kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cittra

Cittra är ett stränginstrument eller grupp av stränginstrument. Strängarna är normalt avsedda för "löst" spel, det vill säga utan att förkortas av den spelandes fingrar. I regel knäpper man på strängarna.

I Sverige har den vanligaste formen sedan artonhundratalet varit ackordcittran, avsedd för ackompanjemang. Den består av grupper om 7, 8 eller 9 strängar som bildar ackord. Det finns också konsertcittror som har fem strängar avsedda att knäppas och tjugofyra ackompanjemangssträngar.

Lutinstrumenten hummel och bellmansluta eller cister har också kallats cittror på svenska. En äldre sorts cittra är psalteriet och en som spelas med hammare är hackbrädet.

Utöver dessa finns cittror som används enbart eller främst som melodiinstrument, vanligtvis med en durskala i en eller två oktaver och ofta med notblad som ligger under strängarna (man knäpper strängen ovanför den aktuella tonen). Detta system användes i Sverige redan i slutet av 1800-talet. En modern version av melodicittran tillverkas i Norden sedan 2002 och används till exempel i flera förskolor, församlingar, familjecentraler, och inom vården.

Tidigare fanns en cittrafabrik i Finspång: Zittrafabriken, Finspång A Larsson. Larsson tillverkade över 40 000 cittror innan fabriken lades ner. Den svenska tillverkningen står numera firman Hans Persson Musikinstrument i Mariestad för.

Anton Karas gjorde cittran berömd i slutet av 1940-talet då han spelade "The Harry Lime Theme" i filmen Den tredje mannen.

Se även 
Kantele
Gitarr
Sitar
Autoharpa

Referenser

Externa länkar

Stränginstrument
Svenska folkmusikinstrument
Chitarrone

Chitarrone är ett stränginstrument. Det är en basluta med 24 strängar och en hals som är över en meter lång. Chitarrone var vanligast under 1500- och 1600-talen.

Se även
 Luta
 Cittra
 Sitar
 Teorb

Referenser 

Stränginstrument
Concertina

Concertina eller konsertina är ett luftdrivet tangentinstrument som är en engelsk variant av dragspel. Det uppfanns 1829 av Sir Charles Wheatstone. Tonen alstras av tungor som sätts i rörelse.

Concertina har varit vanlig inom Frälsningsarmén.

Se även
 Bandoneon
 Dragspel, munspel, durspel
 Lista över musikinstrument
 Lista över musikgenrer
 Concertinatråd

Externa länkar
 Tour of a Concertina - Engelsk sida tillägnad instrumentet
 På svenska om instrumentet

Dragspel
Cymbal

Cymbal (även bäcken, piatti, cinelli, cimbanelli, piattini) är ett slaginstrument, som består av en konvex metallplatta. Inom konstmusiken används cymbalerna två och två, varvid de slås mot varandra för att skapa ljud. Den typen av användning förekommer även i marschmusik. Välbekanta partier med cymbaler förekommer i Richard Wagners ouvertyr till operan Lohengrin och Verdis ouvertyrer till operorna Rigoletto och Otello.  

Cymbaler ingår i de trumset eller batterier, som används i jazz- och populärmusik. Oftast slår man an med trumstockar (trumpinnar) eller så kallade stålvispar. Då kallas de ofta parcymbaler, bäckar eller piatti a due.

Cymbaltyper inom jazz- och populärmusik 
Crashcymbaler används mycket inom modern populärmusik och finns i många former: stora, små, tunna och tjocka. Det vanligaste användningsområdet inom popmusik är att markera första taktslaget i en ny del av låten (vers, refräng med mera). Crashcymbalerna har ofta ett relativt tungt ljud och de används gärna i par med olika stämning för att antingen ge ett fylligare ljud när båda slås an samtidigt eller som markering när de anslås i följd (exempelvis den ena på sista takten i en fras och den andra på den första takten i nästa fras).

Splashcymbalen är en liten cymbal (oftast i storleken 10 eller 12 tum) vilken ofta låter ljust, men inte alltid. Den används ofta som effekter i musiken på andra ställen än crashcymbaler, men även i andra sammanhang beroende slagverkarens önskan.

Ridecymbalen sitter ofta långt till höger i trumsetet och är vanligen omkring 20 tum stor. Med sitt "plingande" ljud används den främst för att slå an sextondelar, åttondelar eller fjärdedelar, precis som på hi-haten. Som namnet antyder används den ofta för "riding" (konstant användande), speciellt inom jazz där den är vanlig vid shuffle och swing. Den kan dock även användas för mycket mer avancerade mönster. 

