kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Impluvium

Impluvium kommer av latinets impluo ’regna in’, ’regna ned på’ och syftar på en bassäng med vatten i atrium, avsedd att samla upp regnvattnet, som kom in genom taköppningen, compluvium.

Se även
 Atriumhus
 Romersk arkitektur

Referenser

Externa länkar 

Romersk arkitektur
Dominick Arduin

Dominick Arduin, född 1961, död 2004, var en finsk-fransk polarfarare.

Dominick Arduins försök att som första ensamma kvinna nå Nordpolen var en mediehändelse både i Finland och världen. Men Arduin försvann strax efter att hon lagt ut med sin kajak från den sibiriska kusten med kurs mot fastisen. Enligt vissa källor iscensatte hon sin egen död.

Födda 1961
Finländska upptäcktsresande
Franska upptäcktsresande
Försvunna personer
Kvinnor
Avlidna 2004
System-on-a-chip

System-on-a-Chip (SoC), systemchipp eller systemkrets, är en ASIC som innehåller flera olika sorters processorer och funktionsblock ihopkopplade till ett system. I och med krympningen av halvledartekniken kan elektroniska funktioner som tidigare krävde separata chipp idag rymmas på ett enda chipp. Konstruktionen kräver kunskap om hela systemets funktion och kan involvera flera personer, företag eller projekt. Ett eller flera delsystem kan vara inköpta i form av IP-block (ASIC) eller återanvända från tidigare projekt.

I Sverige har forskning om och utveckling av SoC:er bedrivits av bland annat Acreo, Chalmers, Lunds tekniska högskola, LiTH och KTH. Halvsvenska ST-Ericsson tillverkade under 00-talet systemchipp för mobiltelefoner.

Exempel
Ett mobiltelefonchipp kan exempelvis innehålla:
 CPU som driver användargränssnitt och applikationer såsom telefonbok, spel och kalender
 Signalprocessor som hanterar den digitaliserade radiosignalen och ljudet till användaren
 Ett eller flera RAM-, och ROM-minnen
 Specialiserade funktionsblock för gränssnitt som RS-232, USB och Bluetooth
 Kommunikationsbussar som förbinder systemets delar med varandra
 Grafikprocessor

Se även 
 Immaterialrätt (Intellectual Property)
 NES-on-a-chip
 Enchipsdator

Externa länkar
 SOCC Annual IEEE International SOC Conference

Datorteknik
Elektronik
Hårdvarubeskrivande språk

Ett hårdvarubeskrivande språk (Hardware Description Language, HDL) är ett programspråk som används för att beskriva digitala eller analoga kretsar som sedan kan realiseras på ett chipp. En stor skillnad mellan hårdvarubeskrivande språk och konventionella programspråk är att exekvering av programblock kan beordras att ske parallellt förutom att som traditionellt ske sekventiellt.

Fördelen med att konstruera kretsar med hjälp av en textuell beskrivning är flera

 man får möjlighet att simulera hårdvaran och verifiera kretsen med olika test,
 man kan använda syntesverktyg och andra program för att automatiskt realisera chippet - på så sätt kan man lättare göra en större ändring och köra om verktygsflödet istället för att manuellt rita om hela utformningen av chippet,
 man kan använda en mindre detaljerad beskrivning för att sedan låta verktygen räkna ut strukturen på grindar och digitala celler.

Exempel 

Ett exempel på en mindre digital krets är en multiplexer, som med hjälp av en select-signal väljer en av ingångarna att skicka vidare på sin utgång. Nedan är ett exempel på hur denna krets skulle kunna beskrivas i språket verilog:

module my_multiplexer
(input wire A,
 input wire B,
 input wire sel,
 output wire out);

 assign out = sel ? A : B;
endmodule

Lista över hårdvarubeskrivande språk 
AHDL
Spice (mjukvara)
SystemVerilog
Verilog
VHDL

Se även 
 ASIC
 Digitalteknik

Programspråk
Vaishali

Vaishali var en stad i antikens Indien, idag en arkeologisk lokal i delstaten Bihar. Eftersom staden besöktes av Mahavira och Siddharta Gautama är den betydelsefull för jainismen och buddhismen. Den är ett tentativt världsarv.

Källor

Fornminnen i Indien
Tentativa världsarv i Indien
Bihar
Jainism
Buddhistisk arkitektur
Bukefalos

Bukefalos (grekiska Βουκέφαλος, av βοός och κεφάλη, oxhuvud) var Alexander den stores häst. Bukefalos dog under fälttågen i Indien.

