kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Luhr

Luhr, gammalt släktnamn från Westfalen i Tyskland. 

Släkten Luhr i Sverige härstammar från Reval (nuvarande Tallinn), där den kan ledas tillbaka till Hermann Luhr(en), nämnd i Reval från 1495, slutligen rådman och död 1535. Hans sonsonssöner, handelsmännen i Reval Hermann och Heinrich Luhr adlades 1650 med namnet von Luhren, men tog inte introduktion på Sveriges riddarhus. En summarisk översikt av släkten publicerades 1880 av Eugen von Nottbeck i "Siegel aus dem Revaler Rathsarchiv". Innan flykten till Sverige levde släkten i Nyen.

Källor 
Genos 52(1981), s. 81-101 "Dhe Nyensche" hemma och i Stockholm" https://web.archive.org/web/20071026210100/http://www.genealogia.fi/genos/52/52_81.htm

Släkter
Gamla staden

Gamla stan eller Gamla staden kan syfta på:

Azerbajdzjan
 Gamla staden, Baku – en gammal bebyggelse i Baku i Azerbajdzjan 
Estland
 Gamla staden, Tallinn – en gammal bebyggelse i Estland 
Finland
 Gamla Borgå, Borgå – en gammal bebyggelse i Finland 
 Gamla Raumo, Raumo – en gammal bebyggelse i Finland 
Georgien
 Gamla Tbilisi – en gammal bebyggelse i Tbilisi i Georgien
Israel/Palestina
 Gamla staden i Jerusalem i Israel
Kenya
 Gamla staden, Lamu – en gammal bebyggelse i Lamu i Kenya
Kroatien
 Gamla stan, Dubrovnik – en gammal bebyggelse i Dubrovnik i Kroatien
Litauen
 Gamla staden, Vilnius – en gammal bebyggelse i Litauen
Luxemburg
 Gamla stan, Luxemburg – den äldsta stadsdelen i staden Luxemburg, världsarv 
Polen
 Gamla staden, Kraków – en gammal bebyggelse i Kraków i Polen
 Gamla staden i Warszawa – en gammal bebyggelse i Warszawa i Polen
Rumänien
 Gamla staden – även känt som Gamla staden i Bukarest i Rumänien, se Lipscani
Spanien
 Gamla staden, Palma de Mallorca – en gammal bebyggelse i Palma de Mallorca på Mallorca i Spanien
Sverige
 Gamla stan, Eksjö
 Gamla Staden, Eskilstuna 
 Gamla stan, Falkenberg
Gamla staden, Hjo
 Gamla staden, Kalmar (eller Gamla stan)
 Gamla stan, Köping 
 Gamle stan, Lidköping
 Gamla stan, Ljusdal 
 Gamla staden, Malmö
 Gamla stan, Motala
 Gamla stan, Stockholm
 Gamla staden, Ystad
 Gamla stan, Örebro

Storbritannien
 Gamla staden, Edinburgh – en gammal bebyggelse i Edinburgh i Skottland 
Tjeckien
 Staré Město – gamla staden i Prag i Tjeckien 
Österrike
 Gamla staden, Salzburg  – en gammal bebyggelse i Salzburg i Österrike

Se även
 Gamla stan (film), en svensk kortfilm från 1931
 Gamlestaden
 Gammelstaden (Luleå gamla stad, idag en tätort 10 km nordväst om dagens Luleå)
 Gammelstaden, Helsingfors stad
 Maria-Gamla stan (före detta stadsdelsområde i Stockholm)
 Melodin från Gamla Stan
 Tunnelbanestationen Gamla stan i Stockholm
Med by:
 Den Gamle By, Århus
 Gamlebyen, Oslo
 Gamleby, Västerviks kommun
 Gammelby
Med ortnamn:
 Gamla Linköping
På andra språk:
 Old Town (Gamla stan på engelska, namn på både stadsdelar och mindre samhällen)
 Stare Miasto (Gamla stan på polska)
 Stari Grad (Gamla stan på språk som bosniska, serbiska, kroatiska)
Annett Duran

Annett Ingalill Duran, född 14 maj 1964, är en svensk skådespelare och författare.

