kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Paleoantropologi

Paleoantropologi är läran om utdöda människoarter och människoliknande fossil, och kombinerar paleontologi med fysisk antropologi.

Historia 
Ämnesområdet paleoantropologi uppstod mer eller mindre i samband med upptäckten av de första neandertalarna (Homo neanderthalensis) i mitten av 1800-talet. En föga populär tanke vid denna tidpunkt var, precis som nu, att människan hade utvecklats via så kallade grottmänniskor, och var släkt med de stora aporna. Termen "grottmänniska" är mer eller mindre ett resultat av olika missförstånd genom historien; aktuell forskning pekar på att neandertalarens naturliga habitat var tät skog.

Det var först genom Charles Darwins arbeten som tanken på att människan kunde härstamma från de stora aporna nådde allmänheten. Ett vetenskapligt konsensus om detta hade emellertid funnits ända sedan Carl von Linnés tid, framför allt baserat på morfologiska likheter mellan arterna ifråga.

I en tid som präglades av kolonialism var dock tanken på att människan kunde härstamma från Afrika i det närmaste ett helgerån. Av denna orsak förblev paleoantropologin en tämligen okänd företeelse, ända fram till dess att det första fossilet av pekingmänniskan (Homo erectus pekinensis) dök upp i Kina och Indonesien. Motviljan att acceptera det afrikanska ursprunget ledde också till att paleoantropologin accepterade ett falsarium, Piltdown-mannen, som ett bevis på ett europeiskt ursprung.

De första klara tecknen på ett afrikanskt ursprung dök emellertid upp under 1920-talet, med "barnet från Taung". Detta fossil återfanns i ett stenbrott i Sydafrika av Raymond Dart, som sedermera beskrev arten som Australopithecus africanus. Debatten fortsatte emellertid ända fram till 1953, då Piltdown-mannen slutligen avslöjades som en förfalskning. Även då hade flera forskare svårt att acceptera en utveckling från ett afrikanskt ursprung, utan förordade istället pekingmänniskan och ett indiskt ursprung.

Out of Africa 
Den gällande teorin inom paleoantropologin är för närvarande "Out of Africa", där man genom DNA-strängar har lyckats identifiera 140 linjer som motsvarar de människor som utvandrade från Afrika för ungefär 110 000 år sedan. Man räknar att liknande utvandringar har skett tidigare, minst två gånger. Dels de Homo erectus som sedermera blev till pekingmänniskan via samma väg, men även en andra våg Homo erectus, som via Homo heidelbergensis så småningom gav upphov till Homo neanderthalensis.

Paleoantropologin idag 
Den stora debatten inom paleoantropologin för tillfället är historien om Homo floresiensis, och huruvida detta är en ny art eller bara en pygmé som drabbats av mikrocefali. Andra frågor som har rönt uppmärksamhet är debatten om Kennewick-mannen och koloniseringen av Amerika.

Kända paleoantropologer 
 Johann Carl Fuhlrott
 Tim White
 Donald Johanson
 Richard Leakey
 Mary Leakey

Antropologi
Mänsklig evolution
Paleontologi
Filip III av Spanien

Filip III av Spanien, (på spanska Felipe III) född 14 april 1578, död 31 mars 1621, kung av Kastilien, Aragonien och Portugal 1598–1621.

Biografi
Han var son till Filip II av Spanien och Anna av Österrike.

Filip III, som 1598 efterträdde sin far, var en svag kung och det var hertigen av Lerma som var den som egentligen styrde landet. Hertigen av Lerma tvingades 1618 att lämna regeringsbestyren, men bara för att efterträdas av sin son,  hertigen av Uceda. Under hans regering försämrades statsfinanserna, trots en fredlig utrikespolitik. Filip III själv var en viljelös monark som var helt ointresserad av statsstyrelsen; hans främsta intresse var jakt.

Utrikespolitiken var fredlig, och genom dubbelgiftermålet 1615 mellan sin son Filip och den franska prinsessan Elisabeth å ena sidan och sin dotter Anna med Ludvig XIII å den andra, försökte Filip närma sig ärkerivalen Frankrike.

Gift 1599 med kusinen Margareta av Österrike (1584-1611).

