kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rudolf Jugert

Rudolf Jugert, född 30 september 1907 i Hannover i Tyskland, död 14 april 1979 i München, var en tysk regissör, manusförfattare och skådespelare.

Regi i urval 
1969 - Jacques Offenbach (TV)
1964 - Kennwort: Reiher 

1962 - Frauenarzt Dr. Sibelius 
1960 - Endstation Rote Laterne
1960 - Die junge Sünderin
1959 - Die feuerrote Baronesse  
1957 - Eva küßt nur Direktoren
1956 - Studentin Helene Willfüer
1956 - Rosen im Herbst/Effi Briest
1952 - Nachts auf den Strassen
1948 - Film utan namn (Film ohne Titel)

Filmmanus 
1948 - Film utan namn (Film ohne Titel)

Källor

Externa länkar 

Födda 1907
Avlidna 1979
Tyska skådespelare under 1900-talet
Tyska manusförfattare
Tyska filmregissörer
Män
Skådespelare från Niedersachsen
Personer från Hannover
Höle klack

Höle Klack är det högsta berget i Rengsjö socken. Den tillhör byn Nordanhöle och sträcker sig 352 meter över havet. Namnet har berget fått på grund av sin klackliknande form.

Från toppen har man en vid utsikt över Rengsjötrakten och dess kuperade landskap.

Berg i Hälsingland
Berg i Bollnäs kommun
En ung mans väg ...

En ung mans väg är en svensk dramafilm från 1919 i regi av Carl Barcklind.

Om filmen
Filmen premiärvisades 8 december 1919. Den spelades in vid Palladiumfilms ateljéer i Hellerup Danmark med exteriörer från Torups och Skabersjö slott i Skåne. Som förlaga har man Karl Gustav Ossiannilssons roman En ung mans väg till ena pigo som utgavs 1914. Det handlar om den unge osäkre pojken Mannberg med ett oantal antal finnar och ett lyckligt sexliv enligt han själv.

Rollista (i urval)
Christian Schröder – Harald Mannberg, jur kand 
Helen Gammeltoft – Marianne Gyllenborg, von Dufvas niece 
Torben Meyer – Agapetus von Dufva, slottsherre på Högvalla 
Axel Hultman – Jonas Lundström, överliggare, kallad Luntis 
Filip Beck – Borg på Högvalla, förvaltare 
Oda Larsen – Borgs hustru 
Sven Hylsberg – Börje, deras son 
Lena Hägg – Frida 
Asti Jensen – Märta 
Karina Bell – Olga, deras döttrar 
Johannes Ring – Mannberg, general, Haralds far
Mikael Mannberg – Götes osäkre son, killen som alltid förlorar i slutet.

Källor 

Svenska dramafilmer
Svenska filmer 1919
Svenska stumfilmer
Svartvita filmer
Filmer i regi av Carl Barcklind
Svenska filmer baserade på romaner
Förlorade filmer
Stora famnen

Stora famnen är en svensk dramafilm från 1940 i regi av Gustaf Edgren, efter Gösta Gustaf-Jansons  roman med samma namn.

Handling
Grosshandlare Koger har hand om ett stort arv som alla inom släkten Koger vill åt. Det är inte alltid pengar gör folk lyckliga.

Rollista
Sigurd Wallén - grosshandlare K.A. Koger
Olof Molander - Henning Koger, grosshandlarens brorson
Erik "Bullen" Berglund - direktör Magnus Koger, grosshandlarens andre brorson
Hjördis Petterson - Fanny Koger, Magnus fruga
Britt-Lis Edgren - Ulla Koger, dotter till Magnus och Fanny
Gerda Lundequist - Karolina Koger, grosshandlarens mor
Håkan Westergren - Jack Blom
Allan Bohlin - Bertil Hansson, grosshandlarens systerson
Signe Hasso - Eva Richert, assistent på Sociala hjälpbyrån
Marianne Löfgren - Märta Blom, Jacks syster
Siri Olson - Aina Blom, Jacks syster
Kotti Chave - Acke Blom, Jacks bror
John Norrman  Blom, far till Jack, Märta, Aina och Acke
Eric Abrahamsson - Lundin, kamrer hos grosshandlaren
Åke Ohberg - Ivar Bergström
Bror Bügler - Sven Lindgren
Viran Rydkvist  Amalia, grosshandlarens hushållerska

