kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Riviera FI

Riviera FI, Riviera friidrott, är en friidrottsförening i Piteå grundad 1976.

Externa länkar
Klubbens webbplats

Friidrottsklubbar i Sverige
Sportklubbar i Piteå kommun
Sportklubbar bildade 1976
Mary Norton

Mary Norton, född 10 december 1903 i London, död 29 augusti 1992 i Bideford i Devon, var en brittisk barnboksförfattare. Hon blev känd för bokserien om Lånarna och tilldelades Carnegiemedaljen 1952.

Mary Norton gick först i klosterskola och sökte sedan in till en teaterskola. Hon arbetade sedan som skådespelerska i England till 1927, då hon gifte sig och flyttade till Portugal. Familjen flyttade sedan till USA, åter till England och slutligen till Irland.

Hennes böcker är en blandning av realism och saga, ofta med humoristiska inslag. Debuten 1943 var The Magic Bed-Knob (senare översatt till svenska som Den förtrollade mässingsknoppen).

Mest känd blev Norton för sina böcker om "lånarna", små varelser som livnär sig på att dra nytta av det som människor tappar bort. Den första boken The Borrowers (på svenska som Pojken och lånarna) kom ut 1952, och den femte och sista delen 1982. I någon mån kan böckerna ses som en lågmäld och humorfylld kommentar till den mänskliga civilisationen.

Den första boken filmatiserades som en TV-film 1973. 2010 animerade Studio Ghibli filmen Lånaren Arrietty, en fri bearbetning utifrån Lånarna-böckerna.

Verk översatta till svenska 
 Pojken och lånarna, 1955 (The borrowers)
 Lånarna i det gröna, 1957 (The borrowers afield)
 Lånarna till sjöss, 1962 (The borrowers afloat)
 Lånarna i luften, 1964 (The borrowers aloft)
 Den förtrollade mässingsknoppen, 1965 (Bonfires and Broomsticks)
 Lånarna i fara, 1984 (The borrowers avenged)

Priser och utmärkelser 
 Carnegie Medal 1952 för The Borrowers

Referenser 

Brittiska författare av barn- och ungdomslitteratur
Engelskspråkiga författare
Födda 1903
Avlidna 1992
Kvinnor
Taschenrechner

Taschenrechner är en låt av det tyska bandet Kraftwerk från deras album Computerwelt som kom ut 1981. Taschenrechner är tyska och betyder miniräknare.

Taschenrechner är den låt som bandet har sjungits in i flest olika språkversioner av hela deras produktion. Allt som allt finns den insjungen på fyra olika språk på officiella singlar. De olika versioner förutom den tyska är: engelska Pocket Calculator, franska Mini Calculateur och japanska Dentaku. Utöver dessa språk har bandet också sjungit låten på olika språk på konserter som exempelvis italienska Piccolo Calcolatore och polska Minikalkulator.

Remixer av de engelska, tyska och japanska versionerna finns på Kraftwerks album The Mix från 1991 samt på 3-D The Catalogue från 2017.

Sånger 1981
Tyska sånger
Tyskspråkiga sånger
Sånger av Kraftwerk
Sea Launch

Sea-launch är ett internationellt konsortium, baserat i Long Beach Kalifornien, USA, som tillhandahåller satellituppskjutningar från en flytande, mobil plattform som före varje uppskjutning seglar till en lämplig plats nära ekvatorn.

Ägarförhållanden
Företaget startades 1995 och delägare var 2006: Boeing, Seattle, USA (40%); RSC-Energia, Moskva, Ryssland (25%); Kvaerner ASA, Oslo, Norge (20%) och SDO Yuzhnoye/PO Yuzhmash, Dnipropetrovsk, Ukraina (15%).

Ansvarsfördelning
Driften fördelas i korthet enligt:
 Boeing tillhandahåller noskonen och monterar nyttolasten.
 SDO Yuzhnoye / PO Yuzhmash tillhandahåller steg ett och två av bärraketen, Zenit-3SL.
 RSC Energia tillhandahåller steg tre (Block DM-SL).
 Aker ASA sköter plattformen "Odyssey" samt fartyget "Sea Launch Commander" som är ett flytande kontrollrum tillika monteringsverkstad.

