kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Romerska kalendern

Den romerska kalendern var en lunisolarkalender. Den styrdes alltså av månen och solen. Den ersattes enligt påbud av Julius Caesar med den julianska kalendern år 46 f.Kr.

Den första romerska kalendern 
Den första romerska kalendern från 753 f.Kr. var uppdelad i följande tio (10) månader:

Martius - Mars var årets första månad. Mars var romarnas krigsgud, och man offrade djur till honom varje år under denna tid för att bringa tur i de krig som skulle komma under året.  

Aprilis - April har fått sitt namn efter två tänkbara ord. Antingen ordet "apricus", som betyder 'solig'. Eller ordet "aperire", som betyder 'öppna' (till exempel blom- och bladknoppar som slår ut). Aprilis var tillägnad Venus.

Maius - Maj. Markens och växternas gudinna hette Maia. När växtlighet och jordbruk tog fart på vårkanten, offrade man till henne för att få en god skörd. 

Iunius - Juni är gudinnan Junos månad.

Quintilis, den femte månaden. Fick sedermera namnet Juli efter Julius Caesar som var född denna månad.

Sextilis, den sjätte månaden. Fick sedermera namnet Augusti efter den förste romerske kejsaren Augustus. Namnet kommer från ordet "augere" (lat. öka) och översätts vanligen 'den lysande' eller 'den upphöjde'.

September är månad nummer sju, "septem" är latin och betyder 'sjunde'.

Oktober är månad nummer åtta, "octo" är latin och betyder 'åtta'.

November är månad nummer nio, "novem" är latin och betyder 'nionde'.

December är månad nummer tio, "decem" är latin och betyder 'tionde'.

Den andra romerska kalendern 
Att ha endast tio månader med totalt 304 dagar innebar att året blev 61 dagar för kort. Omkring 713 f.Kr. lades två månader till i slutet av kalendern av Numa Pompilius:

Ianuarius - Januari är guden Janus månad, en gud med två ansikten. Ett som ser framåt (framtiden) och ett som ser bakåt (historien). 

Februarius - Februari blev årets sista månad. Namnet kommer från ordet "februare", som betyder 'att rena'. Den 15 februari firade romarna en stor högtid för förlåtelse av synder. Februari var förlåtelsens, reningens och den nya börjans månad.  

Här har vi förklaringen till varför februari är den månad som får en extra dag under skottår. Det är helt logiskt att man lägger till en extra dag i slutet av årets sista månad. Då behöver man inte göra om hela kalendern.

Månadens dagar 
  Kalendae (Kalends) var månadens första dag. Den antas ha haft samband med nymånen. Lån och räntor förföll till betalning denna dag.
 Nonae (Nones) antas ursprungligen ha haft samband med halvmånen som inträffar på åttonde dagen efter månadens första dag.
 Idūs (Ides) var ursprungligen dagen för fullmåne. Romarna ansåg den som en lyckobådande dag.
När fixa dagar fastställdes så inträffade nones den sjunde dagen i mars, maj, juli och oktober och ides den femtonde.
Övriga månader inträffade nones den femte och ides på den trettonde dagen.

Källor 

Kalendrar
Kalendern
46 f.Kr.

46 f.Kr. var det sista året i den förjulianska romerska kalendern. Det hade 445 dagar, för att man med dagarna skulle hamna rätt enligt den julianska kalendern, som infördes i Romerska riket detta år, men inte började gälla förrän året därpå. Då det innehöll så många extradagar blev det i Romerska riket känt som annus confusionis (förvirringens år).

Händelser

Efter plats

Romerska republiken 
 Gaius Julius Caesar och Marcus Aemilius Lepidus blir konsuler i Rom.
 4 januari – Titus Labienus besegrar Julius Caesar i slaget vid Ruspina.
 6 april – Julius Caesar besegrar en armé bestående av Pompeius efterföljare och numidier under Metellus Scipio och Juba I i slaget vid Thapsus.
 20 april – Cicero skriver i Rom till Marcus Terentius Varro "Om våra röster ej längre hörs i senaten och på Forum, låt oss då följa de gamle vises exempel och tjäna vårt land genom vårt skrivande, koncentrerande oss på frågor om etik och konstitutionell lag."
 26 september – Caesar inviger ett tempel till hans mytiske förfader Venus Genetrix ära i enlighet med ett löfte han har avlagt under slaget vid Farsalos.
 November – Caesar ger sig av mot Hispania för att ta hand om ett nytt uppror.
 Caesar reformerar den romerska kalendern genom att skapa den julianska kalendern. Detta övergångsår mellan de båda systemen kallas annus confusionis (förvirringens år), eftersom det har 445 dagar, för att synkronisera den nya kalendern med årstiderna. Den julianska kalendern kommer att förbli standard i västvärlden i mer än 1600 år, tills den ersätts av den gregorianska kalendern med början 1582 och inte vara helt avskaffad förrän efter nära 2000 år (i början av 1900-talet).
 Caesar utnämner sin adoptivson Octavianus till sin efterträdare.
 Caesar nedslår ett uppror av legionen X Gemina.
 Caesar firar sin galliska triumf, efter vilket Vercingetorix avrättas.

