter med 70 km/h som skyltad hastighet. Mellan Fagersjö och Farsta utgörs länsväg 271 av en vanlig landsväg, fortfarande parallellt med Nynäsbanan. Vid Farsta IP är hastigheten återigen 50 km/h och vägen är lokalgata. Länsväg 271 fortsätter rakt österut igenom "Farstarondellen" ned mot Farsta strand. Ågesta Broväg och Larsbodavägen korsas och Farsta strand tar vid. Tunnelbanans Gröna linje mot Farsta strand korsas på en viadukt. Vägen blir nu återigen en bred fyrfältsväg med separerade körbanor och 70 km/h som skyltad hastighet. Kommungränsen till Huddinge kommun korsas och strax därefter korsas Riksväg 73 (Nynäsvägen) vid trafikplats Trångsund. Länsväg 271 upphör sedan i Trångsund, fortfarande parallellt med Nynäsbanan. Vägen fortsätter sedan mot Haninge som en del av gamla Nynäsvägen.

Trafikplatser och anslutningar

|}

Länsvägar i Stockholms län
Gator och torg i Söderort
Länsväg 274

Länsväg 274 är en länsväg i Stockholms län. Den går mellan trafikplats Arninge på E18 och korsningen med länsväg 222 vid Ålstäket. Vägen passerar Vaxholm, sedan med vägfärja (Vaxholmsleden) till Rindö och ytterligare en vägfärja över Oxdjupet (Oxdjupsleden) till Värmdö.

Vägen börjar som Vaxholmsvägen vid Arninge trafikplats. Vid gränsen till Vaxholms kommun byter den namn till Stockholmsvägen, det namnet behåller den fram till tätorten Vaxholm. Där går vägen på Kungsgatan och Parkgatan ner till Västerhamnsplan. På Rindö heter vägen Rindövägen. På Värmdö heter vägen först Värmdövägen mellan Stenslätten och Hemmesta vägskäl. Därifrån går länsväg 274 på Skärgårdsvägen till Ålstäket.

Vaxholmsbron sammanbinder Kullön och Vaxön. Parallellt med bron går en gång- och cykelbro som har Sveriges längsta brospann byggt i trä.

Externa länkar

Länsvägar i Stockholms län
Transport i Värmdö kommun
Vaxholms kommun
Stockholms skärgård
Länsväg 225

Länsväg 225 är huvudvägen mellan Södertälje och Nynäshamn via Grödinge, Sorunda och Ösmo. Den börjar vid trafikplats Moraberg i Södertälje, vid E4 och E20. Sedan ansluter den till länsvägarna 226 vid Vårsta och 257 vid Rosenhill, och slutar vid riksväg 73 strax öster om Ösmo. En fortsättning som kallas väg 539 ansluter därifrån och slutar österut på ön Muskö norr om Nynäshamn. Längs den vägen finns Sveriges näst längsta vägtunnel, Muskötunneln.

Vägens namn växlar beroende bland annat på vilken kommun det är på olika delar av sträckningen. I Södertälje kommun heter den Nynäsvägen. I Botkyrka kommun heter den Södertäljevägen väster om Vårsta, där vägen viker mot söder och byter namn till Nynäsvägen. I Nynäshamns kommun heter vägen Södertäljevägen igen fram till rondellen i Ösmo. 

Vägens sträckning mellan E4/E20 och Lövstalund, cirka 5 km öster om Södertälje ändrades genom ett byggprojekt i två etapper 2003–2007. Innan dess gick väg 225 genom Östertälje.

Länsväg 225 utgör tillsammans med länsväg 226 omledningssträcka söderifrån in till Stockholm när Södertäljevägen är avstängd för trafik vid till exempel vägarbeten, trafikolyckor eller vid bilköer. Lokaliseringsmärken av vit typ Vägnummermärke vid omledning av trafiken finns längs sträckan från trafikplats Moraberg till Vårsta. 

|}

Länsvägar i Stockholms län
Länsväg 227

Länsväg 227 går mellan Jordbro och Dalarö i Haninge kommun. Längd 19 km. Vägen utgörs av en 9-meter bred landsväg mellan trafikplats Jordbro Nynäsvägen och Dalarö samt en fyrfältsväg med separata körbanor mellan trafikplats Jordbro och Jorbrorondellen, denna del kallas även för Jordbrolänken. Vägen fortsätter sedan västerut från Jordbro men har då bytt nummer och heter länsväg 259, även kallad Södertörnsleden.

