kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dominion

En dominion var en typ av koloni eller besittning inom Brittiska imperiet. Från början innefattade dominion alla brittiska besittningar men i och med Balfourdeklarationen 1926 fastställdes en särskild rättslig status som autonoma besittningar under den brittiska kronan.

Etymologi
Ordet dominion kommer av latinets dominium (äganderätt eller egendom, men här i den snävare innebörden herravälde). Den etablerade pluralformen på svenska är "dominier".

Historik
Av rädsla för upprepning av amerikanska frihetskriget 1775-1783 började Storbritannien ge ökat självstyre åt vissa kolonier som behärskades av europeiska nybyggare och deras ättlingar. Utvecklingen var gradvis men den första egentliga dominionen blev Kanada år 1867. I och med bildandet av Brittiska samväldet och Westminsterstatuten 1931 fick dominierna full suveränitet i personalunion med Storbritannien, det vill säga med den brittiske monarken som statsöverhuvud.

Det planerade införandet av republik i Indien föranledde ombildningen av Brittiska samväldet år 1949 till Commonwealth of Nations. Vid samma tid diskuterades det om inte varje enskild stat inom Samväldet borde få lov att stifta egna lagar gällande nationellt medborgarskap istället för att alla invånare skulle ses som undersåtar till den brittiske kungen. Begreppet "dominion" ansågs med tiden vara en mindre lämplig beteckning för länder som i allt väsentligt hade blivit jämbördiga med den gamla kolonialmakten. Efter kröningen av Elizabeth II som drottning av Storbritannien och Nordirland 1952 föll begreppet snabbt ur bruk och året efter kröningen ändrades hennes titlar för de förutvarande dominierna till att istället lyda "of Her other Realms and Territories Queen". Från 1953 kom därmed monarkierna som behöll det brittiska kungahuset att istället kallas för samväldesriken ().

Lista över dominier
 Dominionen Kanada från 1867. Omvandlades till samväldesrike.
 Australiska statsförbundet från 1901. Omvandlades till samväldesrike.
 Dominionen Nya Zeeland från 1907. Omvandlades till samväldesrike.
 Dominionen Newfoundland från 1907. Anslöts till Kanada 1949.
 Sydafrikanska unionen från 1910. Omvandlades till samväldesrike men blev republik 1961 och lämnade då Samväldet. Återinträdde 1994.
 Irländska fristaten från 1922. Blev republik 1949 och lämnade då Samväldet.
 Dominionen Indien från 1947. Blev republik 1950.
 Dominionen Pakistan från 1947. Omvandlades till samväldesrike men blev republik 1956.
 Dominionen Ceylon från 1948. Omvandlades till samväldesrike men blev republik 1972.

Se även 
 Samväldesrike

Källor 
 Nationalencyklopedin
 Encyclopædia Britannica
 Landguiden (Utrikespolitiska Institutet)

Noter
Kärnbränsle

Kärnbränsle är bränslet i kärnkraftverk, ett material som kan undergå fission eller fusion för att alstra kärnkraft. Kärnbränslen är de mest täta energikällorna som finns. Kärnbränslen i kärnbränslecykeln kan antingen syfta på själva bränslet, eller på sammansatta objekt såsom buntar av bränslestavar som innehåller själva bränslet blandat med strukturella, neutronmodererande eller neutronreflekterande material.

Översikt 
I världens två vanligaste typer av kärnreaktortyper (kokvattenreaktorer och tryckvattenreaktor) består bränslet av cylinderformade pellets (kutsar) av urandioxid anrikat i isotopen 235U, ibland med inblandning av gadolinium. Kutsarna har en höjd på cirka 10 mm och en diameter som är något mindre och placeras i rör av zirkoniumlegeringar. Sådana rör fyllda med bränslekutsar benämns ofta bränslestavar. Stavarna är cirka 4 m långa och sammansätts ofta i kvadratiska knippen om cirka 10 gånger 10 stavar för kokvattenreaktorer och ungefär 17 gånger 17 stavar i tryckvattenreaktorer. I bränsleknippen avsedda för andra reaktortyper kan bränslestavarna vara arrangerade i andra mönster med till exempel hexagonal eller cirkulär symmetri. En alternativ benämning på bränsleknippen är bränslepatroner. Förutom att hållas ihop i bränsleknippets botten och topp hålls stavarna på plats med ett antal nätliknande strukturer som benämns bränslespridare.