Mindre roller, ej krediterade, urval
Lill-Tollie Zellman - Bertils fästmö
Nils Jacobsson - assistent vid Sociala hjälpbyrån
Gunnar Sjöberg - advokat
"Kulörten" Andersson - vaktmästare på fjällhotell
Mona Geijer-Falkner - portvaktsfrun
Gaby Stenberg - expedit i modeaffär
Douglas Håge - portier
Helge Mauritz - konstapel

Om filmen  
Filmen hade premiär på biograf Röda Kvarn i Stockholm den 13 augusti 1940 och har sedan dess visats ett flertal gånger på SVT.

Externa länkar 
 

Filmer 1940
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Strigel

Strigel är en läderrem som används för att uppnå den absoluta skärpan på ett eggverktyg. Striglar kan vara manuella eller motordrivna. Strigeln skall arbeta i riktning från eggen.

Om strigelns släta sida används är den obehandlad, men om köttsidan används måste den gnidas in med polermedel. Hur grovt medlet är avgör hur fort en strigel avverkar metall i eggen, och också hur fin egg man kan få. På en strigel behandlad med olja och autosol, kan en rakkniv striglas så vass att den skär av ett fritt hängande hårstrå. En mjukare strigel har en tendens att runda eggen mer än en hård strigel. Samma fenomen uppstår om man trycker hårt mot strigeln, då böjer sig lädret kring eggen så att den rundas mot slutet och blir trubbigare. Därför är det viktigt att använda lätt hand under utförandet.

En strigel för fina eggar skall aktas för smuts, damm och repor/hack i lädret. Polermedel och fett drar ofta till sig smuts, och smutsar dessutom själva ner. En strigel kan vara monterad på till exempel en träbit eller också vara frihängande. En frihängande strigel måste hållas spänd så den inte sviktar och rundar av eggen.

Referenser

Verktyg
Skinn
Lejon på stan

Lejon på stan är en svensk dramafilm från 1959 i regi av Gösta Folke.

Handling 
Charlie är en gammal cirkusartist som slutat efter en olycka i en trapets. När en cirkus sedan kommer till stan släpps deras lejon löst.

Om filmen 
Lejon på stan premiärvisades 26 december 1959 på biograferna Röda Kvarn och Fontänen i Stockholm. Filmen spelades in i Filmstaden Råsunda med exteriörer från Öregrund av Martin Bodin. 

Lejonet Simba som användes i filmen togs till Sverige som tre månaders unge från Södra Sudan av Sigvard Berggren (grundare av Borås djurpark). Sigvard Berggren bestämde sig för att tämja och uppfostra honom i fullkomlig frihet. Lejonet var aldrig kopplat med rep eller kedjor utan fick springa fritt ute med husse tills det var ungefär ett och ett halvt år gammalt.

Roller i urval 
Nils Poppe – Charlie 
Peter Thelin – Janne 
Jan Erik Lindqvist – Waldemar Walle Blom, hans far 
Ann-Marie Gyllenspetz – Greta Berg, lärarinna 
Herman Ahlsell – Carl-Adam Adde Pettersson, signaturen CAP, journalist på Kuriren 
Sigge Fürst – Vogel, polismästare 
Olof Thunberg – borgmästaren 
Git Gay – Astrid Johansson, alias Miss Corinna 
Hugo Björne – redaktör på Kuriren 
Ragnar Arvedson – Nisse, alias Fakir Ali Akbar 
Malou Blomberg – Sylvia 
Marianne Lindberg – Sylvias mamma 
Åke Fridell – cirkusdirektören 
Dagny Lind – borgmästarinnan
Sigvard Berggren - Stand-in för Nils Poppe i brottningscener med Simba

