kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Seasons in the Abyss

Seasons in the Abyss är ett musikalbum av det amerikanska thrash metal-bandet Slayer, utgivet den 9 oktober 1990 av Def American Recordings som CD, vinyl och på kassett. På detta album delar Rick Rubin och Andy Wallace ansvaret som producenter tillsammans med bandet. Howie Weinberg mastrade albumet och liksom på de två skivorna innan är Lawrence W. Carroll omslagsillustratör. Gitarristerna Jeff Hanneman och Kerry King stod för låtskrivandet och tillsammans med sångaren Tom Araya även för låttexterna. Seasons in the Abyss skulle visa sig bli Dave Lombardos sista album med Slayer innan han lämnade bandet för nästan tio år och kom tillbaka först år 2001. 

Albumet låg som bäst på plats nummer 40 på amerikanska Billboard-listan och topp 20 på den brittiska försäljningslistan. Titelspåret släpptes som singel och Slayer var i Egypten och spelade in en musikvideo till den. Bland albumspåren finns kända Slayer-låtar som den textmässigt kontroversiella "Dead Skin Mask" som handlar om seriemördaren Ed Gein, och förstaspåret "War Ensemble" som spelades flitigt på MTV:s program Headbanger's Ball. Seasons in the Abyss sålde bra och skivan certifierades med guld av RIAA 9 april 1993.

Låtlista

Medverkande

Slayer 
 Tom Araya – elbas, sång
 Jeff Hanneman – sologitarr, kompgitarr
 Kerry King – sologitarr, kompgitarr
 Dave Lombardo – trummor

Övrig medverkan 
 Rick Rubin – producent
 Andy Wallace – producent, mixning
 Howie Weinberg – mastering
 Lawrence W. Carroll – omslagskonst

Referenser 

Musikalbum 1990
Album av Slayer
Album producerade av Rick Rubin
Jeff Hanneman

Jeffery John "Jeff" Hanneman, född 31 januari 1964 i Oakland, Kalifornien, död 2 maj 2013 i Hemet, Kalifornien, var en amerikansk musiker och gitarrist, samt en av grundarna av thrash metal-bandet Slayer.

Under sina uppväxtår i Los Angeles influerades Hanneman av punken vilket var en starkt bidragande orsak till Slayers snabba och aggressiva sound. Han skrev flertalet av Slayers mest kända låtar såsom "Angel of Death", "Raining Blood", "War Ensemble" och "Seasons in the Abyss". Hanneman hade sin egen gitarrmodell, "The ESP Jeff Hanneman signature model".

I början av 2011 drabbades Hanneman av nekrotiserande fasciit. Han spelade sin sista konsert med Slayer i Indio den 23 april 2011 och ersattes därefter av Exodus-gitarristen Gary Holt. Hanneman avled 2 maj 2013 på ett sjukhus i Kalifornien sedan han drabbats av leversvikt. Den officiella dödsorsaken var alkoholrelaterad skrumplever.

Källor

Fotnoter

Webbkällor 
 Knac.com: Intervju med Jeff Hanneman Läst 4 juli 2011.

Externa länkar

Slayer
Födda 1964
Avlidna 2013
Amerikanska metalgitarrister
Amerikanska låtskrivare
Män
Personer från Oakland
Social ekonomi

Social ekonomi avser organiserade verksamheter som primärt har samhälleliga ändamål, bygger på demokratiska värderingar och är organisatoriskt fristående från den offentliga sektorn. Begreppet social ekonomi har använts en längre tid inom EU, men är relativt nytt och mindre välkänt i Sverige, som började använda begreppet i och med medlemskapet i EU. 

Sociala ekonomin omfattar verksamheter som har allmännytta eller medlemsnytta, inte vinstintresse, som främsta drivkraft 
. Det skiljer den från exempelvis privatföretagens verksamheter. Den sociala ekonomin kan ses som det arbete som sker inom den ideella sektorn i ekonomiska föreningar och kooperativ och som alltså är varken privat eller offentlig. Inom sociala ekonomin studeras dynamiken mellan denna typ av verksamhet och den offentliga och privata samt hur nya möjligheter kan skapas för att lösa olika uppdykande samhällsutmaningar.

