kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Malev

Liknande ord: Malév, ungerskt flygbolag
Malev är en estnisk film från 2005.

Handling
En äventyrsfilm med handlingen förlagd till år 1208, och kampen för Estlands frihet.

Rollista (i urval)
Ott Sepp – Uru 
Mirtel Pohla – Ilge
Uku Uusberg – Tugis 
Argo Aadli – Leholas 
Üllar Saaremäe – Mentor Wolfram
Mait Malmsten – Brother Wismuth 
Ain Mäeots – Lembitu
Merle Jääger – Lembela

Externa länkar
 IMDb
 Malev

Estländska komedifilmer
Estländska äventyrsfilmer
Filmer 2005
1200-talet på film
Estniskspråkiga filmer
Kurt Kuhlmey

Kurt Kuhlmey född 1913 i Insterburg, Ostpreussen (nuvarande Tjernachovsk i den ryska exklaven Kaliningrad), död 30 april 1993 i Bonn, Tyskland, var en tysk flygofficer och en av andra världskrigets mest kända flygare. Han erhöll i juli 1942 Riddarkorset av järnkorset.

Biografi

Kuhlmey började sin flygkarriär som 15-åring när han började flyga glidflygplan. År 1932 fick han licens för glidflygning och började då träna flygning med motorflygplan. Han anslöt sig till Luftwaffe 1934 där han utbildades till stridspilot. 1936 placerades han vid 162:a störtbombardivisionen i Schwer, där han började flyga Junkers Ju 87.

Under krigsåren deltog hans enhet i strider i Polen, Norge, Frankrike, England och slutligen Finland, dit hans division anlände 12 juni 1944. Gefechtsverband Kuhlmeys insatser i Finland hade stor betydelse för utgången av fortsättningskriget, speciellt i de avgörande striderna i Tali och Ihantala.

Under tiden i Finland flög man också uppdrag till Estniska Narva Sinimäed fronten mellan Finska viken och Peipus sjön.

Mellan 1956 och 1971 var han generalmajor i det västtyska flygvapnet.

Vid hans begravning 1993 fanns också en krans "från ett tacksamt Finland".

Källor 
 Biografi på Gathering of Eagles Foundation

Födda 1913
Avlidna 1993
Militärer i Nazityskland
Tyska flygare
Män
Personer från Insterburg
Ott Sepp

Ott Sepp, född 29 juni 1982 i Tallinn, Estland, estnisk skådespelare.

Filmografi (urval)
 2002 – Namnen på marmortavlan
2005 - Malev

Källor

Externa länkar
Eesti Draamateater

Födda 1982
Estländska skådespelare
Män
Personer från Tallinn
Levande personer
Mirtel Pohla

Mirtel Pohla, född 28 januari 1982 i Tartu i Estland, är en estnisk skådespelare.

Filmografi (urval)

Källor
 

Estländska skådespelare under 2000-talet
Födda 1982
Kvinnor
Personer från Tartu
Levande personer
Ökenrävarna

Ökenrävarna (Crock i original), amerikansk tecknad humorserie om den franska främlingslegionen skapad av Brant Parker och Bill Rechin. 

Serien är en travesti på Beau Geste, som är en roman som utspelar sig i främlingslegionen, skriven av P.C. Wren, som också filmatiserats flera gånger.

Referenser 

Amerikanska serier
Amerikanska dagspresserier
Amerikanska seriefigurer
Krigs- och militärserier
Argo Aadli

Argo Aadli, född 12 april 1980 i Kunda, Estland, är en estnisk skådespelare.

Filmografi (urval)
 2002 – Namnen på marmortavlan
2005 - Malev

Källare

Externa länkare
Argo Aadli

Estländska skådespelare under 2000-talet
Personer från Kunda
Födda 1980
Levande personer
Män
Üllar Saaremäe

Üllar Saaremäe, född 23 november 1969 i Kohtla-Järve, Estland, estnisk skådespelare.

