kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
På kryss med Blixten

På kryss med Blixten är en svensk film  från 1927 i regi av Edvard Persson.

Om filmen
Filmen premiärvisades 26 december 1927. Inspelningen skedde vid Husarkasernen i Malmö med foto av Anders Lindkvist. 1942 gjorde Hertzberg tillsammans med direktören för företaget Specialfilm, Olof Hallberg en eftersynkroniserad ljudfilmsversion av filmen, där Edvard Perssons röst imiterades av skådespelaren Gunnar Ekvall. Edvard Persson stämde då sin förre kumpan och dennes nye kompanjon, som av Stockholms Rådhusrätt dömdes till 1 000 svenska kronor i skadestånd till Edvard Persson samt att samtliga kopior av ljudfilmsversionen skulle förstöras.

Roller i urval
Edvard Persson -  Blixten 
Adolf Jahr -  Rickard 
Käte Schnitzer -  Mary, godsägardotter 
Mim Ekelund -  Emma, fiskarflicka 
Jullan Kindahl -  Månsson, änka 
Knut van der Burg -  "Greven" 
Torre Cederborg -  trotjänare 
Carl O. Hertzberg -  smugglarkapten 
Willi Holtze - bov

Svenska filmer 1927
Svenska dramafilmer
Svartvita filmer
Filmer i regi av Edvard Persson
Svenska 1920-talsfilmer
Chris Tucker

Christopher Andrew "Chris" Tucker, född 31 augusti 1971 i Atlanta i Georgia, är en amerikansk skådespelare och ståuppkomiker. Han är förmodligen mest känd för sina roller som Smokey i Friday och den komiske polisen James Carter i Rush Hour-filmerna. Han medverkade även i musikvideon till Michael Jacksons "You Rock My World" (2001).

Filmografi i urval 

 1995 – "California Love" (musikvideo, låt av 2Pac)

 2001 – "You Rock My World" (musikvideo, låt av Michael Jackson)

Externa länkar 

 Chris Tucker Soundboard

Amerikanska skådespelare
Födda 1971
Skådespelare från Atlanta
Levande personer
Män
Morgontidningen

Morgontidningen kan avse:

 Morgontidningen, Göteborg – en liberal dagstidning utgiven 1932–1940
 Morgon-Tidningen – en socialdemokratisk dagstidning som före 1944 kallades Social-Demokraten
Metro Manila

Metro Manila (filipino: Kalakhang Maynila) eller Huvudstadsregionen (engelska: National Capital Region) omfattar Filippinernas huvudstad Manila samt ytterligare 15 städer och 1 kommun runt om Manila, däribland Quezon City, Filippinernas största stad som också var huvudstad i landet mellan 1948 och 1976. Regionen är Filippinernas politiska, ekonomiska, sociala och kulturella centrum. Befolkningen uppgår år 2007 till 11 553 427 invånare.

Till ytan är regionen den minsta på Filippinerna med blott 636 km². Väster om Metro Manila ligger Manilabukten och i sydöst finns Filippinernas största sjö Laguna de Bay. Regionen delas i två av Pasigflodens lopp.

Benämningen Manila används ofta för hela regionen, inte bara för själva staden.

Administrativ indelning 

Till skillnad från andra regioner i Filippinerna så delas inte Metro Manila in i provinser, utan i distrikt. Dessa fyra distrikt är i sin tur indelade i 17 mindre administrativa områden, varav sexton är städer och en kommun. Dessa städer och kommuner är till slut indelade i sammanlagt 1 695 barangayer (Filippinernas minsta administrativa enhet), samtliga av tätortskaraktär.