Varje kuts energiinnehåll motsvarar 800 liter dieselolja. Bränslet består i svenska kärnkraftverk av 3,8-4,8 procent Uran-235 och resterande del Uran-238, som nästan inte deltar i kärnreaktionerna. Det är framförallt U-235-isotopen som klyvs och alstrar energi. På grund av den höga neutronbestrålningen aktiveras dock 238uran till 239uran, som i sin tur sönderfaller till 239plutonium, som i sin tur kan genomgå fission och därmed utnyttjas som bränsle i reaktorn.

Kärnbränsleknippen för kokvattenreaktorer innehåller ofta tomma kanaler i centrum av knippet för att en relativt större mängd vatten ska kunna befinna sig inuti knippet och fungera som moderator. I den nedre delen av bränsleknippet blandar man i vissa bränslefabrikat in gadolinium som så kallad "brännbar absorbator", som suger upp neutroner och bromsar reaktionen i den aktivare nedre delen av härden. Detta gör man för att kompensera för den reaktiva nyladdade härden man har i början på driftsäsongen. Senare på säsongen har gadoliniumet konsumerats och bromsar inte längre reaktionen.

Tillverkare 
Tre stora tillverkare av kärnbränsle dominerar i världen:
Global Nuclear Fuel
Areva (Framatome)
Westinghouse Electric Company

I Sverige 
Redan 1968 startade Asea-Atom tillverkning i Västerås av bränsle för svenska kärnreaktorer.

Se även 
 MOX-bränsle
 Pebble bed-reaktor
 Kärnbränslecykeln
 Uranbrytning
 Upparbetning

Källor

Externa länkar  

Kärnkraft
Bränslen
Kulturåret 1798



Händelser
15 april – Carl Stridsbergs pjäs Friman eller Den enslige och de resande fruntimren har urpremiär på Munkbroteatern i Stockholm .
Oktober – Mårten Alténs pjäs Den förföljda oskulden har urpremiär på Dramaten i Stockholm .
okänt datum – Kungliga teatrarnas monopol i Stockholm fram till 1842.

Födda
31 januari – Carl Gottlieb Reissiger (död 1859), tysk tonsättare.
9 mars – Mathilda Berwald (död 1877), svensk (ursprungligen finländsk) konsertsångare.
19 april – Andrea Maffei (död 1885), italiensk poet.
26 april – Eugène Delacroix (död 1863), fransk konstnär.
29 juli – Carl Blechen (död 1840), tysk landskapsmålare och professor. 
28 augusti – August Berwald (död 1869), svensk violinist och kompositör.
8 september – Bonaventura Genelli (död 1868), tysk målare.
13 oktober – Herman Wilhelm Bissen (död 1868), dansk skulptör. 
28 oktober – Henri Bertini (död 1876), fransk pianist och tonsättare.
4 december – Mats Olof Andersson (död 1870), svensk dalmålare.
okänt datum – Lovisa Charlotta Borgman (död 1884), svensk violinist.
okänt datum – Jeanna Åkerman (död 1859), svensk tonsättare och organist.

Avlidna
20 januari – Christian Cannabich (född 1731), tysk violinist och tonsättare.
24 februari – Abraham Hülphers (född 1734), svensk skriftställare, topograf och genealog.
15 juli – Gaetano Pugnani, violinist (född 1731) italiensk violinist.
okänt datum – Madeleine de Puisieux (född 1720), fransk författare och feminist.

