kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Abhoth

Abhoth, även kallad "Smutsens källa" (The Source of Uncleanness), är en fiktiv gudalik varelse skapad av författaren Clark Ashton Smith.

Abhoth är i Cthulhu-mytologin en yttre gud (Outer God) som vistas i N'kai, den Cthoniska underjordiska världen. Varelsen består av en mörkgrå skräckinjagande massa och sägs vara missfostrens och styggelsens slutliga källa.

Ur Abhoths gråa massa formas obscena monster som försöker krypa iväg från sin förälder vilkas tentakler och extremiteter fångar in och slukar de flesta av dem. Abhoths intellekt är snedvriden och cynisk; den använder telepati för att kommunicera med andra runt om.

Abhoth har inga mänskliga dyrkare, men den icke-mänskliga sekten "De smutsiga" (The Unclean Ones) ledd av Yeb är hängiven guden.

Figurer i Cthulhu-mytologin
Pelle Berglund

Per-Olof "Pelle" Berglund, även känd som Per Berglund, född 28 februari 1939 i Hedemora, är en svensk regissör, filmproducent och manusförfattare.

Biografi 

Berglund avlade studentexamen vid Hedemora högre allmänna läroverk 1959, bedrev därefter studier i humaniora vid Stockholms universitet 1961–1965, och gick sedan Filminstitutets filmskola 1966–1968. Han var redaktör för Blandaren 1966–1968, frilansregissör och långfilmsproducent vid Svenska filminstitutet 1975–1980 och vid Svensk Filmindustri 1984–1985.

Berglund var en av idégivarna bakom TV-programmen Nöjesmassakern (1985) och Razzel (1983–1986), där han även var programledare.
Han var Sommarvärd ett antal år under 1980- och 90-talet.

Pelle Berglund är son till läkaren Bengt Berglund och sjukgymnasten Ethel Berglund samt gift med förlagsredaktören Gunilla Hedmark.

Filmografi i urval 
 (manus)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (TV-film; regi)
 (producent)
 (producent)
 (producent)
 (regi)
 (regi)
 (miniserie; regi)
 (producent)
 (manus)
 (miniserie; regi)
 (regi)
 (miniserie; regi)
 (regi)
 (manus och regi)
 (miniserie; regi)
 (TV-serie; regi)
 (manus)

Källor

Noter

Externa länkar
 "Om Pelle Berglund" i Snedtänkt med Kalle Lind på sverigesradio.se 28 september 2023

Födda 1939
Sommarvärdar 1981
Sommarvärdar 1982
Sommarvärdar 1983
Sommarvärdar 1984
Sommarvärdar 1985
Sommarvärdar 1990
Sommarvärdar 1991
Svenska filmregissörer
Svenska manusförfattare
Män
Levande personer
Personer från Hedemora
Fotbollsallsvenskan 2001

Fotbollsallsvenskan 2001 spelades 7 april–27 oktober 2001, och vanns av Hammarby IF som därmed tog sitt första svenska mästerskap i herrfotboll någonsin.

Förlopp
För tredje gången kom de tre främst topplagen i högsta serien från samma ort, denna gång Stockholm. Göteborg gjorde dessa bedrifter säsongerna 1924/1925 och 1925/1926.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Kval till Allsvenskan 2002 

IFK Norrköping till Allsvenskan 2002.

Statistik

Skytteligan

Assistligan

Publikligan

Svenska mästarna 
Tränare: Sören Cratz

Anmärkningslista

Källor

Fotnoter

Externa länkar
RSSSF - Sweden 2001

Fotboll i Sverige 2001
2001
Fotbollssäsongen 2001
Muiden

Muiden är en stad och tidigare kommun i nordvästra Nederländerna i provinsen Noord-Holland. Kommunen hade en area på 36,51 km² (av vilket 22,06 km² utgjordes av vatten) och en folkmängd på 6 656 invånare (2004). Sedan 2016 ingår Muiden i kommunen Gooise Meren.

