kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mesallians

Mesallians (fr. mésalliance, av försämrande prefixet mes och alliance, förening), i allmänhet någons giftermål med en person av ringare samhällsställning än hans (hennes) egen; vangifte.

I gamla tider kunde det vara väldigt viktigt att man inte gifte sig utanför sitt stånd utan att man även i den nya familjebildningen behöll sin ställning på den sociala rangskalan och därmed möjligheten att behålla samma ekonomiska levnadsstandard. Kungliga personer skulle bara gifta sig med andra kungliga personer (något som förvisso även brukade ha geopolitiska skäl), adliga personer skulle bara gifta sig med andra adliga, prästdöttrar gifte sig ofta med präster och så vidare. 

Under 1900-talet har betydelsen av eventuella mesallianser minskat och på många håll närmast helt försvunnit, i takt med att personliga meriter har blivit viktigare än börd och då våra dagars sociala klasser inte är lika strikt uppdelade som gamla tiders stånd.

Se även 

 Hypergami

Äktenskap
Politiska termer
Social status
Wenzel Messenhauser

Wenzel Messenhauser, född 4 januari 1813 i Prossnitz, död 16 november 1848 i Wien, österrikisk revolutionär, en mångsidigt begåvad autodidakt. Han ägnade sig i Wien, vid sidan av sin tjänst som löjtnant, åt skönlitterärt författarskap. 

1848 tog han avsked och uppsatte en tidning av liberal färg samt mottog några dagar efter den revolutionära jäsningens nya utbrott i Wien den 6 oktober kommandot över nationalgardet. Han organiserade i hast ett mobilgarde och vidtog även i övrigt energiska åtgärder till stadens försvar mot regeringstrupperna. Då Windisch-Graetz intagit förstäderna, kapitulerade Messenhauser den 30 oktober, nedlade befälet, då striderna ånyo blossade upp, men övertalades att återta det. Efter Windisch-Graetz intåg i Wien gav han sig frivilligt fången och arkebuserades den 16 november, då han brutit mot kapitulationen.

Källor

Externa länkar 

Revolutionärer
Österrikiska militärer
Personer som blivit avrättade av Österrike
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Personer i Österrike under 1800-talet
Personer från Prostějov
Födda 1813
Avlidna 1848
Män
Dave Kushner

Dave Kushner, född 16 november 1965 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk musiker och kompgitarrist i hårdrockbandet Velvet Revolver. Han har tidigare spelat i Wasted Youth, Infectious Grooves, Electric Love Hogs, Cyco Miko, Zilch och Loaded och spelar både gitarr och basgitarr.

Kushner spelar ofta på Fernandes-gitarrer och har en egen signaturmodell där.

Diskografi

Med Velvet Revolver
Studioalbum

EP
2007 – Melody and the Tyranny

Singlar på Billboard Hot 100
2004 – "Slither" (#56)
2004 – "Fall to Pieces"
2007 – "She Builds Quick Machines"

Med andra artister (urval)
 (med Wasted Youth)
 (med Infectious Grooves)
 (med Electric Love Hogs)
 (med Cyco Miko)
 (med div. artister (Cyco Miko))
 (med Zilch)
 (med Shruti Haasan)
 (med PusherJones)

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
KNAC.COM: Exclusive! Interview With Velvet Revolver Guitarist Dave Kushner

Födda 1965
Amerikanska rockgitarrister
Män
Levande personer
Dunungen (film, 1919)

Dunungen är en svensk stumfilm från 1919 regisserad av Ivan Hedqvist och baserad på Selma Lagerlöfs pjäs och novell med samma namn.

Handling
Borgmästarens son Mauritz Fristedt, har blivit innerligt förälskad i bagarens dotter Dunungen.  Borgmästarn ger sitt bifall till förlovningen, eftersom Mauritz i utbyte lovar att försöka pracka på onkel Teodor en packe värdelösa aktier som pappan vill bli av med. Det är till den rike gamle ungkarlen onkel Teodor som Mauritz och Dunungen ska fara på sin förlovningsresa. Dunungen blir fäst vid den barske onkel Teodor och när Mauritz tar fram de värdelösa aktierna och föreslå Teodor ett köp förhindrar Dunungen affären.