Födda

Avlidna 
 Quintus Caecilius Metellus Pius Cornelianus Scipio Nasica (stupad i slaget vid Thapsus medan hans styrkor försöker kapitulera)
 Cato d.y., romersk senator (självmord efter slaget vid Thapsus)
 Vercingetorix, gallisk hövding (avrättad)

Externa länkar
Kvartal

Ett kvartal är ett fjärdedels år, alltså tre månader.

Vanligen räknas årets fyra kvartal med början den 1 januari, 1 april, 1 juli respektive 1 oktober.

I bolag med brutet räkenskapsår räknas det första kvartalet med början vid räkenskapsårets början och så vidare. Första kvartalet behöver då alltså inte börja med januari.

Se även 
 Halvår
 Tertial

Referenser 

Tideräkning

en:Fiscal quarter
Vår

Vår är inom tempererat klimat en av de fyra årstiderna, som på norra halvklotet enligt årets kalenderindelning brukar omfatta månaderna mars, april och maj, och på södra halvklotet brukar våren enligt kalender omfatta månaderna september, oktober och november. Då årstiderna inte ser likadana ut i de olika delarna av världen saknas dock internationell meteorologisk definition.

Vår i Sverige

SMHI definierar att den meteorologiska våren infaller när dygnsmedeltemperaturen är stigande och i sju dygn i följd är högre än 0 grader men under 10 grader. Då infaller våren den första av dessa dygn. Dessutom gäller att våren inte kan börja före 15 februari. Enligt en kalendarisk definition omfattas våren av månaderna mars, april och maj.

Den astronomiska våren börjar på norra halvklotet vid vårdagjämningen (20/21 mars) och slutar vid sommarsolståndet (20/21 juni).

Kulturella tolkningar 
Våren är en årstid som förknippas med förnyelse och pånyttfödelse, vilket till exempel lett till namngivningen av Pragvåren 1968, då Tjeckoslovakien försökte införa en ökad liberalisering av det dåvarande politiska systemet, och Arabiska våren som representerar störtandet av diktaturer och ökad liberalisering i flera arabiska stater.

Under våren finns flera helgdagar och andra särskilda dagar, med särskilda riter, ofta med vissa inslag som anknyter just till vårens pånyttfödelse av naturen. Exempelvis finns påsk, aprilskämt, valborgsmässofirande och pingst.

Våren (La primavera, komponerad 1723, uruppförd 1725) är en av fyra violinkonserter i Vivaldis komposition De fyra årstiderna. Våroffer (franska: Le Sacre du printemps) är ett modernistiskt dansdrama från år 1913, med undertiteln Bilder av det hedniska Ryssland. Det tonsattes av Igor Stravinskij, som också skrev librettot tillsammans med Nicholas K. Roerich.

Se även 
 Vårdagjämningen

Referenser

Externa länkar
Bigesch

Bigesch (franska biguèche, ursprungligen från ungerska bekecs, "pälsrock") är en lång rock prydd med snören och tofsar. Den användes tidigare som uniformsrock för officerare och underofficerare vid det svenska kavalleriet, motsvarande syrtut vid övriga truppslag.

Plagget började användas av officerare i slutet av 1700-talet.

Idag är bigesch m/1858 av mörkblått kläde reglementerad för kavalleridelen av Livgardet och får bäras av officerare och underofficerare vid enskilt uppträdande som liten/stor paraddräkt eller som daglig dräkt.

