kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lista över Unicode-tecken 128 till 999

Den här artikeln visar tecken i Unicode med teckenkoder från 128 till 999. Teckenkoder är angivna i decimalform.

Alla tecken mellan 160 och 999 utom några mellan 880 och 975 finns i Unicode. Om några andra tecken som syns som fyrkant () beror det på att teckensnittet inte stödjer dessa.

Externa länkar 
 Tabell över unicodetecken 1 till 65535

Unicode-tecken, tabell över
Bredäng (tunnelbanestation)

Bredäng är en tunnelbanestation inom Stockholms tunnelbana. Den trafikeras av röda linjen, T-bana 2 linje 13, och ligger mellan stationerna Mälarhöjden och Sätra.

Stationen ligger på en 180 meter lång viadukt över Bredängs Allé utmed Stora sällskapets väg. Den öppnades den 16 maj 1965. Avståndet från stationen Slussen är nio kilometer.

Den konstnärliga utsmyckningen består av Pusselbitar, en skulpturer med reliefer i trä av Lena Kriström tillsammans med boende i Bredäng 1982, med kompletteringar 1999. Den är placerad i biljetthallen.

Fotogalleri

Se även
 Bredäng

Källor

Noter

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Söderort
Bredäng
Stockholms tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1965
1965 i Sverige
Funny Girl

Funny Girl är en amerikansk musikalfilm från 1968 i regi av William Wyler. Filmen är löst baserad på Fanny Brices liv, som medverkade i Ziegfeld Follies på 1920-talet. Filmen fick 1975 uppföljaren Funny Lady.

Handling 
Fanny Brice får sitt genombrott som sångerska i en uppsättning på Broadway av Ziegfeld. Hon träffar och förälskar sig i kortspelaren Nick Arnstein. Medan hon klättrar mot berömmelsen går det allt sämre för honom vid spelborden och snart är han fängslad för obligationssvindleri.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 6 februari 1969 på biograf Astoria i Stockholm.

Barbra Streisand vann en Oscar för bästa kvinnliga huvudroll för sin medverkan i filmen. Filmen nominerades till ytterligare sju Oscars.

Rollista i urval 
 Barbra Streisand – Fanny Brice
 Omar Sharif – Nick Arnstein
 Kay Medford – Rose Brice
 Anne Francis – Georgia James
 Walter Pidgeon – Florenz Ziegfeld
 Lee Allen – Eddie Ryan
 Mae Questel – Fru Strakosh

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Filmer 1968
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska musikalfilmer
Amerikanska dramafilmer
1920-talet på film
Filmer i regi av William Wyler
Filmer vars kvinnliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Filmer baserade på musikaler
Filmer bevarade i National Film Registry
Dialogus creaturum

Dialogus creaturum (egentligen Dialogus creaturum optime moralisatus eller Dyalogus creaturarum moralizatus), Skapelsens sedelärande samtal, är en fabelsamling på latin bestående av 122 dialoger. Det har föreslagits två olika författare till verket, Mayno de Mayneri och Nicolaus Pergamenus; båda levde under 1300-talet.

Dialogus creaturum är den första boken som trycktes i Sverige. Det var den 20 december 1483 på nuvarande Riddarholmen där Johann Snell från Rostock hade sitt tryckeri. Fem exemplar av denna utgåva finns bevarade.

De 122 fristående delarna av Dialogus påminner i mycket om moderna barnsagor. I varje dialog träffas förmänskligade varelser, och de kortfattade berättelserna förmedlar en enkel sensmoral som förklarande avslutar dialogen. Sensmoralen berör jordiska bekymmer och är hämtade från olika etiska auktoriteter som Bibeln, kyrkofäderna och antikens filosofer. Titelns dialoger syftar till den dubbla författarrollen, där berättelsen åskådliggör det följande citatet. Antagligen har fablerna använts av präster som inspiration till predikan.