Musik i filmen 
The Old Clockmaker, kompositör Art Strauss och Ronnie Dale
Paris' entrésång ur Den sköna Helena, kompositör Jacques Offenbach
Serenad, kompositör Hans Åke Gäfvert 
Blinka lilla stjärna där, text Betty Ehrenborg-Posse till fransk melodi 
Hjärtats saga/Vart hjärta har sin saga, kompositör Wilhelm Åström, text Sigurd
Last Train, kompositör och text Carl-Gunnar Kjellén och Rune Furén 
På blomsterklädd kulle, text Wilhelmina Åström till folkmelodi 
Vandringen i världen, text Albert Engström till folkmelodi  
Imse Vimse Spindel, gammal barnramsa 
Wenn die Blätter leise rauschen, tysk folkvisa
Flugan stökar i stugan, kompositör Peter Thelin text av Rune Lindström
Jag äger hela staden, och stora esplanaden, kompositör Peter Thelin text av Rune Lindström
Sitter i köket och nubbar, kompositör Peter Thelin text av Rune Lindström

Svenska filmer 1959
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gösta Folke
Svenskspråkiga filmer
Filmmanus av Rune Lindström
Svenska 1950-talsfilmer
Hane (vapendel)

En hane är den del på ett gevär, en pistol eller en revolver som genom att direkt träffa tändhatten, eller genom att slå till ett stift som träffar tändhatten, avlossar skottet.

En hane kan vara utanpåliggande, det vill säga synlig från vapnets utsida och möjlig att spänna med till exempel tummen, eller inbyggd, det vill säga ej synlig från vapnet utsida. Även en del moderna vapen är försedda med mekanismer som arbetar med en hane, ett exempel är den svenska automatkarbinen AK4.

På äldre typer av eldvapen, försedda med luntlås, hjullås, snapplås eller flintlås, slår inte hanen till en tändhatt men utför likväl en liknande rörelse som har till syfte att antända vapnets drivladdning.

Handeldvapen
SES Sirius

SES Sirius (tidigare Nordic Satellite AB, Nordiska Satellitaktiebolaget och NSAB) var ett företag som tillhandahöll telekommunikation (främst television) för Norden och Baltikum via Siriussatelliterna. Företaget uppgick 2010 i SES Astra.

Historik
NSAB bildades 1982 när den svenska och den norska regeringen bildade NSAB för att samarbeta kring telekommunikation via satellit. Företaget ägdes till 85 procent av Sverige och till 15 procent av Norge. 1989 blev NSAB helsvenskt genom att Norge sålde sin andel till Sverige.

Den första satelliten, Tele-X, sköts upp i april 1989. Rymdbolaget (SSC) fick i uppdrag att sköta satelliten. SSC köpte NSAB 1993 och från februari 1994 blev företaget hälftenägt mellan SSC och Teracom.

Under hösten 1993 hade NSAB köpt den brittiska satelliten Marcopolo 1, uppskjuten augusti 1989, av British Sky Broadcasting. NSAB lät satelliten byta namn till Sirius 1 och lade den på en position nära Tele-X. Satelliten kunde börja användas i början av 1994 och var fullbokad före årets slut.

Den andra Siriussatelliten Sirius 2 beställdes av Aerospatiale 1994 och kunde skjutas i november 1997. Några månader senare togs Tele-X ur tjänst. Sirius 3 beställdes 1997 och sköts upp i oktober 1998.

Tele Danmark köpte 1996 en andel på 25 procent av NSAB från SSC och Teracom.

Sirius 1 flyttades år 2000 till en ny position vid 13 grader väst och fick därmed beteckningen Sirius W. Sirius W skrotades slutligen i december 2003.

I juli 2000 sålde både Teracom och Tele Danmark sina andelar i NSAB till SES Astra som blev hälften ägare med SSC. SES Astra kunde öka sitt innehav till 75 procent i december 2003 genom köp av aktier från SSC. Företaget bytte namn till SES Sirius i december 2005 för att reflektera den nya ägarbilden och för att få med varumärkesnamnet i företagsnamnet.