Referenser

Herrkläder
Militära uniformer
Slaget vid Königgrätz

Slaget vid Königgrätz stod den 3 juli 1866 vid Königgrätz (nuvarande Hradec Králové) i nuvarande östra Tjeckien mellan Preussen och Österrike. Slaget var ett led i det tyska enhetskriget som startat den 14 juni. Preussen stod som segrare i slaget som också avgjorde kriget. Härmed etablerades Preussen som den främsta tyska staten och staten kunde några år senare, 1871, genomdriva den lilltyska lösningen på det tyska enandet.

Bakgrund
Sedan den österrikiske befälhavaren Ludwig von Benedek fått flera av sina kårer tillbakaslagna i striderna vid Nachod, Tratenau, Gitschin och Königinhof, bestämde han sig 30 juni för återtåg bakom Elbe, för att därifrån kunna slå tillbaka preussarna. Då dessa avvaktade blev Benedek stående väster om floden, och tvingades 3 juli nordväst om Königgrätz uppta striderna.

Slaget
Benedek grupperade sina trupper med 3:e och 10:e kårerna i centern på höjderna vid Chlum och Lipa. Norr därom högerflygeln med 4:e och 2:a kårerna, vars linje sträckte sig upp mot Horenowes. Västra flygeln, bestående av sachsiska och 8:e kårerna bildade vid Problus och Prim en tillbakaböjd flank. Bakom mitten stod 1:a och 6:e kårerna i reserv.

Denna ställning anfölls klockan 08.00 på förmiddagen 3 juni var den tre preussiska arméerna: Elbearmén i sydväst, 1:a armén i väster och 2:a armén i norr. Högste befälhavare över tyska armén var kronprins Fredrik Vilhelm, medan generalstabschefen Helmuth von Moltke var den som i själva verket ledde planeringen. Elbearmén och 1:a armen kom under de första två timmarna att utkämpa en blodig frontalstrid med österrikarna, och var på flera punkter nära att vika, då 2:a armén kom fram till slagfältet. När 2:a armén började anfalla österrikarnas högra flank och rygg, blev Benedeks ställning hopplös. Runt klockan 15.00 började reträtten, som snart övergick i ett flyktartat återtåg. Huvuddelen av armén räddade sig under den hotande omringningen. Drygt 10% av armén blev dock tillfångatagen.

Övrigt
I samband med slaget komponerade den preussiske militärmusikern Johann Gottfried Piefke Königgrätzer Marsch.

Se även
Dansk-tyska kriget 1864
Fransk-tyska kriget 1870-71

Referenser

Externa länkar

Preussiska slag
Sachsiska slag
Österrikiska slag
Krigsåret 1866
Slag i Tjeckien
Georg Bleibtreu

För andra betydelser, se Bleibtreu.
Georg Bleibtreu född 27 mars 1828 i Xanten, död 16 oktober 1892 i Berlin, var en tysk konstnär känd för många krigsmålningar. Han var far till författaren Karl Bleibtreu.

Han fick sin utbildning i Düsseldorf och bosatte 1858 slutligen i Berlin. Hans första arbeten är scener från Schleswig-holsteinska kriget 1848 till 1849. Därefter målade han Slaget vid Grossbeeren, Slaget vid Waterloo och flera andra skildringar av tyska krig. Från Dansk-tyska kriget 1864 framställde han bland annat Övergången till Als, och av hans målningar från kriget 1866 mellan Preussen och Österrike är Slaget vid Königgrätz mest känd. Under Fransk-tyska kriget befann han sig som krigskonstnär i kronprinsens av Preussen stab. Bland hans målningar från kriget märks General Hartmann med bajrarna framför Paris och Kapitulationen vid Sedan. I Berlins tyghus finns tre stora väggmålningar av honom, Maning till mitt folk, Det preussiska gardets angrepp på Saint-Privat och Blüchers och Wellingtons sammanträffande på aftonen av slaget vid Waterloo.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
 

Tyska målare
Födda 1828
Avlidna 1892
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Personer från Xanten
Hradec Králové

Hradec Králové (tjeckiskt uttal:), tyska: Königgrätz, är en stad i östra Böhmen i Tjeckien, med 92 891 invånare i januari 2016. Staden är belägen vid floden Elbes övre lopp. Hradec Králové är ett viktigt regionalt centrum, som universitetsstad och administrativt centrum för Hradec Králové-regionen, Okres Hradec Králové. Stadens Helgeandskatedral är även säte för en katolsk biskop.

