kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Norra Stationsgatan

Norra Stationsgatan är en gata i Vasastaden, Stockholm. Gatan hette fram till 1940 Solnavägen. Gatan sträcker sig mellan Norrtull i nordost och Tomtebodavägen i sydväst, cirka 1,3 kilometer.

Historia
Första gången gatan omnämns är 1884 och då som norra gränsvägen, men redan året därpå, 1885, fick gatan sitt nya namn Solnavägen, troligen då den då gränsade till Solna landskommun. Solna landskommun, som 1943 blev Solna stad, gjorde 1940 en framställning om att namnet kanske kunde ändras då man avsåg anlägga en egen väg med samma namn inom kommunen, Solnavägen, och att de två namnen kunde skapa förvirring.

Stockholms stad valde då att byta namn till Norra Stationsgatan, vilken är uppkallad efter Stockholms norra station som sedan 1924 låg utefter gatan. Det tegelröda stationshuset med sitt torn  revs 2014. (Byggnaden syns i bildserien nedan över den senaste omvandlingen, nära bildernas mitt.)

Gatans läge
Norra stationsgatan med Stockholms norra station, som nu är riven, utgjorde tidigare en nordlig gräns för Stockholms innerstad. På den södra sidan ligger Vasastadens stenhus och gator och på marken där Stockholms norra station låg ligger nu Norra stationsparken och bostadshus i Hagastaden, vars arkitektur skiljer sig från den övriga miljön i Vasastaden. I praktiken löper gränsen mellan Stockholms innerstad och Solna kommun längs Eugeniavägen då Hagastadens bebyggelse söder om denna väg, undantaget Elite Carolina Tower, omfattas av Vasastaden. 

Mellan 1970 (3 november) och 1991 gick E3/E4 på denna gata som var då en ökänd trafikpropp i innerstaden. Den försvann när första delen av Norra länken invigdes 1991. När Essingeleden förlängdes och anslöts till Norra stationsgatan hösten 1970 var tanken att denna lösning bara skulle fungera som ett "provisorium" men det kom alltså att bestå i cirka 20 år.

Byggnader längs gatan (urval)

Från nordost till sydväst:
 Norrtulls tullhus
 Grönstedtska palatset
 Automobilpalatset
 Apotekarnes mineralvattenfabrik
 Bröderna Hedlunds industribyggnad
 Haga Nova
 Siemenshuset
 Norra tornen

Kvarter vid gatan (urval)
 Kvarteret Blästern
 Kvarteret Härden
 Kvarteret Sländan
 Kvarteret Städet

Referenser

Externa länkar

Gator och torg i Vasastan
Gröneborg

Gröneborg är en holme i Svinnegarnsvikens mynning i Mälaren, cirka 10 km söder om Enköping.

Högst upp på ön finns en platå på vilken återfinns en kvadratformad stengrund om cirka 10 m x 10 m. Vid utgrävningar av platsen år 1896 påträffades grundmurar till ytterligare byggnader såväl norr som söder om den nu synliga fyrkantiga grunden. Ett kopparstick från tidigt 1700-tal av ön med dess borgruin återfinns i Erik Dahlberghs verk Suecia antiqua et hodierna. Kring förra sekelskiftet användes ön som grustag med grusschakt i såväl norra som södra delen av ön. 

Enligt en tradition, som sträcker sig mer än 500 år tillbaka, utpekas den i Erikskrönikan omnämnda stormannen Joar Blå som herre till Gröneborg. I Ericus Olais krönika, vilken tillkommit före 1470, sägs angående Joar Blå: "habitatio Gröneborgh, non longe ab Enecopia". Hundra år senare, i en version av Erikskrönikan (Cod. O), har skrivaren noterat i marginalen: "Her Joar blå på gröneborgh wid Eneköping". 

Vid de rannsakningar efter antikviteter som befalldes in från landets kyrkoherdar under andra halvan av 1600-talet sägs om platsen att "der på skulle warit ett slått widh samma nampn een förnämblig Herre och Krijgsanförare ben:dh Ifwar Blåås residens". Även om de ovan nämnda källorna tydligt förlägger Gröneborg till Enköpingstrakten tillåter inte det bevarade källmaterialet från 1200-talet en exakt identifiering av Erikskrönikans Joar Blå och därför inte heller någon bestämd koppling till just Gröneborg.

