kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
TCO:s kulturpris

TCO:s kulturpris är ett pris som utdelas i stort sett årligen av Tjänstemännens centralorganisation (TCO) sedan 1974. Under 1900-talet var det ett rent litteraturpris utdelat till författare och översättare, men sedan millennieskiftet har fler konstarter tillkommit. Från 2015 delas priset ut både till en etablerad aktör och debutant med en prissumma om 50 000 kronor respektive 25 000 kronor. Priset riktar sig till personer eller verksamheter som gjort sig bemärkta inom områden som ord, ton, bild och scen/film.

Pristagare 
1974 – Björn Runeborg
1975 – Elsa Grave och Lars Norén
1976 – Olle Hammarlund och Karl Rune Nordkvist
1977 – Lennart Frick
1978 – Inger Alfvén
1979 – Peter Curman
1980 – Claes Andersson
1981 – Barbro Lindgren
1982 – Staffan Göthe
1983 – Per Odensten
1984 – Jan Ling
1985 – Agneta Pleijel
1986 – ej utdelat
1987 – Ulrika Waldenström
1988 – Siv Widerberg
1989 – Maria Bergom Larsson
1990 – Percival
1991 – Maarja Talgre
1992 – Majgull Axelsson
1993 – Peter Englund
1994 – Ingrid Segerstedt-Wiberg
1995 – Gösta Friberg (?)
1996 – ej utdelat
1997 – Jan Henrik Swahn
1998 – ej utdelat
1999 – Linn Ullman
2000 – ej utdelat
2001 – Fateme Behros och Keve Hjelm
2002 – Stefan Solyom och Henrik Håkansson
2003 – Elisabeth Rynell och Ana Laguna
2004 – Louise Hoffsten, Tage Martin Hörling och Fia-Stina Sandlund
2005 – Marjaneh Bakhtiari och Nahid Persson
2006 – Victoria Borisova-Ollas och Olov Tällström
2007 – Suzanne Osten och Johan Unenge
2008 – Dan Laurin och Cecilia Parsberg
2009 – ej utdelat
2010 – Jonas Karlsson och Simon Norrthon
2011 – Marianne Lindberg De Geer och barnmusikorganisationen El sistema
2012 – Sara Stridsberg och Anna Pettersson
2014 – ej utdelat
2015 –  Anna Vnuk och Maximilien van Aertryck
2016 –  Sara Granér och Maxida Märak
2017 –  Evin Ahmad och Johan Strindberg
2018 –  Bea Szenfeld och Jacob Mühlrad 
2019 –  Erik Holmström och Nina Åkestam
2020 –  Amandra Kernell och Kent Wisti
2021 – Elaf Ali

Referenser

Priser och utmärkelser instiftade 1974
Kulturpriser i Sverige
TCO-förbund
Riksväg 1, Finland

Riksväg 1 är en av Finlands huvudvägar. Vägen sammankopplar Helsingfors med Åbo och ingår i Europaväg 18. Hela sträckan Helsingfors–Åbo är utbyggd till motorväg. Sträckan mellan Munksnäs och Ring III är Finlands äldsta motorväg, öppnad år 1962. 

Motorvägssträckornas byggnadsår:

1956–1962 Munksnäs–Gumböle 
1967–1971 Gumböle–Nummenkylä (Lojo) 
1990–1997 Åbo–Pemar 
1997–2003 Pemar–Muurla 
2004–2009 Muurla–Lojo

Där vägen byggts ut till motorväg har den äldre sträckningen blivit Regionalväg 110.

