kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
452

452 (CDLII) var ett skottår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum
 Milano erövras och plundras av hunnerhövdingen Attila.
 Trots att Attila förstör staden Aquileia blir hans fälttåg till Italien ett misslyckande och hunnernas välde börjar upplösas efter hans död 453.
 Staden Venedig grundas av flyktingar från Attilas armé.
 Tai Wudi efterträds av Nan An Wang och därefter av Wen Chengdi som härskare av norra Weidynastin i Kina.

Födda 
Brigid av Kildare, Irlands skyddshelgon.

Avlidna
490



Händelser

April 
 1 april – Största delen av Odovakars armé, inklusive hans magister militum Tufa, kapitulerar för Teoderik den store i Milano.

Augusti 
 11 augusti – Teoderik besegrar Odovakar på nytt i slaget vid Adda.

Okänt datum 
 Eufemios blir patriark av Konstantinopel.

Födda 
 Theoderik I, frankisk kung av Reims 511–534 (född omkring detta år eller 485)

Avlidna 
Perpetuus, biskop i Tours.
 Kejsarinnan Feng av Norra Wei

Externa länkar
1183

1183 (MCLXXXIII) var ett normalår som började en lördag i den Julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
Fördraget i Konstanz undertecknas, varigenom freden återställes mellan kejsaren och de lombardiska städerna.
Andronicus I efterträder Alexius II som bysantinsk kejsare.
Hannoversch Münden omnämns som stad.

Födda 
Philippa av Armenien, prinsessa av Armenien, kejsarinna av Nicaea.

Avlidna 
11 juni – Henrik den yngre, kung av England (medregent till sin far Henrik II) sedan 1170.
Calixtus III, född Giovanni, motpåve 1168–1178.

Externa länkar
Frans II

Frans II kan syfta på:

Frans II av Bretagne
Frans II av Frankrike
Frans II (tysk-romersk kejsare)
Frans II av Bägge Sicilierna
Frans II Rakoczy av Siebenbürgen
JPP

JPP är en finsk musikgrupp, som spelar fiolbaserad folkmusik. Akronymen JPP uttyddes från början Järvelän PikkuPelimannit, vilket betyder ungefär Järvelä unga spelmän men idag kallar sig gruppen bara för JPP. Kännetecknande för deras musik är Kaustby-traktens traditionella sättning med en samspelad grupp fioler, en tramporgel som pumpar rytmiskt och basfiol, fast med avsevärt vildare arrangemang än vad tidigare generationer spelmän använt. Man spelar såväl traditionella spelmanslåtar som egna kompositioner i spelmanstraditionen – polska, vals, schottis, kadrilj – men även lite tango samt en och annan jazzinspirerad låt. JPP:s låtar skrivs och arrangeras i allmänhet av Arto Järvelä och organisten Timo Alakotila. Gruppens välarrangerade musik liknas ibland vid kammarmusik.

JPP kan sägas vara ett resultat av grundligt nedärvd tradition kombinerad med en dos klassisk skolning. Bröderna Jouni och Arto Järvelä brås på tre generationer av spelmän, och JPP växte från början fram som en del av Järvelän Pelimannit som bestod av äldre spelmän från trakten. JPP bröt mot och utvecklade traditionen, dels genom sina utarbetade arrangemang, dels genom att – inspirerad av en annan av traktens folkmusikgrupper – börja spela låtar även från andra delar av Finland än den egna. Flertalet av medlemmarna är sedermera utbildade på Sibelius-Akademin, främst dess linje för folkmusik. 

Bandet bestod länge av Jouni och Arto Järvelä, deras farbror Mauno Järvelä samt Jarmo och Juha Varila på fiol, Timo Alakotila på orgel och Janne Virkkala på bas. Senare kom Jouni och bröderna Varila att ersättas av Matti Mäkelä och Tommi Pyykönen, först på turné och senare även vid skivinspelning. Basen togs över först av Timo Myllykangas och senare av Antti Järvelä. Utgivningstakten av skivor har minskat, men gruppen turnerar fortfarande till folkmusikarrangemang såväl i Europa som utanför. 