Historiska kommuner i Noord-Holland
Orter i Noord-Holland
Gooise Meren
Medemblik

Medemblik, kommun i nordvästra Nederländerna i provinsen Noord-Holland. Kommunen har en area på 107,96 km² (vilket 100,65 km² utgörs av vatten) och en folkmängd på 8 037 invånare (2004).

Externa länkar 
 Medemblik.nl - Officiell webbplats

Orter i Noord-Holland
Laren, Noord-Holland

Laren, kommun i nordvästra Nederländerna i provinsen Noord-Holland. Kommunen har en area på 12,39 km² (vilket 0,17 km² utgörs av vatten) och en folkmängd på 11 590 invånare (2004).

Externa länkar 
 Laren.nl - Officiell Webbplats

Kommuner i Noord-Holland
Orter i Noord-Holland
Langedijk

Langedijk är en tidigare kommun i nordvästra Nederländerna i provinsen Noord-Holland. Kommunen hade en area på 26,99 km² (av vilket 2,84 km² utgjordes av vatten) och en folkmängd på 25 278 invånare (2004). Sedan 2022 ingår dess territorium i kommunen Dijk en Waard.

Externa länkar 
 Gemeentelangedijk.nl - Officiell webbplats

Historiska kommuner i Noord-Holland
Dijk en Waard
Landsmeer

Landsmeer, kommun i nordvästra Nederländerna i provinsen Noord-Holland. Kommunen har en area på 26,49 km² (vilket 3,95 km² utgörs av vatten) och en folkmängd på 10 315 invånare (2004).

Externa länkar 
 Landsmeer.nl - Officiell webbplats

Kommuner i Noord-Holland
Orter i Noord-Holland
Huizen

Huizen, kommun i nordvästra Nederländerna i provinsen Noord-Holland. Kommunen har en area på 23,28 km² (vilket 7,51 km² utgörs av vatten) och en folkmängd på 41 974 invånare (2004).

Externa länkar 
 Huizen.nl - Officiell webbplats

Kommuner i Noord-Holland
Orter i Noord-Holland
Hoorn

Hoorn (uttal: ) är en stad och kommun i nordvästra Nederländerna i provinsen Nordholland. Hoorn, som är den största staden i regionen Västfriesland, ligger cirka 20 km öst om Alkmaar och 35 km nord om Amsterdam. Kommunen har en area på 53,25 km² (av vilket 33 km² utgörs av vatten) och en folkmängd på 72 970 invånare (2018). Därmed är den en av de mest tätbefolkade kommunerna i provinsen. Förutom staden Hoorn består kommunen av byarna Blokker och Zwaag.

Hoorn är en gammal stad som var en av Hollands största under 1600-talet. Många skepp gick härifrån till Ostindien och fortfarande härstammar en stor del av stadens hus från denna tid. Kap Horn och Hoornöarna är namngiven efter Hoorn. Staden ligger vid den stora sjön Markermeer. 

Kända hoornare är fotbollsspelarna Frank och Ronald de Boer, och sångare George Baker. Miep Gies, en av personer som gömde Anne Frank och hennes familj under andra världskriget, bodde i Hoorn tills hon dog i 2010.

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Noord-Holland
Hoorn
Pi (film)

π (eller Pi) är en amerikansk film från 1998 regisserad av Darren Aronofsky. Titeln kommer från den matematiska konstanten π, vars irrationella decimaler har ett centralt tema. Filmen handlar om hur en matematiker försöker finna ett mönster i π.

Handling 
Filmen handlar om den schizofrena matematikern Maximillian Cohen som tror att allt i naturen kan förklaras och förstås genom tal. Hans bästa vän och granne är en gammal man vid namn Zol som spelar Go hela dagarna. Max lider av epilepsi och Hortons huvudvärk och får då och då diverse hallucinationer. Han upplever att allt kan förklaras inte bara med algoritmer, utan med ett enda specifikt algoritm, som han försöker applicera på att visa att talet π inte är irrationellt utan har ett underliggande mönster. I sitt arbete med sina "universella algoritm" tycks både kabbala-troende och finansjättar vara intresserade av honom och hans uträkningar.