Avfarter

|  ||  bgcolor=#2E8B57 colspan=4 align=center |  Motorväg Åbo–Lojo
|----

|  ||  bgcolor=#2E8B57 colspan=4 align=center |  Motorväg gemensam med riksväg 25
|----

|  ||  bgcolor=#2E8B57 colspan=4 align=center |  Motorväg Lojoåsen–Ring III 
|----

|  ||  bgcolor=#2E8B57 colspan=4 align=center |  Åboleden fortsätter mot Helsingfors centrum 
|----

|}

Referenser

Externa länkar 

Finländska Vägförvaltningens Karta över Huvudvägarna i Finland (PDF)

Riksvägar i Finland
Motorvägar i Finland
Listor över avfartsnummer
Ekumeniskt koncilium

Ekumeniskt koncilium är ett världsomfattande kyrkomöte för att avgöra lärofrågor och rättsregler, som acceptes av flera inriktningar inom den kristna kyrkan.

De första sju kyrkomötena kallas ekumeniska både i den östortodoxa kyrkan och västliga kristenheten (Romersk-katolska kyrkan) och är även erkända av de flesta protestantiska kyrkor. På dessa möten avgjordes bland annat de kristologiska striderna.

Tjugoen kyrkomöten kallas koncilier, och ekumeniska, inom den Romersk-katolska kyrkan. Det första ekumeniska konciliet hölls 325 i Nicaea, och det senaste, tjugoförsta hölls i Rom 1962-1965 (Andra Vatikankonciliet).

De första sju ekumeniska koncilierna
 Första konciliet i Nicaea 325. Se även Nicaea.
 Första konciliet i Konstantinopel 381
 Konciliet i Efesos 431
 Konciliet i Chalkedon 451
 Andra konciliet i Konstantinopel 553
 Tredje konciliet i Konstantinopel 680-681
 Andra konciliet i Nicaea 787

De orientaliska kyrkorna erkänner enbart de tre första koncilierna. De benämns därför ibland "förkalcedonensiska kyrkor", syftande på att de inte accepterade konciliet i Chalkedon 451. Den ortodoxa kyrkan räknar förutom de sju ovan nämnda även Quinisextum (Konstantinopel 691).

De antitrinitariska kyrkorna, däribland Jesu Kristi kyrka av sista dagars heliga, Jehovas vittnen, swedenborgianismen och unitarismen förnekar treenighetsläran och erkänner därför inte något av koncilierna.

Se även
 Religionsdialog
 Synod

Litteratur
 Davis, Leo Donald, The first seven ecumenical councils (325-787): their history and theology. Wilmington, Delaware: Glazier 1987. 

Kanonisk rätt
Katolska kyrkans historia
Riksväg 2

Riksväg 2 kan syfta på:

 Riksväg 2, Estland
 Riksväg 2, Finland
 Riksväg 2, Nederländerna
 Riksväg 2, Norge
 Riksväg 2 – gamla Rikstvåan i Sverige före 1962, Trelleborg–Svinesund, numera E6
Wewelsburg

Wewelsburg är en liten ort i Tyskland, cirka 15 kilometer sydväst om Paderborn i nordvästra delen av Nordrhein-Westfalen. Orten ligger inom staden Bürens administrativa gräns.

Wewelsburg är också namnet på det slott som furstbiskop Dietrich von Fürstenburg (1546–1618) lät bygga i Wewelsburg mellan åren 1603 och 1609. Slottet är byggt i en stil som kallas Weserrenässans och är triangelformat med ett torn i varje hörn. von Fürstenburg lät bygga många borgliknande slott under denna period då han försökte stärka den romersk-katolska kyrkan i området som till stora delar konverterat till protestantismen.
 
Under andra världskriget hyrde Reichsführer-SS Heinrich Himmler slottet för den symboliska summan av en Reichsmark och gjorde det till ett av organisationen SS:s högkvarter. Den 31 mars 1945, kort tid före Tysklands kapitulation, lät Himmler spränga slottet. Nästan hela slottet förstördes. 1949 påbörjades restaureringen, som fullbordades 1979.

Under efterkrigstiden blev slottet en kultplats för esoteriker, nynazister och satanister.

Idag är slottet Wewelsburg ett distriktsmuseum och ett vandrarhem.

