kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Network (film)

Network är en amerikansk satirisk dramafilm från 1976, i regi av Sidney Lumet. Filmen blev fyrfaldigt Oscarbelönad.

Handling 
När tittarsiffrorna för åldrande nyhetsuppläsaren Howard Beale (Peter Finch) går neråt hotas han med uppsägning, och i desperat tillstånd meddelar han i direktsändning på TV att han planerar ta sitt liv, men hans tal går hem hos tittarna och blir åter intressant för kanalen som ger honom ett nytt program där han talar om sina sanningar för det amerikanska folket. Det nya programmet blir en stor succé men när han börjar attackera den egna kanalen får företagsledarna stora problem.

Rollista

Utmärkelser 
Network vann totalt fyra Oscars vid 1977 års gala, där den nominerats i totalt tio kategorier. Tre av dem var för skådespelarinsatser (Peter Finch, Faye Dunaway och Beatrice Straight) och det fjärde för bästa manus (Paddy Chayefsky). Peter Finch mottog sitt pris postumt, då han avled i en hjärtattack i januari 1977.

Referenser

Externa länkar 

 

Filmer 1976
Amerikanska dramafilmer
Filmer i regi av Sidney Lumet
Filmer vars kvinnliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa manliga huvudroll
Filmer vars författare belönades med Oscar för bästa originalmanus
Amerikanska satiriska filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Engelskspråkiga filmer
Filmer från United Artists
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
The Cars (musikalbum)

The Cars är bandet The Cars debutalbum. Albumet spelades in våren 1978, och släpptes i maj samma år på Elektra Records. Det brukar ofta betraktas som ett viktigt album inom new wave-rörelsen, och även inom rockmusiken. För att vara ett debutalbum var det här albumet ovanligt framgångsrikt och nådde Billboard-listans artonde plats. De framgångsrikaste singlarna blev "Just What I Needed" och "My Best Friend's Girl".

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Ric Ocasek, om annat inte anges.
Sida ett
"Good Times Roll" - 3:44
"My Best Friend's Girl" - 3:44
"Just What I Needed" - 3:44
"I'm in Touch with Your World" - 3:31
"Don't Cha Stop" - 3:01
Sida två
"You're All I've Got Tonight" - 4:13
"Bye Bye Love" - 4:14
"Moving in Stereo" (Greg Hawkes/Ric Ocasek) - 5:15
"All Mixed Up" - 4:14

Musikalbum 1978
Album av The Cars
Album producerade av Roy Thomas Baker
Amerikanska debutalbum
Candy-O

Candy-O är det amerikanska new wave-bandet The Cars andra album. Det släpptes juni 1979 på skivbolaget Elektra Records. Med det här albumet fick gruppen sin första topp-20 hit med "Let's Go".

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Ric Ocasek.
Sida ett
"Let's Go" - 3:33  
"Since I Held You" - 3:16
"It's All I Can Do" - 3:44
"Double Life" - 4:14
"Shoo Be Doo" - 1:36
"Candy-O" - 2:36
Sida två
"Night Spots" - 3:15
"You Can't Hold on Too Long" - 2:46
"Lust for Kicks" - 3:52
"Got a Lot on My Head" - 2:59
"Dangerous Type" - 4:28

Musikalbum 1979
Album av The Cars
Album producerade av Roy Thomas Baker
Heartbeat City

Heartbeat City är det amerikanska new wave-bandet The Cars femte studioalbum, släppt 1984 på Elektra Records. Det här albumet kom att bli gruppens mest köpta. Detta mycket tack vare att många av låtarna stöddes av musikvideor som visades upp på det då nya fenomenet MTV. Här finns gruppens mest kända hit "Drive", tillsammans med andra hits såsom "Hello Again" och "You Might Think".

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av Ric Ocasek, om annat inte anges.

