kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Laminär förbränning

Laminär förbränning är förbränning som sker under laminära förhållanden. Exempel där laminär förbränning sker är: vanliga stearinljus, gasolbrännare och bunsenbrännare. Vid naturliga och industriella processer är förbränningen vanligen turbulent, men förutom intresset för att förstå tillämpningar som ovan är de också intressanta för att få bättre förståelse för de processer som sker vid förbränning, samt för att få fram värden som går att tabullera för standardförhållanden, till exempel förbränningshastighet. Därför undersöks ofta laminära förbränning vid laboratoriestudier.  Teorin för hur turbulent förbränning sker är baserad på teorin för laminär förbränning.

Begrepp

Reaktionszon
Förbränning sker vanligen bara i en relativt smal zon, vanligen bara några millimeter bred. Före reaktionszonen finns en zon där huvuddelen av uppvärmning av gasen sker. Orsaken till uppvärmningen är att värmen från reaktionszonen diffunderar. Själva reaktionszonen är i sin tur uppdelad i två delar. I den första delen sker reaktionerna snabbt då de i huvudsak är mellan två molekyler. I den andra sker de långsammare då de ofta ingår tre molekyler.

Flamhastighet (SL)
Flamhastigheten är den hastighet med vilken flamman (reaktionszonen) möter den omgivande gasen.

Diffusionsflamma

Flamhastighet
Förhållandet mellan hastigheten hos det förbrukade bränslet och det oförbrända bränslet kan fås genom att ta hänsyn till att rörelsemomentet måste bevaras och är:

där  är densiteten, v hastigheten, A arean, indexen u och b står för hastigheten hos produkterna (burned, det oförbrukade bränslet) och bränslet (unburned, ej förbrukat bränsle).

För enkelhetens skulle kommer vi i det fortsatta resonemanget att utgå från att förbränningen bara sker i en riktning (till exempel längs x-axeln i ett koordinatsystem) och att förbränningsytan är ett plant ark (till exempel i y- och z-led). 

Flamhastigheten beror på en mängd faktorer, bland de viktigare finns temperaturen. Den ökar bland annat beroende på att reaktionshastigheten ökar vid högre temperaturen i enlighet med Arrhenius ekvation. För ökat tryck minskar däremot flamhastigheten. Vanligtvis har en blandning som är något på den rika sidan, d.v.s. har en större andel bränsle än en stökiometrisk blandning den högsta flamhastigheten.

Källor

Förbränning
Disco (musikalbum)

Disco är Pet Shop Boys andra album, släppt 1986. Låtarna på skivan är remixer av låtar som fanns på debutalbumet Please; flertalet av remixerna hade tidigare funnits på maxisinglar. Det här var det andra remixalbumet som gavs ut över huvud taget, under förutsättning att man räknar Love and Dancing med The Human League från 1982 som det första.

Låtlista
In The Night (Extended Mix)
Suburbia (The Full Horror)
Opportunities (Version Latina) 
Paninaro (Italian Remix)
Love Comes Quickly (Shep Pettibone Mastermix)
West End Girls (Shep Pettibone Disco Mix)

Album av Pet Shop Boys
Brittiska remixalbum
Remixalbum 1986
Engelskspråkiga remixalbum
Mochi

Mochi (餅) är en japansk maträtt gjord på mochigome (klibbigt ris) som används som ingrediens i ett flertal japanska recept, alternativt äts för sig. Mochi äts året runt i Japan, men framför allt av tradition vid det japanska nyåret. Mochi är extremt klibbigt och det rapporteras inte sällan i de japanska medierna om hur framförallt äldre personer kvävts när de ätit mochi, ofta i samband med nyår (bara i Kanto-området rapporterades 4 dödsfall kring nyårshelgen 2006).

Mochi är egentligen också en kinesisk maträtt, som i Kina kallas för "máshǔ" (麻糬), en traditionell dessert i Kina.