Ett fotolitografiskt avtryck av 1483 års utgåva utgavs 1883. I samband med svenskt boktrycks 500-årsjubileum 1983 utgav Michaelisgillet i samverkan med Bra Böcker en faksimil av denna bok med översättning och kommentar.

Externa länkar 

Fulltext av delar ur Creaturum på engelska med illustrationer från Snells utgåva
Böckerna på Gråmunkeholmen av Lars Munkhammar (Uppsala 2000)
Dialogus creaturum som digitalt faksimil hos Litteraturbanken

Svensk litteratur
Latinskspråkig litteratur
Kristen litteratur
Litteratur under medeltiden
Verk 1480
Svenska inkunabler
Myon

En myon är en elementarpartikel i fysiken som upptäcktes 1937. Den liknar elektronen bland annat eftersom den också har en negativ laddning, men har betydligt högre massa (105,6 MeV/ jämfört med 0,511 MeV/). Myoner tillhör, liksom elektroner, gruppen leptoner. Myonen är instabil med en medellivslängd på 2,2 · 10-6 s (2,2 miljondels sekund). 

Myoner uppstår i den övre atmosfären genom kosmisk strålning.

Referenser

Externa länkar 

Leptoner
Bubble Bobble

Bubble Bobble, ursprungligen ett arkadspel från Taito år 1986. Det finns även som konsolspel till bland annat NES och i versioner för de flesta hemdatorer från 1980-talet, till exempel Commodore 64, Atari ST och Amiga.

Handling
Bubs och Bobs flickvänner, Betty och Patty har blivit bortrövade av den mycket elake Grumple Grommit. Därför beslutar sig Bub och Bob för att ge sig ut och rädda dem.
För att klara detta måste de ta sig igenom 100 nivåer för att till slut möta den elake Grumple Grommit. Bubs och Bobs vapen är deras förmåga att blåsa upp bubblor och fånga motståndarna i dessa, för att sedan spräcka bubblorna så motståndarna förvandlas till bonuspoäng.

Externa länkar
 Bubble Bobble på Killer List of Videogames

Datorspel 1986
NES-spel
C64-spel
Virtual Console-spel
ZX Spectrum-spel
MS-DOS-spel
Amigaspel
Atari ST-spel
MSX-spel
Amstrad-spel
Apple II-spel
Sega Master System-spel
Game Boy-spel
Game Boy Advance-spel
Game Boy Color-spel
Nintendo DS-spel
Playstation-spel
Sega Saturn-spel
Sega Game Gear-spel
Mobilspel
Arkadspel
Wii-spel
Xbox-spel
Playstation 2-spel
Windows-spel
FM Towns-spel
Kristineholm, Helgona

Kristineholm är en herrgård i Helgona socken utanför Nyköping. 

Kristineholm har bildats av två gårdar, Varf och Holmen, som 1546 ägdes av Hans Klasson Bielkenstierna. Hans måg riksrådet Göran Stiernsköld skall ha byggt säteriet och uppkallat det efter sin hustru. Godset ägdes sedan inom släkterna Silfverhielm och Creutz. Det såldes 1742 till greve Gustaf Bonde på Vibyholm. Han sålde det 1752 till den berömde bokkännaren Carl Gustaf Warmholtz, som hade sitt bibliotek där. Det tillhörde sedan mågen P. Schönström. 

Därefter kom det genom köp till kammarherren friherre Louis De Geer (död 1830) och därefter dennes måg, överstelöjtnanten greve Gustav Wachtmeister. Ägare i dagsläget är Johan Wachtmeister.

Källor

Byggnader och anläggningar i Nyköpings kommun
Herrgårdar i Södermanland
Ugglan
Hemliga armén

Hemliga armén (engelska: Secret Army) är en brittisk dramaserie, skapad av Gerard Glaister, ursprungligen sänd på BBC One 1977–1979.

