kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gamla Finland

Gamla Finland, Ryska Finland, kallades den östligaste delen (Viborgs län) av storfurstendömet Finland, vilken avträddes till Ryssland genom freden i Nystad 1721 och freden i Åbo 1743 och vilken 1812 återförenades med det övriga Finland, det så kallade Nya Finland eller Svenska Finland. Området var 1721–1811 administrerat som Viborgska guvernementet.

Rättsväsendet i Gamla Finland fortsatte på samma sätt som under den svenska tiden i vad som kallades Gamla Finlands lagsaga.   Lagmansrätten upprättades 1742 och verkade till 1812 med undantag för åren 1784-1797 då allmänryska regler följdes. Under tiden hade befolkningen i dessa trakter uppblandats med ryska element genom de flesta tjänsters besättande med ryssar, genom inflyttningar från Ryssland, särskilt till städerna, samt genom bortförläning av en stor del av jorden till ryssar. På samma gång hade befolkningen gått tillbaka i andlig och materiell odling.

Sedan det övriga Finland 1809 såsom särskild stat blivit förenat med Ryssland, lyckades det 1811 Gustaf Mauritz Armfelt, som då var Alexander I:s främste rådgivare för Finland, att genomdriva en återförening av dessa bägge landsdelar. Genom manifestet 11 (23) december 1811 skildes Viborgs län från kejsardömet Ryssland samt "införlivades med storfurstendömet Finland", och genom en förordning 31 december samma år tillförsäkrades länets inbyggare bland annat samma rättigheter, som övriga finska medborgare "enligt storfurstendömets konstitution" åtnjöt. En "organisationskommitté" tillsattes, under ordförandeskap av den kraftfulle landshövdingen Carl Stjernvall, vilken kommitté avgav ett omfattande förslag till nyordnande av Gamla Finlands offentliga förhållanden. Det dröjde emellertid länge, innan de sociala olikheterna mellan Gamla och Nya Finland kunde utjämnas, och därtill bidrog i främsta rummet donationsförhållandena, vilka genom förordning av den 25 november 1826 yttermera försvårades. År 1826 väckte statssekreteraren friherre Robert Henrik Rehbinder förslag om att till Ryssland åter avträda den sydöstligaste, mest förryskade delen av Viborgs län, men detta förslag stötte på motstånd hos Finlands senat och förföll. Genom skolväsendets utveckling, inrättandet av Viborgs hovrätt 1839 samt framför allt genom donationsgodsens inlösen kom allt större överensstämmelse till stånd mellan förhållandena i Gamla Finland och det övriga Finland.

Se även
Karelen (olika betydelser)
Viborgs län
Kexholms län
Viborg (Karelen)
Finlands gränsförändringar
Svenska besittningar

Externa länkar
 

Karelen
Viborgs historia
Birgitta Egerbladh

Kerstin Birgitta Egerbladh, född 13 januari 1956 i Umeå, är en svensk koreograf, kompositör och dansare. 
 
Birgitta Egerbladh är självlärd inom musiken; under tonåren skrev hon teatermusik och en jazzoktett till sin fars jazzgrupp. Hon studerade vid Danshögskolans pedagoglinje 1978–1980. Efter studierna har hon sedan 1981 koreograferat vid Stockholms stadsteater, Kungliga Baletten, Göteborgsoperans balett, Norrbottensteatern och Moderna dansteatern samt arbetat med vokalensemblen Voces Nordicae. 

Hon tilldelades Cullbergstipendiet av Konstnärsnämnden 2001 samt som första koreograf Svenska Dagbladets Thaliapris 2004. Hösten 2008 regisserade hon den kritikerrosade föreställningen Det är vi som är hemgiften som skrevs och sattes upp av humorgruppen Klungan, vilka hon även regisserade 2011 i deras Se oss flyga över scenen i fruktansvärda hastigheter.
Birgitta Egerbladh är sondotter till Ossian Egerbladh och brorsdotter till musikern Berndt Egerbladh.

Teater

Koreografi

Roller (ej komplett)

Priser och utmärkelser
2001 – Cullbergstipendiet av Konstnärsnämnden
2004 – Svenska Dagbladets Thaliapris
2013 – hedersdoktor vid humanistiska fakulteten vid Umeå universitet 
2017 – Per Ganneviks stipendium

Källor

Noter

Externa länkar
Alumnintervju med Birgitta Egerbladh Läst 2011-03-18.