Referenser

Externa länkar
Distriktsmuseet Wewelsburgs hemsida
Wewelsburg from 1933 to 1945, place of cult and terror
The North Tower of Wewelsburg Castle

Orter i Nordrhein-Westfalen
Paula Hitler

Paula Hitler, senare känd som Paula Wolff, född 21 januari 1896 i Hafeld nära Fischlham i Oberösterreich, död 1 juni 1960 i Berchtesgaden, var Adolf Hitlers yngsta syskon och det enda helsyskon som uppnådde vuxen ålder. Paula och Adolf förlorade kontakten med varandra under första världskriget, men återfick kontakten under 1920-talet. Enligt Paula träffade hon sin bror ungefär en gång om året från 1929 till några år före Adolfs död 1945. Efter att hennes bror börjat bli känd gav hennes namn henne svårigheter, varför hon på 1930-talet på Adolfs inrådan bytte efternamn till Wolff. Hon fick även ekonomisk hjälp av sin bror. 

Under andra världskriget arbetade hon som sekreterare på ett militärsjukhus. Hon var inte medlem i NSDAP. Vid krigsslutet greps hon av amerikanska styrkor och förhördes. I förhör efter kriget uppgav Paula Wolff att hon inte kunde tro att hennes bror var ansvarig för förintelsen. När hon släpptes flyttade hon till Wien, där hon bodde fram till 1952, då hon flyttade till Berchtesgaden. Där bodde hon fram till sin död 1960. Hon är begravd på Bergfriedhof i Berchtesgaden under namnet Paula Hitler.

Referenser

Personer från Oberösterreich
Födda 1896
Avlidna 1960
Kvinnor
Paula
Personer i Österrike under 1800-talet
Personer i Österrike under 1900-talet
Paul Robeson

Paul LeRoy Bustill Robeson, född 9 april 1898 i Princeton i New Jersey, död 23 januari 1976 i Philadelphia i Pennsylvania, var en amerikansk aktivist, sångare och skådespelare. Bland Robesons filmroller märks Brutus Jones i The Emperor Jones (1933), Joe i Teaterbåten (1936) och Umbopa i Ökenskattens hemlighet (1937).

Biografi 
Paul Robesons far var en förrymd slav som blivit präst i presbyterianska kyrkan och hans mor var lärare. Robeson fick ett stipendium till Rutgers University, New Jerseys statsuniversitet, tog examen med strålande betyg och var även medlem i universitetets akademikersällskap. Han var dessutom skicklig i såväl baseboll som basket och amerikansk fotboll - han anses än idag som en av de duktigaste tacklarna någonsin i college-football. 

Han spelade professionell football medan han sedan studerade vid Columbia University. Samtidigt började han spela amatörteater vid Harlems KFUM. Han fick så stor framgång att när han blev utexaminerad advokat valde han att istället ägna sig åt skådespelaryrket. 

Författaren Eugene O'Neill bad honom personligen att medverka i sina bägge pjäser All God's Chillun Got Wings och The Emperor Jones. Kritikerna var entusiastiska och Robeson gjorde i samma veva filmdebut 1933 i filmversionen av The Emperor Jones. Robeson började också sjunga och han betraktades som en av sin tids mest framstående artister. Hans popularitet spred sig till Europa, där han gav bejublade konserter. Med sin djupa basbaryton förknippas Robeson med sången "Ol' Man River".

1934 gjorde han den första av många resor till Sovjetunionen, där han fascinerades av den kommunistiska ideologin som ett svar på rasdiskrimineringen och de ekonomiska kriserna i kapitalismen i USA.

I början på 1940-talet hade Robeson stor framgång på Broadway i Othello. Paul Robeson medverkade även i ett flertal filmer under sin karriär, vilket var ovanligt i ett Hollywood där vita ofta dominerade på filmduken, Några exempel på filmer han medverkade i är The Emperor Jones (1933; i rollen som Brutus), Teaterbåten (1936), Ökenskattens hemlighet (1937) och Manhattan (1942).

