kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Reid

Thomas Reid, född den 26 april 1710 i Strachan, Kincardineshire, död den 7 oktober 1796 i Glasgow, var en skotsk filosof under upplysningen, som grundade den skotska common sense-filosofin.

Biografi 
Reid växte huvudsakligen upp i Aberdeen, där han grundade ett litterärt och filosofiskt sällskap. Han studerade vid University of Aberdeen och utsågs 1752 till  professor, men fick snart därefter erbjudande att efterträda Adam Smith vid University of Glasgow. Han blev emeritus i Glasgow 1781.

Filosofi 
Reid kritiserade i Inquiry into the Human Mind on the Principles of Common Sense (1764) sina samtida David Hume och George Berkeley för deras så kallade idéteori; de menade att medvetandet förnimmer objekt som representationer av föreställningar, och att det inte kan skilja mellan förnimmelser och föreställningar. Därmed blir kunskapen subjektiv. Reid menade i stället att det sunda förnuftet (common sense) förklarar för oss vad som är materia och vad som är vårt eget medvetande. Uttrycket ”common sense” var för övrigt ett lån från Cicero (sensus communis), och används i Inquiry i betydelsen "de fem sinnena"; boken är indelad i kapitel efter de fem sinnena varigenom han diskuterar om deras förnimmelsers allmängiltighet. I Essays on the Intellectual Powers of Man (1785) vidareutvecklade han sin common sense-filosofi, och sätter den i relation till minnet, föreställningen, allmänbegreppen, omdömet, förnuftet, och den goda smaken. 

Epistemologin ledde honom till etiken. Som etiker var han influerad av stoicismen, skolastiken och Thomas av Aquino. Det verk han främst ägnar åt etiken är Essays on the Active Powers of Man, där han även utreder distinktionen mellan människans frihet och statens styrelse..

Under en lång tid betraktades Reid som en viktigare epistemolog än David Hume, och hans argument användes länge emot John Locke, René Descartes och andra tidigmoderna filosofer. Först med Immanuel Kant och John Stuart Mill ändrades inställningen till hans filosofi. Det har dock kunnat påvisats att Reid varit en viktig influens till C.S. Peirce och därmed pragmatismen, och under 1900-talet fick common sense-filosofin en återfödelse med bland andra G.E. Moore, William Alston och Alvin Plantinga. I den frankofona världen har särskilt Victor Cousin tagit till sig hans filosofi.

Källor 

Filosofilexikonet, red. P.Lübcke

Noter

Skotska filosofer
Skotska professorer
Brittiska professorer i filosofi
Personer verksamma vid Aberdeens universitet
Personer verksamma vid Glasgows universitet
Filosofer under 1700-talet
Brittiska forskare under 1700-talet
Personer under upplysningstiden
Födda 1710
Avlidna 1796
Män
Alumner från University of Aberdeen
Knockhill Racing Circuit

Knockhill Racing Circuit är en 2 092 meter lång racerbana belägen i grevskapet Fife, Skottland. Knockhill byggdes 1970 och är Skottlands enda permanenta racerbana.

Det körs bland annat BTCC och British Superbike Championship på banan. Knockhill är dock för kort för att man ska kunna köra internationella tävlingar på banan. Det finns också en rallycrossbana i anslutning till Knockhill.

Externa länkar 
 Knockhill

Racerbanor i Storbritannien
Sportanläggningar invigda 1974
Musikhögskolan vid Örebro universitet

Musikhögskolan vid Örebro universitet är en av Sveriges sju musikhögskolor.

Musikhögskolan ligger sedan 2004 på Örebro universitets campusområde i sydöstra Örebro. Vid musikhögskolan utbildas musiklärare och teaterpedagoger. Vid det konstnärliga kandidatprogrammet i musikalisk gestaltning finns inriktning mot kammarmusik, jazz- och rockmusik, komposition samt musikproduktion. 