Vid sidan av JPP har medlemmarna andra projekt, såväl av solokaraktär som andra musikgrupper. Särskilt Arto Järvelä och Timo Alakotila är inblandade i många olika konstellationer. Mauno Järvelä har tidigare spelat i symfoniorkester, och är för närvarande (2005) mycket aktiv som lärare i fiol och folkmusik bland annat i samnordiska folkmusikprojekt.

Diskografi
 Järvelän Pikkupelimannit, 1983 (EP)
 Laitisen Mankeliska, 1986
 JPP, 1988 (dubbel-LP)
 I've Found a New Tango, 1990
 Pirun Polska, 1992 (i USA släppt som Devil's polska)
 Kaustinen Rhapsody, 1994
 String Tease, 1998
 History, 1999 (samlingsskiva)
 Huutokatrilli!, 2001 (dansmusik, kadriljer)
 Artology, 2006
 Live in Duluth, 2011. (dubbel-CD)
 Skywire, 2015

Externa länkar

Officiell webbplats (på engelska)

Finländska folkmusikgrupper
Viktor Emanuel

Viktor Emanuel är namnet på tre sardinska och italienska kungar:
Viktor Emanuel I
Viktor Emanuel II som Italiens kung ibland kallad Viktor Emanuel I
Viktor Emanuel III
222 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Romerska republiken 
 Den galliska stammen insubrernas fäste Mediolanum (nuvarande Milano), som står under Viridomarus ledning, faller i de romerska legionernas i Lombardiet händer (dessa leds av konsuln Marcus Claudius Marcellus) genom slaget vid Clastidium. Marcus Claudius Marcellus dödar personligen hövdingen Viridomarus och denna seger undanröjer det galliska hotet mot Rom. Marcellus vinner spolia opima ("ärans byte"; vapen tagna av en general, som dödar en fiendehövding i ett enda slag) för tredje och sista gången i Roms historia.

Grekland 
 Kleomenes III av Sparta besegras i slaget vid Sellasia (norr om Sparta) av Antigonos III och hans allierade, det akaiska förbundet och illyrierna (under Demetrios från Faros befäl), och flyr till Egypten under skydd av kung Ptolemaios III. Antigonos III:s styrkor ockuperar Sparta, vilket är första gången denna stad någonsin har blivit ockuperad.
Nästan hela Grekland faller under makedonisk länshöghet när Antigonos III återetablerar den hellenska alliansen som en sammanslutning av olika förbund, med sig själv som ledare.

Seleukiderriket 
 De seleukidiska styrkorna, ledda av sin general Achaios, lyckas från Pergamon vinna tillbaka allt det seleukidiska territorium i Anatolien, som hade gått förlorat sex år tidigare.
 Mithridates II av Pontos ger sin dotter Laodice III:s hand till seleukiderkungen Antiochos III. En annan av hans döttrar, som också heter Laodike, blir vid samma tid gift med generalen Achaios, som är kusin till Antiochos.

Kina 
 Staten Qin erövrar staten Yan och besegrar de sista försvarsstyrkorna från staten Zhao.

Födda

Avlidna 
 Ktesibios (eller Tesibios) från Alexandria, grekisk uppfinnare och matematiker

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.
569



Händelser

Okänt datum 
Langobarderna erövrar Milano.
 Damianus efterträder Dorotheos som patriark av Alexandria.
 Leovigild blir kung över visigoterna.

Födda 
Yang av Sui, kinesisk kejsare.

Avlidna 
Ainmuire mac Sétnai, kung av Irland.
Wucheng av Norra Qi, kinesisk kejsare.

Externa länkar
Jules Chéret

Jules Chéret, född 31 ma] 1836 i Paris, död 23 september 1932 i Nice, var en fransk målare och grafiker. Han var specialist på färglitografier.