Enligt den grekiske historikern Plutarkos hade Bukefalos fyra år gammal bjudits ut till försäljning åt Alexanders far, kung Filip II av Makedonien. Det sades att Bukefalos var av bästa "tessaliska börd" med orientaliskt blod i sig. Namnet Bukefalos betyder oxhuvud och syftade troligen på att hästen lär ha haft ett stort huvud med en bred panna. Det sades även att hästen hade ett glosöga. Men Bukefalos var en vacker häst som var svart med en vit stjärna i pannan. I en del historieböcker står det även att Bukefalos var vit. Han var stor i jämförelse med dåtidens andra hästar. Kung Filip köpte honom år 343 f. Kr för 13 talenter.

Men Bukefalos visade sig vara omöjlig att tygla, även hovets allra bästa ryttare kunde närma sig honom bara med fara för sitt eget liv. Filips tolvårige (uppgifterna går isär, mellan 10 och 16 år) son Alexander satt och såg på när modiga män försökte att ta sig upp på honom. Ingen lyckades. Filip var beredd att skicka besten tillbaka till Thessalien när Alexander plötsligt steg fram och - trotsande gapskratten - erbjöd sina tjänster som dressör. Alexander ställde sig upp och sade att han kunde rida hästen. Alla skrattade åt honom. Alexander gick fram till hästen och tog tag i repet som hästen hade runt halsen och vände sig mot solen, han hade märkt att Bukefalos var rädd för sin egen skugga. Alexander satte sig upp på hästen efter uppmuntrande ord och klappar. Alexander red Bukefalos i galopp fram och tillbaka innan han återvände till sin far Filip som kom fram till sin son och sade: "Min son, skaffa dig ett land värdigt dig. Makedonien är inte stort nog för dig." Bukefalos skulle härefter aldrig tåla någon annan ryttare. Det sades att hästen även gick ner på knä för Alexander för att underlätta sin ryttares uppsittning.

Med Bukefalos drog Alexander ut på många krigståg. När Bukefalos dog, under slaget vid Hydaspes år 326 f.Kr i en strid mot stridselefanter, begravdes han under hedersbetygelser. En del säger att det sista han gjorde var att föra sin ägare, Alexander den store, i säkerhet. Andra källor säger att Bukefalos överlevde skadorna och levde tills han blev 31. På platsen där graven sattes grundade Alexander staden Bukefalia till heder åt sin kära springare.

Externa länkar

Historiska hästar
Alexander den store
Dei Consentes portik

Dei Consentes portik, latin Porticus deorum consentium, "de harmoniska gudarnas portik", är en portik på Forum Romanum i Rom, belägen i sluttningen mot Capitolium, nära Vespasianustemplet.

Portiken är dedicerad åt den olympiska gudaskaran och uppfördes troligtvis under Hadrianus kejsartid (117–138 e.Kr.). Dock framgår det av en inskription på frisen, att komplexet restaurerades av senatorn Vettius Agorius Praetextatus, som var Roms prefekt år 367.

Kulten av "de harmoniska gudarna" hade introducerats i Rom i samband med det andra puniska kriget i slutet av 200-talet f.Kr. Statyer av tolv gudar stod uppställda parvis i portikens omedelbara närhet: Jupiter och Juno, Neptunus och Minerva, Mars och Venus, Apollon och Diana, Vulcanus och Vesta, Merkurius och Ceres. Portiken har tolv kannelerade korintiska kolonner i marmor.

Den nuvarande portiken är till stor del en modern rekonstruktion i travertin. Ungefär samtidigt med restaureringen år 367 lät man även rusta upp det närbelägna Saturnustemplet. När kristendomen senare blev statsreligion, torde templen på Forum Romanum ha stängts.

Källor

Externa länkar

Forum Romanum
Bengalin

Bengalin, ett mjukt halvsidentyg i fin tvärripsvävnad; varpen är av silke och döljer på båda sidor fullständigt de mjuka kamgarnsinslagen.

Se även 
Tyg

Källor 

Sidentyger
Ylletyger
Östbengalen

Östbengalen var åren 1947-1955 den östra delen av Pakistan, och uppstod i och med Bengalens delning 1947. Östbengalen blev den 14 oktober 1955 Östpakistan, samtidigt som de västpakistanska provinserna enades. I dag utgörs området sedan 1971 av Bangladesh.