Geografi 
Hradec Králové är beläget i södra utlöparna av Krkonošebergen omkring 240 meter över havet, vid den plats där bifloden Orlice rinner ut i Elbe (tjeckiska: Labe), i sydvästra delen av den administrativa Hradec Králové-regionen. Avståndet till Pardubice är 21 kilometer söderut och Prag ligger 112 kilometer västerut.

Historia
I närheten av staden stod slaget vid Königgrätz den 3 juli 1866. I slaget, som var den avgörande drabbningen i det tyska enhetskriget, besegrades  Österrike av Preussen.

Sevärdheter 

 Vid Stora torget (Velké náměstí) ligger:
 Rådhuset
 Vita tornet, med S:t Clemenskapellet
 Helgeandskatedralen
 Marie Himmelsfärdskyrkan och jesuitkollegiet
 Mariakolonnen
 Lilla torget med residenset
 F.d. kungliga bryggeriet (idag distriktsförvaltning)
 Jirasekparken vid Elbe och Orlices sammanflöde
 Historiska gränder i den gamla staden
 Klicperateatern
 F.d. prästseminariet (Purkrabský dům)
 Ostböhmens regionmuseum

Referenser

Externa länkar 

 Virtual show
Václav Klaus

Václav Klaus, född 19 juni 1941 i Prag, är en tjeckisk nationalekonom och politiker, som varit Tjeckoslovakiens finansminister 1989–1991, Tjeckiens premiärminister 1992–1997 och Tjeckiens president 2003–2013.

Klaus blev särskilt uppmärksammad internationellt i samband med Tjeckiens ratificering av Lissabonfördraget under hösten 2009. Klaus, som är uttalad kritiker av Europeiska unionen (EU) i allmänhet och Lissabonfördraget i synnerhet, sköt upp ratificeringsprocessen ända till dess att konstitutionsdomstolen för andra gången konstaterat att fördraget inte bröt mot den tjeckiska grundlagen.

Biografi 

Václav Klaus växte upp i Prag och utexaminerades från Ekonomihögskolan i Prag 1963. Han studerade även vid universitet i Italien och USA.

Han är gift med Livia Rosamunda Klausová, en slovakisk ekonom. Under hans tid som premiärminister var hon med och styrde banken Česká spořitelna. De har två söner, Václav (rektor) och Jan (ekonom), och fem barnbarn.

Politisk karriär 
Václav inledde sin politiska karriär 1989 då han blev finansminister i Tjeckoslovakien. I oktober 1991 blev han vicepresident och valdes senare som ordförande för Medborgarforum (OF), den största politiska rörelsen i landet vid den tiden. När forumet upplöstes 1991 var han med och grundade Demokratiska medborgarpartiet (ODS).

Presidentskap 
Efter sin tid som premiärminister valdes han till det högsta ämbetet i landet och efterträdde den forne rivalen Václav Havel.

Mellan 8 och 9 februari 2008 ställde Klaus upp som kandidat för att bli återvald som president, men förlorade. Såväl Klaus som hans motståndare Jan Sveinar misslyckades med att få tillräckligt med röster i den tredje valomgången och man var tvungna att ha ett val till (Klaus fick 139 röster, men behövde 140 för att bli vald; Sveinar fick 113). Det andra valet hölls den 15 februari varvid Klaus återvaldes i den tredje omgången med 141 röster; Sveinar fick 111 röster, och därmed återvaldes Klaus som president för ytterligare en mandatperiod.

Källor

Noter 

Tjeckiens premiärministrar
Tjeckiens presidenter
Födda 1941
Män
Levande personer
Personer i Tjeckien under 1900-talet
Personer i Tjeckien under 2000-talet
Personer från Prag
Tjeckiska nationalekonomer
Monetarister
Rudolf Schuster

Rudolf Schuster, född 4 januari 1934 i Košice, är en slovakisk politiker. Han var Slovakiens president 1999–2004.

Källor

Slovakiens statschefer
Födda 1934
Män
Levande personer
Mottagare av Serafimerorden
Slovakisk

Slovakisk kan betyda
 Tillhörande landet Slovakien
 Tillhörande språket slovakiska
 Tillhörande folket slovaker
Fotograf

En fotograf, ytterst av grekiskans φωτός (photos), "ljus", och γράφω (graphos) "skrivet", är en person som framställer fotografier. Ordet kan syfta både på yrkes- och amatörfotografer. Fotograf som spelar in rörlig bild kallas för filmfotograf.