Musikhögskolan ger forskarutbildning i musikvetenskap. Forskningen behandlar frågor om musik som kulturellt och socialt fenomen, musikens betydelse för människor samt musikens funktion inom och utanför utbildningsinstitutionerna. I enlighet med ämnets forskningsprofil studeras musikaliska erfarenheter, musikaliskt skapande, musikvanor, lärande och musikutbildning. Karaktäristiskt för vår forskning är hur kultur och samhälle påverkar förutsättningar och villkor för relationen mellan musik och människa.

Forskningen bedrivs inom två närliggande teman med sammanhållen organisation och verksamhet: ACCLAIM (Aesthetics, Culture and Media) och MOVE (Musical Expression and Experience). Inom ACCLAIM fokuserar studierna hur kultur och samhälle; normer och värderingar påverkar musikaliska praktiker, identifikationsprocesser, musikaliskt lärande och musikutbildning. I MOVE står individers musikaliska erfarenheter och konstnärliga skapande i fokus.

Ämnet samverkar med flera andra ämnen vid Örebro universitet och deltar i forskarskolan Utbildningsvetenskap med didaktisk inriktning.

Källor

Externa länkar 
Musikhögskolan i Örebro

Örebro universitet
Örebro universitet
Citigroup

Citigroup Inc. är ett amerikanskt multinationellt finansbolag och affärsbank. Citigroup bildades 1998 när Citicorp och Travelers Group slogs samman. Företaget har över 200 miljoner kunder i 100 olika länder. Åren före finanskrisen 2007–2008 var Citigroup världens största finansbolag. År 2012 var bolaget 16:e störst i världen.

Historia 
1812 grundades The City Bank of New York, som anses vara Citigroups moderbolag. Senare under 1800-talet startade många av de företag som sedan skulle bli en del av Citigroup, till exempel Schroders, Farmer's Loan and Trust, Travelers, Smith Barney, Bank Handlowy, Banamex och Golden State Bancorp. 1866 hjälpte National City Bank till att finansiera den första transatlantiska kabeln samt expansionen av USA:s järnväg. Banken var också pionjärer på att låna ut pengar till andra länder. Under åren 1902 till 1915 öppnade City Bank kontor i Asien, Europa, Indien samt Brasilien och blev därmed världens största internationella bank. Citigroup har oftat dragit nytta av andras svåra situationer och många gånger vänt dem till vinst för båda parter; exempel på detta är att återvändande soldater från andra världskriget mycket lätt kunde starta ett lokalt kontor åt banken. 

Det moderna Citigroup bildades 1998 då banken Citicorp och försäkringsbolaget Travelers Group slogs ihop. Det var den första kombinationen av en bank och ett försäkringsbolag sedan depressionen på 1930-talet. Vissa hävdar att sammanslagningen var olaglig på grund av en gammal lag som förbjuder de båda verksamheterna att samverka.

På senare tid har Citigroup kritiserats för olika saker, bland annat för tveksamma transaktioner i och med den så kallade Enronskandalen. Enligt en statlig utredning hjälpte även Citigroup Enron att dölja sina skulder. 

Citigroup har också kritiserats starkt från andra håll. Bland annat finns det uppgifter på att man diskriminerat svarta i USA genom att ha gett dem sämre lånevillkor. Företagen står också bakom byggnaden av en mycket kontroversiell oljeledning i Ecuador som lett till stora regnskogsskövlingar.

Varumärken 
 Citibank.
 Banamex, näst största banken i Mexiko
 Banco Cuscatlan, El Salvadors största bank.
 Banco Uno, Centralamerikas största kreditkortsbank.
 Citimortgage, ledande hypotek.
 CitiInsurance, försäkringsbolag
 Citicapital, Institutional financial services
 Citifinancial, ledande inom subprime
 Citigroup Alternative Investments, Global Wealth Management
 Primerica
 Smith Barney, investment services, 
 CitiCard, kreditkort
 Credicard Citi, kreditkort i Brasilien

Finanskrisen 2008 
På grund av bolaget stora skulder får Citigroup lån 20 miljarder dollar av USA:s regering. Pengarna ingår i det så kallade finansiella stödpaketet.

