kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Konsultativt statsråd

Konsultativt statsråd, minister utan portfölj, är en minister som inte är chef för ett departement.

Sverige 
Konsultativt statsråd kallades fram till 1974 års regeringsform ett statsråd som inte var chef för något departement. Av de konsultativa statsråden förväntades större juridisk och byråkratisk expertis; minst två skulle vara utbildade jurister och kallades därför vardagligt för juristkonsulter. Praxis blev att ärenden innan de nådde konseljen skulle beredas antingen genom en allmän beredning eller genom en föredragning för departementschefen och två konsultativa statsråd. Detta kallades en statsrådsberedning och skiljer sig från den nuvarande organisatoriska betydelsen av begreppet Statsrådsberedningen. De konsultativa statsrådens expertis fick särskild betydelse efter parlamentarismens genombrott i Sverige vid tiden kring första världskriget. 

Från 1809 års regeringsform bestod regeringen av justitiestatsminister, utrikesstatsminister, hovkansler, samt ytterligare sex medlemmar som benämndes statsråd.

Från införandet av departement år 1840 blev fem statsråd föredragande departementschefer. Posten som hovkansler avskaffades (den siste hovkanslern, Albrecht Elof Ihre, blev i stället Sveriges förste ecklesiastikminister och kort därefter i stället utrikesstatsminister). Regeringen skulle innehålla ytterligare tre statsråd utan eget departement. Benämningen konsultativt statsråd kom att användas för dessa. Efter hand ökade antalet departement och departementschefer, men antalet konsultativa statsråd förblev tre. Ofta var statsministern ett av dessa.

I och med 1974 års regeringsform avskaffades begreppet konsultativt statsråd. Nu likställs i stället alla statsråd utom statsministern.

Estland 
Estlands premiärminister har rätt till att utse ministrar utan departement till regeringen, men det totala antalet ministrar är begränsat till 15 stycken.

Tyskland 
I Tyskland benämns en federal minister utan departement Bundesminister für besondere Aufgaben, Förbundsminister för särskilda uppgifter.  Enligt etablerad praxis brukar chefen för Bundeskanzleramt, förbundskanslerämbetet, även nomineras av förbundskanslern som minister utan portfölj i regeringen. I samband med Tysklands återförening i oktober 1990 kom flera medlemmar av Östtysklands sista regering att även utses till ministrar utan portfölj i Tysklands förbundsregering.

Se även 
 Statsrådet
 Lista över Sveriges konsultativa statsråd

Källor 
 

Svensk rättshistoria
Politiska titlar
Ej längre existerande regeringsämbeten
Ugglan
Slaget vid Nördlingen

Slaget vid Nördlingen utkämpades den 27 augusti 1634 (juliansk tideräkning) mellan svensk-sachsiska trupper och Katolska ligans trupper strax söder om Nördlingen i Schwaben, Tyskland.

Bakgrund
Efter segern vid Lützen 1632 lyckades svenskarna inte följa upp segern på grund av Gustav II Adolfs död, vilket resulterade i att den kejserliga armén fick tillbaka stridsviljan. På sommaren 1634 återintog man Regensburg och började gå mot Sachsen. Snart stod de kejserliga trupperna utanför staden Nördlingen som fortfarande hölls av protestanterna.

Beskrivning av slaget
Den kejserliga fältherren Matthias Gallas belägrade Nördlingen. Den protestantiska armén under hertig Bernhard av Sachsen-Weimar och fältmarskalken Gustaf Horn ryckte till stadens undsättning. Horn ville ta en ställning och invänta förstärkningar men hertigen ville ha strid. Gallas armé besatte en del av höjderna söder om staden. Mot denna gick Horn på högra flygeln till anfall, medan hertig Bernhard tryggade fronten och Horns återtågsväg. Då anfallet misslyckades, hans trupper råkade i oordning och Gallas anföll över hela fronten, måste han dra sig tillbaka. Den protestantiska armén led ett katastrofalt nederlag. Gustaf Horn tillfångatogs och de protestantiska allierade förlorade 12 000-14 000 man.