Handling 
Serien handlar om den belgiska organisationen Lifeline (svenska Livlinan) och caféägaren Albert Foiret, med bas i det av Nazityskland ockuperade Bryssel. De räddar nedskjutna brittiska RAF-flygare undan nazisterna och tillbaka till England under andra världskriget. Deras specialitet är att gömma och smuggla undan nedskjutna allierade piloter för att de inte ska gripas av den tyska ockupationsmakten.

Om serien 
Sammanlagt producerades det 42 avsnitt av serien (16, 13 respektive 13 för respektive år). Ett 43:e inspelat avsnitt, "What Did You Do in the War, Daddy?", sändes aldrig i TV. 

TV-seriens vinjettmelodi, komponerad av Robert Farnon, är särskilt minnesvärd. Serien visades tre somrar i rad i SVT 1981–1983; i SVT visades dock bara 39 avsnitt. Sommaren 1983 visades därefter den fristående fortsättningen Kessler.

Alla tre säsongerna av serien finns utgivna på DVD.

Komediserien 'Allå, 'allå, 'emliga armén är en parodi på Hemliga armén.

Rollista i urval 
 Albert Foiret – Bernard Hepton
 Lisa 'Yvette' Colbert – Jan Francis (första serien)
 Monique Duchamps – Angela Richards
 Sturmbannführer/Standartenführer Ludwig Kessler – Clifford Rose
 Major Erwin Brandt – Michael Culver
 Natalie Chantrens – Juliet Hammond-Hill
 Dr. Pascal Keldermans – Valentine Dyall
 Alain Muny – Ron Pember

Referenser

Externa länkar 
 
 ''Hemliga armén på Allmovie 
 Le Candide omfattande fansite 

TV-serier som utspelar sig under andra världskriget
Brittiska TV-serier från 1970-talet
Bryssel i fiktion
TV-serier som utspelar sig i Belgien
TV-seriestarter 1977
TV-serieavslutningar 1979
Engelskspråkiga TV-serier
Brittiska dramaserier
Brittiska krigs-TV-serier
Alliance Française de Göteborg

Alliance Française de Göteborg bildades år 1892 som den tredje Alliance française-föreningen i Sverige.

Den anordnar föredrag och andra kulturella arrangemang på franska, och arrangemangen avslutas i regel med en gemensam middag.

Externa länkar

 L'Alliance française de Göteborg

Kultur i Göteborg
Organisationer i Göteborg
Abbas Ibn Firnas

Abbas Ibn Firnas eller Abbas Qasim Ibn Firnas  , född 810, död 887, var en arabisk universalgeni: uppfinnare , ingenjör, teknolog, kemist, läkare och poet som levde i det umayyadiska kalifatet i Córdoba i al-Andalus. Han är känd för sina tidiga försök till kontrollerad flygning, och är den första människan som flugit, alternativt svävat. Han hade emellertid ingen utrustning som möjliggjorde en kontrollerad nedstigning. Han störtade men överlevde.

Bakgrund 
När kalif Abd ar-Rahman II intog tronen år 822 anlitade han det då välkände universalgeniet Ziryab samt den unge vetenskapsmannen Abbas Ibn Firnas för att sköta utvecklingen av vetenskaperna.

År 852 bestämde sig Ibn Firnas för att flyga från ett torn i Córdoba med hjälp av en stor vingliknande mantel som skulle stoppa honom från att falla ner. Han överlevde med mindre skador men fick kroniska ryggsmärtor. Detta betraktas som den första fallskärmen.

Ibn Firnas ägnade sig åt många olika verksamheter. Han studerade kemi, fysik och astronomi. Han skapade astronomiska tabeller, skrev poesi och formgav en vattenklocka som kallades al-Maqata, uppfann metoder för att tillverka glas av sand och utvecklade en kedja av ringar som kunde användas för att visa upp planeternas och stjärnornas rörelser. Han utvecklade även en process för att slipa bergkristall som fram till dess bara egyptierna hade kunskap om hur man gjorde.

