kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Ball Barratt

Thomas Ball Barratt, född den 22 juli 1862 i engelska Albaston, (Cornwall). Hans föräldrar tillhörde metodistkyrkan. Familjen kom 1867 till Norge, där fadern skulle anlägga och basa över en fältspatgruva, men sin skolutbildning fick Barratt i England. År 1881 gick Barratt med i metodistkyrkan (då i Bergen). Nästa år blev Barratt predikant, och år 1885 kom han till Oslo som pastor i metodistförsamlingen.

Under en vistelse i USA för att samla in pengar till ett metodistiskt projekt i Norge träffade han en grupp från Azusa Street-väckelsen i Los Angeles. En av dem var en svensk, Andrew G. Johnson, en annan en kvinna vid namn Lucy Leatherman. Samtliga bodde då på Christian Alliance House i New York. Genom dessa fick Barratt kännedom om pingstväckelsen och dess karismatiska uttryck. Han tog starka intryck av denna rörelse och ville gärna resa till Los Angeles, men hade inte råd. Det blev i stället brevkorrespondens med afro-amerikanerna på Azusa Street i Los Angeles. Med hjälp av vännerna från Los Angeles gjorde Barratt en stark andlig upplevelse, det som pingstvännerna kallar andedop. Styrkt och inspirerad av denna upplevelse återvände han till Skandinavien, bara någon månad efter det attAndrew G. Johnson kommit hem till Skövde i Sverige med samma budskap.
Thomas Ball Barratt var en framstående pianist som hade studerat flera år för ingen mindre än Edvard Grieg. När Barratt beslöt sig för att satsa på predikokallet framför musikstudierna beklagade Edvard Grieg beslutet men önskade honom lycka till. Thomas Ball Barratts dotter Mary Barratt Due var en internationellt uppmärksammad konsertpianist. Tillsammans med sin man Henrik Due grundade man Barratt Due Musikinstitutet som är ett europas förnämsta utbildningar inom den klassiska musikens område. Institutet existerar än idag trots att Mary Barrat Due dog 1969.

Redan som 18-åring började Barratt översätta och skriva sånger. År 1887 utkom hans Evangeliska Sånger och år 1911 utgavs sångsamlingen Maran ata. Maranata växte sedan och omfattade till slut 702 sånger, av vilka Barratt skrivit 110 och översatt 130. Barratt dog i Oslo den 29 januari 1940. Flera av dessa texter finns på svenska i sångboken Segertoner.

Komposition
Städse på Sion jag tänker

Pingströrelsen
Pingströrelsen kom till Sverige år 1907, Denna nya rörelse såg många som en bönhörelser för att det var många som hade bett om en väckelse för Guds folk. Men den grundades i Nordamerika under år 1906.

Referenser

Webbkällor
Pressklipp om Barratts besök i Stockholm 1907 på Stockholmskällan

Tryckta källor
Emanuel Linderholm: Pingströrelsen (1924) 
Lewi Pethrus (red): T.B. Barratt om hans liv och verk (1940)
Arthur Sundstedt: Pingstväckelsen Band 2 (1971).
Barratt, T.B: ”When the fire fell” (1927)
Lövgren, Oscar: Psalm- och sånglexikon (Gummessons 1964), sp. 38f.
 Barratt, T.B. 1941. Erindringer. (selvbiografi)

Noter

Barratt Thomas Ball
Personligheter inom pingströrelsen
Födda 1862
Avlidna 1940
Män
Lydia Baxter

Lydia Baxter, född 2 september 1809 i Petersburgh i delstaten New York i USA, död 23 januari 1874 i New York, var en poet och medlem i en baptistförsamling i Petersburgh. 

Lydia Baxter flyttade som gift till New York. Under flera år var hon bunden vid sjuksängen och hennes mest kända sånger kom till mot slutet av hennes liv.

Sånger
Jag vet en port som öppen står (Nr 478 i Hemlandssånger 1891, nr 223 i Den svenska psalmboken 1986)   
Tag det namnet Jesus med dig (Nr 600 i Sionstoner 1889)

Externa länkar

Hos Cyber hymnal finns en kort biografi på engelska samt melodin till "Jag vet...".

Amerikanska psalmförfattare
Amerikanska författare under 1800-talet
Personer från Rensselaer County
Födda 1809
Avlidna 1874
Kvinnor
Olof Bergqvist

Olof Bergqvist, född 24 september 1862 i Brunskogs socken, Värmland, död 19 oktober 1940 i Luleå, var en svensk präst och biskop i Luleå stift.