Kvinnor
Födda 1956
Levande personer
Svenska dansare under 1900-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Alumner från Umeå universitet
Hedersdoktorer vid Umeå universitet
Sommarvärdar 2003
Svenska koreografer under 1900-talet
Svenska teaterregissörer
Musiker från Umeå
Svenska dansare under 2000-talet
Svenska koreografer under 2000-talet
Pietro Lorenzetti

Pietro Lorenzetti, eller Pietro Laurati, född c:a 1280 i Siena, död 1348 i Siena, italiensk målare verksam i Siena omkring 1306-1346, tillhörde Sienaskolan.

Han och brodern Ambrogio Lorenzetti bidrog till att införa naturalism i den sienesiska konsten. I deras konstnärliga arbete och experiment med tredimensionella och rumsliga arrangemang föregick de renässanskonsten. Han influerades av Giovanni Pisano. Många av hans religiösa verk kan ses i kyrkor i Siena. 

Lorenzetti räknas till Sienaskolans främsta konstnärer under det tidiga 1300-talet. Med utgångspunkt i Duccios och Giottos konst anammade han Simone Martinis nyskapelser och bildhuggaren Giovanni Pisanos uttryckskraft. I motsats till sin bror Ambrogio skapade Pietro stränga och symmetriska scener i vilka han effektfullt infogar grupper av tredimensionella figurer. Hans måleri kännetecknas av en uppmärksam verklighetsiakttagelse och en fin känsla för de under dagen och året skiftande ljusförhållandena. Under sin senare skaparperiod utvecklade han till fullo sin berättartalang.

En biografi över Lorenzetti ingår i Giorgio Vasaris Berömda renässanskonstnärers liv (Delle Vite de' più eccellenti pittori, scultori, ed architettori) (1550).

Kristi intåg i Jerusalem
Bland målarna i Siena är Pietro Lorenzetti den som ivrigast befattar sig med Giottos konst. Detta förhållande röjs av hans cykel med scener ur Kristi passion i den nedre basilikan i San Francesco i Assisi. Detta betydande verk kännetecknas av en förnäm och sträng regelbundenhet och effektfullt arrangerade figurgrupper i ett tredimensionellt rum. Den scen som visas här har infogats i en anspråksfull och komplex bakgrundsarkitektur.

Verk (i urval)
 San Francesco (nedre basilikan), Assisi (1320-1330)
Kristi intåg i Jerusalem
Korsnedtagningen
Polyptyk med Jungfru Maria och Jesusbarnet (c:a 1322), Pieve di Santa Maria, Arezzo
Jungfru Marie födelse (1342), Museo dell'Opera Metropolitana, Siena

Externa länkar 
 

Italienska konstnärer
Avlidna 1348
Män
Födda 1280
Italienska målare under 1300-talet
Sienaskolan

Sienaskolan var en italiensk målarskola som blomstrade från 1200-talet till 1400-talet och som under en viss tid stod lika högt som den florentinska skolan. Den var emellertid mer konservativ än denna och lutade mer åt den dekorativa skönhet och elegans som utmärker sengotiken.

Sienaskolans mest betydande företrädare inkluderar Duccio, vars verk vittnar om bysantinskt inflytande, dennes elev Simone Martini, bröderna Pietro och Ambrogio Lorenzetti, Taddeo di Bartolo och hans elev Domenico di Bartolo, Sassetta och Matteo di Giovanni. Under 1500-talet var manieristerna Beccafumi och Sodoma verksamma där.

Italiensk konst
Konstens historia
Normativ etik

Normativ etik är ett område inom moralfilosofi eller etik. Den normativa etiken undersöker vilken moral som är den rätta eller mest välgrundade. Den söker anvisa individen rätt handling eller handlingsprincip.

Normativ etik kan ses som ett av tre delområden inom den filosofiska etiken, jämte metaetik där teoretiska frågor om vad de normativa uttalandena egentligen handlar om diskuteras och tillämpad etik, där man söker applicera ställningstaganden inom normativ etik på konkreta problem. 