Duran startade teatergruppen Teater Alma tillsammans med sin man flamencosångaren Rogelio de Badajoz Duran, som avled 2006. De satte bland annat upp  Bernarda Albas hus av Federico García Lorca 1998 på Aliasteatern där Annett Duran spelade Bernarda. Hon spelade Söderkåkar i Tantolunden i Stockholm 1996. Mellan 1998 och 2004  arbetade Duran med sin man i ett antal föreställningar som dansare och skådespelare och med Lorcas poesi som utgångspunkt.

Annett Duran har spelat bland annat Gräsklipparen, en apokalyps på Teater Giljotin, Som tända ljus på Backstage stadsteatern i Stockholm och Stranden på Jordcirkusmanegen i regi av Rogelio de Badajoz Duran. Duran har vidareutbildat sig på Teaterhögskolan i Stockholm år 2000. Hon gick utbildning i skådespelarteknik för film 1998.

Annett Duran har spelat Kristin i Fröken Julie på Intima teatern i regi av Görel Crona 2001, medverkat i kortfilmen Duenden 1998, Beck – Hämndens pris 2000, Komplett galen i regi av Rafael Edholm 2005. 

2014 medverkande Annett Duran som skådespelare i en spansk film Vulcania med premiär 2015 och i ytterligare en spansk film Pasaje al Amanecer i regi av Andrés Castro med premiär 2017. Hon debuterade med lyriksamlingen När själen dansar barfota 2010. Våren 2012 gjorde hon en crossoverföreställning baserad på poesi ur När själen dansar barfota tillsammans med bland andra musikern Patrik Bonnet och spanske flamencodansaren Juan de la Cruz. Hennes andra bok ”Utan dina andetag” utgavs 2018.

Referenser

Noter 

Svenska skådespelare
Födda 1964
Kvinnor
Levande personer
Jan Axelsson

Jan Axelsson kan syfta på följande personer:

 Jan Axelsson (politiker)
 Jan Axelsson (webbredaktör)
 Jan Axelsson (SVT).
 Jan Axelsson (journalist)
Wiking-Jugend

Wiking-Jugend, Viking Ungdom, var en tysk nynazistisk barn- och ungdomsorganisation utformad likt Hitlerjugend. När Sozialistische Reichspartei (SRP) förbjöds 1952 kort efter dess grundande 1949 tillsammans med den motsvarande ungdomsorganisationen Reichsjugend gick dess medlemmar under jorden. Medlemmarna slog sig så småningom samman med personer från Vaterländischer Jungenbund och  Deutsche Unitarier-Jugend, andra organisationer som också förbjudits, och bildade Wiking-Jugend 1952.

Organisationens symbol var en örn på röd bakgrund. Rörelsen började i Aachen-området men verksamheten var inte enbart begränsad till Tyskland, de hade även avdelningar i Spanien, Nederländerna, Storbritannien, Schweiz, Australien och Nya Zeeland. Vid sin höjdpunkt hade Wiking-Jugend mellan 400 och 500 medlemmar. Viktiga personer inom rörelsen var bland andra Wolfgang Nahrath och Frank Rennicke.

Organisationens säte var Stolberg till 1991, därefter Berlin till 1994 då organisationen förbjöds.

Illegala organisationer
Nynazism
Ej längre existerande organisationer i Tyskland
Organisationer bildade 1952
Organisationer upplösta 1994
Politiska ungdomsförbund i Tyskland
Nazistiska organisationer
Falkenbergs Hembygdsmuseum

Falkenbergs Hembygdsmuseum är ett museum i Gamla stan i Falkenberg. Det har legat på sin nuvarande plats sedan 1965. Från 1957 till 1992 var Anna Skantze museiföreståndare och satte prägel på museet, då under namnet Falkenbergs museum. Efter hennes död skedde en upprustning och driften togs över av Falkenbergs Kultur- och Hembygdsförening. Museet öppnade åter 5 juni 1994 med det nya namnet Falkenbergs Hembygdsmuseum.