Fartyg
"Odyssey" är en modifierad begagnad oljeplattform som försetts med en automatiserad uppskjutningsramp.
Efter ankomst till ekvatorn, normalt på en plats vid 154 grader västlig longitud, fylls ballasttankar med vatten för stabilitet. Därefter flyttar all personal över till kommandofartyget som sedan fjärrstyr avtäckning, resning, tankning och uppskjutning av raketen från behörigt avstånd.

Bärraketen
Alla tre stegen drivs med flytande syre och fotogen.
Systemet kan placera en satellit på 6000 kg i geostationär överföringsbana.

Historia
Mellan 1999 och 2005 sköts 18 satelliter upp, varav 17 för betalande kunder.
Endast en av dessa misslyckades helt (en annan hamnade i felaktig bana, men man lyckades senare manövrera även denna till korrekt position).

Externa länkar och referenser
Officiell webbplats
http://www.astronautix.com

Rymdfart
Lånarna

Lånarna (originaltitel The Borrowers) är en barnboksserie av den brittiska författaren Mary Norton om småfolket ”lånarna”. De ser ut som vanliga människor, men är knappt en decimeter höga. De lever under människornas hus och ”lånar” vad de behöver, genom att från människorna ta sådant, som de inte skulle sakna. De försöker dock ständigt hemlighålla sin existens från människorna, eftersom de flesta människor tycker illa om dem och ser dem som ohyra att utrota, om de upptäcker dem. Serien handlar framförallt om tonårslånarflickan Arrietty Clock och hennes föräldrar Pod och Homily och hur hon blir vän med en människopojke vid namn George.

Film- och TV-versioner
Böckerna har bearbetats till ett antal film- och teveproduktioner, däribland två brittiska miniserier (1973 och 1992, vilka är en filmatisering av samtliga böcker i serien utom den sista). 1997 gjordes en brittisk-amerikansk filmversion med bland andra Jim Broadbent, John Goodman och Hugh Laurie. Japanska Studio Ghibli har producerat en animerad version, som har fått den svenska titeln Lånaren Arrietty och utspelar sig utanför Tokyo, vilken hade japansk premiär i juli 2010 och svensk biopremiär 2 november 2011. Vintern samma år kom även en brittisk tevefilmatisering med bland andra Stephen Fry.

Böcker i serien 
 Pojken och Lånarna (The Borrowers) (1952), svensk översättning av Cilla Johnson 1955
 Lånarna i det gröna (The Borrowers Afield) (1955), svensk översättning av Cilla Johnson 1957
 Lånarna till sjöss (The Borrowers Afloat) (1959), svensk översättning av Britt G. Hallqvist 1962
 Lånarna i luften (The Borrowers Aloft) (1962), svensk översättning av Britt G. Hallqvist 1964
 Lånarna i fara (The Borrowers Avenged) (1982), svensk översättning av Birgitta Hammar 1984

Källor

Brittiska litterära figurer
Figurer i barn- och ungdomslitteratur

de:Ein Fall für die Borger
it:I rubacchiotti
pl:Pożyczalscy
ru:Воришки (фильм)
Ove Andersson (rallyförare)

Ove "Påven" Andersson, född 3 januari 1938 i Uppsala, död 11 juni 2008 i Oudtshoorn i Västra Kapprovinsen i Sydafrika, var en svensk rallyförare och stallchef i rally och Formel 1.

Från ett enkelt garage utanför Österbybruk i Norduppland etablerade sig Andersson som en framgångsrik rallyförare, för att senare bli chef för den japanska biltillverkaren Toyotas rally- och formel 1-stall. Smeknamnet "Påven" fick Andersson tidigt av rallykollegerna eftersom han ofta tävlade med bilar av italienskt ursprung i början av sin karriär. Lancia Fulvia HF.