Första distriktet 
Centrala delen av regionen med Manilas ursprungliga stadskärna:
City of Manila (1 660 714 invånare, 38,55 km², 43 079 inv./km²)

Andra distriktet 
Östra delen av regionen:
City of Mandaluyong (305 576 invånare, 11,26 km², 27 138 inv./km²)
City of Marikina (424 610 invånare, 33,97 km², 12 500 inv./km²)
City of Pasig (617 301 invånare, 31,00 km², 19 913 inv./km²)
Quezon City (2 679 450 invånare, 161,12 km², 16 630 inv./km²)
City of San Juan (125 338 invånare, 5,94 km², 21 101 inv./km²)

Tredje distriktet 
Norra delen av regionen:
Kalookan City (alternativt Caloocan City) (1 378 856 invånare, 53,33 km², 25 855 inv./km²)
City of Malabon (363 681 invånare, 15,76 km², 23 076 inv./km²)
City of Navotas (245 344 invånare, 10,77 km², 22 780 inv./km²)
City of Valenzuela (568 928 invånare, 44,58 km², 12 762 inv./km²)

Fjärde distriktet 
Södra delen av regionen:
City of Las Piñas (532 330 invånare, 41,54 km² 12 815 inv./km²)
City of Makati (510 383 invånare, 27,36 km², 18 654 inv./km²)
City of Muntinlupa (452 943 invånare, 46,70 km², 9 699 inv./km²)
City of Parañaque (552 660 invånare, 47,69 km², 11 589 inv./km²)
Pasay City (403 064 invånare, 19,00 km², 21 214 inv./km²)
Pateros (61 940 invånare, 2,10 km², 29 495 inv./km²)
Taguig City (613 343 invånare, 47,88 km², 12 810 inv./km²)

Invånarantal enligt senaste folkräkningen (1 augusti 2007).

Källor 

Filippinernas regioner
Storstadsområden i Filippinerna
Robert Forster

Robert Forster, född 13 juli 1941 i Rochester i New York, död 11 oktober 2019 i Los Angeles i Kalifornien, var en  amerikansk skådespelare.

Biografi
Robert Forster föddes i Rochester, New York 1941 och blev först intresserad av skådespeleri när han gick på Ster Madison High School, där han framträdde som en sång- och dansman i musikaliska revyer. 

Efter att ha tagit en kandidatexamen i psykologi från Rochester 1963, tog Forster en lärlingsplats på East Roche Theater, där han framträdde i pjäser som West Side Story. Han flyttade till New York 1965, där hans första stora genombrott blev en huvudroll i Mrs. Dally Has a Lover, tillsammans med Arlene Francis. Men efter pjäsens gång, var det svårt att hitta arbete på teatern. Forster reste tillbaka till Rochester, där han jobbade som lärarvikarie och byggnadsarbetare, tills en agent från 20th Century Fox erbjöd honom jobb. Hans filmdebut var en liten roll i dramat Reflexer i ett gyllene öga (1967), där han spelade mot Elizabeth Taylor och Marlon Brando. Forster fortsatte att uppträda i mindre roller vid sidan av några av Hollywoods högre aktade skådespelare i filmer som Den röda skuggan (1968), Det kalla ögat (1969), och en stor roll i Justine (1969). Han fortsatte att agera i filmer, men tog också rollen som en hårdkokt detektiv i den kortlivade TV-serien Banyon (1971).

Forster dök också upp i anmärkningsvärda delar av Det svarta hålet (1979), Avalanche (1978), hade huvudrollen i kultskräckfilmen Alligator (1980), och rollen som en fabriksarbetare som blev brottsbekämpare i thrillern Vigilante (1983). Forster tog också huvudrollen som en taxichaufför i Gatans hämnare (1983) av regissören Norbert Meisel. En rad av actionrullar följde, och den mest anmärkningsvärda är Styrka Delta Force (1986), med Chuck Norris. Vid slutet av 1980-talet började Forsters skådespelarkarriär sina, och det blev färre och färre roller för honom. Om det fanns någon, skulle han kastas in småroller som skurkar. Forster började sedan arbeta som en motivationstalare och skådespelarcoach i Hollywoods filmskolor.

Men i mitten av 1990-talet återuppstod Forsters karriär när manusförfattaren och regissören Quentin Tarantino, som var ett stort fan av Forster tidigare verk, erbjöd honom en audition för en roll i sin nya film. Efter sju timmars audition gav Tarantino Forster rollen som den tuffa, men sympatiska Max Cherry i Jackie Brown (1997), vilken gav honom en Oscarsnominering. Hans framgång gav honom mer högprofilerade huvudroller i filmer som All the Rage (1999), Gus Van Sants Psycho (1998), (en remake av Alfred Hitchcocks film från 1960), och Supernova (2000). På den senare tiden har han setts i TV-serier som Heroes, Alcatraz, Twin Peaks samt en liten roll i Breaking Bad.