Jules Chéret grundade och förestod 1866–81 ett tryckeri i Paris med litograferade reklamplakat i flera färger som specialitet och inledde därmed tillsammans med Henri Toulouse-Lautrec en ny tid för den konstnärliga affischen och för modern affischkonst. Chéres reklamblad för teatrar, litterära nyheter eller för affärsvärlden utmärker sig för raffinerad elegans, kolorit och originalitet. Senare ägnade sig Chéret åt dekorativa uppgifter bland annat för Hôtel de ville, liksom åt utkast till gobelänger och heminredningar.

Musée des beaux arts Jules-Chéret i Nice är namngivet efter honom. Museet har en betydande samling av hans affischer.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar
 Konstverk av Jules Chéret
 

Franska målare
Män
Födda 1836
Avlidna 1932
Konstnärer från Paris
Malromé

Malromé är ett franskt slott i närheten av Bordeaux. Slottet fick begynnelsen till sitt nuvarande utseende under andra hälften av 1700-talet, men äldre byggnader hade funnits på platsen tidigare.

Läge 
Slottet Malromé ligger söder om Gironde i regionen Entre-Deux-Mers, mellan de två floderna Dordogne och Garonne. Malromé omges av fält, skogar och vingårdar  i kommunen Saint-André-du-Bois, bland andra stora slott.

Historia 
Den första registrerade förekomsten av gården går tillbaka till 1500-talet. 
Familjen Lancre förblir ägare till egendomen under tvåhundra år. År 1780 överlåts slottet till Catherine de Forcade, och då får det namnet Malromé.
 
År 1847 överlämnades slottet till Jean de Forcade, ordförande i statsrådet under Napoléon III:s regeringstid, och hans halvbror, Marechal av Saint-Arnaud, guvernör i Paris och krigsminister. De restaurerade slottet i stil med Viollet-le-Duc.
 
År 1883 förvärvade grevinnan Adèle från Toulouse-Lautrec Malromé-slottet tillsammans med de omkringliggande 34 hektar vingårdarna från änkan i Forcade la Roquette. Grevinnan använde sin hemgift för att göra detta förvärv, för att leva borta från sin man, greve Alphonse de Toulouse-Lautrec, som var besatt av jakt och ridning.

Hennes son, Henri de Toulouse-Lautrec, besökte ofta slottet. Det var här han dog, 9 september 1901.

År 1984 öppnades slottet för besökare för första gången tack vare André Sagne, en industriman från La Réole. Han utförde omfattande renoveringsarbeten, särskilt i västra flygeln. 2013 förvärvade familjen Huynh Château Malromé och dess 43 hektar vinodlingar.

Renovering av vintillverkningen 
De första arbetena 2013 syftade till att renovera kärlhuset för att genomföra skörden 2014 under de bästa förhållandena. Betongkaren renoverades och en ny skördemottagning anlades. Mycket av den befintliga utrustningen byttes ut för att uppfylla modern teknisk standard.

Referenser 

Slott i Frankrike
Fernand Cormon

Fernand Cormon, egentligen Fernand Piestre, född 24 december 1845 i Paris, död 20 mars 1924 i Paris, var en fransk målare, son till Eugène Cormon.

Cormon var elev till Jean-François Portaels i Bryssel samt till Alexandre Cabanel och Eugène Fromentin i Paris. Han debuterade 1868. Cormons 1880 utställda Kain förvärvades av Luxembourgmuseet, och i naturhistoriska museet i Paris målade han 1898 en serie dekorativa bilder med framställningar av urtidens djur och människor.

Han målade porträtt och flera större dekorativa arbeten, bland annat i rådhuset i Tours (1902) och i Petit-Palais i Paris (1910). Hans stil var akademiskt naturalistisk, och han vann stor popularitet med sina religiösa, mytologiska och historiska kompositioner. Han var även lärare för ett flertal konstnärer, bland andra Chaim Soutine.