Yrkesfotografer

Historik
De första yrkesfotograferna uppträdde i samband med offentliggörandet av daguerreotypin 1839. I Sverige brukar Lars Jesper Benzelstierna räknas som den förste yrkesfotografen, verksam 1840-1845.

Kvinnliga fotografer
Fotografin blev snabbt ett socialt accepterat kvinnoyrke med Brita Sofia Hesselius som tidigaste svenska namn. Hesselius öppnade 1845 ateljé i Karlstad, och var därmed en av världens allra första kvinnliga yrkesfotografer, då fotografyrket uppkom just under 1840-talet, då hon var verksam, och endast en handfull andra kvinnor är kända internationellt. Under 1850-talet tillkom bland andra Marie Kinnberg i Göteborg och Hedvig Söderström i Stockholm.  Av Stockholms 100 registrerade fotografer på 1860-talet var 15 kvinnor och av dem hörde åtminstone tre till de ledande: Bertha Valerius, Rosalie Sjöman och Caroline von Knorring.

Specialisering
Fotografen kan till exempel arbeta med studiofotografering, stilleben, bröllop, skolfotografering, matfotografering, bildjournalistik, nyhetsreportage, reklamfotografering, djurfotografering, sportfotografering, naturfotografering, undervattensfotografering, landskapsfotografering, konstfotografi, filmfotografi och videokonst.

Amatörfotografer
De tidigaste fotograferna började som amatörer. Genom fotohistorien har amatörer ofta stått för tekniska och konstnärliga genombrott. Å andra sidan har den tekniska utvecklingen vid flera tillfällen skapat kraftig tillväxt bland amatörfotograferna - så till exempel Eastman Kodaks
förenklade processer  introducerade under 1880- och 1890-talen, deras Brownie- och Vest Pocket-kameror under tidigt 1900-tal, samt under 2000-talet den digitala fotografin i mobiltelefoner.

Fotografi
 
Yrken inom media
Konstnärliga yrken
Friedrich August Stüler

Friedrich August Stüler, född 28 januari 1800 i Mühlhausen, Thüringen, död 18 mars 1865 i Berlin, var en tysk arkitekt, en av de mest inflytelserika i Berlin, och preussisk byggmästare.

Biografi
Stüler studerade i Berlin för Karl Friedrich Schinkel, blev 1832 hovbyggnadsråd och direktor för slottsbyggnadskommissionen i Berlin, 1842 överbyggnadsråd och kungens arkitekt i överbyggnadsdeputationen, 1849 en av Byggnadsakademiens direktorer och 1850 föredragande råd i ministären.

Stüler var en särdeles produktiv konstnär, som rörde sig med lätthet och skicklighet i de mest olika stilar, med förkärlek dock för gotik och nyrenässans. Bland hans arbeten märks S:t Jakobi-, Matthäus-, Bartholomäus- och Markuskyrkorna i Berlin, Freds- och Nikolaikyrkan i Potsdam, Börsen i Frankfurt am Main och slottet Hohenzollern. Han fullbordade slottet i Schwerin och tillfogade på slottet i Berlin kupolen över huvudportalen. Hans mest betydelsefulla skapelse anses vara Neues Museum (1843–1845) i anslutning till Schinkels Altes Museum i Berlin. I samma stad utfördes Alte Nationalgalerie av Heinrich Strack efter Stülers utkast. Bland hans verk får ej glömmas Nationalmuseum i Stockholm, som utfördes efter hans på beställning utförda ritningar 1850-63. Stüler utförde även en mängd ritningar till konstindustriella föremål, möbler, porslin, arbeten i silver och annat.

Verk (urval)

 1837 Planer för återuppbyggandet av Vinterpalatset i Sankt Petersburg
 1843–1855 Neues Museum i Berlin
 1848–1866 Nationalmuseum, Stockholm
 1850–1867 Burg Hohenzollern
 1851–1864 Orangerie i Potsdam
 1851 Triumphtor am Mühlenberg, Potsdam
 1851 Schweriner Schloss
 1852–1859 Regementets vaktkaserner „Garde du Corps“ mittemot Charlottenburgs slott, Berlin-Charlottenburg
 1854–1855 Bornstedter Kirche, Potsdam 
 1855–1861 Wallraf-Richartz-Museum, Köln, (förstört)
 1859–1866 Neue Synagoge i Berlin 
 1862–1865 Ungerns vetenskapsakademin, Budapest
 1862–1876 Alte Nationalgalerie i Berlin
 1865 Ombyggnad av Schloss Neustrelitz
 1867 Stadskyrkan i Fehrbellin

Källor

Noter

Externa länkar

Tyska arkitekter under 1800-talet
Män
Födda 1800
Avlidna 1865
Personer från Thüringen
Representerade vid Nationalmuseum
Peloponnesos

För den mindre, administrativa regionen, se Peloponnesos (region).