Mochi tillreds genom att man krossar mochigome i en traditionell usu-mortel (alternativt använder en modern elektronisk maskin) och sedan formar det, vanligtvis i runda eller fyrkantiga former.

Mochi kan ätas kokt, grillad, stekt (gärna med smör och sojasås, "shoyuu bataa"), friterad, rå eller som en ingrediens i en annan maträtt. Äts till exempel pudrat med kinako (japanskt rostat sojamjöl) och socker, med sojasås (med eller utan socker), i soppa (zoni, japansk nyårsrätt). Mochi tillsammans med anko (en pastej bestående av röda azukibönor och socker) är en populär desserträtt.

Populära maträtter som innehåller mochi 
 Zoni, en soppa som innehåller riskakor. Zoni äts traditionellt på den japanska nyårsdagen, ganjitsu. Förutom mochi innehåller zoni morötter och ett par stycken traditionella japanska grönsaker.
 Yakimochi, en grillad riskaka som ätes med nori och sojasås.
 Shiruko, en söt azukibönbaserad soppa med bitar av riskaka i.
 Daifuku, en mjuk riskaka fylld med bönsylt eller något annat sött.
 Mochiglass, gräddglass med mochi runt.

Mochi i andra länder 
Mochi är också en populär sötsak i Kina, är ursprungligen från Kina och kallas för "Ma Chi".

Mat och dryck i Japan
Risrätter
WP:Projekt Japan
SvitMas

Svitmas eller Långshyttemas är en variant av kortspelet mas.

Se även 
Lista över kortspel

Externa länkar 

Kortspel
William Gibson

William Gibson kan syfta på flera olika personer:
* William Gibson (1742–1815), skotsk segelduksvävare och redare, stamfar för den svenska släkten
 William Gibson (1783–1857), brittisk-svensk industriman
 William Gibson (1816–1865), svensk industriman och kommunalpolitiker
 William Gibson (1848–1917), svensk disponent och politiker
 William Gibson (1873–1954), svensk kommendörkapten och industriman
 William Gibson (1909–1988), svensk konstnär och ingenjör
 William Gibson (dramatiker) (1914–2008), amerikansk dramatiker och romanförfattare
 William Gibson (författare) (född 1948), amerikansk science-fictionförfattare
 William Gibson (ishockeyspelare) (1927–2006), kanadensisk ishockeyspelare
Charles Le Brun

Charles Le Brun, även Lebrun, född 24 februari 1619 i Paris, död där 12 februari 1690, var en fransk målare och arkitekt under barockepoken.

Biografi 
Le Brun studerade för Vouet och senare i Rom där han tog starka intryck av Poussin som studerade där samtidigt som honom. Vid sin hemkomst grundade han Académie Royale de Peinture et de Sculpture och blev senare dess direktör. Efter hand blev Lebrun mer verksam som arkitekt och dekoratör än som stafflimålare. Han utsmyckade slottet Vaux-le-Vicomte och från 1660-talet Louvren och Versailles; särskilt märks Apollongalleriet i Louvren och Spegelgalleriet i Versailles bland hans alster.

Le Bruns eleganta och dekorativa klassicism blev typisk för Ludvig XIV, en barockstil med rena, ännu i linjerna från klassicismen hämtade linjer, men pompös och glänsande i färg och förgyllningar.

I egenskap av förste hovmålare hos Ludvig XIV (från 1662), direktör för Gobelinsfabriken (från 1663) och beskyddad av finansministern Colbert styrde han konstlivet i Frankrike in på 1680-talet. Le Brun är representerad vid bland annat Nationalmuseum.

Källor

Externa länkar 

 

Födda 1619
Avlidna 1690
Franska barockmålare
Barockarkitekter
Franska arkitekter under 1600-talet
Män
Konstnärer från Paris
Representerade vid Nationalmuseum
Franska målare under 1600-talet
Arkitekter från Paris
Bjurbäck

Bjurbäck är kyrkbyn i Bjurbäcks socken i Mullsjö kommun i Västergötland, Jönköpings län. Orten är belägen åtta kilometer sydväst om Mullsjö vid Nässjöns nordöstra strand.

