kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Multikonst

Multikonst var ett folkbildningsprojekt genomfört 1967 av Konstfrämjandet, Sveriges Radio-TV och Statens försökverksamhet med riksutställningar, Riksutställningars föregångare. 66 konstverk av 68 konstnärer visades på 100 svenska orter samtidigt under parollen "God konst till måttliga priser". Utställning är en av de största manifestationerna för svensk samtidskonst som genomförts. Den fick även ett mycket stort publikt genomslag med mer än 350 000 besökare. Utställningsprojektet kom att samla de vid denna tid mest namnkunniga och aktuella konstnärerna från flera olika generationer. På utställningen fick även flera yngre konstnärer sitt genombrott. Projektet stora mediala genomslag berodde även på samarbetet med TV (Sveriges Radio) som direktsände invigningen av Multikonst, samt ordnade konstprogram i TV i anslutning till projektet.

Projektet var omdebatterat, då det av vissa ansågs verka banaliserande.

Källor
Multikonst: en bok om 66 konstverk, 100 utställningar, 350 000 besökare, Ragnar Edenman, Lennart Holm, Kristian Romare, Olof Norell, Susann Frennberg; Sveriges Radios förlag i samarbete med Folkrörelsernas konstfrämjande och Statens försöksverksamhet med riksutställningar

Externa länkar
Multikonst - hela Sverige går på utställning 11 februari 1967. SVT Öppet arkiv

Utställningar i Sverige
1967 i Sverige
Konståret 1967
Folkbildning
Konstprojekt
David Firth

David Firth, född 1983, är en brittisk animatör och musiker som främst är känd för flashserien Salad Fingers.

Salad Fingers
Salad Fingers är en individ som skiljer sig från andra människor i samhället. Hans namn kommer av att hans fingrar består av salladsblad. Salad Fingers bor helt ensam i ett litet skjul med nummer 22 på dörren. Skjulet har också en fungerande ugn och telefon. Han tycker om rost och älskar att röra det med sina salladsfingrar. 

Salad Fingers har grön hy och en puckel på ryggen. Han kan spela flöjt och talar spanska. Hans fingrar verkar vara väldigt känsliga och han tillfredsställer sig själv genom att smeka och röra olika objekt, såsom rostiga spikar, tekannor och brännässlor. Salad Fingers tänder är gula och ruttna med gammal mat och blod mellan dem. Han verkar också vara masochistisk. Han smeker nämligen sig själv med brännässlor och när hans finger blir spetsat av en rostig spik och börjar blöda så säger han: "I like it when the red water comes out."

Salad Fingers verkar inte ha några vänner, men han brukar istället leka med ett par fingerdockor. I ett avsnitt ses en annan person, en vanlig människa, tala med Salad Fingers på hans eget språk, vilket verkar förvåna och skrämma honom.

Andra serier
Firth har också gjort andra serier som Spoilsbury toast boy, som handlar om en pojke vars liv styrs av kackerlackor, och Burnt face man som handlar om en superhjälte vars ansikte är bränt. Hans serier är lite annorlunda och kusliga. Man kan titta på den på Firths hemsida.

Han har också gjort andra filmer såsom Sock, Alan, The latest model, Men from upstairs, Milkman och många andra. Milkman är en våldsam film som handlar om just ett mjölkbud. En dag när han levererar mjölk som vanligt kommer han till ett hus där en man drar in honom i huset och mördar honom på ett brutalt sätt.

Externa länkar
Officiell webbplats
Salad Fingers

Brittiska animatörer
Män
Födda 1983
Levande personer
Skebokvarnsv. 209

Skebokvarnsv. 209 är Joakim Thåströms femte soloalbum. Det släpptes 16 november 2005. Albumet är mer naket och akustisk än tidigare skivor och texterna är till stora delar självbiografiska.