I dag finns inte mycket kvar av borgruinen, men nere vid stranden finns en rastplats med bänkar och grillplats som används av kajakpaddlare samt annat sjöfolk och uppifrån borgen har man en mycket fin utsikt över omgivningarna.

Tryckta källor 
 Nordberg, Tord O:son: Gröneborg, Fornvännen 24 (sid. 56-61), Stockholm, 1929.

Externa länkar

 Riksantikvarieämbetets kulturmiljöregister: RAÄ-nr Vallby 80:1

Enköpings kommun
Geografiska områden i Sveriges historia
Öar i Mälaren
Borg- och slottsruiner i Uppland
Dåtida ruiner avbildade i Suecian
Geisenfeld

är en stad i Landkreis Pfaffenhofen an der Ilm i Regierungsbezirk Oberbayern i förbundslandet Bayern i Tyskland vid floden Ilm, 16 kilometer sydost om Ingolstadt. Folkmängden uppgår till cirka  invånare.

Staden ingår i kommunalförbundet Geisenfeld tillsammans med kommunen Ernsgaden.

Källor

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Pfaffenhofen an der Ilm
Gammalkroppa

Gammalkroppa är en by i Kroppa socken, Filipstads kommun, belägen 14 km öster om Filipstad. 

I Gammalkroppa finns lämningarna av en hytta, samt en kraftstation. Byn är dock mest känd för Gammelkroppa skogsskola. Tidigare fanns här också en station vid Inlandsbanan. Järnvägen försvann dock från Gammalkroppa 1964, då denna bandel lades ned.

Gammelkroppa bruk hör till de äldsta i Värmland. Hyttan finns omnämnd redan i Gustav Vasas jordebok 1540. Smidet flyttades till Lesjöfors 1841 och hyttan togs ur drift 1904.

Svenska järnbruk
Orter i Filipstads kommun
Rödjan, Raseborg

Rödjan på Älgö i Ekenäs skärgårds nationalpark är ett före detta fiskehemman som verkar som nationalparkens naturstuga. Hemmanet togs ibruk som naturstuga 1994 efter en grundlig renovering. Från Rödjans gårdstun utgår en 2 kilometer lång naturtstig. Längs stigen ligger ett utsiktstorn. I bostadshuset och strandboden finns en utställning om skärgårdsnaturen och forna tiders skärgårdsliv. 

Rödjan erbjuder en skyddad hamn för båtfarare, men kan sommartid också nås från Ekenäs med turtrafik. Avståndet från Ekenäs är ca 10 sjömil (18 km). 

Rödjan var kanotisten och olympiamedaljören Thorvald Strömbergs barndomshem.

Referenser

Externa länkar
 Utinaturen.fi: Rödjans fiskehemman och naturstuga

Raseborg
Småbåtshamnar i Finland
Typografisk syntax

Typografisk syntax eller ortotypografi är läran om vad typografiska symboler och konventioner betyder och hur dessa skall användas, till exempel skiljetecken, indentering, höger- och vänsterjustering med mera.

Dessa regler varierar i hög grad från land till land och även från bokförlag till bokförlag. Varje större bokförlag fastställer vilken syntax som gäller för böcker tryckta på deras förlag.

Typografi
Två bröder

Två bröder är en svensk film från 1912 i regi av Georg af Klercker.

Handling 
En direktör har två söner, den ene sonen gifter sig med en fattig flicka och förskjuts av fadern och brodern blir ensam arvinge. På sin dödsbädd ångrar han sig dock och återinsätter sonen som arvinge. Brodern bestämmer sig för att förhindra detta genom att förstöra det nya testamentet och mörda fadern. Han lejer en mördare och under rättegången begår de båda mened och får brodern dömd till döden. Den lejde mördaren erkänner på sin dödsbädd och räddar den dödsdömde i sista stund så att han kan återförenas med sin älskade hustru.

Om filmen 
Inspelningen av filmen skedde vid Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö. 

Vid censurgranskningen totalförbjöds filmen med motiveringen "Filmen framställer grova förbrytelser på sådant sätt och i sådant sammanhang, att den kan verka förråande o till förvillande av rättsbegreppen". Förbudet överklagades hos Kungl. Maj:t av filmens författare Algot Söderström men civilminister Axel Schotte befäste emellertid censurens totalförbud. Filmen kom aldrig att visas i Sverige.