Att hans far tidigare varit slav gav upphov till hans hängivenhet när det kom till mänskliga och medborgerliga rättigheter, vilket ofta reflekterades i hans val av sånger och alla olika tal han höll. När det så kallade Kalla kriget intensifierades betraktades han av myndigheterna som en suspekt figur. 1946 svor han under ed att han aldrig varit medlem av kommunistpartiet, likväl konfiskerades hans pass (se McCarthyism). Inte förrän 1958 fick han lov att lämna USA och då för att mottaga Lenins fredspris, som han tilldelats redan 1952.

För många svarta symboliserade han svart medvetenhet och stolthet. Han fortsatte att turnera runt i Europa men insjuknade och tvangs återvända till hemlandet. 

När han avled, 77 år gammal, levde han sedan länge ett tillbakadraget liv i Harlem i New York.

Filmografi i urval

Externa länkar 

 
 
Diskografi på discogs.com

Födda 1898
Avlidna 1976
Amerikanska sångare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Män
Alumner från Rutgers University
Harlemrenässansen
Alumner från Columbia Law School
Erik Drake (musiker)

Erik Drake af Hagelsrum, född 8 januari 1788 på Föllingsö i Kisa socken i Östergötland, död 9 juni 1870 i Stockholm, var en svensk musikteoretiker, musikpedagog och kompositör. Han var son till kaptenen Leonard Fredrik Drake af Hagelsrum och Emerentia Elisabet Stockenström. Erik Drake gifte sig 1820 med Elisabet Katarina Printzenskiöld. 

Erik Drake blev student i Uppsala 1804, varifrån han på 1820-talet flyttade till Stockholm och ingick på den civila ämbetsmannabanan. Han ägnade sig dock fortfarande åt sin utbildning som musiker. Han invaldes först som associerad ledamot (den 2 december 1818) och därefter som ledamot nr. 240 av ”Första Classen” av Kungliga Musikaliska Akademien den 28 december 1822. Han var biträdande lärare i musikteori vid akademien från 1826 och professor mellan 1830 och 1860. Han var akademiens direktör 1834-1860, dess sekreterare 1841-1860 och bibliotekarie 1849-1860. 1861 erhöll han avsked från sina befattningar.

Sin största insats i svensk musikhistoria gjorde Drake som lärare och läroboksförfattare. Bland hans skrifter märks Elementar-cours i harmonie-läran (tre upplagor 1851-1857), Läran om contrapunkten (1845), Frågor i harmoni-läran, till besvarande i organistexamen (2:a upplagan 1849). Drake upptecknade även svenska folksånger och biträdde vid redigerandet av Adolf Ivar Arwidssons Svenska fornsånger (3 band 1834-42), samt utgav Musiken till valda skrifter af C. M. Bellman (1836-37), varvid han även företog efterforskningar angående Bellmanmelodiernas ursprung. Som tonsättare, bland annat av kammarmusik, pianostycken och sånger, gjorde sig Drake mindre känd.

Verk
Berggubben. Uppfördes 1817 eller 1818 på Kungliga slottet.

Kammarmusik
Stråkkvartett nummer 1 i c-moll.
Stråkkvartett nummer 2 i Eb-dur.
Divertimento på romansen "Du tendre amour je cherchais l'empire" i D-dur för piano och tvärflöjt. Tillägnad Marie Berger.
Violinsonat i B-dur.

Piano
Stycken för fyrhändigt piano.
Polacca i B-dur. Tillägnad Gustaf de Schmiterlöv.
(Saknas)
(Saknas)
Stycke i F-dur. Komponerad 13 juli 1829 i Stockholm.
Stycke i e-moll.
Stycke i B-dur.

Sex ecossäser för fyrhändigt piano.
Ecossäs i G-dur
Ecossäs i Eb-dur
Ecossäs i G-dur
Ecossäs i a-moll
Ecossäs i Eb-dur
Ecossäs i f-moll

Bibliografi i urval

 Zöllners Orgelskola.