Sisselcymbalen är en speciell typ av ridecymbal, som används mycket inom jazz- och populärmusik. Den är preparerad med nitar ute i cymbalens ytterkant, vilket tar bort en del av attacken och förlänger utklingningstiden. Detta ger dessutom upphov till ett "sisslande" eller tunt väsande ljud.

Hi-hat har två cymbaler horisontellt placerade ovanför varandra. Med en pedal kan cymbalerna slås ihop, men hi-haten spelas framförallt med trumstock eller stålvisp. Den är ett mycket vanligt slagverksinstrument i moderna trumset. Genom att slå 1-å-2-å-3-å-4-å (åttondelar) med hi-Haten och sedan spela med bastrumman på 1:an och 3:an och virveltrumman på 2:an och 4:an så har man ett av trumspelandets grundackompanjemang - ofta det första man lär sig.

Chinacymbalen används främst till starka accenter, men även till annat. Den har en något böjlig form och man brukar ofta använda den upp och ner för att inte förstöra trumstockarna. Den förekommer oftast i storleken 18 tum.

Bilder

Se även
 Hi-hat
 Slagverk
 Kastanjett
 Lista över musikinstrument

Källor

Externa länkar 
 Cymbalguide Information om cymbaler på svenska. 

Slagverk
Militärmusik
Durspel

Durspel är ett till formatet litet dragspel. Vanligast i Sverige är tvåradigt durspel men även en-, tre- och fyrradiga förekommer.

Durspelet skiljer sig speltekniskt avsevärt mot det "vanliga", kromatiska, dragspelet, och är egentligen mer likt ett munspel, fast med bälg och basmöjligheter. Durspelet har (precis som munspelet) två toner på samma knapp (hål på munspel), beroende på om bälgen pressas samman eller dras ut. Durspelen är i grunden diatoniska, det vill säga köper man ett enradigt durspel i tonarten G-dur får man hålla sig till denna tonart.

Varje knapprad utgör vanligen en egen durtonart. De tvåradiga durspelen är oftast kompletterade med fyra halvtoner, vanligen placerade på de två översta knapparna. På detta sätt utökas tonomfånget till en kromatisk skala, inom en oktav.

De tvåradiga durspel som är vanligast i Norden är uppbyggda med sin huvudtonart på innerraden. Ytterraden är en komplementtonart, vanligen på huvudtonartens 5:e ton.

Basklaviaturens knappar sitter vanligen parvis ovanför varandra. Den undre knappen i paret erbjuder en baston och den övre ett ackord. Många varianter förekommer men vanligast är 4 par knappar där 6 inledande tonerna i spelets huvudtonart finns representerade. Den 6:e ackordet är då vanligen ett mollackord och resten är durackord.

De kromatiska "stora" dragspelen är en vidareutveckling av durspelet. Durspelet har allt sedan de började massproduceras och därmed blev billiga, varit ett vanligt instrument i svensk folklig musik. Ofta kallas durspel för "magdeburgare". Detta beror på att runt förra sekelskiftet var staden Magdeburg en betydande producent av durspel. Som mest fanns det 19 dragspelsfabriker i staden. Om man skall vara korrekt är det alltså egentligen bara (gamla) dragspel från staden Magdeburg som skall kallas "magdeburgare".

Se även 
 Bandoneon
 Concertina
 Dragspel
 Munspel
 Lista över musikinstrument

Dragspel
Proportio tripla

Proportio tripla är ett under renässansen infört sätt att rytmisera om en melodi från jämn takt till tretakt (tripla) i en viss "proportion" (proportio) av den ursprungliga melodin. Proportio tripla ingår som andra delen i den svit som från Polen och Tyskland spridde sig till östersjöländerna på 1500-talet under namnet "Pohlnische Tantz". Denna bestod av en fördans i jämn takt och en efterdans i tretakt. Namnet på efterdansen förkortades ofta bara som "proportion" eller "tripla". Under barocken utökades denna svit med ytterligare en efterdans med namnet Serra.

I sin enklaste form skapades proportionen utifrån fördansens jämna rytm: |     | genom att dra samman de första taktdelarna till en taktdel, vanligtvis de två första: |    |. Detta bildade en ny rytm i tretakt till samma melodi för en annan dans.

Om fördansen i stället gick i tvåtakt, till exempel |   |   | bildades tretakten genom att lägga till en taktdel, vanligtvis i slutet av takten: |    |    |.