År 875, när Ibn Firnas var 65 år, byggde han en hängglidare med vilken han kastade sig ut från ett berg. Flygningen var i hög grad lyckad och observerades av en skara inbjudna åskådare. Landningen misslyckades dock och Ibn Firnas fick ryggskador som följd. Kritikerna menade att han inte hade gjort ordentliga beräkningar på hur fåglar minskar sin fart. Han dog tolv år senare.

Eftermäle 
”Ibn Firnas var den förste mannen i historien att göra ett vetenskapligt försök att flyga.”
- Philip Hitti, History of the Arabs

Flygplatsen Ibn Firnas i norra Bagdad liksom kratern Ibn Firnas på månen är namngivna efter honom.

På 1200-talet studerade Roger Bacon de texter som Ibn Firnas lämnat efter sig. Leonardo da Vinci fick inspiration från dessa texter 300 år senare. Ibn Firnas och andra araber har ingående beskrivits av Alexander von Humboldt och han ansåg att "de var räddarna av västerlandets utbildning och kultur".

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor 
 J. Vernet, 'Abbas Ibn Firnas. Dictionary of Scientific Biography (C.C. Gilespie, ed.) Vol. I, New York: Charles Scribner's Sons, 1970-1980. pg. 5.

Noter

Flygpionjärer
Födda 810
Avlidna 887
Män
Polyetentereftalat

Polyetentereftalat (PET), ibland även kallad polyetylentereftalat, är en delaromatisk polyester, av vilken man gör både syntetfiber och termoplast.

PET framställs av etandiol (etylenglykol) och antingen tereftalsyra eller dimetyltereftalat.

PET som används för polyesterfiber och till exempel PET-flaskor är amorft, det vill säga det har ingen kristallstruktur. Detta åstadkoms vid framställningen genom hastig avkylning och gör bland annat att materialet blir transparent, genomskinligt.

Vid framställning av kraftigare PET-material låter man plasten svalna långsammare, varpå den blir delkristallin. En nackdel är att den då också blir opak, ogenomskinlig. Den klarar nötning och kemikalier bra, är UV-resistent och klarar höga temperaturer (Tm  220 °C, Tg  75 °C). PET är känslig för hydrolys, formkrypning, och blir elektrostatiskt laddad, vilket gör att den lätt ansamlar smuts och damm. Formkrypningen kan minskas med armering. E-modulen för PET kan vara så hög som 14 GPa och draghållfastheten uppåt 190 MPa, vilket gör PET till ett hållfast konstruktionsmaterial.

Användningsområden 
Exempel på användning av PET:
 syntetfiber, polyesterfiber
 förpackningar, däribland returflaskor
 diverse konstruktionsdetaljer

Se även 
 Glastemperatur (Tg)
 PBT
 Smältpunkt (Tm)

Referenser 

Plast
Polymerer
Delkristallin struktur

Ett ämne med delkristallin struktur har till viss del en kristallin struktur medan en del av ämnet är amorft, det vill säga är utan en ordnad kristallstruktur. Kristallisationsgraden anger hur stor andel av ämnet som föreligger i kristallin form.

Många delkristallina material hör till polymerkemins område. Vanliga delkristallina polymerer är polyeten och polypropen, där den förstnämnda bara klarar att kristallisera till 90%.

Se även 
kristallin struktur
amorf struktur
polymer
plast

Referenser 

Plast
Polymerer
Fasta tillståndets fysik
Björn Norestig

Björn Norestig, född 1981 i Köping, svensk musiker.

Diskografi
2005 - Come Take a Shine
2006 - Hello Inside

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska musiker
Män
Födda 1981
Levande personer
Personer från Köping
Come Take a Shine

Come Take a Shine, debutalbum av Björn Norestig lanserat av skivbolaget A West Side Fabrication 2005.

Låtlista
"Where You Are Living"
"Why Oh Why"
"Come Take a Shine"
"Until This Night Is Over"
"Slow Down"
"Blowing By"
"What's Happening"

Musikalbum 2005
Svenska debutalbum
Album utgivna på A West Side Fabrication
Antigua och Barbudas riksvapen

Antigua och Barbudas riksvapen utformades av Gordon Christopher 1966. Symboliken i vapnet är betydligt mer omfattande än symboliken i Antigua och Barbudas flagga, men några detaljer är gemensamma.