Källor
Konståret 1863



Utställningar

Okänt datum
 Första utställningen av Salon des Refusés, och myntandet av begreppet avantgarde.

Verk 

 Alexandre Cabanel - Naissance de Venus.
Édouard Manet - Le déjeuner sur l'herbe (Musée d'Orsay, Paris). 
Édouard Manet - Olympia (Musée d'Orsay, Paris).
Mårten Eskil Winge – Loke och Sigyn

Födda 
 4 februari - Hilma Johanna Osterman (död 1949), svensk bildkonstnär
 3 april - Henry Van de Velde (död 1957), belgisk målare, arkitekt och designer, en av grundarna till Art Nouveau-rörelsen.
21 maj - Gunnar Berg (död 1893), norsk målare. 
 16 juni - Arturo Michelena (död 1898), venezuelansk målare.
 2 juli  - Gustaf Isander (död 1929), svensk konstnär.
3 augusti  - Louis Sparre (död 1964),  svensk greve, konstnär och författare.
8 augusti  - Jean Leon Gerome Ferris (död 1930), amerikansk konstnär.
11 oktober - Georges Gardet (död 1939), fransk skulptör.
17 oktober - Sigrid Blomberg (död 1941), svensk bildhuggare och grafiker.
2 november - Venny Soldan-Brofeldt (död 1945), finländsk konstnär.
8 november - Eero Järnefelt (död 1937), finländsk målare.
 11 november - Paul Signac (död 1935), fransk målare.
 12 december - Edvard Munch (död 1944), norsk konstnär.
17 december - Karl Samuel Flodman (död 1888), svensk målare, tecknare och etsare.

Avlidna 
 17 januari - Horace Vernet (född 1789), fransk målare.
 6 februari - Carl Ludwig Frommel, 73, tysk landskapsmålare och gravör.
 16 februari - Alvan Fisher (född 1792), amerikansk pionjär i landskapsmålning och genremåleri.
 4 april - Ludwig Emil Grimm (född 1790), tysk målare och gravör.
 5 juni - Marie Ellenrieder (född 1791), tysk målare.
 7 juli - William Mulready (född 1786), irländsk målare.
 12 juli - Étienne-Jean Delécluze (född 1781), fransk målare och konstkritiker.
 13 augusti - Eugène Delacroix (född 1798), fransk konstnär.
 19 september - Joseph Nigg (född 1782), österrikisk målare. 
 4 december - James Duffield Harding (född 1798), engelsk landskapsmålare.
 10 december - Charles C. Ingham (född 1797), irländsk porträttmålare och senare grundare av New York National Academy of Design.
 okänt datum - Maria Martin (född 1796), amerikansk målare.

Externa länkar
Ljusbåge

En ljusbåge är en kontinuerlig kraftig elektrisk urladdning genom luft, där den elektriska spänningen joniserat luften (se plasma) varvid den blivit elektriskt ledande. Den flödande strömmen hettar upp luften till många tusen grader, varvid den avger ljus och ljud. Ljusbågar inträffar naturligt i stor skala i åskblixtar, men utnyttjas i mindre skala i svetsning och även för viss belysning, se båglampa.
Ljusbågar utnyttjas även i så kallade ljusbågsugnar där de används för att smälta metaller. Liksom all elektricitet kan ljusbågen även orsaka strömgenomgång med åtföljande risker och skador.

Risken för ljusbågar skiljer sig mellan växelström och likström. Eftersom växelströmmen byter poler med dubbla frekvensen så skiftar polerna 100-120 gånger per sekund vilket gör att varje fas har spänning och ström lika med noll lika ofta. Därför är växelströmmen inte lika benägen att bilda en konstant ljusbåge, och som överslagsberäkning kan man säga att strömmen hoppar 1 mm per kV i ledningen. Likström kan däremot ge en konstant ljusbåge på flera centimeter redan under 1kV, och när den väl uppstått kan avståndet ökas flerfalt utan att bågen bryts eftersom motståndet i den redan bildade plasman är betydligt lägre än i en luftbrygga av samma längd.