I orten ligger Bjurbäcks kyrka och sedan 2004 en konsthall.

 
Orter i Mullsjö kommun
Esna

Esna (, Isnā) är en stad i Egypten, på Nilens västra strand, 55 km söder om Luxor. Folkmängden uppgår till cirka 85 000 invånare. Det finns två större turistattraktioner i staden, en souk och ett tempel från tiden för den Ptolemaiska dynastin.

Runt omkring staden finns även ruiner efter flera koptiska byggnader. Esna var tidigare känd för sin keramiska tillverkning och stora handel med säd och boskap.

<div style="clear:left;">

Noter 

Orter i Egypten
Fornminnen i Egypten
Tentativa världsarv i Egypten
Eustache Le Sueur

Eustache Le Sueur, född den 19 november 1617 i Paris, död där den 30 april 1655, var en fransk målare av religiösa och mytologiska motiv. Han var farfars bror till Jean-François Le Sueur.

Le Sueur var elev till Simon Vouet, som starkt influerade hans tidiga verk. Därefter gick han över till Poussins klassicism, något som tydligt framgår av de 22 målningar med scener ur den helige Brunos liv, vilka han utförde för kartusianklostret i Paris 1645–1648. Även Rafael var en viktig influens för Le Sueur. Hans mestadels bibliska och mytologiska motiv präglas av klarhet och en blond, lyrisk anda, besläktad med 1200-talsmästarnas. Le Sueur deltog i grundandet av akademin i Paris 1648. Bland hans huvudverk märks förutom målningarna för kartusianklostret i Paris dekoren av Hôtel Lambert med mytologiska scener, båda serierna finns idag på Louvren.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Franska historiemålare
Franska målare under 1600-talet
Konstnärer från Paris
Födda 1617
Avlidna 1655
Män
Svensk uppslagsbok
Sigtunaskolan

Sigtunaskolan var ett privat läroverk och senare gymnasieskola i Sigtuna. År 1980 uppgick det i Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket.

Historia
Skolan grundades 1924 av teologen Harry Cullberg med en fyraårig realskola och ett fyraårigt latin- och realgymnasium. 

Skolan fick 1931 rätt examinera för studentexamen vilken därefter gavs till 1968. Realexamen gavs från omkring 1928 till 1966.

Referenser

läroverk och realskolor i Sverige
Sigtuna
Charles-Alphonse Du Fresnoy

Charles-Alphonse Du Fresnoy, född 1611 i Paris, död 1668 i Villiers-le-Bel, var en fransk målare under barocken. Elev till Simon Vouet, god vän med Pierre Mignard.

Källor

Franska konstnärer
Födda 1611
Avlidna 1668
Män
Villiers-le-Bel

Villiers-le-Bel är en kommun i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Villiers-le-Bel som tillhör arrondissementet Sarcelles. År  hade Villiers-le-Bel  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Villiers-le-Bel

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Val-d'Oise

Källor

Externa länkar 
 Villiers-le-Bel

Orter i Île-de-France
Kommuner i Val-d'Oise
Resgodsvagn

Resgodsvagn var en järnvägsvagn som förr kunde ingå i ett persontåg för att frakta passagerarnas polletterade resgods.

Förutom resväskor och olika paket kunde även cyklar polletteras. Eftersom resgodsvagnarna gick i persontåg, var de i regel byggda i stil med personvagnar. Ofta ansåg man sig dock inte behöva full personvagnslängd till resgodset,  och resgodsvagnarna kunde då byggas kortare (som 1960-talsvagnen på bilden) eller kombineras med postkupé eller en mindre passageraravdelning. 