Rollista i urval 
Fritz Strandberg   
Eugen Nilsson   
Birger Lundstedt   
Tollie Zellman   
Ingeborg "Bojan" Nilsson

Källor 

Svenska filmer 1912
Svenska dramafilmer
Svenska kortfilmer
Svartvita filmer
Filmer i regi av Georg af Klercker
Svenska stumfilmer
Kortfilmer 1912
Förlorade filmer
Siegmund Popert

Siegmund Popert, född 19 oktober 1874 i Hamburg, död 2 november 1935, var en svensk filmproducent.

Popert kom till Sverige 1908 som chef för det franska filmbolaget Pathé Frères svenska filial.

Producent

Externa länkar

Siegmund Popert, 60 år, Tidskriften Biografägaren, 20 oktober 1934

Svenska filmproducenter
Födda 1874
Avlidna 1935
Män
Personer från Hamburg
Algot Söderström

Johan Algot Eriksson Söderström, egentligen Eriksson och från 1947 Munksäter, född 7 februari 1886 i Steneby församling i Älvsborgs län, död 4 juni 1975 i Västerleds församling i Stockholm, var en svensk journalist, verksam i Stockholm.

Biografi
Han var född som så kallad oäkta son till Erik Magnus Jansson och Hilda Marie Johannesdotter. Modern gifte sig 1888 med arbetaren Johannes Andersson Söderström vid Långeds fabrik i Dingelvik. 

Söderström är känd som manusförfattare till filmen Två bröder, en av de allra första filmerna att totalförbjudas av den svenska filmcensuren. Söderström själv överklagade detta beslut vilket dock fastställdes av civilminister Axel Schotte. Påföljande år meddelade Söderström att han avsåg att skriva en bok om "filmens förhållande till konsten". Denna blev aldrig förverkligad, men av samtida pressrapporter framgår att Söderström under planeringen av boken gjorde ambitiösa studieresor till olika filmstudior i Europa.

Algot Söderström var 1914–1915 gift med gymnastikdirektören Ingrid Oterdahl (1886–1986), dotter till Philip Oterdahl och syster till Jeanna Oterdahl. Tillsammans med henne fick han sonen Clas Oterdahl (1914–1957), läkare och en kort tid gift med Eva Engdahl. Sedan var han 1917–1948 gift med Anna Marie Andreassen Gjertsen (1894–1973) född i Norge, samt från 1955 med Viola Hedström, född Nordin (Nordén) (1907–1987).

Filmmanus
1912 – Två bröder

Källor
 "Kommentar Svensk filmografi" i Svensk Filmdatabas

Fotnoter

Externa länkar

Svenskspråkiga författare
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Män
Födda 1886
Avlidna 1975
Personer från Steneby socken
Lika mot lika

Lika mot lika är en svensk film från 1906 i regi av Knut Lambert.

Om filmen
Filmen premiärvisades 23 augusti 1906 i Societetssalongen på  Marstrand i samband med en välgörenhetstillställning med Oscar II och prins Eugen som deltagare. Inspelningen av filmen skedde på Marstrand under juli augusti 1906. Som förlaga har man den franske författaren Paul Giraudins pjäs med samma titel. Filmen finns inte bevarad och dess existens kan inte sägas vara helt säkerställd.

Roller i urval
Knut Lambert - Coq-Héron 
Helfrid Lambert - Suzanne 
Tollie Zellman - Clara, kammarjungfru 
Som statister medverkade badgäster från Marstrand

Källor

Filmer 1906
Svenska dramafilmer
Svenska kortfilmer
Svenska stumfilmer
Svartvita filmer
Svenska filmer baserade på pjäser
Bo Falk

Bo Lennart "Bosse" Falk, född 12 oktober 1942 i Huskvarna, är en svensk före detta fotbollsspelare och fotbollstränare, mest känd som hetlevrad tränare för Gais åren 1982–1992.

Spelarkarriär 
Falk började spela fotboll i Huskvarna Södra som åttaåring. Han debuterade som 17-åring i dåvarande division 3. Till säsongen 1966 gick Falk till IF Elfsborg, för vilka han kom att göra 23 mål på 103 matcher. 1972 gick han till IFK Ulricehamn, där han första året var spelande tränare, från 1973 endast tränare.

Tränarkarriär 
Efter Ulricehamn 1972–1975 gick Falk till Norrby IF och var sedan i Kalmar FF åren 1979–1981. Han tränade därefter Gais under många år (1982–1992), och var vida känd för sitt heta engagemang och humör. Efter att Gais åkt ur allsvenskan 1992 blev Bosse Falk klubbdirektör i Gais 1993. Han kom tillbaks som Gaistränare en kort sejour 1996 för att försöka att rädda kvar laget i dåvarande division I södra, men misslyckades. 1998 lämnade Falk klubbdirektörsposten i Gais för en anställning på Göteborgs Fotbollförbund.