Noter

Källor 
 Gustaf Hilleström: Kungl. Musikaliska Akademien, Matrikel 1771-1971

Externa länkar 
 

Män
Födda 1788
Avlidna 1870
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska författare
Svenska klassiska kompositörer under 1800-talet
Svenska musikologer
Personer från Kisa socken
Svenska musiker under 1800-talet
Erik
Merry Christmas (album av Mariah Carey)

Merry Christmas () är ett julalbum och studioalbum av den amerikanska sångerskan och låtskrivaren Mariah Carey, utgivet av Columbia Records den 28 oktober 1994. Albumet är Mariah Careys fjärde i ordningen. Albumet släpptes även på DualDisc den 25 oktober 2005.

Låtlista

Standardversion 
 "Silent Night" (Fr. Josef Mohr, Franz X. Gruber) – ?
 "All I Want for Christmas Is You" (Mariah Carey, Walter Afanasieff) – ?
 "O Holy Night" (Adolphe Adam) – ?
 "Christmas (Baby Please Come Home)" – ?
 "Miss You Most (at Christmas Time)" (Carey, Afanasieff) – ?
 "Joy to the World" (Handel, Lowell Mason, Isaac Watts, Hoyt Axton) – ?
 "Jesus Born on This Day" (Carey, Afanasieff) – ?
 "Santa Claus Is Comin' to Town" (Carey, Afanasieff) – ?
 "Hark! the Herald Angels Sing/Gloria (in Excelsis Deo)" (Charles Wesley/Traditional) – ?
 "Jesus Oh What a Wonderful Child" – ?
 "God Rest Ye Merry Gentlemen" (international bonus track) – ?

DualDisc version 
 Disc 1 — audio
 "Silent Night"
 "All I Want for Christmas Is You"
 "O Holy Night"
 "Christmas (Baby Please Come Home)"
 "Miss You Most (at Christmas Time)"
 "Joy to the World"
 "Jesus Born on This Day"
 "Santa Claus Is Comin' to Town"
 "Hark! the Herald Angels Sing/Gloria (in Excelsis Deo)"
 "Jesus Oh What a Wonderful Child"
 "God Rest Ye Merry Gentlemen" 
 "Santa Claus Is Comin' to Town" (anniversary mix) – ?

 Disc 2 — DVD
 "Santa Claus Is Comin' to Town" (anniversary mix)
 "All I Want for Christmas Is You" 
 "Miss You Most (at Christmas Time)"
 "All I Want for Christmas Is You" (So So Def remix)
 "Joy to the World" (celebration mix)
 "O Holy Night"
 "All I Want for Christmas Is You" (Black & White version)
 "Joy to the World"

Referenser

Album av Mariah Carey
Julmusikalbum 1994
Amerikanska julmusikalbum
Julmusikalbum utgivna på Columbia Records
Engelskspråkiga julmusikalbum
Sammansvärjningen

Sammansvärjningen kan syfta på:

Sammansvärjningen (1971) – en brittisk film 
Sammansvärjningen (1986) – en svensk film 
Sammansvärjningen (1997) – en amerikansk film 
Sammansvärjningen (bok) – en bok av Olle Häger

Se även
 Konspiration
Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd

Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (HSAN) är en statlig, domstolsliknande myndighet som prövar behörighetsfrågor beträffande legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal, vilka väckts av Inspektionen för vård och omsorg, av den yrkesutövare som saken gäller, av Justitieombudsmannen eller av Justitiekanslern. Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd inrättades 1980 och är från 2011 en nämndmyndighet, vars administration hanteras av Socialstyrelsen. 

Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd består av ordförande och åtta ledamöter. Ordföranden, och dennes ersättare, ska ha varit ordinarie domare och ledamöterna är politiker och personer som utses av Sveriges Kommuner och Landsting och av fackliga organisationer. 

Nämndens arbetsuppgifter är behörighetsärenden, det vill säga frågor om indragning och återfående av legitimation och förskrivningsrätt för hälso- och sjukvårdspersonal. Nämnden handlägger sedan 2012 inte längre disciplinärenden, vilka tidigare kunde leda till påföljderna erinran eller varning.