Efterspel
Förlusten splittrade inte bara den svenska armén utan hela det evangeliska förbundet.
Även om inga regementen från det egentliga Sverige deltagit i slaget förlorade den svenska armén i Tyskland flera av sina mest kända värvade regementen. Följderna blev betänkliga för Sverige. Axel Oxenstierna skrev i ett brev hem till riksrådet i Sverige: "Jag vet nu snart ingen, som jag rätteligen kan säga att Sveriges krona kan förlita sig på. De som förr hava höjt oss upp i himmelen, säga nu vår nation vara orsak till deras undergång. Största delen låter händerna sjunka, och finnas icke få, som farliga rådslag förehava."

Nederlaget vid Nördlingen bröt den svenska dominansen i Tyskland och för att förhindra Habsburgarnas expansion norrut övertygade kardinal Richelieu kung Ludvig XIII att ge sig in i kriget på protestanternas sida.

Sachsens kurfurste Johan Georg slöt strax efter slaget enskild fred med kejsaren. Svenskarna skulle enligt denna överenskommelse tvingas att lämna Tyskland utan någon ersättning i land. Vägrade de, så lovade kurfursten hjälpa till att driva bort dem. Inte långt efteråt hade så gott som alla de protestantiska staterna i Tyskland slutit liknande fredsavtal med kejsaren. Kurfurstens "skändliga fredsslut" hade "gjort de andre irre och vilde", skrev Oxenstierna till riksrådet.

Källor

Externa länkar 

Nördlingen
1634 i Europa
Nördlingen
Nördlingen
Nördlingen
Slaget vid Nördlingen
Mörner af Tuna

Mörner af Tuna är en utslocknad gren av den svenska adliga ätten Mörner. Den utgjordes av två ätter, en friherrlig och en grevlig.Den har namn efter sätesgården Tuna i Rystads socken (distrikt), idag i Linköpings kommun.

Friherrliga ätten Mörner af Tuna 
Friherrlig adelsätt Mörner af Tuna. Utslocknad år 1824 i Växjö.

Grevliga ätten nr 109 Mörner af Tuna 
Grevlig adelsätt, nr 109 på Svenska Riddarhuset. Utslocknad år 1821 med Carl Carlsson Mörner af Tuna, död 1821.

Detta innebar att ätten upphörde i och med hans frånfälle.

Hans vapensköld krossades av generallöjtnanten greve Jacob De la Gardie vid jordfästningen i Sankt Jacobs kyrka juli år 1821.

Släkttavla (urval)
Siffror i parentes avser tabellnummer enligt Elgenstierna.
 Carl Mörner af Tuna (1605–1665), riksråd, upphöjd till friherre 1652 (1)
 Berndt Didrik Mörner (1639–1710),landshövding (2)
 Gustaf Mörner (1640–1705), militär (4)
 Gustaf Mörner (1673–1834), militär  (5)
 Carl Gustaf Mörner den yngre (1725–1797), hovjägmästare (6)
 Carl Mörner (1755–1821), general, överståthållare och riksståthållare, upphöjd till greve 1800, slöt själv sin grevliga ätt 
  Ludvig Mörner (1764–1823), biskop (7)
 Carl Gustaf Ludvig Mörner (1798–1824), jurist och kammarjunkare, slöt den friherrliga ätten
 Lars Axel Mörner (1642–1676), överste (8)

Källor

Se även
 ätten Mörner
 ätten Mörner af Morlanda
 

Svenska grevliga ätter
Svenska friherrliga ätter
Rödjenäs

Rödjenäs är en herrgård i Björkö socken i Vetlanda kommun i Jönköpings län i Småland.