Samarbete med högskolor och universitet 
Företaget är en av medlemmarna, benämnda Partners, i Handelshögskolan i Stockholms partnerprogram för företag som bidrar finansiellt till högskolan och nära samarbetar med den vad gäller forskning och utbildning.

Referenser

Noter

Se även 
 Lista över världens största företag

Externa länkar 
 Officiell webbplats

 
Banker bildade 1998
Företag bildade 1998
Albert av Riga

Albert av Riga (Albert von Buxhövden, Albrekt) var biskop av Riga på 1200-talet. Biskopen instiftade Svärdsriddarorden och grundlade Tyska Ordens Östersjöprovins, samt grundade staden Riga. Albert av Riga föddes i Bexhövede i Nordtyskland i mitten av 1100-talet och avled den 17 januari 1229. Han tillhörde troligen riddarsläkten Appeldern från det nordtyska Bremen vilken räknades som Ministerialer.

Albert av Riga var kanik i den tyska staden Bremen då han 1199 utnämndes till biskop av Livland (Estland och Lettland) som var utsett av den tyske kejsaren att kristnas och koloniseras av tyska riddare. I Livland efterträdde Albert biskop Berthold sedan denne hade stupat i ett segerrikt slag mot liverna. Albert kom till Livland på våren 1200. Han anförde en styrka, värvad huvudsakligen i Sachsen som omfattade 23 stridsklara skepp. 1201 flyttade Albert biskopssätet från staden Yxkull till Riga som han tillsammans med gotländska köpmän grundade samma år. Året därpå stiftade han Svärdsriddarorden, Bröderna av Kristi ridderskap. Ordens uppgift var att försvara biskopssätet och att underlägga sig och kuva den baltiska ursprungsbefolkningens områden runt staden och därmed säkerställa den mycket lukrativa handelstrafiken på floden Daugava.

Alberts män fick borgar i förläning i utbyte mot rusttjänstgöringen. Han lyckades få med sig pilgrimer under sina resor till Tyskland och ibland ända till Rom, för ett korståg i Livland. Albert erövrade, med svärdsriddarnas och pilgrimernas hjälp, på kort tid områdena på ömse sidor av nedre Daugava. År 1207 fick han Livland som furstendöme inom tysk-romerska riket under namnet Terra Mariana (Jungfru Marias land), och samma år gav han en tredjedel av det då erövrade området till Svärdsriddarorden. Senare hamnade han i makttvister med orden. Detta inledde cirka hundra år av stridigheter mellan biskopsämbetet och orden. 

Albert erövrade vidare Semgallen år 1219 och försökte även inta Estland, men misslyckades. Albert sökte en allians med Danmarks kung Valdemar Sejr, men istället erövrade Valdemar själv landet samma år. Istället intog och kristnade Albert Ösel (1227) samt upprättade stift där samt i Estland och Semgallen. De kyrkliga förhållandena ordnades 1224 av den påvlige legaten Vilhelm av Modena. 1225 erkändes Albert som tysk riksfurste.

Albert avled i Riga och efterlämnade som katolsk biskop inga barn. Han vördades som katolskt helgon fram till reformationen.

Nutida "von Buxhoeveden" är ättlingar till hans kusin Johannes von Buxhoeveden. 

Alberts bror Theodoricus är stamfar till familjen de Raupena (de Ropa, idag kända som "von der Ropp") vilka grundade gods i Livland och Kurland.

Källor 
 
 Urban, Wiliam; Tyska orden, Nordens korsriddare (2006), sid 104-109

Albert av Riga
Avlidna 1229
Balttyskar
Riga
Män
Födda okänt år
Rigas historia
Ludwig Boltzmann

Ludwig Eduard Boltzmann, född 20 februari 1844 i Wien, död 5 september 1906 i Duino nära Trieste i Italien (självmord), var en österrikisk fysiker och filosof.

Boltzmanns livsverk var utvecklingen av termodynamiken. Därigenom grundande han jämte James Clerk Maxwell den statistiska mekaniken.