Den normativa etiken inom västerländsk filosofi har fått viktiga bidrag från Aristoteles (dygdetik, den gyllene medelvägen), Epikuros (hedonism) och Platon. Andra filosofer som ses som historiskt viktiga i normativ etik är Thomas av Aquino, Baruch Spinoza, Thomas Hobbes och John Locke (kontraktsetik), David Hume (Humes lag), Immanuel Kant (det kategoriska imperativet, pliktetik), Jeremy Bentham och John Stuart Mill (utilitarism) samt Robert Nozick (nyliberal förespråkare av rättighetsetik). Ayn Rand tillhör även dessa (objektivism)

Viktiga strömningar inom normativ etik är i delvis överlappande kronologisk ordning dygdetik, kontraktsetik, den teleologiska utilitarismen och de deontologiska strömningarna pliktetik och rättighetsetik, etisk egoism samt omsorgsetik (som av vissa betraktas som en specialvariant av dygdetik).

Referenser

Noter

Se även 
 Metaetik
 Tillämpad etik

Vidare läsning 
 Tännsjö, Torbjörn, Grundbok i normativ etik. Stockholm 2003.
 Vad är moraliskt rätt? Texter i normativ etik. Red. Henrik Ahlenius. Stockholm 2004.
 Rätt och fel, Introduktion i moralfilosofi, James Rachels & Stuart Rachels, Studentlitteratur, 2015

Externa länkar 
 Normativ etik på Ne.se

Delområden inom etik
Jasenko Selimović

Jasenko Selimović, född 17 april 1968 i Sarajevo i Jugoslavien, är en svensk regissör, konstnärlig ledare, författare och politiker för Liberalerna, som 2010–2014 var statssekreterare på Arbetsmarknadsdepartementet. Från 2015 till 2019 var han europaparlamentariker.

Biografi

Kultur
Selimović, som föddes i nuvarande Bosnien och Hercegovina, utbildades vid Akademin för gestaltande konst i Sarajevo, på Dramatiska Institutet i Stockholm, vid Stockholms universitet, Lunds universitet och på Edinburgh Business School (MBA). Han flydde från kriget i Bosnien i december 1992. Efter en period som frilansande regissör på olika teatrar i Sverige, bland annat Göteborgs stadsteater och Uppsala Stadsteater, blev han 1998 utsedd till konstnärlig ledare vid Göteborgs stadsteater (1998–2006). Sommaren 2004 var han programledare för SVT:s pratshow Allvarligt talat och 2008 för SR:s Selimovic i P1. Har skrivit krönikor för nyhetsmagasinet Fokus, GP:s Två dagar och Dagens Nyheter. Selimovic var chef för Radioteatern 2006–2009.

Politik
I september 2009 meddelade Selimović att han skulle lämna tjänsten som chef för Radioteatern för att försöka få plats på en av Folkpartiets riksdagslistor inför valet 2010.  Han nominerades till andra platsen i Folkpartiets riksdagslista för Göteborg den 16 januari 2010. Han lyckades dock inte ta sig in i riksdagen. I oktober 2010 blev han utsedd till statssekreterare på Arbetsmarknadsdepartementet. Han kandiderade i europaparlamentsvalet i Sverige 2014 på tredje plats på Folkpartiets lista. Den 30 september 2015 blev han europaparlamentariker då Marit Paulsen lämnat sin plats i EU-parlamentet. I november 2016 fick han en reprimand för att ha trakasserat sina medarbetare i EU-parlamentet.
I september 2018 tillkännagav Selimovic att han inte skulle kandidera för nästa mandatperiod.

Teater

Regi (ej komplett)

Priser och Utmärkelser 
1997 – Expressens teaterpris
1999 – Årets göteborgare
2000 – Svenska Dagbladets Thaliapris
2006 – Årets Europé

Källor

Noter

Externa länkar

Ledamöter av Europaparlamentet från Sverige för Liberalerna och Folkpartiet
Ledamöter av Europaparlamentet 2014–2019
Svenska teaterregissörer
Sommarvärdar 1998
Sommarvärdar 2001
Personer från Sarajevo
Födda 1968
Levande personer
Män
Interimspresident

Interimspresident eller tillförordnad president är en president som tillsatts på tillförordnad (interim) basis.

Olika betydelser
Interims- eller tillförordnad president syftar på en övergångslösning, i väntan på att den ordinarie eller definitiva presidenten utsetts eller inträtt i sitt ämbete.

Exempelvis kan en interimspresident syfta på någon (exempelvis den sittande presidenten) som upprätthåller presidentposten till dess att parlamentet utsett en efterträdare. Denna funktion används både inom suveräna stater och självstyrande regioner, både när presidenten fungerar som statschef eller även innehar rollen av regeringschef.