Museet visar stadens historia från forntid fram till 1900-talets början. Man har också utställningar om Falkenberg år 1945 samt om arkeologiska utgrävningar i Slöinge och Stomma kulle.

Källor
Falkenbergs Kultur- & Hembygdsförening

Noter

Externa länkar 
Falkenbergs hembygdsmuseums webbplats

Museer i Falkenbergs kommun
Hembygdsmuseer i Sverige
Matola

Matola är en stad i södra Moçambique, och är den administrativa huvudorten för provinsen Maputo. Den är landets näst största stad och är belägen strax väster om Maputo, landets huvudstad. Staden har lite mer än 900 000 invånare och bildar tillsammans med Maputo ett storstadsområde med cirka 2,2 miljoner invånare.

Källor

Orter i Moçambique
Verner Panton

Verner Panton, född 13 februari 1926 i Gamtofte på Fyn, död 5 september 1998 i Köpenhamn, var en dansk inredningsdesigner och färgteoretiker.

Biografi

Verner Panton har blivit mest känd för Pantonstolen i plast i ett stycke, sina stormönstrade, färgstarka tapeter och för att han skapade den första uppblåsbara möbeln. Hela hans produktion andas pop och teknikoptimism och han bröt tidigt han med tidigare skandinavisk inredningstradition för att experimentera med en färgstark, geometrisk och futuristisk formgivning.

Verner Panton flyttade 1944 till Odense för att studera på ett tekniskt gymnasium. När Danmark ockuperades av Tyskland gick han med i motståndsrörelsen och mot slutet av andra världskriget höll han sig gömd i flera månader sedan soldater hittat vapen på hans rum.

1947 flyttade han till Köpenhamn för att börja sin arkitektutbildning vid Det Kongelige Danske Kunstakademi och hade där bland andra Poul Henningsen som lärare. Efter examen arbetade Panton för Arne Jacobsen 1950−52, bland annat med utveckling av stolen Myran. Han hade också nära kontakt med Hans J. Wegner.

Verner Pantons genombrott var stolen Konen från 1958, en del av en inredning av föräldrarnas restaurang Komigen på Fyn. 

År 1960 formgav han världens första uppblåsbara stol och samma år inrededde han Hotell Astorias restaurang i Trondheim i Norge. För restaurangen formgav han hela miljön med fem rum med geometriskt färgade textilier på väggar, golv och tak och med specialtillverkad armatur och möbler i egen formgivning. Liknande totalmiljöer skapade han också för Der Spiegels huvudkontor i Hamburg 1969 och på utställningen Visiona II på Kölns möbelmässa 1970 (inredning av en passagerarfärja).

År 1963 flyttade han till Basel i Schweiz med sin blivande fru Marianne Person-Oertenheim och påbörjade ett långt samarbete med möbelföretaget Vitra. År 1967 formgavs Pantonstolen, gjuten i plast i ett stycke i olika starka färger . Den blev en försäljningsuccé och är fortfarande en ikon inom möbeldesign. År 1969 designade han lampan Flowerpot, som också blev en klassiker.

Under 1970-talet blev hans formgivning mindre uppskattad, men i mitten av 1990-talet blev hans produkter åter populära. Flera av hans produkter nytillverkas idag.

Pantonstolen har inkluderats i Danmarks kulturkanon.

Källor

Noter

Externa länkar
Webbplats för Verner Panton
Samlare av Verner Panton föremål
Om Verner Panton på Nordic Möbler
The Biography about Verner Panton

Danska formgivare
Personer med verk i Danmarks kulturkanon
Födda 1926
Avlidna 1998
Män
Personer från Fyn
Japans Grand Prix 1987

Japans Grand Prix 1987 var det femtonde av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1987. Detta var det första Japans Grand Prix som kördes sedan säsongen  och det första som kördes på Suzukabanan.