 "Hello Again" – 3:47
 "Looking for Love" – 3:52
 "Magic" – 3:57
 "Drive" – 3:55
 "Stranger Eyes" – 4:31
 "You Might Think" – 3:06
 "It's Not the Night" (Greg Hawkes/Ric Ocasek) – 3:50
 "Why Can't I Have You" – 4:05
 "I Refuse" – 3:15
 "Heartbeat City" – 4:32

Källor 
  

Musikalbum 1984
Album av The Cars
Mackmyra Sulfit AB

Mackmyra Sulfit AB är ett tidigare skogsbolag med sulfitfabrik utanför Mackmyra. Mackmyra Sulfit AB, som bildades 1889 med ett aktiekapital på  SEK, hade inget med det närliggande järnbruket, Mackmyra bruk, att gora men dess brukspatron, kapten Th. Klingberg var delägarna och styrelseledamot i bolaget.

Fabriken brann ner i 1897 men återuppfördes i en ny byggnad. I anslutning till massafabriken byggde man arbetarbostäder på södra sidan av ån. Mackmyra Sulfit kom från 1960-talet att ingå i Stora Kopparbergs Bergslags AB och 1976 lades sulfitfabriken ned.

Mackmyra är kanske främst känt för den så kallade Mackmyrakonflikten 1906, en tvist om arbetares rätt att bilda fackföreningar.
Mackmyrakonflikten är en viktig händelse i den svenska fackföreningsrörelsens historia.

Referenser 

Ej längre existerande svenska skogsindustriföretag
Ej längre existerande svenska massa- och papperstillverkare
Företag bildade 1889
Företag upplösta 1976
Anne Campbell

Anne Campbell, född 1940, är en brittisk Labourpolitiker. Hon var parlamentsledamot för valkretsen Cambridge från 1992 till 2005. Hon är den första brittiska parlamentsledamoten med egen webbsida (sedan 1994). Hon var Parliamentary Private Secretary åt kabinettsmedlemmen Patricia Hewitt till 2003, då hon avgick i protest mot Irakkriget.

Hon var tidigare politiker i Cambridgeshires grevskapsfullmäktige och har studerat matematik vid University of Cambridge.

Källor

Externa länkar
Webbplats

Brittiska parlamentsledamöter
Kvinnor
Födda 1940
Levande personer
Plastic Letters

Plastic Letters är det amerikanska new wave-bandet Blondies andra studioalbum, släppt 1977. 

Albumet var Blondies första på listorna, det nådde 10:e plats på albumlistan i Storbritannien och 72:a i USA. Det gav dem också deras första hit med "Denis", en cover på en låt av Randy & the Rainbows från 1960-talet. Den följdes upp av "(I'm Always Touched by Your) Presence, Dear".

Låtlista
"Fan Mail" (Jimmy Destri) - 2:43
"Denis" (Neil Levenson) - 2:22
"Bermuda Triangle Blues (Flight 45)" (Chris Stein) - 2:53
"Youth Nabbed as Sniper" (Chris Stein) - 3:06
"Contact in Red Square" (Jimmy Destri) - 2:04
"(I'm Always Touched) By Your Presence, Dear" (Gary Valentine) - 2:47
"I'm on E" (Debbie Harry/Chris Stein) - 2:22
"I Didn't Have the Nerve to Say No" (Jimmy Destri/Debbie Harry) - 2:58
"Love at the Pier" (Debbie Harry) - 2:32
"No Imagination" (Jimmy Destri) - 3:00
"Kidnapper" (Jimmy Destri) - 2:42
"Detroit 442" (Jimmy Destri/Chris Stein) - 2:31
"Cautious Lip" (Chris Stein/Ronnie Toast) - 4:27

Listplaceringar

Källor
Plastic Letters på Allmusic
Fotnoter

Musikalbum 1977
Album av Blondie
Carl Axel Trolle (1810–1879)

Carl Axel Trolle, född 17 juli 1810 i Klågerup, död 21 september 1879 i Lund, var en svensk lanthushållare och riksdagsman.

Biografi
Axel Trolle var son till kammarherren, friherre Nils Trolle och Andrietta Kristina Barchæus. Han blev student i Lund redan 1820, avlade hovrättsexamen där 1829 och ägnade sig därefter åt juridisk tjänstgöring i skilda branscher. 1838 övertog han förvaltningen av föräldraegendomen Klågerup, till vilken han 1840 blev ägare, och förvärvade dessutom 1842 säteriet Bjellerup.