Filmografi (urval)
2005 - Malev

Källor

Externa länkar
Saaremäe passioonid

Estländska skådespelare under 2000-talet
Män
Födda 1969
Personer från Ida-Virumaa
Levande personer
Welcome Back My Friends to the Show That Never Ends

Welcome Back My Friends to the Show That Never Ends -- Ladies & Gentlemen, Emerson, Lake & Palmer är det andra livealbumet av den progressiva rockgruppen Emerson, Lake & Palmer, utgivet i augusti 1974.

Låtlista 
Sida ett
 "Hoedown" - 4:55
 "Jerusalem" - 2:51
 "Toccata" - 7:24
Sida två
 "Tarkus" - 16:42
 "Eruption"
 "Stones of Years"
 "Iconoclast"
 "Mass"
 "Manticore"
 "Battlefield (Including Epitaph)"
Sida tre
 "Tarkus (Conclusion)" - 10:42
 "Aquatarku"
 "Take a Pebble (Including Still...You Turn Me On and Lucky Man)" - 11:07
Sida fyra
 "Piano Improvisations (Including Friedrich Gulda's "Fugue" and Joe Sullivan's "Little Rock Getaway") - 11:53
 "Take a Pebble (Conclusion)" - 3:33
 "Jeremy Bender/The Sheriff (Medley)" - 5:06
 "Karn Evil 9" - 35:19
 "1st Impression"
 "2nd Impression"
 "3rd Impression"

Total speltid: 109:00

Medverkande 
 Keith Emerson - orgel, piano, övriga keyboards och sång på "Karn Evil 9 - 1st Impression"
 Greg Lake - sång, elbas, elektrisk och akustisk gitarr
 Carl Palmer - trummor och slagverk

Album av Emerson, Lake & Palmer
Musikalbum 1974
Mait Malmsten

Mait Malmsten, född 6 september 1972 i Viljandi, Estland, estnisk skådespelare.

Filmografi (urval)
2005 - Malev
2008 - Detsembrikuumus

Källor

Externa länkar
Mait Malmsten

Estländska skådespelare under 2000-talet
Personer från Viljandi
Födda 1972
Levande personer
Män
Akhmim

Akhmim (alternativ stavning Akhmeem, arabiska Akhmīm, اخميم) är en egyptisk stad på Nilens östra strand. Akhmim kallades Ipu eller Khent-Menu av de gamla egyptierna, och Panopolis av grekerna. Staden var huvudort i nome Min. Idag ligger staden i guvernementet Sohag och folkmängden uppgår till cirka 130 000 invånare.

Staden fick sitt namn efter guden Min, grekernas Pan. Akhmim är känd för sin gamla egyptiska nekropol samt ett av Ay, Tutankhamons efterträdare, byggt tempel. Enligt Plutarchos var det här man först hörde talas om Osiris död. Den grekiske alkemisten Zosimos var född i Panopolis.

Källor

Orter i Sohag (guvernement)
Merle Jääger

Merle Jääger, född 19 oktober 1965 i Tallinn, Estland, estnisk skådespelare.

Filmografi (urval)
2005 - Malev

Källor

Externa länkar
Merle Jääger

Estländska skådespelare
Kvinnor
Födda 1965
Personer från Tallinn
Levande personer
Igor Ilinskij

Igor Vladimirovitj Ilinskij (), född 24 juli 1901 i Moskva, Sovjetunionen, död 13 januari 1987 i Moskva, var en sovjetisk skådespelare och regissör som medverkade i ett flertal av Vsevolod Meyerholds produktioner.

Asteroiden 3622 Ilinsky är uppkallad efter honom.

Filmografi (urval)

Källor
 

Sovjetiska skådespelare
Ryska skådespelare under 1900-talet
Personer från Moskva
Skådespelare från Moskva
Män
Födda 1901
Avlidna 1987
Barrväxter

Barrväxter (Coniferales, Coniferophyta, Coniferae, Pinophyta, Pinophytina, Pinopsida eller Pinales) är ett taxon inom  växtriket. Barrväxterna består av sex–åtta familjer med totalt 65–70 släkten och 600–650 arter. Barrväxterna har barr och ofta, men inte alltid, kottar. Samtliga är vedartade växter. De allra flesta är träd (barrträd) men några få är buskar. Träden kan vara av såväl grantyp som ektyp. 

