kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Punjab (Indien)

Punjab (från persiskans panj āb, "fem floder", ibland därför stavat Panjab i västerländsk transkription) är en delstat i Indien, och är belägen vid gränsen till Pakistan. Den västligare delen av det historiska Punjab ligger på den pakistanska sidan om gränsen. 

Regionen kom under brittiskt styre när Ostindiska Kompaniet annekterade Punjab 29 mars 1849. Provinsen Punjab delades vid den indiska självständigheten 1947 i West Punjab i Pakistan och delstaten Punjab i Indien. Eftersom Punjabs historiska huvudstad Lahore kom att tillhöra Pakistan byggdes en ny huvudstad, Chandigarh, för det indiska Punjab. En grupp furstestater bildade Patiala and East Punjab States Union 1948, som blev en delstat i Indien 1950 och uppgick i delstaten Punjab 1956. 1966 avskildes delstaten Haryana från Punjab och Chandigarh blev ett unionsterritorium som fungerar som huvudstad för båda delstaterna.

Ordet Punjab betyder land med fem floder. Floderna är biflöden till Indus och heter i tur och ordning Beas, Chenab, Jhelum, Ravi och Sutlej. Alla de fem floderna går samman i floden Panjnad som i sin tur flyter ut i floden Indus. 

Större delen av Punjab är slättland som ramas in av bergsmassiv i norr. Trots liten nederbörd är Punjab en rik jordbruksprovins och detta beror på de goda möjligheterna till konstbevattning med hjälp av floderna. Främsta grödor i delstaten är vete och ris.

Sikhism är den största religionen i (indiska) Punjab (60 % av befolkningen). Sikhismen har inte fått ett starkare fäste någon annanstans i världen, då det är i delstaten den har sitt ursprung. Däremot är nästan alla invånare i den pakistanska delen av Punjab  muslimer. 

Gyllene templet, sikhismens heligaste plats, ligger i Amritsar i Punjab.

2 mars 2007 tillträdde Parkash Singh Badal som chefsminister för fjärde gången.

Läskunnigheten i delstaten för personer som är 7 år eller äldre var totalt 76,7 % vid folkräkningen 2011, varav nivån var 81,5 % bland män och 71,3 % bland kvinnor. Urbaniseringsgraden är 29,6 %. BNP växte med 6,8 % 1996/97.

Källor
Psilocin

Psilocin, (systematiskt namn 4-hydroxi-N,N-dimetyltryptamin), är liksom psilocybin ett verksamt ämne i många psykedeliska svampar. Båda har samma effekt då psilocybin omvandlas till psilocin i kroppen. Psilocin är mycket mer instabilt och bryts lätt ned av värme, luft och ljus. Därför går det inte att röka ämnet utan kroppens enda sätt att uppta ämnet är genom förtäring.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning P I i 1971 års psykotropkonvention, samt i förteckning I i Sverige, vilket innebär "narkotika som normalt inte har medicinsk användning".

Källor

Enteogener
Tryptaminalkaloider
Psykedeliska tryptaminer
Mykotoxiner
Serotoninreceptoragonister
Indoler
Fenoler
Narkotika
Psykedeliska svampar

Psykedeliska svampar, eller magiska svampar, är psykoaktiva svampar som innehåller psykadelia, till exempel psilocybin, som kan ge en psykedelisk effekt om de konsumeras. Oftast avses svamparter inom släktena Copelandia, Gymnopilus, Inocybe, Panaeolus (brokskivlingar), Pholiotina, Pluteus, och Psilocybe (slätskivlingar), men även arter inom Amanita (flugsvampar) kan räknas in bland de ”magiska svamparna”.

Psykedeliska svampar har använts av urinvånare världen över för religiösa ritualer, spådom och andliga upplevelser och blev allmänt kända när deras bruk i Mexico beskrivs i en fotodokumentär i Life Magazine år 1957.

Enligt en studie från Johns Hopkins i New York kan terapi assisterad av psilocybin hjälpa mot svår depression.

Psykedeliska svampar i Sverige 
I Sverige är de mest använda svamparna toppslätskivling (Psilocybe semilanceata) och ringslätskivling (Psilocybe cubensis).