Pollettering av resgods började begränsas på 1960-talet och på 1990-talet upphörde det helt hos SJ, liksom hos många utländska tågtrafikföretag. Dagens tåg i Sverige har därför inte denna typ av vagnar. Istället brukar nyare persontågsätt, som X31 i Öresundstågen i sina mittvagnar, ha ett flexutrymme med lågt golv och plats för cyklar, bagage och rörelsehindrade passagerare utöver de traditionella hyllorna över fönstren och hyllställen vid ingångarna.
Järnvägsvagnar
Roger Zelazny

Roger Joseph Zelazny, född 13 maj 1937 i Euclid, Ohio, död 14 juni 1995 i Santa Fe, New Mexico, var en amerikansk fantasy- och science fictionförfattare. Han vann Nebulapriset tre gånger, 1965 för kortromanen He Who Shapes och samma år för långnovellen The Doors of His Face, the Lamps of His Mouth, 1975 för kortromanen Home Is the Hangman samt Hugopriset sex gånger. 

Zelazny är kanske mest känd för Amber-serien. Serien börjar med att en man vid namn Corwin vaknar upp på ett sjukhus med total minnesförlust vad gäller hans identitet. Han visar sig vara en av de nio prinsarna av Amber. Amber är det enda riktiga landet som finns; de oändligt många andra världarna, däribland vår egen, är enbart skuggor av Amber.

Zelazny dog i cancer 1995.

Bibliografi

Amberserien 
(samtliga i översättning av Ylva Spångberg)
1971 – Nio prinsar i Amber (B. Wahlström, 1997) (Nine Princes in Amber)
1972 – Vapen från Avalon (B. Wahlström, 1998) (The Guns of Avalon) 
1975 – Enhörningens tecken (B. Wahlström, 1998) (Sign of the Unicorn) 
1976 – Oberons hand (B. Wahlström, 1999) (The Hand of Oberon) 
1978 – Kaos hov (B. Wahlström, 1999) (The Courts of Chaos) 
1985 – Ödets trumfar (B. Wahlström, 2000) (Trumps of Doom) 
1986 – Ambers blod (B. Wahlström, 2000) (Blood of Amber)
1987 – Logrus tecken (B. Wahlström, 2001) (Sign of Chaos) 
1989 – Skuggornas riddare (B. Wahlström, 2002) (Knight of Shadows) 
1991 – Makternas prins (B. Wahlström, 2003) (Prince of Chaos)

Övriga 
1966 – …And Call Me Conrad
1966 – The Dream Master
1967 – Lord of Light
1969 – Creatures of Light and Darkness
1969 – Isle of the Dead
1969 – Damnation Alley
1971 – Jack of Shadows
 Skuggornas herre (översättning Roland Adlerbeth, Bernce, 1974)
1973 – Today We Choose Faces
1973 – To Die in Italbar
1976 – Doorways in the Sand
1976 – Bridge of Ashes
1979 – Roadmarks
1981 – Changeling
1981 – Madwand
1981 – The Changing Land
1982 – Dilvish, the Damned
1982 – Eye of Cat
1987 – A Dark Traveling
1992 – Here There Be Dragons – Way up High
1993 – A Night in the Lonesome October

Källor 

Amerikanska science fiction-författare
Amerikanska fantasyförfattare
Amerikanska författare under 1900-talet
Engelskspråkiga författare
Nebulapristagare
Personer från Euclid, Ohio
Födda 1937
Avlidna 1995
Män
Hugopristagare
Martín Torrijos

Martín Erasto Torrijos Espino, född 18 juli 1963 i Chitré i Herrera, är en panamansk politiker som var landets president 2004–2009. Torrijos valdes till president 2 maj 2004 och tillträdde posten i september samma år.

Martin Torrijos är son till Omar Torrijos.