Om filmen
Filmen premiärvisades 1 december 1919 . Som förlaga har man Selma Lagerlöfs pjäs Dunungen från 1914 vilken i sin tur baserades på Lagerlöfs novell med samma namn, vilken ingick i samlingen Osynliga länkar från 1894. Filmen var Ivan Hedqvists regidebut och Renée Björlings filmdebut i större sammanhang. Weyler Hildebrand gjorde en nyinspelning av Dunungen 1941 med filmfotografen Julius Jaenzon som även filmade denna version.

Restaurering 
Dunungen restaurerades digitalt av Svenska Filminstitutet 2018. Bland annat kunde filmens tintningsfärger rekonstruerades utifrån ett kort nitratfilmsfragment i EYE Filmmuseums samlingar i Amsterdam och förlorade scener ur filmen rekonstruerades med hjälp av texter och stillbilder. Den restaurerade versionen har en speltid på 102 minuter. Premiärvisningen skedde på stumfilmsfestivalen Le Giornate del cinema muto i Pordenone 2018 och filmen har därefter även visats i Helsingfors.

Rollista i urval

Ivan Hedqvist - Teodor Fristedt, patron 
Renée Björling - Anne-Marie Ehinger, kallad Dunungen 
Jenny Tschernichin-Larsson - Bergsrådinna, Teodors mor 
Ernst Öberg - Fristedt, borgmästare 
Mia Gründer - Borgmästarinnan Fristedt 
Ragnar Widestedt -  Mauritz Fristedt, deras son 
Carl Browallius - Ehinger, bagarmästare, Dunungens far 
Anna Wahlbom - Mor Ehinger 
Bell Hedqvist - Dunungens väninna 
Carl-Gunnar Wingård-  Bagaregesäll 
Bror Öbergson - Borgström, förvaltare 
Bertil Wallroth - Kolmodin, Kungl sekter 
Mia Backman - Frida, hushållerska 
Otto Malmberg - Nyberg, inspektor 
Axel Nilsson - Wilhelmson, trädgårdsmästare

Referenser

Externa länkar
 

Svenska filmer 1919
Selma Lagerlöf-filmatiseringar
Svenska dramafilmer
Svenska stumfilmer
Svenska filmer baserade på pjäser
Filmer i regi av Ivan Hedqvist
533



Händelser

Januari 
2 januari – Sedan Bonifatius II har avlidit året innan väljs Mercurius till påve och tar namnet Johannes II, då han inte vill använda sitt födelsenamn som påvenamn, eftersom Mercurius är en gud i den romerska mytologin.

Okänt datum 
Den bysantinske kejsar Justinianus I:s general Belisarius landstiger i Nordafrika och anfaller vandalerna i Karthago. Vandalernas rike (Gelimer) besegras och Nordafrika blir bysantinskt.

Födda

Avlidna 
13 januari – Remigius av Reims, ärkebiskop i Reims.
Hilderik, kung av Vandalriket.

Källor

Externa länkar
554



Händelser

Okänt datum 
Narses, bysantinsk general, erövrar Italien.
Bysantinska styrkor besegrar visigoterna i Andalusien.

Födda 
Suiko, kejsarinna av Japan.

Avlidna

Externa länkar
Diskografi

En diskografi är en systematisk, ofta kronologisk sammanställning av skivinspelningar (och stundtals andra typer av fonogram, t.ex. fonografcylindrar). En diskografi kan omfatta exempelvis inspelningar av en viss enskild artist, inom en viss musikalisk genre, på ett speciellt skivbolag eller viss typ av skiva (till exempel 78-varvare). En mycket ambitiös variant är så kallade "nationaldiskografier" som omfattar samtliga skivinspelningar från ett helt land.

Diskografin som genre började utvecklas under 1930-talet, främst inom den tidiga jazzforskningen.

I Sverige bedrivs diskografisk forskning och publikationsverksamhet främst av "Avdelningen för audiovisuella medier" vid Kungliga biblioteket (tidigare Statens ljud- och bildarkiv, SLBA), vilken också tillhandahåller ett antal diskografiska databaser via internet.

Databaser för diskografier på Internet 
 Allmusic (tillika recensioner och information om genrer)
 Discogs
 MusicBrainz
 Rate Your Music
 Svensk mediedatabas

Externa länkar 
 Svensk mediedatabas
 Diskografi.se – innehåller diskografier för flera olika artister och grupper
 The Online Discographical Project – stor skivmärkesvis upplagd diskografi över främst amerikanska 78-varvsmärken
 Diskografier över 78-varvare på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960
Narses

Narses, född 478, död 573, var tillsammans med Belisarius en av de två framgångsrika generaler som tjänade under den bysantinska kejsaren Justinianus.