Skebokvarnsvägen är en gata i Stockholmsförorten Högdalen, och adressen Skebokvarnsvägen 209 är huset där Thåström växte upp. Niklas Hellberg producerade hela skivan utom "619 Kilometer”, som producerades av Joakim Thåström och Per Hägglund. Albumet släpptes även på LP.

Singeln "Fanfanfan", spår 4 på skivan, blev Thåströms första etta på den svenska singellistan. Även "Om Black Jim", som handlar om författaren Dan Andersson, och "Sönder Boulevard" släpptes som singlar och nådde andra respektive tolfte plats. Låten "The Haters" handlar om Thåströms gamla punkband Ebba Grön, som hette The Haters från början. 

Albumet toppade albumlistan i Sverige och vann även en Grammis i kategorin "årets rockalbum (solo)". Skivan rankades av Sonic Magazine i juni 2013 som det 50:e bästa svenska albumet någonsin.

Låtlista
"Brev till 10:e våningen" (Thåström/Per Hägglund) - 5:01
"Söndagmåndagsång" (Thåström/Per Hägglund) - 4:14
"Ingen sjunger blues som Jeffrey Lee Pierce" (Thåström) - 4:42
"Fanfanfan" (Thåström) - 4:25
"Främling överallt" (Thåström) - 6:16
"The Haters" (Thåström) - 3:43
"Sønder Boulevard" (Thåström) - 4:33
"När muren föll" (Thåström/Per Hägglund) - 4:18
"Stjärna som är din" (Thåström) - 3:59
"619 Kilometer" (Thåström/Per Hägglund) - 4:03
"Om Black Jim" (Thåström/Per Hägglund) - 4:02

Medverkande (i urval)
Thåström - sång, gitarr, piano, munspel, Fx
Niklas Hellberg - piano, marimba, orgel, slidegitarr, wurlitzer, bas
Ulf 'Rockis' Ivarsson - bas 
Norpan Eriksson - trummor 
Conny Nimmersjö - gitarr
Pelle Ossler - gitarr, banjo

Källor

Fotnoter 

Musikalbum 2005
Album av Joakim Thåström
Svenskspråkiga musikalbum
Singoalla (musikalbum)

Singoalla är ett album av Joakim Thåström och Hell, med musiken de skrev till teaterföreställningen Singoalla. Skivan släpptes 1998 i ca 1 000 exemplar, men har sedan på nytt släppts med ett annat omslag 2002. Flera av låtarna har titlar inspirerade av boken Singoalla från 1857 som är skriven av Viktor Rydberg.

Låtlista
Alla låtarna skrivna av Thåström och Hell.

"Det sjunde inseglet" - 5:00
"Requiem" - 5:59
"Erland" - 7:45
"Transdans" - 3:14
"Polsk dimma" - 4:28
"Untitled" - 1:24
"Demoner i 3D" - 3:09
"Piano, cello, stön" - 5:16
"Folklåten" - 3:16
"Bröllop eller dröm" - 4:43
"Sorgebarn" - 2:11
"Psalm 70" - 3:27

Musikalbum 1998
Album av Joakim Thåström
Svenskspråkiga musikalbum

en:Singoalla
Burmesiska

Burmesiska är ett lolo-burmanskt språk med 32 319 700 talare, varav majoriteten, 32 miljoner (1999), i Myanmar samt 300 000 i Bangladesh och en del i Västmalaysia, Thailand och USA.

Burmesiska är ett subjekt–objekt–verb-språk.

Burmesiska är ett tonspråk, med fyra toner.

Fonologi

Konsonanter 
Burmesiskan har följande konsonanter:

Vissa av dessa är ovanliga och förekommer enbart i lånord.

Vokaler
Burmesiska har vokalerna i, e, ə, ɛ, u, o, ɔ, a och diftongerna ei, ai, ou, au.