Källor

Externa länkar

U.S. President Bush Meets with President Torrijos of the Republic of Panama 16 februari 2007

Personer i Panama under 2000-talet
Panamas statschefer
Män
Födda 1963
Levande personer
Known Space

Known Space är det fiktiva universum där många av science fictionförfattaren Larry Nivens böcker utspelar sig. Det täcker på ett ungefär området inom 60 ljusårs avstånd från jorden.

I Known Space förekommer flera olika arter av varelser, bland andra Kzinti – ett stort kattliknande krigiskt djur som utkämpar flera krig med mänskligheten samt Pierson's Puppeteers – en tekniskt avancerad art med tre ben och två huvuden.

Fiktiva galaxer
Illyriska kollegiet

Illyriska kollegiet i staden Loreto i provinsen Ancona i Italien, den italienska beteckningen för detta kollegium är Collegium Illyricum, också känd under namnet Il Collegio Illirico di San Pietro e Paolo di Fermo. En kristen församling i Rom står för grundandet av kollegiet som invigdes år 1663 och som existerade ända fram till 1746. Syftet med kollegiet var att utbilda kristna präster från Balkanhalvön.

Källor

Noter 

Balkan
Utbildning i Italien
September (musikalbum)

September är ett musikalbum, släppt på Stockholm Records, från 2004 med den svenska artisten September (Petra Marklund).

Låtförteckning
 "Same Old Song"
 "September All Over"
 "Get What You Paid For"
 "La La La (Never Give It Up)"
 "Mary Ann"
 "We Can Do It"
 "Can't Love Myself"
 "Star Generation"
 "Pretty World"
 "Love Thing"
 "Love for Free" (featuring Anoo Bhagavan)

Listplaceringar

Referenser

Album av Petra Marklund
Musikalbum 2004
Album utgivna på Stockholm Records
Debutalbum 2004
Svenska debutalbum
Engelskspråkiga musikalbum
Michael Bishop (författare)

Michael Bishop, född 12 november 1945 i Lincoln, Nebraska, USA,  science fiction-författare, belönades 1981 med Nebulapriset för långnovellen The Quickening och 1982 för romanen No Enemy But Time.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Födda 1945
Amerikanska science fiction-författare
Engelskspråkiga författare
Nebulapristagare
Män
Levande personer
Personer från Lincoln, Nebraska
Lois McMaster Bujold

Lois McMaster Bujold, född 2 november 1949 i Columbus, Ohio, är en amerikansk fantasy- och science fiction-författare. Hon har vunnit både Hugo- och Nebulapriset flera gånger. 

Mest känd är hon för böcker där Miles Vorkosigan ingår. Dessa är löst sammankopplade och kan läsas på många sätt. En del föredrar att läsa dem i den ordning de utspelar sig, medan andra hellre läser dem i utgivningsordning, medan ytterligare andra har andra favoritsätt att läsa dem. Hon har ingen fast delgenre, utan blandar rymdoperor med mer jordnära berättelser.

Priser, utmärkelser och utnämningar 
1988 belönades hon med Nebulapriset för romanen Falling Free, 1989 för kortromanen The Mountains of Mourning och 2004 för romanen Paladin of Souls, vilken även tilldelades Hugopriset. 

Hugopriset för bästa roman fick också Mirror Dance 1995, Barrayar 1992 och The Vor Game 1991.

Romanerna The Curse of Chalion, A Civil Campaign och Memory var finalister till Hugopriset för bästa roman åren 2002, 2000 respektive 1997.