Rödjenäs är en smålandsherrgård med gamla vid sjön Nömmen. Gården ligger längs gamla vägen mellan Vetlanda och Nässjö på det småländska höglandet. Idag förekommer förutom skogsbruk även konferensverksamhet och aktiviteter som paintboll och kanotpaddling.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Herrgårdar i Småland
Byggnader och anläggningar i Vetlanda kommun
Två väldiga strider om människans själ

Två väldiga strider om människans själ är en väckelsepsalm av biskopen i Strängnäs Adam Teodor Strömberg från 1883. 

Melodi av Burkhard Waldis från 1553, men psalmen kan även sjungas på folkmelodin till psalmen Nu stunden är kommen, o saliga fröjd. I Koralbok för Nya psalmer, 1921 anges att melodin är tryckt i Ein schön Geistlich Sangböck från 1542 med årtalet 1697 satt inom parentes, eftersom melodin "försvenskades" till 1697 års koralbok.

Publicerad som
Nr 577 i Nya psalmer 1921, tillägget till 1819 års psalmbok under rubriken "Det Kristliga Troslivet: Troslivet hos den enskilda människan: Kallelse väckelse och upplysning".
Nr 266 i 1937 års psalmbok fortfarande med inledningsorden "Två väldiga strida...", under rubriken "Kallelse och upplysning".
Nr 536 i 1986 års psalmbok under rubriken "Kallelse".

Svenska psalmer
Det ringer till vila och veckan går ut

Det ringer till vila och veckan går ut / orig. Bön när det ringer Heligsmål, är en helgsmålspsalm, den s.k. "Järvsöpsalmen". Text av ärkebiskop Johan Olof Wallin från 21 juli 1838, skriven till biskopsvisitation i samband med invigning av den nya kyrkan i Järvsö.

Bakgrund
Lördagen den 21 juli år 1838, på aftonen, anlände ärkebiskop Johan Olof Wallin till Järvsö för att inviga kyrkan på Kyrkön i Ljusnan. I det mäktiga kyrktornet hängde nu de tre klockor, som tidigare suttit i den gamla trästapeln. I samma ögonblick som ärkebiskopen steg i båten, vilken skulle föra honom till Kyrkön, började klockorna ringa helgsmål. Denna klockklang följde Wallin ända in i prostgårdens gästflygel, där han betagen av naturens skönhet inspirerades till de verser, vilka är vår nuvarande psalmboks enda helgsmålspsalm. I ett brev till sin hustru berättar han om sin upplevelse: "...det vackraste var att under ena fenstret hafva den ståtliga Ljusnaelfven med hela landskapet på andra stranden midt emot, och strax utanför det 2:dra fenstret den ännu ståtligare Kyrkan, hvars like ej finnes i hela Stiftet, utom Upsala Domkyrka". Wallin lämnade som gåva till Järvsö församling manuskriptet till sin "Bön när det ringer Heligsmål". Det bevaras alltjämt inom glas och ram i kyrkans sakristia. I 1986 års psalmbok finns psalmen som nr 512.

Detta är den enda text av Wallin i dagens psalmbok som inte fanns med i 1819 års psalmbok. I 1937 års psalmbok finns inte andra versen med.

Melodin av Ivar Widéen är från 1916 (h-moll 6/4-dels takt).

Publicerad i
Nya psalmer 1921 som nr 652 med åtta verser, under rubriken "Tidens skiften: Morgon och aftonpsalmer: Vid helgmålsringningen".
1937 års psalmbok som nr 453  under rubriken "Vid helgsmålsringningen".
1986 års psalmbok som nr 512 under rubriken "Helgsmål".
Psalmer och Sånger 1987 som nr 437 under rubriken "Kyrkan och nådemedlen - Helg och gudstjänst".