Referenser

Tibetoburmanska språk
Språk i Bangladesh
Språk i Myanmar
Språk i Malaysia
Språk i Thailand
Språk i USA
Subjekt–objekt–verb-språk
Tonspråk
Hauk Aabel

Hauk Erlendson Aabel, född 21 april 1869 i Førde i Sunnfjord, Sogn og Fjordane fylke, död 12 december 1961 i Oslo, var en norsk skådespelare, främst känd för sina många komiska roller såväl inom teater och revy som inom film.

Teaterkarriär 
Aabel blev student 1889 och filosofie kandidat 1890. Han scendebuterade vid Christiania Theater i Kristiania 1897 och slog igenom 1899 med sin originella, uttryckssnabba komik. Han kom därefter att tillhöra flera teatrar i samma stad, framför allt Nationaltheatret 1900–1904 och åter från 1911, Centralteatret 1904–1907 och Fahlstrøms teater 1907–1911. Säsongerna 1920–1921 och 1930–1931 var han anställd vid Chat Noir och Det Nye Teater.

Med sitt folkliga østlandska lynne blev Aabel en av sin tids mest populära norska komediskådespelare. Han ägde en frodig talang förenad med en varm mänsklig förståelse, och sörjde alltid för att humöret och fantasin inordnade sig under en levande karaktärsteckning. Även på Nationaltheatret spelade han ibland fria och drastiska fars- och operettfigurer som Klinke i Spanska flugan och Tussing i Läderlappen, men oftast spelade han karaktärskomedi, såväl i samtida komedier såsom Vilhelm Krags Baldevins bryllup och Gustaf af Geijerstams bondepjäser som i klassiska komedier såsom Ludvig Holbergs Den stundeslöse.

Överlag låg hans huvudinsats hos Holberg. I en rad roller, särskilt som Oldfux i Den stundeslöse och i titelrollen i Jeppe på berget, gjorde han Holberg levande i den moderna norska teatern. Bland hans många andra karaktärsroller kan nämnas pastor Stråmand i Henrik Ibsens Kärlekens komedi, bryggarmästare Jacobsen i Bjørnstjerne Bjørnsons Ett handelshus, Sommerblom i Nils Kjærs Det lykkelige valg och Evensen i Oskar Braaten Det stora barndopet. Hans sista genidrag var den grånande åldringen Corbaccio i Ben Jonsons Volpone (1929). Han firade sitt fyrtioårsjubileum på scenen hösten 1937 som Klinke i Spanska flugan, och våren 1938 uppträdde han för sista gången på Nationaltheatret, som Oldfux i Holbergs Jacob von Tyboe.

Aabel gav ut sina memoarer i två band: Moro var det lell (1935) och Gode gamle dager (1949). Han biograferades redan 1918 av Erling Alm-Vik: Hauk Aabel.

Filmkarriär 
Aabel filmdebuterade 1917 i Mauritz Stillers Alexander den Store. Hans högst originella spelstil kan upplevas i några centrala norska filmer från 1930-talet: Det stora barndopet (1931), En glad gutt (1932), Jeppe på bjerget (1933), Du har lovet mig en kone! (1935) och Ungen (1938).

Familj 
Aabel var son till distriktsläkaren (Morten) Andreas Leigh Aabel och dennes fru Wilhelmine Louise (“Mina”) Collett. Han gifte sig 1901 med skådespelerskan Svanhild Johannessen och var far till skådespelarna Per och Andreas Aabel.

Filmografi 
Efter Internet Movie Database:

Källor

Externa länkar 
 
 

Norska scenskådespelare
Norska revyartister
Norska skådespelare under 1800-talet
Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1869
Avlidna 1961
Män
Wintersun

Wintersun är ett metalband från Finland som spelar melodisk death metal med influenser från folk metal och klassisk heavy metal. Deras sångtexter kan beskrivas som melankoliska.