Biografi 
Efter avlagd teologie kandidatexamen vid Uppsala universitet 1892 prästvigdes Bergqvist i Karlstad samma år och blev 1896 kyrkoherde i Gällivare församling. Redan 1904 utnämndes han till Luleå stifts förste biskop, och hade denna tjänst fram till år 1938.

Som biskop verkade Olof Bergqvist aktivt mot så kallad rasblandning bland fjällsamer, skogssamer och svenskar. I sitt herdabrev från 1904 framförde han tanken att "lapparna" som stam skulle dö ut om de fick för mycket undervisning. I detta syfte tog han initiativ till nomadskolan 1913, och samarbetade med Herman Lundborg vid Statens institut för rasbiologi. 

Han blev teologie doktor 1907, och var riksdagsledamot i första kammaren för Norrbottens läns valkrets 1912–1921 samt Västerbottens läns och Norrbottens läns valkrets 1922–1938. Han tillhörde första kammarens nationella parti, från 1935 högerpartiet. Bergqvist var även ordförande i kommittén angående de kyrkliga konsistoriernas omorganisation, samt från 1916 ledamot av statsutskottet. På Bergqvists initiativ tillkom 1907 folkskollärarseminariet i Luleå. År 1912–1939 ledde han frimurarlogen Ultima Thule i Luleå. Han deltog även i arbetet med en översättning av Nya testamentet till samiska. Bergqvist blev psalmdiktare 70 år gammal då han skrev psalmen Nu stunden är kommen, o saliga fröjd, som finns med både i 1937 års och 1986 års svenska psalmbok.

Olof Bergqvist hade en gata uppkallad efter sig i Gällivare, men på grund av omvärdering av hans åsikter och kopplingar till rasbiologiska instiutet kom gatans namn 2022 att ändras till Agda Rösselsgatan efter FN-ambassadören Agda Rössel (1910–2001) som härstammar från byn Kilvo i Gällivare kommun.

Familj 
Olof Bergqvist var far till författaren Stina Aronson (1892–1956). Han gifte sig 1893 med Hanna Norbäck (1868–1947), och de fick dottern Anna (1894–1975), gift med företagsledaren Tage Thomasson.

Psalmer 
Nu stunden är kommen, o saliga fröjd, nr 128 1937 års psalmbok och nr 475 i Den svenska psalmboken 1986.

Utmärkelser 
  Riddare av Carl XIII:s orden, 1919.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 404-405
Bortom ödelandet : en studie i Stina Aronsons författarskap. Symposion 2003.

Noter

Externa länkar
 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens nationella parti
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för högern
Biskopar i Luleå stift
Svenska psalmförfattare
Hedersledamöter vid Värmlands nation i Uppsala
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Personer från Brunskogs socken
Födda 1862
Avlidna 1940
Män
George Bennard

George Bennard, evangelist och sångförfattare. Född 4 februari 1873 i Youngstown, Ohio, död 10 oktober 1958. Fadern avled när Bennard var 16 år, och eftersom han var äldsta barnet och ende sonen fick han genast börja arbeta för familjens uppehälle. I unga år blev han officer i Frälsningsarmén, men några år senare övergick han till Metodistkyrkan. George Bennard dog i sitt hem i Reed City, Michigan.

Psalmer
På en avlägsen höjd
Skördens Herre höres ljuvligt kalla

Källor

Amerikanska psalmförfattare
Amerikanska författare under 1900-talet
Personer från Youngstown
Födda 1873
Avlidna 1958
Män
Sanford Fillmore Bennett

Sanford Fillmore Bennett, född 21 juni 1836, död 11 juni 1898, var en amerikansk lärare, författare och apotekare. 

Bennett studerade vid Michigans universitet, men tog aldrig någon examen. Ändå blev han lärare i Richmond fram till amerikanska inbördeskriget, där han deltog som löjtnant. Efter krigsslutet år 1865 öppnade Bennett ett apotek i Elkhorn i Wisconsin, där han dog i oktober år 1898. Bennett var född i en metodistisk familj men blev själv unitarian.

Psalmer
Till det härliga land ovan skyn (Sång nr 434 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920)

Källor

Amerikanska psalmförfattare
Amerikanska apotekare
Födda 1836
Avlidna 1898
Män
Arnulf av Löwen

Arnulf av Löwen, (Arnulf de Louvain ) född omkring år 1200, död år 1250, var författare och abbot i cistercienserklostret i Villers-la-Ville, Belgien. 

