kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Citroën ZX

Citroën ZX är en bilmodell från den franska tillverkaren Citroën. Modellen tillverkades från 1991 till 1998. I motsats till många andra Citroënmodeller saknar ZX hydropneumatisk fjädring. ZX hade ett par innovativa detaljer. Bakaxeln var medstyrande, "hjälpte till" lite i svängarna och baksätet var skjutbart och ryggstödet ställbart, något som är vanligt idag, men inte fanns då. 

ZX var Citroëns första moderna bil i den så kallade Golfklassen (mindre mellanklassen) och erbjöds som tre- eller femdörrars kombikupé. Med årsmodell 1994 introducerades även en kombi till varianterna. Bottenplattan och andra delar av ZX chassi återfanns även i Peugeot 306 (1993-) och en nära besläktad modell såldes under namnet Citroën Elysée på den kinesiska marknaden. Citroën ZX ersattes i Citroëns modellutbud av Citroën Xsara år 1998.

Modellerna i Sverige hette till att börja med 1,4 Reflex, 1,6 Avantage, 1,6 Aura samt 1,9 Volcane. Senare kom en 2,0 16V, 1,4 Onyx, 1,8 Aura samt turbodieseln ZX 1,9 TD Avantage. Dieseln var när den kom 1993 den bil som accelererade snabbast 70-110 km/h på högsta växeln, alla kategorier!

ZX
Bilar fomgivna av Bertone
Framhjulsdrivna fordon
Citroën C5

Citroën C5 är en mellanklassbil som presenterades 2001. Den ersatte då Citroën Xantia liksom den större Citroën XM. Den är gasfjädrad och var den första Citroën-modellen med nya hydraulvätskan LDS. Modellen finns som 5-dörrars halvkombi och kombi, där halvkombin ser ut som en sedan, men har halvkombilucka, där tidigare Citroën-modeller (t.ex. CX och GS) har haft det omvända förhållandet. C5 genomgick en större uppdatering 2004 (generation 2) då den fick detaljer i designen som anknöt till Citroën C4 och Citroën C6. I och med detta introducerades också adaptiva kurvljus; ett koncept som ID/DS och SM hade under 1970-talet, liksom avåkningsvarnaren AFIL.

Med C5 övergav man det integrerade hydraulsystemet för bromsar och styrning som Citroën använt sedan 1955. Kostnadsskäl angavs som främsta anledning. Bland annat är det en fördel att man kan använda samma komponenter som i andra modeller inom koncernen. Fjädringssystemet finns i två varianter: Hydractive 3, som finns i modeller med 1,8 liters bensinmotor och Hydractive 3+, som finns i övriga modeller. En förbättring av hydraulsystemet från tidigare vilar är att höjdsensorerna är elektroniska i stället för mekaniska. Det gör det möjligt att justera markfrigången automatiskt efter hastigheten. Man kan liksom tidigare ställa in höjden manuellt, men styrdatorn förhindrar att man väljer en helt felaktig höjd i förhållande till hastigheten. 

Till årsmodell 2008 kom generation tre av C5. Den finns som sedan och kombi och kan även fås med konventionell fjädring. För årsmodell 2013 gäller att bilar med 110 och 115 hk motorer har konventionell fjädring, medan de med starkare motor har Hydractive 3+.

Generation 1 (2001–2004)
Modellen började säljas i Frankrike i mars 2001.
 
Bland nyheterna från tidigare modeller fanns en ny generation av fjädringssystemet Hydractive. Motoralternativen var bensinmotorerna 1.8i 16v (117 hk), 2.0i 16v (138–143 hk) samt 3.0i V6 (210 hk). Dieselmotorn 2.0 HDi fanns med 90 eller 110 hk, och 2.2 HDI hade 136 hk samt partikelfilter.

Generation 2 (2004–2008)
I september 2004 gjordes en större ansiktslyftning av C5: Nya strålkastare och baklyktor som förändrade bilens utseende. Stilen anknöt till övriga aktuella modeller från Citroën. Även nya motorer introducerades, liksom en förbättrad version av ESP. 
 