Korsningar och anslutningar
Den ansluter till:
Riksväg 73
Länsväg 259

Historia

På 1940-talet infördes vägnummer i Sverige och då fick sträckan Handen - Dalarö heta länsväg 150. 1962 ändrades många vägnummer och då fick denna väg heta länsväg 227. Omkring 1990 anslöts 227 vid Jordbro istället för Handen.

Se även
Dalarövägen

Länsvägar i Stockholms län
Länsväg 261

Länsväg 261 går mellan Brommaplan i Stockholms kommun och Tappström på Ekerö i Ekerö kommun. Sträckan är cirka 10 km lång. Längs sträckan finns den 178 meter långa Lindötunneln.

På Stockholmssidan heter den även Drottningholmsvägen och i höjd med Drottningholms slott på Lovön byter den namn till Ekerövägen. Länsväg 261 leder över två broar, Nockebybron och Drottningholmsbron.

Se även 
 Ekerövägen

Länsvägar i Stockholms län
Länsväg 273

Länsväg 273 går mellan Märsta i Sigtuna kommun och Spånga nära Alunda i Östhammars kommun.

Vägen tar sin början i korsningen med länsväg 263 strax utanför Arlandastad. Den passerar under E4 och är en kort sträcka motorväg tillsammans med huvudförbindelsen mellan E4 och Arlanda flygplats (Arlandaleden). Den passerar förbi Arlanda via två flygplansviadukter under taxibanorna till bana 3. Sedan fortsätter den över länsgränsen och vidare förbi riksväg 77 vid Husby-Långhundra och Almunge, där den korsar länsväg 282. Dess norra slutpunkt är i korsningen med länsväg 288 vid Spånga, en by strax söder om Alunda.

Länsväg 273 har i förhållande till trafikmängden en god standard på sträckan mellan E4 vid Märsta/Arlandastad och fram till anslutningen till länsväg C 661 (Hallstaviksvägen) halvvägs mellan Almunge och Alunda. Hela denna sektion nybyggdes på 1960-talet, medan den planerade fortsättningen mellan Hallstaviksvägen och Alunda aldrig kom att utföras. Den outbyggda vägsträckan, som passerar genom Saringe by och förbi Tuna kyrka, har en undermålig standard och är mycket smal, kurvig och backig med en stor mängd utfarter från fastigheter och mindre vägar med skymd sikt.

Trafikplatser

| bgcolor=#40B000 colspan=4 align=center | Motortrafikled (två fält med vägren)

| bgcolor=#40B000 colspan=4 align=center | Motorväg från Trafikplats Söderby till Nybygget

|}

Ansluter till:

Se även
 Arlandaleden
 Lista över länsvägar i Uppsala län

Externa länkar

Länsvägar i Stockholms län
Länsvägar i Uppsala län
Länsväg 280

Länsväg 280 är en 38 km lång länsväg i Norrtälje kommun i Stockholms län (Uppland). Den går mellan Söderhall vid E18 Unungehöjden där den ansluter till riksväg 76. Vägen ansluter också till riksväg 77 och länsväg 282, och den passerar genom Rö, Rimbo och Edsbro.

Länsvägar i Stockholms län
Länsväg 275

Länsväg 275 går inom Stockholms län, mellan trafikplats Fredhäll på Kungsholmen i Stockholm och trafikplats Tureberg i Sollentuna kommun i en vid båge över Bromma, Vällingby, Hjulsta och Akalla. Den ansluter till E4 i båda ändpunkter, länsväg 279 vid Ulvsundaplan, länsväg 261 vid Brommaplan och E18 vid Hjulstakorset. Vägen utgörs från Fredhäll till Brommaplan av Drottningholmsvägen. Från Brommaplan till Hjulsta utgörs den av Bergslagsvägen.

