kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Paus

Paus kan syfta på:

 Paus – ett kortare uppehåll på betald arbetstid, se rast
 Paus (musik) – en musikterm
 Paus (musikgrupp) – en svensk musikgrupp

Personer
 Paus (släkt) – en norsk och svensk patriciersläkt
 Ole Paus (1947–), en norsk trubadur

Geografi

Brasilien 

 Ribeirão Três Paus, vattendrag, Goiás,

Portugal 

 Paus (freguesia i Portugal), Viseu, Resende,

Se även
 Paus Grand Prix
 Diapaus

Robotskapade Brasilienförgreningar
Robotskapade Portugalförgreningar
Tempo

Tempo kan vara:

 Tempo dokumentärfestival – en dokumentärfestival
 Tempo (musik) – en musikterm
 Tempo (radioprogram) – ett radioprogram
 Tempo (butikskedja) – en svensk livsmedelsbutikskedja som ägs av Axfood
 Tempo (varuhus) – en kedja av varuhus mellan 1932 och 1985
 Tempohuset – en byggnad i stadsdelen Norrmalm, Stockholm
 Tempo, Kalix - ett f.d varuhus i Kalix, Norrbotten
 Tempolopp – en disciplin inom cykelsport
 Tempo (fordon) – en tysk fordonstillverkare i Hamburg, grundad 1924
 Tempus – en grammatikterm
 Tempo (The Rasmus-låt) – en låt av The Rasmus från albumet Hellofatester
 Tempo (schack) – ett drag i schack
Smaragdstaden

Smaragdstaden (engelska: Emerald City) är en fiktiv stad, huvudstad i landet Oz i L. Frank Baums böcker, först beskriven i boken Trollkarlen från Oz. Enligt de tidiga böckerna grundades staden av trollkarlen, som även bor där, i senare böcker antyds det att det inte var han som grundade den, då många av dess byggnader är mycket äldre än så.

Fiktiva orter
Trollkarlen från Oz
Trollkarlen från Oz (figur)

Trollkarlen från Oz, född Oscar Zoroaster Phadrig Isaac Norman Henkel Emmannuel Ambroise Diggs (eller Oskar Zoroaster Daniel Uriah Mervin Bertram Oliver Mugg i Sam J. Lundwalls svenska översättning), är en sagofigur i L. Frank Baums böcker om landet Oz. För att förkorta sitt namn tog han den första bokstaven i varje namn (OZPINHEAD), men då de bildade ordet pinhead förkortade han det ytterligare, till Oz. Han bor i Smaragdstaden.

Första gången trollkarlen dyker upp är i boken Trollkarlen från Oz, där han är landets härskare, men han lämnar landet i sin luftballong i slutet av boken. I boken Dorothy i Oz återvänder han till Oz för att bo där permanent.

I filmen Trollkarlen från Oz (1939) spelas trollkarlen av Frank Morgan och i Oz: The Great and Powerful (2013) spelas han av James Franco.

Litterära figurer från USA
Fiktiva figurer från Nebraska
Fiktiva figurer introducerade 1900
Figurer i barn- och ungdomslitteratur
Fiktiva trollkarlar
Trollkarlen från Oz
Pegel

Pegel (från tyskans pegel = nivå) är en vattenståndsmätare, som kan finnas i sjöar eller hav. 

Pegeln består i allmänhet av en fast skala på vilken man kan avläsa vattenytans höjd. I en pegel, som är försedd med registreringsverk finns en flottör, vars rörelse registreras.
En omvänd pegel kan finnas på bropelare och liknande. På dem avläser man segelfri höjd stället för vattenstånd.

Se även
Mareograf

Källor

Externa länkar
Pegel från dykarna.nu

Mätinstrument
Hydrologi
Lista över flaggor för organisationer

Detta är en lista med bilder på flaggorna för organisationer.