Andra begrepp som är relaterade till social ekonomi är Idéburen organisation, tredje sektorn och civila samhället.

Källor

Externa länkar
Forum för Frivilligt Socialt Arbete
Coompanion - Kooperativ utveckling Sverige
SERUS - Social Ekonomi och Regional Utveckling i Skandinavien
SLUP.SE Föreningen Stockholms läns utvecklingspartnerskap för den sociala ekonomin
Social ekonomi
Divine Intervention

Divine Intervention är Slayers sjätte studioalbum, utgivet den 3 oktober 1994. Det är det första albumet med trummisen Paul Bostaph.

Låten "SS-3" beskriver mordet på Böhmen-Mährens riksprotektor Reinhard Heydrich 1942. 

Seriemördaren Jeffrey Dahmers sinne framställs i låten "213". (213 var rumsnumret på Dahmers lägenhet i Oxford apartments i Milwaukee i Wisconsin.) En strof lyder "The excitement of dissection is sweet, my skin crawls with orgasmic speed".

Låtförteckning

Källor
Slayer – Divine Intervention Alex Henderson. Allmusic. Läst 15 december 2016.

Album producerade av Rick Rubin
Musikalbum 1994
Album av Slayer
Dave Lombardo

Dave Lombardo, född 16 februari 1965 i Havanna, Kuba, är en amerikansk musiker, mest känd som trummis i thrash metal-bandet Slayer 1981–1986, 1987–1992 och återigen från 2001 till 2013. Han är även trummis i Grip Inc. och Fantômas. Han är känd för sitt snabba fotarbete. Lombardo är sedan 2016 trummis i Suicidal Tendencies. Från mars 2022 är han åter på trumpallen i Testament.

Historia
Dave Lombardo rekryterades 1981 som trummis till det nystartade Slayer av gitarristen Kerry King. Bandets debutalbum Show No Mercy gavs ut 1983 och därpå följde en lång rad album under 1980-talet tills Lombardo valde att lämna Slayer 1992 efter 1991 års Decade of Aggression.

Tillsammans med Waldemar Sorychta bildade Lombardo 1995 groove metal-bandet Grip Inc., som samma år släppte debutalbumet Power of Inner Strength och därefter givit ut ytterligare tre album. Bandets sångare Gus Chambers begick självmord i oktober 2008 och därefter har bandet varit inaktivt.

Från 1998 är Lombardo också medlem i Fantômas, som spelar en form av experimentell/avantgarde-metal, bildad av Mike Patton (även i Faith No More, The Dillinger Escape Plan med fler), basisten Buzz Osborne från Melvins, gitarristen Trevor Dunn från Mr. Bungle och alltså Lombardo från Slayer på trummor. Efter det första självbetitlade albumet som kom 1999 har gruppen givit ut ytterligare fyra album.

2001 återkom Lombardo till Slayer och på 2006 års album Christ Illusion är det han som sköter trummandet. Han avskedades dock från Slayer i februari 2013. Lombardo har också samarbetat med och varit gästmusiker hos en mängd olika band och musiker, bland andra John Zorn och Apocalyptica.

Diskografi

Med Slayer 
1983 – Show No Mercy
1984 – Haunting the Chapel
1985 – Live Undead
1985 – Hell Awaits
1986 – Reign in Blood
1988 – South of Heaven
1990 – Seasons in the Abyss
1991 – Decade of Aggression
2006 – Christ Illusion
2009 – World Painted Blood
2010 – The Big 4 Live from Sofia, Bulgaria

Med Fantômas 
1999 – Fantômas
2001 – The Director's Cut
2002 – Millennium Monsterwork 2000
2004 – Delìrium Còrdia
2005 – Suspended Animation
2005 – Fantômas/Melt-Banana-split