I sin diktning är han en typisk representant för sin tid, då man i måleri, skulptur, gudstjänstliv och diktning särskilt betonade den törnekrönte, korsfäste och lidande Frälsaren. I en längre hymncykel, som omfattar sju delar, besjunger han i tur och ordning Jesu sargade fötter, knän, händer, sida, bröst och hjärta samt slutligen hans ansikte eller huvud. En tid antog man att Bernhard av Clairvaux skrivit den, men redan 1882 hade en fransk hymnolog visat att så inte kunde vara fallet. Några årtionden senare fann en annan fransk hymnolog diktverket i Bryssel i en handskrift från 1320 och med tydlig uppgift att Arnulf av Löwen var dess författare.

Psalmer
 Nu törnekronan sårar
 O huvud, blodigt, sårat (1986 nr 144) skriven före 1250 

Danska översättningar:
Hil dig, Frelser og Forsoner översatt av Nikolaj Frederik Severin Grundtvig 1837
Jesus, jeg dit kors vil holde översatt av Hans Adolph Brorson 1735.
O hoved, højt forhånet översatt av Frederik Rostgaard 1738.

Källor
Oscar Lövgren, Psalm- och sånglexikon, Gummessons 1964, sp. 30.

Externa länkar
 Den Danske Salmebog Online

Arnulf av Löwen
Arnulf av Löwen
Män
Födda 1200
Andreas Peter Berggreen

Andreas Peter Berggreen, född 2 mars 1801, död 9 november 1880 i Köpenhamn, var en dansk organist och kompositör. Han var far till Valdemar Frederik Andreas Berggreen.

Berggreen studerade först juridik men gick alltmer över till musiken. Han blev organist i Trinitatis Kirke i Köpenhamn år 1838, sånglärare vid Metropolitanskolan i samma stad år 1843 och inspektör för sången i de offentliga skolorna från och med år 1859. 1858 blev han professor och 1878 hedersdoktor vid Köpenhamns universitet.

Berggreen redigerade en egen koralbok samt tidskriften Musikalsk Tidende och utgav Folkesange og Melodier 1842-1871 (11 band). Han författade även en biografi över Christoph Ernst Friedrich Weyse 1876.

Kompositioner (urval) 
 Ack salig, ack salig den själen, som tror, översatt till svenska av Lina Sandell 
 Amen sjunge varje tunga!

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Danska klassiska kompositörer
Danska koralkompositörer
Danska organister
Klassiska organister
Danska kyrkomusiker
Danska professorer
Hedersdoktorer vid Köpenhamns universitet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Danska musiker under 1800-talet
Födda 1801
Avlidna 1880
Män
1469

1469 (MCDLXIX) var ett normalår som började en söndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 Januari–februari – Karl Knutsson (Bonde) faller åter in i Västergötland, men tvingas tillbaka av Kristian I.

Mars 
 28 mars – Danskarna besegrar svenskarna i slaget vid Bjerkelunda (vid Herrljunga).

Juni 
 30 juni – Svenskarna intar och förstör Axevall.

Oktober 
 13 oktober – Oxenstiernorna, under ledning av Erik Karlsson (Vasa), gör uppror mot Karl Knutsson.
 16–24 oktober – Förhandlingar förs mellan Sverige och Danmark i Lübeck, vilket gör slut på det danska kriget.
 17 oktober – Prins Ferdinand II av Aragonien gifter sig med prinsessan Isabella I av Kastilien. Denna händelse leder till Spaniens enande 1516.

November 
 November–december – Erik Karlsson tar kontroll över landskapen kring Mälaren.

December 
 18 december – Påven utnämner Jakob Ulvsson till svensk ärkebiskop. Han kommer att sitta till 1515 och bli den som har innehaft ämbetet längst.
 December – Danskarna går in i Sverige för att stödja det svenska upproret.

Okänt datum 
 Vintern - Upprorshären segrar i slaget vid Arboga.
Kungariket Kandy grundas.

Födda 
 15 april – Guru Nanak, grundare av den sikhiska religionen.
 3 maj – Niccolò Machiavelli, italiensk politiker, historiker och politisk författare.
 22 november – Timoteo Viti, italiensk målare.
 Laura Cereta, italiensk humanist och feminist.

Avlidna 
14 april – Birgitta Karlsdotter (Bonde), prinsessa av Sverige.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1190

1190 (MCXC) var ett normalår som började en måndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
Louvren i Paris börjar användas som fästning.
Tyska orden instiftas i Akko.
De äldsta Nibelungen-sångerna diktas.