Mellan avsnitten Åkeshov–Fredhäll, Lunda–Hjulsta, och mellan Akalla–Kista är vägen hårt trafikerad, och där det i regel är köer under rusningstrafik. I samband med att E18 byggts om till stadsmotorväg, så ersattes Hjulstakorset med en planskild cirkulationsplats 2013. Det har lättat på trafiken mellan Lunda och Hjulsta.

Korsningar och trafikplatser

 

|}

Länsvägar i Stockholms län
Länsväg 279

Länsväg 279 är en länsväg i Stockholms län. Den går mellan länsväg 275 vid Ulvsundaplan i Bromma, Stockholms kommun och trafikplats Kista i Sollentuna kommun på E4.

Sträckning och anslutningar
Vägen går gemensamt med E18 på en sträcka av ca 2,5 kilometer mellan Rissnekorset och trafikplats Kista. Den heter Ulvsundavägen mellan Ulvsundaplan och trafikplats Rissne.

Länsväg 279 passerar bland annat stadsdelen Ulvsunda med Ulvsunda slott och Lillsjön samt Bromma flygplats, Solvalla travbana och Bankhus 90.

Standard
Vägen har fyra körfält hela sträckan.  Det finns både korsningar med trafikljus och planskilda korsningar.

Trafikplatser och korsningar

|----
| bgcolor=#40B000 colspan=4 align=center | Motorväg börjar från Trafikplats Rissne till E18/Kymlingelänken
|----
|}

Källor Trafikverket om E18 Hjulsta-Kista 

Länsvägar i Stockholms län
Gator och torg i Västerort
Länsväg 276

Länsväg 276 är en cirka 51 km lång länsväg i Stockholms län, i Österåkers och Norrtälje kommuner. Den går mellan trafikplats Rosenkälla vid E18 och Norrtälje, i en båge via Åkersberga, Roslags-Kulla och Penningby. Vid trafikplats Frötuna i Norrtälje korsar den åter E18, och slutar sedan i en rondell vid Riksväg 76. Vägen går under Åkersberga centrum genom den 244 meter långa Åkersbergatunneln. I Österåker har vägen namnet Roslagsvägen men byter namn till Södra kustvägen i Norrtälje kommun. 

Mellan Trafikplats Rosenkälla vid E18 samt Åkersberga utgörs väg 276 av en fyrfältsväg som är mötesseparerad med en mittremsa samt har belysning. Ett antal korsande vägar finns på denna sträcka till lokalvägar. Hastigheten är skyltad till 90 km/h längs med denna sträcka förutom i centrala Åkersberga där det är skyltat 50 km/h. Från Åkersberga upp till Norrtälje utgörs väg 276 av en vanlig 9 meter bred landsväg.

Den ansluter till: 
E18 vid trafikplats Rosenkälla
Länsväg 265 vid trafikplats Rosenkälla
Länsväg 278 i Penningby
E18 i Norrtälje
Riksväg 76 i Norrtälje

Lista över trafikplatser och korsningar

 

|}

Se även 
 Roslagsvägen

Externa länkar 
 Väg 276, Rosenkälla-Åkersberga - Trafikverket

Länsvägar i Stockholms län
Länsväg 267

Länsväg 267 går i Stockholms län mellan Stäket i Järfälla kommun och Rotebro i Sollentuna kommun och är 7 km lång. Vägen är en viktig förbindelse mellan E4 och E18 (till exempel som förbindelse mellan Enköping och Arlanda), vilket innebär att det kan vara mycket trafik i rusningstid. Länsväg 267 går under två benämningar. Rotebroleden samt Stäketleden. De två olika namnen beror på vilken riktning som åsyftas. I riktning mot E18 kallas den för Stäketleden. I riktning mot E4 för Rotebroleden.

Vägen är mötesseparerad och har två körfält i varje riktning. Trafikverket genomförde en breddning av vägen under åren 2016–2019 från tidigare ett körfält i vardera riktning till två körfält i vardera riktning i form av en fyrfältsväg med planskilda korsningar. Breddningen och utbyggnaden till fyrfältsväg blev färdig hösten 2019. Skyltad hastighet är 80 km/h.