Resultat
 Gerhard Berger, Ferrari, 9 poäng
 Ayrton Senna, Lotus-Honda, 6
 Stefan "Lill-Lövis" Johansson, McLaren-TAG, 4 
 Michele Alboreto, Ferrari, 3
 Thierry Boutsen, Benetton-Ford, 2
 Satoru Nakajima, Lotus-Honda, 1
 Alain Prost, McLaren-TAG
 Jonathan Palmer, Tyrrell-Ford 
 Eddie Cheever, Arrows-Megatron (varv 50, bränslebrist) 
 Derek Warwick, Arrows-Megatron
 Riccardo Patrese, Brabham-BMW 
 Philippe Streiff, Tyrrell-Ford
 Piercarlo Ghinzani, Ligier-Megatron
 Yannick Dalmas, Larrousse (Lola-Ford) 
 Nelson Piquet, Williams-Honda (46, motor)

Förare som bröt loppet
 René Arnoux, Ligier-Megatron (varv 44, bränslebrist) 
 Alex Caffi, Osella-Alfa Romeo (43, bränslebrist) 
 Roberto Moreno, AGS-Ford (38, elsystem)
 Alessandro Nannini, Minardi-Motori Moderni (35, motor) 
 Martin Brundle, Zakspeed (32, motor) 
 Andrea de Cesaris, Brabham-BMW (26, motor) 
 Teo Fabi, Benetton-Ford (16, motor) 
 Christian Danner, Zakspeed (13, motor) 
 Ivan Capelli, March-Ford (13, olycka) 
 Adrián Campos, Minardi-Motori Moderni (2, motor) 
 Philippe Alliot, Larrousse (Lola-Ford) (0, olycka)

Förare som ej startade
 Nigel Mansell, Williams-Honda (olycka)

VM-ställning

 

1987 i Japan
Japans Grand Prix
WP:Projekt Japan
Fångesman

En fångesman är i juridiken den som man har fångit något av på grund av hans frivilliga överlåtelse. Fångit är i detta sammanhang samma som fått, köpt eller liknande.

Ordet används till exempel i fråga om den från vilken man förvärvat (köpt eller bytt till sig) fastighet, samt om den som man köpt lösöre från. I stället för ordet fångesman kan man då använda säljare eller givare.

Se även
 Fång (juridik)
 Singularsuccession
 Universalsuccession

Juridiska termer
Sakrätt
Lek på annans gård

Lek på annans gård (originaltitel: The Grass Is Greener) är en romantisk komedi med Cary Grant, Deborah Kerr, Robert Mitchum och Jean Simmons i rollerna. Filmen, som regisserades av Stanley Donen, byggde på en pjäs med samma namn som hade haft stor succé i Londons West End.

Handling
Victor och Hillary Rhyall (Cary Grant och Deborah Kerr) må vara av adlig börd, men deras finansiella problem är så stora att de tvingas visa upp sitt slott för turistgrupper. Så en dag dyker en oljemiljonär upp på slottet (Robert Mitchum) och han och Hillary blir snart föräldskade. När samtidigt en vän till paret Rhyall blir inblandad Jean Simmons så urartar allt till en ganska rörig kärlekshistoria, för Victor blir förälskad han också...

Rollista i urval 
Cary Grant
Deborah Kerr
Robert Mitchum
Jean Simmons
Moray Watson

Externa länkar

Filmer 1960
Amerikanska romantiska komedifilmer
Filmer i regi av Stanley Donen
Engelskspråkiga filmer
Åtkomsthandling

Åtkomsthandlingar kallas inom juridiken i allmänhet de skriftliga handlingar, som utgör bevis på en viss, någon person tillkommande rättighet, i inskränkt mening de handlingar, som styrker en persons äganderätt, i synnerhet till fast egendom.

Såsom synonymt begagnas emellanåt uttrycket fångeshandlingar, vilket dock egentligen åsyftar den bland åtkomsthandlingarna, som utvisar nuvarande ägarens förvärv från närmast föregående (till exempel köpebrevet eller arvskiftesinstrumentet).

Källor

Civilrätt
Lars Mikael Raattamaa

Lars Mikael Raattamaa, född 9 oktober 1964 i Rosersberg, Sigtuna kommun, är en svensk poet och arkitekt (SAR/MSA). Under uppväxten åkte han ofta till sina släktingar i Tornedalen, så han kallar sig "deltidsuppvuxen" där. Han debuterade som författare 1989 med diktsamlingen Ur krakars gäld. 2017 romandebuterade Raattamaaa med romanen Dö andras död. En uppföljare till den, Som människor, publicerades 2021.