Födda 
Innocentius IV, född Sinibaldo de Fieschi, påve 1243-1254 (född omkring detta år).
Rikissa av Danmark, drottning av Sverige 1210–1216, gift med Erik Knutsson (född detta eller nästa år).

Avlidna 
18 februari – Otto den rike, markgreve av Meissen sedan 1156.
10 juni – Fredrik Barbarossa, tysk kung sedan 1152.
Isabella av Hainaut, gift med Filip II August av Frankrike.

Externa länkar
Eftermiddag

Eftermiddag är tiden efter solens middagstid. Det är den tid då solen går ner från sin topp på himlen till något före sin ändpunkt vid horisonten i väster. I mänskligt liv upptar det ungefär den senare hälften av den vanliga arbets- och skoldagen. I bokstavliga termer hänvisar det till en tid specifikt efter kl .

Motsvarigheten till jordens eftermiddag på en annan planet skulle hänvisa till den tid då huvudstjärnan i det planetsystemet skulle vara på väg ned från sin nollmeridian, sett från planetens yta.

Eftermiddag (e.m.), betyder efter middag eller förkortat EM. och är motsvarighet till latinska post meridiem (PM). Eftermiddag är motsatsen till ordet förmiddag eller ante meridiem (AM) som det heter på latin.

Eftermiddagen råder den andra halvan av dygnet, det vill säga 12:00 till 24:00. I folkmun avses dock ibland eftermiddag omkring klockan 16:00 till 17:00 (mellan middag och kväll). Ordet kommer ursprungligen av ordet middag. Man kan jämföra den med Engelskan PM.

Se även
 12-timmarsklocka

Externa länkar 
 

Tider på dygnet
Gołąb

Gołąb (svenska Golombo) är en polsk by i Lublins vojvodskap och Puława powiat, belägen mellan floderna Wisła och Wiprek. Byns namn kan härledas från det polska ordet för duva. 

I Gołąb utkämpades ett slag i Nordiska kriget mellan Sverige och Polen den 18 februari 1656 som slutade med svensk seger efter att de polska trupperna flytt slagfältet.

Byar i Lublins vojvodskap
Bymuseet i Oslo

Bymuseet (före 2006 Oslo Bymuseum) är Oslos stadsmuseum. Det är en del av Oslo Museum och ligger i Frognerparken. Det är ett kulturhistoriskt museum för den norska huvudstaden och är inrymt i den tidigare huvudbyggnaden till godset Frogner som ligger mitt i dagens Frognerpark. Museets första utställning invigdes 1909.

Historia
Museet grundades 1905 på initiativ av arkitekten Fritz Holland och föreningen "Det gamla Christiania" (Oslo hette vid denna tidpunkt fortfarande Christiania). Holland kom att leda museet fram till 1912 och kom att öppna den första utställningen 1909 i de nuvarande lokalerna i huvudbyggnaden på Frogner. Under 1980-talet inrymdes de fasta samlingarna i den östra flygeln medan den västra öppnades upp för tillfälliga utställningar.

Museet
Museet kom att drivas i föreningsform, fast med offentlig finansiering, fram till 2005 men den första januari 2006 blev stadsmuseet en del av stiftelsen Oslo Museum som skapades som en följd av den statliga museireformen. I stiftelsen ingår även  Oslos teatermuseum och Internasjonalt Kultursenter og Museum.  Museet har också utställningverksamhet på Akershus fästning, samt förfogar i likhet med bland annat Stockholms stadsmuseum över några värdefulla bostadsmiljöer i staden. Museet har en värdefull konst och fotografisamling med upphovsmän och motiv relaterade till Oslo.

Referenser

Externa länkar
Oslo Bymuseum

Museer i Oslo
Stadsmuseer
Imre Kertész

Imre Kertész (), född 9 november 1929 i Budapest, död 31 mars 2016 i Budapest, var en ungersk författare. Han tilldelades Nobelpriset i litteratur 2002.

Biografi 
Vid 15 års ålder, 1944, skickades Kertész, som var jude, till Auschwitz men flyttades senare till Buchenwald. Han räddades 1945 då hade han suttit i lägret ett år. Kertész återvände så småningom till Ungern där han började arbeta som journalist, fri skribent och översättare av tyskspråkiga författare. Han tilldelades Nobelpriset i litteratur 2002 med motiveringen "ett författarskap som hävdar den enskildes bräckliga erfarenhet mot historiens barbariska godtycke".

