Leonid Kutjma

Leonid Danylovytj Kutjma (), född 9 augusti 1938 i Tjajkino, Novgorod-Severskij rajon, Tjernigov oblast, Ukrainska SSR, Sovjetunionen (nu Tjakyne i Novhorod-Siverskyj rajon i Tjernihiv oblast i Ukraina), är en ukrainsk politiker. Han var landets premiärminister 1992–1993 och dess president 1994–2004.

Biografi 
Kutjma tog 1960 ingenjörsexamen i Dnjepropetrovsk, och arbetade därefter med flyg- och rymdteknik inom den sovjetiska maskinindustrin. Efter Sovjetunionens upplösning utnämndes han i oktober 1992 till Ukrainas premiärminister, och lade fram ett reformprogram med omfattande privatiseringar och nedskärningar i statliga utgifter. Reformerna röstades dock ned av parlamentet, där Ukrainas kommunistiska parti innehade majoritet, och efter omfattande gruv- och industriarbetarstrejker avgick Kutjma i september 1993. 

I presidentvalet 1994 segrade Kutjma på en valplattform innehållande marknadsliberala reformer i stil med de han drivit som premiärminister, samt nära ekonomiska relationer till Ryssland. Under hans presidentskap godkändes bland annat det självständiga Ukrainas första grundlag 1996. I övrigt präglades Kutjmas första presidentperiod till stor del av ekonomisk stagnation och konflikter om landets ekonomipolitik, samt mellan ekonomiskt och politiskt dominanta grupper. År 1997 tvingades Kutjma avskeda sin premiärminister Pavlo Lazarenko, som anklagades för omfattande korruption; efter sin avgång beviljades Lazarenko asyl i USA, där han senare dömdes för en rad korruptionsrelaterade brott. På utrikesområdet kom Kutjma att föra en balanserad politik, med samarbetsavtal med både Ryssland och USA.

Efter att det ukrainska kommunistpartiet gått starkt fram i parlamentsvalet 1998 lyckades Kutjma bli omvald i presidentvalet 1999. Till premiärminister utsåg han den liberale  tidigare centralbankschefen Viktor Jusjtjenko, som planerade flera ekonomiska reformer. Kutjma började samtidigt framstå som en alltmer auktoritär ledare, efter att flera journalister och oppositionspolitiker mördats eller avlidit under oklara omständigheter. Särskilt stor uppmärksamhet väckte fallet med journalisten Giorgi Gongadze, som mördats år 2000, då att en tidigare medarbetare till Kutjma offentliggjorde bandinspelningar där presidenten uppgavs godkänna kidnappningen av Gongadze. Inspelningarna ledde till den så kallade ”kassettskandalen”, med massprotester mot Kutjma under 2000–01 som följd. I maj 2001 föll Jusjtjenkos regering efter en misstroendeomröstning i parlamentet, med Kutjmas tysta medgivande.

I parlamentsvalet 2002, som omgavs av misstankar om utbrett valfusk, fick den Kutjmatrogna valkoalitionen För ett enat Ukraina majoritet i parlamentet. I oktober 2002 anklagades Ukraina av USA för att ha sålt ett avancerat radarsystem till Saddam Husseins regim i Irak, i strid med de FN-sanktioner som riktats mot landet. Detta ledde även till avsevärt försämrade relationer med USA och EU. I presidentvalet 2004, där Kutjma inte kunde ställa upp för ytterligare än mandatperiod, gav han sitt stöd åt sin tidigare premiärminister Viktor Janukovytj mot Viktor Jusjtjenko. Janukovytj förklarades inledningsvis som segrare, men anklagelser om valfusk ledde till den så kallade orangea revolutionen och ett ogiltigförklarande av valresultatet. Omval hölls i december 2004, där Jusjtjenko istället valdes till president.

Kutjma åtalades år 2011 för sin misstänkta inblandning i mordet på Giorgi Gongadze år 2000, men efter en överklagan lades åtalet ner. På senare år har han bland annat representerat Ukraina i förhandlingar mellan Ryssland, Frankrike, Tyskland och OSSE om en lösning på Ukrainakonflikten.

Bildgalleri

Utmärkelser

Sovjetunionen 
 Arbetets Röda Fanas orden, 1976
 Leninpriset, 1981

Utländska utmärkelser 
  Kommendör med storkorset med kedja av Finlands Vita Ros’ orden, 1995
  Riddare med storkorset av Italienska republikens förtjänstorden, 1995
  Kedjan av San Martín Befriarens orden (Argentina), 1996
  Storkorset av Vytautasorden (Litauen), 1996
  Kedjan av Civilförtjänstorden (Spanien), 1996
  Mugunghwaorden (Sydkorea), 1996
  Vita örnens orden (Polen), 1997
  Storkorset av Storfurst Gediminas orden (Litauen), 1998
  Storkedjan av Henrik Sjöfararens orden (Portugal), 1998
  Orden ”För framstående förtjänst” (Uzbekistan), 1998
  Storstjärnan av Österrikiska republikens förtjänstorden, 1998
  İstiqlal-orden (Azerbajdzjan), 1999
  Gyllene örnens orden (Kazakstan), 1999
  Riddare av Serafimerorden (Sverige), 1999
  Kedjan av Rumänska stjärnans orden, 2000
  Stora septemberrevolutionens orden (Libyen), 2003
  Republikorden (Moldavien), 2003
  Laila Utamas familjeorden (Brunei), 2004
  Första klassen av Fäderneslandets förtjänstorden (Ryssland), 2004
  Första klassen av Vachtang Gorgasalis orden (Georgien), 2013

Källor

Externa länkar

Män
Födda 1938
Levande personer
Personer från Tjernihiv oblast
Ukrainska politiker under 1900-talet
Ukrainska politiker under 2000-talet
Ukrainas presidenter
Ukrainas premiärministrar
Storkorset av Finlands Vita Ros’ orden
Mottagare av Italienska republikens förtjänstorden
Mottagare av Spanska Civilförtjänstorden
Mottagare av Vita örnens orden (Polen)
Storkorset av Storfurst Gediminas orden
Mottagare av Österrikiska förtjänstorden
Mottagare av Serafimerorden
Mottagare av Rumänska Stjärnans orden