Svampar med psilocybin eller psilocin är narkotikaklassade i Sverige och ingår i förteckning I. Mer specifikt gäller klassningen "svampar som innehåller ämnena psilocybin eller psilocin, om svamparna är framodlade eller om de har torkats eller på annat sätt beretts". Dessa svampar finns för närvarande inte upptagna som sådana i förteckningarna i internationella narkotikakonventioner, men de aktiva substanserna psilocybin och psilocin ingår i förteckning P I i 1971 års psykotropkonvention. I en undersökning från 2013 konstaterar forskare att det inte verkar finnas något direkt samband mellan intag av psykedeliska svampar och psykisk sjukdom.

Referenser

Noter

Litteraturlista
 Högberg, O. (2003). Flugsvampen och människan (in Swedish). .
 Letcher, A. (2006). Shroom: A Cultural History of the Magic Mushroom. London: Faber and Faber. .
 Stamets, P. (1996). Psilocybin Mushrooms of the World. Berkeley: Ten Speed Press. .

Se även 

 Psykedeliska droger
 Slätskivlingar

Svampar
Narkotika
Ådalen

Ådalen är Ångermanälvens dalgång mellan Junsele och Bottenhavet, uppdelad i övre och nedre Ådalen. Den ligger i sin helhet i landskapet Ångermanland. 

Området blev omskrivet av bland andra Pelle Molin i Ådalens poesi, och i senare tider av Birger Norman och Mauritz Edström. Nedre Ådalen, där älven bildar en bred mynningsvik, är känd bland annat för Ådalshändelserna i maj 1931 och för sitt industriella arv.

Området var före industrialiseringens genombrott under 1800-talet en isolerad trakt med liten befolkning och tidsödande restider mot omvärlden på grund av naturen med många vikar och berg. Ökad efterfrågan på timmer till husbyggen, pitprops för att staga upp gruvgångar och järnvägssyllar skapade en snabb utveckling årtiondena kring 1900. Ångfartyg, telegraf och järnväg band samman Ådalen både inom och utom regionen. Efter en snabb tillväxt inom sågverksindustrin kom massaindustrins genombrott.

Från mellankrigstiden och framåt har genom rationaliseringar antalet sågverks- och massaanläggningar minskat, liksom antalet arbetstillfällen. Detta har påverkat befolkningsutvecklingen  i området i negativ riktning.

Tätorter 
I Ådalen finns flera tätorter – bland annat Junsele, Näsåker, Sollefteå, Nyland, Bollstabruk, Kramfors, Lunde och Ramvik – varav de flesta vuxit upp kring industrin. Ådalen ligger huvudsakligen i Sollefteå kommun och Kramfors kommun. Ångermanälvens mynning kring Högakustenbron och Hemsön ligger delvis i Härnösands kommun.

Broar 
Ådalen har två kända broar, Högakustenbron och Sandöbron. Högakustenbron, eller Vedabron som den även kallas, korsar Ådalen nära älvmynningen. Längre västerut ligger Sandöbron, där E4 gick innan Högakustenbron byggdes.

Se även 
 Ådalsbanan
 Ådalens poesi (film, 1948)
 Ådalen 31 (film)
 Ådalshändelserna
 Boteå tingslag
 Sunnanskogs

Källor

Vidare läsning 

Ångermanlands geografi
Kramfors kommun
Sollefteå kommun
Härnösands kommun
Dalar i Sverige
Informella regioner i Sverige
Toppslätskivling

Toppslätskivling (Psilocybe semilanceata) är en i Sverige mindre allmän psilocybinsvamp (en grupp av psykedeliska svampar) som växer främst på välgödslade gräs- och ängsmarker i hela landet, från de sydligaste spetsarna upp till fjällmarkerna i norr.

Toppslätskivlingen är hygrofan vilket innebär att den ändrar färg efter fuktighet. Den är vid torrt tillstånd halmfärgad eller sandgul och går mot grå-, brun- eller mörkbrun vid väta. Den geléliknande hatthuden går att dra av från hatten, vilket är ett karakteristiskt kännetecken för svampen. Det är en 4–9 cm hög svamp med smal, stel fot och hatt med en spetsig topp, också kallad umbo. Foten är ofta karakteristiskt skruvad eller krokig vilket till viss del skiljer den från andra svampar i liknande miljö. Den förväxlas ofta med gul kragskivling som till skillnad mot toppslätskivling ofta har rester av en ring strax under hatten. 