Beslut av Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd kan överklagas hos förvaltningsrätten i Stockholm. Prövningstillstånd krävs vid överklagande av Förvaltningsrättens beslut hos kammarrätten.

Referenser

Noter

Webbkällor
 SOU 2008:117: Patientsäkerhet

Externa länkar
 Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd, HSAN

Myndigheter under Socialdepartementet
Hälso- och sjukvård
Medicinsk rätt
Lars-Erik Sjöberg

Lars-Erik "Taxen" Sjöberg, född 4 maj 1944, död 20 oktober 1987, var en svensk ishockeyspelare.

Sjöberg växte upp på ett jordbruk i den lilla byn Laknäs i Leksands kommun, Dalarna. Redan tidigt satsade han på ishockey. Han var med i Dalarnas Tv-pucklag och debuterade för Leksands A-lag i 16-årsåldern. Hans stora idol i ishockey var Åke Lassas, som var back i såväl Tre Kronor som i Leksands IF. Och han spelade själv back i hela sin karriär.

Tack vare Sjöbergs talang och motivation ställde Leksands IF upp på att bekosta hans gymnasiestudier, vilket han annars knappast haft råd med. Han var en klar begåvning även på den intellektuella sidan.

Under slutet av gymnasietiden spelade han för Leksands A-lag. När han studerade till gymnastikdirektör samt läste på universitetet spelade han två säsonger för respektive Djurgårdens IF samt Frölunda HC. Antalet landskamper han gjorde uppgår till 134. 1974 värvades han till Winnipeg Jets som spelade i den då nystartade WHA, konkurrentligan till NHL. I Winnipeg spelade han i sex säsonger. Anmärkningsvärt med Sjöberg i övrigt är att han var den första icke-nordamerikanen att bli kapten för ett NHL-lag. Efter sin aktiva karriär arbetade han som talangscout åt New York Rangers med ansvar för att hitta talanger i Europa.

Personliga utmärkelser i urval
Vinnare av Guldpucken 1969.
Vald till Sweden All Star Team (målvakt + 5 utespelare) 1970, 1972 och 1974.
Vald till back i världslaget (målvakt + 5 utespelare) efter Hockey-VM 1974.
Vald till WHA:s bäste försvarare säsongen 77/78.
Förste svensk att bli lagkapten i kanadensisk proffshockey. 1979-1980 var han lagkapten för Winnipeg Jets

För att hedra honom så delar New York Rangers varje år ut Lars-Erik Sjöberg Award till den bästa rookien på försäsongens träningsläger.

Med tanke på att han var förhållandevis kortvuxen (173 cm) framstår hans framgångar och utmärkelser som än mer anmärkningsvärda. Smeknamnet "Taxen" är lättare att förstå. I Leksand kallades han även "Laken" efter Laknäs. I Winnipeg Jets kallades han "Professor" på grund av högre studier eller "Little General" efter kaptensrollen, eller "shoe" efter ett förvridet uttal av Sjöberg ("shoeberg") på engelska av journalisten Ken Nicholson i Winnipeg. 

Sjöberg drabbades av cancer och avled 1987 i en ålder av 43 år.

Källor
Lars-Erik Sjöberg på Legends of Hockey (engelska)
En hyllning till guldhjältarna 1968-69

Svenska ishockeyspelare
Födda 1944
Avlidna 1987
Ishockeyspelare i Leksands IF
Spelare i Djurgården Hockey
Spelare i Frölunda HC
Spelare i Winnipeg Jets (1972–1979)
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1972 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1968 från Sverige
Svenska lagkaptener i NHL
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Män
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1968
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1972
Svenska mästare i ishockey
Svensk ishockeys Hockey Hall of Fame
Personer från Falun
Spelare i Winnipeg Jets (1979–1996)
Lagkaptener i Winnipeg Jets (1979–1996)
Svenska idrottare under 1900-talet
15 f.Kr.

15 f.Kr. var ett normalår som började en måndag i den julianska kalendern.