Biografi 
Boltzmann studerade vid gymnasiet i Linz och därefter (1863–1866) vid universitetet i Wien. Boltzmann åtnjöt där den berömde fysikern Jozef Stefans undervisning och var hans assistent, tills han 1869 erhöll en professur i matematisk fysik vid universitetet i Graz.

1873 återvände han som professor i matematik till Wien och erhöll 1876 en professur i fysik i Graz. 1889–1894 var han professor i teoretisk fysik i München och utnämndes 1894 till Stefans efterträdare i Wien, vars plats han återtog 1902 efter att under två år ha förestått professuren i teoretisk fysik vid Leipzigs universitet.

Från 1888 var Boltzmann ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien och från 1895 ledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala.

Boltzmann begick självmord genom hängning 1906 när han var på semester i Duino nära Trieste i Italien. Motivet till självmordet är oklart, men det kan ha haft samband med vetenskapsetablissemangets ovilja att erkänna hans teorier.

På hans gravsten i Wien finns inristad hans berömda formel S = k log  W , med den dåtida notationen.

Vetenskaplig insats 
Boltzmann var under sin tid en av den teoretiska fysikens främsta företrädare inom den tyskspråkiga vetenskapliga sfären. Han gjorde bland annat mycket framstående arbeten inom den kinetiska gasteorin och utförde noggranna bestämningar av den så kallade specifika induktionskoefficienten hos olika material.

Hans formel för entropin ”S” är berömd:

där kB = 1,3806505(24) · 10−23 J K−1 är Boltzmanns konstant och P är antalet möjliga mikrotillstånd som ger samma termodynamiska tillstånd för ett system. Formeln är härledd under förutsättning att materien består av enskilda partiklar (atomer), vilket på den tiden ännu inte var självklart, och detta ådrog honom mycket kritik från äldre auktoriteter.
 
Av synnerligen stort värde var också hans teoretiska undersökningar angående strålningstrycket och Stefan–Boltzmanns lag för en svartkroppsstrålning vid olika temperaturer.

Källor

Noter

Externa länkar 

Österrikiska fysiker
Österrikiska filosofer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1844
Avlidna 1906
Män
Hedersdoktorer vid universitetet i Oslo
Forskare från Wien
Personer som begått självmord
Alumner från Wiens universitet
Gringsboberget

Gringsboberget är ett berg som är beläget mellan Bergslagsbanan, E16, länsväg W 861 och "byn" Gringsbo i Falu kommun (Hosjö församling), cirka 1,5–2 mil öster om centralorten. Berget täcks av barrskog med en del hyggen. Toppen når cirka 285 m ö.h. och cirka 55–135 meter över omgivningen (beroende på sida). Berget har på flera sidor ganska branta sluttningar.

Berg i Falu kommun
Berg i Dalarna
Göteborgs Sjukvård

Göteborgs Sjukvård, Göteborgs stads landstingsverksamhet, var innan 1999 den organisation inom Göteborgs kommun som ansvarade för sjukvården. Kommunen hade valt att inte ingå i något landsting och skötte därför sjukvården i egen regi. Verksamheten har sedan 1999 övergått till Västra Götalandsregionen.

Den tidigare uppdelningen hade som konsekvens att boende i grannkommunerna, vilka i vissa fall kunde bo mycket nära Östra sjukhuset eller Sahlgrenska sjukhuset i Göteborg, inte kunde söka vård där utan hänvisades till Mölndals sjukhus, och vice versa. Nu ingår alla tre sjukhusen i Sahlgrenska Universitetssjukhuset och den gamla patientindelningen har upphört.

Sjukvård i Sverige
Göteborgs kommun
Organisationer upplösta 1999
Europamästerskapen i friidrott 1958

Europamästerskapen i friidrott 1958 var de sjätte Europamästerskapen i friidrott och genomfördes 19 augusti – 24 augusti 1958 på Stockholms stadion i Stockholm i Sverige, med Sigge Bergman som generalsekreterare.

Vid tävlingarna noterades ett nytt europarekord i damernas spjutkastning och ett tangerat europarekord på herrarnas 110 m häck.