Överst i statsvapnet finns en ananas, som är en frukt som öarna är kända för. Flera olika växter runt skölden, röd hibiskus, sockerrör och yucca, finns i överflöd i landet. Två hjortar håller upp skölden och de representerar öarnas djurliv.

På skölden finns solen som stiger upp ur ett blått och vitt hav. Detta återfinns även på flaggan. Solen symboliserar en ny början där den svarta bakgrunden representerar det afrikanska ursprunget som många av Antigua och Barbudas invånare har. Längst ner på skölden, framför havet, finns en stiliserad sockerkvarn.

På banderollen längst ner finns det nationella valspråket Each endeavouring, all achieving.

Riksvapen i Nordamerika
Antigua och Barbudas nationalsymboler
Heraldiska vapen med hjortar
Heraldiska vapen med frukter
Heraldiska vapen med solar
Heraldiska vapen med byggnader
Heraldiska vapen med blommor
Brouwer

Brouwer kan syfta på:

Adriaen Brouwer (1605–1638), flamländsk konstnär
Andries Brouwer (född 1951), nederländsk matematiker
Leo Brouwer (född 1939), kubansk dirigent
Luitzen Egbertus Jan Brouwer (1881–1966), nederländsk matematiker

Nederländska efternamn
Efternamn som syftar på yrken
Game Freak

Game Freak Co., Ltd. är ett spelutvecklarföretag, som från början var en TV-spelstidning. Företaget är mest känt som skapare och utvecklare av spelserien Pokémon, utgiven av Nintendo. Företaget äger också rättigheterna till franchiset "Pokémon".

Tidningen Game Freak grundades 1982 av Satoshi Tajiri, känd som skaparen av Pokémon, och Ken Sugimori. Den 26 april 1989 startade Tajiri, Sugimori och Junichi Masuda tillsammans spelutvecklarföretaget med samma namn.

Förutom Pokémon-spel har de även utvecklat spel som till exempel Yoshi (1991) till NES och Game Boy, och Pulseman (1994) till Sega Mega Drive.

Referenser

Externa länkar 
  

Japanska datorspelsföretag
Japanska tidskrifter
Tidskrifter startade 1982
Datorspelstidskrifter
Jan-Erik Berglund

Jan-Erik "Janke" Berglund, född 1957, är en åländsk journalist och skådespelare.

Jan-Erik Berglund har i närmare tjugo år varit en av Ålands aktiva teaterpersonligheter. Han har stått på många åländska teaterscener. På 1990-talet debuterade Jan-Erik i reklamfilmssammanhang i en serie reklamfilmer för Canon och blev "jättestort kort i framtiden" med hela svenska folket. Han har sedan dess regelbundet medverkat i ett flertal svenska reklamfilmer för bland annat Scan och Eckerölinjen.

För sin insats för åländsk teater, fick han ta emot 2003 års Solveig-statyett för bästa manliga teaterinsats åren 2000-2002.

Pjäser (urval) 
 Som tallbarr på siden (1985) 
 Eld (1987)
 Läkare mot sin vilja (1989)
 Prins Hatt under jorden (1992) 
 Katrina (1998-2000) 
 Miramar - i afton dans (1999) 
 Mördande moral (2000) 
 Olles skidfärd (2002)
 Den högfärdstokige borgaren (2002) 
 Kom, kom ska vi bo på Åland (2003)
 Gustav III i Kumlinge prästgård (2003
 Leka med elden (2004)
 Chatleen Houlians dotter (2005)

Filmer (urval) 
Vuxna människor (1999)

Åländska skådespelare
Män
Födda 1957
Levande personer
Framtidspartiet

Framtidspartiet (framt) var ett lokalt politiskt parti, registrerat för val till kommunfullmäktige i Tingsryds kommun.