"Vidsträckta nyodlingar och mångdubblade skördar, ombyggnad af nästan alla hus, ej blott å sätesgården utan jämväl å underlydande gårdar och lägenheter, vittna om Trolles verksamhet som landthushållare" sade P. von Möller i 1867 års Första kammare. Trolle rönte också erkännandet att 1861 kallas till ledamot och 1874 till hedersledamot av Lantbruksakademien. 

Trolle var även flitigt verksam i sin hemort.  Han var ordförande i Skånska hypoteksföreningens direktion 1853-62 och vice ordförande i Malmöhus läns hushållningssällskap 1850-67. Från 1844 representerade han sin ätt på riddarhuset och var ledamot av konstitutionsutskottet vid 1865-66 års riksdag, då han motsatte sig representationsreformen. Under det nya statsskicket hade han 1867-73 plats i Första kammaren, som vid de fyra första riksdagarna insatte honom i konstitutionsutskottet. 

1859 förlänades honom kammarherrevärdighet. 

Han var sedan 1855 gift med Ebba Carolina Eva Maria Charlotta Toll.

Barn
Nils Axel Arvid Trolle, hovjägmästare, född 30 mars 1859.
Carl Axel Trolle, jurist, riksdagsman, född 29 juni 1862
Eric Trolle, diplomat, utrikesminister, född 23 september 1863.

Källor

Noter 

Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Födda 1810
Avlidna 1879
Män
Carl Axel
Remain in Light

Remain in Light är ett musikalbum av Talking Heads släppt 1980. Låtarna bygger på afrikanska funkiga rytmer och har ett särpräglat sound. Skivan är en vidareutveckling från det föregående albumet Fear of Music där gruppen började intressera sig för världsmusik. Skivan producerades av Brian Eno som även var med och skrev flera låtar.

David Byrne och Brian Eno har berättat att de lyssnade mycket på Fela Kutis album Afrodisiac vid tillkomsten av Remain in Light. Eno har kallat musiken en blandning av funk, punkrock och new wave. Musikaliskt är låtarna noterbara då de i flera fall inte är uppbyggda kring ackordbyten utan snarare pulserar som harmoniska vågor.

"Once in a Lifetime" och "Houses in Motion" släpptes som singlar. "Once in a Lifetime" blev en hitsingel i Storbritannien där den nådde plats 14 på singellistan. Den tog sig även in på amerikanska Billboard Hot 100-listan, men där med den blygsamma placeringen 91.

Dåtidens musikkritiker mottog skivan med mycket stor entusiasm. I 1980 års "Pazz & Jop"-lista över årets bästa album återfanns albumet som nummer 3 efter The Clashs London Calling och Bruce Springsteens The River. Magasinet Rolling Stone har listat albumet som #129 i listan The 500 Greatest Albums of All Time.

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av David Byrne, Brian Eno, Chris Frantz, Jerry Harrison och Tina Weymouth.

 "Born Under Punches (The Heat Goes On)" - 5:46 
 "Crosseyed and Painless" - 4:45 
 "The Great Curve" - 6:26 
 "Once in a Lifetime" - 4:19 
 "Houses in Motion" - 4:30 
 "Seen and Not Seen" - 3:20 
 "Listening Wind" - 4:42 
 "The Overload" - 6:00

Listplaceringar

Källor 
Remain in Light på Allmusic
Noter

Musikalbum 1980
Album av Talking Heads
Album producerade av Brian Eno
The Pretenders

The Pretenders är en brittisk rockgrupp som bildades 1978 i London. Gruppens frontfigur är gitarristen/sångerskan Chrissie Hynde. I övrigt har gruppen genomgått en rad olika uppsättningar och Hynde är den enda medlem som varit med hela tiden.

Förutom Hynde bestod gruppen från början av James Honeyman-Scott (gitarr), Pete Farndon (basgitarr) och Martin Chambers (trummor). Honeyman-Scott och Farndon dog 1982 respektive 1983 och Chambers lämnade gruppen snart därefter, men är numera åter medlem sedan 1994.