Bandet startades år 2004 av multi-instrumentalisten Jari Mäenpää som bestämt sig för att hoppa av Ensiferum. Jari spelade själv in alla instrument förutom trummorna på den första plattan, Wintersun. Det andra albumet betitlat "Time"  var kraftigt försenat men släpptes till slut den 10 oktober 2012 via Nuclear Blast. Det är det första av två album kallade "Time", det andra albumet (Time II) förväntades släppt någon gång under 2014, var ytterligare försenad.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Jari Mäenpää – sång, gitarr, keyboard , basgitarr 
Kai Hahto – trummor 
Teemu Mäntysaari – gitarr 
Jukka Koskinen – basgitarr 

Tidigare medlemmar
Oliver Fokin – gitarr 

Turnerande medlemmar
Timo Häkkinen – trummor 
Asim Searah – gitarr, bakgrundssång 
Timo Häkkinen – trummor 
Rolf Pilve – trummor

Diskografi

Demo
 2004 – Winter Madness

Studioalbum
 2004 – Wintersun
 2012 – Time I 
 2017 - The Forest Seasons

Livealbum
 2005 – Wintersun: Tour Edition (Wintersun (CD) + Live At Summer Breeze Open Air 2005 – Official Bootleg "Live & Raw" (DVD))

Video
 2006 – Live at Summer Breeze 2005 – Official Bootleg "Live & Raw" (DVD)

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Fransk fansajt

Musikgrupper bildade 2004
Musikgrupper från Helsingfors
Finländska melodisk death metal-grupper
Finländska folk metal-grupper
Hjalmar Lauritz

Hjalmar Lauritz, född 1881, död 1921, var en svensk skådespelare.

Lauritz inledde sin teaterkarriär 1899 vid Anna Lundberg–Axel Collin-turnén, gick 1900–1903 på Dramatiska teaterns elevskola och var 1903–1904 vid Svenska Teatern i Helsingfors. Spelåret 1904–1905 var han hos Hjalmar Selander, 1905–1907 hos Emil Strömberg, 1907–1909 hos Axel Hultman, och därefter hos Allan Ryding fram till sin död, med undantag för ett engagemang vid Skådebanan 1911–1912.

Lauritz spelade både tragiska och komiska roller, och hade ett brett spann som skådespelare; han kunde spela såväl karaktärsroller som farsroller. Bland hans främsta roller är Richard III i Shakespeares pjäs, prins Erik i Gustaf Vasa, Erik XIV i Strindbergs pjäs, Armand i Kameliadamen, Edgar och Kurt i Dödsdansen, Helge Ulfstjerna i Johan Ulfstjerna, Higgins i Pygmalion, Benjamin i Påsk och Karl-Henrik i Wilhelm Meyer-Försters Gamla Heidelberg.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar

Svenska skådespelare
Män
Födda 1881
Avlidna 1921
Svenska stumfilmsskådespelare
Anna-Lisa Lindzén

Anna Elisabet "Anna-Lisa" Lindzén, född 12 oktober 1888 i Stockholm, död 3 juni 1949 på samma plats, var en svensk operettsångare och skådespelare.

Biografi
Lindzén scendebuterade 1911 som Rose i Kyska Susanna på Oscarsteatern. Hon var därefter engagerad på Operett-teatern 1909–1910 och hos Albert Ranft 1911–1917 samt i Finland. 

Hon var syster till skådespelaren Hildegard Lindzén och var 1926–1933 gift med överstelöjtnant Max Helge Sawonius i Helsingfors.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Bilder

Källor

Noter

Externa länkar 

Svenska skådespelare
Svenska operettsångare
Födda 1888
Avlidna 1949
Kvinnor
Skådespelare från Stockholm
Sångare från Stockholm
Svenska stumfilmsskådespelare
Arthur Alftán

Arthur Leonard Linnarson Alftán, född den 27 december 1874 i Göteborg, död 17 maj 1929 i Lund, var en svensk skådespelare.