Barrträd ger upphov till en sur jordmån på grund av att barren ger sura nedbrytningsprodukter (se även podsol).

Det finns barrväxter över i stort sett hela världen och de är av stor ekonomisk betydelse, främst för produktion av timmer och papper. På tajgan är de helt dominerande. Den svenska barrskogen domineras av barrträden gran och tall, medan en och idegran förekommer mer sparsamt i Sverige; där är lärk, contortatall och ädelgran införda av människan.

Familjer i ordningen Pinales 

Ibland anges att druvidegransväxterna ingår i idegransfamiljen, och vissa botaniker anser att några släkten i podokarpväxterna ska utgöra en egen familj, Phyllocladaceae. Tidigare fanns ytterligare en familj, sumpcypressväxter (Taxodiaceae) men denna ingår numera i cypressväxterna.

Bildgalleri

Se även
 Lövträd

Källor

Externa länkar 
Den virtuella floran: Barrväxter – Naturhistoriska riksmuseet

Växter
Träd
Ba Växtindex
Vsevolod Meyerhold

Vsevolod Meyerhold, (, Vsevolod Emiljevitj Mejerchold), född 9 februari 1874 (28 januari g.s.) i Penza, troligen avrättad 2 februari 1940 i Moskva, var en rysk skådespelare, teaterregissör och teaterteoretiker.

Biografi 
Meyerhold hette ursprungligen Karl Wilhelm Kasimir Meierhold, men bytte namn till Vsevolod Emiljevitš Meyerhold vid 21 års ålder i samband med att han konverterade från lutherdom till den ryskortodoxa tron.

Efter avslutad skådespelarutbildning knöts Meyerhold till Konstantin Stanislavskijs Konstnärliga teatern i Moskva 1898 och blev från 1905 regissör vid dess Studioscen. Han tog djupa intryck av uttryck som commedia dell'arte, pantomim, improvisation och folklig teaterform tillsammans med inflytanden från Asien, framför allt japansk teatertradition. Efterhand utarbetade han en egen fysiskt baserad, stiliserad teaterteori, som han kallade biomekanisk teater med kopplingar till konstruktivismens konstriktning. 

I samband med ryska revolutionen anslöt han sig till bolsjevikerna och utnämndes från 1920 till ledare för Statens teaterverksamheter. De dubbla rollerna som konstnär respektive ideologiskt programbunden politisk person skapade dock alltmer problem och då han i samband med ett stormöte 1939 höll ett brandtal mot den socialistiska realismen blev han genast arresterad och förd till fångläger, där han dog året därpå, 1940, möjligen avrättad som partiförrädare.

Hans teaterteorier har efterhand spridits internationellt inom experimentella teaterverksamheter, såsom den svenska fria gruppen Teater Schahrazad (1976-86), som 1981 respektive 1984 uppförde pjäsen Dr Dapertutto om Meyerholds liv, enligt principerna för hans teaterform.

Referenser

Noter

Övriga källor 
Nationalencyklopedin

Vidare läsning 
 Meyerhold on theatre / Meyerholds texter i översättning och kommentar av Edward Braun. - 1969. - 
 The theatre of Meyerhold : revolution on the modern stage, av Edward Braun. - 1979. - 
 Revolutionaries in the theater : Meyerhold, Brecht, and Witkiewicz, av Christine Kiebuzinska. - 1988. -  
 Vsevolod Meyerhold, av Robert Leach. - 1989. -  
 Meyerhold : a revolution in theatre, av Edward Braun. - 1995 - 2. ed. rev and expanded. -  
 Stanislavsky and Meyerhold, av Robert Leach. - 2003. -  (Bern )
 Vsevolod Meyerhold, av Jonathan Pitches. - 2003. -

Externa länkar 
 
 
 

Födda 1874
Avlidna 1940
Ryska skådespelare under 1900-talet
Ryska teaterregissörer
Ryska politiker under 1900-talet
Män
Offer för den stora utrensningen
Personer från Penza
Ryska teaterteoretiker
Fridolf sticker opp!