Externa länkar
 
 Filmens hemsida

Filmer 1998
Amerikanska science fiction-filmer
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer i regi av Darren Aronofsky
Gunnbjørn

Gunnbjørn fjeld (danska: Gunnbjørn Fjeld), ofta omskrivet som Gunnbjørn, är det högsta berget på Grönland. Det ligger i öster, innanför Blossevillekusten, och har en höjd på cirka 3 700 m ö.h. Berget är en nunatak och sticker upp genom inlandsisen.

Läge och beskrivning 
Gunnbjørn fjeld ligger på östra Grönland, innanför Blossevillekusten (danska: Blosseville kyst), i eller i anslutning till bergskedjan Watkins Bjerge. Det är det högsta berget i Norden och norr om norra polcirkeln. Andra bergstoppar i området är Qaqqaq Kershaw (3 683 m ö.h., 1971 namngivet som Dome) och Qaqqaq Johnson (3 669 m ö.h., 1971 namngivet som Cone), Grönlands nästa högsta respektive tredje högsta berg.

Berget ligger 100 kilometer innanför Blossevillekusten och anges ofta ha en höjd på cirka 3 700 meter över havet. En annan, mer specifik höjdangivelse är 3 694 m ö.h. Det har en primärfaktor på samma höjd som bergets höjd över havet, eftersom det är högsta berget på sin ö. Gunnbjørn har den sjunde största sekundärfaktorn (engelska: topographic prominence) av alla berg, på grund av sitt stora avstånd från Alperna och Klippiga bergen – de närmaste högre bergskedjorna. Sekundärfaktor för berget är på 3 254 kilometer.

Berget är en nunatak, det vill säga ett berg vars topp sticker upp ur den omgivande glaciärisen.

Historik

Namn 
Gunnbjørn fjeld är namngivet efter den norske upptäckaren Gunnbjørn Ulfsson. Han var den förste nordmannen som seglade tillräckligt långt mot norr för kunna se den grönländska kusten. Ett annat använt namn på berget är Hvitserk ('vittröja'), vilket var det namn Gunnbjørn Ulfsson gav området på grund av dess vita karaktär.

Bestigningar 
Den första bestigningen av berget genomfördes 16 augusti 1935 av Augustine Courtauld, Jack Longland, Ebbe Munck, Harold G. Wager och Lawrence Wager, alla medlemmar av en brittisk expedition. Den andra bestigningen skedde 1971, av en engelsk-dansk expedition med fem medlemmar.

På grund av områdets avlägsna läge på isen och långt från kusten bestigs berget sällan, och hugade bergsbestigare använder ofta helikopter eller flygplan med skidor (ofta med Island som utgångspunkt) som transportmedel till bergsområdet.

På senare år har flera större företag inom bergsklättringsbranschen etablerat verksamhet med guider till de höga bergen på den östra delen av Grönland. Vid en norsk expedition i maj 2004 bestegs Gunnbjørn samt 18 andra östgrönländska bergstoppar (varav sammanlagt sju på över 3 500 meter över havet), vissa av dem för första gången.

Referenser 

Berg 3000 meter över havet eller högre
Berg i Grönland
Den virrige professorn

Den virrige professorn (den tankspridde professorn) är en stereotyp i populärkultur som ofta porträtteras som en akademiker med viktig information, men som på grund av sin bildning inte kan fokusera på omgivningen. Ett exempel är Professor Kalkyl från berättelserna om Tintin.

Det tidigaste exemplet på den här typen är möjligen filosofen Thales som påstås ha gått ut en kväll med blicken på himlen och därför ramlade ner i en brunn.

Den virrige professorn-typen kombineras ofta med den galne vetenskapsmannen-stereotypen.

Stereotyper och arketyper
Mont Forel

Mont Forel, berg på sydöstra Grönland. Berget har en högsta punkt på 3 391 meter över havet. Det namngavs år 1912 av den schweiziska upptäckaren Alfred de Quervain och är uppkallat efter den schweiziska zoologen  François-Alphonse Forel. 