Källor

Fotnoter

Historiska länder och riken i Asien
Pakistans politiska historia
Pakistan under 1940-talet
Pakistan under 1950-talet
Stater och territorier bildade 1947
Stater och territorier upplösta 1955
ATPG

Automatic Test Pattern Generation är ett sätt att automatisera testmönstergenereringen i tillverkningen av en integrerad krets. Man använder testmönster för att undersöka om en krets har fått defekter vid framställningen, defekter som orsakar fel funktion eller ingen funktion alls.

Eftersom det för varje grind i kretsen behövs en detektering av ett flertal olika fel som kan uppstå och eftersom grindens utgångar och/eller ingångar ofta inte är direkt observerbara är det ett komplext och oöverskådligt problem att lösa. ATPG verktyg används för att skapa mönster som kontrollerar alla grindar med alla fel (om så är möjligt, det är det inte alltid).

Referenser
"Digital Systems Testing and Testable Design", Miron Abramovici et al.

Se även 
Integrerad krets
ASIC

Elektronik
Datorteknik
Frihetliga Kommunalfolket

Frihetliga Kommunalfolket var ett politiskt parti som deltog i kommunalvalen i ett flertal kommuner runt om i landet. Partiet bildades 1954 av medlemmar i Sveriges Arbetares Centralorganisation och anknöt i väsentliga delar till den syndikalistiska ideologin.  Partiet fanns representerat i flera olika kommuner såsom Ljusdal, Härjedalen och Torsby och lades ner 2011.

Valresultat
Följande tabell visar partiets samlade valresultat.

Ljusdals kommun
Följande valreslutat avser Ljusdals kommun:

Älvdalens kommun
Följande valreslutat avser Älvdalens kommun:

Se även 
 Lista över politiska partier i Sverige

Referenser

Externa länkar 
 Frihetliga Kommunalfolket (Arkiverad från numera nedlagd hemsida)
 Valresultat i val till Älvdalens kommunfullmäktige 2002 och 2006
 Valresultat i val till Älvdalens kommunfullmäktige 2006 och 2010

Lokala politiska partier i Sverige
Ljusdals kommun
Älvdalens kommun
Sveriges kommunistiska parti

Sveriges kommunistiska parti, SKP, har varit namnet på flera politiska partier i Sverige. De har samtliga sitt organisatoriska ursprung i partiet som bildades som Sverges socialdemokratiska vänsterparti (en utbrytning ur Socialdemokratiska arbetarepartiet, SAP) och som bar detta namn i flera decennier, det som numera heter Vänsterpartiet.

 Sveriges kommunistiska parti, mellan 1921 och 1967 namnet på det riksdagsparti som sedan 1990 heter Vänsterpartiet
 Sverges kommunistiska parti, parti bildat 1924 av Zeth Höglund, informellt även kallat "Höglundskommunisterna". Partiet gick 1926 samman med Socialdemokraterna. Se vidare Sverges kommunistiska parti (1924).
 Sveriges kommunistiska parti, parti bildat 1929 av Karl Kilbom, informellt även kallat "Kilbomskommunisterna". Partiet ändrade senare namn till Socialistiska partiet och upplöstes 1948. Se vidare Socialistiska partiet (1929).
 Sveriges kommunistiska parti, bildades 1967 som  Kommunistiska förbundet marxist-leninisterna (KFML) och antog namnet 1973, maoistiskt parti som var aktivt under 1970- och 1980-talet. Partiet bytte 1987 namn till Solidaritetspartiet och upplöstes 1994. Se vidare Sveriges kommunistiska parti (1967). Ej att förväxla med det ursprungligen närstående KPML(r), som numera kallar sig Kommunistiska Partiet.
 Sveriges kommunistiska parti, parti bildat 1995 av Rolf Hagel när dennes Arbetarpartiet Kommunisterna (APK) hade gått i konkurs. APK var representerat i en rad norrländska kommuner (samt i riksdagen 1977-79), vilket fortsatte som SKP fram till 2014. Se vidare Sveriges kommunistiska parti (1995). Partiet ställde tidigare upp i val under partibeteckningen Kommunisterna, men numer används beteckningen Sveriges kommunistiska parti även i de allmänna valen.
 Sveriges kommunistiska parti, parti lett av John Takman som existerade parallellt med det närmast ovanstående och som även detta ansågs vara APK:s arvtagare. Denna grupp kom att splittras och bägges vidare öden är okända. Se vidare Sveriges kommunistiska parti (John Takman).

Kommunistiska partier i Sverige
Evritania

Evritania (grekiska: Ευρυτανία) är en grekisk regiondel (perifereiakí enótita), till 2010 prefekturen Nomós Evrytanías. Evritania ligger i regionen Grekiska fastlandet.