Bibliografi 
 1989 – Ur krakars gäld
 1993 – Glädjens krig i allt och i allt det ljusa
 1996 – Ingenting annat (materia)
 2000 – Helgonlegenderna: väv
 2003 – Politiskt våld
 2006 – Svensk dikt
 2008 – Mallamerik, mallammer, malameri, mallame, amerik, mallameka, merrikka
 2014 – Kommunismen
2017 – Dö andras död
2019 – Ingenting annat (materia) 
2021 – Som människor

Priser och utmärkelser 
 1997 – Stig Carlson-priset
 2000 – De Nios Vinterpris 
 2001 – Sveriges Radios Lyrikpris 
 2001 – Guldprinsen 
 2003 – Aftonbladets litteraturpris 
 2004 – Bernspriset

Referenser 
 
 "Lars Raattamaa". Equator. Läst 9 juni 2020.

Noter

Externa länkar 
 

Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Födda 1964
Män
Vinnare av Bernspriset
Levande personer
Svenska poeter
Sagan om Tamuli

Sagan om Tamuli, bokserie på tre böcker skriven av David Eddings. Sagan om Tamuli är en fortsättning på trilogin Sagan om Elenien.

Böckerna i serien
 Kupoler av eld, 1997 (Domes of Fire, 1992)
 De skinande, 1998 (The Shining Ones, 1993)
 Den dolda staden, 1998 (The Hidden City, 1994)

Sagan om Tamuli
Saint Croix Island

Saint Croix Island eller Dochet Island är en liten obebodd ö belägen i belägen i Saint Croixfloden i Washington County i delstaten Maine i USA, nära gränsen till Kanada. Ett tidigt försök till fransk kolonisering gjordes på ön i början av 1600-talet.

Källor

Fotnoter

Fredsparker
Maines öar
Fiskbensdiagram

Fiskbensdiagram (även Ishikawadiagram eller orsak-verkan-diagram) är ett slags diagram som används för att åskådliggöra orsaker till ett problem. Diagrammet består av en "ryggrad" som i ena änden har ett "huvud" där problemet skrivs in, av "ben" som utgår från "ryggraden" och slutar i (tänkbara) huvudorsaker till problemet och av mindre grenar på benen där allt mer detaljerade orsaker kan skrivas in.

Ett sätt att arbeta med fiskbensdiagram är att utgå från huvudorsakerna enligt 7M = Management, Människa, Metod, Mätning, Maskin, Material, Miljö. Denna typ av fiskbensdiagram brukar kallas 7M-diagram.

Diagramtypen uppfanns av Kaoru Ishikawa vid Kawasakis varv på 1960-talet.

Kvalitetsteknik
Pang i bygget (film)

Pang i bygget är den tredje filmen i en serie med Thore Skogman i huvudrollen, från 1965 i regi av Ragnar Frisk.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 13 december 1965 på Folkets Hus i Upplands Väsby. Filmen spelades in vid Omega Films ateljé i Stockholm med exteriörer från Trosa av Åke Dahlqvist och Lasse Dahlqvist. Folkparksscenerna filmades i Upplands Väsby. Musiken i filmen framförs av Ola & the Janglers och Charles Redlands orkester och för koreografin svarade Thor Zackrisson.

Pang i bygget har visats i SVT, bland annat i november 2020 och i december 2022.