I november 2007 sköts Sirius 4 (senare Astra 4a) upp för att ersätta Sirius 2 och 3. I januari 2008 hade alla kanaler som tidigare sänt på Sirius 2 och 3 flyttats till Sirius 4. Sirius 2 flyttades i april 2008 till en ny position på 31,5 grader öst och fick samtidigt den nya beteckningen Astra 5A. Astra 5a är inte längre i bruk.

I mars 2010 köpte SES Astra resterande delarna av SES Sirius och i slutet av juni blev företaget integrerat i SES Astra, och därmed används inte namnet Sirius längre. Satelliten Sirius 4 bytte namn till Astra 4A.

I maj och september 2011 omorganiserades SES Astra och försågs med ett nytt varumärke i syfte att effektivisera hela företagets verksamhet under en och samma ledning och under ett gemensamt varumärke, SES. Åtgärderna omfattade företagets två tidigare verksamma enheter, SES Astra och SES World Skies.

Satelliter
SES Sirius hade vid sammanslagningen med SES Astra tre helägda satelliter, nära positionen 5 grader öst:
Sirius 2, senare Astra 5A, flyttades till 31,5 grader öst, togs ur drift 15 januari 2009
Sirius 3, backup till Sirius 4, ej längre i drift
Sirius 4, numera Astra 4A, ersatte Sirius 2 och 3

Källor
http://se.ses.com/6492299/news/2010/4489198

Svenska telekommunikationsföretag
Rymdfart
Företag bildade 1982
Kula (ammunition)

Kula är en traditionell benämning för projektilen till finkalibrig ammunition (även kallad kulammunition). Namnet kommer från att historiskt tidiga handeldvapen från början sköt sfäriska projektiler, så kallade kulor. Militärt är benämningen kula dock enbart traditionell och finkalibriga projektiler betecknas projektil istället för kula.

Etymologi 

Benämningen kula kommer från den kulformade ammunition som användes i gamla mynningsladdade handeldvapen. Då kulorna behövde färdas genom hela eldröret vid mynningsladdning behövde dessa vara runda för att minimera risken att kulan fastnar. Då dessa vapen saknade räffling gjordes kulorna runda även av stabiliseringsskäl, då en avlång projektil skulle tumla om avlossat från dessa typer av vapen.

Under andra halvan av 1800-talet började dock handeldvapen bli bakladdade och räfflade vilket skapade möjligheten att ge kulorna en mer utdragen form. Eftersom tvärsnittsarean i förhållande till massan minskade så ökade räckvidden kraftigt. Trots att kulor då ej längre var kulformade (sfäriska) i formen så kom namnet kulor att stanna kvar i svenskan.

Form 
Kulor kan utformas på många olika sätt och kan bestå av flera olika metaller och laddningar (till exempel spårljus). Dock finns det ett antal historiska grundutformningar som bör nämnas.

Se även 
Dumdumkula
Halvmantlad ammunition
Helmantlad ammunition
Övningsammunition
Blind ammunition

Referenser

Noter 

Finkalibrig ammunition

es:Ojiva (estadística)
Vildmarkens sång

Vildmarkens sång är en svensk-norsk dramafilm från 1940 i regi av Helge Lunde och Gösta Stevens.

Om filmen 
Filmen premiärvisades 5 februari 1940 på biograferna Röda Kvarn och Fontänen i Stockholm. Filmen spelades in vid Norsk Films ateljé på Jar utanför Oslo med exteriörer från Kajanas, Sallas och Suomussalmis omgivningar i Finland samt Valdres i Norge av Per Jonson, Rudolf Frederiksen och Reidar Lund. Som förlaga har man den tyske militärofficeren och författaren F.W. Remmlers novell Bastard. Helge Lunde hade personligen skött dressyren av bland annat varghunden Volk, som spelar en nyckelroll i filmen.