Narses var ursprungligen eunuck vid det kejserliga hovet i Konstantinopel. Utan att ha förvärvat sig kunskaper eller fått någon utbildning för krigaryrket lyckades han, trots sitt oansenliga yttre, ta sig upp till en hög ställning i samhället. En tid var han riksskattmästare, och år 538 skickades han att understödja Belisarius i kriget mot ostrogoterna i Italien. Han råkade emellertid snart i oenighet med överbefälhavaren.

År 551 fick han högsta befälet över alla de östromerska stridskrafterna i Italien, med vilka även barbarer var förenade. Han utvecklade i kriget en beundransvärd kraft och skicklighet. Ostrogoternas konungar Totila och Teia besegrades och föll, och 554 var hela Italien i Justinianus den förstes våld, varefter Narses styrde landet som kejsarens ståthållare. Det berättas att han i harm över en skymf han tillfogades av hovet tillkallade langobarderna till Italien. Efter Narses död föll dessa också in i landet och bemäktigade sig det 568.

Källor 
 

Födda 478
Avlidna 573
Bysantinska militärer
Män
Personer i Bysantinska riket under 400-talet
Personer i Bysantinska riket under 500-talet
Stig Hadenius

Stig Gunnar Hadenius, ursprungligen Karlsson, född 25 juni 1931 i Brunneby, Östergötlands län, död 11 mars 2010, var en svensk historiker,  journalist och publicist. 

Hadenius föräldrar var säteriägaren David Karlsson och hans hustru Dagny, född Bye, vilkas två söner antog namnet Hadenius.

Hadenius disputerade i historia 1964 på svensk unionspolitik. Han var docent vid Göteborgs universitet, sekreterare i pressutredningen av år 1972, chefredaktör på Västgötademokraten (s) i Borås samt pressattaché i Washington DC, innan han blev Sveriges första professor i journalistik vid Stockholms universitet. Hadenius skrev barnböcker, läroböcker, böcker om politisk nutidshistoria samt en biografi om Gustaf V. Hans mest framgångsrika bok är Massmedier: press, radio & TV i den digitala tidsåldern med Lennart Weibull och Ingela Wadbring, som trycktes i ett stort antal upplagor. Han deltog ofta med kritiska inlägg i offentliga debatter i till exempel Dagens Nyheter. Han utnämndes även till hedersledamot av Östgöta nation i Uppsala.

Hans bok Svensk politik under 1900-talet. Konflikt och samförstånd finns i fem svenska upplagor (1985, 1987, 1995, 1996, 2000) och har översatts till engelska (1997), franska (1989), tyska (1990), ryska (1997), japanska (2000) och kinesiska (1990). Hans bok Om Sverige har översatts till engelska (1992), franska (1990), tyska (1990) och holländska (1993). Drottning Victoria av Sverige blev hans sista bok och kom ut efter hans död.

Hadenius gifte sig första gången 1956 med överläkaren Anne-Marie Holmgren och andra gången 1983 med Ann Lindgren. I första äktenskapet föddes sonen Patrik Hadenius.

Källor

Noter 

Svenska professorer i journalistik
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Alumner från Göteborgs universitet
Män
Födda 1931
Avlidna 2010
Personer från Brunneby socken
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Hedersledamöter vid Östgöta nation i Uppsala
Return to Forever

Return to Forever var en jazz fusiongrupp som bildades av jazzpianisten Chick Corea i början av 70-talet. 1975 vann de "Grammy Award for Best Jazz Performance by a Group".

Medlemmar

1972
 Chick Corea - piano, keyboards
 Airto Moreira - Trummor och slagverk
 Stanley Clarke - Bas
 Flora Purim - Sång
 Joe Farrell - Flöjt och saxofon

1973
 Chick Corea - Piano, orgel, cembalo och keyboards
 Bill Connors - Akustisk- och Elgitarr
 Stanley Clarke - Bas och gitarr
 Lenny White - Trummor och Slagverk

1974-1975
 Chick Corea - Piano, orgel, slagverk och keyboards
 Al Di Meola - Akustisk- och Elgitarr
 Stanley Clarke - Bas och orgel
 Lenny White - Trummor och slagverk

Diskografi
1972 – Return to Forever
1973 – Light as a Feather
1973 – Hymn of the Seventh Galaxy
1974 – Where Have I Known You Before?
1975 – No Mystery
1976 – Romantic Warrior
1977 – Musicmagic
1977 – RTF Live
1980 – Best of Return to Forever
1996 – Return To The Seventh Galaxy: The Anthology
1996 – This Is Jazz, Vol. 12

Amerikanska jazzgrupper
Carl Seuerling

Carl Gottfried Seuerling, född 1727 i Ortrand i Sachsen, död 14 maj 1795 i Örebro, var en svensk skådespelare och teaterchef invandrad från Tyskland. Han var direktör för sitt eget teatersällskap, Seuerlingske Comoedie-Trupp.