Med Grip Inc. 
1995 – Power of Inner Strength
1997 – Nemesis
1999 – Solidify
2004 – Incorporated
2015 – Hostage to Heaven

Med Testament 
1999 – The Gathering

Övrig medverkan 
1994 – Jesus Killing Machine – Voodoocult 
1999 – Taboo & Exile – John Zorn 
2000 – Xu Feng – John Zorn 
2003 – Reflections – Apocalyptica 
2005 – Apocalyptica – Apocalyptica ("Betrayal/Forgiveness")
2005 – Drums of Death – med DJ Spooky 
2007 – Worlds Collide – Apocalyptica ("Last Hope")

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats

Slayer
Födda 1965
Amerikanska metaltrummisar
Män
Levande personer
Personer från Havanna
Robert Fisk

Robert Fisk, född 12 juli 1946 i Maidstone, Kent, död 30 oktober 2020 i Dublin, Irland, var en brittisk journalist med inriktning på Mellanöstern.

Biografi 
Fisk var Belfastkorrespondent för The Times 1971–1975, Mellanösternkorrespondent för samma tidning 1976–1986, och hade därefter samma position för The Independent. Han flyttade till Beirut 1976, och hade kvar sin lägenhet där fram till sin död. Han rapporterade bland annat från de israeliska och syriska invasionerna av Libanon, afghansk-sovjetiska kriget, Bosnienkriget, Algeriet, revolutionen i Iran, Iran–Irak-kriget, Kuwaitkriget, Kosovokriget, Irakkriget och den palestinska intifadan. Han träffade även och intervjuade Usama bin Ladin flera gånger.

Fisk var även författare, och skrev bland annat boken Pity the Nation om Libanons moderna historia.

Hans artiklar från Mellanöstern översattes regelbundet bland annat för den norska tidningen Klassekampens pappersutgåva.

Bibliografi 
 The Point of No Return : the Strike Which Broke the British in Ulster - 1975
 In Time of War : Ireland, Ulster and the Price of Neutrality 1939-45  - 1983
 Pity the Nation : Lebanon at War - första utgåvan 1990
 The Great War for Civilisation : the Conquest of the Middle East - 2005 (på svenska: Det stora kriget för mänskligheten : kampen om mellanöstern – 2007)

Utmärkelser

Källor

Externa länkar 
"Robert Fisk intervjuad i Sveriges radio", 14 november 2015. Åtkomst 15 november 2015.
 

Födda 1946
Brittiska journalister
Män
Avlidna 2020
Personer från Maidstone
Alumner från Lancaster University
Alumner från Trinity College, Dublin
John Pilger

John Richard Pilger, född 9 oktober 1939 i Sydney, är en australisk journalist och dokumentärfilmare.

John Pilger har en lång karriär som journalist bakom sig, bland annat som krigskorrespondent för Daily Mirror i bland annat Vietnamkriget, Kambodja och Mellanöstern. Bland hans dokumentärfilmer återfinns Year Zero: The Silent Death of Cambodia (1979) om Kambodja under Röda khmererna, Paying the Price: Killing the Children of Iraq (2000) om de internationella sanktionerna mot Irak och Stealing a Nation (2004) om ön Diego Garcias tvångsförflyttade befolkning. Pilger är en uttalad kritiker av USA:s och Storbritanniens utrikespolitik.

Bibliografi i svensk översättning 
 (Den dolda dagordningen, översättning: Hans O. Sjöström, 1999)
 (översättning: bl.a. Eva X Moberg)
 (Friheten får vänta, översättning: Hans O. Sjöström, 2007)
 (översättning: Per Nyqvist)

Filmografi i urval

Priser och utmärkelser 
2001 – Monismanienpriset
2003 – Sofie-priset

Externa länkar 

  

 
 John Pilgers sida hos Daily Mirror 
 

Australiska journalister
Personer från Sydney
Födda 1939
Levande personer
Män
Lista över självständiga stater