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1937 i "Den gamla psalmboken" i PDF

Källor
Björklund, Börje Järvsö Kyrka, Hälsinglands Kyrkor XLIV, 1984

Noter

Se även
Järvsö kyrka

Svenska psalmer
Petter Dass

Petter Dass, född troligen 1647 på Nord-Herøy i Herøy i Nordland, död 18 september 1707 i Alstahaug, var en norsk poet, och författare till den berömda diktsamlingen Nordlands Trompet, i vilken livet bland fiskarbefolkning och småbönder skildras initierat. Dass var tillika kyrkoherde i Alstahaug i nuvarande Sør-Hålogalands stift i norra Norge. Han skrev även många psalmer.

Dass tog studentexamen i Bergen, studerade teologi i Köpenhamn och arbetade från 1669 som informator och kaplan tills han 1689 blev kyrkoherde i Alstahaug. Av hans sånger märks Katechismus-Sange, Luthers lilla katekes på vers, samt folklivsskildringen Nordske Dale-Viise och den berömda Nordlands Trompet (postumt 1739), en poetisk beskrivning av Tromsø amt. Dass samlade skrifter utgavs i 3 band 1874–77, med supplementband 1891.

Psalmer
Herre GUD! dit dyre Navn og Ære till svenska av Bertil Wallin 1972, (Herren Lever 1977 nr 806, Den svenska psalmboken 1986 nr 649)
Kristus kom med vann og blod
Om alla mina lemmar 
Solen på himmelen slöt sina ögon 
Välsignad är du, Jesus Krist

Kuriosa
De svenska revyartisterna Hasse & Tage skojar om hans namn i sin nidvisa om Norge, Norgevisan som framfördes av Moltas Erikson. En av verserna däri slutar: "... och deras store ende skald, han heter Petter Dass."

Se även
Petter Dass-priset
Petter Dass-museet i Alstahaugs kommun (Nordland fylkes tusenårssted)

Noter

Externa länkar 
 
 Dikter m.m. i Kalliope
 Petter Dass, författarpresentation och text hos Bokselskap.no.

Norska författare under 1700-talet

Födda 1647
Avlidna 1707
Män
Norska psalmförfattare
Evangelisk-lutherska psalmförfattare
Personer från Alstahaugs kommun
Personer i Norge under 1600-talet
Norska präster under 1700-talet
Norska präster under 1600-talet
Om alle mine lemmer

Om alle mine lemmer är en norsk psalm baserad på en text av Petter Dass från cirka 1704 i bearbetning av Morten Eskesen 1881. Psalen sjöngs ursprungligen på samma melodi som "Det är en ros utsprungen" men numera oftare till en nyskriven melodi av Sigvald Tveit från 1982.

Psalmen har nummer 529 i Norsk salmebok 1984 och ingår även som psalm nummer 8 i Den Danske Salmebog. Den har även  översatts till svenska av Andreas Holmberg 1991 (under titeln "Om alla mina lemmar") men finns inte publicerad i någon av samfunden i Sverige antagen psalmbok.

Noter

Norska psalmer
Johan Nordahl Brun

Johan Nordahl Brun, född 21 mars 1745 i Trondheim, död 26 juli 1816 var en norsk författare och teolog. Brun tjänstgjorde som biskop i Bergen. Brun var representerad i danska Psalmebog for Kirke og Hjem. Brun har ansetts ortodox och bokstavstrogen som teolog. Han var farfar till Svend Brun och farfars far till Lyder Brun.

Brun skrev Udsigter fra Ulriken, en sång som är känd under många namn: Jeg tog min nystemte Cithar, Bergenssangen eller Bergensiana. Sången kallas populärt för Nystemten. Med tiden har den blivit den främsta hymnen till Bergens ära och den sjungs vid högtidligheter i Vestlandsstaden. En annan känd text från Bruns penna är den svulstiga For Norge, Kiempers Fødeland.