Bibliografi (urval)

Vorkosigan-serien (enligt hur den utspelar sig) 

 Falling Free [utspelas ungefär 200 år innan Miles Vorkosigans födelse] (1988)
 Shards of Honor [utspelas ungefär ett år innan Miles Vorkosigans födelse]  (1986)
 Barrayar (1991)* The Warrior's Apprentice (1986)
 The Mountains of Mourning (1989) (ingår i Borders of Infinity)the Baen Free Library
 The Vor Game (1990)
 Cetaganda (1995)
 Ethan of Athos [Miles Vorkosigan nämns, men agerar inte, i denna roman] (1986)
 Labyrinth (1989) (ingår i Borders of Infinity)
 Borders of Infinity (1989)
 Brothers in Arms (1989)
 Mirror Dance (1994)
 Memory (1996)
 Komarr (1998)
 A Civil Campaign (2000)
 Winterfair Gifts (2003 på kroatiska och ryska, 2004 på engelska)
 Diplomatic Immunity (2002)

Fantasy-böcker 
 The Spirit Ring (1993)
 I Chalion-världen:
 The Curse of Chalion (2001)
 Paladin of Souls (2003) 
 The Hallowed Hunt (2005)

Externa länkar

Officiell webbplats

Födda 1949
Engelskspråkiga fantasyförfattare
Amerikanska fantasyförfattare
Engelskspråkiga science fiction-författare
Amerikanska science fiction-författare
Nebulapristagare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Columbus, Ohio
Hugopristagare
Joe Haldeman

Joe Haldeman, född 9 juni 1943 i Oklahoma City i Oklahoma, är en  amerikansk science fiction-författare.

Han har tagit examen i astronomi och undervisar vid MIT. Han deltog i Vietnamkriget där han blev sårad. 

Hans mest kända roman The Forever War har inspirerats av hans upplevelser under vietnamkriget och belönades 1975 med Nebulapriset. År 2008 tillkännagav regissören Ridley Scott sina avsikter att filmatisera berättelsen.

1990 fick Joe Haldeman Nebulapriset för kortromanen The Hemingway Hoax, 1993 för novellen Graves och 1998 för romanen Forever Peace.

Referenser

Externa länkar
 
Officiell webbplats för Joe Haldeman
 

Engelskspråkiga författare
Amerikanska science fiction-författare
Nebulapristagare
Födda 1943
Män
Levande personer
Personer från Oklahoma City
Hugopristagare
Prince of Persia

Prince of Persia är ett plattformsspel utgivet av Brøderbund 1989. Spelet gjordes ursprungligen för Apple II men har konverterats till många andra format: Atari ST, Amiga, Commodore 64, Amstrad CPC, Macintosh, DOS, NES, Game Boy, SNES, Sega Master System, Sega Mega Drive, ZX Spectrum och SAM Coupé.

Handling 
Spelets handling är förlagd till Persiska riket. Shahen är på krigståg, och den ondskefulle vesiren Jaffar planerar att tillskansa sig tronen och gifta sig med den vackra prinsessan. Han har fängslat henne och givit henne en timmes ultimatum: giftermål eller döden. Spelaren får i uppdrag att rädda prinsessan innan timmen har förlupit och döda Jaffar.

Portningar 
Spelet släpptes ursprungligen till Apple II 1989, och portades 1990 till Amiga, Atari ST och MS-DOS. 1992 hade konsolmarknaden ökat ordentligt, och versioner av spelet till Master System, Mega CD, NES och Game Boy. Även en version med förbättrad grafik släpptes till Macintosh. En helt omgjord Super NES-version släpptes också 1992, och en Mega Drive-version kom 1993. Spelet portades även till Game Boy Color 1999. Javavarianter till mobiltelefoner började dyka upp under det tidiga 2000-talet. Då spelserien återuppväcktes i och med Prince of Persia: The Sands of Time, lades en upplåsbar version av originalet in i Macintoshversionen av spelet. Även i Gamecubeversionen är det möjligt att låsa upp originalet, genom att koppla ihop det med Game Boy Advance och utföra ett visst uppdrag i Game Boy Advance-versionen.

SAM Coupé-versionen, som släpptes 1992, är unik eftersom den programmerades inofficiellt med hjälp av grafik som kopierats pixel för pixel från Amigaversionen. Även om datorn hade en väldigt liten marknad släpptes konverteringen tack vare dess höga kvalitet, och det faktum att den inte skulle innebära höga utvecklingskostnader. Konverteringen skapades av Chris White, och innehåller ett antal unika buggar.