Valresultat

Se även
 Lista över politiska partier i Sverige

Referenser
 Framtidspartiet – officiell webbplats
 Valresultat i val till Tingsryds kommunfullmäktige 2002 och 2006
 http://www.diva-portal.org/diva/getDocument?urn_nbn_se_uu_diva-7622-2__fulltext.pdf
Framtidspartiet läggs till historien Smålandsposten 9 september 2010

Lokala politiska partier i Sverige
Tingsryds kommun
Open Shortest Path First

Open Shortest Path First (OSPF) är ett hierarkiskt routingprotokoll av IGP-typ (Interior Gateway Protocol). Det använder link-state-routning och beräknar den logiskt sett kortaste vägen med Dijkstras algoritm. Protokollet bedömer vägarnas kostnad, som bestäms utifrån den tillgängliga bandbredden. I varje router finns en databas som återspeglar nätverkets topologi. Denna ser likadan ut på alla routrar i området. 

Ett OSPF-nätverk kan bli uppdelat i mindre nätverk där stomnätet kallas för område noll och kan ha en stor mängd andra områden anslutna till sig. Alla områden måste anslutas via område noll. Om ett nätverk inte har direkt fysisk kontakt med område noll så kan virtuella länkar skapas. Det är ofta en generell regel att inte ha mer än 50 routrar i ett område. Men med dagens snabba processorer kan nätverk med mer än 400 routrar delta utan stabilitetsproblem. Routrar på gränsen mellan två områden kallas för Area Border Routers eller ABR:er. Routar från andra autonoma system kan injiceras i OSPF via Autonomus System Boundry Routers (ASBR:er).

Routrar i samma broadcastdomän eller i var ände av en punkt till punkt-länk formar noder när de har upptäckt varandra. Routrarna måste utse en designated router (DR) och en backup designated router (BDR) att fungera som ett nav för att minska trafik mellan routrar. OSPF använder både unicast och multicast för att skicka "hello packets" och länkstatusuppdateringar. Multicastadresserna 224.0.0.5 och 224.0.0.6 används. OSPF använder ovanpå IP ett eget protokoll på nivå fyra med protokollnummer 89 för att utbyta routinginformation med grannarna, till skillnad från exempelvis RIP som använder UDP och BGP som använder TCP.

OSPF kan använda autentisering för att forma noder och utbyta routningsinformation. OSPF har varit VLSM-kapabelt, eller klasslöst (CIDR), ända från början. OSPF kan markera externa rutter.

OSPF är den föreslagna efterträdaren till RIP.

En ny version av OSPF som skall stödja IP version 6 har föreslagits och kallas för OSPFv3.

MOSPF var ett i stort sett framgångslöst (implementationsmässigt, inte tekniskt) försök att anpassa OSPF till multicastroutning.

Se även
 Multiprotocol Label Switching
 Routing Information Protocol
 Shortest Path Bridging

RFC-historik 
 RFC 1131, oktober 1989 - Föreslagen som standard
 RFC 1584, mars 1994 - Multicastutökningar föreslagna
 RFC 1587, 1994 - NSSA-tillvalet tillagt
 RFC 2328, april 1998 - OSPF version 2, internetstandard 54
 RFC 2740, december 1999 - OSPFv3, IPv6
 RFC 3101, januari 2003 - NSSA-tillvalet uppdaterat

Externa länkar 
 IETF OSPF Charter
 Zebra OSPF GPL, Linux userspace router daemon

Nätverksprotokoll
Kontrollmärke på motorfordon

Kontrollmärke på motorfordon är en form av kontrollmärke. Kontrollmärken finns på fordon i många länder. Några länder har haft detta förut, men senare avskaffat detta, bland annat Sverige och Estland.

I många andra länder finns något slags märkning synligt från utsidan av bilen, ofta i vindrutan eller på registreringsskylten, som anger godkännade för körning. I artikeln registreringsskylt beskrivs mer om skylten, och märket om ett sådant finns.