Se även
Lista över flaggor

Flaggor för organisationer
Symboler för organisationer
Gallerier
Shawn Fanning

Shawn "Napster" Fanning, född 1980 i Brockton, Massachusetts i USA, känd som skaparen av fildelningsprogrammet Napster. Vid 19 års ålder poserade han på framsidorna till Fortune, Business Week och Forbes.

Under sina studier på Northeastern University började han skapa ett program som möjliggjorde kopiering av musik från datorer över hela världen, via Internet. Sommaren 1999 var programmet färdigt och han gav det samma namn som han själv kallats i skolan, Napster. Till en början gav han programmet endast till folk han kände och bad dem att inte berätta om det för någon, men inom kort hade 10 000-15 000 personer ändå tillgång till det.

Tillsammans med sin farbror startade han senare företaget Napster.

Amerikanska programmerare
Födda 1980
Män
Personer från Brockton, Massachusetts
Levande personer
Alumner från Northeastern University
Frank Oz

Frank Oz, ursprungligen Frank Richard Oznowicz, född 25 maj 1944 i Hereford i Storbritannien, är en amerikansk skådespelare, regissör och dockspelare.

Biografi 
Frank Oz föddes i Hereford i England men när han var fem år flyttade han med sina föräldrar till Kalifornien, USA där han sedan växte upp.

Frank Oz är mest känd för sin medverkan i Jim Hensons Mupparna. Bland hans karaktärer finns miss Piggy, björnen Fozzie och örnen Sammy i Mupparna; och Grover, Kakmonstret och Bert i Sesam, bland många andra. Björnen Fozzie fick dock inte sitt namn efter Oz som man kan tro. Fozzie döptes efter dockbyggaren Faz Fazakas. Förutom att styra dockorna har Oz även varit en stor bidragsgivare till de olika tv-serierna under de senaste 30 åren. Oz har medverkat som dockspelare i över 75 olika produktioner där dockor figurerat, dessutom har han spelat i flera publika framträdanden och andra av Jim Hensons program. Oz dockspelarkarriär sträcker sig från 1969 fram till idag.

Hans kanske mest berömda karaktär är Yoda i Stjärnornas krig-filmerna av George Lucas. Oz har spelat Yoda sedan han först dök upp 1980 i filmen Rymdimperiet slår tillbaka. Oz hade en stor del i utformningen av Yoda och det var hans idé att han skulle tala på det sätt han gör, inklusive att vända på orden.

Oz debut som skådespelare skedde i filmen The Blues Brothers 1980 där han spelar en fångvårdare. Filmen regisserades av John Landis i vars filmer Oz medverkat även senare, bl.a. En amerikansk varulv i London och Ombytta roller. Oz medverkade även i Landis film Blues Brothers 2000.

Oz arbete bakom kameran började då han var medregissör för filmen Den mörka kristallen tillsammans med Jim Henson. Filmen innefattade de mest komplicerade dockor som någonsin setts i en film. Han utvecklade sin förmåga att regissera i nästa film; Little Shop of Horrors där han ensam stod för regin. Detta är en stjärnspäckad film, medverkar gör bl.a. Rick Moranis, Ellen Greene, Steve Martin, Bill Murray och John Candy, och en stor köttätande blomma. Denna krävde 30 dockspelare för att fungera.

Efter detta har Oz regisserat och spelat i ett stort antal filmer.

Filmografi (i urval) 

 (röst)
 (röst)
 (röst)

 (regi)
 (röst)

 (röst och regi)
 (röst)

 (regi)
 (regi)

 (regi)

 (regi)
 (röst)
 (regi)

 (röst)
 (röst)
 (röst)
 (regi)
 (regi)
 (röst)
 (röst)
 (regi)
 (röst)
 (röst)
 (regi)
 (regi; 1 avsnitt)
 (röst)
 (röst)
 (röst, cameo)
 (röst)

Referenser

Externa länkar 

 

Amerikanska filmregissörer
Amerikanska skådespelare
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1944
Män
Levande personer
Personer från Hereford
Fotboll vid olympiska sommarspelen 2004

Fotboll vid olympiska sommarspelen 2004 spelades från den 11 augusti (två dagar före invigningsceremonin) till den 28 augusti 2004.