Som rallyförare under slutet av 1960-talet och under 1970-talet segrade Andersson i bland annat VM-rallyna Monte Carlo-rallyt (1971) i en Renault-alpine A110, Safarirallyt (1975 med kartläsaren Arne Hertz) i en Peugeot 504, Akropolisrallyt (1971) och San Remo-rallyt (1971). Han tävlade bland annat i en Alpine tillsammans med Ferrari F1:s senare framgångsrike stallchef Jean Todt som kartläsare - vilket bland annat resulterade i en andraplats i Monte Carlo-rallyt 1973.

Andersson lierade sig sedermera med Toyota och byggde på egen hand i Tyskland upp bilföretagets rallyverksamhet i Europa. Med förare som Juha Kankkunen, Didier Auriol och Carlos Sainz tog Toyota Team Europe (TTE) sju världsmästerskapstitlar under 1990-talet. Efter en sejour med sportbilar i Le Mans 24-timmars etablerade sig Toyota  i formel 1 med förarna Mika Salo och Allan McNish, även då under svenskens ledning. Andersson hedrades i samband med detta med utmärkelsen Prins Bertils motorsportsmedalj, utdelad av Kungliga Automobilklubben (KAK). Andersson pensionerade sig efter ett par år som stallchef i formel 1, men stannade kvar som rådgivare åt Toyota F1 fram till år 2007.

11 juni 2008 omkom Ove Andersson i en trafikolycka i anslutning till Milligan Trial Oldtimer Rally i Sydafrika.

Källor

Externa länkar 
Rallybase - Ove Andersson

Födda 1938
Avlidna 2008
Svenska rallyförare
Personer som omkommit i trafikolyckor
Personer verksamma inom Formel 1
Män
Idrottare från Uppsala
Toyota Racing
Region Uppsala folkhögskola

Region Uppsala folkhögskola, tidigare kallad Wiks folkhögskola, är en folkhögskola som bedriver verksamhet i Uppsala, Heby, Tierp och på Wik. Verksamheten bredvid Wiks slott i Balingsta socken i Uppsala kommun har bedrivits sedan 1926. Huvudman är Region Uppsala. På Region Uppsala folkhögskola erbjuds flera olika kurser, till exempel tolkkurser, estetiska kurser inom konst, dans och film och skådespeleri. I Uppsala, Ultuna och Heby finns allmän kurs, studiemotiverande kurser och kurser för ukrainsktalande. I Tierp finns också en yrkesutbildning till lokalvårdare.  

Verksamheten i Uppsala flyttade från Ulleråkersområdet till Campus Ultuna hösten 2018 på grund av Uppsala kommuns planer att bygga bostäder i Ulleråker.

Wiks folkhögskola 
Skolan kallades tidigare Wiks folkhögskola och hade primärt estetiska utbildningar på Wik samt allmän kurs på filialen i Uppsala. 2020 lades skolans samtliga estetiska utbildningar ner (skrivarlinjen, konstlinjen och musiklinjen). Redan året innan hade teaterlinjen lagts ner. Namnbytet skedde 2021 efter en omstart som innebar en ny inriktning på skolan.

Referenser

Externa länkar
Region Uppsala folkhögskolas webbplats

Svenska folkhögskolor knutna till kommuner och landsting
Utbildningsinstitutioner bildade 1926
Uppsala kommun
Utbildning i Uppsala län
Musikutbildning i Uppsala
Kertj

Kertj ( ; ; krimtatariska: Keriç; fornöstslaviska: Корчев, Kortjev; av fornöstslaviska къркъ, kŭrkŭ, "strupe", syftande på Kertjsundet) är en hamnstad på Krimhalvön med cirka 145 000 invånare. Staden ligger invid Kertjsundet på Kertjhalvön på sydöstra Krim, mittemot den ryska Tamanhalvön. Det är en viktig industristad; i området finns bland annat stora järnfyndigheter. Andra näringar är sjöfart, fiske, skeppsbyggeri och turism. Från staden gick fram till 28 september 2020 färjor över Kertjsundet till Port Kavkaz. Staden har 28 skolor, nio institut och filialer till ryska universitet, skeppsbyggnadsskola, polyteknisk högskola, medicinsk skola samt sex tekniska skolor.