Meriter

Som tränare
  Kalmar FF
Svenska Cupen: 1980/1981
  GAIS
Serieseger i division 1 1987
Lilla silvret (3:a) i allsvenskan 1989

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska fotbollstränare
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Tränare i Kalmar FF
Tränare i Gais
Födda 1942
Levande personer
Män
Idrottare från Huskvarna
Stefan Vennberg

Stefan Vennberg, född 14 april 1970 i Vänersborg, är en svensk före detta svensk fotbollsspelare, som spelat i allsvenskan med IK Oddevold, Örgryte IS och Halmstads BK, mestadels som mittfältare.

Biografi

Uppväxt 
Vennberg föddes på sjukhuset i Vänersborg, men är uppvuxen i Trollhättan. Han började spela fotboll i Trollhättans FK i sex–sjuårsåldern, men bytte snart till Trollhättans IF. Han flyttades upp i klubbens A-lag 1988, då klubben låg i division 3.

Karriär 
1990 flyttade då 20-åriga Vennberg till IK Oddevold i division 1 södra. Han var med och vann division 1 1995, då Oddevold, med Torbjörn Nilsson som tränare, för första gången gick upp i allsvenskan. I allsvenskan 1996 gjorde Vennberg klubbens första allsvenska mål genom tiderna med ett långskott från 35 meter som gick ribba in. Oddevold ramlade emellertid ur allsvenskan direkt, och inför säsongen 1997 flyttade Vennberg till Örgryte IS.

Med ÖIS nådde Vennberg final i svenska cupen 1998, där man förlorade mot Helsingborgs IF efter straffar. I allsvenskan 1998 fick ÖIS dock kvala för att hänga kvar. Efter säsongen 1999 värvades Vennberg av Tom Prahl till Halmstads BK, och säsongen 2000 var han med och vann SM-guld med klubben. HBK slog även ut Benfica i Uefacupen 2000/2001.

2002 flyttade Vennberg till Gais, som då låg i division 2. Han var sedan med om att spela upp klubben först i superettan och sedan i allsvenskan, innan han avslutade elitkarriären efter säsongen 2005. Han varvade därefter ner med ett år i IK Oddevold i division 2 2006, som spelare och assisterande tränare till Bo Wålemark.

Efter karriären har Vennberg arbetat som sjukgymnast. Han var en av två tränare för FC Trollhättan 2015–2016. Han har två söner och en dotter.

Klubbar
 Trollhättans IF –1989
 IK Oddevold 1990–1996
 Örgryte IS 1997–1998
 Halmstads BK 1999–2001  
 Gais 2002–2005
 IK Oddevold 2006

Källor 

Födda 1970
Svenska fotbollsspelare
Svenska fotbollstränare
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i IK Oddevold
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Fotbollsspelare i Gais
Tränare i IK Oddevold
Män
Levande personer
Personer från Vänersborg
Fotbollsspelare i Trollhättans IF
SML

SML kan utläsas som flera saker: 

 Strid mot luftmål, luftvärnets huvuduppgift i krig.
 Finlands Motorförbund, Suomen Moottoriliitto ry
 Spelet Super Mario Land
 Det funktionella programmeringsspråket Standard Meta Language
Älgö, Raseborg

Älgö är en ö i Finska viken i Ekenäs skärgård i Raseborgs stad i regionen Västnyland i Finland.

Skärgårdsmiljön på Älgö har bevarats från ett överflöd av sommarstugor genom att största delen av ön numera tillhör Ekenäs skärgårds nationalpark.

Ön är företrädesvis bevuxen av barrskog (tall och gran). De tre insjöarna (Näseträsket, Lillträsket och Storträsket) och den orörda naturen omkring dem såväl som en del av havsstränderna runt Älgö är nu bevarade för framtiden i samma skick som de var på vikingatiden. På Älgö finns en cirka två kilometer lång naturstig som går genom olika naturtyper. Längs med naturstigen finns ett utsiktstorn. Bland viltet kan nämnas vitsvanshjort och älg.   