Trafikplatser och anslutningar 

|}

Källor 

Länsvägar i Stockholms län
Trefärgstryck

Trefärgstryck är ett äldre, grafiskt, vanligen fotomekaniskt, tryckförfarande för framställning av polykroma reproduktioner till bokillustrationer och dylikt. Trefärgstrycket grundar sig på det faktum att man genom blandning (tryckning över varandra) av de tre färgerna gult, rött och blått kan erhålla alla i naturen förekommande färgtoner och färgnyanser. Trefärgstryck kan också betyda tryck där man använder svart och två dekorfärger. Numera används i allmänhet fyrfärgstryck (CMYK) istället för trefärgstryck i den första betydelsen, med en ytterligare nyckelfärg (svart) för att framförallt förstärka kontrasten i bilderna.

Vid trefärgstryckets praktiska utförande gäller det först att dela upp föremålets olika färger i dessa tre, så att tre delbilder erhålls, efter vilka sedan de för de olika färgerna avsedda tryckformarna framställas. Denna uppdelning sker numera alltid på litografisk väg på så sätt att man, under användning av pankromatiska plåtar, fotograferar föremålet tre gånger genom tre olika ljusfilter, som vart och ett fullständigt absorberar den färg, med vilken den motsvarande delbilden sedan ska tryckas. Man uppnår detta genom att vid fotograferingen använda till tryckfärgen komplementärt färgade ljusfilter. Delbilden för det gula trycket tas sålunda genom ett blåviolett ljusfilter, som absorberar alla gula strålar; delbilden för det röda trycket tas genom ett grönt filter, som absorberar de röda strålarna, och delbilden för det blå trycket genom ett rött (orangerött) filter, som absorberar de blå strålarna. Genom nämnda procedur erhållas tre negativa delbilder i svart och vitt, som var och en motsvarar en av de tre färgkomponenterna. Efter dessa delnegativ framställs genom någon fotomekanisk reproduktionsmetod (autotypi, ljustryck, fotogravyr etc.) tre positiva tryckformar, som sedan trycks över varandra med respektive färger, varigenom, på grund av subtraktiv färgblandning, en reproduktion i originalets färger erhålls. Utom de tre enkla grundfärgerna, gult, rött och blått, erhålls sålunda alla blandfärger; gult och rött ger orange, gult och blått ger grönt, rött och blått ger violett; svart erhålls, då alla tre färgkomponenterna i full intensitet blandas; genom att de olika färgkomponenterna i högre eller mindre grad ingår, erhålls dessutom alla olika färgtoner och färgnyanser.

Trefärgstrycket var känt redan på 1700-talet, då de på manuell väg framställda delbilderna trycktes med hjälp av något av de då kända grafiska tryckförfarandena. Först i förening med fotografiers och de fotomekaniska reproduktionsmetodernas utveckling fick emellertid trefärgstrycket praktisk betydelse. Principen för det fotografiska trefärgstrycket angavs av James Clerk Maxwell 1861 och utvecklades under senare hälften av 1860-talet av bland andra Charles Gros och Ducos du Hauron; den sistnämnde utföre tester med gott resultat. Tillfredsställande resultat erhölls emellertid först sedan H.W. Vogel 1873 upptäckt de optiska sensibilisatorerna, och på 1880-talet framställde E. Albert i München med hjälp av ljustryck utmärkta trefärgstryck. 

Tryckteknik
Länsväg 257

Länsväg 257 går mellan Rosenhill i Botkyrka kommun vid länsväg 225 fram till trafikplats Västerhaninge på Riksväg 73 på Österhaningevägen. Vägen passerar Tungelsta och Västerhaninge station i Stockholms län. 

Genom Tungelsta heter den Södertäljevägen (ej att förväxla med Södertäljevägen mellan Stockholm och Södertälje). Vägavsnittet mellan Rosenhill och Tungelsta kallas bland motorcyklister för Slingerbulten eller Bulten på grund av alla kurvor.

Noter

Länsvägar i Stockholms län
Länsväg 269

Länsväg 269 går i Stockholms län, mellan E18 vid Bro i söder och korsningen med länsväg 263 vid Håtunaholm i norr. Vägen är 11 km lång.

Länsvägar i Stockholms län
Länsväg 263

Länsväg 263 börjar vid trafikplats Märsta vid E4 och passerar sedan Märsta och Sigtuna i Stockholms län innan den går över länsgränsen in i Uppsala län. Vägen slutar i korsning med riksväg 55 vid Litslenaby. Sträckan från trafikplats E4 förbi Arlandastad fram till anslutningen till länsväg 273 är motortrafikled och därefter landsväg.