Skydd
I många högspänningsanläggningar finns så kallade ljusbågsvakter installerade. Om en ljusbåge skulle uppkomma av till exempel kortslutning, bryter ljusbågsvakten kretsen snabbt, och skador på både anläggning och människor minimeras.
Nackdelen med ljusbågsvakt är att den även reagerar på till exempel kamerablixtar.
En så kallad snubber-krets kan också se till att oönskade transienter leds undan.

Källor

Elektromagnetism
Elkraftteknik
Belysning
Plasmafysik
Delhisultanatet

Delhisultanatet är en samlande beteckning för de fem sultandynastier som härskade över norra Indien mellan 1210 och 1526.

Sultanatets historia 
Mot slutet av 1100-talet invaderades norra Indien av Muhammad av Ghor. Han erövrade först Ghazniriket, sedan Multan, Sindh, Lahore och slutligen Delhi. 

En av Muhammeds generaler, Qutb ud-Din Aybak|, utropade sig efter Muhammeds död till sultan av Delhi, och grundade sålunda mamluckdynastin. Ordet "mamluck" känns igen från Mellanöstern, och detta beror på att mamluckerna var slavsoldater i muslimska arméer.

Till en början expanderade delhisultanatet snabbt, och nådde sin största utsträckning under sultan Iltutmish (1211-1236). Inget större rike på indiska halvön förblev oberört av delhisultanatet. Vijayanagar föll 1565, och det var det sista oberoende riket av dignitet.

Delhisultanatet baserade sin ekonomi på den skatt som icke-muslimer kan tvingas betala i muslimska stater, jizya.

Det kanske största bidrag delhisultanatet hade att ge Indien var det skydd man gav mot de mongoliska härjningar som annars drabbade de flesta länder i Asien. Man klarade sig dock inte helt - 1398 plundrades Delhi av Timur Lenk.

Ett antal nya städer växte också upp under denna tid av kulturell renässans i Indien, där den erövrande islamska kulturen starkt påverkades av den inhemska hinduiska kulturen.

Delhisultanatet gick under när moguldynastin erövrade norra Indien 1526 och etablerade Mogulriket.

Organisationen av sultanatet 
"Regeringen" i delhisultanatet bestod av följande befattningshavare:
 Sultan; statsöverhuvudet, formellt i lydnadsförhållande till kalifen av Bagdad, men i praktiken helt oberoende. Sultanen var även högste beskyddare inom sitt rike för den islamiska religionen. Tronföljden bestämdes av den "avgående" sultanen, alternativt genomfördes ett tronföljdskrig efter sultanens hädanfärd.
 Visir, vesir; regeringschefen, premiärministern. Regeringskansliet kallades Diwan-i-Wazir. 
 Musharraf-i-Mumalik; chefen för tidens "skatteverk".
 Mustauf-i-Mumalik; chefen för tidens "revisionsverk".
 Sadr-us-Sadar; även kallad Qazi-i-Mumalik. Ansvarig för religiösa ärenden i sultanens regering.
 Munshi-i-Mumalik; den som ansvarade för sultanens kansli.

Dynastier
Dynastierna var:
 Mamlukerna (1211 – 1290)
 Khaldji (1290 – 1320)
 Tughlaq (1320 – 1413)
 Sayyiderna (1414 – 1451)
 Lodhi (1451 – 1526)

Källor 

Historiska indiska stater
Indien under 1200-talet
Indien under 1300-talet
Indien under 1400-talet
Indien under 1500-talet
Frihetsstraff

Frihetsstraff, straffrättslig påföljd, med innebörd att den dömde på ett eller annat sätt berövas sin frihet under bestämd eller obestämd tid.