Roller i urval 
Thore Skogman – Valentin Skog, ägare till Skogs Livs 
Barbro "Lill-Babs" Svensson – Dockan 
Åke Fridell – Teobald Grym 
Rolf Bengtsson – Teodor Grym 
Gösta Krantz – Teofil Grym 
Julia Cæsar – fröken Andersson, f.d. skollärarinna 
Carl-Axel Elfving – Albin, Valentins medhjälpare 
Gunnar "Knas" Lindkvist – inspektör Rehnström 
Carl-Gunnar Wingård – Palm, ordföranden i folkparksstyrelsen 
Hans Lindgren – Karl Wilhelm, artist 
Gösta Jonsson – Skarlund, källarmästare 
Håkan Sterner – Ragge 
Thomas Ungewitter – Kagge 
Bertil Bertilson – Snagge 
Curt "Minimal" Åström – Jansson, mannen i folkparkskassan 
Ola and the Janglers (Ola Håkansson, Christer Idering, Åke Eldsäter, Johannes Olsson, Leif Johansson) – The Strolling Stones

Musik i filmen 
Underbara mot varann, kompositör och text Thore Skogman, sång Thore Skogman 
Jag längtar tillbaka till fornstora da'r, kompositör Thore Skogman, text Thorsten Lodin, sång Thore Skogman 
Ställ dig i kön, kompositör och text Thore Skogman, sång Lill-Babs 
Pop opp i topp, kompositör och text Thore Skogman, sång Lill-Babs och Thore Skogman 
De' e' mängden som gör e, kompositör och text Thore Skogman, sång Thore Skogman 
Thinking of You, kompositör och text Claes af Geijerstam 
Fem kronor för en kyss, kompositör och text Thore Skogman, sång Lill-Babs  
Den kungliga svenska avundsjukan, kompositör och text Thore Skogman, sång Thore Skogman 
Dockan min, kompositör och text Thore Skogman, sång Thore Skogman och Lill-Babs

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2004 och 2011.

Externa länkar 

Svenska filmer 1965
Svenska komedifilmer
Filmer i regi av Ragnar Frisk
Svenska 1960-talsfilmer
Svenskspråkiga filmer
Thomas Bond

Thomas Bond, född 2 maj 1712 Calvert County, Maryland, död 26 mars 1784, var en amerikansk läkare och kirurg. Tillsammans med Benjamin Franklin grundade han Pennsylvania Hospital år 1751. Pennsylvania Hospital blev därmed det första sjukhuset i de tretton kolonierna, det som sedermera blev USA, och är fortfarande i drift.

Källor 

Amerikanska läkare
Personer i USA under 1700-talet
Personer från Calvert County
Födda 1712
Avlidna 1784
Män
Ribeira Grande

Ribeira Grande, portugisiska för "stor flod", är en kommun och stad på den centrala delen av São Miguel i Azorerna. Den har en befolkning på 32 721 invånare (2017-12-31). Staden har en befolkning på 12 663 invånare (2011-03-12). Ribeira Grande är Azorernas näst största stad.

Källor

Noter

Se även
Azorernas kommuner

Azorerna
August Borsig

Johann Friedrich August Borsig, född 23 juni 1804 i Breslau, död 6 juli 1854 i Berlin, var en industriman och grundare av Borsig. Han var far till Albert Borsig.

Borsig anställdes 1825 vid F.A. Egells maskinfabrik i Berlin, vars järngjuteri han förestod till 1836. Vid nämnda tid hade byggandet av järnvägar blivit en livsfråga även för Tyskland, och Borsig anlade därför en maskinverkstad utanför Oranienburger Tor vid Berlin. 

I början (1837) sysselsatte han endast 50 arbetare, men redan 1847 uppgick arbetarnas antal till 1 200, och 1864 hade det stigit till 1 800. I Borsigs verkstäder byggdes huvudsakligen lokomotiv och andra maskiner för de preussiska järnvägarnas behov. Den ofantliga förbrukningen av järn och stål bestämde honom 1847 för anläggandet av ett järnverk i största skala i förstaden Moabit vid Berlin. Han dog 1854, just som han inköpt kolgruvor i Schlesien för att göra företaget ännu mer oberoende.