Händelser

Efter plats

Romerska riket 
 Vindobonum blir en gränsstad och ett viktigt fäste i det romerska skyddet mot de germanska stammarna i norr.
 Chur blir huvudstad i provinsen Rhaetia Prima.

Födda 
 Germanicus, romersk fältherre (död 19 e.Kr.)

Avlidna 
 Lucius Munatius Plancus, romersk konsul 42 f.Kr.

Externa länkar
Med Airlines

Med Airlines var ett italienskt flygbolag från Sicilien som gick i konkurs 2001. 
Koderna för flygbolaget var Callsign: Mizar, IATA-kod: M8 och ICAO-kod: MDS

Flygbolaget startade 1997 och använde bara flygplan av typ Saab 2000.

Flygbolaget trafikerade Palermo, Trapani, Lampedusa, Parma, Rom, Florens, Genua och Bari.

Referenser 

Ej längre existerande italienska flygbolag
Flygbolag bildade 1997
Flygbolag upplösta 2001
Företag som gått i konkurs
Sammansvärjningen (1971)

Sammansvärjningen är en brittisk film från 1971 baserad på en pjäs av Giles Cooper.

Handling
En lärare upptäcker att hans företrädare blivit mördad av eleverna och fruktar att samma sak ska hända honom.

Om filmen
Filmen är inspelad i Berkshire i England, Caernavonshire i Wales och Reading Blue Coat School i Sonning, Berkshire. Den hade svensk premiär den 18 november 1971 och är tillåten från 11 år.

Rollista (urval)
David Hemmings - John Ebony
Michael Kitchen - Bungabine

Externa länkar

Filmer 1971
Brittiska thrillerfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer som utspelar sig på skolor
Höglandswhisky

Höglandswhisky är skotsk whisky från ett område som av whiskyindustrin definieras som Highlands i Skottland.

Whiskyns regioner 
Normalt indelas skotsk maltwhisky i regionerna Lowlands, Highlands, Speyside, Islay och Campbeltown. (Karta över whiskyregioner.) Andra indelningar förekommer också, till exempel betraktas ibland öarna som en region som kallas Islands (dit då inte Islay räknas).

Gränsen mellan whisky som betecknas Highland och Lowland går längs en imaginär linje mellan Dundee och Greenock. Whiskyindustrins definition skiljer sig från den gängse definitionen enligt traditionell skotsk geografi, där gränsen mellan Highlands och Lowlands är annorlunda och går mellan Dumbarton och Stonehaven. Ursprungligen indelades whiskyn i Highland och Lowland baserat på olika skatteregler. I de skotska högländerna finns också området Speyside, invid floden Spey, halvön Kintyre med staden Campbeltown och ön Islay, som dock räknas som egna whiskyregioner. Speyside har den största koncentrationen av whiskydestillerier, ungefär hälften av destillerierna ligger där. Whisky från en region har ofta, men långt ifrån alltid, märkbara likheter i karaktären.

Highlands 
Highlands är till ytan Skottlands största whiskyregion. Det är svårt att säga något generellt om whisky från Highlands eftersom de olika märkena skiljer sig åt ganska mycket. Prefixet glen- förekommer ibland i skotska whiskysorter och betyder dalgång. 

Kända märken från Highlands är:

Glenmorangie - single malt
Old Pulteney - single malt 
Dalwhinnie - single malt 
Oban - single malt
Talisker - single malt 
Highland Park - single malt 

Blended whisky är oftast inte från någon speciell region, men undantag finns.

Se även 
 Maltwhisky
 Låglandswhisky
 Islaywhisky
 Speysidewhisky
 Campbeltownwhisky

Referenser

Skotsk whisky
24 f.Kr.

24 f.Kr. var ett normalår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Efter plats

Romerska riket 
 Augustus och Gaius Norbanus Flaccus blir konsuler i Rom, Augustus för tionde gången.
 Augustus grundar staden Nikopolis i Egypten som äreminne över hans slutliga seger över Marcus Antonius.

Födda

Avlidna