Historia 

Utgrävningar vid byn Majak nära staden visar på bosättningar från 1600- till 1400-talet f.Kr. På 700-talet grundades vid Kertj den grekiska staden Pantikapaion (Panticapaeum) av joner från Miletos. Pantikapaion gav namn åt den sista attiska konststilen (370–320 f.Kr.). Pantikapaion blev senare den viktigaste staden i bosporanska riket (som fått sitt namn av Kertjsundet, som då kallades Kimmeriska bosporen) med stor betydelse som hamn- och handelsstad. Kertj kom senare under Romarriket, Bysans, genuesare och Krimkhanatet. Krimkhanerna lät vid staden uppföra fortet Yenikale. Vid freden i Kutschuk-Kainardji år 1774 överfördes Kertj till Kejsardömet Ryssland. På 1830-talet påbörjades utförliga utgrävningar av de antika lämningarna i Kertj. Staden förstördes 1855 under Krimkriget. År 1900 grundades den stora metallurgiska fabriken i staden som än idag finns kvar.

Under andra världskriget föll staden först kort för tyskarna 1941, men kunde samma år befrias av Röda armén; den föll dock igen för tyskarna, och befriades slutligen först 1944. Staden utnämndes till Hjältestad av Sovjetunionen för sina insatser i det stora fosterländska kriget.

Tidigare fanns trafik med bärplansbåt (raketa) från Kertj till Berdjansk. Denna trafik har efter Sovjetunionens fall inte återupptagits.

Bildgalleri

Se även 
 Krimbron

Referenser

Externa länkar 
 

Städer i Ukraina
Hamnstäder i Ukraina
Hamnstäder i Ryssland
Orter i Krim
Kertj
Städer i Ryssland
Tupolev Tu-134

Tupolev Tu-134 är ett 2-motorigt jetflygplan tillverkat av Tupolev som flög för första gången 1963, beordrades av Nikita Chrusjtjov efter hans besök i Frankrike där han provflög Sud Aviation Caravelle, tillverkades i 725 exemplar, sålt till många länder, bland annat Bulgarien, Jugoslavien och Polen. De första versionerna hade bromsskärm och kunde inte bromsa med motorerna. De äldsta planen av den här typen hade glasnos, vilket möjliggjorde fri sikt för navigatören. Aeroflot trafikerade denna flygplanstyp fram till den 31 december 2007. Den sista flygningen gick mellan Kaliningrad och Moskva för att ersättas mot Boeing 737-800. Tajikistan Airlines använder fortfarande denna flygplanstyp men kommer inom kort att ersätta med modernare flygplan.

Dessutom användes en variant TU-134 UBL för träning av bombpiloter. Senare har några av dessa spetsnosiga plan byggts om till VIP-transporter.

Tupolev TU-134 (NATO: Crusty), tvåmotorigt jetdrivet flygplan för 65-80 passagerare byggt av A.N. Tupolev i Sovjetunionen. Bland operatörerna av typen finns/fanns.

 Adjarian Airlines
 Aeroflot 
 Air Koryo
 Aviogenex
 Azerbaijan Airlines 
 Balkan Bulgarian Airlines
 Bashkirian Airlines
 Belavia
 CSA
 Estonian Air 
 Green Air
 Hang Khong Vietnam
 Imperial Air
 Interflug
 Kampuchea Airlines
 Lithuanian Airlines
 LOT Polish Airlines
 Malév
 Moldavian Airlines
 Nesu Air
 Pulkovo
 Syrian Arab Airlines 
 Tajikistan Airlines

Användes som VIP transport av Angola, Armenien, Moçambique, Ryssland och Ukraina.

Kända olycksfall 
 Strax före midnatt den 20 juni 2011 havererade ett Tu-134 nära flygplatsen i nordvästra ryska delrepubliken Karelens huvudstad. Av 52 passagerare sägs 44 vara bekräftat omkomna.