Toppslätskivlingen innehåller en hög halt av den hallucinogena substansen psilocybin. Den aktiva substansen psilocybin ingår i förteckning P I i 1971 års psykotropkonvention.

Svampen är narkotikaklassad i Sverige, vilket innebär att den är olaglig att plocka, odla eller inneha i landet.

Det har tidigare, felaktigt, hävdats att toppslätskivling växer på komockor, vilket däremot släktingen ringslätskivling (Psilocybe cubensis) gör. Den arten förekommer dock ej i Sverige.

Källor 

Skivlingar
Narkotika
Gyllene templet

Gyllene templet eller Harmandir Sahib eller Hari Mandir (punjabi: , bokstavligt "Hemlig audiens") i Amritsar i norra Indien är sikhernas viktigaste helgedom.

Gyllene templet utgör en ö i dammen Odödlighetens sjö, som är belägen i gurdwaran i Amritsar. Templet är förgyllt med omkring 200 kilogram bladguld, som donerats av sikher runt om i världen. Templet förgylldes år 1830. I templet förvaras Adi Granth, Guru Granth Sahib, sikhernas heliga skrift och guru.

Historik 
År 1984 beordrade Indira Gandhi en stormning av det då av separatister ockuperade tempelområdet, en händelse som gått till historien under namnet massakern i Gyllene templet. Hon mördades senare av två av sina sikhiska livvakter..

Källor 

Sikhism
Religiösa byggnader i Indien
Punjab (Indien)
MRNA

mRNA (från engelska: messenger-RNA) eller budbärar-RNA är en sorts RNA. mRNA är ett viktigt steg i cellens tillverkning av alla dess olika proteiner.

Funktion 
Via mRNA förs information från cellkärnans DNA till ribosomerna, där informationen används för tillverkning av proteiner (translation).

Informationen i en gen transkriberas till mRNA-molekyler i en process där RNA-polymeras är involverad. mRNA-molekylerna transporteras sedan över till ribosomerna ute i cytoplasman. Där sker då framställning av polypeptidkedjor, kedjor av sammankopplade aminosyror. Polypeptidkedjorna blir sedan ett protein genom proteinveckning.

Tillämpningar 
De första vaccinerna som baserades på mRNA-teknik var vaccin mot sjukdomen covid-19 och godkändes under covid-19-pandemin. År 2023 tilldelades Katalin Karikó och Drew Weissman  Nobelpriset i fysiologi eller medicin för deras upptäckter rörande nukleosidbasmodifieringar som möjliggjorde utveckling av effektiva mRNA-vacciner mot covid-19.

Referenser 

Spliceosom
RNA-splitsning
Covid-19-vaccin
Axon

Axon (från grekiska ἄξων, som betyder axel ), också känt som nervtråd och nervfiber, är ett utskott från ett neuron (en nervcell) som sprider nervimpulser och tar kontakt med andra nervceller eller en annan effektorcell (muskelcell, körtelcell). Axonerna kan vara upp till en meter långa och har en diameter på 0,1–20 μm (hos jättebläckfisken kan de ha en diameter på så mycket som 1000 μm, dvs en millimeter). Axonet kan vara isolerat med myelin som ligger längs axonet och vars isolerande funktion underlättar impulsens fortplantning. Myelinet separeras kontinuerligt av områden utan myelin. Dessa områden kallas för Ranviers noder, och innehåller spänningskänsliga jonkanaler. Myelinet förhindrar läckage av laddning genom axonets membran, och möjliggör därför överföring av impulsen betydligt längre och betydligt snabbare, innan den försvagas. Axonet avslutas med en synaps där en signalsubstans frigörs, som ett resultat av impulsen.

Källor 

Nervceller
Cellbiologi
Hyderabad

Hyderabad är en stad i Indien. Den är huvudstad för delstaten Telangana samt under en övergångsperiod även de jure huvudstad för delstaten Andhra Pradesh. Den är en av landets största städer, med cirka 6,7 miljoner invånare vid folkräkningen 2011. Storstadsområdet beräknas ha cirka 9,5 miljoner invånare 2018. Den största förorten är Secunderabad.