En interimspresident kan även tillsättas i samband med skapandet av en övergångsregering för ett land, där syftet är att byta regim från diktatur till demokrati. Det kan också handla om att den ordinarie presidenten mer eller mindre tillfälligt är oförmögen att utföra sitt arbete på grund av sjukdom eller jäv.

En interimsregering har vanligen samma formella befogenheter som en ordinarie regering, men oftast bedriver man enbart en ”upprätthållande” verksamhet.

Liknande roller
I en monarki kallas motsvarande roll riksföreståndare.

En interimsregering är en tillfällig regering. Den blir tillsatt i väntan på att den ordinarie regeringen kan utses. Detta förfarande kan exempelvis ske när en regering hastigt och oplanerat tvingas avgå, eller när ett land byter statsskick (exempelvis under en övergångsperiod från diktatur till demokrati). Då måste landet styras av en tillfälligt utsedd myndighet, till dess att allmänna val kan hållas och en mer permanent lösning för styret av landet kan utses. De formella befogenheterna hos en interimsregering är i regel desamma som hos en ordinarie dito, men man bedriver oftast en "upprätthållande verksamhet"; detta innebär en försiktig politik och i stort sett förvaltning av landet baserat på tidigare fattade beslut.

Referenser

Statsskick
Interim

Interim, även ad interim, latin för "tills vidare".

Interim betecknar något som gäller tillfälligt, under en övergångstid. I en rättegång kan en domstol bestämma att något skall gälla tills själva domen i huvudfrågan faller, och det är då ett interimistiskt beslut. Ett annat exempel är interimspresident, den person som är president i ett land i en politisk övergångsfas, ofta i samband med skapandet av en övergångsregering för ett land vars syfte är att byta statsskick från diktatur till demokrati.
Man brukar också när man håller på att bilda ett företag eller förening ha en interimsstyrelse.
Interimsskuld är också ett begrepp som man ofta stöter på i ett företags redovisning.

Exempel i citat
Fattigdomen är.. (svenskens) grundtillstånd, förmögenheten blott hans interim - Carl Jonas Love Almqvist.

Källor 
 Svenska Akademins ordbok (Tryckår 1933)

Latinska ord och uttryck
Kollektiv säkerhet

Kollektiv säkerhet är ett mellan- eller överstatligt politiskt system som strävar efter fred genom att deltagarna i systemet kommer överens om att varje brott mot freden betraktas som en angelägenhet för alla deltagande stater och kommer att resultera i en kollektiv motreaktion.

Skillnaden mellan begreppen "kollektivt försvar" och "kollektiv säkerhet" har med tiden blivit allt mer dunkel. När begreppet "kollektiv säkerhet" fördes fram av visionärer som Martin Wight, Immanuel Kant och Woodrow Wilson avsåg det gemsamma säkerhetsintressen i vid bemärkelse, dvs en strävan att undvika en polarisering av makter i olika läger eller att dra en gräns för systemet som skulle kunna lämna någon utanför det. Även om denna ambition aldrig framgångsrikt förverkligats har kollektiv säkerhet varit en viktig grundtes för många av historiens och dagens militärallianser, i synnerhet då NATO - egentligen en kollektiv försvarsorganisation. 

Begreppet "kollektiv säkerhet" har också haft en stor betydelse för principförklaringigarna bakom FN (Förenta Nationerna) och före dem NF (Nationernas Förbund). Genom ett system av kollektiv säkerhet hoppas FN att motverka sådana handlingar från en enskild stat som kan hota freden och i och med det undvika alla konflikter.

Teorin om kollektiv säkerhet anses av många politiker som mer framgångsrik när den tillämpas av militärallianser än när den används som övergipande princip som i FN eller NF. 

NF beslutade att det av Japan ockuperade Manchuriet utgjorde en rättmätig del av Kina (båda länderna var medlemmar i NF). Förbundet misslyckades att knyta medlemsstaterna till något åtagande i samband med beslutet vilket ledde till att Japan lämnade organisationen. Bristen på handling uppfattades av förbundets kritiker som ett tecken på att NF var en svag organisation eller åtminstone en organisation som i första hand var intresserat av den europeiska situationen. Incidenten sägs ha uppmuntrat eller åtminstone inte motverkat axelmakternas vidare aggressioner vilket ska ha lett fram till andra världskriget.