Straffrätt

fr:Emprisonnement en droit français
Röntgenium

Röntgenium (tidigare unununium) är ett grundämne i det periodiska systemet som har det kemiska tecknet Rg (tidigare Uuu) och atomnummer 111. Röntgenium är ett syntetiskt (konstgjort) grundämne och totalt sju isotoper är bekräftade. Röntgenium återfinns i grupp 11 i periodiska systemet, även om man ännu inte känner till en tillräckligt stabil isotop som skulle tillåta att dess plats skulle bekräftas som en tyngre homolog av guld.

Röntgenium observerades för första gången 1994 och flera isotoper har syntetiserats sedan dess. Den mest stabila kända isotopen är 281Rg med en halveringstid på ungefär 17 sekunder.

Historik  

Röntgenium framställdes för första gången hos Gesellschaft für Schwerionenforschung (GSI) i Darmstadt, Tyskland den 8 december 1994. Endast tre atomer framställdes då, samtliga av isotopen 272Rg. Atomerna skapades genom att vismut bombarderades med nickel i en linjär accelerator. Senare har fler atomer av olika isotoper framställts med liknande metoder, eller observerats som sönderfallsprodukter.

Namngivning 
Vid användning av Mendelejevs nomenklatur för oupptäckta ämnen gavs röntgenium beteckningen eka-guld. 

År 1979 föreslog IUPAC att röntgenium borde heta unununium med beteckningen Uuu.

Namnet röntgenium, efter den tyske fysikern Wilhelm Conrad Röntgen, fastslogs inte förrän IUPAC den 1 november 2004 accepterade förslaget som inkommit ifrån GSI.

Isotoper 
Röntgenium har inga naturligt stabila isotoper.

Stabilitet och halveringstid 

Samtliga röntgeniumisotoper är extremt instabila. Generellt sett är de tyngre isotoperna stabilare än de lätta. Den mest stabila röntgeniumisotopen är 281Rg. Den ännu obekräftade isotopen 286Rg är tyngre och spås ha en längre halveringstid om drygt 10 minuter, vilket skulle göra den till en av de mest seglivade av de supertunga isotoper som i dag är kända.

Anmärkningar

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 
 WebElements.com – röntgenium 
 IUPAC pressmeddelande 

Grundämnen
Syntetiska grundämnen
Arbetstvist

Arbetstvist kallas den tvist som uppstått i ett förhållande mellan arbetsgivare och arbetstagare. En arbetstvist uppstår om man är oense om huruvida t.ex. en uppsägning, ett avsked eller omplacering mm gått rätt till eller inte. En arbetstvist kan även handla om rätten till återanställning, den så kallade företrädesrätten, eller arbetstider, lön, arbetsvillkor, anställningsvillkor, arbetsmiljö mm

"Arbetstvist" är även ett uttryck för förhållandet mellan kollektivavtalsparter, arbetsgivare och fackförbund, och när dessa inte kan sluta eller förnya kollektivavtal, samt mellan arbetsgivare och ett kollektiv av arbetstagare hos denne, när kollektivavtal inte föreligger, men där endera parten eller båda parterna önskar sluta kollektivavtal, men inte kan enas om innehållet. Fackliga åtgärder kan i dessa fall vara stridsåtgärder, där strejk, lockout och blockad är de mest ingripande. Detta resulterar i arbetskonflikt.

I det fall en arbetstagare hamnat i en arbetstvist och upplever att man inte får rätt hjälp från sin fackliga organisation eller inte har någon facklig tillhörighet, kan man själv vända sig till ett eget juridiskt ombud för att få hjälp att förhandla eller driva saken vidare civilrättsligt och till domstol så länge man inte skrivit på några uppgörelser. I en rättsprocess i domstol kan en part genom en stämning driva en skadeståndstalan och yrka ekonomiskt skadestånd för den ekonomiska förlust denne lidit samt allmänt skadestånd för den kränkning som brottet innebar för den skadelidande. Ofta omfattas en arbetsrättslig tvist i domstol ytterligare skadeståndsanspråk såsom t.ex. brott mot semesterlagen i de fall man vid en uppsägning inte fått sin semesterlön utbetald.