Herrarnas turnering spelas med U23-landslag med upp till tre överåriga spelare per lag. Artikel 1 i turneringes reglemente anger: "Turneringen äger rum vart fjärde år i samband med de Olympiska sommarspelen. De förbund som är med i Fifa är inbjudna att delta med deras herrar U23- och damer A-landslag".

Segrande spelartrupper

Arenor 
Kaftanzoglio-stadion, Thessaloniki, 27 770 åskådare
Karaiskakis-stadion, Pireus, 32 115 åskådare
Olympiastadion, Aten, 71 030 åskådare
Pampeloponnisiako-stadion, Patras, 23 588 åskådare
Pankritio-stadion, Heraklion, 26 240 åskådare
Panthessaliko-stadion, Volos, 22 700 åskådare

Herrarnas turnering

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Slutspel

Damernas turnering

Gruppspel

Grupp E

Grupp F

Grupp G

Slutspel

Externa länkar 

Fifa: Men's Olympic Football Tournament 2004
Fifa: Women's Olympic Football Tournament 2004
Olympics: Olympic Football Tournament 2004
Fifa - Regulations of the Olympic Football Tournaments
Formel 1-stall

Stall kallas inom formel 1, liksom inom de flesta bilsporter, de deltagande lagen.

Stall
Ofta är stallen knutna till en tillverkare av reguljära bilar och bär då samma namn som bilmärket, exempelvis Ferrari och Mercedes. Flera stall är däremot konstruktörer som endast sysslar med bilsport, såsom Williams. Vissa stall ägs av företag vars normala inriktning är någon helt annan, till exempel energidrycksföretaget Red Bull som äger både Red Bull Racing och Alpha Tauri. Tidigare kunde i princip vem som helst som hade intresse och pengar etablera ett stall och tävla i formel 1, men då hade man förkvalificeringar för att begränsa antalet bilar vid kvalificeringarna till loppen.

Konstruktör
Ett stall representerar en konstruktör och dessa begrepp är numera synonymer, till exempel  Ferrari, Red Bull och  Williams.
I konstruktörsmästerskapet är det dock alltid en namngiven kombination av en biltillverkare och en motortillverkare som ges mästerskapspoäng, till exempel Ferrari, Red Bull-Renault och Williams-Toyota. 

Tidigare kunde ett stall under en säsong använda sig av en eller flera konstruktörer och en konstruktör tillhandahålla bilar till flera stall. Exempel är Williams som säsongen  tävlade med bilar från March och säsongen  representerades March, förutom av det egna stallet, även av Theodore Racing.

Stallfärger
Sedan 1970-talets början har regeln varit att varje stall skall måla sina egna bilar i ett visst mönster, så att man kan skilja bilar från de olika stallen åt. Hur mönstret ser ut brukar bestämmas i samarbete med stallets sponsorer. Tidigare målades bilarna i färger som angav hemlandet, se internationella bilsportfärger.

Nuvarande stall (2022)

Stallhistorik

Noter

Se även 
 För samtliga stall som har deltagit sedan formel 1-världsmästerskapens början, se lista över formel 1-stall
Johan Hakelius

Johan Olov Axel Hakelius, född 28 december 1967 i Enköping, är en svensk skribent, publicist, debattör och författare.

Han har skrivit ledartexter, krönikor, kolumner, artiklar och liknande i flera tidningar och tidskrifter, däribland Svenska Dagbladet, Aftonbladet, Expressen, Fokus, Axess magasin, Affärsvärlden, Vi och Connoisseur. Han har också varit redaktör och skrivit böcker.

Hakelius medverkar regelbundet i panelen i TV4:s Nyhetsmorgon samt i Spanarna i Sveriges Radio P1.