Bland gruppens mest kända låtar hittar man "I'll Stand by You", "Don't Get Me Wrong" och "Brass in Pocket".

2005 blev gruppen invald i Rock and Roll Hall of Fame.

Diskografi
Studioalbum

Livealbum
 
2010 – Live in London

Samlingsalbum
1987 – The Singles
2000 – Greatest Hits
 (4-CD+DVD-box)

Singlar (topp 100 på UK Singles Chart)
1979 – "Stop Your Sobbing" (#34)
1979 – "Kid" (#33)
1979 – "Brass in Pocket" (#1) (också #1 på Sverigetopplistan)
1980 – "Talk of the Town" (#8)
1981 – "Message of Love" (#11)
1981 – "Day After Day" (#45)
1981 – "I Go to Sleep" (#7)
1982 – "Back on the Chain Gang" (#17)
1983 – "2000 Miles" (#15)
1983 – "Middle of the Road" (#81)
1984 – "Thin Line Between Love and Hate" (#49)
1986 – "Don't Get Me Wrong" (#10)
1986 – "Hymn to Her" (#8)
1987 – "My Baby" (#84)
1987 – "If There Was a Man" (#49)
1990 – "Never Do That" (#81)
1994 – "Night in My Veins" (#25)
1994 – "I'll Stand by You" (#10)
1994 – "977" (#66)
1995 – "Kid '95" (#73)
1995 – "2000 Miles" (live) (#82)
1997 – "Going Back" (på Soundtrack-EP'n Fever Pitch; div. artister)
1999 – "Human" (#33)
2003 – "You Know Who Your Friends Are" (#84)

Referenser

Externa länkar 

 
 
 

Brittiska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1978
Rock and Roll Hall of Fame
Brittiska musikgrupper
Atlantic Crossing

Atlantic Crossing är ett studioalbum av Rod Stewart, utgivet. Det spelades in i USA med musiker från bland annat Booker T. and the MG's och var Stewarts första album för skivbolaget Warner Bros. Records. Albumtiteln var en sorts hänvisning till Stewarts flytt från Storbritannien till Los Angeles. Några månader efter att albumet utgivits tillkännagjorde Stewart att han lämnat The Faces som han varit medlem i parallellt med sin solokarriär under 1970-talets första hälft. Den tidigare hårdrocken ersattes här med ett lättare poprocksound. Albumets avslutande melodi "Sailing" har kommit att bli en av hans mest kända sånger. Även Crazy Horse-covern "I Don't Want to Talk About It" blev en hit.

Albumet blev etta på den brittiska albumlistan och nådde nionde plats på den amerikanska Billboardlistan.

Låtlista
"Three Time Loser" (Rod Stewart) - 4:03
"Alright for an Hour" (Jesse Ed Davis/Rod Stewart) - 4:17
"All in the Name of Rock 'n' Roll" (Rod Stewart) - 5:02
"Drift Away" (Lawrence Chandler) - 3:43
"Stone Cold Sober" (Steve Cropper/Rod Stewart) - 4:00
"I Don't Want to Talk About It" (Danny Whitten) - 4:47
"It's Not the Spotlight" (Gerry Goffin/Barry Goldberg) - 4:21
"This Old Heart of Mine (Is Weak for You)" (Lamont Dozier/Eddie Holland/Brian Holland/Sylvia Moy) - 4:04
"Still Love You" (Rod Stewart) - 5:08
"Sailing" (Gavin Sutherland) - 4:37

Listplaceringar

Källor
Atlantic Crossing på Allmusic
Fotnoter

Album av Rod Stewart
Musikalbum 1975
Albumettor i Storbritannien
Campbell (skotsk ätt)

Campbell, gammal högskotsk ätt, som sedan medeltiden haft stort inflytande i skotska högländerna och som på 1600-talet var den mäktigaste ätten i Skottland.