Bibliografi (översättningar till svenska)
 Ejnar Tambaskjelfver: tragedie i fem öpningar (Einer Tambeskielver) (nu på swenska öfversatt af H.S. (dvs. Hedvig Sirenia, Götheborg, 1782)
 Ordinations-tal (anonym översättning, Stockholm, 1816)

Psalmer 
 Hos Gud er evig glede (nr 349 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920) översatt av Lina Sandell 
 Jesus lever, graven brast 
 Ånd over ånder, kom ned fra det höye

Externa länkar

Norska biskopar
Norska psalmförfattare
Norska författare under 1700-talet
Födda 1745
Avlidna 1816
Män
Norska präster under 1700-talet
Norska präster under 1800-talet
Jesus lever, graven brast

Jesus lever, graven brast är en påskpsalm av Johan Nordahl Brun från 1786. Nummer 179 i Norsk salmebok 1984. Den är översatt av Andreas Holmberg 1994. Melodin komponerades av Johann Rudolph Ahle 1687. 

Psalmen finns publicerad i sångboken Den nya sången.

Påskpsalmer
Norska psalmer
I en djup, oändlig skog

I en djup, oändlig skog psalmtext av Carl Olof Rosenius, tryckt i tidningen Pietisten nr 1 1849 under rubriken ”Guds barn i mörker och ljus”. Det är en allegorisk dikt som i original omfattar 28 strofer och handlar om vad rubriken anger. 

Sju av stroferna har kommit till särskilt vidsträckt användning, ofta som så kallad barnsång, men sången skrevs för Guds barn i alla åldrar (”Så, Guds barn, går ofta du / djupt i mörker, kanske nu”). Detta öde, att främst räknas som passande för barn, påminner både om hur det gått för Tryggare kan ingen vara och Gullivers resor, för att inte tala om våra folksagor och andra fantasieggande texter! Samtidigt har den berättande, naivt hållna formen gett sången en livslängd som är jämförlig med de andra exemplen ovan. 

Melodin av Oscar Ahnfelt komponerades 1850 (F-dur, 2/4).

Publicerad som
Nr 391 i Hemlandssånger 1891 under rubriken "Kärleken".
Nr 27 i Svensk Söndagsskolsångbok 1929 under rubriken "Guds kärlek och omsorg".
Nr 363 i Guds lov 1935 (där finns alla 28 strofer!), under rubriken "Erfarenheter på trons väg".
Nr 82 i Sions Sånger 1951
Nr 763 i Kyrkovisor för barn under rubriken "Tron".
Nr 506 i Lova Herren 1987 (där finns 12 av stroferna), under rubriken "Guds barns tröst i kamp och prövning".
Nr 270 i Sions Sånger 1981 under rubriken "Barn".

Svenska psalmer
Ängsliga hjärta, upp ur din dvala

Ängsliga hjärta, upp ur din dvala är en psalm med text skriven 1847 av Carl Olof Rosenius. I Herde-Rösten 1892  råder lite annorlunda förhållanden då psalmen försetts med tre nya verser i texterna till nummer 2-4 av Aug. Davis medan verserna 1, 3-7 av Rosenius återges utan att denne uppges som författare.

Musik av Oscar Ahnfelt, 1850.

Publicerad i    
Herde-Rösten 1892 som nr 450, under rubriken "Tröst och uppmuntran". Rosenius finns inte angiven som författare till de fyra av honom författade verserna.
Nya Pilgrimssånger 1892, som nr 268 under rubriken "Strid och lidande".
Nya psalmer 1921 som nr 589 under rubriken "Det Kristliga Troslivet: Troslivet hos den enskilda människan: Trons glädje och förtröstan".
Sionstoner 1935 under rubriken "Nådens ordning: Trosliv och helgelse".
Guds lov 1935 som nr 369 under rubriken "Erfarenheter på trons väg".
1937 års psalmbok som nr 379 under rubriken "Trons prövning under frestelser och lidanden".
1986 års psalmbok som nr 572 under rubriken "Vaksamhet - kamp - prövning".
Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) som nr 333 under rubriken "Tvivel och tro" med nogot annorlunda text än i Den svenska psalmboken.
Psalmer och Sånger 1987 som nr 667 under rubriken "Att leva av tro - Verksamhet - kamp - prövning". 
Lova Herren 1988 som nr 533 under rubriken "Guds barns tröst i kamp och prövning".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Du gjorde väl, du kom!