Biografi
Alftán var 1903, som medlem av Carl Deurells teatersällskap, den förste att på scen kreera rollen som överliggaren Sten Stensson Stéen i John Wigforss' lustspel Sten Stensson Stéen från Eslöf. Senare under 1900-talets första decennium tillhörde han Hjalmar Selanders sällskap och omkring år 1920 ingick han i ensemblen vid Intima teatern i Stockholm.

Filmografi (komplett)
1917 – Alexander den Store – statsrådet Mönther

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
 

Födda 1874
Avlidna 1929
Män
Skådespelare från Göteborg
Svenska stumfilmsskådespelare
August Miehe

August Henrik Christian Miehe, född 13 maj 1889 i Hørsholm, död 4 oktober 1936, var en dansk cirkusclown och skådespelare. Han var son till cirkusdirektören Heinrich Miehe och dennes fru, akrobaten Louise Schultz, och föddes således in i cirkussällskapet Cirkus Miehe. Hans son Armand Miehe blev också en berömd clown.

Filmografi 

 (arkivklipp)

Källor 

Danska skådespelare under 1900-talet
Danska clowner
Män
Födda 1889
Avlidna 1936
Personer från Hørsholm
Cirkusartister under 1900-talet
Stina Stockenstam

Maria Clementina Stina Stockenstam, född 22 juni 1884 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, död 13 februari 1919 i Jakobs församling i Stockholm, var en svensk skådespelare. Utöver ett antal filmroller var hon bland annat aktiv vid Stora teatern i Göteborg.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Noter

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1884
Avlidna 1919
Skådespelare från Stockholm
Svenska stumfilmsskådespelare
Lennart Lauber

Lennart Lauber, född 26 september 1909, död 5 december 1960 i Fagerhult, Småland, var en svensk skådespelare och sångare.

Filmografi

Diskografi i urval
Bara med dig / Willard Ringstrands ork.
Bohuslänska valsen / Olle Johnnys dragspelsork.
Farväl lilla Rose-Marie / Willard Ringstrands ork. 
Från stjärnors land / Gunnar Sønstevolds ork.
När allting är över och allt är förbi / Ulla Billquist / Erik Franks ork.
Dunkelröda rosor /Thore Ehrlings ork.
Gitarrens serenad / Thore Ehrlings ork.

Referenser

Externa länkar

Lennart Lauber på 78-varv

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska sångare
Män
Födda 1909
Avlidna 1960
Flora Larsson

Flora Larsson, född Benwell 31 maj 1904 i Buenos Aires i Argentina, död 12 mars 2000 i Bromley, London, England var en kommendör i Frälsningsarmén, tillika diktare, författare och sångförfattare.

Flora Larsson föddes i Argentina som tredje barnet till två frälsningsofficerare; fadern Alfred James Benwell (1873–1957) var engelsman och hennes mor Mathilda Gustafva Bydén  (1866–1929) var svenska. 1905 återvände familjen till England.

Flora Larsson blev frälsningsofficer 1926 och gifte sig 1934 med kapten Sture Larsson. Paret fick tre barn. Två levde till vuxen ålder. I 1938 föddes deras son John Larsson som var Frälsningsarméns general 2002–2006 och 1943 föddes dottern, Miriam Frederiksen som är överstelöjtnant i Frälsningsarmén. Flora Larsson arbetade för Frälsningsarmén i England, Sydamerika, Danmark, Frankrike, Finland, Sverige och Norge.

Psalm
Jesus, du segrat, i ära regerar på tronen i evighet nr 180 i Sångboken 1998
Stunden har kommit, din stund inför Gud som nr 367 i Frälsningsarméns sångbok 1990 med texten (svensk text av Ingegärd Wickberg och musik av John Larsson).