I denna lista över självständiga stater ingår:
de  193 medlemsstaterna i FN där sex saknar fullt erkännande av det internationella samfundet: Armenien, Cypern, Israel, Kina, Nordkorea och Sydkorea
 Vatikanstaten (Heliga stolen) som har fullt erkännande av det internationella samfundet.
Dessutom finns det 4 länder som inte är medlemmar i FN men har fler än 20 länder som ger staten erkännande: Kosovo, Västsahara, Taiwan (Republiken Kina) och Palestina (som är FN-observatör)

Bland de som inte ingår finns bland andra
6 stater som inte är medlemmar i FN och bara har enstaka länder som erkänner dem som självständiga, se Lista över stater som saknar fullt internationellt erkännande
 Den suveräna militära hospitalsorden av sankt Johannes av Jerusalem, av Rhodos och av Malta (Malteserorden) erkänns som suverän men har de facto inget territorium. "Malteserorden" har diplomatiska relationer med 104 länder.

Lista över självständiga länder enligt ISO 3166-1

Se även

ISO 3166
Enhetsstat
Federation
Konfederation
Lista över stater som saknar fullt internationellt erkännande
Associerad stat
Avhängiga territorier
Autonom region
Särskild ekonomisk zon
Demilitariserad zon
Mikrostat
Mikronation (skenstat)
Lista över väpnade konflikter i Europa efter 1989
Lista över statsöverhuvuden
Lista över historiska länder och riken
Lista över nationalflaggor
Lista över riksvapen
Lista över länder efter folkmängd
Lista över länder efter yta
stat, land, nation

Referenser

Noter

Självständiga stater
Smedjebacken-Boxholm Stål AB

Smedjebacken-Boxholm Stål AB, eller SmeBox, var ett tidigare svenskt stålföretag, som bildades 1981 efter det att  Smedjebackens Valsverks AB köpt Boxholms AB:s ståltillverkning. År 1988 köpte konkurrenten Welbond (namnändrat 1989 till Fundia AB) Smedjebacken-Boxholm Stål.

Historik
Smedjebacken-Boxholm Stål bildades efter att ägarna till Boxholm respektive Smedjebackens Valsverk (Iggesund och Ratos) i juni 1981 låtit utreda ett samgående mellan bolagen. Resultatet blev att Smedjebackens Valsverk i slutet av året köpte ståldelen av Boxholms AB med undantag för kalldraget.

År 1987 beslutade handelsstålsföretaget SSAB att upphöra med tillverkningen av så kallade "långa produkter", det vill säga armeringsstål och stångstål. Ett avtal träffades då med Smedjebacken-Boxholm Stål, som under en övergångstid skulle överta försäljningen av stångstålet från ett av valsverken i Luleå och armeringsstålet från Domnarvet i Borlänge. Smedjebacken-Boxholm Stål köpte också SSAB:s anläggningar för armeringsmanufaktur i Luleå och Domnarvet. I och med att SSAB upphörde med tillverkningen av armeringsstål, kunde denna verksamhet utökas avsevärt vid anläggningen i Smedjebacken. 

Samma år förvärvades Smedjebacken-Boxholm Stål av Welbond, ägare till Halmstads Järnverk och Forsbacka Järnverk. Division Bygg, som bildats i Smedjebacken 1986 för samordna tillverkning och försäljning av armeringsprodukter, stålpålar och svetsade fackverksbalkar, överfördes till största delen därmed till Halmstads Järnverk under det nya namnet Fundia Bygg AB. Welbond ändrade samtidigt namn till Fundia AB, och verksamheten inom Smedjebacken-Boxholm Stål blev dotterbolag med namnet Fundia Steel AB (senare namnändrat till Fundia Special Bar AB).

Källor

Boxholms kommun
Företag i Smedjebackens kommun
Ej längre existerande svenska ståltillverkare
Romerska senaten

Romerska senaten (från latin senatus, 'de äldres råd', av senex, 'gammal') var en av de centrala statsorganen i antikens Rom.