Referenser

Externa länkar 
 Airliners.net - Bilder på detta flygplan

Passagerarflygplan
Sovjetiska militärflygplan under kalla kriget
Flygplan tillverkade av Tupolev
Östtyska militärflygplan under kalla kriget
Thomasprocessen

Thomasprocessen, även Thomas Gilchrist-processen eller Gilchrists metod, är en äldre metod för framställning av smidbart stål. Som en biprodukt fick man så kallad thomasfosfat, som länge användes för gödsling av åkrar.

Historik
Thomasprocessen är en förbättrad version av bessemermetoden som utvecklades 1878 av britten Sidney Gilchrist Thomas i samarbete med sin kusin,  kemisten Percy Carlyle Gilchrist. Den kom under slutet av 1800-talet att helt dominera järnmalmsframställningen. Under början av 1900-talet började den dock förlora popularitet i Storbritannien och USA till förmån för Martinprocessen. Den förblev dock den viktigaste stålframställningsmetoden fram till syrgasprocessernas genombrott i början av 1960-talet.

Teknik
Thomasprocessens fördel är att fosforrik malm kan användas. Thomas fodrade konvertern med dolomit och tillsatte under processens lopp kalksten, varvid en basisk slagg bildades, som upptog fosforn ur järnbadet.

Processen klarar av att hantera järnmalm med en fosforhalt upp till 2,5 %. Vid luftgenomblåsningen oxideras kisel till kiseldioxid, fosfor till fosforpentoxid och kol till koldioxid. Efter 12 minuter är procenthalterna i stålet: mangan 0,35%, fosfor 0,07%, kol 0,06%. Fosforpentoxiden reagerar sedan med kalken och ger tetrakalciumfosfat (Ca3(PO4)2⋅CaO). Den slagg som bildas vid processen innehåller kalciumfosfater och kalciumsilikat och kan i finfördelad form användas som gödselmedel under namnet thomasfosfat.

Se även
Järn- och stålproduktion
Bessemermetoden

Källor 

Metallindustri
Tupolev Tu-204

Tupolev Tu-204 är ett tvåmotorigt jetdrivet frakt- eller passagerarflygplan ritat av den ryska designbyrån Tupolev. Flygplanet liknar Boeing 757 och tar upp till 212 passagerare. Planet flögs för första gången 1989 och har hittills byggts i 62 exemplar, sålt till bland annat Egypten och flygs i Ryssland av Sibir Airlines. Flygplanet tillverkas i Uljanovsk av tillverkaren Aviastar och flyger med samma motorer (Aviadvigatel PS-90) som fyrmotoriga Iljusjin Il-96. Tupolev Tu-214 är i princip samma flygplan men med Rolls Royce-motorer, men det tillverkas i staden Kazan av tillverkaren KAPO. Dessutom används det som ryske presidentens flyg.

Olyckor 
Den 29 december 2012 kl.16:35 lokal tid (12:35 GMT), havererade Red Wings Flight 9268, en TU-204 (RA-64047, cn 1450743164047) efter att ha glidit av landningsbanan på flygplatsen Vnukovo efter en flygning från Pardubice Airport i Tjeckien. Planet bröts itu och tog eld efter landning. Det var endast 12 i besättningen ombord. Flygplanet byggdes 2008. Ett annat exemplar havererade den 22 mars 2010 i Moskva i samband med landning på en flygning från Egypten, ombord på planet var enbart besättningen.

Externa länkar

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Tupolev
Åmåls SK

Åmåls Sportklubb eller Åmåls SK är en idrottsförening från Åmål i Dalsland som bildades ur Fengersfors IK 1977. Konstisanläggning köptes på auktion från Ystad. Klubben har både ungdomsverksamhet samt seniorlag i seriespel i ishockey. Hemmaarenan heter Åmåls ishall och byggdes 1989.

Sina största framgångar hade man säsongen 1999/2000 då man tog sig till Division 1. Där låg man kvar i 4 säsonger tills man 2004 åkte ner i division 2 igen och där har man förblivit sedan dess.

Externa länkar
 Åmåls SK
 Eliteprospects Åmåls SK

Referenser

Ishockeyklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1977
Sport i Åmåls kommun
Harvard 20

Harvard 20 (H20) är en öppen stjärnhop som ligger ungefär 30 bågsekunder sydväst om M71. Denna svaga, långsträckta lådliknande formation med 15 medlemmar kan vara svår att separera från stjärnfältet bakom.