Vägen är 44 km lång och ansluter förutom E4 och 55:an till länsväg 273, länsväg 255 och länsväg 269.

En förbifart norr om Sigtuna stad med en ny bro över Garnsviken är den enda större vägombyggnaden längs väg 263 under senare år. Hela vägsträckan mellan Sigtuna och gamla E18 vid Övergran är med undantag av kortare avsnitt av mycket dålig standard med tvära kurvor, dåliga siktradier, många anslutande fastighets- och vägutfarter och smala vägbanor. 
Särskilt passagerna vid Varpsundet vid Övergran samt vid Eriksundsbron utgör besvärande nålsögon för den omfattande genomfartstrafiken.
Väg 263 utgör en avståndsmässigt kortare förbindelse mellan Enköping och Sigtuna/Märsta/Arlanda än den säkrare men längre sträckan via Stäket och Rotebro (länsväg 267).

Sträckan mellan Litslena och Övergran var E18 fram till 1989 då dess nya sträckning Bålsta-Enköping öppnades.

Se även
 Lista över länsvägar i Uppsala län

Externa länkar

Länsvägar i Stockholms län
Länsvägar i Uppsala län
Mätinstrument

Ett mätinstrument eller ett mätdon är en anordning av fysisk eller immateriell konstruktion som används för att mäta en eller flera fysikaliska storheter. Mätinstrument kan indelas i två huvudkategorier, aktiva och materialiserade mätinstrument. Till de aktiva hör mätinstrumenten som omvandlar en storhet till ett värde som på något sätt visas för användaren, till exempel en voltmeter eller ett ur. De materialiserade mätinstrumenten är passiva och återger på ett varaktigt sätt ett mått, till exempel en vikt eller en linjal.

Se även
Måttverktyg

Källor

Externa länkar
Born

För andra betydelser, se Born (olika betydelser).

Born (limburgiska: Bor) är en ort med cirka 6 000 invånare (2014) i den nederländska kommunen Sittard-Geleen, i provinsen Limburg.

Orten är mest känt för sin biltillverkning NedCar idag ägd av Mitsubishi Motors. Volvo Personvagnar tillverkade från mitten av 1970-talet fram till 2004 sina mindre modeller, Volvo 340, Volvo 440 och Volvo S40 i Born, men har nu lämnat fabriken.

Historiska kommuner i Limburg, Nederländerna
Orter i Limburg, Nederländerna
Sittard-Geleen
984

984 (CMLXXXIV) var ett skottår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
Nordmännen bosätter sig på Grönland.

Födda 
Choe Chung, koreansk poet.

Avlidna 
 20 augusti – Johannes XIV, född Pietro Canepanora, påve sedan 983.

Externa länkar
BMW Isetta

BMW Isetta var en tysk mikrobil som tillverkades av BMW åren 1955-1962.

BMW Isetta lanserades 1955 och tillverkades på licens från italienska ISO som utvecklat Isetta. I Isettan satt en 250 cc fyrtaktsmotor av egen tillverkning. Den var på 12 hk och gav bilen en toppfart runt 85 km/h. 1956 kom även en 300 cc motor, med ytterligare en hk.

De första åren fanns bara den fyrhjuliga varianten. Bakaxeln saknade differential, men genom att bakhjulen satt ganska nära varandra, märktes det knappt. Den fyrhjuliga registrerades i Sverige som bil, och hamnade därför i ett svårt konkurrensläge - få såldes.

Från att den trehjuliga versionen lanserades 1959, såldes endast denna i Sverige, då kundunderlaget blev ett helt annat, nämligen äldre svenskar som skaffat Mc-kort på 1930-talet, då få hade råd med bil. Komforten hos en täckt motorcykel lockade nu när ekonomin blivit bättre, detta utan besväret att behöva uppgradera körkortet. Denna kundgrupp fick inget att välja på när alla Mc-bilstillverkare lade ner produktionen runt 1964, så de hade bara att hålla liv i den mc-bil de hade, så länge de orkade köra. Ibland långt in på 1970-80-talet, då samlarintresset för dessa fordon vaknade. Därav den mycket högre bevarandegraden av Mc-bilar i Sverige, jämfört med fyrhjuliga mikrobilar som till exempel Goggomobil från denna tid. 