Falklandskriget är ett exempel på ett misslyckande för FN:s användande av principen om kollektiv säkerhet. De flesta medlemsstaterna valde att inte lägga sig i konflikten eftersom de inte ansåg att den angick dem. Ett exempel på NF:s misslyckande att upprätta en kollektiv säkerhet är Manchuriet-krisen 1934. 

Även försvarssamarbetet inom EU innehåller kollektiva åtaganden men, anser många, utgör ett kollektivt säkerhetsarrangemang som i praktiken inte håller samman på grund av pragmatiska politiska ställningstaganden på nationell nivå. Andra internationella organisationer som tillämpar principen om kollektiv säkerhet mer eller mindre framgångsrikt är Afrikanska unionen och Arabförbundet.

Även om teorin om kollektiv säkerhet har flera brister och kan vara svår att tillämpa i praktiken, anser många politiker att den utgör ett användbart verktyg för att upprätthålla världsfred.

Se även 
 Gemensam säkerhet
 Terrorbalans

Internationella relationer
Fred
Govinda (skådespelare)

Govinda (Govind Ahuja), född 21 december 1963 i stadsdelen Virar i Bombay, är en filmskådespelare samt indisk politiker (INC) och ledamot av Lok Sabha. Govinda slog igenom i filmen Ilzaam (1986) och gjorde sig känd som dansstjärna i Bollywood innan han vände sig till politiken.

Referenser 

Indiska skådespelare under 1900-talet
Indiska politiker under 1900-talet
Män
Födda 1963
Levande personer
Personer från Bombay
Indiska skådespelare under 2000-talet
Indiska politiker under 2000-talet
EXS24

EXS24 är en mjukvara som fungerar som plug-in till olika värdprogram för datorer inom segmentet musikproduktion. Utvecklad av tyska Emagic (numera ägt av Apple), som även ligger bakom den populära sequencerprogramvaran Logic, industristandard inom musikproduktion.

EXS24 är en kraftfull samplingsprogramvara, vars egentliga funktion är att administrera och arkivera olika ljudfiler. En mjukvarusynt med förmåga att nyttja datorers interna eller externa ljudkort som källa för ljudupptagning, är en annan god beskrivning.

Datorprogram för musikskapande
Werkstadt

Werkstadt är ett Stockholmsbaserat musikproduktionsteam med elektronisk dansmusik som huvudinriktning. Det har släppt ett antal vinylskivor med trance och hard house i såväl Europa som USA. Werkstadt sysslade med musikproduktion för såväl tv-serier som film mellan 2003 och 2007. Duon gjorde comeback i mars 2021, och har släppt fem nya låtar: Through The Storm, Wanna Be Loved By You, Iberia, Carmencita (At Midnight) samt Diamonds. Ingen av dem har rönt någon nämnvärd uppmärksamhet.

Se även 
Mats Karlsson (journalist)

Svenska pop- och rockgrupper
Formel 1-VM 1983

hade 15 deltävlingar som kördes under perioden 13 mars-15 oktober. Förarmästerskapet vanns av brasilianen Nelson Piquet och konstruktörsmästerskapet av Ferrari.

Vinnare
 Förare:  Nelson Piquet, Brasilien, Brabham-BMW
 Konstruktör:  Ferrari, Italien

Grand Prix 1983

Grand Prix utanför VM 1983

Stall, nummer och förare 1983

Slutställning förare 1983

Slutställning konstruktörer 1983

Externa länkar

Säsonger
Ucklum

Ucklum är en tätort i Stenungsunds kommun och kyrkbyn i Ucklums socken, belägen i jordbruksbygd i en dalgång, 11 kilometer öster om Stenungsund.

Historia 
Huvudbygden och den gamla centrala byn kallades Grössbyn, medan kyrkan ursprungligen låg på en utmark strax invid byn. Huvudbygden är en gammal jordbruksbygd rik på fornlämningar, bland annat finns en domarring mitt i Ucklum skymd i en villaträdgård alldeles vid väg 650 (gamla E6). Villaträdgården ligger precis vid den gamla bygatans utmynnande i väg 650.

Det finns även flera järnåldersgravfält söder och norr om byn.