De första som nådde toppen av Mont Forel var en schweizisk expedition under ledning av André Roch år 1938.

Källor

''Denna artikel är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia

Berg 3000 meter över havet eller högre
Berg i Grönland
Burley, Leeds

Burley är en stadsdel i Leeds, England, Storbritannien. Den ligger längs floden Aire, öster om Kirkstall. Den består i huvudsak av bostäder, även om en del mindre affärer även förekommer.

Stadsdelar i Leeds
Gamera

Gamera (ガメラ) är en fiktiv jättemonstersköldpadda som kan flyga och spruta eld. Gamera är 60-80 meter hög.
Gamera är den japanska filmstudion Daieis svar på den konkurrerande filmstudion Tohos populära Godzilla.

Många av filmerna har varit med i Mystery Science Theater 3000.

Filmografi
Gamera (Daikaiju Gamera)  (1965)
Gamera vs. Barugon (Daikaijuu kessen: Gamera tai Barugon) (1966)
Gamera vs. Gyaos (Daikaijuu kuchu kessen: Gamera tai Gyaosu) (1967)
Gamera vs. Viras (Gamera tai uchu kaiju Bairasu) (1968)
Gamera vs. Guiron (Gamera tai daikaijuu Giron) (1969)
Gamera vs. Jiger (Gamera tai daimajuu Jaiga) (1970)
Gamera vs. Zigra (Gamera tai shinkai kaijuu Jigura) (1971)
Gamera: Super Monster (Uchu kaijuu Gamera) (1980)
Gamera: Guardian of the Universe (Gamera: Daikaijuu Kuchu Kessen) (1995)
Gamera 2: Advent of the Legion (Gamera 2: Region Shurai) (1996)
Gamera 3: The Awakening of Iris (Gamera 3: Iris Kakusei) (1999)
Gamera the Brave (Chiisaki Yūsha-tachi ~Gamera~) (2006)

Monster i Gamera-serien
Barugon
Barugon är ett dinosaurieliknande monster som går på fyra ben och har ett horn på huvudet. Den har kraften att skjuta ut en farlig stråle i form av en regnbåge ur sin rygg, Barugon kan också skjuta ut sin tunga ur munnen som en kameleont. Barugon var det första monstret som Gamera slogs mot. Folk har ibland blandat ihop Barugon med ett annat monster: Baragon från Godzilla-serien.

Gyaos
Gyaos är ett monster i Gamera-serien som ser ut som en blandning mellan flygödla och fladdermus. Han är med i showa, heisei och millennium-serien. Han kan skjuta en gul laser ur munnen. Gyaos är känd som Gameras ärkefiende. Han har dessutom en kulspruta på ryggen och liknar mest en ödla utan ben.

Viras

Gurion
Gurion är en annan monster i Gamera-serien som har en kniv på huvudet som är 100 gånger hårdare än diamant. Han brukar skjuta iväg shuriken från huvudet. Gamera slogs mot Guiron på en utomjordisk planet.

Space Gyaos
Är ormversionen av Gyaos. Slank som en fisk, snabb som en blixt och stark som en Ulgs

Jiger
Jiger är ett monster som ibland skjuter röd och blå och guldglittrig laser. Hon har även en vass kniv som hon brukar använda. Jiger liknar en triceratops.

Zigra
 Zigra har starka armar med farliga knivar på. Han tål inte eld.

Legion
 Legion har ett hemligt vapen som är livsfarligt.

Iris
En utomjordisk varelse som är den slutliga motståndaren till Gamera i heisei-serien. Han har många tentakler och kan avfyra plasma-strålar från dem.

Zedus

Se även
Kaiju

Gamera
Kaiju
Fiktiva figurer introducerade 1965
Fiktiva sköldpaddor
Japan på film
WP:Projekt Japan
Tōhō

Tōhō (ja. 東宝), med förenklad västerländsk stavning Toho, är ett av de stora japanska filmbolagen. Till Tōhōs mest kända filmer hör Akira Kurosawas filmer och serien av Godzillafilmer. Man är också huvuddistributör för filmerna från Studio Ghibli.