Noter

Galleri

Externa länkar 

Män
Födda 1845
Avlidna 1924
Franska målare
Konstnärer från Paris
Kommendörer av Hederslegionen
Riddare av Hederslegionen
Officerare av Hederslegionen
Edward McKnight Kauffer

Edward McKnight Kauffer, född 14 december 1890 i Great Falls i Montana, död 22 oktober 1954 i New York, var en amerikansk grafiker och formgivare.

Kauffer var från 1914 bosatt i London, och var omkring 1920 Londons främste affischtecknare. Särskilt berömda blev hans reklamplakat för Londons tunnelbana.

Det var Kauffer som gjorde den första reklamannonsen i kubistisk stil.

Noter 

Amerikanska formgivare
Amerikanska grafiker under 1900-talet
Amerikanska konstnärer under 1900-talet
Personer från Great Falls, Montana
Födda 1890
Avlidna 1954
Män
Sulfit

Sulfit är salter av svavelsyrlighet. Sulfitjonen har formeln SO. Sulfiternas största användningsområde var tidigare vid framställningen av pappersmassa. Vid sulfitprocessen användes då främst ved från gran. Sulfitprocessen har numera ersatts av sulfatprocessen.

Sulfit utvecklas naturligt när vin jäser. Sulfiten förhindrar att vinet surnar vid kontakt med luften. Sulfit kan även finnas i torkade frukter och känsliga astmatiker kan få besvär.

Se även 
 Sulfat
 Sulfitprocessen
 Pappersmassa

Källor
Kissamos

Kissamos är en hamnstad på ön Kreta i Grekland. Befolkningen uppgick till 7463 personer 2001.

Externa länkar 
Officiella sida Kissamos kommun.  
Officiella sidan i Kissamos TV kanal  

Orter på Kreta
Sebastiano del Piombo

Sebastiano del Piombo, född 1485 i Venedig, död 21 juni 1547 i Rom, var en italiensk målare av religiösa motiv och porträtt.

Biografi 
Han hette ursprungligen Sebastiano Luciani men kom att bli känd som del Piombo (italienska, ’sigill’) efter sin utnämning till påvens sigillbevarare. 

För sina tidiga målningar fann han inspiration i Giorgiones verk. 1511 begav han sig till Rom för att delta i arbetena på Villa Farnesina. Där lärde han känna Rafael, som starkt influerade honom. Senare blev han vän och efterföljare till Michelangelo, som bidrog med skisserna till några av hans målningar, bland annat till Kristi gisslande (cirka 1519) i kyrkan San Pietro in Montorio på Janiculum i Rom. 

Sebastiano del Piombos sena verk utgör en länk mellan den venetianska skolan och den romerska högrenässansen. Han utförde även en målning, vilken sägs föreställa Christofer Columbus.

Sebastiano del Piombo avled i Rom år 1547 och är begravd i basilikan Santa Maria del Popolo.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Venetianska målare
Födda 1485
Avlidna 1547
Italienska konstnärer
Män
Gravsatta i Santa Maria del Popolo
Siderisk omloppstid

Siderisk omloppstid är den tid det tar för en himlakropp att gå ett varv runt en central kropp, exempelvis för en planet att gå runt solen eller en satellit att göra ett varv runt en planet, sett i förhållande till stjärnornas positioner (som tänks markera fasta positioner i rymden). Den sideriska omloppstiden kan anses vara himlakroppens verkliga omloppstid.

Omloppstiden i förhållande till solen, sett från jorden, kallas synodisk omloppstid.  Den skiljer sig från den sideriska omloppstiden därför att även jordens banrörelse runt solen är inblandad.

Omloppstider i solsystemet
Tabellen nedan anger planeternas och några dvärgplaneters omloppstider. Först anges den sideriska omloppstiden i (jord)år.  Därefter den synodiska omloppstiden i först år, sedan dygn.