Arbetsrätt
Allmän rösträtt

Allmän rösträtt innebär att varje vuxen medborgare i en stat, eller varje vuxen medborgare i en kommun, har en ovillkorlig rätt att delta i allmänna val inom vederbörande politisk enhet.

Allmän och lika rösträtt innebär att varje medborgare har samma röstvärde, till skillnad från graderad rösträtt.

Den allmänna rösträtten förutsätter i allmänhet viss uppnådd ålder samt åtminstone ifråga om nationella val medborgarskap. Om personer intagna på fängelse, frigivna fångar, personer som befinner sig i konkurs, personer som är omyndigförklarade och liknande grupper saknar rösträtt, anses detta vanligen inte innebära att rösträtten inte är allmän. Om däremot den röstande ska ha genomfört värnplikt eller ha avlagt ett för rösträtten särskilt kunskapsprov anses däremot vanligen att rösträtten inte är allmän.

I modern tid förekommer det mycket sällan att rösträtten inskränks på grund av kön. I Västvärlden anses inte inskränkning på grund av kön längre vara godtagbart. Där kvinnor generellt saknar rösträtt förekommer uttrycket "allmän rösträtt för män". Om samtliga röstberättigade i ett system med allmän rösträtt också har lika stor rösträtt används uttrycket "allmän och lika rösträtt".

Se även 
 Rösträtt
 Kvinnlig rösträtt
 Manlig rösträtt
 Rösträttens utveckling i Sverige
 Kvinnlig rösträtt i Sverige

Källor

Externa länkar
 Limited suffrage in England prior to the 1832 reforms
 Finnish centennial celebration

Mänskliga rättigheter
Val
Mora kommun

Mora kommun är en kommun i Dalarnas län. Centralort är Mora. I kommunen bor  invånare.

Kommunen gränsar i norr och nordväst till Älvdalens kommun, i sydväst till Malung-Sälens kommun, i söder till Vansbro kommun och Leksands kommun, i sydöst till Rättviks kommun samt i nordöst till Orsa kommun, alla i Dalarnas län. Kommunen gränsar i norr även till Härjedalens kommun i Jämtlands län.

Administrativ historik 
Kommunens område motsvarar socknarna: Mora, Sollerön, Venjan och Våmhus. I dessa socknar bildades vid kommunreformen 1862 landskommuner med motsvarande namn. 

Morastrands municipalsamhälle inrättades 8 oktober 1893 och upplöstes 1908 när Morastrands köping bildades genom en utbrytning ur Mora landskommun.

Kommunreformen 1952 påverkade inte indelningarna i området. 1959 införlivades Mora landskommun i köpingen som samtidigt namnändrades till Mora köping. 

Mora kommun bildades vid kommunreformen 1971 av köpingen samt landskommunerna Sollerön, Våmhus och Venjan. 

Kommunen ingår sedan bildandet i Mora domsaga.

Kommunvapnet 
Blasonering: I rött fält en bild av Sankt Mikael och draken, allt av guld.

Vapnet går tillbaka på ett gammalt sockensigill, vilket antyder att Mora kyrka varit helgad åt ärkeängeln Mikael. Som vapen fastställdes det för dåvarande Mora landskommun år 1946, medan Morastrands köping 1947 antog ett annat vapen. När dessa enheter gick samman 1958 antogs detta vapen för den nya enheten. Det samma skedde efter kommunbildningen 1971.

Befolkning

Befolkningsutveckling

Utrikes födda 
Nedan redovisas de tio vanligaste födelseländerna.

Indelningar
Fram till 2016 var kommunen för befolkningsrapportering indelad i en enda församling, Mora församling.

Från 2016 indelas kommunen i följande distrikt, vilka motsvarar socknarna:
Mora
Sollerön
Venjan
Våmhus

Tätorter 
Det finns 11 tätorter i Mora kommun.