Biografi
Seuerling kom till Sverige ca 1760 och blev medlem i Peter Lindahls teatertrupp, som han övertog då han 1768 gifte sig med dennes dotter, Margareta Lindahl (1746–1820). 

Sällskapet annonserade sin ankomst till en stad genom att paradera på marknaden med Harlekin i spetsen medan de utropade programmet, och uppträdde i lador och liknande i Sverige och Finland. Han själv talade med tysk brytning, och medlemmarna var ofta utlänningar; primadonnan anges ha varit från Norge. Han själv var ambitiös och var ofta irriterad på sina skådespelares dåliga disciplin – bl.a. hade Adam en gång druckit sig berusad under en föreställning av skapelsen, och Seuerling, som spelade Gud, röt då ut i kulisserna "Atham, du ferbannete mensch, er du icke att kut fater roper tig". Sådana scener gjorde att sällskapet ofta karikerades, vid hovet och på Dramaten.

Seuerling var den som introducerade William Shakespeare på svensk scen genom att 5 augusti 1776 i Norrköping sätta upp Romeo och Julia, med sin hustru i huvudrollen som Julia. 

Han var far till lantmätare Carl Fredrik Seijerling (1770–1838), skådespelaren Gustaf Wilhelm Seuerling, skolläraren Gottfrid Ferdinand Seuerling (1775–1826), skådespelaren Carolina Seuerling (1769–1821), musikern Charlotta Seuerling och guvernanten Gustafva Margaretha Seuerling (1786–1863).

Källor 

Andersson, Ingvar, Gustavianskt.

Svenska skådespelare under 1700-talet
Finlands teaterhistoria
Födda 1727
Avlidna 1795
Män
Svenska teaterchefer under 1700-talet
Personer från Sachsen
Vila (mytologi)

Vila är i sydslavisk mytologi ett kvinnoväsen, motsvarande ryska rusalka, skogsrå eller vattennymf, älva, i äldre tid även förekommande hos andra slaver. 

Enligt folktron vistades de i skogar, där de med pilar jagade vilddjur, eller vid floder, där de nattetid trådde sina danser vid månsken. Några vilor troddes också sväva i molnen för att framkalla storm. De ansågs farliga för människor, som störde deras samkväm, men kunde även ingå fostbrödralag med trofasta hjältar. I Bulgarien kallades de samovily, samodivy eller judy. De har spelat en ofantlig roll i den sydslaviska folkpoesin. I sydslavernas diktning används vila ofta som omskrivning för mö, herdinna i allmänhet.

Källor

Slavisk mytologi
Sandjak

Sandjak kan syfta på:
Sandjak – en administrativ region i det osmanska riket, se Sancak
Skolplansch

En skolplansch är en plansch med beskrivande bilder i stort format, vilken kan hängas upp för att användas i skolornas undervisning.

Historik
Skolplanscher var ett äldre sätt att med hjälp av illustrationer försöka förmedla kunskap i skolorna. Vanliga förekommande motiv är bland annat växter, djur, årstider, främmande miljöer och historiska händelser och sådant som står i bibeln. De var då snarlika bonader men var uppklistrade på kartong med en upphängningskrok. Den hängdes vanligtvis upp mot skrivtavlan. Det fanns flera storlekar. Skolplanscher var vanliga i folkskolan i Sverige från 1890-talet till 1970-talet. Eftersom 1900 års normalplan förespråkade åskådlighet i undervisningen, blev skolplanscherna ett vanligt medel för lärarna att hjälpa barnen förstå skolkursens innehåll. Skolplanschen har med tiden blivit ersatt av diabilder, OH-bilder, filmprojektor, video eller en kombination av dator och videoprojektor. Det finns bokverk som bygger på illustrationer av skolplanscher.
Skolplanscherna är numera samlarobjekt. Några av dem är gjorda av kända konstnärer som Nils Kreuger och Nils Tirén.