{| style="background: #f9f9f9; border: 1px #aaa solid"
|  
|   Sid. P. (å)  
| Syn. P. (å)  
| Syn. P. (d)
|-
| Merkurius
|     0,241
|   0,317
|   115,9
|-
| Venus
|     0,615
|   1,599
|   583,9
|-
| Jorden
|     1
|     —
|     —
|-
| Månen
|     0,0748  
|   0,0809
|     29,5306
|-
| Mars
|     1,881
|   2,135
|   780,0
|-
| Ceres
|     4,600
|   1,278
|   466,7
|-
| Jupiter
|   11,87
|   1,092
|   398,9
|-
| Saturnus
|   29,45
|   1,035
|   378,1
|-
| Uranus
|   84.07
|   1,012
|   369,7
|-
| Neptunus      
| 164,9
|   1,006
|   367,5
|-
| Pluto
| 248,1
|   1,004
|   366,7
|-
| Eris
| 557
|   1,002
|   365,9
|-
| Sedna
| 12050
|   1,00001
|   365,1
|-
|}

Se även 
 Rotationsperiod
 Synodisk omloppstid
 Stjärntid

Referenser

Celest mekanik
Tidsenheter
Autódromo José Carlos Pace

Autódromo José Carlos Pace är en racerbana som ligger i stadsdelen Interlagos i São Paulo, Brasilien. Banan har fått sitt namn den brasilianske racerföraren José Carlos Pace.

Bland de tävlingar som körs på banan är Brasiliens Grand Prix i formel 1 det största evenemanget, men banan har även deltävlingar i:
 A1 Grand Prix
 Nationell stockcarserie
 Nationell truckracingserie

Förutom racing anordnar banan även andra evenemang, så som konserter och ravefester.

F1-vinnare

Externa länkar 
 
 formula1.com

Racerbanor i Brasilien
Formel 1-banor
Serial ATA

Serial ATA (Serial Advanced Technology Attachment), även känt som Seriell ATA, SATA och S-ATA, är en seriell databuss som i huvudsak är byggd för att förflytta data till och från hårddiskar i datorer men används även till DVD- och Blu-ray-brännare med mera. Den ersatte den äldre ATA-standarden (också känd som IDE) kring år 2005. ATA kallas numera Parallell ATA (PATA) för att skilja den från Seriell ATA (SATA).

SATA använder en smal kabel med en 7-pinnars anslutning. Varje enhet ansluts separat och får därför full bandbredd på anslutningen till skillnad mot parallell ATA. En seriell ATA-enhet kan man även ansluta under drift, förutsatt att både enheten, kontrollern samt operativsystemet har stöd för detta.

I stort sett alla moderkort tillverkade från 2003 och framåt har SATA-kontakter.

Äldre moderkort som saknar SATA-kontakter kan uppgraderas med ett eller flera SATA-kontrollerkort, vilka ansluts till PCI-porten.

Vanliga SATA-enheter 
 Blu-ray-läsare och -brännare
 DVD-läsare och -brännare
 Hårddiskar
 RAID-system, där flera diskar skapar redundans eller högre överföringshastigheter.

SATA 1,5 Gbit/s Sata 1 
Den första generationen av gränssnitt för seriell ATA hade en bandbredd på 150 megabyte per sekund (MB/s), eller 1,5 gigabit per sekund (Gbit/s) – vilket bara är något snabbare än den snabbaste PATA-standarden, UDMA-133. Det är besvärligheten att öka bandbredden hos PATA jämfört med enkelheten i det seriella gränssnittet som gör att SATA skalar bra.

SATA 3,0 Gbit/s Sata 2 
Andra generationens gränssnitt för SATA fördubblar den maximala överföringshastigheten till 300 MB/s (3,0 Gbit/s med 8b/10b encoding).