Filmografi

Källor

Fotnoter

 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Alumner från University of Rochester
Personer från Rochester, New York
Födda 1941
Avlidna 2019
Män
Richard Hamilton

Richard Hamilton, född 24 februari 1922 i Marylebone, Westminster, London, död 13 september 2011 i Nothend Oxfordshire, var en brittisk konstnär. Han var en av förgrundsgestalterna inom den brittiska popkonsten.

Hamiltons collage Vad är det egentligen som gör hemmen idag så annorlunda, så trevliga? från 1956 anses vara det första popkonstverket. Collaget innehåller referenser till bland annat manliga och kvinnliga pinuppor, TV, olika typer av konsumtionsvaror, bio och emballage. Detta ses som en kommentar till det begynnande masskonsumtionssamhället.

Hamilton föddes i London-stadsdelen Marylebone men växte upp i Pimlico i södra delen av City of Westminster.
  
Richard Hamilton har bland annat gjort omslaget till Beatles White Album.

Externa länkar 

 Vad är det egentligen som gör hemmen idag så annorlunda, så trevliga?
 "Richard Hamiltons hemsida"

Brittiska konstnärer
Födda 1922
Män
Avlidna 2011
Popkonstnärer
Mottagare av Praemium Imperiale
Michael Keaton

Michael John Douglas, mer känd under artistnamnet Michael Keaton, född 5 september 1951 i Coraopolis i Allegheny County, Pennsylvania, är en amerikansk skådespelare. Keaton slog igenom i komediserier som All's Fair och The Mary Tyler Moore Hour samt filmer som Årets man (1982), Se upp, farsan är lös! (1983), Johnny Dangerously (1984) och Beetlejuice (1988). Än större genomslag fick han med rollen som Bruce Wayne/Batman i Tim Burtons filmer Batman (1989) och Batman - Återkomsten (1992). Sedan dess har han medverkat i filmer som Clean and Sober (1988), Hjärngänget (1989), Den objudna gästen (1990), Mycket väsen för ingenting (1993), Stunder av lycka (1993), Press-stopp! (1994), I flesta laget (1996), Jackie Brown (1997), Live from Baghdad (2002), Herbie: Fulltankad (2005), The Company (2007), The Other Guys (2010), Robocop (2014), Need for Speed (2014),  Birdman (2014), Minioner (2015), Spotlight (2015), The Founder (2016) och Spider-Man: Homecoming (2017). Han har även röstskådespelat i animerade filmer som Porco Rosso (1992), Bilar (2006) och Toy Story 3 (2010).

Anledningen till att Michael Keaton bytte efternamn från Douglas var att han ville undvika förväxlingar med skådespelaren Michael Douglas och programledaren Mike Douglas. Efternamnet Keaton kommer från komikern Buster Keaton.

År 2003 nominerades han till en Golden Globe Award för sin roll i TV-filmen Live from Baghdad. Vid Golden Globe-galan 2015 fick Keaton pris i kategorin Bästa manliga huvudroll i en komedifilm för rollen som Riggan Thomson i Birdman.

Filmografi 

 (kortfilm)

 (röst)

 (röst, 1 avsnitt)

 (röst, 1 avsnitt)
 (röst, 1 avsnitt)

 (röst)

 (miniserie, 6 avsnitt)

 (röst, datorspel)
 (röst)

 (2 avsnitt)
 (röst, kortfilm)
 (röst)
 (röst, datorspel)

 (kortfilm)
 (röst)

 (röst, kortfilm)

Referenser

Externa länkar 

 
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1951
Levande personer
Personer från Allegheny County, Pennsylvania
Alumner från Kent State University
Olivia Hussey

Olivia Hussey, eg. Olivia Osuna, född 17 april 1951 i Buenos Aires, är en brittisk skådespelare.

