kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aall

Aall var en ansedd norsk familj, som ursprungligen lär härstamma från Jylland. Dess förste norske medlem kom vid 12 års ålder omkring 1714 från London till Norge, slog sig ned som köpman i Porsgrunn och dog 1784. Hans ättlingar var:
 Niels Aall (1769-1854), statsman
 Jørgen Aall (1771-1833), affärsman
 Jacob Aall (1773-1844), statsman
 Hans Jørgen Christian Aall (1806-1840), son till Jakob Aall, amtman
 Anathon Aall (1867-1943), norsk filosof
 Hans Jakob Aall (1869-1946), norsk biblioteksman
 Herman Harris Aall (1871-1958), norsk jurist och sociolog

Referenser 

 Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969, side 51
Norska släkter
Ugglan
Niels Aall

Niels Aall, född den 1 december 1769 i Porsgrunn, död den 23 oktober 1854 i Ulefoss, var en norsk  statsman, bror till Jörgen och Jacob Aall.

Biografi
Aall fick merkantil utbildning i England och Frankrike samt var köpman i Skien, då Norges regent, Kristian Fredrik, 2 mars 1814 kallade honom till regeringsråd. Efter kungavalet i maj samma år blev Aall statsråd och chef för handels- och tulldepartementet. Han arbetade ivrigt för Norges självständighet och var en av de tre, som riksförsamlingen på Eidsvoll förgäves avsände till London för att utverka det nya konungadömets erkännande. Omedelbart efter sin hemkomst avslutade han jämte Jonas Collett konventionen i Moss (14 augusti 1814), och 28 november samma år tog han avsked från statsrådsämbetet. Sedan han 1815 varit stortingsman, deltog han inte vidare i det politiska livet.

Källor

Norska godsägare
Norska Stortingsledamöter
Norges handelsministrar
Norska politiker under 1800-talet
Personer från Porsgrunn
Födda 1769
Avlidna 1854
Män
Ugglan
Jørgen Aall (1771–1833)

Jørgen Aall, född den 22 februari 1771, död den 7 april 1833, var en norsk affärsman, bror till Niels och Jacob Aall.

Aall slog sig 1796 ner som grosshandlare i Porsgrunn, men gjorde genom konfiskation och dåliga konjunkturer så stora förluster, att han måste lägga ned sin affär. Som medlem av riksförsamlingen i Eidsvold 1814 och av det första stortinget samma år förde han en dagbok, som utgivits av Yngvar Nielsen (i Bidrag til Norges Historie i 1814, 1882–86).

Källor

Norska Stortingsledamöter
Personer inom Norges näringsliv under 1800-talet
Norska politiker under 1800-talet
Personer från Porsgrunn
Födda 1771
Avlidna 1833
Män
Ugglan
Jacob Aall

Jacob Aall, född 27 juli 1773  i Porsgrunn, död 4 augusti 1844 i nuvarande Tvedestrand, var en norsk politiker, affärsman, industriidkare och författare. Jacob Aaall var bror till Niels och Jørgen Aall (1771–1833) samt far till Jørgen Aall (1806–1894).

Biografi 
Efter skolgång i Nyborg på Fyn studerade Jacob Aall först teologi i Köpenhamn. Han avlade en teologisk examen 1795 men hoppade av den teologiska karriären kort därpå. I stället inriktade sig Aall på naturvetenskap och bergsvetenskap. Han studerade vid flera tyska universitet däribland Leipzig och Göttingen samt vid bergsbruksakademin i Freiberg i Sachsen. 1799 köpte han Næs järnverk, i nuvarande Tvedestrand. Jämte järnverket drev Aall även ett stort rederi huvudsakligen med inriktning på trävaruexport. Jacob Aall representerade Nedenes amt vid riksförsamlingen på Eidsvold 1814. Han anslöt sig till unionspartiet som förespråkade en förening med Sverige. Själv var Aall varken unionsförespråkare eller någon uttalad Sverigevän. Det skall ha smärtat honom djupt att följa greve Wedel Jarlsbergs linje samt att försvara sin position från självständighetspartiets angrepp. Som ledamot av riksförsamlingens konstitutionella utskott deltog Aall i utarbetandet av Norges grundlag.

Fram till 1830 spelade han Aall en viktig roll i det norska stortinget. Jacob Aall var ledamot av stortinget i fyra omgångar: 1815–16, 1821–22, 1827–28 samt 1830. Däremot deltog han inte 1818 och 1824. Hösten 1814 lär Aall ha blivit erbjuden en post i den nya regeringen, men han skall ha avböjt. Som stortingsrepresentant arbetade han för en hög grad av handels- och näringsfrihet. 
 
Jacob Aalls författarskap var till stor del inriktad på tekniska ämnen. Hans statsekonomiska och politiska uppsatser samlades och utgavs med titeln Nutid og fortid (1833–36). Aall skrev också flera arbeten i Norges historia, däribland Erindringer som bidrag til Norges historie fra 1800–1815. Han skrev även om bergsbruk, järnverksdrift, jordbruk, spannmålshandel, bank- och finansfrågor. Aall var också mycket intresserad av fornnordiskt språk och var en av grundarna till tidskriften Saga. För tidningens räkning (1816–20) översatte han isländska sagor. 1838–39 översatte och utgav han Snorre Sturlassons Heimskringla med geografiska anmärkningar samt en karta av Gerhard Munthe.