I danska seglingshandböcker nämndes Elgö redan på 1240-talet. En del lokala bygdeberättelser tyder på att också vikingarna använde flere farleder och etapphamnar i Ekenäs skärgård. Även nutida officiella farleder passerar söder om Älgö samt norr om, via Odensö och Torsö.

På södra sidan av Älgö ligger Rödjans naturum. Det gamla skärgårdstorpet verkar i dag som informationsställe och litet museum. Paddlingsvärldsmästaren och OS-guldmedaljören Thorvald Strömbergs tävlingskajak kan beskådas i båtskjulet. Fiskehemmanet är nämligen Thorvald Strömbergs barndomshem. På Rödjan finns bland annat en campingplats, kokskjul, några utedass, vattenpost och en vedeldad bastu, som går att hyra. Vidare kan nämnas att övre våningen i stugan går att hyra för övernattning.  Förtöjningstiden vid bryggan har begränsats till max 12 timmar. På klippan 200 meter väster om Rödjan finns det dock åtskilliga öglor, där förtöjningen inte har begränsats.

Referenser
  Forststyrelsens webbplats
  Naturnära vuxenutbildning
  Svenska YLE            

Öar i Raseborg
Finländska öar i Finska viken
William Graham Sumner

William Graham Sumner, född den 30 oktober 1840, död den 12 april 1910, var en amerikansk professor i sociologi vid Yale. 

Sumner skrev flera böcker och artiklar om amerikansk historia, ekonomihistoria, politiska teorier, sociologi och antropologi. Han var förespråkare för socialdarwinism och laissez-faire.

Källor

Noter

Externa länkar

Amerikanska professorer
Amerikanska sociologer
Alumner från Yale College
Födda 1840
Avlidna 1910
Män
Mare Orientale

Mare Orientale (på svenska ungefär Östra havet, trots att det ligger på månens västra sida) är ett slättområde på månen belägen på gränsen mellan fram- och baksidan. Slättområdena bildades då stora meteoriter slog ned i månens ursprungliga skorpa och de kratrar som då bildades fylldes med flytande lava från månens inre. Mare Orientales diameter är ca 900 kilometer.

Mare Orientale omges av två ringformiga bergskedjor, en yttre som heter Montes Cordillera och en inre som heter Montes Rook.

Se även
Lista över månens berg
Lista över månens hav
Lista över månens kratrar

Orientale, Mare
Arri

Arri är kortbeteckningen och firmamärket av företagsgruppen kring Arnold & Richter Cine Technik GmbH & Co. Betriebs KG., kort Arnold & Richter med säte i München. Företaget tillverkar framförallt filmkameror.

Arnold & Richter grundades den 12 september 1917 av August Arnold och Robert Richter. Båda var filmfotografer och tillverkade till en början all slags filmutrustning. År 1937 presenterade Arri världens första 35 mm filmkamera som innehöll roterande speglar, vilket gjorde det möjligt att se det exakta bildutsnittet i den optiska sökaren utan parallaxfel, ungefär som på en spegelreflex-stillbildkamera.

År 1951 kom Arri:s första 16mm filmkamera som arbetade med samma princip. Arriflex 16 skulle så småningom användas mycket inom journal-, forsknings- och naturfilm. Thor Heyerdahl hade en Arriflex 16 med sig på sina RA I och RA II-resor.

Många spelfilmsproduktioner har genomförts på Arriflex 35, även i Sverige. Sven Nykvist använde ofta Arriflex vid produktionen av Ingmar Bergmans filmer.

Sedan 2000-talet används digitala filmkameror alltmer i professionella sammanhang. Här har Arri utvecklad sin digitala HDTV-kamera med beteckningen D-20 som kom 2004. Arriflex D-21 kom 2008 och var en vidareutveckling av D-20. År 2010 kom den nya digitala plattformen ARRI ALEXA med flera varianter. År 2013 kom en uppgraderad version, ALEXA XT (Extended Technology). Alla ALEXA XT-modellerna har inbyggd inspelning för ARRIRAW & ProRes 4444 upp till 120 bps.

I Arris produktsortiment finns även tillbehör för de flesta kameror på marknaden, objektiv, samt belysning.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Filmteknik
Tyska företag
Företag bildade 1917
Får ej i vårt hjärta bo

Får ej i vårt hjärta bo är en diakonipsalm av Erik Natanael Natan Söderberg (1869-1937) inspirerad av texten i Bibeln ur Jakob 1:22 och 27. Melodin är en tonsättning av Gunnar Wennerberg som enligt Koralbok för Nya psalmer, 1921 är samma melodi som till psalmen Herren är min herde god (1921 nr 587).