Hussey är dotter till tangosångaren Andreas Osuna. När hon var sju år flyttade hon med sin engelska mor och bror till England. Där studerade hon vid en teaterskola och scendebuterade i The Prime of Miss Jean Brodie. Där upptäcktes Hussey av den italienske regissören Franco Zeffirelli, som gav henne huvudrollen som Julia i Romeo och Julia 1968. I Sverige är Olivia Hussey kanske mest känd för rollen som Rebecca i Ivanhoe, som visas på nyårsdagen i svensk TV varje år.

Hussey är gift för tredje gången och har tre barn. Hennes förste make (1971–1978) var Dean Paul Martin, son till Dean Martin.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar 
 
 Olivia Husseys webbplats
 The Celebrity Collector

Födda 1951
Argentinska skådespelare under 1900-talet
Argentinska skådespelare under 2000-talet
Brittiska skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Buenos Aires
Romeo och Julia (film, 1968)

Romeo och Julia (engelska: Romeo and Juliet) är en brittisk-italiensk romantisk dramafilm från 1968 i regi av Franco Zeffirelli. Filmen är baserad på pjäsen med samma namn av William Shakespeare. I titelrollerna ses Leonard Whiting och Olivia Hussey.

Handling 
I Verona härjar en långvarig fejd mellan klanerna Montague och Capulet. En dag bryter bråk ut på gatan, men bryts upp av prinsen i staden. Samma kväll möts två tonåringar ur dessa två familjer - Romeo (Montague) och Julia (Capulet) - på en fest som hålls hos Capulets, de blir båda omedelbart djupt förälskade. Senare samma kväll klättrar Romeo över muren in i den avskilda trädgården och upp under Julias sovrumsbalkong där de två utbyter passionerade kärlekslöften. 

Romeo och Julia vill gifta sig för att alltid få vara tillsammans. Men ödet vill annat. En duell bryter ut mellan Julias kusin Tybalt och Romeos bästa vän Mercutio efter att Tybalt förolämpat Romeo. Detta leder till oanade tragiska konsekvenser för både Montagues och Capulets.

Om filmen 
Sir Laurence Olivier läser filmens prolog och epilog. Filmen vann Oscars för bästa foto och bästa kostym vid Oscarsgalan 1969.

Rollista i urval 

 Leonard Whiting - Romeo 
 Olivia Hussey - Julia 
 John McEnery - Mercutio 
 Milo O'Shea - Friar Laurence
 Pat Heywood - amman
 Alizé Parker - Prinsen
 Michael York - Tybalt
 Bruce Robinson - Benvolio
 Dimitri Lawson - Lord Capulet
 Natasha Parry - Lady Capulet
 Antonio Pierfederici - Lord Montague
 Esmeralda Ruspoli - Lady Montague
 Keith Skinner - Balthasar
 Roberto Bisacco - Paris
 Laurence Olivier - kör och röst till Lord Montague (ej krediterad)

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1968
Brittiska dramafilmer
Brittiska romantikfilmer
Italienska dramafilmer
Italienska romantikfilmer
Filmatiseringar av Romeo och Julia
Filmer i regi av Franco Zeffirelli
Engelskspråkiga filmer
Filmmusik av Nino Rota
1400-talet på film
Ivanhoe (film, 1982)

Ivanhoe är en brittisk TV-film från 1982 i regi av Douglas Camfield och manus av John Gay, baserat på Walter Scotts historiska äventyrsroman Ivanhoe från 1819. Titelrollen spelas av Anthony Andrews och övriga tongivande roller av Sam Neill, James Mason, Olivia Hussey och Lysette Anthony.

Handling 

England år 1194. Den ädle riddaren Ivanhoe återvänder från det heliga kriget och kastas rakt in i maktkampen om Englands tron.