Tyskland
Det finns två runda kontrollmärken på registreringsskylten. Kontrollmärkena avser båda godkänd bilprovning, den övre ordinarie prov, och den undre avgasprovet. Se bild ovan.

I vissa tyska städer skall man även ha Feinstaubplakette på vindrutan för att visa att bilen följer de lokala miljökraven.

Island
I mellanrummet mellan bokstäverna och siffrorna klistras ett rektangulärt skattekvitto.

Litauen
I mellanrummet mellan bokstäverna och siffrorna sitter två runda kontrollmärken.

Norge
Norge införde i början på 1990-talet ett godkännadekvitto att klistras på registreringsskylten mellan bokstäverna och siffrorna. Både fram och bak. De fick egentligen inte riktigt plats eftersom mellanrummet var minimalt. Nya skyltar tillverkas därefter med lite större mellanrum. Många äldre skyltar används fortfarande. Den 1 maj 2012 avskaffades skattemärken (kontrollmerke/oblater) i Norge.

Slovakien
I mellanrummet mellan bokstäverna och siffrorna sitter ett runt kontrollmärke.

Storbritannien
Man ska klistra fast en pappskiva, 10 cm i diameter, kallad tax disc, i vindrutans vänstra sida. För motorcyklar finns en särskild hållare att montera fast.

Schweiz, Slovenien, Tjeckien och Österrike
De har skattekvitton, endast för motorvägsskatten, som klistras på vindrutan. Även utländska besökare behöver köpa dem om de önskar använda motorvägar. Österrikiska fordon har också ett besiktningsmärke på vindrutan.

USA och Kanada
I de flesta stater ska man klistra fast ett kontrollmärke i hörnet av nummerplåten. Det är ett par cm stort.

Källor

Se även
Registreringsskylt
Kontrollmärke på motorfordon i Sverige

Trafik
Skatter
Fordon
Johanna Grüssner

Johanna Grüssner, född 14 november 1972, är en åländsk jazzsångerska och musiker.

Johanna Grüssner studerade vid  Berklee College of Music i Boston och tog en magisterexamen i jazzsång vid Manhattan School of Music. I USA bodde, studerade och arbetade hon som lärare i Public School 86 i Bronx sammanlagt åtta år, innan hon 2001 bosatte sig i Stockholm. 

Med sina två systrar Ella och Isabella har Johanna Grüssner trion Ulvens Döttrar som regelbundet sjunger sina medeltidsinspirerade sånger på vikingafester, musikfestivaler och andra kulturevenemang i Skandinavien. Gruppen Ulvens Döttrar släppte sin första skiva sommaren 2004. Hon pendlar regelbundet mellan sina projekt i Stockholm och på Åland.

Diskografi
1995 – Johanna Grüssner Band
1998 – Live at Hubbard Hall
2000 – Hur man räddar kärleken & annat
2003 – Moomin Voices/Muminröster – med Mika Pohjola
2004 – No More Blues
2006 – Lazy Afternoon
2007 – Nu blir sommar] – med pianisten Mika Pohjola
2008 – I sagans värld – Wonderland2010 – Come Rain or Come Shine2013 – [http://svenskapsalmer.bluemusicgroup.com Svenska psalmer – med Mika Pohjola
2013 – Nu ska vi sjunga – med Mika Pohjola
2014 – Swedish Songs – The Essential Collection – med Mika Pohjola

Med Ulvens Döttrar
2004 – Värm ditt blod
2009 – En klunk av det blå

Litteratur
Anemona Hartocollis: Seven days of possibilities – One teacher, 24 kids and the music that changed their lives forecer, Public Affairs, New York 2004

Referenser

Externa länkar
Johanna Grüssners webbplats
Johanna Grüssner på Blue Music Group

Åländska musiker
Finländska jazzsångare
Födda 1972
Levande personer
Kvinnor
Finlandssvenska musiker