Bibliografi
 Ett ögonblick, Herre (Originaltitel: Just a moment, Lord, översättning: Rakel Holm)
 Oss emellan, Herre (Between you and me, Lord, översättning: Majken Johansson och Karin Hartman)
 Mina bästa män är kvinnor (My best men are women, översättning: Karin Hartman och Gunhild Helander, Gummessons förlag, ). Titeln härrör från William Booths citat, My best men are women. Boken gavs ut 1974 både på engelska och svenska och uppmärksammar ett antal av de många kvinnor som har arbetat inom Frälsningsarmén runt om hela världen.
 Vänd mot dig, Herre (Towards you, Lord, översättning: Karin Hartman)
 Dagar med dig Herre (God in my everyday'', övers. Karin Hartman och Majken Johansson) förlaget Interskrift,

Källor

Externa länkar
 Artikel skriven av dåvarande stabschefen (senare generalen) John Larsson i samband med Floras dödsfall

Personer inom Frälsningsarmén
Svenska psalmförfattare
Födda 1904
Avlidna 2000
Kvinnor
Personer inom Frälsningsarmén i Sverige
Ramberget, Härryda kommun

Ramberget är en bebyggelse i Härryda kommun. SCB avgränsade här från 2005 till 2020 en småort.

Orten utgörs av ett småhusområde, ursprungligen bestående av fritidshus, på Ramberget som ligger vid sydöstra sidan av Landvettersjön i Landvetters socken. Området ligger någon kilometer från Landvetters tätort och nära  Landvetters kyrka.

Källor 

Härryda kommun
Tidigare småorter i Sverige
Kommendör

Kommendör (förkortning: kmd) en tjänstegrad inom flottan motsvarande överste i armén och flygvapnet och som internationellt är på nivån OF-5.

Sverige 
Kommendör (förkortning: kmd) har tjänsteställning närmast under flottiljamiral och närmast över kommendörkapten och motsvarar överste inom armén, flygvapnet och amfibiekåren. Åren 1972–2000 kunde även kommendör av första graden utses, men från den 1 juli 2000 infördes den högre graden flottiljamiral varvid nyutnämningar till kommendör av första graden upphörde.

Typiska befattningar för kommendörer är flottiljchef, avdelningschef i central stab eller försvarsattaché.

Befälstecken

En kommendör som för befäl från ett fartyg, till exempel en flottiljchef, hissar på det fartyget en örlogsstandert som befälstecken.

Gradbeteckning efter 2003 
Gradbeteckningen i dess nuvarande form har burits av kommendör sedan 2003 och ändrades då för att få ett mer internationellt utseende. Idag består den av fyra st 12,6 mm guldgalon och en ögla av samma galon. Gradbeteckning på ärm bärs till innerkavaj samt mässdräkt i flottan. Före 2003 bars denna gradbeteckning av kommendörkapten.

Gradbeteckning före 2003 
Före 2003 bar kommendörer tre 8 mm guldgaloner samt en ögla av 16 mm guldgalon m/51. På ärmar motsvarade dessa 11 mm och 23 mm guldgaloner m/51.

Finland 
Kommendör (finska: Komentaja) har rang närmast under kommodor (finska: Kommodori) och närmast över kommendörkapten (finska: Komentajakapteeni) och motsvarar därmed i rang en svensk kommendörkapten i den finländska marinen.

Ej samma som .

Internationella jämförelser 
Graden är inplacerad i NATO-nivån OF-5, vilket motsvarar följande tjänsteställningar i olika länders försvarsmakter.

Referenser

Se även
Militära grader i Sverige
Militära grader i svenska flottan
Lista över finländska militära grader
Militära grader

Militära grader i svenska flottan
Ordnar
Militära grader
Bibeltemplet

Bibeltemplet är en svensk, starkt värdekonservativ, kristen webbplats. Webbplatsen är inte knuten till något kristet samfund, utan innehavaren benämner sig fristående kristen.