Den gamla kyrkplatsen, gamla kyrkan och historik bakom ortnamnet 
Följer man bygatan mot sydöst cirka 300 meter kommer man till den gamla utmarken, som länge kallas Prästgärde och som var prästänkesäte (en gård för en prästänkas försörjning). Där ligger också Ucklums första kyrkplats vid en klipphöjd på en högre belägen äng än nere vid bygatan. På platsen finns en kyrkoruin, en gammal grund från den medeltida kyrka som revs på 1800-talet.

Denna gamla äng har gett socknen dess namn. Kyrkan kallades 1388 Auklanda kirkia och det betyder 'utökat, tillfogat land, nyodling' och är "i så fall fråga om en mycket tidig nyodling till byn Grössby." Detta är ett vanligt ortnamn i Norge. "Auk" är liktydigt med ordet "öka" på modern svenska.

Befolkningsutveckling

Samhället
Europaväg 6 (nu länsväg O 650) gick fram till 1991 genom samhället, men har nu fått en annan sträckning, varefter Ucklum har fått ett mer avsides och lugnare läge. Efter jordskredet vid Stenungsundsmotet leddes trafiken om till länsväg 650 vilket innebar väsentligt större trafikmängder genom samhället.

Tätorten ligger bredvid Hällungen, Stenungsunds kommuns största sjö, med badplatsen Bastevik.

Vid Ucklum ligger även företagen Ucklums grus och Hercules pålfabrik.

Se även
Ucklums socken

Referenser

Litteratur 
Svenskt ortnamnslexikon, Språk- och folkminnesinstitutet, Uppsala, Elanders Gotab, Stockholm 2003.

Noter 

Tätorter i Sverige
Orter i Stenungsunds kommun
Uddebo

Uddebo är en tätort i Tranemo kommun. I Uddebo finns en bygdegård, Fritidsgården, den var från början fabrikörsbostad till Fritz Claesson. Textilindustrin har länge varit viktig för den lilla tätorten, men Väveriet inhyser nu istället kontor, makerspace, verkstäder och flera musikstudios.

Befolkningsutveckling

Se även
Örsås socken
Tranemo socken

Källor 

Orter i Tranemo kommun
Tätorter i Sverige
Uddheden

Uddheden (dialektalt: Ôddja, även Uddja) är en tätort i Sunne kommun och kyrkbyn i Gräsmarks socken. Tätorten ligger mellan sjön Udden ("Lillsjön") och älven Rottnan.

Befolkningsutveckling

Samhället 
På orten finns Gräsmarks kyrka, skola, äldreboende, viss näringsverksamhet i form av sågverksindustri, värmeverk, åkeriverksamhet samt några turismanläggningar. Därtill kommer grundläggande affärsverksamheter såsom dagligvaruhandel.

Åren 1951–2006 bedrev dåvarande Centralförbundet för befälsutbildning verksamhet vid det så kallade Gräsmarkslägret, idag är det forna FBU-lägret vid Lillsjöns norra strand ombyggt till turistanläggning. Det gamla kommunhuset rymde biblioteksverksamhet, bank, biograf och postkontor.

Gräsmarks hembygdsgård är belägen i sydvästra Uddheden.

Idrott 

Idrottsanläggningen Rottnavallen är hemmaarena för Gräsmarks GOIF.

Se även 
Gräsmarks landskommun (1863-1970)
Gräsmarks församling (1751-2001)
Gräsmarks socken (1753-)

Noter

Externa länkar
Gräsmarks Hembygdsförening

Orter i Sunne kommun
Tätorter i Sverige
Ullervad

Ullervad är en tätort i Mariestads kommun i Västra Götalands län och kyrkby i Ullervads socken, belägen drygt 5 km söder om Mariestads centrum vid vägen mot Moholm.

Befolkningsutveckling

Samhället
I Ullervad finns Ullervads kyrka samt ett spinneri, en skola, flera daghem, ett ålderdomshem och en handelsträdgård.

Idrott
Det finns flera sportmöjligheter i Ullervad, med elljusspår, fotbollsplaner, ridhus och boulbana. Den lokala fotbollsklubben heter Jula BK. 

Jula BK spelar sina matcher på Ullervads IP som ligger bredvid kyrkan.

Se även 
Ullervads socken

Referenser

Noter

Externa länkar 
Ullervad- och Leksbergs hembygdsförening

Tätorter i Sverige
Orter i Mariestads kommun