Anfäder

Referenser 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Noter 

Personer i Spanien under 1500-talet
Personer i Spanien under 1600-talet
Födda 1578
Avlidna 1621
Portugals regenter
Spaniens regenter
Siciliens regenter
Huset Habsburg
Män
Milanos regenter
Neapels regenter
Sardiniens regenter
Havregryn

Havregryn (egentligen flingor av havre) görs av kärnan i havre, som ångas under tryck (autoklaveras) och valsas till flingor. Havre har, liksom många andra sädesslag, ett hårt skal (kli) som inte kan brytas ner av kroppens matsmältning, varför det oftast tas bort före tillagning. Vissa havregrynssorter har delar av kliet kvar, och anses genom detta behålla ett högre järninnehåll. Havregryn är en ingrediens i havregrynsgröt, müsli och olika bakverk, exempelvis matbröd och chokladbollar.

Det moderna ångbehandlade havregrynet utvecklades vid P.O. Stokkebyes kvarnanläggning i Agnesberg utanför Göteborg och introducerades år 1910. Det såldes under varumärket AXA.

Andra former
Havregryn som säljs under beteckningen "steel-cut" eller "havrekross" består av skurna och ångpreparerade, men inte valsade, havrekärnor.

Havregryn kan också säljas pulvriserat (s.k. havremust) för användning till soppa, välling och gröt.

Näringsinnehåll
Havregryn består främst av stärkelse och cellulosa (fiber, tidigare kallat kostfiber). Därutöver innehåller de betydande doser av tiamin och järn. Havrekli innehåller fibersorten betaglukan, som förutom att sänka kolesterolhalten hjälper till att stabilisera blodsockernivån, och kan stärka immunförsvaret mot bakterieinfektioner. Havre är även den enda källan till vissa antioxidanter som kallas avenantramider. Dessa tros kunna skydda kroppen mot åderförkalkning.

1 deciliter havregryn väger 36 gram.

Energi- och näringsinnehåll i ångpreparerat havregryn, per 100 g:

Tryptofan 

Havregryn har ett högt innehåll av en essentiell aminosyra tryptofan jämfört med andra sädesslag. Se figur 2 där havregryn jämförs med hirs, rågflingor, grahamsmjöl, kornflingor, majsmjöl, rismjöl, råris, polerat ris och potatisgryn.

Referenser 
 Livsmedelsverket

Sädesslag
Vaniljsocker

Vaniljsocker (Tyska: Vanillezucker) är socker finfördelat till puder och smaksatt med vanilj. Det är en vanlig ingrediens i tyska, finska, svenska och österrikiska desserter. 

Det kan vara svårt eller kostsamt att få tag i vaniljsocker utanför Europa, men det går att tillverka själv. Antingen kombinerar man florsocker och bitar av vaniljstång och låter det dra ett par veckor, eller så mixar man vanligt strösocker och frön från vaniljstång. 

Vaniljsocker kan lätt förväxlas med vanillinsocker, ett billigare alternativ gjort av socker och det naturliga smak- och doftämnet vanillin.

Socker
Elisabeth Noelle-Neumann

Elisabeth Noelle-Neumann, född 19 december 1916 i Berlin, död 25 mars 2010 i Allensbach, Baden-Württemberg, var en tysk statsvetare och sociolog.

Se även
 Tystnadsspiralen

Källor
Die Welt: Meinungsforscherin Noelle-Neumann gestorbe (Tyska)

Noter 

Tyska sociologer
Födda 1916
Avlidna 2010
Kvinnor
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Alumner från University of Missouri
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från universitetet i Königsberg
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Lista över öar i Indiska oceanen

Detta är en lista över öar i Indiska oceanen.

Ceylon
Madagaskar
Mauritius
Prince Edward Island
Amsterdamön, Indiska oceanen
Heard Island
Kerguelen
 Réunion

Brittiska territoriet i Indiska oceanen
Diego Garcia
Seychellerna
Maldiverna
Komorerna
Crozetöarna

Indiska oceanen
Indiska oceanen
Bad Religion

Bad Religion är ett amerikanskt punkrockband som startade 1979 i Los Angeles. Debutalbumet Bad Religion EP gavs ut 1981.