Roller i urval 
Georg Løkkeberg - Burtaj, jägare 
Gabriel Alw - Amgan, Burtajs far 
Hilda Borgström - Taina, Burtajs mor 
Signe Hasso - Aitanga 
Georg Blickingberg - Jarlule, Aitangas far 
Karl Holter - Iwan, bonde 
Alfred Maurstad - Wasilj, Iwans son 
Sven Bergvall - tungusernas hövding 
Bjørg Riiser-Larsen - hövdingens dotter 
Joachim Holst-Jensen - fångvaktare 
Emil Fjellström - fångvaktare 
Holger Löwenadler - länsman 
Gunnar Olram - tungus 
Einar Vaage - tungus 
Guri Stormoen - en rysk flicka 
Oscar Egede-Nissen - Wasiljs ryska vän 
Kristian Hefte - Wasiljs ryska vän

Musik i filmen 
Aitanga, kompositör Jolly Kramer-Johansen, instrumental. 
Villmarkens sang, kompositör Jolly Kramer-Johansen, text Olav Rosenlund 
Orotsjonjegeren

Svenska filmer 1940
Svenska dramafilmer
Norska dramafilmer
Filmer i regi av Gösta Stevens
Svenskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Norska filmer baserade på böcker
Svenska filmer baserade på böcker
Svenska 1940-talsfilmer
Norska 1940-talsfilmer
Huvudord

Satserna i språket är uppbyggda av fraser, vilka i sin tur är uppbyggda av ord. Det syntaktiskt överordnade ordet i en fras kallas huvudord. Övriga i frasen ingående fraser eller ord är bestämningar till huvudordet. Termen huvudord brukar dock inte användas om den fras som innehåller det finita verbet, alltså predikatet, eftersom denna verbfras kan sägas representera själva satsen. Inte heller används termen huvudord i till exempel fall som Han köpte bilen obesiktigad, där det visserligen finns en syntaktisk (och semantisk) koppling mellan bilen och obesiktigad, men där dessa båda led likväl inte bildar en fras. 

Grammatik
Legalism (kinesisk filosofi)

Legalisterna (法家, pinyin: fajia), en kinesisk filosofisk skola verksam under slutet av Zhoudynastin, Qin och början av Han som betonade vikten av klara och kända lagar som gällde lika för alla, något som var i strid framför allt med rådande praxis enligt vilken adeln ensam hade rätt att, efter eget skön, döma de egna till eventuella straff, men också med konfucianernas syn på hänsyn till individens samhällsposition.

Efter att ha varit officiell statsfilosofi i staten Qin sedan De stridande staternas tid blev legalismen förbjuden i början av Handynastin samtidigt som konfucianismen valdes till ny statsfilosofi. 

Till de mest kända legalistiska filosoferna hör Li Si, Zi Chan, Guan Zhong, Shang Yang och Han Feizi. De två sistnämndas tankar finns bevarade i verken Shang Jun Shu respektive Han Feizi.

Kinesisk filosofi
Rörelser inom samhällsfilosofi
WP:Projekt Kina
Rörelser inom rättsfilosofi
Henrik Olsson

Per Henrik Oscars Olsson, född 15 september 1970, är en svensk programledare. Han har bland annat lett programmen Voxpop, Jupiter, Nöjesnytt, Sommarkåken och Melodifestivalen 2001 i SVT. Han har även varit resereporter i programmet Packat & klart i samma kanal och arbetat som reporter på Nöjesnytt på SVT och SVT24, där han övervakade nöjesvärlden, och senast Melodifestivalen 2007. Han har varit programledare i radioprogrammen Ketchup sommarlov, Nattliv, Sommartoppen och P3 Mix. Numera arbetar han främst med radio och medverkar i P4 Premiär, P4 Retro och i SR P4 Stockholm 103,3.

Sedan 2020 är Olsson kanalproducent på Sveriges Radio musikkanal P4 plus. 