Rollista i urval 
 Anthony Andrews – Sir Wilfred of Ivanhoe, riddare och son till Cedric
 Sam Neill – Sir Brian de Bois-Guilbert, ledare för Tempelriddarna och vän till prins John
 Michael Hordern – Lord Cedric of Rotherwood; Ivanhoes far, en saxisk adelsman
 James Mason – Isaac of York, judisk penningutlånare
 Olivia Hussey – Rebecca of York, Isaacs dotter
 Lysette Anthony – Lady Rowena, Cedrics skyddsling
 Julian Glover – Kung Richard I Plantagenet, den Svarte Riddaren
 Ronald Pickup – Prins John Plantagenet, Richards bror och usurpator
 John Rhys-Davies – Sir Reginald Front-de-Bœuf
 Stuart Wilson – Sir Maurice de Bracy
 Kevin Stoney – Fitzurse, Prins Johns rådgivare
 George Innes – Wamba (son av Witless/Vettlös), Cedrics narr
 David Robb – Robert of Locksley, Robin Hood
 Tony Haygarth – Broder Tuck
 Michael Gothard – Sir Athelstane of Coningsburgh
 Philip Locke – Lucas de Beaumanoir, tempelriddarnas stormästare
 Stewart Bevan – Edward, medlem i tempelriddarnas orden

Om filmen 
Filmen är inspelad i Pinewood Studios utanför London samt vid Bamburgh Castle och Alnwick Castle i Northumberland.

Musiken av Allyn Ferguson fick en Emmynominering 1982. Filmen hade premiär den i USA den 23 februari 1982 i CBS, i Storbritannien den 26 september samma år i ITV.

I filmen repriserar Julian Glover rollen som Rikard Lejonhjärta, vilken han tidigare spelat i de fyra avsnitten The Crusade av den brittiska sci-fi-serien Doctor Who 1965.

I Sverige, där filmen visades första gången i TV 1 den 31 december (nyårsafton) 1982, har det blivit tradition att svensk TV visat filmen runt jul-nyår.Ivanhoe har sänts på nyårsdagen varje år  sedan 1994, först på SVT och sedan 2002 på TV3.

Den nyzeeländske skådespelaren Sam Neill, som spelar tempelriddaren Brian de Bois-Guilbert i filmen, berättade för Aftonbladet år 2017 att han är förvånad över att filmen är så pass populär i Sverige, och undrade om det är för att svenskarna gillar att skratta åt filmen eller om intresset har sin grund i själva historien. Han berättade också att hans skådespelarkollega John Rhys-Davies, som spelar riddaren Reginald Front-de-Bœuf i filmen, var nära att dö under inspelningen när han slängdes ner i en badtunna, även om de andra skådespelarna och produktionslaget först trodde att han bara skojade.

Referenser

Noter

Engelska originalcitat

Externa länkar 
 
  
 
 

TV-filmer 1982
Brittiska TV-filmer
Engelskspråkiga filmer
Brittiska dramafilmer
Brittiska romantikfilmer
Brittiska äventyrsfilmer
Brittiska filmer baserade på böcker
Walter Scott-filmatiseringar
1100-talet på film
Medeltiden på film
Brittiska historiefilmer
England på film
TV-program i CBS
TV-program i ITV
Nyår i TV
Brittiska filmer 1982
Kungligheter på film
Howard Lang

Howard Lang, född 20 mars 1911 i London, död 12 december 1989 i London, var en brittisk skådespelare. Under andra världskriget tjänstgjorde Lang i flottan.

Lang spelade rollen som kapten Baines i TV-serien Onedinlinjen (1971–1980). Han hade en roll som Winston Churchill i TV-serien Krigets vindar. Han hade också en mindre roll i storfilmen Ben-Hur från 1959. 

Lang medverkade också i de allra första avsnitten av TV-serien Doctor Who 1963 som grottmannen Horg. Vidare hade han en liten roll en det åttonde avsnittet av Snobbar som jobbar. Dessutom medverkade Howard Lang på 1960-talet i var sitt avsnitt av TV-serierna Helgonet och Gideon's Way.