Musiken 
Bad Religions musik behandlar både personliga och samhälleliga frågor, och den är känd för att innehålla mycket samhällskritik. Bland de mest förekommande områdena finns kritik mot dogmatiskt tänkande och organiserad religion. Texterna är ofta influerade av punkens DIY-ideal om friheten i att tänka själv och att inte låta omvärldens tyckande och regler stå i vägen. Greg Graffin och Brett Gurewitz har skrivit den övervägande delen av gruppens låttexter. Bad Religions texter innehåller ofta en komplex vokabulär - vilket lett till kritik för svårförståelighet samtidigt som det lett till hyllningar för exaktheten och intelligensen i språkbruket.

Logotypen 
Bad Religions logotyp, en "crossbuster", är en välkänd symbol som ofta återfinns på kläder. Enligt sångaren och låtskrivaren Greg Graffin är den snarare en metafor som beskriver bandets ogillande av organiserad tro och organiserat tänkande, än en symbol mot kristen tro.

Medlemmar 
 Greg Graffin - sång (1979-)
 Brett Gurewitz - gitarr och stämmor (1979-1994, 2000-)
 Michael Dimkich - gitarr (2013-)
 Brian Baker - gitarr och stämmor (1994-)
 Jay Bentley - bas och stämmor (1979-1983, 1988-)
 Jamie Miller - trummor (2015-)

Före detta medlemmar 
 Greg Hetson - gitarr (1985-2013)
 Tim Gallegos - bas (1985)
 Paul Dedona - bas (1983)
 Davy Goldman - trummor (1983)
 Lucky Lehrer - trummor (1986-1987)
 John Albert - trummor (1984-1985)
 Jay Ziskrout - trummor (1979-1982)
 Pete Finestone - trummor (1982-1984, 1987-1992)
 Bobby Schayer - trummor (1992-2001)
 Brooks Wackerman - trummor (2002-2015)

Diskografi 
 Bad Religion (1981, EP)
 How Could Hell Be Any Worse? (12 januari 1982)
 Into the Unknown (1983)
 Back to the Known (1984, EP)
 Suffer (1 november 1988)
 No Control (2 november 1989)
 Against the Grain (23 november 1990)
 Generator (13 mars 1992)
 '80-'85 (18 maj 1992)
 Recipe for Hate (21 september 1993)
 Stranger Than Fiction (30 augusti 1994)
 All Ages (7 november 1995)
 The Gray Race (27 februari 1996)
 Tested (Live) (1997)
 No Substance (5 maj 1998)
 The New America (9 maj 2000)
 The Process of Belief (22 januari 2002)
 Punk Rock Songs (the Epic Years) (2002)
 The Empire Strikes First (8 juni 2004)
 How Could Hell Be Any Worse - nysläpp (6 april 2004)
 Suffer - nysläpp (6 april 2004)
 No Control - nysläpp (6 april 2004)
 Against the Grain - nysläpp (6 april 2004)
 Generator - nysläpp (6 april 2004)
 New Maps of Hell (9 juli 2007)
 The Dissent of Man (27 september 2010)
 True North (22 januari 2013)
 Christmas Songs (29 oktober 2013)
 Age of Unreason (3 maj 2019)

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 The BAD RELIGION Page, nyheter, forum, uppslagsverk, info på engelska

Källor 
Graffin 10/15/93 Interviewed by Kelly E. and Cathy D

Amerikanska punkband
Sidney Bechet

Sidney Bechet, född 14 maj 1897 i New Orleans, Louisiana, död 14 maj 1959 i Garches, Hauts-de-Seine, var en amerikansk jazzmusiker och kompositör.

Bechet spelade olika instrument redan som mycket ung. Det sades om honom, att han inte behövde lång tid för att behärska vilket instrument som helst. 1941 gjorde han ett tidigt experiment med att vid en grammofoninspelning själv spela inte mindre än sex olika instrument.

Bechet hade ursprungligen klarinetten som sitt huvudinstrument och han ansågs som en av de absolut bästa under årtionden. Det är emellertid som mästare på sopransaxofon han har blivit mest känd. Framförallt kännetecknas hans stil av långt driven improvisationsförmåga och ett starkt vibrato. I en del inspelningar ledde hans dominanta spelstil till en mindre lyckad konflikt med den i äldre jazz traditionellt ledande trumpetstämman, även om en trumpetare som Tommy Ladnier lyckades anpassa sig väl till Bechets auktoritativa spelsätt.

Bechet var en något orolig ande, som inte var nöjd med att vara på samma plats någon längre tid. Redan innan han lämnade hemstaden vid 20 års ålder hade han vant sig vid turnerande. Han hade Chicago, New York och Europa som bas för sina olika utflykter och 1950 bestämde han sig för att slå sig ned i Paris.