Medaljörer, resultat

Herrar

Damer

Förkortningar
WR = Världsrekord
ER = Europarekord
CR = Mästerskapsrekord

Medaljfördelning

Källor

Sport i Sverige 1958
1958
Internationella friidrottstävlingar i Sverige
Friidrottsåret 1958
Internationella sportevenemang i Stockholm
Stockholm under 1950-talet
Baltikums litteratur

Baltikums litteratur betecknar den litteratur som producerats i Baltikum.

Baltikum är ett samlingsbegrepp som i värsta fall skymmer sikten för egenheter i de olika baltiska ländernas kulturer. Vad folken i Baltikum har gemensamt är en rad historiska erfarenheter. Man har levt under samma förtryckare, plågats av samma sociala nöd och bekrigats av samma fiender. Folken i Baltikum har även förenats av kampen för frihet och oberoende.  Under det sena 1800-talet fick tankar om oavhängighet förankring i Baltikum, något som till stor del berodde på att värdet av dee egna kulturerna synliggjordes, inte minst genom litteraturen. 

Folken i Baltikum har också gemensamt fråntagits sin självständighet. Efter tjugo år av självstyre efter ryska revolutionen ockuperades Baltikum sommaren 1940 av Röda armén, året därpå av nazityskland och 1944 av Röda armén igen. Därefter införlivades de baltiska republikerna i Sovjetunionen. 1991, i samband med Sovjetunionens sammanbrott, återuppstod Estland, Lettland och Litauen med någorlunda samma utsträckning som mellankrigstidens stater. 

I perioder har Baltikums författare verkat under tröstlösa omständigheter vilka en nutida betraktare närmast hisnar inför. För sitt skrivandes skull har några tvingats böta med livet. Andra har levt under permanent dödshot eller tvingats till straffarbete i fångläger hundratals mil från den egna hembygden. Politiska diktat har styrt litteraturen. Till exempel var all användning av det litauiska skriftspråket förbjuden mellan 1864 och 1904. 

Skiftningarna mellan stabilitet och turbulens, mellan självstyre och underkastelse har i Baltikum bestämt villkoren för att skriva, utge, läsa och värdera litterära texter. I tider av förtryck har litteraturen både tvingats till anpassning eller fungerat som en oppositionell kraft, antingen illegalt eller i exil.

Se även 
Estnisk litteratur
Lettisk litteratur
Litauisk litteratur

Estnisk litteratur
Lettisk litteratur
Litauisk litteratur
Vellinge–Skanör–Falsterbo Järnväg

|}
|}
Vellinge-Skanör-Falsterbo Järnväg, ursprungligen Hvellinge-Skanör-Falsterbo Järnvägsaktiebolag (HSFJ), var en 18 kilometer lång järnvägslinje som byggdes mellan 21 oktober 1898 och 18 maj 1904 på initiativ av bolaget. Linjen hade kostnadsberäknats till 545 000 kronor.

Banan hade från början stationer i Vellinge, Åkeshög, Kungstorp, Fotevik, Ljunghusen, Skanör och Falsterbo. Alla stationshus hade trappstegsgavlar och var byggda i tegel. De ritades av domkyrkoarkitekten Theodor Wåhlin. I Falsterbo och Vellinge fanns parallellstall vilka numera är rivna.

Historia
Järnvägen drevs med hjälp av intäkter från den starkt säsongsbetonade passagerartrafiken fram till 1919, då bolaget gick i konkurs. 1 januari 1920 drogs passagerartrafiken in och enbart posttransporter förekom. Reguljär trafik bedrevs sedan från 1920 av Malmö-Trelleborgs Järnväg (MTJ) fram till 1924 då nybildade Hvellinge-Skanör-Falsterbo nya järnvägsaktiebolag svarade för driften fram till  1 juli 1943, då företaget än en gång gick i konkurs och köptes upp av staten.

År 1925 lades stationen i Åkeshög ned. Höllvikens station tillkom, men fick först på 1950-talet ett enklare stationshus i trä som senare revs.