Versionen för Commodore 64 är, liksom versionen för ZX Spectrum, inofficiell och släpptes 2011. Den bygger på versionen för Apple II.

Super Nintendo-versionen är också unik. Förutom att spelets grafik blivit uppgraderad, har spelet 20 banor istället för originalets 13, och de banor som finns kvar sedan tidigare är förändrade på olika sätt. I spelet finns även bosstrider, där vissa av bossarna inte är vanliga svärdfäktare. Den här versionen utvecklades av NCS och släpptes av Konami.

Uppföljare

Källor

Externa länkar 

Datorspel 1989
Apple-spel
Amigaspel
Atari ST-spel
C64-spel
Macintosh-spel
MS-DOS-spel
NES-spel
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Game Boy-spel
Game Boy Color-spel
Sega Master System-spel
Sega Mega Drive-spel
Super NES-spel
Wii-spel
Virtual Console-spel
Xbox 360-spel
Xbox 360 Live Arcade-spel
ZX Spectrum-spel
Plattformsspel
Fiktiva prinsar
Datorspel som utspelar sig i Iran
Daito

Daitō  är en stad i Osaka prefektur, Japan. Staden fick stadsrättigheter 1956.

Källor 

Orter i Osaka prefektur
WP:Projekt Japan
Fujiidera

Fujiidera  är en stad i Osaka prefektur, Japan. Staden fick stadsrättigheter 1966.

Källor

Orter i Osaka prefektur
WP:Projekt Japan
Habikino

är en stad i Osaka prefektur, Japan. Staden fick stadsrättigheter 1959.

Källor 

Orter i Osaka prefektur
WP:Projekt Japan
Hannan

Hannan  är en stad i Osaka prefektur, Japan. Staden fick stadsrättigheter 1991.

Källor 

Orter i Osaka prefektur
WP:Projekt Japan
Mulle (olika betydelser)

Mulle har flera betydelser:

Mulle – en svensk friluftsaktivitet för barn, där en fantasifigur ingår, se Skogsmulle
Mulle (fisk) – en fiskart
Mulle (kortspel) – ett kortspel
Mulle (serie) – en tecknad serie om en flicka och hennes häst
Mulle Meck – en barnboksfigur
Mulleloppet – ett lopp för barn som arrangeras på olika platser i Sverige
Turbulent förbränning

Turbulent förbränning är förbränning som sker under turbulenta förhållanden. Vid många industriella tillämpningar är förbränningen turbulent, till exempel i motorer. Det finns ingen generell allmänt övergripande teori om hur turbulent förbränning sker; mycket beroende på att det utöver alla de faktorer som påverkar laminär förbränning tillkommer komplicerade flödesmönster.

Det finns tre principiellt olika typer av turbulent förbränning som klassificeras utifrån tjockleken på reaktionszonen, samt på två variabler som beskriver storleken på de största respektive minsta virvlarna hos ett turbulent flöde, integrerade längdskalan och Kolmogorovs mikroskala.

När tjockleken på reaktionzonen är betydligt mindre än de minsta virvlarna kommer reaktionszonen enbart att rynklas. Inom detta området beskrivs förbränningen som rynklade laminära flammor. När tjockleken är större än de största virvlarna kommer däremot kemin inuti reaktionszonen att vara beroende av turbulensen. Inom denna zonen beskrivs förbränningen som distribuerad reaktion. I området emellan beskrivs förbränningen som småflammor i virvlar.

För att definiera turbulent förbränning används bland annat damköhlertalet och det turbulenta reynoldstalet. Damköhlertalet är ett mått på förhållandet mellan hur snabbt kemiska processer sker och hur snabbt flödesprocesser (som turbulens) sker. Reynoldstalet är ett mått turbulensen.

Förbränning