Under renässansen var idealet att proportionen skulle göras så regelbundet som möjligt. Som en reaktion på denna perfektionism blev i stället variation barockens ideal och proportion gjordes på många och friare sätt.

Se även
polsk dans
serra (dans)

Musikaliskt framförande
Folkdanser
Musikhistoria
Serra (dans)

Staden Serra återfinns på Serra, Brasilien

Serra är den tredje delen i den polska danssviten. Namnet är en förkortning av sera y cleba som är det polska namnet på en dans, som på svenska kallas "ost och bröd". 

Dansen med detta namn,  som översatts från tyskans "Käs und Brot", förekom som en fristående dans vid sidan om serran som endast var en del av den polska danssviten. Vilka danser dessa representerade och vilken släktskap de hade är höljt i dunkel, men serran anses vara den melodityp och dans ur vilken polskan i Norden som fristående dans har utvecklats.

Se även
polsk dans
Proportio tripla

Europeisk folkmusik
Folkdanser
Polsk dans

Polsk dans, tyska Pohlnische Tantz, är en danssvit med ursprung från Polen. Denna började dansas på 1500-talet vid de kungliga hoven kring östersjöländerna och spreds sedan därifrån. Sviten bestod ursprungligen av en fördans - den gångna dansen - i jämn takt och en efterdans - den sprungna dansen - i tretakt, men försågs senare med ytterligare en efterdans i tretakt. I denna tredelade form omnämns den vanligen från 1600-talet som danssviten "Dans - Proportion - Serra" eller någon variant av den mera fullständiga namnformen "polnische dantz - proportio tripla - serra i kleba".

Typiska rytmmönster:

I Sverige avlöstes denna tredelade dans i början av 1700-talet av en ny varianten av den polska dansen - polonesse. Denna var nu en fristående dans men dansades till att börja med ofta tillsammans med menuett. Den polska dansen försvann då helt i Sverige som tredelad svit, men svitens olika delar levde kvar som fristående danser i en mängd lokala folkliga omtolkningar; som mängder av former av polska och i Norge gangar och springar, den gångna fördansen och den sprungna efterdansen, etc.

På danska Jyllands västkust finns en danstyp som kallades "Pohlsk dans" i notböckerna. Dessa går alla i 2/4-takt och många av dem spelas och dansas fortfarande i obruten tradition sedan 1700-talet på den lilla ön Fanö utanför Jyllands sydkust, men nu under namnet sönderhoning. 
Dansen, som mycket påminner om svensk polska, dansas i tretakt fast musiken utförs i tvåtakt.
Ursprunget till dessa melodier är oklart men namnet antyder att detta också kan vara en rest från den tredelade polskesviten.

Se även
pols 
polska (dans)
polonäs
åttondelspolskor

Polsk folkmusik
Folkdanser
Nicole Petignat

Nicole Petignat, född 27 oktober  i La Chaux-de-Fonds, Schweiz, är en schweizisk fotbollsdomare. Petignat dömde bland annat VM-finalen för damer mellan USA och Kina i USA . Hon blev historisk 14 augusti  då hon som första kvinna dömde en Uefa-match för herrar mellan AIK och Fylkir.

Källor 

Fotbollsdomare från Schweiz
Personer inom sport från Schweiz
Kvinnor
Födda 1966
Levande personer
Natriumklorid

Natriumklorid, koksalt eller (vardagligt) enbart salt är ett kemiskt salt med formeln NaCl.

Natriumklorid är det vanligaste saltet att använda vid matlagning. Det förekommer vidare rikligt i naturen; natriumklorid utvinns ur saltgruvor eller genom evaporering (avdunstning) av havsvatten.

Natrium och klor reagerar lätt med varandra eftersom natrium har en och klor har sju valenselektroner och de båda, enligt oktettregeln, vill få hela sina yttre skal fyllda. Natriumatomer avger då sina yttersta elektroner, vilken sedan upptas av kloratomer. Dessa atomer bildar då joner (envärt positiva respektive envärt negativa), vilka av den elektrostatiska attraktionen dem emellan bildar en jonförening, en saltkristall.

Natriumklorid som används i matlagningen är i Sverige oftast berikat med bland annat saltet kaliumjodid (KI), för att utgöra en extra jodkälla. Brist på jod kan leda till sjukdomstillståndet struma. Det får även innehålla ferrocyanider som klumpförebyggande medel.