Bakgrund 
Senaten bestod ursprungligen av huvudmännen, patres, för de patriciska familjerna, vilka sägs ha insatts av Romulus och Remus, för att utgöra ett hundramannaråd (latin centumviri) åt kungen i viktiga angelägenheter. Om senaten under Roms kungatid vet man mycket litet. Vid romerska republikens införande år 509 f.Kr. bestod den av 300 medlemmar (senatorer), bland vilka man skilde på senatorer av de ursprungliga patriciska släkterna (patres maiorum gentium) och senatorer av de plebejiska släkter (patres minorum gentium), som efteråt införlivats med den romerska staten; dock nämns de senare först år 401 f.Kr.  

Den republikanska senaten var formellt endast rådgivande, men dess beslut kunde sällan ifrågasättas, särskilt i utrikespolitiken. Senatorer kunde få avgörande inflytande över statsangelägenheter eftersom de ofta satt på livstid, till skillnad från exempelvis de högsta ämbetsmännen konsulerna, som styrde på ettårsperioder. I den tidiga republiken valdes senatorerna av konsulerna, men efter omkring 315 f.Kr. istället av censorerna, vilka nästan per automatik tillsatte alla före detta högre statsämbetsmän. Under Sulla gjordes val till quaesturen att man automatiskt upptogs i senaten; han höjde dessutom senatorernas antal till 600. 

Julius Caesar fråntog senaten det mesta av dess verkliga makt och höjde även antalet medlemmar ännu en gång till 900, men de återställdes till 600 av Augustus. Augustus valde även att (till namnet) dela makten mellan senaten och sig själv, och dess makt ökade igen då den romerska folkförsamlingen försvann och senatsbesluten därmed erkändes som lag under efterträdaren Tiberius. Under denna tid blev senatorerna ett särskilt stånd (ordo senatorius) med krav på en förmögenhet om minst en miljon sestertier. Dock minskade senatens makt successivt under kejsartiden, dels genom kejsarnas ökade makt och dels genom det romerska riddarståndets nya civila och militära karriärmöjligheter. 

Under 300-talet försjönk senaten till att bli staden Roms lokala styrelse. I denna ställning levde den vidare även efter romarrikets fall och under de germanska kungar som härskade efteråt; den omnämns sista gången 580 e.Kr. Den parallella senaten som kejsar Konstantin skapade i Konstantinopel fortlevde ända till stadens fall 1453.

Bilder

Referenser 

Romersk politik
Romerska senaten
Samuel Giers

Carl Samuel Giers, född 12 februari 1980 i Gagnefs församling, Kopparbergs län, är en svensk trumslagare som spelar i bandet Viktor & the Blood sedan 2013. Tidigare spelade han i Borlängebandet Mando Diao.

Giers är uppvuxen i Gagnef med mor, far och två bröder. Han blev tidigt intresserad av musik och spelade som yngre trummor i ett death metal-band. Giers och Gustaf Norén, en av sångarna i Mando Diao, har känt varandra sedan barnsben. Under gymnasiet gick Giers en estetisk linje i Falun och lärde där känna Carl-Johan Fogelklou. Han spelade trummor i lo-fi popbandet Cone Whaley i Falun.

Mando Diao (som då gick under namnet Butler) erbjöd Giers och Fogelklou plats i bandet. Giers fick dock sparken från bandet i april 2011. Själv har han sagt att det var oförklarligt varför han fick sparken.

Fotnoter

Referenser 

Födda 1980
Svenska trummisar
Män
Levande personer
Personer från Gagnefs kommun
Bernard Lagat

Bernard Lagat, född 12 december 1974 i byn Kaptel nära Kapsabet i Kenya, är en kenyansk-amerikansk friidrottare som tävlar i medeldistanslöpning. Han har sedan 2000 vunnit tolv medaljer – varav fem guld – vid VM, inomhus-VM och OS. Från och med 2005 tävlar han för USA.