Du gjorde väl, du kom! är den femte dikten i Carl Michael Bellmans verk Sions högtid med betraktelser över kyrkoårets evangelietexter från första söndagen i advent till palmsöndagen. Dikten har i boken titeln Över evangelium på juledagen.

Dikten är för en tonsättning indelad i nio verser om fyra rader.

Dikten har tonsatts av Staffan Percy som även har sjungit in den på sitt album Under lyktorna från 1979.. 

Delar av dikten har även tonsatts av Eskil Lundström med titel och förstarad Han som ger hjärtat rymd.

Dikten är skriven som religiös sång men finns inte publicerad i någon av trossamfunden i Sverige antagen psalmbok.

Källor

Externa länkar 

Litteratur 1787
Verk av Carl Michael Bellman
Stockholms Fria Tidning

Stockholms Fria Tidning var en svensk tryckt veckotidning utgiven mellan åren 2001 och 2017. Tidningen ägdes av mediekooperativet Fria Tidningar där ETC bland annat ingick. Initiativtagare och grundare av tidningen var Lennart Fernström och Björn Danielsson. Nedläggningen av papperstidningen gjordes då man inte nådde upp till presstödsnivån på 1500 prenumeranter. Efter 2017 fanns enbart den digitala prenumererade versionen Fria.Nu kvar men även den försvann 2019.

Källor

Externa länkar
Stockholms Fria Tidning
 Fria.Nu

Svenska veckotidningar
Svenska tidskrifter
Historiemåleri

Historiemåleri kallas det slag av figurmåleri som återger historiska situationer och händelser, särskilt om de är av mera betydande och ingripande art. På grund av likheter i ämnenas uppfattning och behandling räknas även framställningar ur gudasagor, mytologier och allegoriska motiv till historiemåleriet.

Historia 
Historiemåleriet betraktades från 1600-talet till 1800-talet som den mest prestigefyllda genren inom målarkonsten. Tidiga exempel på historiemåleri är Paolo Uccellos monumentala skildring av San Romano-slaget och Rembrandts Batavernas trohetsed, som målades för rådhuset i Amsterdam. 

Konstakademierna under 1800-talet uppmuntrade och lärde ut historiemåleri. I Sverige hade Konstakademin årliga tävlingar med olika historiska teman med priser och stipendier. Under denna tid gjordes flera av våra mest kända historiemålningar av konstnärer såsom Gustaf Cederström, Carl Gustaf Hellqvist och Johan Fredrik Höckert.

Under 1800-talets andra hälft strävade en yngre generation konstnärer att övergå till andra former av måleri som genremåleri och landskapsmåleri. Detta ledde till en brytning mellan akademi och konstnärer som krävde en ändring av dess ålderdomliga tänkande. Inom Sverige framlades dessa krav av en grupp kallad Opponenterna. Efter detta förlorade historiemåleriet snabbt sin status och ansågs av de flesta konstnärer vara gammaldags och förlegat. Det har dock skapats flera betydande verk under 1900-talet som kan hänföras till denna kategori. Ett exempel är Pablo Picassos Guernica som skildrar bombningen av den lilla spanska staden Guernica.