Se även
Planschverk

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Läromedel
Axel Nilsson (skådespelare)

Axel Emanuel Nilsson, född 1 mars 1876 i Karlskrona stad, död  13 maj 1953 i Listerby, var en svensk skådespelare och operettsångare.

Biografi
Nilsson studerade sång för Ragnar Grevillius och Hedvig Bergström och hade sitt första engagemang 1897-1898 vid Folkteatern i Göteborg. Därefter spelade han 1900-1901 vid Vasateatern och Djurgårdsteatern, 1901-1904 vid Folkteatern i Stockholm, 1904-1905 hos Anton Salmson, 1905-1907 hos Hugo Rönnblad, 1907-1909 vid Folkteatern i Stockholm, 1909-1910 vid Operett-teatern, 1910-1913 hos Einar Fröberg och 1915-1918 vid Blancheteatern. 

Filmkarriären inleddes därefter och han var engagerad vid Svensk Filmindustri åren 1918-1930.

Filmografi (urval)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

Svenska operettsångare
Födda 1876
Avlidna 1953
Svenska skådespelare
Svenska sångare
Män
Personer från Karlskrona
Svenska stumfilmsskådespelare
641

641 (DCXLI) var ett normalår som började en måndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
En revolt tvingar bort den bysantinske kejsaren Heraklonas och hans mor Martina från makten. Konstans II blir ensam kejsare.
Araber intar Caesarea.

Födda 
Jayasimha I, kung av Östra Chalukyas.

Avlidna 
Heraclius, bysantinsk kejsare.

Externa länkar
Mia Backman

Amanda Maria (Mia) Backman född 17 november 1877 i Janakkala Finland och död 26 mars 1958 i Helsingfors var en finländsk skådespelare. Hon var mor till skådespelaren och teaterchefen Fritz-Hugo Backman.

Filmografi
1954 - Leena 
1933 - Voi meitä! Anoppi tulee 
1931 - Rovastin häämatkat 
1919 - Dunungen 
1916 - Eräs elämän murhenäytelmä (kabaresjungare Lussie Dalty)
1915 - Kesä (tant Bernard)
1913 - Nuori luotsi (Leena, Eeros mamma)

Teater

Roller

Referenser

Noter 

Födda 1877
Avlidna 1958
Finländska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Personer från Janakkala
Bror Öbergson

Bror Valfrid Öbergson, född 5 november 1881 i Stockholm, död 17 november 1943 i Västerlövsta, Västmanlands län, var en svensk skådespelare. 

Han var från 1928 och till sin död gift med operettsångaren Julia Ewert.

Filmografi (urval)
 
1931 - En kärleksnatt vid Öresund 
1919 - Dunungen

Teater

Roller (ej komplett)

Regi

Referenser

Noter

Svenska skådespelare
Män
Födda 1881
Avlidna 1943
Wilhelm av Wied (1876–1945)

Wilhelm av Wied (Vilhelm I, eg. Wilhelm Friedrich Heinrich), furste av Albanien, prins av Wied, född 26 mars 1876 i Neuwied, död , var en tysk prins och militär vilken under några månader 1914 var furste av Albanien.

Biografi
Wilhelm av Wied var son till generalen och politikern Wilhelm av Wied (1845–1907) och dennes hustru prinsessan Marie av Nederländerna (1841–1910). En yngre bror till Wilhelm var Victor av Wied, vilken 1933–1943 var tysk ambassadör i Sverige. En faster till Wilhelm var drottning Elisabet av Rumänien och en moster var drottning Lovisa av Sverige och Norge.

Regeringstid
Wilhelm av Wied var major i preussisk tjänst, då han den 6 februari 1914 mottog Albaniens krona. Han landsteg i Durrës den 7 mars samma år. Hans uppgift var att organisera det från Turkiet lösgjorda Albanien som självständig stat. Han stötte genast på starkt motstånd i det nya landet, vars sinsemellan oeniga stammar och partier låg i ständig fejd. Wilhelm fick inte tillräckligt med stöd från stormakterna för att kunna göra sin härskarauktoritet gällande och när en albansk upprorsrörelse tog fart i början av första världskriget, fann sig fursten föranlåten att 3 september 1914 lämna Durrës ombord på ett italienskt krigsfartyg. Han förbehöll sig emellertid för framtiden sina furstliga rättigheter och förklarade i sin avskedsproklamation, att han för fullbordan av sitt påbörjade verk "ansett det lyckligast att under någon tid resa västerut". 