Modellen såldes i ganska stora antal och bidrog till att klara BMW ur den kris man befann sig i. Bolaget hade vid denna tid svårt att sälja sina stora vagnar.

Isetta gjordes även på licens av andra tillverkare, bland annat i Storbritannien. En del av dessa exporterades till Sverige.

Externa länkar
MC-bil Klubben
Isetta Online

Isetta
Mikrobilar
Bakhjulsdrivna fordon
Detachement

Detachement (från , "avskilja"), är en mindre militär truppstyrka som avskilts (detacherats) från en större militär avdelning för ett specifikt ändamål.

Operativt utsänds ett detachement vanligen för att rekognoscera, störa eller vilseleda fienden, erövra viktiga punkter i terrängen, skydda den egna styrkans flanker, indriva eller hindra fiendens indrivande av rekvisitioner och kontributioner, eller skydda eller anfalla transporter.

I militär fredsorganisation används begreppet detachement också i en betydelse som närmast kan liknas med "filial".

Detachement inom svenska Försvarsmakten
Detachement som fanns inom Försvarsmakten under 2008 är bl.a. 
I 19 - Norrbottens regemente
Detachementet Norrlands dragoner med Arméns jägarbataljon och Försvarsmaktens vinterenhet
P 4 - Skaraborgs regemente
P 4/Kvarn utanför Borensberg  (Pansarskyttekompani - Grenadjärkompaniet). (Samlokaliserat med Markstridsskolan)
F 17 - Blekinge Flygflottilj
F 17 G på Gotland
F 17 H i Hästveda 
F 17 M på Malmens flygplats
Helikopterflottiljen
Första helikopterskvadron (Luleå)
Andra helikopterskvadron (Linköping)
Tredje helikopterskvadron (Ronneby)
Amf 1 - Första amfibieregementet
Amf 1 Göteborg (Bevakningsbåtskompani förlagt inom Göteborgs garnison)
MarinB - Marinbasen, from 1 januari finns det 5 stycken sjöcentraler och ett Säkerhetskompani sjö.
Sjöstridskompani Göteborg
Sjöstridskompani Malmö
Sjöstridskompani Karlskrona
Sjöstridskompani Visby
Sjöstridskompani Muskö
Sjöstridskompani Härnösand (avvecklades den 31 december 2008)
Säkerhetskompani sjö, Göteborg

Källor

Militär organisation
Krigföring
Ugglan
Svenska garnisoner
BMW 507

BMW 507, sportbil i roadsterutförande från BMW, tillverkad 1956-1959.

BMW 507 är en klassiker bland BMW:s sportbilar och har de senaste åren inspirerat dagens sportbilar hos BMW. Referenser finns bland annat i luftutblåsen på sidorna av karossen på BMW Z3 och BMW Z8. Det var under 1950-talet som BMW på nytt ville bli ett sportvagnsmärke som man varit innan kriget. 507:an skapades och bilen har idag ett mycket stort samlarvärde. Albrecht von Goertz designade bilen.

Varje 507:a hade en handbyggd aluminiumkaross och var utrustade med en 3,2 liters V8 som gav 150 hk, eller med fabrikstrimning 160 hk.

Externa länkar 
 BMW World BMW 507
 BMW 507 – en omtyckt klassiker (Teknikens Värld)

507
Sportbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Albrecht von Goertz

Albrecht von Goertz, född 12 januari 1914 på godset Brunkensen nära Alfeld i Niedersachsen i Tyskland, död 27 oktober 2006 i Kitzbühel i Tyrolen i Österrike, var en tysk-amerikansk greve och bildesigner.

von Goertz kom till USA under 1930-talet och blev 1955 känd efter att ha designat de blivande klassikerna BMW 507 och BMW 503. Goertz arbetade även med amerikanska Studebaker innan han öppnade sin egen designstudio i New York. von Goertz arbetade även med bland annat japanska biltillverkare.

Källor

Tyska formgivare av bilar
Personer med anknytning till BMW
Födda 1914
Män
Avlidna 2006