Bibliografi 
(Svensk översättning av Ervin Rosenberg, om ej annat anges)
 (Steg för steg, översättning Maria Ortman, Fripress, 1985. Ny upplaga Mannen utan öde, Norstedt 1998, även denna översättning Maria Ortman)

 (Fiasko, 2000)
 (Kaddish för ett ofött barn, 1996)
 (Den engelska flaggan, 2008)
 (Galärdagbok, 2002)

 (Protokollen, 2002)
 (En annan: krönika över en förvandling, 2003)

 (Det landsförvisade språket: essäer och tal, 2007)
 (Likvidation, 2004)
 (Dossier K.: en självbiografi, 2007)
 (Från Budapest till Berlin: en dagbok, 2012)
 (Den sista tillflykten: en dagboksroman, 2015)

Priser och utmärkelser i urval

Adelbert von Chamisso priset 2001
Nobelpriset i litteratur 2002
Goethemedaljen 2004

Referenser

Externa länkar 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i litteratur 2002
 
 

Män
Födda 1929
Nobelpristagare i litteratur
Ungerskspråkiga författare
Ungerska författare
Författare från Budapest
Avlidna 2016
Storofficerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Ungerska nobelpristagare
Förintelseöverlevare
Gao Xingjian

Gao Xingjian, född 4 januari 1940 i Ganzhou, Jiangxi, är en kinesisk författare, dramatiker och målare som sedan 1988 är bosatt i Frankrike och sedan 1997 är fransk medborgare.

Gao, som studerat franska, sändes under kulturrevolutionen ut på landet för att omskolas. På 1980-talet verkade han som dramaturg i Peking. 

Efter massakern på Himmelska fridens torg den 4 juni 1989 lämnade Gao Kinas kommunistiska parti och har sedan dess till största delen varit en icke-person i kinesiska media.

Gao mottog Nobelpriset i litteratur år 2000. Han tilldelades priset för "ett verk av universell giltighet, bitter insikt och språklig sinnrikhet, som öppnat nya vägar för kinesisk romankonst och dramatik".

Bibliografi 
Svenska översättningar
(Allt översatt av Göran Malmqvist)
 Ett sommarregn i Peking (Duo yu) (otryckt översättning för Kungliga Dramatiska Teatern 1987)
 När jag köpte ett spinnspö åt farfar: noveller och teaterstycken (Forum, 1988)
 Andarnas berg (Lingshan) (Forum, 1992)
 På flykt: drama i två akter (otryckt översättning för Dramaten 1992)
 Den andra stranden: tio teaterstycken (Dramatens förlag, 1996)
 En ensam människas bibel (Yige ren de shengjing) (Atlantis, 2000)
 Fyra dramer (Atlantis, 2001) [Innehåll: Nattvandraren ; Mellan liv och död ; Dialoger och genmälen ; Fyra weekend-kvartetter]
 Tankeflykt och eftertankar (Bokförlaget Wan Zhi, 2020)

Översättningar till andra språk
 Premier essai sur les techniques du roman moderne, 1981
 Signal d'alarme, 1982
 Arrêt de bus, 1983
 A Pigeon Called Read Beak, 1985
 Collected Plays, 1985
 In Search of a Modern Form of Dramatic Representation, 1985
 L'homme sauvage, 1985
 Dans le parc: nouvelle, 1986
 Au bord de la vie, 1993

Externa länkar 

Nobelprize.org, Nobelpriset i litteratur 2000
 

Nobelpristagare i litteratur
Franska nobelpristagare
Kinesiska nobelpristagare
Kinesiskspråkiga författare
Kinesiska författare under 1900-talet
Franska författare under 1900-talet
Personer från Ganzhou
Födda 1940
Levande personer
Män
WP:Projekt Kina
Arendalsbanan

Arendalsbanan var en speedwayarena som ligger i Arendal på Hisingen i Göteborg. Arendalsbanan var tidigare Kaparnas hemmabana.

Arenan hade en längd på 336 meter, bredd på 12,5 meter, kurvradie på 30 meter och en kurvbredd på 17,5 meter.

Publikrekordet för arenan var 5 940 åskådare och sattes 24 september 2002 i en match mellan Kaparna och Rospiggarna. Banrekordet 60,1 sattes av Tony Rickardsson för Masarna 24 september 2004.