Huvudorten är Karpenísi med omkring 32 000 invånare (2001). Andra städer är Fournas, Frangista, Megalo Chorio, Prossous och Domnista.

Större delen av Evritania är täckt av berg och i regiondelen finns en populär skidort.

Kommuner 
Regiondelen ar indelad i två kommuner. Den tidigare prefekturen var indelad i 11 kommuner.
Dimos Agrafa
Dimos Karpenisi

Källor

Externa länkar 

 web.greece.gr - Sida om sevärdheter i Evritania

Greklands prefekturer
Greklands regiondelar
Northern Territory

Northern Territory  (svenska: Nordterritoriet) är ett federalt territorium i Australien. Det täcker en yta på 1 349 129 kvadratkilometer och har 228 800 invånare (2016). Huvudstad är Darwin, som är den enda större staden i det glesbefolkade territoriet. Det finns också antal mindre städer, däribland territoriets näst största, Alice Springs, och dessa är företrädesvis belägna längs Stuart Highway som går söderut från Darwin. I södra delen av territoriet finns den berömda Uluru (Ayers Rock).

Northern Territory var från början ett territorium under den brittiska kolonin New South Wales men efter att South Australia blev egen koloni 1863, fördes territoriet över dit. År 1901 förenades Storbritanniens australiska kolonier till Australiska statsförbundet. Tio år senare (1 januari 1911) fördes territoriet över från delstaten South Australia till att bli ett territorium, direkt underställt Australiska statsförbundet.

Darwin blev bombat av japanskt flygvapen under andra världskriget.

Jordbruk, främst fårskötsel och gruvnäring är delstatens stora inkomstkällor.

Under 2000-talet invigdes en järnväg från Darwin till Alice Springs som heter Alice Springs to Darwin Railway. Med denna järnväg kompletterades järnvägsförbindelsen mellan Adelaide och Darwin.

Språk 
I territoriet talas främst (australisk) engelska. Många grupper av australiska språk finns dock också representerade, men ibland med få talare. Språket Amurdag uppges ha endast en talare.

Källor

Fotnoter

 
Stater och territorier bildade 1911
Horizons

Horizons (full titel: Horizons: Empire of Istaria), är ett MMORPG lanserat 2003 av Artifact Entertainment. Horizons genomgick en mycket lång och turbulent utvecklingsfas där projektet flera gånger hotades. En tidigt mycket stor och entusiastisk anhängarskara utsattes för stora prövningar när produktens omfattning och inriktning flera gånger ändrades, och slutligen all extern kommunikation från tillverkaren upphörde. När spelet slutligen lanserades i Europa i december 2003 (några veckor senare i USA och resten av världen) var det ett spel med stora problem som visades upp.

"HZ" är, trots att många svikna vidlyftiga löften om annorlunda design, ett spel som bryter flera sedan länge etablerade designmönster i genren. Karaktär kan således fritt byta yrken och i viss mån använda de samlade förmågorna hos alla sina yrken (jämför Ultima Online). HZ är dock inte i ordets egentliga mening färdighetsbaserat. HZ har ett mycket starkt fokus på tradeskills. Det enda sättet att skaffa utrustning är att köpa den från en annan spelare som har hantverksskickligheten att tillverka den. HZ saknar också all PvP/RvR, och har fått mycket kritik för att stridsmomenten är trista och monotona.

Centralt i HZ är de gemensamma projekten. Nya raser, spelbara med karaktärer, är ett exempel på innehåll som spelarna själva måste förtjäna genom att gemensamt lösa en uppgift.

Även om Horizons till stor del misslyckades ekonomiskt har man också fått beröm för flera saker, bland annat de upplåsbara raserna men också användargränssnittet och musiken.

Drift och kundkontakt sköts av en europeisk samarbetspartner till Artifact, och användarbasen är helt separat från de kunder som köper sin tjänst från Artifact.

Framför allt den amerikanska delen av HZ har länge dragits med rykten om nedläggning, och under andra halvan av 2004 genomfördes en serverkonsolidering, där användarna flyttades samman till färre shards för att minska Artifacts löpande utgifter. I september 2004 såldes Artifacts alla tillgångar till Tulga Games, LLC, efter att Artifact tidigare ansökt om konkursskydd enligt den amerikanska chapter 11.