Hyderabad grundades 1591 av Muhammad Quli Qutb Shah, den femte sultanen i Qutb Shahi-dynastin. Han byggde också stadens mest kända landmärke, moskén Charminar. Under perioden 1724–1948 var Hyderabad huvudstad i det självständiga furstendömet Hyderabad som styrdes av Nizamdynastin.

Staden präglas av såväl rik kultur och gamla anor, som av dynamisk industriell utveckling. Framträdande branscher är informationsteknik, bioteknik, läkemedel, filmindustri och byggindustri. Centrala universitetet är ett universitet i Hyderabad. Universitetet grundades 1974 och anses höra till de mer framstående i Indien idag.

Källor

Externa länkar 

Orter i Telangana
Andhra Pradesh
Synaps

Synaps är en koppling mellan två neuroner eller mellan en neuron och en målcell. Den vedertagna bilden av en synaps består av en presynaptisk del i axonens ände (presynaptisk terminal), det synaptiska gapet (synapsspringan, synapsspalten, synapsklyftan eller synapsgapet) och en postsynaptisk del i den andra nervcellen. Information från en sådan synaps överförs genom att så kallade signalsubstanser frisläpps från den presynaptiska terminalen och som sedan genom diffusion når den postsynaptiska nervcellen. När en neurotransmittor binder till en receptor på den postsynaptiska cellen förändras membranpotentialen, vilket kan alstra en aktionspotential. Det är aktionspotentialer som överför signalen genom nervcellen.

Det som bestämmer om en neurotransmittor kommer att alstra en aktionspotential är dels vilken typ av neurotransmittor som frisläpps, och dels mängden. Vissa neurotransmittorer (till exempel GABA) hämmar den postsynaptiska nervcellen från att alstra en aktionspotential genom att öppna kloridkanaler. Därmed blir den postsynaptiska membranpotentialen mer negativ, och kommer således längre bort från det tröskelvärde som krävs för en aktionspotential. Andra neurotransmittorer såsom acetylkolin och glutamat exciterar det postsynaptiska membranet.

Slutligen är det nödvändigt att neurotransmittorn försvinner från det synaptiska gapet för att möjliggöra att en ny signal kan vidarebefordras. Olika mekanismer existerar för att återställa den synaptiska mikromiljön, till exempel genom att neurotransmittorer tas upp i axonen igen via membranbundna pumpar, eller att enzymer bryter ner neurotransmittorerna.

Typer av synapskopplingar

Det finns ett antal olika typer av synapser, nämligen:
Dendrodendritisk: Koppling mellan två dendriter.
Axodendritisk: Koppling mellan ett axon och en dendrit.
Axoextracellulär: Ett axon som kan frigöra signalsubstanser i den extracellulära vätskan.
Axosomatisk: Koppling mellan ett axon och en nervcells soma (cellkropp).
Axosynaptisk: Ett axon som kopplar till ett annat axons terminal.
Axoaxonisk: En koppling mellan ett axon och ett annat axon.
Axosekretisk: Ett axon som kan frigöra signalsubstanser i ett blodkärl.
Axolagostik: En lago som kopplas mellan ett axon och en cellkärna.

Nervceller
Cellbiologi
Elisabeth Aronson

Elisabeth Aronson, född 26 augusti 1888 i Södertälje, död 13 september 1973, var en svensk författare och översättare, som publicerade sig under pseudonymen Isa Berg. Hon skrev också artiklar i tidskrifter i dagspress.

Biografi
Hon var dotter till godsägare Bernhard Lundberg (1865–1907) och Hilma Rosenlund. Hon var gift med kamrer Anders Aronson. Hon hade gått i skola på  Södertälje elementarläroverk för flickor.

Bibliografi
 Renée Sivert: en bok om den lilla och den stora kärleken (roman, 1924)

Översättningar (från danska)
 Ellinor Kielgast (1887–1959): Rackarungar: flickroman (1922)
 Ellinor Kielgast (1887–1959): Flickornas paradis: flickroman (1923)
 Ingeborg Vollquartz (1866–1930): Mormor Lilian: berättelse för unga flickor (1924)

Källor 

 Nils Styrbjörn Lundström: Svenska kvinnor i offentlig verksamhet (Uppsala, 1924)

Svenskspråkiga författare
Svenska översättare under 1900-talet
Översättare från danska
Författare från Södertälje
Födda 1888
Kvinnor
Avlidna 1973
Översättare publicerade under pseudonym
Författare publicerade under pseudonym
Handklovar