Fridolf sticker opp! svensk komedifilm från 1958 i regi av Torgny Anderberg, baserad på Rune Mobergs radioprogram Lilla Fridolf och jag.

Handling 
Fridolf ska vara ansvarig på Kolonialvarubolaget, när chefen är borta. Under tiden ska revisorn och en rationaliseringsexpert skära ner på företaget. Missförstånd och trassligheter avlöser varandra. Selma går i bilskola med varierad framgång. En av scenerna handlar om Fridolfs tal på Kvinnogillets middag där Lillen har blandat ihop talet med Selmas körskolepapper.

Om filmen 
Filmen spelades in i april–juni 1958 i Nordisk Tonefilms ateljéer i Stockholm samt i Nyckelviken i Nacka, Djurgårdsbrunnsviken och innerstadsmiljöer i Stockholm.

Premiären för filmen, som är barntillåten, var den 25 augusti 1958. Den har även visats på SVT, bland annat 1987, 1996, 2010 och i september 2022.

Rollista 
Douglas Håge – Fridolf Olsson, kontorschef på Kolonialvarubolaget 
Hjördis Petterson – Selma, Fridolfs hustru
Lars Ekborg – Valdemar Palm, folkskollärare 
Inga Gill – Maggan Palm, Valdemars hustru, Fridolfs och Selmas dotter 
Karl-Arne Holmsten – "Egon Lönn" 
Mona Malm – Lisa Dahlman, kontorist 
Jan Molander – disponent Grillhagen, Fridolfs chef 
Olle Hilding – August Nilsson, bokhållare 
Kotti Chave – Skarvik, revisor 
Bo Thörner – Lillen, Valdemars och Maggans lille son 
Hans Strååt – Fridh, personalchef 
Ivar Wahlgren – Gustavsson, kamrer 
Emy Hagman – Selmas väninna i taxin 
Olof Thunberg – bilskoleläraren 
Arthur Fischer – direktör på Kvinnogillets middag 
Sten Lindgren – regeringsrådet på Kvinnogillets middag

Ej med i rollistan 
Percy Brandt – styrelseordföranden i Kolonialvarubolaget 
Ittla Frodi – expediten i blomsteraffären 
Gun-Britt Öhrström – fröken Grankvist, kontorist 
Maud Elfsiö – fröken Jansson, kontorist 
Sigyn Sahlin – kontorist 
Marianne Ljunggren – kontorist 
Lena Dahlman – kontorist 
Eva Stella – kontorist 
Astrid Bodin – Fridolfs bordsdam på Kvinnogillets middag 
Gertrud Mariano – gäst på Kvinnogillets middag 
Birger Lensander – man vid fontän

Musik i filmen 
 "Lilla Frida och jag", musik Leon Bonnard, instrumental 
 "Byssan lull", musik och text Evert Taube, sång Mona Malm (Alice Tegnérs text "Gossen har en liten gullvagn") 
 "Månstrålar klara glimma...", text Arvid Ödmann, sång Hjördis Petterson

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2012.

Se även 

Lilla Fridolf

Externa länkar 
 

Filmer 1958
Svenska komedifilmer
Svenskspråkiga filmer
Stockholm på film
Filmer i regi av Torgny Anderberg
Svenska 1950-talsfilmer
Svenska uppföljarfilmer
Chrysopoeia

Chrysopoeia är den vanliga termen för de alkemiska försöken att tillverka guld. Detta för att skilja guldmakeri från andra viktiga mål för alkemisterna, såsom till exempel iatrokemi - konsten att tillverka mediciner.