Den här versionen tillverkades t o m december 2007, men de sista bilarna fick årsmodell 2008.

Generation 3 (2008-2017)
Tredje generationen presenterades 2007 och började säljas som 2008 års modell. Karossalternativen var nu sedan eller kombi (Tourer). Motoralternativet var bensinmotor på 2 liter (rak fyra) eller 3 liter (V6:a) och diesel på 2 eller 2,2 liter. Även V6-motorn från C6 på 2,7 liter (senare 3 liter) fanns som dieselalternativ. Senare tillkom en 1,6-litersdiesel.

Externa länkar 

 Citroën Sverige AB: Citroën C5

C5
Framhjulsdrivna fordon
Chemical Vocation

Chemical Vocation  är ett svenskt poppunkband från Uddevalla. Efter att gruppen deltog i och vann Rock of Bohuslän blev de kontrakterade av The emo foundation som drivs av Rickard Melin. Därefter åkte bandet på en mindre europaturné. Chemical Vocation har släppt två fullängdsalbum.

Efter en lång tid av turnerande i Skandinavien bytte bandet till bolaget Panic & action, startat av Peter "Babs" Ahlqvist, grundaren av bolaget Burning Heart och Eric Höjdén, sångare i Åmålsbandet Kid down. De började spela in debutalbumet "A misfit in progress" den 7 december 2007.  Albumet släpptes den 24 september 2008.

Tidigare hette bandet Sealed in Silence och innan dess hette de Rockbottom.

Den 18 april 2011 släpptes den senaste skivan Write This Moment.

Medlemmar
Pierre Stridsberg (né Larsson) - Sång
Kristoffer Wass (né Lundström) - Sång och gitarr
Robin Jansson - Trummor
Joakim Jensen - Sång och gitarr
Frasse - Sång och bas (2011 - 2013)
Johan Caullvine - Bas (2005 - 2011)

Diskografi

Album
 (The Emo Foundation)
 Unspection
 I Won't Stay
 Conversus Locus
 Dispatch
 Blackhole Scenery
 Song For Her
 (Panic & Action), utgivet 24 september, med låtarna:
 Pencil And Papers
 A Misfit In Progress
 Backseat Driver
 Walls
 The Beautiful Truth
 This Town
 Small Step Backwards
 The Test Of Time
 Ready, Set, Go
 Lost And Found
 (Panic & Action), utgivet 18 april, med låtarna:
 Speeding Heartbeets
 The Road
 Someday
 92 And Raining
 No Still Means No
 All Iv'e Got
 Cold Caress
 We're Not Here To Give Up
 Satin Sheets
 A Case Of The Mondays
 Lika An Infection

Samlingsalbum
 The Final Chapter (2006) (The Emo Foundation) - "Backseat Driver (Demo)" , "Small Steps Backwards (Demo)"
 Burn All The Small Towns (2009) (Panic & Action)  - "Cold Caress"
 Burn All The Small Towns Vol.2 (2010) (Panic & Action) - "My Dependence"

Externa länkar 
Facebook officiella webbplats

Gruppens officiella webbplats
Skivbolagets officiella webbplats

Svenska punkband
Musikgrupper bildade 2005
Musikgrupper upplösta 2013
Upplösta svenska punkband
Musikgrupper från Uddevalla
Citroën H Van

Citroën H Van, Citroën HY, Epsilon, Typ H eller HZ som den även kallades, lätt lastbil/skåpbil/varubil som tillverkades av Citroën mellan 1947 och 1981.

Namn
De flesta Typ H som såldes var av modellen HY, varför många tror att alla Typ H heter HY. Dock fanns även modellerna H (tidiga) HX (mindre), HZ och HW (större). Det fanns också en modell 1600. Dessutom gjorde Typ H:s konstruktion (med all teknik i fronten) att den var lätt att själv bygga om till hästtransport, glassbil, husbil etc. Se under Modeller.