 SATA 6,0 Gbit/s Sata 3 
Tredje generationen ger en överföring på 6,0 Gbit/s och antogs som standard 17 mars 2009. Behovet av så höga överföringshastigheter blev vid den aktuella tiden ifrågasatt eftersom de snabbaste hårddiskarna bara klarade att leverera data i hastigheter omkring 100 MB/s. Snabbare hastigheter kunde därför bara användas för att läsa och skriva till hårddiskens cache. En anledning till att man ville komma upp i hastighet var att de då nyintroducerade SSD-minnena klarade de högre överföringshastigheterna. Moderna SSD-minnen med SATA-anslutning bromsas istället upp av den begränsade hastigheten hos SATA; för att möjliggöra snabbare läs- och skrivhastighet finns till exempel M.2-anslutningar för moderna SSD-minnen.

 eSATA 
En specialtyp av kontakt till seriell ATA har fått namnet eSATA där "e" står för external'', engelska för 'extern'. Specifikationerna till eSATA är identiska med SATA 300 sånär som på dimensionerna på kontakten och den maximala längden hos kablarna, som nu är 2 meter.

xSATA 
Ytterligare en ny standard av extern seriell ATA har fått namnet xSATA efter att namnet eSATA var upptaget. Maximala längden hos kablarna blir med denna standard 8 meter.

Se även 
 SCSI
 Firewire
 USB
 Parallell databuss
 Serial ATA International Organization

Referenser

Noter

Källor 
 The Inquirer
 Pagina.se

Externa länkar 
 IT-ordbok, från pagina.se
 Serial ATA (SATA) pinout från Hardwarebook
 Serial ATA (SATA) pinout från Pinouts

Databussar
Sauroposeidon

Sauroposeidon ("jordbävningsödleguden") är ett relativt nyupptäckt släkte dinosaurier inom huvudordningen Sauropoder som beskrevs vetenskapligt 1999. Sauroposeidon tillhörde familjen Brachiosaurider och var således nära släkt med till exempel Brachiosaurus, Giraffatitan (som dock redan var utdöda när Sauroposeidon levde), Dinodocus och Pelarosaurus. Den levde i västra Nordamerika under mellersta kritaperioden för drygt 100 miljoner år sedan.

Sauroposeidon rapporterades när den beskrevs 1999 vara den största dinosaurie man någonsin hittat, ännu större än Argentinosaurus. Dinosaurien är dock bara känd genom ett antal enorma halskotor och det anses nu ytterst tveksamt om den var lika stor som Argentinosaurus eller lika tung som sin släkting Brachiosaurus. Sauroposeidons nackkotor verkar nämligen vara mer "gracila" än till exempel Brachiosaurus nackkotor, vilket indikerar att den var lättare byggd. Denna dinosaurie beräknas ha haft huvudet 18 meter över marken (högre än någon annan känd dinosaurie) och hela djuret minst 30 meter långt. Beräknad vikt är cirka 60 ton. Att Sauroposeidon var så enormt hög berodde på att den liksom andra Brachiosaurider hade längre framben än bakben.
 
Sauroposeidon var som alla andra Sauropoder en fyrbent växtätare med jättelik kropp, pelarlika ben och hade den för sauropoderna karakteristiska långa halsen som hos Saroposeidon beräknas ha varit ca 12 meter lång, det är en av de längsta halsar vetenskapen känner till. Däremot var svansen liksom hos andra brachiosaurider kortare än hos diplodociderna (en annan Sauropodfamilj). De långa frambenen gjorde att Sauroposeidon och andra brachiosaurider påminde om jättelika giraffer. Troligen kunde inte Sauroposeidon resa sig på bakbenen, däremot finns det inget som talar mot att den "inte" var ett flockdjur som andra sauropoder.

Brachiosauriderna hade näsborren placerad högt upp på hjässan. Tidigare ansågs detta vara ett bevis på att djuren var vattenlevande, man antog att de helt enkelt var för stora för att överleva på land. Detta avvisas helt av dagens forskare som är säkra på att alla sauropoder var landdjur. Vattentrycket skulle ha krossat lungorna på de största brachiosauriderna om de var nästan helt täckta av vatten.

Av allt att döma var Sauroposidon som andra Sauropoder ett flockdjur som trivdes bäst på stora slätter med sjöar och mycket vegetation. Man beräknar att de största brachiosauriderna som fullvuxna åt närmare ett ton mat om dagen.