Speedwayanläggningar i Sverige
Arendal
Sportanläggningar i Göteborg
Aina Elvius

Aina Margareta Elvius, född Eriksson 26 juni 1917 i Stockholm, död den 23 maj 2019 i Uppsala, var en svensk astronom. 

Elvius var biträdande professor i astronomi vid Stockholms observatorium i Saltsjöbaden från 1969 och ordinarie professor där 1979–1981.

Hennes forskningsområden var polarisation, observationer av galaxer och studier av aktiva galaxer.

Aina Elvius var ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien sedan 1975 och tog över ordförandeskapet i Svenska astronomiska sällskapet efter sin man 1986.

Hon var gift med Tord Elvius från 1940 till hans död 1992. De är begravna på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor
Elvius, Aina M i Vem är det 1993, sid 289
"Aina Elvius har gått ur tiden" – nyheter på Kungliga Vetenskapsakademiens webbplats 27 maj 2019, läst 18 september 2019
SvenskaGravar

Noter

Vidare läsning
"Grattis Aina Elvius, 100 år" – läs om hennes liv med galaxerna" Populär Astronomi 27 juni 2017
Göran Östlin (2019). "Aina Elvius upptäcker polariserat ljus från galaxer" på Svenska astronomiska sällskapet 100 år

Externa länkar 

"Hon har skärskådat galaxkärnors ljus"  Upsala Nya Tidning 26 juni 2012

Svenska professorer i astronomi
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Svenska astronomer under 1900-talet
Svenska hundraåringar
Forskare från Stockholm
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1917
Avlidna 2019
Kvinnor
Absalom

Absalom eller Avshalom (hebreiska: אַבְשָלוֹם, Avšalom, betyder far är frid) var enligt Gamla testamentet son till Kung David. Han omtalas där som kungadömet Israels vackraste man (Andra Samuelsboken 14:25).

Absaloms syster Tamar hade våldtagits av Davids äldste son, Amnon, som var förälskad i henne. Absalom väntade i två år innan han hämnades genom att skicka sina tjänare att mörda honom. Efter detta dåd flydde han till sin morfar, Talmai, och det var inte förrän tre år senare han helt återfick faderns gunst. 

Fyra år senare startade han en revolt i Hebron, den forna huvudstaden. Han lyckades vinna folkets stöd i denna konspiration mot sin fader och intog Jerusalem men blev senare besegrad i Efraimskogen. I slagets slutskede red Absalom in i ett träd med långa grenar, hans långa hår fastnade i dessa, och hängande i trädets lövverk spetsades han till döds av faderns soldater. David sörjde honom djupt.

Davids replik "Absalom, Absalom!" är ett välkänt uttryck för osjälviskt beklagande. Absalom, Absalom! är också titeln på en roman av William Faulkner.

För betydelsen av namnet, se Axel (namn).

Källor

Personer i Gamla Testamentet
Tord Elvius

Tord Elvius, född 30 augusti 1915 i Västerås, död 6 mars 1992 i Uppsala, var en svensk astronom. Han var gift med astronomen Aina Elvius.

Elvius blev docent i astronomi vid Stockholms högskola 1951 och därefter observator vid Uppsala astronomiska observatorium 1957–1968. Han var under åren 1968–1980 professor i astronomi och chef för Institutionen för astronomi vid Lunds universitet. 

Elvius huvudforskning gällde Vintergatan och han genomförde omfattande mätningar och analyser av dess stjärnor och deras fördelning i valda områden, Selected Areas, vilka ursprungligen definierades av den nederländske astronomen Kapteyn.

Tord Elvius invaldes 1972 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Samma år blev han ordförande i Svenska astronomiska sällskapet. År 1986 efterträddes han av sin fru. De är begravna på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor 
Tord Elvius i Vem är det 1985, sid 289
SvenskaGravar

Externa länkar 

Svenska professorer i astronomi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Forskare från Västerås
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1915
Avlidna 1992
Män
Svenska astronomer under 1900-talet
Abuk

Abuk är den första kvinnan enligt den sudanesiska Dinkastammens mytologi. Abuk skapades i lera precis som sin partner Garang. Hon lär ha orsakat syndafallet genom att mala mer säd än Gud hade föreskrivit.

Se även
 Juok
 Nyalitch
 Mytologi: Första kvinnan

Referenser

Första kvinnan-mytologi
Achachilas

Achachilas, även Acacila, är i Aymaraindianernas mytologi i Bolivia de höga bergens gud. De är uråldriga väsen som verkar under jorden och har makt över väder och vind samt kan orsaka regn.

Referenser

Vädergudar