Historia
Av produktionstekniska och ekonomiska (Typ H började tillverkas alldeles efter Andra världskriget) skäl togs delar från andra citroënmodeller; Citroën Traction Avant (motor, växellåda), Citroën DS (senare motorer) och Citroën 2CV (strålkastare och hastighetsmätare etc). Arbetet med Typ H började dock redan 1942 på uppdrag av André Lefèbvre.
Typ H grundades också på många erfarenheter från sin föregångare/prototyp Citroën TUB.

Totalt tillverkades 473 289 exemplar under 34 år i fabriker i Frankrike och Belgien. De flesta såldes också där, samt i Nederländerna.

Teknik
I originalutförande hade Typ H en fyrcylindrig radmotor, framhjulsdrift och en treväxlad, osynkroniserad växellåda. Den var 4,26 meter lång och 1,99 meter bred. Den hade den lite ovanliga egenskapen att ha olika hjulbas på var sida av bilen; 3 mm längre på vänster sida. Den vägde 1400 kilo och drog 1,3 liter per mil vid toppfarten 78 km/h.

Övrigt

Typ H var en av de första framhjulsdrivna skåpbilarna. För att få en stabil kaross på enklast möjliga sätt valde formgivaren Franchiset samma teknik som för Junkers-bombarna; väggarna och taken var självbärande ("monocoque") och gjorda av korrugerad plåt. Med sin säregna form, korrugerade fasadplåt, sina treväxlade låda och sina självmordsdörrar är Typ H ett unikum i bilhistorien.

Modeller
 1947: H. Kunde lasta 1200 kg.
 1949: HZ. Kunde lasta 850 kg, men gick å andra sidan 88 kmh. 
 1958: HY. Kunde lasta 1500 kg. 
 1961: HY Di kom med dieseldrift (Perkins) och 12-voltssystem.
 1963: HY-72/HZ-72 (olika storlekar) kom med nya bensinmotorer på drygt 1600 kubik.
 1964: HY-IN/HZ-IN (olika storlekar) hade dieselmotorer från Indénor på drygt 1800 kubik - och hel vindruta.
 1966: HY 78/HZ 78 (olika storlekar) kom med nya bensinmotorer på drygt 1900 kubik
 1966: HZ 72 IN/HZ 78 IN fick lasta ytterligare ett ton.
 1969: HX IN2 med högre totalvikt. 
 1969: HW med ännu högre totalvikt.
 1972: 1600 är en HW med hydraulfjädring och annan kaross.

Externa länkar
 
 Wheelbase and body length modifications for Type H

H Van
Skåpbilar
Framhjulsdrivna fordon
Out of Sight

Out of Sight är en amerikansk romantisk action-thriller från 1998 i regi av Steven Soderbergh efter en roman författad av Elmore Leonard. I huvudrollerna syns bland andra George Clooney och Jennifer Lopez. Filmen hade Sverigepremiär 27 november 1998.

Handling
Jack Foley (George Clooney), en bankrånare, flyr från fängelser och kidnappar tillfälligt polisen Karen Sisco (Jennifer Lopez). Medan bankrånaren och hans kumpan åker iväg mot Detroit för att genomföra en stöt sätts Sisco på fallet. Men hon har börjat falla för Foley...

Rollista
George Clooney - Jack Foley
Jennifer Lopez - Karen Sisco
Ving Rhames - Buddy Bragg
Luis Guzmán - Chino
Dennis Farina - Marshall Sisco
Catherine Keener - Adele
Steve Zahn - Glenn Michaels 
Don Cheadle - Maurice Miller 
Albert Brooks - Richard Ripley
Nancy Allen - Midge
Michael Keaton - Ray Nicolette

Externa länkar

 

Filmer 1998
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Michigan på film
Filmer i regi av Steven Soderbergh
Amerikanska kriminalkomedier
Calcio Lecco 1912

Calcio Lecco 1912 är ett italienskt fotbollslag från staden Lecco i Lombardiet, som grundades i 1912 och spelar i Serie B.