Ättens stamfar uppges vara sir Colin Campbell av Lochow (född 1230), som 1280 fick riddarslaget av kung Alexander III av Skottland. Denne hövding, vars skotsk gaeliska namn var MacGalain More, stupade i en släktfejd med lairden av Lorne, men dessa båda familjer förenades på 1400-talet genom  giftermål.

Sir Colin Campbells ättlingar vann med tiden värdighet av lorder Campbell (1445) och earler av Argyll 1457. Andra grenar av samma ätt är husen Breadalbane och Loudon, vilka liksom huvudgrenen vunnit en mängd skotska och brittiska adelstitlar. Den i Skottland ännu vitt förgrenade ätten är från genealogisk synpunkt behandlad i "The house of Argyll and collateral branches of the Clan Campbell" från 1871.

Personer  
 John Campbell, 1:e earl av Breadalbane och Holland

Se även 
 Klan

Referenser 

Skotska släkter
Vatikanstatens bibliotek

Vatikanstatens bibliotek (latin Bibliotheca Apostolica Vaticana) är kurians bibliotek, beläget i Vatikanstaten. Det grundades 1448 av påven Nicolaus V.

Den nuvarande byggnaden, Sala Sistina (uppkallad efter Sixtus V), ritades 1588 av arkitekten Domenico Fontana, och är belägen strax öster om Petersplatsen.

Samlingar 
Vatikanstatens bibliotek hyser cirka 1,5 miljoner tryckta skrifter motsvarande 53 000 hyllmeter, varav cirka 8 500 volymer utgörs av inkunabler. Här finns även omkring 150 000 handskrifter (bland annat drottning Kristinas samling), placerat i ett bombsäkert magasin uppfört på 1970-talet. Bibliotekets konstavdelning innehåller cirka 100 000 kartor, teckningar och gravyrer.

Organisation 
Högste chef för biblioteket, som kallas för bibliotekarie, är sedan 2012 Jean-Louis Bruguès. Antalet anställda är i maj 2007 strax under 100.

Mellan 2007 och 2010 företogs en om- och tillbyggnad av biblioteket. Det är öppet för kurian och för forskare, med 50 läsplatser på handskriftsavdelningen och 200 läsplatser i stora läsesalen. Det finns även en stor, modern tidskriftsläsesal. Allmänheten äger inte tillträde.

Historia 
Det första egentliga påvliga biblioteket tillkom i Avignon på 1300-talet, men dessa samlingar finns idag i Nationalbiblioteket i Paris. Vatikanbiblioteket har sitt ursprung i Nikolaus V:s samlingar. 1622 donerade Maximilian I av Bayern det pfalziska biblioteket till påven, och Leo Allatius översåg överflyttningen av samlingen till Vatikanen som krävde 200 mulor; Allatius blev sedermera chef för Vatikanstatens bibliotek.

Se även 
 Kultur i Vatikanstaten

Källor 
 Föreläsning av professor Barbara Jatta, chef för bibliotekets handskrifts- och gravyravdelning, given vid Uppsala universitet 7 maj 2007.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Bibliotek i Vatikanstaten
Romerska kurian
Nationalbibliotek
Never a Dull Moment

Never a Dull Moment är ett musikalbum av Rod Stewart, släppt 1972. Albumet följde upp genombrottet med Every Picture Tells a Story. Den här skivan är kanske den Rod Stewart gjort som drar mest åt hårdrockshållet. Liksom på den föregående skivan medverkar flera av medlemmarna i gruppen The Faces, men låten "True Blue" är den enda där alla medverkar samtidigt. Albumet utgavs ursprungligen i ett fodral liknande en blädderbok, bland annat innehållandes bilder på Rod Stewart under en konsert.

Albumet toppade den brittiska albumlistan och blev tvåa i USA. "You Wear It Well" blev den framgångsrikaste singeln, även "Angel" och "Twistin' the Night Away" nådde vissa framgångar. Många samtida kritiker ansåg skivan vara en värdig uppföljare till Every Picture Tells a Story, även om de också ansåg att den inte riktigt nådde upp till låtmaterialet på den skivan.