Karriär 
Hakelius inledde karriären vid Värnpliktsrådet. Han kom till Svenska Dagbladet som ledarskribent 1993 och blev senare biträdande politisk redaktör. Hösten 1999 startade Finanstidningen en ledarsida och Hakelius rekryterades som tidningens förste politiske redaktör. År 2000 blev Hakelius en av två chefredaktörer på Finanstidningen, med ansvar för ledare och kultur. Den 29 januari 2002 sade Hakelius upp sig från Finanstidningen.

I maj 2002 återkom han till Svenska Dagbladet och även Aftonbladet för att skriva krönikor i båda tidningarna. År 2005 började han på Aftonbladets debattredaktion.

I augusti 2015 tillkännagavs att Hakelius utsetts till chefredaktör för nyhetsmagasinet Fokus från och med 1 januari 2016. Han slutade som chefredaktör för tidningen i augusti 2017, men stannade kvar som politisk chefredaktör.

Efter fjorton år lämnade Hakelius Aftonbladet i april 2016 för att bli krönikör hos konkurrenten Expressen. Han har senare sagt att han lämnade Aftonbladet efter att tidningens chefredaktör Sofia Olsson Olsén hade synpunkter på hur han formulerat sig.

Författarskap 
Hakelius har vid sidan av skribentyrket och redaktörskapet skrivit ett antal böcker. År 1995 kom Den österrikiska skolan: en introduktion till humanistisk nationalekonomi och fyra år senare utkom artikelsamlingen Manifest för otidsenliga. År 2003 publicerades Förmögen till värdighet: Wilhelm Röpke, människan och ekonomin, en bok om Wilhelm Röpke, en av männen bakom det västtyska "ekonomiska undret". Döda vita män (2009), Ladies (2010) och Rule, Britannia! (2014) är populärt hållna böcker om brittiska egenheter och excentriker.

Bibliografi (urval):
1995 – Den österrikiska skolan: en introduktion till humanistisk nationalekonomi
1999 – Manifest för otidsenliga
2003 – Förmögen till värdighet: Wilhelm Röpke, människan och ekonomin
2009 – Enkelriktat (illustrationer: Riber Hansson)
2009 – Döda vita män
2010 – Ladies
2014 – Rule, Britannia!

Familj
Släktnamnet Hakelius togs av hans farfar Axel Hakelius (f. 1897), ägare av Hacksta gård och son till lantbrukaren Konrad Nilsson. Johan Hakelius är gift med journalisten Susanna Popova.

Priser och utmärkelser 
2010 – Partille Bokhandels författarstipendium
2011 – Expressens Björn Nilsson-pris för god kulturjournalistik 2011

Källhänvisningar

Svenska journalister under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska chefredaktörer
Svenska krönikörer
Män
Födda 1967
Levande personer
Personer från Enköping
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Sommarvärdar 2017
Svenska journalister under 2000-talet

Konservativa tänkare
John Ashcroft

John David Ashcroft, född 9 maj 1942 i Chicago, Illinois, är en amerikansk politiker (republikan). Han var USA:s justitieminister från 2001 till 2005, under president George W. Bushs första mandatperiod. Han var dessförinnan ledamot av senaten (1995–2001) och guvernör i delstaten Missouri (1985–1993). Ashcroft är djupt religiös och tillhör kyrkan Assemblies of God, en förgrening av Pingströrelsen.

Ashcroft utexaminerades 1964 från Yale University och avlade 1967 juristexamen vid University of Chicago.

Han sjunger också i en trio tillsammans med två medlemmar av kongressen.

Referenser

Externa länkar

Födda 1942
Guvernörer i Missouri
Ledamöter av USA:s senat från Missouri
USA:s justitieministrar
Amerikanska republikaner
Män
Levande personer
Alumner från Yale University
Mikrodatorn

Mikrodatorn var Sveriges äldsta magasin om persondatorer. Tidningen startades 1978 av Lennart Zetterström och Lauri Pappinen, och trycktes i A5-format av Göstas Snabboffset, Stockholm. Senare kom den att ingå i IDG-familjen där den utkom med 17 utgåvor per år. Tidningen ansågs mer avancerad och var avsedd för en mer kvalificerad målgrupp än till exempel systertidningen PC för alla. Mikrodatorn försvann som papperstidning år 2007 då den slogs ihop med Nätverk & kommunikation till nya titeln Techworld.