Peloponnesos (grekiska Πελοπόννησος, latin Peloponnesus, svenskt uttal [-'nes:os]), även kallad Morea, är en grekisk halvö som bildar södra delen av Greklands fastland. Den skiljs från övriga fastlandet av Korintiska viken och Korintiska näset. Den största staden på halvön är Patras. På Peloponnesos finns viktiga antika lämningar, bland annat Sparta och helgedomen i Olympia.

Geografi 
Peloponnesos är ett bergslandskap, som geologiskt utgör en fortsättning av Pindos och löper ut i fyra halvöar i söder och öst. Den högsta bergstoppen är Profitis Ilias i Taygetos (2 404 meter över havet), följt av Kyllini i norr (2 376 meter över havet). Klimat, vegetation och jordbruk är av medelhavstyp. I bergen bedrivs extensivt betesbruk, och i övrigt odlas oliver, frukt och vindruvor.

Administrativ indelning 
Peloponnesos är administrativt uppdelat i sju prefekturer, varav Arkadien, Argolis, Korinth, Lakonien och Messenien hör till regionen Peloponnesos, medan Achaia och Elis hör till regionen Västra Grekland. En liten del av halvöns östra del, tillhörande kommunerna Trizina (Troizen) och Poros, tillhör regionen Attika.

Namn 
Peloponnesos betyder "Pelops ö", och är det forntida namnet på halvön, men namnet förekommer inte i de homeriska sångerna Iliaden och Odysséen.  Under senare medeltiden, från början av 1200-talet, fick halvön namnet Morea, vilket under senare tid åter ersattes av det klassiska namnet.

Se även 
 Achaea
 Furstendömet Achaea
 Despotatet Morea

Källor 

Halvöar i Grekland
Sveriges infrastrukturminister

Infrastrukturminister är ett av statsråden som utses sedan 1975 av statsministern och ingår i Sveriges regering. Departementets högsta tjänsteman och ministerns närmsta rådgivare är den politiskt tillsatta statssekreteraren. Sedan 18 oktober 2022 är Andreas Carlson (KD) infrastrukturminister.

Den första infrastrukturministern, Ulrica Messing, utnämndes år 2000. Dessförinnan hade infrastrukturministerns frågor hanterats av en kommunikationsminister. 

Infrastrukturministerns motsvarighet i andra länder benämns ofta transportminister.

Historik
Infrastrukturfrågor handlades till en början i det tidigare Civildepartementet men bröts 1920 ut till ett eget departement, Kommunikationsdepartementet. Den förste kommunikationsministern var Carl Svensson (S). Efter 1998 års riksdagsval slogs kommunikationsdepartementet samman med näringsdepartementet. Infrastrukturfrågorna handlades då av näringsministern Björn Rosengren. År 2000 utnämndes en särskild infrastrukturminister, Ulrica Messing.

Gösta Skoglund är den som innehaft ämbetet längst, 8 år och 213 dagar.

Lista över ministrar

Kommunikationsministrar 
Kommunikationsministern var från 1920 fram till 1998 chef för Kommunikationsdepartementet. Gösta Skoglund satt längst tid i ämbetet, 8 år, 213 dagar.

Infrastrukturministrar
År 2000 avvecklades kommunikationsdepartementet och blev en del av näringsdepartementet. Björn Rosengren var näringsminister och hade ansvar för kommunikationsfrågor. Med Ulrica Messing bytte posten namn till infrastrukturminister och lydde under näringsdepartementet.

Övriga statsråd på Infrastrukturdepartementet

Se även 
Transportminister
Biträdande näringsminister

Referenser

 
Infrastrukturminister
CJD

CJD kan avse:
Creutzfeldt–Jakobs sjukdom - en sjukdom
Christliches Jugenddorfwerk Deutschlands - en social organisation
Prionsjukdomar

Prionsjukdomar, sjukdomar som beror på förändrade prioner. Smittämnet, sjuka prioner, överförs via besmittat foder. Hos djur finns en rad olika prionsjukdomar, som till exempel scrapie hos får och BSE hos nötdjur.

Referenser 

Prionsjukdomar