Skrymdensiteten för vanligt bordssalt är runt 1 300 kg/m³, det vill säga ungefär 1,3 g/cm³ (g/ml). Kompaktdensiteten (det vill säga utan att luftvolymen mellan kornen räknas med i den totala volymen) är 2,165 g/cm³. Natriumkloridens löslighet vid 20 °C är 35,9 g per 100 g vatten. Det motsvarar en salthalt av 26,43 % och då är lösningens densitet 1,199 g/cm³. Lösligheten ökar bara lite vid ökad temperatur.

Olika typer av salt och deras framställning 
Vanligt koksalt som också kallas vakuumsalt är det salt som är absolut vanligast i matlagning och livsmedelsindustrin. Vakuumsalt tas upp från saltfyndigheter långt ner i marken. Rent vatten pumpas ner i dessa saltkällor som löser upp saltet och en saltlake transporteras upp. Från saltlaken tar man ut saltet som sedan renas. Efter reningsprocessen kokas vattnet bort i ett antal vakuumpannor för att slutligen bli helt rent och torrt salt. Det är denna typ av salt som används i fysiologisk saltlösning inom bland annat sjukvården och kallas då infusionssalt. 
    
Havssalt utvinns genom att man låter vatten från saltrika hav dunsta av och det kvarlämnade saltet samlas in. Havssalt används främst till matlagning där det blivit mode då det sägs ge en fylligare smak. Huruvida detta är sant tvistar man om. Havssalt innehåller varierande mängd natriumklorid (NaCl) och andra mineralsalter, beroende på reningsgrad. FDA rekommenderar 97,5 procent natriumklorid. 
    
Stensalt, bergsalt, eller halit, som det också kallas bryts i saltgruvor. Det är betydligt svårare att få detta salt helt rent vilket gör att den största användningen av stensalt i Sverige är som vägsalt för att smälta snö och is på vägar.

Användning
Koksalt har historiskt sett används som ett sätt att lagra mat, då kylskåp och frys inte existerade. Genom osmos dras vatten ut ur cellerna och torkar ut dem, vilket gör att bakterierna som är i behov av vatten får svårt att påverka råvaran negativt.      

En mättad vattenlösning av natriumklorid kan användas för kalibrering av hygrometrar.

Se även 
 Fysiologisk saltlösning
 Koshersalt
 Saltsten

Referenser

Klorider
Natriumföreningar
Salt
1504

1504 (MDIV) var ett skottår som började en måndag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 1 januari – De franska trupperna i Syditalien kapitulerar vid Gaeta. En spansk vicekung installeras i Neapel och Bägge Sicilierna tillhör därefter spanska kronan fram till 1713.
 21 januari – Svante Nilsson (Sture) väljs till Sveriges riksföreståndare sedan Sten Sture den äldre har avlidit en månad tidigare. Hemming Gadh blir hans minister och krigsöverste.

Februari 
 15 februari – Ärkebiskop Jakob Ulvsson inviger klosterkyrkan för Mariefreds kloster.
 16 februari – Sten Sture den äldre begravs i klosterkyrkan i Mariefred.

Maj 
 18 maj – Stillestånd sluts mellan Sverige och Danmark i Köpenhamn. Häri beslutas om förhandlingar i Kalmar 1505.

September 
 14 september – Ett stillestånd sluts mellan Sverige och Ryssland i Viborg.

November 
 17 november – Svante Nilsson Sture gifter sig med Mette Ivarsdotter (Dyre).

Okänt datum 
Navassaön upptäcks av spanska upptäcktsresande. 
Danskarna går åter i krig mot Sverige.
Erik Johansson (Vasa) blir hövitsman i Finland.
Den portugisiska regeringen halverar priset på peppar vilket resulterar i en enorm ökning av konsumtionen i Portugal.
Kabul i Afghanistan erövras av Babur, ättling till Timur Lenk.

Födda 
 17 januari – Pius V, född Antonio Ghislieri, helgon, påve 1566–1572.
 28 januari – Anna II av Stolberg, tysk abbedissa och regerand furstinna av Quedlinburg.
 29 oktober – Sin Saimdang, koreansk konstnär.
 13 november – Filip den ädelmodige, lantgreve av Hessen-Kassel 1509–1567.

Avlidna 
 31 augusti – Scholastica von Anhalt, tysk abbedissa.
 26 november – Isabella I av Kastilien, regerande drottning av Spanien från 1474, född 1451.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1579

1579 (MDLXXIX) var ett normalår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari 
23 januari – Utrechtunionen grundas av de protestantiska staterna Brabant, Gelder, Flandern, Holland, Zeeland, Friesland, Mechelen och Utrecht.