Filmografi (i urval)
Ben-Hur (1959; Ben Hur)
Det spökar på Hill House (1963; The Haunting)
Frankensteins djävulska dotter (1967; Frankenstein Created Woman) 
Henrik den VIII (1970; The Six Wives of Henry VIII) (TV-serie)
Farlig fredag (1970; Perfect Friday)
Onedinlinjen (1971-1980; The Onedin Line) (TV-serie)
Krigets vindar (1983; The Winds of War)
The Last Days of Pompeii (1984) (TV-serie)
Pickwickklubben (1985, The Pickwick Papers) (TV-serie)

Externa länkar 
 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska TV-skådespelare
Skådespelare från London
Födda 1911
Avlidna 1989
Män
De korsikanska bröderna (1985)

De korsikanska bröderna (originaltitel: The Corsican Brothers) är en brittisk äventyrsfilm från 1985 i regi av Ian Sharp, baserad på romanen Blodshämnden (Les Frères corses) av Alexandre Dumas den äldre.

Handling 
Tvillingbröderna Louis och Lucien är enäggstvillingar men totalt olika till sinnet. Luis är mild och fredlig och vill inte delta i familjefejden mot familjen Guidice. Det vill däremot Lucien. En ytterligare komplikation är att båda förälskat sig i Annamarie från "fiendefamiljen".

Medverkande (i urval) 
 Trevor Eve - Louis de Franchi/Lucien de Franchi
 Geraldine Chaplin - Madame Savilia de Franchi
 Olivia Hussey - Annamarie de Guidice 
 Simon Ward - Chateau-Renaud
 Donald Pleasence - The Chancellor
 Roy Dotrice

Externa länkar 
 

Filmer 1985
Brittiska äventyrsfilmer
Brittiska filmer baserade på böcker
Anders Lindkvist

Anders Lindkvist, född 19 juni 1889 i Lilla Mölleberga, Malmö, död 27 november 1950 i Malmö, var en svensk filmfotograf och teaterchef.

Filmfoto

Externa länkar

Källor

Svenska filmfotografer
Svenska teaterchefer
Män
Födda 1889
Avlidna 1950
Fotografer från Malmö
Svenska fotografer under 1900-talet
Olof Hallberg

Olof Hallberg, född 7 november 1898 i Stockholm, död 23 november 1946, var en svensk biografägare, filmproducent och delägare till produktionsbolaget Svensk Ljudfilm.

Producent
1931 - En kärleksnatt vid Öresund

Externa länkar

Svenska filmproducenter
Män
Födda 1898
Avlidna 1946
Personer från Stockholm
Personer i Sverige under 1900-talet
Kakigori

Kakigōri (かき氷) är en japansk dessert gjord på avskrapad is smaksatt med sirap. Populära smaker inkluderar jordgubbar, citron, grönt te, grapefrukt och melon. Ofta hälls kondenserad mjölk ovanpå för att ge rätten en sötare smak.

Det traditionella sättet att tillreda kakigōri på är med hjälp av en handdriven maskin som driver ett isblock över ett rakblad. Idag är det vanligt att använda ett elektriskt redskap men gatuförsäljare med de handdrivna maskinerna är fortfarande ett vanligt inslag på sommaren.

Under de varma sommarmånaderna säljs kakigōri i vart och vartannat gatukök, kafé och snabbköp över hela Japan. Vissa kaféer serverar den med glass och en söt pasta gjord på adzukibönor. Kakigori är så populärt att det återfinns, redan smaksatt och färdigförpackad, i matbutikernas kyldiskar.

Mat och dryck i Japan
WP:Projekt Japan
Välliste

Välliste är ett fjäll i Jämtland. Det är 1025 meter högt. Skidområdet Trillevallen ligger vid Välliste. Ovanför ca 800 meters höjd är det kalfjäll. Nedanför är det delvis gammal skog och delvis kalytor.
Namnet Välliste är sydsamiska och betyder kantfjäll i öster, men brukar tolkas med innebörden 'gynnsam renbetesmark' eller 'gynnsam flora och fauna'.

Se även
Välaberget

Berg i Åre kommun
Berg i Jämtland
ASP.Net Atlas

ASP.NET "Atlas" är kodnamnet för en grupp av teknologier för att stödja AJAX (Asynchronous JavaScript And XML) i ASP.NET. Atlas består av ett ramverk för klient-skript, serverkontroller, mm.