Kända historiemålare (urval)

Svenska 
Georg von Rosen (1843–1923)
Carl Gustaf Hellqvist (1851–1890)
Gustaf Cederström (1845–1933)
Johan Fredrik Höckert (1826–1864)
Albert Edelfelt (1854–1905)

Andra länder 
Jacques-Louis David (1748–1825) Frankrike
Jean-Louis-Ernest Meissonier (1815–1891) Frankrike
Lawrence Alma-Tadema (1836–1912) Storbritannien
Benjamin West (1738–1820) USA

Källor

Externa länkar

Se även 
Panorama (målning)
Genremåleri
Landskapsmåleri
Porträttmåleri

 
Motiv i konsten
Konsttermer
Johan Fredrik Höckert

Johan "Janne" Fredrik Höckert, född 26 augusti 1826 i Jönköping, död 16 september 1866 i Göteborg, var en svensk målare, känd för sina genre- och historiemålningar. Han var professor vid Konstakademien från 1864 till sin död.

Biografi
Höckert studerade vid Konstakademien i Stockholm 1844–1845 samt för Johan Ringdahl och Johan Christoffer Boklund. Han reste till München 1846, där han stannade tre år. Efter hemkonsten gjorde han en resa till Lappland. Han studerade sedan i Paris 1851–1857, och i Belgien, Nederländerna, England, Spanien, Tunis och Italien. Hans målning Gudstjänst i Lövmocks fjällkapell väckte stor uppmärksamhet på världsutställningen 1855 och förskaffade Höckert guldmedalj, och inköptes senare av franska staten. Målningen intar en viktig plats i svensk konsthistoria genom sitt koloristiska anslag och ljusdunkelbehandling, som visar en direkt påverkan av Rembrandt. Efter hemkomsten till Sverige övergick Höckert till en ljusare färgskala, som förebådade det moderna friluftsmåleriet. Han blev 1857 vice professor och 1864 ordinarie professor vid Konstakademien. Under sina senare år var Höckert främst sysselsatt med Slottsbranden 1697. Målningen blev slutligen nästan färdigställd, så att den kunde ställas ut på Stockholmsutställningen 1866. Den kom dock att möta mycket kritik, och inköptes först 1883 av Nationalmuseum, i vars samlingar fler verk av honom återfinns.Höckert är även representerad på Göteborgs konstmuseum och Norrköpings konstmuseum.

Höckertsvägen i Södra Ängby, Stockholm är uppkallad efter Johan Fredrik Höckert.

Målningar 
Drottning Kristina bortskickar rådet (1840-tal)
Två banditer som dela rovet (1840-tal)
Drottning Kristina och Monaldeschi (1851, Göteborgs konstmuseum)
Gudstjänst i Lövmokks fjällkapell (1854 konstmuseet i Lille)
Det inre av en fiskarstuga i Lappland (1857, Nationalmuseum)
Brudfärd på Hornavan (1858, Nationalmuseum)
Gustav Vasa och Tomt Margit (1859, Utmelandsmonumentet)
Rättvikskulla vid spisen (1860, Göteborgs konstmuseum)
Slottsbranden i Stockholm den 7 maj 1697 (1866, Nationalmuseum)

Källor

Noter

Vidare läsning 

Weibull, Nina (2010), "Höckerts ofullbordade 'Höskörd i Dalarna' (1866)", Det åskådliga och det bottenlösa. Tankar kring konst och humaniora, sid. 197-203, Stockholms universitet: Stockholm,

Externa länkar 

 

Konstnärer från Jönköping
Födda 1826
Avlidna 1866
Svenska historiemålare
Professorer vid Kungliga Konsthögskolan
Ledamöter av Konstakademien
Svenska målare under 1800-talet
Män

Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Måleri

Måleri kan avse:

Måleri (hantverk) –  ett hantverk som syftar till att täcka en yta med färg
Målarkonst – en konstnärlig uttrycksform som består i att framställa bilder (tavlor) med hjälp av färgpigment

Sammansättningar
Dekorationsmåleri – måleri för att i huvudsak försköna en yta
Historiemåleri – figurmåleri som återger historiska situationer och händelser
Porträttmåleri – en avbildning av en bestämd människa

Se även
Svenska Målareförbundet

de:Maler (Begriffsklärung)
nl:Schilder