Mikrodatorn lever kvar på nätet, men blev den 31 mars 2011 en del av PC för alla med namnet PC för alla extreme och har en tydlig inriktning mot datorkomponenter som grafikkort, processorer och moderkort. Tester och nyheter hör till huvuddelen av innehållet som fortfarande vänder sig till avancerade datoranvändare.

Externa länkar
PC för Alla Extreme
Stonans scanningar - Här finns de två första numren inscannade

Datortidningar
Tidskrifter startade 1978
Bofills båge

Bofills båge, eller "Bågen", är ett halvcirkelformat bostadshus på Södra stationsområdet, Södermalm, Stockholm.

Läge
Huset ligger i kvarteret Fatbursbågen, förutom detta hus finns även två punkthus, Kuberna i samma kvarter. Husen ligger mellan Västgötagränd 1–21, Fatburs Brunnsgata 15–33, Fatbursparken och Södermalmsallén. I samma byggprojekt ingår dessutom Templen som ligger på Fatburs Brunnsgata 11–13 och Swedenborgsgatan 21.

Arkitektur
Som ett led att omdana Södra stationsområdet på Södermalm tillkom ett stort halvcirkelformat bostadshus. Beställare var HSB som gav, efter en inbjuden arkitekttävling, den katalanske arkitekten Ricardo Bofill uppdraget att rita anläggningen. ”Bågen” gestaltades i postmodernismens anda med klassiska former, den ritades 1988-1990 och blev inflyttningsklar 1991–1992. Fasaderna består av gulvitt färgade betongelement där blindfönster skapar en palatsliknande symmetri. Balkongerna anordnades på husets yttersida mot söder. 

Huset har ett källarplan,  ett markplan med kommersiella lokaler, sju bostadsvåningar samt ett vindsplan med förråd. Höjd över mark till taknock är cirka 25 meter. I ”Bågen” finns totalt 283 bostadslägenheter som upplåts med bostadsrätt: ett r.o.k. = 41, två r.o.k. = 57, tre r.o.k. = 101, fyra r.o.k. = 76 och fem r.o.k. = 8 styck. Inom fastigheten finns även 25 lokaler som upplåts med hyresrätt.

Till byggnadsentreprenör utsågs Ohlsson & Skarne, som specialiserade sig på prefabbyggen. Arkitekturen har kritiserats att vara pastischliknande. Bofill själv kallar sina storskaliga bostadskomplex för ”folkets palats”. Trots att ”Bågen” ger ett pompöst och monumentalt intryck är den i själva verket en elva meter bred huskropp med genomgående lägenheter. Till den stadsplanemässiga kompositionen hör Söder torn beläget intill Bågens nordöstra gavel som utgör en sorts kampanil och utropstecken.

Konstnärlig utsmyckning
I bågens portaler och i angränsande Fatbursparken finns en lång rad skulpturer. Bland dem Commedianterna av Peter Linde och  Daphne och Olle av Aline Magnusson.

Bilder

Källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Södermalm
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Postmodernistisk arkitektur
Anders Berglund

Anders Olof Berglund, född 21 juli 1948 i Högalids församling i Stockholm, är en svensk arrangör, kompositör, dirigent, pianist och musiker. 

Under mitten av 1970-talet var han medlem i gruppen Blåblus, i USA kända som Blue Swede, tillsammans med bland annat Björn Skifs. Under åren 1977-1979 arbetade Berglund som producent på anrika skivbolaget Metronome.

Berglund har varit kapellmästare i Melodifestivalen 15 gånger: (1978-1982, 1988-1989, 1991-1992, 1994-1996 och 1998-1999). Berglund var en av grundarna och musiker/arrangör i gruppen Little Mike and the Sweet Soul Music Band som verkade under åren 1983-1986. Under åren 1997-2005 var han en av lagledarna i Så ska det låta tillsammans med Robert Wells där han medverkade i 103 program. Han har även samarbetat med Wells på hans Rhapsody in Rock-turnéer.