Publicerad som
Nr 570 i Nya psalmer 1921, tillägget till 1819 års psalmbok under rubriken "Kyrkan och nådemedlen: Ordets ämbete och församlingslivet: Diakoni".
Nr 240 i 1937 års psalmbok under rubriken "Diakoni".
Nr 790 i EFS-tillägget 1986 under rubriken "Efterföljd – helgelse".

Svenska psalmer
Diakonipsalmer
Buckminsterfulleren

Buckminsterfulleren (C60) är en sfärisk molekyl som består av 60 kolatomer. Den kemiska formeln är C60. Den arbetades fram för första gången år 1985 av Harold Kroto, James Heath, Sean O'Brien, Robert Curl och Richard Smalley vid Rice University. Kroto, Curl och Smalley fick 1996 års nobelpris i kemi för sin roll i upptäckandet av buckminsterfullerenen och den besläktade molekylklassen, fullerenerna. Namnet är en hyllning till Richard Buckminster Fuller, vars geodetiska kupoler fullerenen liknar. Buckminsterfullerenen var den första fullerenmolekylen som upptäcktes och är även den vanligaste sett till naturlig förekomst, då den kan finnas i små kvantiteter i sot.

Struktur 
Buckminsterfullerenens struktur är en trunkerad (T = 3) ikosaeder som liknar en fotboll av den sort som görs på tjugo sexhörningar och tolv femhörningar, med en kolatom i varje femhörnings spets och ett band längs varje månghörnings kant. van der Waalsradien av en C60-molekyl är omkring 1 nanometer. Diametern på en C60-molekyl är omkring 0.71 nm. C60-molekylen har två bindningslängder. Bindningarna mellan de två sexhörningarna kan anses vara dubbla bindningar och är kortare än bindningarna mellan en sexhörning och en femhörning. Dess genomsnittliga bindningslängd ligger på 1,4 Å. 

Varje kolatom i strukturen är kovalent bunden med tre andra. Kolatomer har fyra elektroner, vilket betyder att deras elektroniska struktur är 2,4. För att bli stabil behöver kolatomen åtta elektroner i sitt yttre skal, och kovalent bindning med tre andra atomer kommer bara ge sju elektroner i det yttre skalet. Detta betyder att varje obunden elektron på varje kolatom är fri att flyta omkring bland alla atomer i föreningen. Elektroner har laddning, så denna fria elektronrörelse betyder att buckminsterfullerenen kan leda elektricitet väldigt bra. Detta, på grund av dess storlek, gör den väldigt användbar inom nanoteknologin. Dess egenskaper gör att den kan bilda föreningar med alkalimetaller. Några av dessa föreningar är supraledare.

Tjugofemårsdag 
4 september 2010 ersatte Google temporärt sin logotyp på dess söksida med en interaktiv buckminsterfullerendoodle till minne av tjugofemårsdagen av upptäckten.

Referenser

Noter

Allmänna källor

Externa länkar 
 http://www.popmath.org.uk/sculpture/pages/carbon.html
 https://web.archive.org/web/20060305053122/http://www.sussex.ac.uk/Users/kroto/FullereneCentre/index.html

Kol
Vi önska nu vår brudgum och brud

Vi önska nu vår brudgum och brud, bröllopspsalm skriven av Petrus Johannis Rudbeckius 1622, bearbetad av Jesper Swedberg 1694 till en psalm med fyra verser och av Svante Alin 1908 till tre verser. 

Psalmen inleds 1695 med orden:
Wij önske nu wår brudgum och brudh
Gudz Faders ewiga nåde

Melodin är en tonsättning från 1697.

Publicerad i
Enchiridion 1627.
Den svenska psalmboken 1694 som nummer 387 under rubriken "Psalmer För åtskillige Stånds personer, och wid besynnerliga tilfällen: Psalmer angående thet H. Ächtenskaps ståndet".
Den svenska psalmboken 1695 som nummer 328 under rubriken "Psalmer angående thet H. Ächtenskaps ståndet"
Nya psalmer 1921, tillägget till 1819 års psalmbok som nummer 571 under rubriken "Kyrkan och nådemedlen: Ordets ämbete och församlingslivet: Vid brudvigsel".
Den svenska psalmboken 1937 som nummer 232 under rubriken "Vigsel".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Bröllopspsalmer