Se även 
 Sauropoder
 Brachiosaurider
 Brachiosaurus

Externa länkar 
 BBC

Dinosaurier från kritaperioden
Dinosaurier från Nordamerika
Brachiosaurider
Brachiosauridae
1055

1055 (MLV) var ett normalår som började en söndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Januari 
11 januari – Theodora blir regerande kejsarinna över bysantinska riket.

April 
13 april – Sedan påvestolen har stått tom i ett år väljs Gebhard av Dollnstein-Hirschberg till påve och tar namnet Viktor II.

Okänt datum 
Seldjukerna erövrar Bagdad.

Födda 
Inge den äldre (möjligen född kring detta år), kung av Sverige 1079 eller 1080–1105.
Bertha av Holland, fransk drottning, gift med Filip I av Frankrike.

Avlidna 
11 januari – Konstantin IX Monomachos, bysantinsk kejsare sedan 1042.
26 maj – Adalbert, markgreve av Österrike sedan 1018.
December – Benedictus IX, född Theophylactus av Tusculum, påve 1032–1044, 1045 och 1047–1048 (död detta eller nästa år).

Externa länkar
Beatrice Portinari

Beatrice Portinari, egentligen Bice di Folco Portinari, född 1266 i Florens, död 8 juni 1290, medverkar i Den gudomliga komedin och var även Dante Alighieris ungdomskärlek och den musa han besjunger i ungdomsdiktsamlingen I livets vår (omkring 1293). Hon dog ung, endast 24 år gammal.

Beatrice har ibland fått symbolisera den ouppnåeliga kärleken som en poet, författare eller konstnär förevigar. Jämför fröken Dulcinea i Miguel Cervantes Don Quijote, eller Ulla Winblad i Carl Michael Bellmans sånger.

Referenser

Externa länkar

Födda 1266
Avlidna 1290
Personer i Italien under 1200-talet
Kvinnor
Courier

Courier New (eller endast Courier) är ett populärt serif-typsnitt. Typsnittet är icke-proportionellt, det vill säga, alla tecken tar lika stor plats. Typsnittet Courier skapades av IBM på 1950-talet för användande i företagets skrivmaskiner. IBM gjorde inga försök att hävda ensamrätt på typsnittet, och snart blev Courier industristandard i skrivmaskiner. På 1990-talet lanserades varianten Courier New för Microsoft Windows. Courier är numera standard i ett antal sammanhang; bland annat brukar filmmanus alltid skrivas i Courier 12.

Oftast skrivs datorkod, för att särskilt urskiljas från den övriga texten, i Courier. I datorkod vill man att alla tecken, särskilt blanktecken, tar lika stor plats.

I längre text kan Courier upplevas som ointressant, på grund av dess kala och icke-proportionella ordbild. Ett exempel på detta är att från den 1 februari 2004 ersattes Courier New av typsnittet Times New Roman som standardtypsnitt i all offentlig korrespondens vid USA:s utrikesdepartement, rapporterade AFP i januari 2004. Beslutet togs efter att man upplevt typssnittet som svårläst och därför ersatte det med ett "modernare typsnitt".

Exempel 
Den här texten kommer att visas i Courier New på webbläsare som stödjer det typsnittet, vilket borde vara de flesta.

Se även 
 Web core fonts

Referenser

Externa länkar 
 Courier New font information (Microsoft typography)
 Ladda ner Courier New (Web core fonts)

Typsnitt
1053

1053 (MLIII) var ett normalår som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

Juni 
18 juni – Slaget vid Civitate utkämpas.

Okänt datum 
Malcolm Canmore invaderar Skottland.

Födda 
8 juli – Shirakawa, japansk kejsare (död 1129)
Edgar den fredlöse, kung av England 14 oktober–17 december 1066 (född omkring detta år)
Vladimir Monomach (död 1125)
Tvillingarna Ramon Berenguer II och Berenguer Ramon II, grevar av Barcelona

Avlidna 
15 april – Godwin, earl av Wessex, engelsk adelsman.

Externa länkar