Webbplatsen är främst känd för att dess innehavare, Leif Liljeström, dömts respektive åtalats och friats för brott som har med hets mot folkgrupp att göra. År 2000 dömdes Liljeström för hets mot folkgrupp för sina kränkande uttalanden om muslimer. 2005 åtalades han för hets mot folkgrupp, eftersom han inte plockat bort ett antal gästinlägg som förespråkade att homosexuella män skall avrättas, från webbplatsens forum. Leif Liljeström fälldes i tingsrätten och hovrätten men frikändes i november 2007 av Sveriges högsta domstol. Webbplatsen slutade uppdateras 2015.

Namnet på webbplatsen förekommer också i filmen Beck – I Guds namn från 2007, då som namn på en extrem kristen organisation med uttalat hat mot homosexuella.

Se även
Målet Bibeltemplet.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Svenska webbplatser
Kristen fundamentalism
Portal: Internet i Sverige
Apache Software License

Apache Software License eller Apache License är de licenser som Apache Software Foundation (ASF) distribuerar programvaror under. Licensen får dessutom appliceras av även andra utanför The Apache Software Foundation som vill distribuera programvaror med samma licensvillkor. 

Apache-licensen tillåter att man modifierar andras programvara, men för att få göra detta måste man noga notera vad som är ens egen kod, alltså vad som modifierats. Med all programvara som faller under licensen, även modifierad programvara, måste det medfölja en kopia av licensen i form av ett textdokument. Googles dotterbolag Android Inc. är ett av de stora företagen som använder sig av Apachelicensen.

All mjukvara som tas fram av ASF eller någon av deras anslutna partners blir licensierad under Apachelicensen. Det finns även mjukvara som inte är utvecklat av ASF som ligger under licensen. I oktober 2012 fanns det 8 708 Apachelicensierade projekt på SourceForge.net. I ett blogginlägg från maj 2008 berättade Google att 25 000 av 100 000 projekt registrerade på Google Code använde sig av Apachelicensen. Ett av de 25 000 projekten var Android.

Versionshistorik
Apache License 1.0 var den ursprungliga Apache License, som gäller endast för äldre versioner av Apache-paket (till exempel version 1.2 av webbservern).

Apache License 1.1 godkändes av Apache Software Foundation år 2000: Den främsta förändringen jämfört med 1.0 licens i "reklamklausulen" (§ 3 i 1.0 licens), därav framställda produkter inte längre krävs att inkludera tilldelning i sin reklam material, men bara i sin dokumentation.

ASF antog Apache License 2.0 i januari 2004. De uppsatta målen för licensen inkluderade att göra licensen lättare för icke-ASF-projekt att använda, få en bättre kompatibilitet med GPL-baserad mjukvara, klargöra licens på bidrag och krävande av en patentlicens på insatser som nödvändigtvis gör intrång i en bidragsgivare egna patent.

Kompatibilitet med GPL
Apache Software Foundation och Free Software Foundation (FSF) är överens om att Apache License 2.0 är en licens för öppen programvara, kompatibel med version 3 av GNU General Public License (GPL). Kompatibilitet i detta fall innebär att eftersom GPL version 3 betraktas som en övermängd till Apache License 2.0, ett projekt som kombinerar GPL version 3 och Apache License 2.0-kod måste licensieras under GPL version 3. 

Free Software Foundation anser dock att alla versioner av Apache License (från 2007) är oförenlig med den tidigare GPL version 1 och 2.

Versioner 
 http://apache.org/licenses/LICENSE-2.0, nuvarande licensvillkor
 http://apache.org/licenses/LICENSE-1.1, historiska licensvillkor, ersatt av version 2.0
 http://apache.org/licenses/LICENSE-1.0, historiska licensvillkor, ersatt av version 1.1

Källor

Externa länkar 
 http://apache.org/licenses/, officiell webbsida för licenser för The Apache Software Foundation
 http://apache.org/, officiell webbplats för The Apache Software Foundation

Fria programvarulicenser