Redan från början verkar chrysopoeia ha varit en viktig gren inom alkemin, även om man under den tidigaste perioden (se Bolos av Mendes, Leyden-papyrusen och Maria från Alexandria) verkar ha vetat mycket väl att det inte gick att tillverka annat än fuskguld. Det var först med Zosimos av Panopolis och andra senantika alkemister, som man började sammanföra alkemin med hermetism, den klassiska elementläran, och den gamla naturfilosofin. Därmed blev man övertygad om att alla ämnen härstammar från ett enda urämne och att de därför borde kunna transmuteras till andra ämnen om de bara sönderdelades, renades och återförenades med rätt metoder. Det var just detta urämne som den medeltida alkemin så ivrigt sökte efter och var bland annat känt under namnet "de vises sten". Efter dessa premisser skulle också verklig chrysopoeia vara möjlig. Ända fram till 1700-talet var tron på chrysopoeia och metallisk transmutation utbredd. Till och med Robert Boyle, som kallats för den moderna kemins fader och Isaac Newton tog dessa teorier på fullaste allvar.

Alkemi
Harpun

En harpun är ett spjut som är försett med hulling och som används vid jakten på fiskar eller valar. Med hullingen ska förhindras att bytet glider från spjutet. 

Harpuner av ben eller horn med olika utformningar förekommer ofta på boplatser från äldre stenåldern (paleolitiska och mesolitiska). Harpunerna har använts vid fiske och troligen även vid sälfångst på grunt vatten. Själva harpunspetsen var ofta löst fastsatt i skaftet och sammanbunden med ett snöre så att spetsen lossnar när det når bytet. Därefter kunde bytet halas in med hjälp av skaftet. Troligen har också flera harpuner bundits samman på ett skaft till ett s.k. ljuster. Ljuster har tills i modern tid använts till exempel ålfiske och bäverjakt.

Det finns olika former av harpuner. Vissa enklare sorter är framställda av trä och andra sorter görs av stål och är försedda med en ståltråd för att hämta bytet ur vattnet. Trådens andra ände är fastgjord vid en skjutanordning. Denna anordning liknar för mindre harpuner ett gevär och för större harpuner en kanon som är fastmonterad på ett skepp. Harpun kan även användas av dykare.

Se även
Treudd
Ljuster

Arkeologiska artefakter
Projektilvapen
Dykutrustning
Fridolfs farliga ålder

Fridolfs farliga ålder är en svensk komedifilm från 1959, baserad på Rune Mobergs radioprogram Lilla Fridolf och jag.

Handling 
Selma har av sin väninna Agatha blivit itutad att Fridolf hamnat i den "farliga" åldern, då karlarna börjar se sig om efter yngre damsällskap. Förvecklingarna hopar sig när Fridolf måste köpa en present till Selmas 60-årsdag. Dessutom försvinner företagets lönepengar när Fridolf blir ansvarig för kassan som han låser in i kassaskåpet.

Om filmen 
Filmen, som blev Douglas Håges sista, spelades in i maj och juni 1959 i ateljé i Stockholm. Exteriörerna filmades i Stockholm och Bromma flygplats. Filmen, som är barntillåten, hade premiär den 28 september 1959 och har även visats på SVT, bland annat 1987, 1996, 2009 och i september 2022. Rollfiguren Valdemar, spelad av Lars Ekborg, som medverkade i de tre tidigare filmerna, medverkade inte i denna film.

Rollista 
Douglas Håge – Fridolf Olsson, kontorschef på Kolonialvarubolaget 
Hjördis Petterson – Selma Olsson, Fridolfs fru 
Siv Ericks – fru Grillhagen 
Inga Gill – Maggan Palm, Fridolfs och Selmas dotter 
Kerstin Dunér – Inger Gullström, expedit i juvelerarbutiken 
Marianne Nielsen – Agatha, Selmas väninna 
Jan Molander – disponent Grillhagen 
Georg Rydeberg – ingenjör Crook, kassaskåpstekniker 
Sture Ström – Holger Ström 
Gösta Prüzelius – doktor Privén, ordförande i Kolonialvarubolagets styrelse 
Ingrid Backlin – kontorist 
Olle Hilding – Nilsson, bokhållare 
Rune Halvarsson – Pihl, kassör 
Leif "Burken" Björklund – Kalle Andersson, kontorspojke 
Lilian Elgö – kontorist