Handklovar kan syfta på:

Handklovar (tortyrredskap) – ett historiskt tortyrredskap
Handbojor – en typ av bojor för att låsa fast en persons händer
Balustrad

En balustrad är ett kraftigt konstnärligt utformat räcke vars bärande delar utgörs av profilformade stolpar, balustrar, vilka bär upp en horisontell överliggare. Namnet är ursprungligen franskt eller italienskt, och har i sin tur sitt ursprung i grekiska och latin, balaustium respektive balaustion, och betyder granatäppelblomma. Balustrader finns kring altaner, terrasser, i trappor, broar etc. Vanliga material är sten, trä eller betong.

Balustrader återfinns i många äldre byggnader, särskilt kyrkor och palats. Under renässansen och barocken användes balustrader frekvent i byggnader. Balustradernas historia sträcker sig tillbaka till antiken.

Se även
Kolonnad

Källor

Externa länkar

Byggnadsdetaljer
Handbojor

Handbojor, handfängsel, handklovar, är en typ av bojor för att låsa fast en persons händer. Detta används först och främst i Sverige av Polisen, Kriminalvården, Kustbevakning, Tullverket, väktare, ordningsvakter och skyddsvakter vid omhändertagande/gripande av stökiga personer. I kriminalvården används de även för att förhindra rymning vid transporter med mera. Endast godkända handfängsel får användas i yrkesutövning i Sverige.  

I Sverige finns ingen lag som inskränker bärandet av handbojor. Användande av handbojor vid gripande med stöd av envarsrätten får ske under förutsättning att man beaktar proportionalitetsprincipen innan man belägger någon med handfängsel. Möjlig brottsrubricering vid oförsvarligt användande torde vara olaga frihetsberövande, misshandel eller vållande till kroppsskada.

Referenser

Noter

Externa länkar  
 The Lars Holst Restraint Collection - en samling nutida och antika handbojor.

BDSM
Säkerhetsföremål
Tvångsmedel
Karl X av Frankrike

Karl X () född 9 oktober 1757 på slottet i Versailles, död 6 november 1836 i Görz (nuvarande Gorizia i nuvarande Italien), var kung av Frankrike 1824–1830. Han var sonson till Ludvig XV och Marie Leszczyńska samt bror till Ludvig XVI och Ludvig XVIII.

Biografi

Karl X var före sin tronbestigning känd som greven av Artois (franska: comte d'Artois). 

Han var son till Ludvig, dauphin av Frankrike och Maria Josefa av Sachsen. Hans far avled 1765 och hans mor två år därefter. Hans bror Ludvig XVI efterträdde år 1774 deras farfar på tronen. Karl kom då i tronföljden direkt efter sina två äldre bröder fram till att kronprinsen föddes 1782. Karl beskrivs som stilig och lättsinnig och ägnade sig mest åt nöjen och kärleksaffärer. Han stod nära Marie Antoinette under hennes första år i Frankrike, och medverkade bland annat i hennes amatörteater. 

1789, i samband med franska revolutionen, gick han i landsflykt och återvände inte förrän efter Napoleon I:s första fall 1814. Han tillhörde de första som lämnade landet efter revolutionen; bara några dagar efter Bastiljens fall. Han flydde först till sin hustrus hemland Savojen. År 1791 mötte han sin bror, den senare Ludvig XVIII, i Koblenz, där de 1792 tillsammans förklarade sitt stöd för den utländska koalitionens anfall på Frankrike. När de franska revolutionskrigen bröt ut flydde han till Storbritannien, där han på den brittiska kungens bekostnad levde i Edinburgh med sin mätress Louise de Polastron. 

När hans bror besteg tronen 1814 blev han dennas tronföljare och Frankrikes kronprins. Han efterträdde sin bror som kung av Frankrike år 1824.

Han förde en reaktionär politik och införde bl.a. en begränsning av yttrandefriheten. Detta kom att leda till julirevolutionen 1830, då han tvingades abdikera. 

Han levde sedan i England. Han avled 1836 under ett besök i Gorizia i dagens Italien.

Familj 
Han gifte sig 1773 med Marie-Thérèse av Savojen (1756–1805), dotter till kung Viktor Amadeus III av Sardinien.