Olsson är gift med Oskar Målevik. Han har en dotter tillsammans med Lotta Bromé.

Källor

Melodifestivalens programledare
Män
Födda 1970
The First Ten Years

The First Ten Years är en musikvideo av den brittiska heavy metalgruppen Iron Maiden. Videofilmen består av en samling av alla de musikvideor Iron Maiden gav ut mellan åren 1980 och 1990, alltså de första tio åren av deras karriär.

De flesta dök även upp på dvd:n Visions of the Beast.

Låtlista
Women in Uniform (Macainsh)
Wrathchild (Harris)
Run to the Hills (Harris)
The Number of the Beast (Harris)
Flight of Icarus (Smith, Dickinson)
The Trooper (Harris)
2 Minutes to Midnight (Smith, Dickinson)
Aces High (Harris)
Running Free (Harris, Di'Anno)
Wasted Years (Smith)
Stranger in a Strange Land (Smith)
Can I Play with Madness (Smith, Dickinson, Harris)
The Evil That Men Do (Smith, Dickinson, Harris)
The Clairvoyant (Harris)
Infinite Dreams (Harris)
Holy Smoke (Harris, Dickinson)

Banduppsättning
Bruce Dickinson - sång
Steve Harris - bas
Nicko McBrain - trummor
Adrian Smith - gitarr
Dave Murray - gitarr

Musikvideoalbum 1990
Engelskspråkiga musikvideoalbum
Brittiska musikvideoalbum
Musikvideoalbum av Iron Maiden
Sandviken Big Band

Sandviken Big Band, Sandvikens eget storband har funnits sedan 1968. Det är ett av de mest flitiga amatörbanden i Sverige. Bandet gör många spelningar, såväl inom Sverige som utomlands, varje år och har gett ut ett flertal skivor. Vid de flesta konserterna arbetar bandet med professionella solister. Under 2014 och 2015 har bandet deltagit i rikstäckande turnéer tillsammans med bland annat Christer Sjögren, Andreas Weise, Gunhild Carling och Kristin Amparo i en hyllningsshow till Frank Sinatra.  Åren 2013, 2014 och 2018 medverkade även Sandviken Big Band i TV4 programmet Idol vid Big Band Friday temat och ackompanjerade då de tävlande.

Bandet har en egen supporterklubb, Stödförbandet, och ett eget hus i Sandviken, Jazzhuset. Under hösten 2008 firade Sandviken Big Band sitt 40-årsjubileum med en stor jubileumskonsert i Sandviken. Några av medlemmarna har varit med sedan starten 1968. Sandviken Big Bands musikaliska ledare heter Åke Björänge och för administrationen ansvarar Bosse Hedvall.

Externa länkar 
Sandviken Big Band

Storband
Raketgruppen IRA

Raketgruppen IRA var en amatörraketförening som grundades i månadsskiftet september–oktober 1965 i Djursholm. Bokstäverna IRA betyder International Rocket Association, men klubben blev mest känd som Raketgruppen IRA. När klubben grundades var det fem medlemmar från tre olika länder, därav det engelska namnet. En av grundarna var son till en diplomat från USA, David Gordon. Klubben byggde raketer och utvecklade ganska avancerade raketmotorer. Klubben lades ner 1999. Från början på 1970-talet hade klubben mycket kontakter med andra liknande klubbar i Europa, bl.a. Nederländerna, Danmark, Italien och Tyskland. Bilden från statiska testen är tagen från samarbete med den Nederländska klubben "NERO" 1977. Nero var dåtidens specialister på mätningar och IRA var specialisterna i Europa på PVC-kompositkrut motorer.

Världsrekord 
Vintern 1978 sköt klubben upp raketen Oden med 3 kg PVC-kompositkrut som drivmedel. Raketens brinntid var 1,1 sekund med en genomsnittlig acceleration om 50 "g". Ljudvallen (ca 1250 km/h) passerades på ca 0,8 sekund efter start och sluthastigheten var 1900 km/h som uppnåddes efter 1,1 sekund. Världens snabbaste accelererande raket byggd av amatörer. Ett inofficiellt världsrekord. Raketen nådde till 4,5 km höjd.