Källor 

 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Se även
 Borsig

Tyska ingenjörer under 1800-talet
Personer inom Tysklands näringsliv under 1800-talet
Personer från Breslau
Födda 1804
Avlidna 1854
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Färöarnas politik

Färöarna är ett autonomt område inom Konungariket Danmark, så Danmarks statsöverhuvud (för närvarande Margrethe II) är formellt överhuvud även över Färöarna. I praktiken har Färöarna ett lokalt parlamentariskt stryrelseskick, och styrs därutöver i vissa avseenden av Danmarks regering. De färöiska väljarna far inflytande över politiken, dels genom att de väljer Lagtinget (Färöarnas parlament), dels genom att de väljer två ledamöter i Folketinget (Danmarks parlament), och dels genom då och då förekommande beslutande folkomröstningar. Den politiker som är partiledare för det partiet som får flest röster till lagtinget blir även oftast lagman (Färöiska: Løgmaður), det vill säga chef för Landsstyret (Färöiska: Landsstyri, Färöarnas självstyrelseregering). Den nuvarande lagmannen är Aksel V. Johannesen.

Politiska partier och lagtingsval 
Huvudartikel: Färöarnas lagtingsval
Färöarna har ett flerpartisystem med ett antal partier som skiljer sig åt med avseende både på frågor som självständighet och unionism samt vänster- eller högerpolitik. Eftersom invånarantalet är förhållandevis lågt och att det finns så många partier har det aldrig hänt att endast ett parti har fått majoritet platser i det färöiska parlamentet Lagtinget. Partierna får samarbeta istället för att forma en regering. Lagtinget har 27 – 33 ledamöter. 27 fasta mandat fördelas genom valen i de sju valdistrikten, varefter upp till 6 utjämningsmandat kan komma att tilldelas partier som missgynnats i förhållande till sitt röstetal på Färöarna som helhet. Mandaten gäller en fyraårsperiod.

Nationellt 
De två färöiska mandaten i Folketinget utses genom val på Färöarna samtidigt med folketingsval i resten av det danska riket. Rösterna från Färöarna beaktas dock inte vad avser utjämningsmandat.

Administrativ indelning

Färöarna är indelade i 34 kommuner (kommunur), 6 regioner (sýslur) och 1 valkrets.

Folkomröstningar 
 Den 14 september 1946 företogs på Färöarna en folkomröstning om självständighet från Danmark. Självständighetsanhängarna vann omröstningen, men så knappt, och med så lågt valdeltagande att Danmarks regering inte accepterade utfallet. I stället upplöstes Lagtinget, och i det efterföljande lagtingsvalet fick de unionsvänliga partierna majoritet.

Internationellt
I många avseenden representeras Färöarna internationellt av Danmarks riksregering. Färöarna är dock bland annat medlem i det Nordiska rådet, International Maritime Organization och den Internationella valkommissionen. Vidare är Färöarna liksom Grönland inte en del av EU, trots att Danmark utom dessa autonoma områden är medlem.
Leo V (påve)

Leo V, född i Priapi, Ardea, död 6 december 903 i Rom, var påve i 30 dagar i augusti 903, tills han störtades.

Biografi 
Ytterst litet är känt om Leo. Han var född i den lilla staden Priapi i Ardea. När han valdes till påve tillhörde han inte kardinalkollegiet, utan var präst i någon församling utanför staden Rom. Av den anledningen kallas han i samtida källor presbiter forensis.

Auxilius, en författare under Leos samtid, skriver att han "styrde Heliga romerska kyrkans roder" i 30 dagar, och att han "var en Guds man och med ett vördnadsvärt liv och helighet". Bortsett från att han utfärdade en bulla som fritog Bologna från skatteplikt till Heliga stolen, finns inget bevarat om vad denne påve utförde. 

Omständigheterna kring hans död är lika fördolda som de om hans pontifikat. Efter omkring 30 dagar på tronen störtades han av Christoforus, kardinalpräst av San Lorenzo in Damaso, och kastades i fängelse. Inkräktaren steg själv upp på tronen, men Sergius III satte snart stopp för hans anspråk. Enligt en trovärdig källa tog sig Sergius an de båda fängslade påvarna och lät avrätta dem. Å andra sidan finns mycket som talar för att Leo avled antingen i fängelset eller i ett kloster.

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume IX (1910)

Tryckta källor

Externa länkar

Män
Avlidna 903
Påvar
Födda 800-talet
Personer i Kyrkostaten under 900-talet
Ugglan
Gravsatta i San Giovanni in Laterano