Berglund var 1986 med och grundade företagsevenemanget "Stjärnklart", från början som innehållsproducent och kapellmästare men så småningom även delägare och VD under några år. Företaget såldes 2016 till Krall Entertainment AB.

Berglund verkar sedan 2004 som kreativ producent och dirigent tillika medskapare av serien "Svenska Stjärnor"  i Berwaldhallen tillsammans med Sveriges Radios Symfoniorkester.

Han har skrivit och/eller arrangerat musiken till flera filmer och musikaler, till exempel Skål på Maximteatern 1985, Stars på Göta Lejon 2003, Sound of Music på Göta Lejon 2007-2008 samt The Producers - Det våras för Hitler på China-teatern 2008-2009, Lorensbergsteatern (Göteborg) 2009-2010, Slagthuset (Malmö) 2010, "Rasmus på luffen" (Oscarsteatern) 2009-2010, "Pippi Långstrump", "Mio min Mio" på Göta Lejon, Nils Karlsson Pyssling" på Maximteatern.

Under 2018 var Berglund den mest avlyssnade sommarvärden i Sommar i P1.

Priser och utmärkelser 
1996 - Thore Ehrling-stipendiet

Filmmusik i urval

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska musiker under 1900-talet
Svenska dirigenter
Svenska kompositörer inom populärmusik
Svenska pianister under 1900-talet
Svenska keyboardister
Män
Födda 1948
Levande personer
Svenska kapellmästare
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Sommarvärdar 2018
Musiker från Stockholm
Granada

Granada är huvudstaden i den spanska provinsen med samma namn. Staden ligger i Andalusien i södra Spanien, vid foten av bergskedjan Sierra Nevada och hade 237 540 invånare år 2014. Universitetet i Granada, som grundades 1531 av den tysk-romerske kejsaren Karl V, är ett av de mest prestigefyllda i Spanien.

Historia 
Redan på 600-talet f.Kr. bodde feniciska, karthagiska och grekiska nybyggare i området. Under 400-talet f.Kr. bodde iberer i staden Ilturir, på den plats där Granada idag ligger. Romarna ockuperade området 193 f.Kr. Efter Västromerska rikets fall 476 e.Kr. lydde området under visigoterna med säte i Toledo och år 711 invaderades området av morerna, som gav staden namnet Elvira.

Granada lydde 755–1028 under Umayyadkalifatet i Córdoba och var därefter i händerna på ziriderna, idrisiderna och Banu Sumadih. 1238 blev Granada ett självständigt rike, under vilket staden och omgivningarna nådde sin högsta blomstring. Sidenindustri och handel, särskilt med Italien, utvecklades kraftigt. Inre stridigheter försvagade snart Granadas makt och gjorde dess härskare tributpliktiga under Kastilien. När så Abu-l-Hasan vägrad tribut utbröt 1481 det 11-åriga krig, som slutade med att Granada, morernas sista fäste i Spanien, den 2 januari 1492 av Boabdil överlämnades åt Ferdinand II av Kastilien, varefter staden alltmera förföll. 1531 grundades ett ännu verksamt universitet i staden.

” El ultimo suspiro del moro” (Morens sista suck) kallas kullen Padul i närheten av Granada varifrån enligt legenden Boabdil kastade en sista blick på sina fäders borg Alhambra.

Sevärdheter 
Under 1200- och 1300-talen byggdes slotts- och borgområdet Alhambra, komplett med trädgårdar och palats. Det anses idag vara ett av världens främsta arkitektoniska verk och finns med på Unescos världsarvslista tillsammans med den arabiska "gamla stan" i Granada, Albaicín.

I anslutning till katedralen ligger Isabella I av Kastilien och hennes make Ferdinand II av Aragonien begravda. Paret förenade genom sitt giftermål de två kungarikena och erövrade sedan Granada som tidigare kontrollerats av morer. Paret begravdes i Granada som ett tecken på Spaniens slutgiltiga enande och staden var även tänkt som framtida huvudstad.