Herkules 
1978–1979 utvecklades en större raketmotor, Herkules som hade 8,5 kg bränsle, 100 mm diameter och drygt 1,3 meter lång. Den testades 1979 i dragbänk där prestanda kunde fastställas vara knappt 95% av teoretiska värden. Brinntid 5 sekunder. Herkules var avsedd dels som enstegsraket och skulle nå 8–10 km höjd beroende på vikt av nyttolast. Herkules skulle även vara första steg i en tvåstegsraket med Oden som andra steg. I denna kombination skulle andrasteget nå höjder på 25–40 km. Den sköts dock aldrig upp som tvåstegsraket.

Externa länkar
Raketgruppen IRA:s webbplats 

Ej längre existerande svenska ideella organisationer
Organisationer bildade 1965
Organisationer upplösta 1999
Skruvnyckel

Skruvnyckel är en sorts handverktyg. Den används för att dra åt eller lossa sexkantiga muttrar eller skruvar med kantigt huvud och oftast med sexkantig skruvskalle. Den kan antingen ha fasta mått (ofta benämnd blocknyckel) eller ha steglös inställning (skiftnyckel). Många skruvnycklar är kombinationsverktyg med två olika sorters skruvnycklar i de olika ändarna.

Varianter
Skruvnycklar finns i många varianter. De kan delas in i nycklar med fast mått på greppet (ibland benämnd som blocknyckel eller fast nyckel) och ställbara eller självinställande nycklar. Den senare typen inkluderar skiftnyckel och polygripnyckel.

Fasta nycklar (blocknycklar)
Fasta nycklar (ibland blocknycklar) inkluderar nycklar med en hylsa som omger mutter/skruvskalle (hylsnyckel), som har en ring som omger skruvskallen (ringnyckel) eller U-format grepp (U-nyckel). I en öppen ringnyckel är ringen delvis öppen.  

Många skruvnycklar är kombinationsverktyg med två olika sorters skruvnycklar i de olika ändarna. En fast nyckel med U-grepp i ena ändan och ringgrepp i den andra benämns U-ringnyckel.

En hylsnyckel kan ha fast eller utbytbar hylsa. Hylsan kan dessutom vara ledat kopplad till nyckelns handtag (vanligt på fast monterade hylsnycklar, benämns ibland lednyckel).

En haknyckel är speciell form av fast nyckel, anpassad för ringmuttrar.

En spärrnyckel verkar endast åt ena hållet och "frihjular" åt det andra.

För att dra muttrar till ett bestämt vridmoment används en momentnyckel.

Ställbara nycklar

En nyckel som steglöst kan ställas in så att samma nyckel kan användas till muttrar och skruvar av olika storlek kallas skiftnyckel. En variant av självinställande nyckel är polygripen.

Bildgalleri

Se även 
 Nyckel (verktyg)

Referenser

Nyckelverktyg
Gangsterfilm

En gangsterfilm är en filmgenre inom kriminalfilmen och handlar om professionella brottslingar. Oftast handlar det om maffian (så kallade maffiafilmer) och/eller bankrånare. Gangsterfilmer blev populära i USA under förbudstiden, då maffian blev rika på att smuggla och sälja sprit.

Exempel på gangsterfilmer 
 Public Enemy - samhällets fiende nr 1 (1931)
 Panik i gangstervärlden (1938)
 Då lagen var maktlös (1939)
 Glödhett (1949)
 Bonnie och Clyde (1967)
 Gudfadern (1972)
 Gudfadern del II (1974)
 Scarface (1983)
 De omutbara (1987)
 Gudfadern III (1990)
 Maffiabröder (1990)
 New Jack City (1991)
 De hänsynslösa (1992)
 Pulp Fiction (1994)
 Casino (1995)

Källor

Fotnoter

Filmgenrer
Kriminalfilmer