Se även Tohoscope.

Personer vid Tōhō 

Här följer några av de personer som har varit starkt knutna till Tōhō, och har gjort alla eller de flesta av sina filmer vid bolaget.

Regissörer vid Tōhō 
 Akira Kurosawa
 Hiroshi Inagaki
 Ishiro Honda
 Mikio Naruse

Kvinnliga skådespelerskor vid Tōhō 
 Akiko Wakabayashi
 Kumi Mizuno
 Megumi Odaka
 Mie Hama

Manliga skådespelare vid Tōhō 
 Takashi Shimura
 Tatsuya Nakadai
 Toshiro Mifune

Externa länkar 
Officiell webbplats

Toho
WP:Projekt Japan
Företag bildade 1932
Japanska filmbolag
Luigi

Luigi är en TV-spelsfigur, bror till Mario i Nintendos Mario-spel.

Bakgrund 

Luigi använder sig av en grön tröja och keps (till skillnad från Mario, som har rött), samt ett blått arbetarställ, och är i de flesta spel något längre och smalare än Mario. Luigi jobbar som rörmokare, och hans värsta fiende är den ondskefulla Bowser och dennes patrull, mer kända som "The Koopa Troop". Luigi har varit på många räddningsexpeditioner tillsammans med sin broder Mario, för att rädda prinsessan Peach och hennes folk, bestående av Toads.

Luigi skiljer sig från Mario genom sin något bättre hoppförmåga. Han stannar även längre i luften genom att sprattla med benen. Han har dock två klara svagheter; han är svagare och glider mer än Mario. 

Namnet Luigi är precis som Mario taget ifrån italienskan. Luigi har en pipigare röst än Mario. Luigi är också fegare och fruktansvärt rädd för spöken. Hans ålder i jämförelse till Mario är något oklar. I början troddes Luigi vara yngre än Mario, vilket först nämndes i serien Family Album "The Early Years" från år 1990. I Super Mario World 2: Yoshi's Island visar sig istället att de båda bröderna är tvillingar, vilket de även kom att vara i Yoshi Touch & Go. I remaken, Yoshi's Island: Super Mario Advance 3, till Game Boy Advance är dock påståendet att de skulle vara tvillingar borttaget. I texten till Luigis trofé i Super Smash Bros. Brawl står det att han är Marios yngre broder, och i Super Paper Mario kallar han Mario för sin storebror. 

Luigi fick huvudrollen i spelen Mario is Missing! och Luigi's Mansion, då han skulle rädda Mario från Bowser och King Boo.
Luigi har alltid varit längre och smalare än Mario och hans mustasch är uppdelad som i halvmånar. Han bryr sig om sin bror, men i Mario & Luigi: Superstar Saga, där han fick rädda Mario från sin förgiftning, vågar han inte ens gå och hämta en ört som ska hjälpa Mario i Guffawha Ruins. Han gör allt för Mario, men inte detta; han är rädd för ett monster som lurar där, som sägs vara fruktansvärt. Han beger sig till psykologen i staden Kamek som ska lugna ner hans nervositet. Psykologen hypnotiserar Luigi att tro att han är Mario. När Luigi pratar med de andra tror de att han är galen. En blixt från Bowletta väcker honom ur hypnosen och han räddar Mario.

Skådespelare 
Luigis röst framförs i TV-spelen av Charles Martinet som också gör Marios röst, i långfilmen Super Mario Bros. spelades han av John Leguizamo. I de tecknade TV-serien Super Mario Bros. Super Show och seriens otecknade TV-sketcher spelades av Danny Wells, Luigis svenska röst dubbades av Johan Hedenberg. I The Adventures of Super Mario Bros. 3 och Super Mario World framfördes Luigis engelska röst av Tony Rosato och på svenska av Kenneth Milldoff.