Programutveckling
500-väljare

500-väljaren var en mekanisk väljare för telefonväxlar, konstruerad av Knut Kåell på LM Ericsson 1919, men byggde även på vissa idéer från ett patent av Axel Hultman från Telegrafverket som Martin Löfgren och Sigurd Johanson hade arbetat på inom Ericsson. 500-väljaren använder 25 multipelmattor med vardera 21 "djuplägen" med tre kontakttrådar i varje läge. Varje väljartallrik drivs av en gemensam motor i varje stativrad. Drivningen sker genom kugghjul som med hjälp av elektromagneter kopplas samman.

Den första telefonväxeln i Sverige med 500-väljare som togs i bruk var Norra Vasa på Norrtullsgatan 47 i Stockholm. Den togs i provdrift 2 augusti 1923 och ersattes av en AXE-station den 31 maj 1985. En anläggning i Rotterdam var dock i drift redan 1923.

Se även
 Koordinatväljare
 Telekommunikationer i Stockholm

Källor

Telefonväxlar
Ericsson
Trollkarlen från Lublin (film)

Trollkarlen från Lublin, är en tysk-israelisk film från 1979 som bygger på Isaac Bashevis Singers roman Trollkarlen från Lublin.

Tagline
He brings audiences to their feet...and women to their knees

Rollista (i urval)
Alan Arkin - Yasha Mazur
Louise Fletcher - Emilia
Valerie Perrine - Zeftel
Shelley Winters - Elzbieta
Lou Jacobi - Wolsky
Warren Berlinger - Herman
Shaike Ophir - Schmul
Lisa Whelchel - Halina

Externa länkar

Om boken

Filmer 1979
Israeliska dramafilmer
Västtyska dramafilmer
Israeliska filmer baserade på böcker
Tyska filmer baserade på böcker
Polen på film
Engelskspråkiga filmer
Tyskspråkiga filmer
Italiensk popmusik

Italiensk pop är popmusik från Italien. Sedan tidigt 1980-tal är italiensk pop allt mer heterogen och innehåller mycket i internationell stil. Den förknippas dock ofta med sentimentala ballader med en nynnande sångstil. 

Traditionellt har italiensk pop haft en unik blandning av folkliga medelhaver i popform. Bland dessa folkmusik-popartister finns Lucio Battisti, Vasco Rossi och Pino Daniele. Under 1960-talet och 1970-talet förändrades italiensk popmusik till att inlemma latinska och anglosaxiska musiktraditioner, särskilt brasiliansk bossa nova och amerikansk och brittisk rock and roll. Under samma tid skedde en förändring i italiensk film, och Cinecittàfilmer innehöll filmmusik av kompositörer som Franco de Gemini, Francesco de Masi och Riz Ortolani. Denna populära filmmusik förblev populär under 1970-talet och fick sedan en pånyttfödelse under 1990-talet. 

Cinecittàfilmmusik och bossa nova var betydelsefulla influenser för Nicola Conte (Bossa Per Due), en inflytelserik artist under slutet av 1900-talet. År 1995 gjorde Neri per Caso en ny a cappellastil populär hos den breda allmänheten efter att ha vunnit San Remo Music Festival med sin hit "Le Ragazze".

Det största italienska rockbandet är Zucchero och han har spelat med inhemska stjärnor som Luciano Pavarotti och internationella artister som Sting och Queen, medan pop-folkmusikern Vasco Rossi också har experimenterat med rock och hans hit "Rewind" från 1999 var en rocklåt. Ett annat framstående rockband är Litfiba.

Kända artister
Kända italienska popartister inkluderar Lucio Dalla, Adriano Celentano, Gianni Morandi, Mango, Marina Arcangeli, Fabio Concato, Pupo, Mina, Eros Ramazzotti, Umberto Tozzi, Andrea Bocelli, Ornella Vanoni, Vasco Rossi, Luca Carboni, Francesco De Gregori, Fabrizio De André, Francesco Guccini, Giorgio Gaber, Gianni Togni, Laura Pausini, Claudio Baglioni, Angelo Branduardi, Michele Zarrillo, Riccardo Cocciante, Gianna Nannini och Toto Cutugno.  

Populärmusik
Musik i Italien