Hans mest kända komposition är Petite Fleur.

Kort före sin död dikterade han sin självbiografi Treat it Gentle.

Bechet uppträdde i Sverige 1929 som medlem i en revyorkester på Cirkus, Stockholm, 1949 som solist, bland annat tillsammans med Arne Domnérus, och 1951 som solist vid konserter med bland andra Stan Getz.

Referenser

Externa länkar 

The Sidney Bechet Society, Ltd.
Inspelningar på Archive.org.

Amerikanska jazzmusiker
Amerikanska klarinettister
Amerikanska saxofonister
Män
Födda 1897
Avlidna 1959
Personer som avlidit på sin födelsedag
Gerry Mulligan

Gerry Mulligan, född 6 april 1927 i Queens, New York, död 20 januari 1996 i Darien, Connecticut, var en amerikansk jazzmusiker, kompositör och arrangör.

Mulligan var en mångsidig musiker, som spelade bland annat piano och klarinett, men han var framför allt känd för sitt spel av barytonsaxofon. Under sina tidigare år som musiker var han känd framför allt som arrangör.

1952 bildade han tillsammans med Chet Baker en kvartett, Gerry Mulligan Quartet, som gjorde stor succé och kan sägas vara ett bra exempel på vad som kom att kallas West Coast jazz. På grund av Mulligans drogmissbruk överlevde inte kvartetten mer än ett år.

Under sitt fortsatta liv turnerade Mulligan med Dave Brubeck, Thelonious Monk, Chet Baker, Stan Getz och Zoot Sims och en lång rad av andra.

Externa länkar

Födda 1927
Avlidna 1996
Amerikanska jazzsaxofonister
Amerikanska jazzkompositörer
Män
Personer från Queens
Zoot Sims

John Haley "Zoot" Sims, född 29 oktober 1925 i Inglewood i Kalifornien, död 23 mars 1985 i New York i New York, var en amerikansk jazzmusiker, saxofonist.

Sims familj var engagerade i vaudeville och sonen kom i kontakt med uppträdanden och musik och lärde sig att spela både trummor och klarinett vid tidig ålder.

Sims utvecklade sig till att bli en nytänkare när det gällde tenorsaxofonen, och han spelade med ett antal av de mest kända orkesterledarna: Benny Goodman, Artie Shaw, Woody Herman och Buddy Rich. Han hade då och då ett eget mindre band och turnerade också tillsammans med bland andra vännerna Gerry Mulligan och Al Cohn.

Vid slutet av sin karriär spelade Sims in skivorna The Sweetest Sounds och In a Sentimental Mood tillsammans med svenske gitarristen Rune Gustafsson.

Kuriosa

Saxofonisten Zoot i TV-serien Mupparna (1976-81) är döpt efter Zoot Sims.

Födda 1925
Avlidna 1985
Amerikanska jazzmusiker
Amerikanska saxofonister
Män
Personer från Inglewood, Kalifornien
Djurrättsaktivism

Djurrättsaktivism eller djuraktivism är en typ av politisk aktivism för djurs rättigheter.

Verksamheter 
Djurrättsaktivism kan innebära flygbladsutdelning, fredliga demonstrationer, lobbyism och andra lagliga åsiktsyttringar, men kan även innebära och olagliga manifestationer och aktioner, med attentat mot pälsfarmer, mejerier, laboratorier med djurförsök med mera. Djurrättsaktivismen är till stora delar en utomparlamentarisk rörelse. Organisationer som Förbundet Djurens Rätt arbetar med till exempel flygblad och opinionsbildning, samt påverkan av politiker.

Vissa grupper har tillämpat olika former av sabotage, ofta i syfte att åsamka ekonomisk skada. Dessa sabotage har oftast riktat sig mot slakt och charkindustrin, pälsbutiker och pälsdjursuppfödare. Så kallade fritagningar, där man olovligen tar eller släpper ut djur från farmer eller uppfödare, förekommer även ibland. 

Tidigare användes i medierna uttrycket "militant vegan" om djurrättsaktivister men detta har numera i stort sett upphört.