Noter

Källor
"Character-Specific Moves". Super Mario 64 DS (instruktionsbok) . Nintendo. 2004–2005.

Externa länkar 
Luigi på Super Mario Wiki

Figurer i Mario-spelen
Fiktiva rörmokare
Fiktiva figurer från New York
Fiktiva idrottare
Fiktiva figurer introducerade 1983
Huvudpersoner i datorspel
Fiktiva män i datorspel
Dollie de Luxe

Dollie de Luxe (också känd som Dollie och Adrian/Bjørnov) var en norsk musikgrupp med Benedicte Adrian (f. 22 oktober 1963, sång) och Ingrid Bjørnov (f. 5 december 1963, keyboards och sång) som var med i Eurovision Song Contest 1984 med låten "Lenge leve livet" som kom på 17:e plats.

I en intervju sade de att deras låt var den absolut bästa som någonsin skrivits, och att de skulle trycka ner Herreys i sina gyllene skor.
Dollie de Luxe debuterade under namnet Dollie 1980 med albumet "Første akt" som blev en storsäljare i Norge.
De gjorde även en bejublad låt som blandade "Saticfaction" och "Nattens drottnings aria" från Mozarts Trollflöjten, "Queen of the Night/Satisfaction", vilken blev en stor hit i Frankrike 1985. Samma aria har använts även senare i schlager- och popsammanhang, t.ex. av Malena Ernman i Sveriges ESC-bidrag La Voix.
.
Under 80-talet gav duon ut 8 album. Rock vs Opera från 1986 är helt ägnat mashups mellan opera och pop/rock, och året efter komponerade de en egen rockopera "Which Witch".

Diskografi (urval)

Første akt (1980)
Dollies dagbok (1981)
First Act (1982)
Rampelys (1982)
Dollie's Diary (1983)
Dollie de Luxe (1984)
Rock vs. Opera (1985)
Which Witch (1987)
Which Witch på Slottsfjellet (1990)
Which Witch - London Cast Album (1993)
Prinsessens utvalgte (1995)
Adrian / Bjørnov (1999, som Adrian / Bjørnov)
Dollies beste (2001)

Externa länkar 

Store Norske Leksikon: Dollie de Luxe
Dollie de Luxe på allmusic.com
Diskografi på Discogs
Dollie de Luxe på Rockipedia

Norska musikgrupper
Artister som representerat Norge i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1984
Höga c

"Tonernas ton" inom sångkonsten, vanligen benämnd trestrukna c (c3) för sopran- och altröster, samt tvåstrukna c (c2) för tenor- och basröster.

Krasst kan man säga att det är den högsta tonen att sjunga i de stora italienska operorna. Lyrisk-dramatiska röster (och tyngre) går ytterst sällan över höga c. Dock finns det ett otal roller för koloratursopraner och lätta lyriska sopraner som sträcker sig en bit över höga c.
Tenorroller som går över höga c är däremot ytterst sällsynt, men återfinns inom den italienska bel canto-epoken. En berömd aria som sträcker sig till höga d finns i Adolphe Adams opera Postiljonen från Lonjumeau.

Historia
Före romantikens intåg var höga c:s betydelse föga anmärkningsvärd, då man inte ville sätta någon gräns för vad man skulle klara av och inte. Under barockoperans era fram till mitten av 1700-talet, när kastratsångarna regerade operascenen, var idealen annorlunda. Röstens klangfärg, renhet, smidighet och expressivitet var viktigare än höga toner, delvis därför att så få mäktade med att sjunga ända upp till höga c. Den franske tenoren Gilbert Duprez anses vara den förste som sjöng höga c i fullt bröstregister på en operascen.

Exempel
Några höga c:n har blivit särskilt berömda, inte minst det gemensamma höga c som Calaf och Turandot har i andra akten av operan Turandot. Tonen har fermat, vilket gör att sångarna kan hålla tonen så länge som de behagar. Just detta ställe har dock utvecklats till en tävling mellan sopranen och tenoren om vem som orkar hålla tonen längst. Birgit Nilsson skriver i sina memoarer öppenhjärtigt om sina duster med tenoren Franco Corelli på den tonen.