Ej med i rollistan 
Eric Stolpe – Arnold Gustafsson 
Astrid Bodin – fru Gustafsson 
Hanny Schedin – fröken Kvist, kontorist 
Maud Elfsiö – Grillhagens sekreterare 
Bellan Roos – Kalles mormor 
Louise Hermelin – kontorist 
Ann-Marie Adamsson – hallåflicka i TV 
Gösta Holmström – polis 
Gunnar Nielsen – polis 
Ivar Wahlgren – kamrer Gustavsson 
Bo Thörner – Lillen, Maggans son 
Per-Olof Ekvall – Arvo Andersson, juvelerare 
Carl Andersson – Kalles morfar 
Håkan Serner – Kalles kamrat

Musik i filmen 
 "Lilla Fridolf och jag", musik Leon Bonnard, instrumental
 "Berättelse och sång om Löjtnant Sparre och Elvira Madigan, den sköna konstberiderskan, hvilka båda för egen hand och af kärlek sköto ihjäl sig i Tåsinge, Danmark", text Johan Lindström Saxon, sång Inga Gill 
 "Selmas hyllningssång", text och musik Ulf Peder Olrog, sång och dragspel Leif "Burken" Björklund

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2012.

Se även  
 
 

Lilla Fridolf

Externa länkar 
 

Svenska filmer 1959
Svenska komedifilmer
Filmer i regi av Torgny Anderberg
Svenska filmer baserade på radioprogram
Filmmanus av Rune Lindström
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1950-talsfilmer
Svenska uppföljarfilmer
Troublegum

Troublegum är Therapy?'s fjärde fullängdsalbum, och andra fullängdsalbum på ett stort skivbolag, albumet släpptes 1994. Troublegum är av de flesta lyssnare ansett som bandets bästa album, och det är fortfarande låtarna från detta albumet som mestadels spelas på bandets konserter.

Låtlista
"Knives"
"Screamager"
"Hellbelly"
"Stop It You're Killing Me"
"Nowhere"
"Die Laughing"
"Unbeliever" 
"Trigger Inside"
"Lunacy Booth"
"Isolation" - cover på Joy Divisions låt
"Turn"
"Femtex"
"Unrequited"
"Brainsaw"

Medverkande

Andy Cairns - sång/gitarr
Fyfe Ewing - trummor 
Michael McKeegan - basgitarr 
Page Hamilton - förste gitarrist på Unbeliever 
Lesley Rankine - extra sångare på Lunacy Booth 
Martin McCarrick - cello på Unrequited 
Eilen Ross - extra sångare på Femtex 
Chris Sheldon - Producent

Musikalbum 1994
Album utgivna på A&M Records
Musikalbum av Therapy?
Marcellin Berthelot

Pierre Eugène Marcellin Berthelot, född 29 oktober 1827 i Paris, död 18 mars 1907 i Paris, var en fransk politiker och kemist. Far till diplomaten Philippe Berthelot och filosofen René Berthelot.

Berthelot studerade först medicin, men övergick snart till kemin. 1851 blev han assistent vid Collège de France och utförde som sådan flera viktiga undersökningar. 1859 erhöll han den nyinrättade professuren i organisk kemi vid École supérieure de pharmacie, men återvände 1864 till Collège de France, där han erhöll en för honom inrättad professur i organisk kemi, som han fram till sin död innehade. 