Biografi
Lagats genombrott kom när han vid Olympiska sommarspelen 2000 blev bronsmedaljör på 1 500 meter på tiden 3.32,44. Han blev året efter silvermedaljör på 1 500 meter vid VM i Edmonton efter Hicham El Guerrouj. Vid Afrikanska mästerskapen 2002 vann han guld på samma distans.

Under 2003 blev han silvermedaljör på 1 500 meter vid inomhus-VM i Birmingham på tiden 3.42,61, denna gång var det fransmannen Driss Maazousi som blev hans överman. 

Under år 2004 blev han världsmästare inomhus på 3 000 meter vid VM i Budapest. Han deltog även vid Olympiska sommarspelen 2004 där han slutade på andra plats på 1 500 meter efter El Guerrouj. 

Efter OS valde han att byta medborgarskap till amerikan och han missade därför VM i Helsingfors 2005. Han var tillbaka till VM 2007 då han vann guld både på 1 500 meter och på 5 000 meter. Han blev den förste manlige friidrottaren i ett VM att lyckas med den bedriften. 

Han var en av favoriterna till guldet vid Olympiska sommarspelen 2008 men blev bara nia på 5 000 meter och på 1 500 meter blev han utslagen redan i semifinalen. Medaljör blev han emellertid vid VM 2009 där han inte kunde försvara sitt VM-guld på 1 500 meter och slutade på tredje plats. Inte heller lyckades han att försvara sitt guld på 5 000 meter där han blev tvåa bakom Kenenisa Bekele.

2011 tog Lagat silver vid 1 500 på VM. Både 2010 och 2012 vann han guld på 3 000 meter på inomhus-VM.

Personliga rekord 
 800 meter – 1.46,00
 1 500 meter – 3.26,34 (2:a genom alla tider)
 1 mile – 3.47,28
 3 000 meter – 7.29.00 (inomhus 7.32,43)
 5 000 meter – 12.54.12

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Olympiska silvermedaljörer 2004
Olympiska bronsmedaljörer 2000
Kenyanska medeldistanslöpare
Födda 1974
Amerikanska medeldistanslöpare
Världsmästare på 1 500 meter löpning
Världsmästare på 5 000 meter löpning
Män
Levande personer
Kenyanska olympiska silvermedaljörer
Kenyanska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från USA
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Kenya
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Kenya
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Elyse Pahler

Elyse Marie Pahler, född 24 april 1980, död 22 juli 1995, blev sommaren 1995 mördad och "offrad till Satan" i närheten av San Luis Obispo, Kalifornien.

De tre tonåringarna Roger Casey (17), Jacob Delashmutt (16) och Joseph Fiorella (15) rövade bort Elyse Pahler från hennes bostad och förde henne till en öde skogsglänta, där de våldtog henne. Därefter ströp de henne och överöste henne med knivhugg i bröst, hals och nacke. De skall även ha återvänt till mordplatsen och sexuellt skändat hennes döda kropp.

Pahlers kropp hittades inte förrän efter åtta månader, den 14 mars 1996, då den äldste av förövarna, Casey, trädde fram och pekade ut platsen för polisen. De tre tonåringarna åtalades för mord och förklarade sig skyldiga. De tre avtjänar för närvarande 25 år till livstid.

Pahlers föräldrar påstod att de tre ynglingarna hade inspirerats att mörda Elyse efter att ha lyssnat på thrash metal-gruppen Slayers låttexter. Föräldrarna stämde Slayer inför domstol, men åtalet ogillades.

Externa länkar
 The Elyse Marie Pahler Foundation

Födda 1980
Avlidna 1995
Personer som blivit mördade i USA
Kvinnor
Avlidna i barndomen
San Luis Obispo

San Luis Obispo (IPA: [sæn ˈluɪs əˈbɪspoʊ]) är en stad i San Luis Obispo County i sydvästra Kalifornien i USA, ungefär mittemellan Los Angeles och San Francisco. Invånarna kallar ofta staden för "SLO" eller bara "San Luis".