Öppna stjärnhopar
Tupolev Tu-334

Tupolev Tu-334, förkortat Tu-334 (ryskaː Туполев Ту-334, Ту-334), är ett passagerarflygplan utrustat med 2-jetmotorer monterat i bakre delen av flygplanet precis som Douglas DC-9 och Tupolev Tu-134. Det flög för första gången 1999. Tu-334 har inte satts i trafik utan istället har man fokuserat på Suchoj Superjet 100.

Bilder

Externa länkar

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Tupolev
Kärlek på turné

Kärlek på turné är en svensk dramafilm från 1955 i regi av Hampe Faustman.

Om filmen
Filmen premiärvisades 28 november 1955 på några platser i Skåne. Inspelningen skedde med ateljéfilmning vid Södra Teatern i Malmö av Bengt Westfelt. 

Som förlaga har man August Blanches pjäs En tragedi i Vimmerby (Ett resande teatersällskap) som uruppfördes på  Kungliga Teatern i Stockholm 1848. Kärlek på turné blev ett ekonomiskt fiasko. Det var den sista filmen som Hampe Faustman regisserade.

Roller i urval 
Per Oscarsson - Oskar Ölander, skådespelare 
Georg Rydeberg - Gustav Sjövall, teaterdirektör 
Inga Brink - hans fru, sångerska 
Erik Strandmark - fabrikör Gråström 
Maj-Britt Lindholm - Jessie Sjövall, Sjövalls dotter, skådespelerska 
Per Sjöstrand - Teddy Gråström, fabrikör Gråströms son, skådespelare 
Olle H. "Dubbel-Olle" Ohlsson - källarmästaren 
Harry Persson - direktör Lundberg 
Toivo Pawlo - fabrikör Gråströms försäljningschef 
Gerd Hegnell - skådespelerska 
Gun Arvidsson - fru Ekman, Gråströms sekreterare 
Georg Årlin - portiern 
Stig Wetter - Helge, skådespelare 
Hanny Schedin  fröken Svensson, Gråströms kassörska 
Mari Jean-François - dansösen 
Karl-Erik Israelsson - sångaren 
Leif Hedberg - lastbilschauffören

Musik i filmen
Late for School, kompositör Charles Williams, instrumental. 
Pianomusik , kompositör Erik Jacobsson, framförs på piano av Erik Jacobsson, dans Mari Jean-François och Per Oscarsson 
Hög och sann konstnärlig anda, kompositör Per Sjöstrand, text August Blanche 
I'm So Lonesome Tonight, kompositör Francis Chagrin, instrumental.
Weaving Loom, kompositör Charles Williams, instrumental.
Gorgeous Hussy, kompositör Allan Gray, instrumental.
Amours divins, ardentes flammes. ur La belle Hélène (Kärlek måste vi ha/O kärleks glöd. ur Den sköna Helena), kompositör Jacques Offenbach, fransk text Henri Meilhac och Ludovic Halévy svensk text 1865 Palle Block, sång Inga Brink 
Wiener Blut (vals), op. 354 (Wienerblod), kompositör Johann Strauss d.y., sång Inga Brink 
Bobbins and Spindles, kompositör Ronald Hanmer, instrumental.
La donna è mobile. ur Rigoletto (Ack, som ett fjun så lätt. ur Rigoletto), kompositör Giuseppe Verdi, text Francesco Maria Piave svensk text 1861 Ernst Wallmark, sång Inga Brink 
Whirlwind on the Rails, kompositör Ludo Philipp, instrumental.
Happy Together, kompositör Wilfred Burns, instrumental.
Melody for Lovers, kompositör Cecil Milner, instrumental.
Jumping Jackcass, kompositör Mervyn Vicars, instrumental.
En liten oskyldig kyss, kompositör och text Karl-Erik "Cacka" Israelsson, sång Karl-Erik "Cacka" Israelsson

 

August Blanche-filmatiseringar
Svenska filmer 1955
Filmer i regi av Hampe Faustman
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på pjäser
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1950-talsfilmer
NGC 6823

Ungefär 5 grader sydost om den öppna hopen Stock 1 ligger den öppna hopen NGC 6823. NGC 6823 är omgiven av skenet från den svaga emmissionsnebulosan NGC 6820. Själva hopen består av 30 stjärnor med en sammanlagd magnitud på 7,1 och kan lätt ses med kikare.