Lecco har spelat i tre Serie A-säsonger (varav den sista säsongen 1966-67) och elva i Serie B (varav den sista 1972-73). Klubben vann en Coppa Italia Semiprofessionisti nationellt och en anglo-italiensk cup internationellt.

Kända spelare
Se också Spelare i Lecco
 Bengt Lindskog
 Massimo Oddo
 Simone Pepe
 Evert Skoglund

Källor

Externa länkar
Lagets webbplats

Fotbollsklubbar i Italien
Sportklubbar bildade 1912
Jesper Kemi

Jesper Andreas Kemi, född 20 juni 1967 i Trosa-Vagnhärads församling i Södermanland, är en svensk operasångare (tenor).

Kemi har studerat vid Operahögskolan i Stockholm. Han dubbade sångrösten till rollkaraktären Leif Bäckström (som i övrigt gestaltades av Lennart Jähkel) i filmen Jägarna (1996).

Referenser 

Svenska tenorer
Män
Levande personer
Födda 1967
Fall Grün

Fall Grün var en tysk plan om ett krig mot Tjeckoslovakien vars första skiss lades fram 1937. Allteftersom den militära situationen förändrades lades nya versioner av planen fram. Den slutgiltiga versionen var schemalagd att inledas den 28 september 1938, men genomfördes inte då Frankrike och Storbritannien var motvilliga att gå i krig för Tjeckoslovakiens skull och uttryckte en politisk vilja att undvika det till varje pris. Saken löstes i och med Münchenöverenskommelsen 30 september 1938 då Tjeckoslovakien avträdde det tyskspråkiga Sudetenlandet till Tyskland mot löfte om fred.

Förlusten av Sudetenlandet innebar att Tjeckoslovakien blev av med alla sina gränsfortifikationer och befann sig därmed i en försvarslös position. Den 15 mars 1939 invaderade och annekterade Tyskland Tjeckoslovakien med minimalt motstånd, trots löftet om fred.

Referenser

Tryckta källor 
 

 

1937 i Tyskland
1938 i Tjeckoslovakien
Operationer under andra världskriget
IK Franke

IK Franke bildades 1943 i Västerås. Huvudsporten kom att bli fotboll trots att de första framgångarna kom i bandy, genom bland annat ett SM-guld för juniorer, vilket man vann 1958.

IK Franke tränas av Daniel Malmlöf.
Säsongen 2016 spelade laget i Division 2 för första gången i klubbens historia. Säsongen 2022 vann man division 3 och är inför säsongen 2023 tillbaka i landets fjärde högsta serie. Lagets hemmaplan är Råby IP och matchtröjor är gröna.

Föreningen har bland annat fostrat de före detta landslagsspelarna Gary Sundgren och Pontus Kåmark samt även Victor Nilsson Lindelöf.

Säsongen 2015 
Säsongen 2015 kom laget 2:a i Division 3 Västra Svealand vilket innebar en kvalplats upp till Division 2. I första kvalomgången besegrades Bollnäs GIF i ett dubbelmöte efter 1-0 på Råby IP och 2-2 på Solrosens IP. I andra kvalomgången stod Strömsbergs IF för motståndet. Franke förlorade första matchen med 1-0 på hemmaplan och i andra matchen vanns med 2-1. Franke gick vidare på fler bortamål vid det totala resultatet 2-2 och spelar därför säsongen 2016 i Division 2.

Spelartrupp 2023

Övrigt
Skådespelaren Lars Ekborg var med och grundade föreningen.

Källor

 https://fogis.se/information/?scr=table&ftid=61270
 https://fogis.se/information/?scr=table&ftid=61271

Fotnoter

Externa länkar
Officiell webbplats

Bandyklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar i Västerås
Sportklubbar bildade 1943
Höstena källor

Höstena källor ligger i Ljungby socken i Falkenbergs kommun, Halland och består av flera källor.