Februari 
 7 februari – Johan III låter rekvirera virke, för att sätta upp ett stängsel på Valdemarsön. Därmed är grunden lagd till den kungliga jaktpark, som gick under benämningen Kungliga Djurgården (på nuvarande Djurgården).

Maj 
 11 maj – Hertig Karl (IX) gifter sig med Maria av Pfalz.

Okänt datum 
 Johan III låter bygga en kungsgård i korsvirke i Gävle, vilken så småningom omvandlas till ett märkligt kyrkslott.

Födda 
 16 november – Federico Cornaro, italiensk kardinal.
 Trophime Bigot, fransk barockmålare.
 Henriette d'Entragues, fransk mätress.

Avlidna 
 12 februari – Laurentius Petri Gothus, psalmdiktare och svensk ärkebiskop sedan 1574.
 Anthonius Busenius, nederländsk apotekare i svensk tjänst.
 Isabella Markham, engelsk hovfunktionär.
 Barbara Thenn, österrikisk myntmästare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Anthonius Busenius

Anthonius Busenius, död 1579, var en nederländsk apotekare som tjänstgjorde hos Erik XIV och Johan III.

Busenius fick år 1575 apoteksprivilegium att ta en del av det kungliga slottets medicinförråd och flytta ut det i staden, för att kunna sälja läkemedel till allmänheten. Detta räknas som det första kungliga apoteksprivilegiet i Sverige. Efter ett antal år flyttade apoteket tillbaka till slottet, men flyttades 1625 åter ut i staden, nu till Tyska brinken; det drivs då av apotekaren Philip Magnus Schmidt. Sedan någon gång från senare delen av 1600-talet blir apoteket känt under namnet "Apoteket Lejonet".

Se även
 Stockholms historiska apotek

Referenser 

Nederländska apotekare
Avlidna 1579
Män
Födda okänt år
Svenska apotekare under 1500-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1500-talet
Erik XIV:s hov
1575

1575 (MDLXXV) var ett normalår som började en lördag i den julianska kalendern.

Händelser

December 
16 december – En jordbävning drabbar Valdivia.

Okänt datum 
 Den nederländske apotekaren Anthonius Busenius får fullmakt att ta en del av Slottet Tre Kronors medicinförråd och flytta ut det i staden, för att kunna sälja läkemedel till allmänheten. Detta räknas som det första kungliga apoteksprivilegiet i Sverige och det första apoteket grundas vid Stortorget i Stockholm.
 Johan III förmår prästerskapet att anta ett tillägg till 1571 års kyrkoordning vid namn Nova ordonantia. Den rekommenderar läsning av kyrkofäderna och varnar för reformationens stridsskrifter, varigenom reformationen i Sverige bromsas.
 Staden Luanda grundas i Angola.

Födda 
 26 juli – Anna Katarina av Brandenburg, drottning av Danmark och Norge 1597–1612, gift med Kristian IV.
 4 november – Guido Reni, italiensk målare.
 31 december – Göran Nilsson Gyllenstierna, svensk friherre och riksråd, riksamiral 1611–1618.

Avlidna 
 3 juni – Pieter Aertsen, nederländsk konstnär, målare.
 8 oktober – Jan Matsys, flamländsk målare.
 Sidsel Ulfstand, dansk länsman.
 Barbara Uthmann, tysk företagare.
 Maria av Jever, frisisk hövding.
Anna Maria Zieglerin – italiensk humanist.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1578

1578 (MDLXXVIII) var ett normalår som började en onsdag i den julianska kalendern.

Händelser

April 
 16 april–25 juni – Spanien ockuperar Brunei Town.

Oktober 
 21 oktober – Svenskarna besegrar tillsammans med polska styrkor ryssarna i slaget vid Wenden.

Födda 
 17 januari – Petrus Johannis Rudbeckius, svensk skald och psalmboksutgivare. 
 1 april – William Harvey, brittisk vetenskapsman, upptäckare av blodomloppet 1628.
 14 april – Filip III av Spanien, kung av Kastilien, Aragonien och Portugal 1598–1621.
 17 augusti – Francesco Albani, italiensk målare.
 1 oktober – Fidelis av Sigmaringen, katolsk ordenspräst och martyr; helgon.
 20 december – Agnes av Holstein-Gottorp, tysk prinsessa.
 Izumo no Okuni, japansk miko (tempeltjänare) och skådespelare.