Låtlista
"True Blue" (Rod Stewart/Ron Wood) - 3:35 
"Lost Paraguayos" (Rod Stewart/Ron Wood) - 3:59 
"Mama, You Been on My Mind" (Bob Dylan) - 4:29 
"Italian Girls" (Rod Stewart/Ron Wood) - 4:57 
"Angel" (Jimi Hendrix) - 4:06 
"Interludings" (A. Wood) - 0:40 
"You Wear It Well" (Martin Quittenton/Rod Stewart) - 4:26 
"I'd Rather Go Blind" (Bill Foster/Ellington Jordan) - 3:53 
"Twistin' the Night Away" (Sam Cooke) - 3:13

Listplaceringar

Källor
Never a Dull Moment på Allmusic
Fotnoter

Album av Rod Stewart
Musikalbum 1972
Albumettor i Storbritannien
Colin Campbell, 1:e earl av Argyll

Colin Campbell, 1:e earl av Argyll förvärvade genom gifte lordernas av Lorne titel och gods, 1483 blev han Skottlands lordkansler och dog 1493.

Källor 

 

Skotsk adel
Födda 1400-talet
Avlidna 1493
Män
Storbritanniens lordkanslerer
Auktoritarianism

Auktoritarianism eller auktoritarism är ett styrelseskick som karaktäriseras av förväntningar på absolut åtlydnad av makten (exempelvis myndigheter) och begränsning av individuella friheter. En auktoritär stat anses inte vara demokratisk, när den högsta statsledningen agerar utan hänsyn till eventuell opposition. Men auktoritarianism och demokrati är inte nödvändigtvis totala motsatser eller oförenliga. Det är fullt möjligt för demokratiska stater att ha starka auktoritära drag såväl i form som funktion för hur underkastelse inför myndighet sker. Exempelvis anses Turkiets president Recep Tayyip Erdoğan, omvald två gånger, visa på starka auktoritära drag.

Enligt Juan Linz beskrivning av auktoritarianism karaktäriseras auktoritära regimer av fyra egenskaper:

 Begränsad, ickerepresentativ politisk pluralism; det vill säga begränsning inom de politiska institutionerna, såsom lagstiftare, politiska partier, intresseorganisationer med flera.
 Legitimitet genom känslor och regimens centrala betydelse för att mota det onda i samhället, såsom lätt igenkännbara samhällsproblem.
 Varken koncentrerad eller omfattande politisk mobilisering är tillåten samt begränsningar för massmöten vilket fungerar som repressiv metod mot motståndare och ett förbud mot politisk verksamhet som undergräver regimen (till exempel uppror eller subversion).
 Den formella, verkställande makten är inte tydligt definierad, ofta skiftande och vag.

Etymologi 
Ordet auktoritarianism bygger på ordet auktoritet, som kommer från latinets auctoritas, har olika innebörd såsom rättsgiltighet, myndighet, inflytande, anseende och person eller skrift, som tillerkänns ett visst anseende, sakkunskap med mera. En person eller myndighet som är auktoritativ har rätt och makt att påbjuda någonting.

Auktoritär personlighet 
Auktoritarism eller auktoritär personlighet karaktäriseras av ett stabilt, individuellt personlighetsdrag med anlag för fördomar (mot exempelvis minoriteter och oliktänkande) och förakt för svaghet, med en attraktion för makt, disciplin, rang och status. Den auktoritära personen har en benägenhet för positiv inställning till våld och är aggressiv genom numerärt övertag, vapen eller myndigheters uppmaning. Individer med auktoritär personlighet tenderar att förespråka strängare straff och döma minoriteter hårdare.

Referenser

Externa länkar

Politiska termer
Truman Show

Truman Show (engelska: The Truman Show) är en amerikansk satirisk science fictionfilm från 1998 i regi av Peter Weir och manus av Andrew Niccol. I huvudrollerna ses Jim Carrey, Laura Linney, Noah Emmerich, Natascha McElhone, Holland Taylor, Ed Harris och Brian Delate. Weir blev med filmen Oscarsnominerad för bästa regi.