Den största av källorna är Kalle brunnar och består av två källor som ligger nära varandra, några hundra meter från Ätran, som deras vatten rinner ut i. Tidigare hette de bägge källorna Larängs källor. Den mindre källan är igenfylld. 

Några hundra meter sydväst om Kalle brunnar ligger Rangeli brunnar/Ragnhilds källa som är förknippad med fler sägner. Den tredje källan, Lyngbackakällan, som tidigare användes som tvättställe, är också förknippad med några spridda sägner.

Källor
En bok om Ljungby, Kommittén för kulturforskning i Vinbergs kommun. 1971. Falkenberg: Hallands Nyheter AB

Falkenbergs kommuns geografi
Vattenkällor i Sverige
Låtsaskriget

Låtsaskriget (engelska Phoney War, franska la drôle de guerre, tyska der Sitzkrieg) kallas perioden 3 september 1939 till 10 maj 1940, då inga militära operationer förekom på västfronten trots Frankrikes och Storbritanniens krigsförklaring mot Tyskland. Medan den största delen av den tyska krigsmakten, Wehrmacht, stred i Polen bemannade en avsevärt mindre styrka den befästa västvallen, Westwall, mer känd som Siegfriedlinjen, längs Frankrikes gräns mot Tyskland. Fransmännen hukade bakom sin egen starkt befästa Maginotlinje.

Låtsaskriget inleddes i och med Storbritanniens och Frankrikes krigsförklaring mot Tyskland den 3 september 1939 och upphörde inte förrän Tyskland bröt dödläget den 10 maj 1940 genom att invadera Belgien, Luxemburg och Nederländerna i en operation kallad Fall Gelb.

Endast ett begränsat franskt angrepp skedde i den tyska gränsregionen Saar den 7 september 1939. Den franska armén trängde 8 kilometer in i Tyskland, dock fortfarande inom räckvidd för Maginotlinjens artilleri. Efter ett par dagar drog sig fransmännen tillbaka efter att ha erövrat ett tjugotal byar utan att möta motstånd.

Den franska armén leddes vid den här tiden av general Maurice Gamelin. Han anses vara en av de bidragande orsakerna till att en större fransk offensiv mot Tyskland uteblev då han, trots flera möjliga tillfällen, ständigt ställde sig tveksam till det.

Britterna utförde begränsade flygangrepp mot Tyskland.

Britterna skickade begränsade trupper och krigsfartyg till Norge efter Tysklands invasion april 1940, men drog tillbaka dem vid Tysklands anfall mot Frankrike.

Låtsaskriget, alltså att varken Frankrike eller Storbritannien i handling stred mot Tyskland, gav Polen en känsla av att ha blivit förrått av sina allierade. En förklaring till att inget gjordes för att undsätta Polen var att de allierade inte hade hunnit genomföra sin mobilisering förrän striderna redan var över.

Till sjöss utkämpade de allierade några militära strider under låtsaskriget, bland annat:
 I oktober 1939 sänkte den tyska ubåten U-47 det brittiska slagskeppet HMS Royal Oak vid flottbasen i Scapa Flow.
 I september 1939 sänktes det brittiska krigsfartyget HMS Courageous av en tysk ubåt utanför Irland.
 I november 1939 angrep den brittiska flottan det tyska fickslagskeppet Admiral Graf Spee utanför Uruguays kust.
 I april 1940 minerade Storbritannien norska fjordar för att förhindra svenska malmtransporter till Tyskland.
 I Slaget om Narvik i Norge sänkte britterna några tyska fartyg.

Externa länkar

1939 i Europa
1940 i Europa
Andra världskriget
Krigsåret 1939
Krigsåret 1940
David Wickberg

Karl David Wickberg, född 30 december 1869 i Göteborg, död 29 november 1950 i Stockholm, var kommendör i Frälsningsarmén, sångförfattare och kompositör.