Vid tiden för kejsardömets fall och därefter tog Berthelot livligt del i det offentliga livet. Han valdes till president för den vetenskapliga kommitté, som tillsattes för att bland annat sätta den inneslutna huvudstaden i förbindelse med det övriga Frankrike. Hans försök att under belägringen framställa salpeter för sprängämnestillverkningen ledde honom också in på denna del av kemin, och 1878 blev han president för Commission des substances explosives. 1881 valde senaten honom till ständig medlem. Han var 1886-87 undervisningsminister och 1895 utrikesminister. Berthelots vetenskapliga verksamhet är enastående resultatrik och omfattande. Hans mest betydelsefulla arbeten faller inom den organiska kemin, men även inom termokemin gjorde han banbrytande upptäckter, och även inom agrikulturkemin gjorde han flera upptäckter i sitt 1883 upprättade agronomiska laboratorium i Meudon utanför Paris.

Han gjorde även betydande insatser inom studiet av kemins och alkemins historia, bland annat i verken Origines de l’Alchimie och Collection des Anciens Alchimistes Grecs. Det senare är en utgåva av texter av bland andra Zosimos och Pseudo-Demokritos.

Bland hans övriga skrifter märks Chimie organique fondée sur la synthèse (1895), Thermochimie (1897), Chimie végétale et agricole (1899), samt Science et libre-pensée (1905).

Berthelot var ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien från 1870.

Källor

Noter

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 

Franska politiker under 1800-talet
Frankrikes kulturministrar
Frankrikes utbildningsministrar
Frankrikes utrikesministrar
Franska kemister under 1800-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1827
Avlidna 1907
Män
Politiker från Paris
Forskare från Paris
Svensk uppslagsbok
Mottagare av Copleymedaljen
Storkorset av Hederslegionen
Lee Smolin

Lee Smolin, född 1955 i New York, är teoretisk fysiker och kosmolog,  vars främsta insatser behandlar loopkvantgravitation. 

Smolin fick sin grundutbildning vid Hampshire College och Harvard University. Han har varit verksam som professor vid Pennsylvania State University och forskar för närvarande vid Perimeter Institute for Theoretical Physics i Waterloo, Ontario, Canada. Han har skrivit flera populärvetenskapliga böcker varav en finns i svensk översättning.

Smolin är väl känd bland forskare som sysslar med kvantgravitation för sin åsikt att de två huvudkandidaterna, loopkvantgravitation och strängteori, så småningom kommer att kunna samsas som olika aspekter i en och samma övergripande teori. Han förespråkar också en alternativ syn på rum och tid han kallar temporal naturalism. Men kanske är han mest känd för sina idéer om kosmologiskt naturligt urval. Här försöker han tillämpa principerna för biologisk evolution på kosmologi, och hävdar att universa tar form till förmån för produktion av svarta hål.

Bibliografi

Artiklar 
 arXiv.org har en lista på Smolin's publikationer

Citat 
 "I am convinced that quantum mechanics is not a final theory. I believe this because I have never encountered an interpretation of the present formulation of quantum mechanics that makes sense to me. I have studied most of them in depth and thought hard about them, and in the end I still can't make real sense of quantum theory as it stands."

Källor

Externa länkar 
 Smolins hemsida på Perimeter Institutet

Amerikanska astronomer under 2000-talet
Amerikanska fysiker under 2000-talet
Födda 1955
Män
Levande personer
Alumner från Harvard University
Forskare från New York
Foreign Ground

Foreign Ground är ett datorspel utvecklat gemensamt av Försvarshögskolan, Data Ductus och LTU.

Spelet är egentligen inget typ av spel som till exempel Quake eller Unreal är. Man styr sin karaktär i första person, men uppgifterna man ska utföra bygger på att man ska kunna förstå konflikten och agera rätt - att prata med människor, till exempel, för att utföra sina uppdrag. Man ska kunna använda sitt vapen, ingenting är "förbjudet" (precis som i verkligheten).

Handling
I spelet är man en del av en FN (Förenta Nationerna) konvoj som skall lösa en konflikt - troligen i Liberia.

Det är okänt om spelet endast är en simulator för militära syften eller om det kommer att bli tillgänglig för allmänheten liknande America's Army, som USA:s militär utvecklade för att rekrytera folk.

Externa länkar
Artikel från 2005.11 om spelet på Aftonbladet

Windows-spel