I tabellen presenteras tätorterna i storleksordning per den 31 december 2015. Centralorten är i fet stil.

Politik 
Kommunalråd under mandatperioden 2006–2010 är Peter Helander (C), kommunstyrelsens ordförande, och Bengt-Åke Rehn (S), kommunstyrelsens 1:e vice ordförande. Oppositionsråd är Gunnel Söderberg (M), kommunstyrelsens 2:e vice ordförande.

Kommunfullmäktige

Mandatfördelning i Mora kommun, valen 1970–2022

Utbildning 

Gymnasieskolan Mora Gymnasium har 11 nationella program. 

Mora folkhögskola ligger i kommunen.

Vänorter  
Källa: Mora kommuns webbplats.
  Changchun (Kina)
  Comprensorio della Valle di Fiemme (Italien)
  Gausdals kommun (Norge)
  Kadrina (Estland)
  Mora, Minnesota (USA)
  Oberammergau (Tyskland)
  Vörå (Finland)

Se även
Lista över insjöar i Mora kommun
Naturreservat i Mora kommun
Lista över fornlämningar i Mora kommun
Personer med anknytning till Mora kommun

Källor

Externa länkar 
 Mora kommun

Sveriges kommuner
Inkomstskatt

Inkomstskatt är en skatt som betalas av den som har en beskattningsbar inkomst.

Skatten kan beräknas enligt tre principer:
Progressiv skatt, där den procentsats som betalas i skatt ökas om inkomsten ökas.
Platt skatt eller proportionell skatt, där varje skattskyldig betalar en fast procentsats av inkomsten i skatt.
Regressiv skatt, där den procentsats som betalas i skatt minskas om inkomsten ökas. Modellen är sällsynt vad avser skatt som dras direkt på inkomsten, men indirekta skatter som t.ex. punktskatter och moms kan innebära att den totala skattebelastningen blir procentuellt sett mindre för en höginkomsttagare jämfört med en låginkomsttagare.

Grunden för beskattning i allmänhet, och inkomstskatt i synnerhet, vilar ofta enligt lagstiftningen på en av två principer:
Nyttoprincipen. Den skattskyldige betalar skatt beräknat efter sin hypotetiska nytta av allmän verksamhet.
Bärkraftsprincipen. Den skattskyldige betalar skatt efter sin betalningsförmåga.

Historik 
Inkomstskatt är en relativt sen form av skatt, då lönearbete som sådant i äldre tid var ovanligt, och de flesta skatter baserade sig på jordinnehav och senare förmögenhet. De första inkomstskatterna infördes i Storbritannien 1799 för att täcka utgifterna i samband med Napoleonkrigen. Den blev åter avskaffad 1802 för att redan nästa år komma tillbaka i form av realskatt på olika slag av inkomst. 1815 avskaffades den på nytt, men 1842 tillgrep man den åter, och sedan kom den att kvarstå med växande skattesatser.

I Frankrike genomdrevs efter förbittrat motstånd en inkomstskatt 1914 men den kom till tillämpning 1918. Motståndet baserades främst på deklarationsförfarandet. I Tyskland fanns inkomstskatt tidigt i de enskilda delstaterna, men för riket som sådant infördes den inte förrän 1920. I USA infördes inkomstskatt 1913, sedan den förut funnits i vissa delstater. Tidigare beslut hade av högsta domstolen upphävts som stridande mot grundlagen.

I Danmark infördes inkomstskatt 1903, med senare förändringar 1922 och 1927, i Norge i princip 1880 men fullt genomförd med genomgripande förändringar 1911, i Finland 1920. I början av 1930-talet fanns inkomstskatt i de flesta länder.

Se även 
 Inkomstskatt i Sverige
 Skatt
 Bolagsskatt
 Förmögenhetsskatt
 Marginalskatt
 Taxering

Referenser 

Skatter