Biografi
David Wickberg var son till arbetskarlen Daniel Wickberg och Brita Katarina Dahlgren. Efter avslutad folkskola var han tapetserare och dekoratör. Wickberg genomgick Frälsningsarméns krigsskola i Stockholm 1892, verkade som löjtnant vid kårerna i Västervik, Jönköping och Oskarshamn och var ledare för kårer i Tranås 1893–1894, Växjö 1894, Karlskrona 1895, Sundsvall 1896, Gävle 1897 och Norrköping 1898 samt för Stockholms första kår 1899 och var distriktsofficer i Visby 1900–1901. Han var divisionschef i Karlskrona 1901–1903, Luleå 1903–1904, Jönköping 1904–1907, Stockholm 1910–1911 och 1918–1921 samt Uppsala 1911–1912. Han var assisterande chef för Frälsningarméns krigsskola 1915–1917 och kandidatsekreterare 1918. Wickberg hade förordnande i Storbritannien 1907, var chef för Frälsningsarméns krigsskola i Tyskland 1912–1914 och Schweiz 1922–1925 samt fältsekreterare i Tyskland 1925–1928. Han verkade som territoriell ledare i Danmark 1928–1933, i Schweiz 1933–1941 och i Italien 1933–1938 samt tjänstgjorde som ledare för verksamheten i Sverige 1944–1945. Han blev överstelöjtnant 1921, överste 1926, kommendörlöjtnant 1932 och kommendör 1935.

Sonen Erik Wickberg var Frälsningsarméns general 1969–1974.

Sånger 
Ett urval av sånger där Wickberg komponerat musiken och/eller skrivit eller översatt texten:
 Fram över våg som brusar
 Gå till Jesus, vännen framför alla
 Jag giver mitt allt åt Jesus (alt. Jag giver det allt åt Jesus) diktad 1918.
 Min herde Herren är
 Mitt i all min egen strävan
 Se på Jesus i växlande tider
 Sjung om Jesu underbara kärlek
 Sverige för Gud!
 Till härlighetens höjder i tron jag ställt min färd
 Vad dig möter, vad dig händer

Referenser 

Personer inom Frälsningsarmén i Sverige
Svenska koralkompositörer
Svenska psalmförfattare
Födda 1869
Avlidna 1950
Män
Tobias Øgrim

Tobias Immanuel Øgrim, född 1886 i Sicklaö socken, Stockholms län, död 11 november 1962 i Oslo, var en svensk-norsk frälsningsofficer. 

Han var son till Frälsningsarméns kommendör Sven Johan Ögrim och dennes första hustru Hulda Karolina Bernhardina "Dina" Lindvall. År 1905 reste Tobias Ögrim till Frälsningsarméns internationella krigsskola i London. Efter utbildningen fick han uppgifter som frälsningsofficer i England, Japan och flera europeiska länder. Han blev som sin far kommendör i Frälsningsarmén, och var ledare för Frälsningsarmén i Norge 1945–1948 och i Sverige 1951–1956. Under tiden som ledare i Norge gjorde han betydelsefulla insatser i hjälparbetet i de norra delarna av det krigshärjade landet.

Kommandør T. I. Øgrims plass utanför Frälsningsarméns högkvarter vid Berhard Getz gate i Oslo är uppkallad efter honom.

Ögrim är farfar till den norske författaren Tron Øgrim, och morfars far till de kontroversiella norska hiphop-artisterna Aslak och Elling i Gatas Parlament.

Källor

Noter 

Personer inom Frälsningsarmén
Personer från Sicklaö socken
Födda 1886
Avlidna 1962
Män
Martin Stugart

Jan Martin Stugart, född 5 mars 1949 i Stockholm, är en svensk journalist och författare. 