Svenska grupper 
I Sverige finns olika grupper som arbetar med djurrättsaktivism, några av dessa är:
 Förbundet Djurens Rätt, arbetar med lagliga metoder och tar avstånd från olagliga aktioner.
 Djurens befrielsefront, deras arbete utgörs av direkt olagliga aktioner som sabotage (skadegörelse) och fritagningar (stöld/olaga intrång/egenmäktigt förfarande etc). Djurens befrielsefront är ingen organisation i traditionell mening, utan snarare ett namn som enskilda eller grupper av aktivister kan använda sig av om de agerar i enlighet med den officiella plattformen.
Djurrättsmilisen, autonomt militant nätverk som utför betydligt grövre brott "för djuren". 
 Djurrättsalliansen använder sig av lagliga metoder, men stödjer även de som använder sig av olagliga metoder.
 Djurfront fokuserar på radikala aktioner och demonstrationer.
Djurens revolt, Västmanland-baserad grupp

Utländska grupper 
Animal Liberation Front
Anonymous for the Voiceless
Compassion Over Killing
Direct Action Everywhere
 Mercy For Animals
People for the Ethical Treatment of Animals
Sea Shepherd
Stop Huntingdon Animal Cruelty
The Save Movement

Kända djurrättsaktivister 
 Brigitte Bardot
 Barry Horne
 Ingrid Newkirk
Dr Jane Goodall
 Jill Phipps
 Rod Coronado
 Ronnie Lee
 Savitri Devi
 Pamela Anderson

Se även 

 Djurrätt
 Djurrättsmilisen
 Djurvälfärd
 Djurskydd
 Djurstudier
 Vegetarian
 Vegan

 Naturrätt
 Speciesism
 Ekoterrorism
 Ekosabotage
 Direktaktion
 Earth Liberation Front
 Djurrättspartier

 Grön Anarkism
 Anarko-primitivism
 Ekofascism
 Jainism
 Grön ideologi
 Djupekologi

Källor
Archie Shepp

Archie Shepp, född 24 maj 1937 i Fort Lauderdale Florida, är en amerikansk jazzsaxofonist.

Shepp växte upp i Philadelphia, Pennsylvania, där han studerade piano, klarinett och altsaxofon innan han övergick till tenorsaxofon. Shepp studerade drama vid Goddard College 1955-1959 men valde därefter att satsa helt på en professionell musikkarriär. Han har gjort inspelningar tillsammans med bl.a. John Coltrane, Bill Dixon, Cecil Taylor och Phish.

Den musikgenre som Shepp brukar sorteras in under kallas frijazz. Med skivor som A Sea of Faces (1975) har han vunnit en central plats i jazzens "Hall of Fame".

Externa länkar
 Officiell webbplats

Amerikanska jazzsaxofonister
Födda 1937
Män
Levande personer
Personer från Fort Lauderdale
Lista över listor över öar

Detta är en lista över listor över öar i världen, grupperade efter kontinenter, oceaner, och andra klassificeringar.

Öar efter land

Asien 
 Lista över öar i Indien
 Lista över öar i Kina
 Lista över öar i Hongkong
 Lista över öar i Malaysia
 Lista över öar på Singapore
 Lista över öar i Vietnam

Europa 
 Lista över öar i Albanien
 Lista över öar i Danmark
 Lista över öar på Färöarna
 Lista över öar i Estland
 Lista över öar i Finland
 Lista över öar i Grekland
 Lista över öar på Island
 Lista över öar i Kroatien
 Lista över öar i Norge
 Lista över öar i Skottland
 Lista över Shetlandsöarnas öar
 Lista över öar i Sverige
 Lista över öar i Tyskland

Nordamerika 
 Lista över öar i Costa Rica
 Lista över öar i Honduras
 Lista över öar i Mexiko
 Lista över öar i Nicaragua
 Lista över öar i Panama
 Lista över öar i USA
 Lista över öar på Puerto Rico

Oceanien 
 Lista över öar i Australien
 Lista över öar på Nya Zeeland

Öar efter hav 
 Lista över öar i Atlanten
 Lista över öar i Indiska oceanen
 Lista över öar i Medelhavet
 Lista över öar i Norra ishavet

Andra listor över öar 
 Lista över arkipelager efter antal öar
 Lista över världens största öar
 Lista över öar efter folkmängd

Öar
Listor över öar
Ljudkomprimering

Ljudkomprimering är att minska informationsmängden som beskriver ljud.