Då Falsterbokanalen byggdes 1941 lades spåret vid sidan om bilvägen på klaffbron. Då spåret revs blev denna sträcka gång- och cykelväg.

Nedläggning
Med tiden blev linjen allt mindre lönsam, och 23 augusti 1971 lades sträckan ned, tillsammans med MTJ-sträckan Vellinge – Södervärn (Malmö). Under 1971 och 1972 revs spåren och såldes till högstbjudande.

Nutid
Mellan Falsterbo och Skanör är banvallen nu en grusväg samt gång- och cykelbana. Sträckan mellan Skanör och Ljunghusen fungerar idag som gång- och cykelväg parallellt med länsväg 100 och länsväg 100 mellan Höllviken och Vellinge har idag ungefär samma sträckning som järnvägen mellan nämnda orter hade. Tillsammans med banvallen tillhör stationshusen och godsmagasinet i Falsterbo de få kvarvarande spåren av järnvägen.

Illustrationer

Källor
Historik om Hvellinge-Skanör-Falsterbo Järnväg
Mobil Story

Vidare läsning

Externa länkar

Historiska järnvägslinjer i Sverige
Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Transport i Vellinge kommun
Ulricehamns OK

Ulricehamns OK, Ulricehamns Orienteringsklubb bildades 4 januari 1955, och är en av Sveriges mest framgångsrika orienteringsklubbar på damsidan. För Ulricehamns OK tävlade bland andra världsmästarinnorna Jenny Johansson (egen produkt) och Simone Niggli-Luder som bytte till OK Tisaren 2011.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Officiell webbplats

Ulricehamns OK
Corinaldo

är en ort och kommun i provinsen Ancona i regionen Marche i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Corinaldo är helgonet Maria Gorettis (1890-1902) födelseort.

Referenser

Externa länkar
 Comune di Corinaldo
 Città natale della martire

Orter i Marche
Kommuner i provinsen Ancona
Bernardino Poccetti

Bernardino Poccetti, född 1542, död 1612, italiensk målare från Florens.

Poccetti tillhörde familjen Barbatelli, men kallas oftast på ovanstående sätt och han hade dessutom smeknamnen Bernardino dalle facciate och Bernardino dalle grottesche. Detta berodde på hans förmåga som dekoratör. Han utmärkte sig nämligen dels i att måla fasader med figurer och medaljonger med en färgad framställning, dels i att han målade takarabesker med förträfflig anordning och vackra detaljmotiv. Exempel på detta är i Uffizi, i det inre av Palazzo Vecchio och i flera kapell. Dessutom målade han en mängd lynettfresker i de florentinska klostergårdarna, såsom i San Marco och Annunziata, vanligen med innehåll ur legendhistorien. Det utmärkande för honom var hans naiva, oaffekterade framställning mitt i den manierade epok då han levde.

Källor

Florentinska målare
Födda 1542
Avlidna 1612
Män
Nettuno

är en ort och kommun i storstadsregionen Rom, innan 2015 provinsen Rom, i regionen Lazio i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Basilikan Santa Maria delle Grazie e Santa Maria Goretti är ett berömt vallfartsmål. I dess krypta vilar jungfrumartyren Maria Goretti (1890-1902).

Referenser

Externa länkar 

 Comune di Nettuno
 Santuario di Nettuno

Kommuner i storstadsregionen Rom
Orter i Lazio
Ensemble

Ensemble kan syfta på:

 Ensemble (artisteri) – en samverkande grupp av artister
 Ensemble (mode) – kombination av jacka och kjol, eller blus och kjol som bildar en matchande helhet
 Statistisk ensemble
 Kanonisk ensemble – inom statistisk mekanik en statistisk ensemble

Organisationer 
 Ensemble (musikgrupp) – ett franskt musikprojekt med Olivier Alary
 Ensemble Studios – ett amerikanskt datorspelsföretag 1995–2009
 Ensemble Tbilisi – en manskör från Georgien
 Disco Ensemble – ett finländskt punkrockband från Ulvsby
 The Hilliard Ensemble – en brittisk manlig vokalkvartett