Martin Stugart anställdes på Dagens Nyheter 1972. Stugart är Stockholmskännare, och hade egen spalt i tidningen där han svarade på läsarfrågor om stockholmiana och stadens historia. Han är även vissångare, ciceron på Bellmanhuset och är aktiv i sällskapet Par Bricole – som ledamot och som sällskapets ordensskald. 

Martin Stugart har belönats med kungens medalj av åttonde storleken för sina insatser inom historia, kultur och folkbildning.

Bibliografi
 Stockholms hemligheter : 20 stadsvandringar. Bokförl. DN, 2004  
 Fråga om Stockholm : känt och okänt om huvudstaden. Bokförl. DN, 2004  
 Kring Bellman, Bellmanhuset och Par Bricole. Sällskapet Par Bricole, 2003  
 Längs Stockholms stränder : 20 promenader. Bokförl. DN, 2003  
 Stockholms hemligheter : 18 stadsvandringar. Bokförl. DN, 2002  
 Vandringar i Gamla stan [Kombinerat material] : sanningar, myter och legender. Bokförl. DN, 2001  
 Stockholms hemligheter : 15 stadsvandringar. Bokförl. DN, 2001  
 Stockholms skuggor och spökhus : artikelserier ur Dagens nyheter. Bokförl. DN, 1996

Källor
 Martin Stugart på Bonnier Fakta

Externa länkar
 

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska författare under 2000-talet
Dagens Nyheter
Stockholmare
Journalister från Stockholm
Författare från Stockholm
Födda 1949
Levande personer
Män
Atlantvallen

Atlantvallen (tyska: Atlantikwall) var ett omfattande system av kustfortifikationer byggt av Tyskland under andra världskriget längs västra Europas kust som försvar mot en förmodad allierad invasion mot kontinenten över Engelska kanalen från de brittiska öarna.

Konstruktion
Fritz Todt, som även hade designat Siegfriedlinjen, en annan försvarslinje längs den fransk-tyska gränsen, var chefsansvarig för Atlantvallens konstruktion. Tusentals slavarbetare användes till genomförande av projektet.

Rommels förstärkningar
I början av 1944 utsågs fältmarskalk Erwin Rommel till att kontrollera och om nödvändigt förbättra försvarsinstallationerna. Rommel ansåg att de dåvarande fortifikationerna var otillräckliga och satte genast igång med att förstärka dem. Under hans ledning byggdes en sträng av bunkrar i armerad betong längs stränderna eller en bit inåt land för att rymma kulsprutor, pansarvärnsvapen eller lätt artilleri. Minfält och hinder för pansarfordon lades ut på själva stränderna, och undervattenshinder och minor placerades en bit ut i vattnet för att förstöra landstigningsfarkoster innan de ens hann lasta av. Starkast var befästningsnätverket vid Calais eftersom Adolf Hitler var säker på att en eventuell landstigning skulle ske där, på grund av att Doverkanalen var den kortaste havssträckan över sundet mot England. Där fanns också det mest avskräckande havsartilleriet.

Vid tiden för den allierade invasionen hade tyskarna lagt ut över 6 miljoner minor i norra Frankrike. Fler kulsprutenästen och minfält hade placerats ut inåt land och vid vägarna som ledde ifrån stränderna. Vid troliga landningsplatser för glidflygplan och fallskärmsjägare satte tyskarna upp pålar, så kallade Rommelspargel (Rommelsparris). Rommel som var en av Tysklands mest klarsynta befälhavare insåg att en invasion måste stoppas redan vid stränderna, annars skulle situationen oundvikligen leda till att Tyskland besegrades.

Se även 
Maginotlinjen
Siegfriedlinjen
Operation Overlord
Tjeckoslovakiska försvarslinjen
Skagerackspärren
Korvlinjen

Externa länkar 

Bunker Pictures - Pictures, locations, information about bunkers from WW2, The Atlantikwall and the Cold War 

Militära anläggningar under andra världskriget
Nationalsocialistisk arkitektur
Kustartilleri
Operation Overlord
Befästningar i Tyskland