Parker och trädgårdar i Granada 
 Trädgårdarna vid Alhambra och Generalife
 Trädgården Fuente nueva
 Trädgården Federico Garcia Lorca
 Trädgården Carmen de los Mártires
 Trädgården Zaidin

<div style="clear:left;">

Sport 
Granada har tre fotbollslag:
 Granada 74, i Segunda División B.
 Granada, i Primera División.
 Granada Atlético, i Tercera División.

Granada har ett basketlag:
 CB Granada, i Liga ACB

Noter

Externa länkar
Nådendal

Naantali leder hit. För fartyget med detta namn, se Naantali (robotbåt, 1992)

Nådendal () är en stad i landskapet Egentliga Finland, 17 km nordväst om Åbo. Nådendal har cirka  invånare och har en yta på  km². Staden är enspråkigt finsk. Dock är 1,3 % av befolkningen svenskspråkig. 

Bland turistattraktionerna i Nådendal finns Muminvärlden samt Klosterkyrkan som byggdes mellan åren 1443 och 1462. Gästhamnen besöks på somrarna även av många svenska segelbåtar.

Namn
Stadens officiella namn är Nådendal på svenska och Naantali på finska. Naantali är en förfinskning av den svenska namnformen. Från stadens latinska namn Vallis gratiæ kommer bokstäverna "vg" i stadsvapnet.

Historia 

Staden har sitt ursprung i det birgittinkloster, Nådendals kloster, som flyttades hit år 1443, grundat fem år tidigare i Karinkylä by. Av det återstår i Nådendal endast klosterkyrkan, som tömdes under reformationen och skadades svårt 1628 men som upprustades av Per Brahe d.y., som på egen bekostnad år 1660 försatte klosterkyrkan i hjälpligt skick. Därefter har den genomgått flera renoveringar och kan visa upp bland annat ett fint altarskåp från Danzig, vilket under klostertiden hade sin plats på högaltaret i koret.

Under andra hälften av 1800-talet var staden en känd badort i Finland, och sedan 1923 har Finlands president sitt sommarresidens – Gullranda – i Nådendal (innan 1964 i Nådendals landskommun).

Nådendals stad inkorporerade Nådendals landskommun 1 januari 1964 samt kommunerna Merimasku, Rimito och Velkua 1 januari 2009.

Geografi
I staden finns byn och egendomen Nygård (fi. Uusikartano) egendomen Ekstensholm, egendomen Soininen samt bergen Kopparberget och Nunneberget (fi. Nunnavuori).

Politik

Mandatfördelning i Nådendals stad, valen 1976–2021

Vänorter
Nådendal har följande vänorter:
 Kirovsk, Ryssland
 Nordfyns kommun, Danmark
 Puck, Polen
 Svelviks kommun, Norge
 Vadstena kommun, Sverige 
 Vesturbyggð, Island

Ekonomi och infrastruktur

Sjöfart 
Hamnen i Nådendal är livligt trafikerad. Det går passagerartrafik till Kapellskär med Finnlink som dock har stor andel lastbilstrafik också. Det klassiska rederiet till Nådendal var förut Viking Line som hade omfattande trafik från Kapellskär på 1970 och 1980-talen.

Sommartid går ångbåtstrafik mellan Nådendals gamla hamn och Åbo.

Demografi
Den 31 december 2017 var kommunens befolkning 19 167 invånare, varav 18 480 (eller 96,4 %) var finskspråkiga, 260 (1,4 %) var svenskspråkiga och 1 talade samiska. 460 personer talade övriga eller främmande språk (2,2 %). Antalet personer med ett utländskt medborgarskap var 308 eller 1,6 % av kommunens befolkning.

Befolkningsutveckling

Se även
Åbo reparationsvarv

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

Nådendals stads webbplats 

 
Finlands kommuner
Orter grundade 1443
Kurorter i Finland