När man digitaliserar ljud, samplar, läser man av signalen från exempelvis en mikrofon vid vissa tillfällen, till exempel regelbundet 44100 gånger per sekund (CD-kvalité) för att uppfylla Nyquistkriteriet. Med en samplingskvalité på 16 bit per samlingstillfälle och per kanal i stereo blir det 2·16·44100 = 1,4 Mbit/s = 176 kB/s. (Information anges ofta med enheten byte (B), 1 byte = 8 bit.)

För att göra ljudfiler mer hanterbara vill man ofta komprimera dem. Det finns två varianter, med och utan kvalitetsförlust.

Med kvalitetsförlust 
Vid så kallad destruktiv komprimering av ljud letar man efter en uppsättning sinus-kurvor som kombinerat liknar den ursprungliga samplingen. Målsättningen är att reducera den mängd data som krävs för att beskriva ljudet utan att kvalitetsförlusten blir alltför stor. Även om destruktiv komprimering - precis som namnet antyder - alltid rent tekniskt leder till en kvalitetsförlust, påverkar destruktiv komprimering ljudkvalitén avsevärt mycket mindre negativt än en motsvarande sänkt samplingsfrekvens.

Exempel på ljudformat som använder destruktiv komprimering är bland annat MP3, AAC och Ogg Vorbis.

När det gäller det populära ljudformatet MP3 anses det att man utan alltför stor kvalitetsförlust kan komprimera originalljudet till ca 1/10 av den ursprungliga storleken. Detta motsvarar ungefär en bithastighet på 128 kbit/s (kan även skrivas 128 kbps eller 16 kB/s).

Utan kvalitetsförlust 
Här letar man igenom filer och söker efter återkommande mönster och komprimerar enligt mer traditionella metoder. Denna teknik används i bland annat FLAC.

Denna sorts komprimering (med eller utan kvalitetsförlust) ska inte blandas ihop med den ljudkomprimering som görs med hjälp av en Kompressor (ljudteknik) som används för att jämna ut volymskillnader vid framställning och produktion av musik.

Ljudteknik
347

347 (CCCXLVII) var ett normalår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Vid konciliet i Sardica försöker man lösa den arianska kontroversen. Man lägger också grunden för regelverket för biskopar.
 Några östliga biskopar lämnar konciliet i Sardica och håller istället konciliet i Philippopolis. Där bannlyser de påven Julius I och därför permanentas den arianska kontroversen.

Födda 
 11 januari – Theodosius I, romersk kejsare.
 Hieronymus, kristen kyrkofader, bibelöversättare och helgon.
 Johannes Chrysostomos, kristen biskop.
 Eunapios, grekisk sofist och historiker.

Avlidna 
du

Externa länkar
Chris Moneymaker

Chris Moneymaker, född 21 november 1975 i Atlanta, är en amerikansk pokerspelare och vinnare av huvudturneringen ($10 000 inköp No limit Texas Hold'em) vid World Series of Poker 2003. Denna vinst ses av många som en i raden av orsakerna till 2000-talets pokerboom.

Moneymaker hade enbart spelat poker på internet innan tävlingen 2003. Han vann sitt inköp till mästerskapet i en satelliturnering på pokersajten Pokerstars. I finalen när han var heads-up mot pokerproffset Sam Farha sägs det att Chris erbjöd Farha att dela på pengarna och bara spela om titeln. Men Farha tackade nej och Chris Moneymaker vann både titeln och förstapriset på $2 500 000. Sam Farha fick $1 300 000 i andrapris. Efter detta tog pokerboomen fart. Följande år, 2004, deltog 2 576 spelare i huvudevenemanget i WSOP, att jämföras med 839 år 2003.

Moneymaker hade kontrakt med Pokerstars fram till slutet av 2020, han spelade namnet Money800.

Finalhanden i WSOP 2003
Moneymakers hålkort: -
Farhas hålkort: -
Flop: -- Chris checkraisar och Sam går all-in, Chris synar
Turn: 
River: 
Resultat: Moneymaker vinner med kåk (fyror och femmor), mot Farhas tvåpar (knektar och femmor).

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Turneringsresultat på Hendon Mob's Poker Database
Team PokerStars-profil

Amerikanska pokerspelare
Världsmästare i poker
Personer i USA under 2000-talet
Personer från Atlanta
Födda 1975
Levande personer
Män