Under kriget visade han en gång sina albanska intressen genom att utfärda en protest mot en förklaring om italienskt protektorat över Albanien, men hävdade inte sina tronanspråk vid något senare tillfälle.

Familj
Wilhelm förmäldes 30 november 1906 med Sofia av Schönburg-Waldenburg (född 21 maj 1885, död 3 februari 1936) och hade med henne en son och en dotter. Han bodde sedan 1925 i Rumänien och avled där 1945.

Galleri

Noter 

Albaniens regenter
Födda 1876
Män
Avlidna 1945
Wilhelm
Personer från Neuwied
787

787 (DCCLXXXVII) var ett normalår som började en måndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Andra konciliet i Nicaea innebär slutet på den första ikonoklastiska perioden i Bysantinska riket.

Födda 
Li Deyu, kinesisk kansler.

Avlidna 
17 mars – Han Huang, kinesisk kansler.
7 september – Zhang Yanshang, kinesisk kansler.
25 oktober – Cui Zao, kinesisk kansler.

Externa länkar
Richard Roxburgh

Richard Roxburgh, född 1 januari 1962 i Albury, New South Wales, är en australisk skådespelare.

Roxburgh har varit med i filmer som Van Helsing (2004), The League (2003), Mission Impossible 2 (2000) Baskervilles hund (2002) och The One and Only (2002). Roxburgh är gift med skådespelaren Silvia Colloca sedan 25 september 2004.

Filmografi (i urval) 

 (TV-film)

 (röst)

Källor

Externa länkar 

Australiska skådespelare under 2000-talet
Män
Födda 1962
Levande personer
Skådespelare från New South Wales
Personer från Albury
Chang Bhakar

Chang Bhakar eller Changbhakar var en brittisk vasallstat i Chutia Nagpur (norra Gondwana), Indien. Statens yta var 2 346 km², och större delen av befolkningen var gonder.

Härskare

Bhaiya 
 1819 - 18.., Man Singh Deo
 1848 - 1865, Janjit Singh Deo
 1 december 1865 - 1897, Balabhadra Singh Deo
 1897 - 1932, Mahabir Singh Deo
 1932 - 1947, Krishna Pratap Singh Deo

Externa länkar
 Worldstatesmen - Chang Bhakar

Källor
 

Historiska indiska stater
Ugglan
Kharsawan

Kharsawan (hindi: खरसावाँ) är en stad i distriktet Pashchimi Singhbhum, i delstaten Jharkhand, Indien. 

Kharsawan var även namnet på en vasallstat i Chutia Nagpur i Brittiska Indien.

Externa länkar 
 Worldstatesmen - Kharsawan

Historiska indiska stater
Puruliya

Puruliya (alternativt Purulia, bengali পুরুলিয়া) är en stad i den indiska delstaten Västbengalen. Den är administrativ huvudort för distriktet Puruliya och hade 121 067 invånare vid folkräkningen 2011, med förorter 126 815 invånare.

Källor

Orter i Västbengalen
Medninagar

Medninagar (alternativt Medininagar, fram till 2004 Daltonganj) är en stad i den indiska delstaten Jharkhand och är huvudort för distriktet Palamu. Folkmängden uppgick till 78 396 invånare vid folkräkningen 2011, med förorter 120 325 invånare. 

Stadens före detta namn, Daltonganj, var efter en brittisk överste vid namn Dalton. Medninagar ligger på högplatån Chutia Nagpur vid floden Norra Koel. Närmaste flygplats finns i delstatshuvudstaden Ranchi, 18 mil sydöst.

Källor

Orter i Jharkhand
Sonen

Sonen är namnet på den andra personen i Treenigheten eller Gudomen i kristen tro.

Kristendomen tror på en enda Gud (5 Mos 6:4). Men man tror att det inom denne ende Gud finns tre Gudomliga personer: Fadern, Sonen och den Helige Ande.

Fadern är alltings ursprung och källa och har funnits i all evighet. Sonen är "av samma väsen som Fadern" och "född av Fadern före all tid" (Nicaenska trosbekännelsen). Det finns alltså ingen tid, då Sonen inte funnits. Sonen blev vid vår tideräknings början människan Jesus Kristus.

Se även
Jesus
Jesusmyten
Jesu historicitet
Ahistoriska hypotesen
Kristologi
Treenigheten
Kristen tro

Källor

Fotnoter

Jesus
Kristologi