Soulmusik

Soulmusik är en amerikansk musikgenre som utvecklades ur bluesen och gospeln i USA under 1950- och 60-talen och som sedan dess influerat en rad andra populära musikstilar. Soul är en sammansmältning av två av den svarta musiktraditionens mest bärande grenar – sakral gospel och profan rhythm & blues. Bland kända soulartister märks James Brown (The Godfather of Soul), Aretha Franklin, The Temptations, Wilson Pickett, Ray Charles, Sam Cooke, Marvin Gaye, Al Green, Otis Redding, Smokey Robinson, The Four Tops och Curtis Mayfield.

Historik

1950-talet 
Framväxten av soulmusik ur rhythm and blues och gospel på 1950-talet räknas mer som en skiftning av texternas betoningar än en ändring av de musikaliska elementen i gospelmusiken som det ibland påstås. Termen kom att användas av ett flertal gospelband under 1940- och 1950-talet, bland annat bandet Soul Stirrers. Det som främst skiljde gospel från soul var att de sångtekniker som använts i gospeln för att tidigare uttrycka sin spiritualitet användes nu istället för att förstärka och uttrycka tillgivenhet och passion i en sekulär kontext. Texterna kunde gå utanför de religiösa ramarna, vilket gjorde att till exempel mer sexuella eller kärleksfulla betoningar framträdde. 

Clyde McPhatter var den första rhythm and blues-artisten som fick uppmärksamhet för denna teknik och var frontman för många inspelningar under 1950-talet med Billy Ward and his Dominoes. Ray Charles inspirerades av McPhatters innovationer och gjorde en serie inspelningar i mitten av 1950-talet för vilka han har kommit att anses vara den första soulartisten. Charles var den som på allvar sekulariserade gospelmusiken och hans genombrottslåt "What'd I Say" (1959) är ett bra exempel på gospelns växelsångsteknik kombinerad med en sexuellt laddad låttext.

1960-talet 
Under 1960-talet syntes en dramatisk ökning i gospel-influerade inspelningar. Artister, låtskrivare och skivbolag började skapa ett mer definierat sound som kom att representeras av samlingsnamnet soul. Tidiga verk som "Cry to Me" (1962) av Solomon Burke, "These Arms of Mine" (1963) av Otis Redding och "I Found a Love", (1962) av The Falcons spelades in på independentbolag som Atlantic records och Stax records, samt marknadsfördes senare mot en stor afroamerikansk publik. Kombinerad med tidigare stilbildare såsom Ray Charles, Sam Cooke och James Brown fick genren ett definierat sound under denna period. 

När termen soulmusik blev mer mainstream, bröt sig den afroamerikanska populärmusiken loss från 1950-talets rhythm-and-blues och skapade ett mer distinkt sound. Det uppstod två huvudriktningar inom genren under 1960-talet. Det var därför just denna kom till staden: en "down-home" eller Memphis-soul som var en söderninfluerad, råare gren. Den distribuerades främst av Stax och Atlantic. Den andra grenen var en mer dansant “uptown”- eller Motownsoul identifierad med Motown records från Detroit. 
I kombineration med livssituationen med det politiska förtrycket av afroamerikaner under 1960-talet utvecklades även soulen som uttrycksform till att känna social och kulturell solidaritet samt hade stark anknytning till Medborgarrättsrörelsen.

Soulmusikhistorikern Michael Harlambos förklarar det på följande sätt: "Reflecting and encouraging black pride, soul is an important psychological component of the black struggle. It is a diffuse, almost mystical concept, and its emphasis on subjective qualities – you have to feel it – encourages emotial commitment to it...Its diffuseness allows all black Americans to identify and associate with it and so with each other"

1970-talet och framåt 
Under 1970-talet och framåt hade skivindustrin och försäljningen av LP-skivor sin storhetstid. Däremot började soulens absolut största fäste att avta. Artister som James Brown och Sly Stone utvecklade till exempel funkmusiken som är kraftigt inspirerad av Soulen och den har även haft kraftiga influenser i all Rhythm and Blues under 1970-,80- och 90-talet. En rad andra uppsjöar av stilar har sprungat ur Soulen, därbland disco och hiphop.

Idag 
Flera subgenrer som ändå definieras som "klassiska soul"-genrer har tagit vid.  Exempel på dessa är: Philadelphia soul, southern soul, Memphis soul, psychedelic soul och northern soul.

Kännetecken 
Soul definieras av så kallad call and response-teknik som även används i gospel, vilket betyder att ledsångaren exempelvis ropar en fras och publiken, kören eller musikerna aktivt svarar. Soulen förknippas även med jazztermen sväng (eng = "groove") vilket kan förklaras som att framförandet är passionerade samt att själva utövandet skapar en "kraft" som får lyssnaren att röra på sig. Många har försökt förklara vad sväng egentligen är, men den flora av olika förklaringar som både musiker och lyssnare ger, antyder att vi inte bedömer graden av sväng genom medveten analys utan genom omedvetna perceptionsprocesser. Det resulterar i att vi får en känsla som går att känna utan att förklara. Soul handlar mycket om att skapa gemenskap genom att tillsammans hitta den "kraften" i musiken. Mycket talar oavsett för att det har samband med ett speciellt sätt att framföra musiken på snarare än en speciell typ av genre. 

Soul representerar främst afroamerikansk kultur och har genom historien varit ett genom musik, sammanförande hjälpmedel för afroamerikansk politik och nationalism. 

Vanliga instrument är trummor, piano, elgitarr, bas och blåsinstrument (trumpet, saxofon, trombon) samt sång och kör.

Artister 

King/Polydor  Records
 James Brown 
Atlantic Records
 Aretha Franklin 
 Wilson Pickett
 Joe Tex
 Percy Sledge
 Sam and Dave
 Ray Charles 
 Otis Redding 
 Solomon Burke 
 Donny Hathaway
Stax Records
 Soul Children
 Johnnie Taylor
 The Dramatics
 The Staple Singers
 Eddie Floyd
 Rufus Thomas 
 Carla Thomas
 Booker T. & the M.G.'s
 Isaac Hayes
Curtom Records
 Curtis Mayfield 
 The Impressions
Hi Records
 All Green
 Willie Mitchell (musiker)
Goldwax Records

 James Carr
Philadelphia International
 The O'jays 
 Harold Melvin och The Bluenotes
 Billy Paul
 Patti LaBelle 
Specialty/RCA
 Sam Cooke
Motown
 The Temptations
 The Miracles
 Marvin Gaye
 The Four Tops
 Gladys Knight och The Pips
 Martha Reeves och The Vandellas
 Diana Ross och The Supremes
 The Isley Brothers
 Tammi Terrell
 Stevie Wonder
 The Jackson 5

Svenska soulmusiker 

Huvudartikel: Svensk soul

 Albin Gromer
 Aleks
 Andreas Aleman
 Awa Manneh
 Björn Skifs
 Christoffer Hiding
 Dilba
 Dirty Loops
 Eric Gadd
 Fatima
 Ida Sand
 Janice

 Jasmine Kara
 Kaah
 Kim Cesarion
 Kristin Amparo
 Mapei
 Sabina Ddumba
 Samuel Ljungblahd
 Seinabo Sey
 Stephen Simmonds
 Tingsek
 Titiyo

Se även 
 Afroamerikansk musik
 R&B
 Soul jazz
 Gospel
 Blues
 Funk
 Motown
 Northern Soul
 Hip Hop

Källor

 
Afroamerikansk musik
Populärmusik