Avlidna 
 14 april – James Hepburn, skotsk prinsgemål 1567 (gift med Maria I)
 Pierre Lescot, fransk arkitekt
 Katarina av Österrike (1507–1578), portugisisk regent.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Mms

Mms (eller MMS, efter engelskans Multimedia Messaging Service), är en vidareutveckling av sms. Skillnaden är att med mms kan man inte bara skicka textmeddelanden utan även multimediemeddelanden mellan mobiltelefoner. Multimediameddelanden är exempelvis digitala fotografier, musik, text och videosekvenser, och man måste ha ett Internetabonnemang för att utnyttja denna multimediala meddelandeservice, mms. Standardiseringen är till största del gjord av 3GPP, 3GPP2 och Open Mobile Alliance (OMA).

Funktion 
Mms har två olika leveranssätt, omedelbar och fördröjd.
 
 Omedelbar leverans: När mms-klienten på telefonen mottar en rapport om ett inkommande mms, tar den genast emot mms:et från Multimedia Messaging Service Center (MMSC) som skickat rapporten. Efter detta meddelas abonnenten att denne fått ett mms.

 Fördröjd leverans: mms-klienten meddelar abonnenten om att ett mms-meddelande är tillgängligt och tillåter användaren att själv välja när denne vill ta emot sitt mms.

Ett mms-meddelande skickas som ett enda paket där de olika delarna är synkroniserade med hjälp av SMIL (synchronized multimedia integration language) som är baserat på XML. Jämfört med SMS klarar mms mycket större meddelanden. Stora mms-meddelanden kräver tredje generationens mobilsystem (3G), men mindre meddelanden fungerar även i andra generationens mobilsystem GPRS.

Se även 
 Sms
 EMS
 Tal-sms
 VMS

Mobiltjänster
Niding

En niding (från fornnordiskans níðr, ner) är ett begrepp som ursprungligen avsåg en person utan heder. En niding var en person som fick skymfas utan risk för påföljd; personen var "var mans niding". De äldsta beläggen för begreppet i Skandinavien kommer ifrån runstenar, men där kallas personer för "oniding", alltså motsatsen till en niding: en ärofylld man. Det blev tidigt synonymt med en skurk eller illgärningsman, i synnerhet en sådan som begått grova våldsbrott mot barn eller mot någon som ej varit i stånd till att försvara sig. Nidingsdåd vittnar om ett särskilt lågt eller fegt sinnelag hos gärningsmannen. 

Vissa grova brott kallas nidingsverk i 1734 års lag, t. ex. misshandel av en värnlös eller stöld i samband med en olycka.

Se även 
 Nidstång
 Fredlös
 Bannlyst
 Varg i veum
 Hednalagen

Referenser

Externa länkar

Rättshistoria
Svensk rättshistoria
Sociologi
1396

1396 (MCCCXCVI) var ett skottår som började en lördag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 Januari – Erik av Pommern väljs till kung av Danmark på Viborgs landsting, fortfarande med drottning Margareta som verklig makthavare.

Februari 
 Februari – Albrekt av Mecklenburgs son Erik gifter sig med Sofia av Pommern-Wolgast.

Juli 
 23 juli – Erik av Pommern väljs till kung av Sverige vid Mora stenar, även här med Margareta som verklig makthavare. Det svenska rådet skall återställa allt kronogods som har varit pantsatt.

September 
 20 september – I Nyköpings recess beslutas att jord som hamnat i frälsets händer under de senaste årtiondena skall återgå i kronans eller skatteböndernas händer. I överenskommelsen fastslås också att en Nordisk union skall bildas.

Okänt datum 
 Drottning Margareta erhåller som personliga underhållsländer Bergslagen, Östergötland, Rumlaborgs län, Skara stift samt Västerås slott med Norrebo.
 Albrekt av Mecklenburgs son Erik landstiger på Gotland för att fördriva Margaretas trupper, vilket lyckas. Därmed blir ön en bas för sjöröveri på Östersjön.
 Vid ett kyrkomöte i Arboga utses heliga Birgitta till Sveriges skyddshelgon.
 Albrekt av Mecklenburg gifter sig med Agnes av Braunschweig.

Födda 
Alfons V av Aragonien, kung av Aragonien, Valencia, Mallorca, Sardinien, Korsika och Sicilien.
Maria av Aragonien, drottning av Kastilien.
Tran Thieu De, kejsare av Vietnam.

Avlidna 
19 maj – Johan I av Aragonien, kung av Aragonien.
Helena Kantakouzene, kejsarinna av Bysans.

Externa länkar