Barn 
 Louis-Antoine av Artois, hertig av Angoulême (1775–1844)
 Sophie av Artois (1776–1783)
 Karl Ferdinand av Artois, hertig av Berry (1778–1820)
 Marie Therese av Artois (1783)

Anfäder

Externa länkar

Källor

Personer i Frankrike under 1700-talet
Franska politiker under 1800-talet
Födda 1757
Avlidna 1836
Frankrikes regenter
Huset Bourbon
Riddare av Strumpebandsorden
Personer under franska revolutionen
Män
Avsatta regenter
Personer från Versailles
Andorras furstar
Henrik II av Frankrike

Henrik II, franska Henri II, född 31 mars 1519 på slottet i Saint-Germain-en-Laye, död 10 juli 1559 i Paris, var kung av Frankrike från 1547 till 1559. Han var av ätten Valois.

Biografi
Henrik föddes som son till Frans I och Claude av Frankrike, och hans giftermål med Katarina av Medici ägde rum den 28 oktober 1533 när de båda var fjorton år gamla. 

Henrik blev tronföljare efter den äldre broderns död 1536, och efterträdde 1547 sin far som kung. Henrik hade ett livslångt förhållande med älskarinnan Diane de Poitiers, och styrdes under sin tronföljartid av henne och konnetabeln Anne de Montmorency. Efter Henriks trontillträdde föll makten i händerna på dessa och huset Guise, då Henrik var en svag och medelmåttigt begåvad man. 

Han kröntes den 25 juli 1547 i katedralen i Reims och hans regeringstid utmärktes av krigen mot Österrike och förföljelsen av protestantiska hugenotter. 

Henrik var en entusiastisk jägare och deltog gärna i tornerspel. Under den tävling som arrangerades den 1 juli 1559 för att fira fredsfördraget med ärkefienden Habsburg genom freden i Cateau Cambrésis och dottern Elisabets giftermål med Filip II av Spanien genomborrades kungens öga av en skärva från Gabriel Montgomerys lans (kapten för kungens skotska livgarde). Kungen led fruktansvärt av skadorna och dog den 10 juli 1559.

Henrik efterträddes av sin son Frans II och de följande fyra decennierna innebar en turbulent tid i Frankrikes historia.

Barn 
 Frans II av Frankrike 
 Karl IX av Frankrike 
 Henrik III av Frankrike 
 Elisabet av Valois, gift med Filip II av Spanien
 Claude av Valois, (1547–1575) gift med hertigen av Lothringen
 Margareta av Valois, gift med kungen av Navarra, Henrik IV av Frankrike
 Frans Hercule av Anjou (1554–1584)

Anfäder

Noter

Externa länkar

Franska politiker under 1500-talet
Frankrikes regenter
Huset Valois-Angoulême
Födda 1519
Avlidna 1559
Män
Hertigar av Bretagne
Karl IX av Frankrike

Karl IX, franska Charles IX, född 27 juni 1550, död 30 maj 1574, var kung av Frankrike från 1560.

Biografi
Karl var son till Henrik II av Frankrike och Katarina av Medici, bror till Frans II av Frankrike och Henrik III av Frankrike.

Hans mor, Katarina av Medici, utövade ett stort inflytande på honom och tvingade honom att samtycka till blodbadet på hugenotterna den 24 augusti 1572, den så kallade Bartolomeinatten. Efter blodbadet sägs det att Karl IX plågades av minnesbilder av offren och lär ha utropat: ”Vilka onda råd har jag icke följt. O min Gud förlåt mig!”

Karl IX avled av tuberkulos 1574, endast 23 år gammal, och efterträddes av sin yngre bror, Henrik.

Han gifte sig (1570) med Elisabeth, född prinsessa av Habsburg (1554–1592), dotter till den tyske kejsaren Maximilian II. I äktenskapet föddes en dotter, Marie-Elisabeth (1572–1578). Han fick också sonen Charles de Valois, hertig av Angoulême (1573–1650) med Marie Touchet.

Anfäder

Referenser

Bibliografi
 Karl IX av Frankrike: La Chasse Royale

Externa länkar

Franska politiker under 1500-talet
Frankrikes regenter
Huset Valois-Angoulême
Födda 1550
Avlidna 1574
Män
Personer under hugenottkrigen