MMORPG
Masonit



Masonit, en generisk term med ursprung i varumärket Masonite, är en form av träfiberskiva. Till skillnad från spånskiva används inget tillfört lim, utan vid tillverkningen expanderas trämassan genom att under högt tryck ånga träfibrerna och sedan spruta ut dem i normalt lufttryck, innan de pressas ihop till skivor med träets eget lim, lignin, som bindemedel.

Historik
Tillverkningsprocessen för masonit uppfanns 1924 av Thomas Edisons chefsingenjör William H. Mason, som först försökt, och misslyckats med, att tillverka papper av restflis. Ett par år senare startade Mason produktion i USA och licensierade produktionsrätt till företag i olika delar av världen med så stora inbördes geografiska avstånd att de inte skulle konkurrera med varandra. Ett sågverk i Rundvik hade vid den tiden den i Stockholm verkande grosshandlaren Carl Wikström som huvudägare. Denne blev först i världen, i konkurrens med andra industrimän, att ingå licensavtal med Mason för firma P Wikström Jr:s räkning. Genom Nordmalings Ångsåg AB uppförde Rundviksverken i norra Ångermanland 1928–29 den första masonitfabriken i Europa. Materialet fick sitt svenska genombrott vid Stockholmsutställningen 1930, och kort tid därefter tillverkades möbler, inredning, hus och båtar gjorda av masonit. Dessutom såldes många ritningar och byggsatser för hemmabyggen i masonit.

Tillverkning 
Masonit tillverkades i Rundvikfabriken i Västerbotten, så småningom under företagsnamnet Masonite AB. Boardfabriken sysselsatte omkring 90 personer och omsatte omkring 100 miljoner kronor per år. Företaget begärde sig i konkurs den 5 april 2011. Masonite AB var den enda producenten i Europa som använde sig av Masons tillverkningsprocess. Masonite AB köptes 2006 av den norska koncernen Byggma ASA. I maj 2012 packades fabriken ihop och skickades till Thailand.

Se även
Masonite AB
Träfiberskiva

Källor
Jonas Fröberg: Masonit. De oanade möjlighternas material, Byggförlaget 2004
Teknos byggnadsbranschens handbok, 
Byggnadsmaterial,

Noter

Externa länkar
Masonit i våra hjärtan i Svenska Dagbladet

Trä
Byggnadsmaterial
Snickeri
Varumärkesord
Degenererade varumärken
Sveriges industrihistoria
Träbyggnad
Fokis

Fokis (grekiska: Περιφερειακή ενότητα Φωκίδας) är en grekisk regiondel (perifereiakí enótita), till 2010 prefekturen Nomós Fokídos. Fokis ligger i regionen Grekiska fastlandet.

Fokis rymmer berget Parnassos och gränsar i söder till Korintiska viken. Floden Kefissos rinner genom Fokis och gör landskapet till det bördigaste i Grekland.

Historia 
Enligt legenden ska Fokis ha fått sitt namn efter sin förste härskare Fokos som ska ha invandrat från Korinth. Fokis hade 22 eller 23 städer som tillsammans bildade en förbundsstat. Den mest ryktbara staden var Delfi som dock från 448 f.Kr. var skilt från det fokiska förbundet och utgjorde en självständig tempelstat.

Genom sin vägran att erlägga den bötessumma de dömts att betala av den delfiska amfiktyonin efter att ha tillägnat sig en jordlott som var helgat åt templet i Delfi, invecklade sig fokerna i det s.k. "heliga kriget" (356-346 f.Kr.). Kriget slutade med att de fokiska städerna förstördes och att fokerna uteslöts ur amfiktyonin.

Det fokiska förbundet upprättades på nytt och fanns kvar under den romerska tiden.

Administrativ indelning 
Regiondelen är indelad i två kommuner. Den tidigare prefekturen var indelad i 12 kommuner.
 Dimos Delphi
 Dimos Dorida

Källor

Externa länkar 

Greklands prefekturer
Greklands regiondelar
Historiska hellenska stater
Ugglan
Dark Age of Camelot

Dark Age of Camelot är ett MMORPG producerat och marknadsfört av Mythic Entertainment, lanserat 2001. "DAoC" är fokuserat på RvR, med tre sidor: det "brittiska" Albion, det "skandinaviska" Midgard och det "irländska" Hibernia, var och en med olika karaktär och utformning. I grundutförandet är spelet strikt PvE inom en av dessa sidor (realms) medan särskilda stridszoner är skådeplats för kampen mellan de olika sidorna. Separata servrar finns med andra regler, exempelvis helt fri PvP.