Handling 
Truman Burbank (Jim Carrey) är huvudperson i en dokusåpa som pågår dygnet runt men Truman har ingen kännedom om sin roll. Redan som nyfödd  adopterades han av företaget bakom dokusåpan. Han fick därefter bo och växa upp i en jättestudio som är uppbyggd att se ut som vilken småstad som helst. Staden styrs med järnhand av programmets skapare och producent Christof (Ed Harris). 

Fram till vuxen ålder lever Truman i den gigantiska studion i tron att alla runt omkring honom är vanliga människor. Men alla utom han själv är i själva verket skådespelare, till och med hans fru och föräldrar, och alla detaljer i hans omgivning styrs av producenten. En dag händer något helt oväntat: Truman får reda på sanningen.

Rollista i urval 
 Jim Carrey - Truman Burbank
 Laura Linney - Hannah Gill/Meryl Burbank, Trumans hustru
 Ed Harris - Christof, skaparen av The Truman Show
 Noah Emmerich - Louis Coltrane/Marlon, Trumans bästa vän
 Natascha McElhone - Sylvia/Lauren Garland, Trumans skolkamrat
 Brian Delate - Walter Moore/Kirk Burbank, Trumans far
 Holland Taylor - Alanis Montclair/Angela Burbank, Trumans mor
 Paul Giamatti - Simeon, regissör i kontrollrummet
 Peter Krause - Laurence, Trumans chef
 Antoni Corone - säkerhetsvakt
 Philip Baker Hall	- nätverksansvarig
 Philip Glass - keyboardspelare

Nomineringar

Externa länkar 

 
 
 
 
 

Filmer 1998
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska science fiction-filmer
Filmer i regi av Peter Weir
Amerikanska satiriska filmer
Filmer om television
Filmer från Paramount Pictures
The Specials (musikalbum)

The Specials, The Specials debutalbum, släppt 1979. Albumet producerades av Elvis Costello. Det brukar ses som en höjdpunkt inom den andra vågen ska.

Albumet är starkt inspirerat av musik från 1960-talets Jamaica. Några låtar är också nyinspelningar på gamla ska-hits. De låtar som är egenskrivna har likaså de fångat 1960-talets ska-känsla. Den största skillnaden från den ursprungliga musiken är att punkens arga attityd lagts till.

Låtar på albumet
Sida 1
"A Message to You Rudy" (Dandy Livingstone) – 2:53
"Do the Dog" (Rufus Thomas, arr.: Jerry Dammers) – 2:09
"It's Up to You" (Jerry Dammers/The Specials) – 3:35
"Nite Klub" (Jerry Dammers/The Specials) – 3:22
"Doesn't Make It Alright" (Jerry Dammers/Dave Goldberg/Mark Harrison) – 3:26
"Concrete Jungle" (Roddy Byers) – 3:18
"Too Hot" (Cecil Campbell) – 3:09

Sida 2
"Monkey Man" (Toots Hibbert) – 2:45
"(Dawning of A) New Era" (Jerry Dammers) – 2:24
"Blank Expression" (Jerry Dammers/The Specials) – 2:43
"Stupid Marriage" (Jerry Dammers/Mark Harrison/Neville Staple/Cecil Campbell) – 3:49
"Too Much Too Young" (Jerry Dammers) – 6:06
"Little Bitch" (Jerry Dammers) – 2:32
"You're Wondering Now" (Clement Seymour) – 2:36

Medverkande
The Specials
Terry Hall – sång
Neville Staple – sång
Lynval Golding – rytmgitarr, sång
Roddy Radiation (Roddy Byers) – sologitarr, sång
Jerry Dammers – keyboard
Horace Panter – basgitarr
John Bradbury – trummor

Bidragande musiker
Rico Rodriguez – trombon
Dick Cuthell – mässinginstrument
Chrissie Hynde – sång (på "Nite Klub")

Produktion
Elvis Costello, The Specials – musikproducenter
Dave Jordan – ljudtekniker
Carol Starr, Chalkie Davies – omslagsdesign

Externa länkar
The Specials på Discogs
The Specials på AllMusic

Musikalbum 1979
Engelska musikalbum
Engelska debutalbum