6823
Emissionsnebulosor
Öppna stjärnhopar
086
Tupolev Tu-214

Tupolev Tu-214 är ett flygplan konstruerat av den ryska designbyrån Tupolev. Flygplanet liknar Boeing 757 tar upp till 210 passagerare eller frakt. Flygplanet tillverkas i staden Kazan av tillverkaren KAPO. Tupolev Tu-204 är i princip samma flygplan förutom att motorerna på Tu-214 kommer ifrån Rolls-Royce och Tu-204 har inhemska motorer, men det slutmonteras i staden Uljanovsk av tillverkaren Aviastar.

Externa länkar

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Tupolev
Lista över rektorer för Lunds universitet

I äldre tider var posten som rektor (Rector magnificus) vid Lunds universitet "ambulatorisk", det vill säga att den roterade mellan samtliga professorer utifrån en given ordning mellan de olika fakulteterna. Mandattiden var 1668-1688 en termin, därefter ett år, ursprungligen med rektorsskifte vid Karlsdagen 28 januari (universitetets invigningsdag) men från 1810 vid skiftet mellan vår- och hösttermin. 

I och med 1852 års universitetsstatuter ändrades rotationsordningen till att gå efter fullmaktsålder som professor oavsett fakultetstillhörighet. Posten kunde också endast innehas av ordinarie professorer vilka innehaft sin tjänst i minst två år. 

Med 1876 års statuter infördes särskilda val av rektor oavsett fullmaktsålder samt en mandattid om två år. Mandattiden har sedermera successivt förlängts och är i dag sex år.

De äldsta statuterna (1666) tillät även universitetet att till rektor välja en icke professor, så framt denne kunde anses som "en förnäm person af lysande slägt, som både i anseende till ålder, lärdom och kärlek till academien och stadga i sitt uppförande kan anses tjenlig till ett sådant embete", vilken då fick titeln Rector illustris. Den handfull sådana "hedersrektorer" som utsågs under 1600- och 1700-talen var genomgående högadliga unga studenter med inflytelserika föräldrar, och deras tjänsteutövning får förmodas ha varit rent symbolisk.  Vid sidan av dem utsågs därför även den professor som under normala omständigheter skulle ha innehaft rektoratet till fungerande prorektor. I längden nedan har så väl Rector illustris som prorektor förtecknats för de år detta varit aktuellt.

Rektorslängd

Terminsvis roterande mandat

Årsvis roterande mandat

Läsårsvis roterande mandat

Valda fleråriga mandat

Se även 
Lista över rektorer för Linköpings universitet
Lista över rektorer för Umeå universitet
Lista över rektorer för Uppsala universitet

Källor
 Fredrik Tersmeden: "Rektoratet vid Lunds universitet - några historiska glimtar" i Rektorsinstallation Lunds universitet 28 januari 2015 (Lund 2015)
 Jörgen Weibull: Lunds universitets historia, band IV (1868-1968) (Lund 1968)
 Martin Weibull & Elof Tegnér: Lunds universitets historia 1668-1868, band 2 (Lund 1868)

Listor över svenskar
Listor med anknytning till utbildning
Tupolev Tu-124

Tupolev Tu-124 var ett jetdrivet passagerarflygplan med två jetmotorer ifrån Sovjetunionen, den flög första gången 1960 och tillverkades i 112 exemplar, var inblandad i 11 dödsolyckor med 305 dödsoffer. Planet flögs av Aeroflot, CSA, Interflug och Iraq Airways, men är ej aktivt längre. Det var utrustad med bromsskärm, då motorerna inte kunde bromsa vid landning.

Externa länkar 

 Airliners.net - Foton på planet

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Tupolev
Östtyska militärflygplan under kalla kriget