DAoC var den mest framgångsrika lanseringen av ett MMORPG i den så kallade andra vågen, efter EverQuest och Asheron's Call. Anarchy Online och World War II Online hade bägge en katastrofal lansering, medan DAoC överträffade förväntningarna och uppnådde större försäljning än väntat. Därmed inte sagt att DAoC haft en problemfri tillvaro - stora förändringar i spelvillkoren har vid återkommande tillfällen givit upphov till stort missnöje bland spelarna.

Sju expansioner har hittills utkommit:
 Shrouded Isles (november 2002, nya yrken och raser)
 Foundations (juni 2003, karaktärer kan äga hus, gratis expansion)
 Trials of Atlantis (oktober 2003)
 New Frontiers (juni 2004, ny utformning av RvR, gratis expansion)
 Catacombs (Ny PVE expansion, 2005)
 Darkness Rising (Ny PVE expansion med nya "Epics", 2006)
 Labyrinth of the Minotaur (2007)

Se även 
 MUD
 EverQuest
 Lineage: Bloodpledge
 Ultima Online
 World of Warcraft
 Runescape

Datorspel 2001
MMORPG
Windows-spel
Macintosh-spel
Rebecka Hemse

Ingrid Rebecka Elisabet Hemse, född 4 augusti 1975 i Överjärna, Södertälje kommun, är en svensk skådespelare.

Biografi
Rebecka Hemse är dotter till Lisbet Hemse och Kjell Andersson.
Hemses far tillhörde den antroposofiska rörelsen i Järna och hon gick där i Waldorfskolan. Hon växte upp både i Järna och i Stockholm. Hennes far spelade trummor i proggbandet Archimedes Badkar. Efter skolan sökte hon sig till den fria teatergruppen Jordcirkus. Där spelade hon bland annat huvudrollen som Eurydike i pjäsen Orfeus och Eurydike. Hemse hoppade sedan av teaterlinjen vid Södra Latins gymnasium för att i stället spela i Teater Galeasens uppsättning av Bernard-Marie Koltès Roberto Zucco 1993, och det ledde i sin tur till huvudrollen i Frank Wedekinds drama Lulu på Malmö Dramatiska Teater i regi av Staffan Valdemar Holm. Denna fick stor uppmärksamhet och blev hennes stora genombrott.

År 1993 långfilmsdebuterade Rebecka Hemse i ungdomsfilmen Sökarna, följd av När alla vet (1995) och TV-serien Radioskugga (1995), varefter hon spelade Marie-Louise Ekmans alterego i hennes Nu är pappa trött igen (1996) mot Gösta Ekman. I flera år har hon sedan bland annat spelat rollen som Inger, dotter till kommissarie Martin Beck (Peter Haber) i Beck-filmerna från 1997 och framåt. Åren 1998–1999 spelade hon sköterska i sjukhusserien S:t Mikael på SVT. Hemse spelade också huvudrollen i skräckfilmen Strandvaskaren 2004.

År 2004 blev Hemse anställd på Kungliga Dramatiska Teatern i Stockholm, där hon bland annat spelat huvudrollen som Dottern/Agnes i Mats Eks uppsättning av August Strindbergs Ett drömspel (2007),  som Ofelia i Staffan Valdemar Holms uppsättning av Hamlet (2008) och huvudrollen som Karoline i Michael Thalheimers uppsättning av Kasimir och Karoline (2008). Under våren 2009 medverkade hon som Saima Rönne i Final. Dessutom har Hemse till exempel spelat Clara i Riddartornet (2004); Mária Jefimovna Grékova, Nikolájs väninna, i Anton Tjechovs Platonov (2005) och Aricia, prinsessa från Aten, i Fedra (2006). Hon kan även ses som grannfrun i den tredje säsongen av tv-serien Fröken Frimans krig. Hon har också arbetat som regiassistent vid Nationaltheatret i Oslo.

År 2006 fick hon Dramatens Margaretha Krook-stipendium. 2017 tilldelades hon Gunn Wållgren-stipendiet.

Hon har även läst in ljudböcker, däribland Suzanne Collins Hungerspelen-trilogi.

Filmografi (urval)

1996 – Nu är pappa trött igen

Teater

Roller (ej komplett)

Ljudboksuppläsningar (urval)
 2012 – Hungerspelen av Suzanne Collins
 2012 – Fatta eld av Suzanne Collins
 2012 – Revolt av Suzanne Collins

Referenser

Externa länkar
 
 
 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Personer från Södertälje kommun
Födda 1975
Levande personer
Kvinnor