Operor 

Några operor med höga c som toppton är:

 Aida (Verdi)
 Tosca (Puccini)
 Madama Butterfly (Puccini)
 Turandot (Puccini)
 Carmen (Bizet)
 Rhenguldet (Wagner)
 Valkyrian (Wagner)
 Siegfrid (Wagner)
 Tristan & Isolde (Wagner)
 Elektra (Strauss)
 Faust (Gounod)
 La Bohème (Puccini)
 Spader Dam (Tjajkovskij)
 Figaros bröllop (Mozart)

Se även
Trestrukna oktaven

Referenser

Tryckta källor
C - 3) i Svenska Akademiens ordbok (1903)

Noter

Opera
Teateråret 1871



Årets uppsättningar

Mars
16 mars – Mathilda Lundströms pjäs Kristina Gyllenstjerna har urpremiär på Kungliga Teatern i Stockholm.

Oktober
16 oktober -– August Strindbergs pjäs Den fredlöse har urpremiär på Dramaten i Stockholm.

December
16 december – Axel Anreps pjäs Nerkingarne uruppfördes på Södra Teatern i Stockholm.
24 december – Giuseppe Verdis opera Aida har premiär i Kairo, Egypten, uppskjuten från januari på grund av fransk-preussiska kriget.

Okänt datum 
 Anne Charlotte Lefflers pjäs En sammansvärjning uppfördes privat.

Födda
 10 januari – Augusta Blad (död 1953), dansk skådespelare.
 4 februari – Gerda Lundequist (död 1959), svensk skådespelare.
 27 februari – Rudolf Rasch (död 1964), svensk skådespelare.
 1 augusti – Eduard von Winterstein (död 1961), tysk skådespelare.
 13 oktober
 Hilda Borgström (död 1953), svensk skådespelare.
 Johannes Guldbrandsen (död 1922), dansk skådespelare.

Avlidna
 11 februari – Filippo Taglioni (född 1777), italiensk balettdansare och koreograf.
 25 februari – Anna Sofia Sevelin (född 1790), svensk skådespelare och sångare.
 16 maj – Hilda Ringvall (född 1845), svensk skådespelare
 5 juni – Hugo Adolf Hamilton (född 1802), svensk konstnär, teaterchef och generalpostdirektör.
 22 juli – Eugène von Stedingk (född 1825), chef för de kungliga teatrarna.
 17 oktober – Knut Filip Bonde (född 1815), svensk militär och politiker, chef för hovkapellet och Dramaten.

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor

Externa länkar
Backlampa

Backlampa är en eller flera lampor med fast vitt sken, monterade baktill på ett fordon, som tänds automatiskt när backväxeln läggs i. Backlampor underlättar backning i mörker, och uppmärksammar andra trafikanter på att fordonet rör sig bakåt. På större fordon kompletteras backlamporna ofta med en ljudsignal.

Fordonsbelysning

en:Automotive_lighting#Reversing_lamps
Hampstead Heath

Hampstead Heath är ett av Londons största park- och grönområden med sina 3,2 km², beläget i norra London. Parken innehåller bland annat skogar, ängar, kullar, dammar och sjöar. Södra delen förvandlas tre helger om året till ett nöjesfält.

I parkens ena hörn ligger Kenwood House, berömt för sin nyklassicistiska arkitektur och sin fina konstsamling innehållande verk av bland andra Jan Vermeer och Rembrandt.

I södra delen av parken ligger Parliament Hill, en känd utsiktsplats varifrån man har en god vy över Londons "skyline", dvs skyskraporna i City och Docklands och andra prominenta byggnader i den centrala delen av staden. Flera brittiska tv-serier har haft olika scener inspelade på just Parliament Hill.  London Undergrounds Northern Line passerar parken: närmaste stationer är Belsize Park och Hampstead.

Referenser 

Parker i London