San Luis Obispo är en av Kaliforniens äldsta städer och allting började med att Fader Junípero Serra grundade kyrkan Mission San Luis Obispo de Tolosa 1772, i en Chumashby vid namn Tilhini. Kyrkan döptes efter sankt Louis, en biskop från Toulose i Frankrike. Staden hade 44 174 invånare 2000.

Staden var den sista staden i USA att använda gas i sina gatlampor sedan elektricitet blev standarden.

Bergskedjan Santa Lucia-bergen sträcker sig mot nordväst från San Luis Obispo till Monterey.

2001 spelade den svenska gruppen Roxette in videon till låten The Centre of the Heart på restaurangen och hotellet Madonna Inn i San Luis Obispo.

En känd person som föddes i San Luis Obispo är Zac Efron.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Kalifornien
Orter grundade 1772
Diabolus in Musica

Diabolus in Musica är Slayers sjunde studioalbum, utgivet den 9 juni 1998. Soundet påminner mer om Nu-Metal än thrash.

Låtlista

Japanska utgåvan

Musiker
 Tom Araya – elbas, sång
 Jeff Hanneman – gitarr
 Kerry King – gitarr
 Paul Bostaph – trummor

Musikalbum 1998
Album av Slayer
Album producerade av Rick Rubin
Karups kommun

För den avskaffade svenska kommunen, se Karups landskommun.

Karups kommun var 1970-2006 en kommun i Viborg amt, Danmark. Från 1 januari 2007 ingår den i Viborgs kommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Viborgs kommun
Kjellerups kommun

Kjellerups kommun var en kommun i Viborg amt i Danmark. Den ingår sedan 2007 i Silkeborgs kommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Silkeborgs kommun
Viborgs kommun

Viborgs kommun är en kommun i Region Midtjylland i Danmark. Före regionreformen 2007 var Viborg en kommun i Viborg amt.

Borgmästare

Referenser

Kommuner i Region Mittjylland
Ålestrups kommun

Ålestrups kommun (danska Ålestrup Kommune eller Aalestrup Kommune) var fram till kommunreformen 2007 en kommun i Viborg amt i Danmark. Kommunen är numera en del av Vesthimmerlands kommun i Region Nordjylland.

Tidigare kommuner i Danmark
Vesthimmerlands kommun
Thisteds kommun

Thisteds kommun är en kommun i Region Nordjylland i Danmark. Huvudort är Thisted.

Thisteds kommun utökades vid kommunreformen 2007 genom att Hanstholms och Sydthy kommuner lades till den redan existerande Thisteds kommun.

Administration 
Byrådet är Thisteds högsta beslutande organ och innehåller 27 medlemmar. Det finns fem så kallade "udvalg", som kan ses som olika förvaltningar. Dessa är: Ekonomiförvaltningen, Barn- familj- och kulturförvaltningen, Social- och sundhetsförvaltningen, Omsorgsförvaltningen samt Miljö- och teknikförvaltningen.

Vänorter 
  Loimaa
  Mosfellsbær 
  Skien
  Uddevalla

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Region Nordjylland
Game Boy Camera

Game Boy Camera, i Japan känd som , är ett Nintendo-tillbehör från 1998 till den bärbara spelkonsolen Game Boy. Den är även kompatibel med Game Boy Pocket, Game Boy Color, Super Game Boy och Game Boy Advance. Kameran kan ta enkla, gryniga, svart-vita bilder med hjälp av Game Boy-konsolens färgpalett på fyra färger. Det går att med Game Boy Printer, en skrivare till Game Boy, skriva ut bilder som tagits med Game Boy Camera.

Game Boy Camera finns i fem olika standardfärger: blå, grön, röd, gul och genomskinlig lila. Den sistnämnda släpptes dock enbart i Japan. Det fanns också en begränsad upplaga som var guldfärgad och baserad på Nintendo 64-spelet The Legend of Zelda: Ocarina of Time, och som enbart såldes i USA via tidningen Nintendo Power.

Game Boy