Källor

Noter 

Norska Stortingsledamöter
Danskspråkiga författare
Norska politiker under 1800-talet
Norska författare under 1800-talet
Personer inom Norges näringsliv under 1800-talet
Personer från Porsgrunn
Födda 1773
Avlidna 1844
Män
Ugglan
Alexander IV av Makedonien

Alexander IV (grekiska: Αλέξανδρος Δ'), 323–309 f.Kr., son till Alexander den store och Roxana.
När Alexander IV var 13 år gammal blev både han och modern Roxana mördade av Kassandros.

Alexander IV föddes efter sin fars död, och utropades vid sin födelse till kung under namnet Alexander IV i samregering med sin farbror, Alexanders svagsinte bror Filip Arradios. Båda samregenter, den ene minderårig och den andra svagsint, placerades under förmyndarregering under den ställföreträdande regenten Antipatros. Han och hans mor Roxana fördes som symboler för Alexanders rike till Makedonien där de placerades i Antipatros' förvar. När Antipatros avled 319 flydde Roxana med sin son till sin före detta svärmor Olympias i Epiros. År 317 följde hon med Olympias då denna invaderade Makedonien och övertog regentskapet. När Kassander 316 erövrade regentskapet från Olympias och avrättade henne, hamnade Roxana och hennes son i hans förvar. I den fred som slöts mellan diadokterna år 311 f.Kr. tilldelades Kassander formellt förmyndarskapet, men bara som ställföreträdande regent så länge Alexander var minderårig. Kassander lät därför mörda både Roxana och hennes son Alexander antingen 310/309, när hennes son var omkring 14 år.

Referenser

Noter 

 

Födda 323 f.Kr.
Avlidna 309 f.Kr.
Makedoniens monarker
Män
Jørgen Aall (1806–1894)

Hans Jørgen Christian Aall, född på Nes den 4 november 1806, död den 24 februari 1894, var en norsk ämbetsman, son till Jakob Aall.

Aall utnämndes 1840 till överrättsassessor i Bergen samt 1846 till amtman i Bratsbergs amt. I stortinget representerade Aall två gånger Bergen (1842 och 1845), och från 1851 till 1869 var han sitt amts ständige representant, utom 1857, då han undanbad sig omval. Hans arbetsamhet, mångsidighet och oberoende ekonomiska ställning gjorde honom till en av stortingets mest inflytelserike medlemmar; från 1851 till 1869 blev han alltid vald till president. År 1877 tog han avsked från amtmansämbetet, utan att anhålla om pension, men stortinget beviljade honom 1878 utan debatt en årlig nationalbelöning av 6 000 kronor. Vid Köpenhamns universitets jubelfest 1879 blev han juris hedersdoktor.

Källor 

Norska ämbetsmän
Stortingspresidenter
Alumner från universitetet i Oslo
Hedersdoktorer vid Köpenhamns universitet
Norska politiker under 1800-talet
Födda 1806
Avlidna 1894
Män
Ugglan
Aallotar

Aallotar, böljornas mö, är en av vattnets gudomligheter i finsk mytologi. Aallotar är också ett kvinnonamn.

Cirka 1 200 kvinnor i Finland har fått namnet Aallotar 1900–2015, varav drygt 900 åren 1900–1939, på 2000-talet cirka 10 per år. I Sverige bärs namnet av 17 kvinnor.

Källor

Finsk mytologi
Finska förnamn
Hans Aanrud

Hans Aanrud, född i Gausdal, Gudbrandsdalen, 3 september 1863, död 11 januari 1953, var en norsk författare, teater- och litteraturkritiker.

Biografi
Aanrud blev student 1882 och var från januari 1899 en kort tid chef för Bergens teater. Han var litterär konsulent vid Nationaltheatret 1911-1923 och litteraturkritiker i Aftenposten 1925-1928.

Han debuterade 1888 som författare med en humoresk ur bondelivet. I novellistisk och dramatisk form publicerade Aanrud skildringar ur norskt småstads- och lantliv i östlandsbygderna. Skildringarna präglas av en godmodig, ofta humoristisk realism. Vissa av hans noveller är barnskildringar som bygger på hans barndomsminnen. Bland hans arbeten kan nämnas Fortællinger (1891), Fra Svipop til Venaasen (1892), En vinternat (1896), Storkarer (1897; 2:a uppl. 1901) Seminaristen (1901), Sidsel Sidsæerk (1903; i svensk översättning 1904), Sølve Solfeng (1910), Farvel Fantdal (1912) och Jo-Karerne i Skvarvangen (1923) samt lustspelen Storken (1895), Höjt til hest (1901) och Hanen (1906).

Källor 

Norska novellförfattare
Norskspråkiga novellförfattare
Norska teaterchefer
Norska dramatiker
Norskspråkiga dramatiker
Norska teaterkritiker
Norska litteraturkritiker
Norska författare under 1800-talet
Norska författare under 1900-talet
Personer från Gausdals kommun
Födda 1863
Avlidna 1953
Män
Ugglan
Aarburg

Aarburg (äldre franskt namn: Aarbourg) är en stad och kommun i distriktet Zofingen i kantonen Aargau i Schweiz. Kommunen har  invånare () och är belägen vid Wiggers utlopp i Aare. En 80 meter lång hängbro leder över floden. Ovanför staden, på höga klippor, ligger slottet Aarburg.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Kommuner i Aargau
Orter i Aargau
Frans Josefs land

Frans Josefs land (ryska: Земля Франца-Иосифа; Zemlja Frantsa-Iosifa) är en ögrupp i Norra ishavet. Den tillhör Ryssland sedan 1926.

Geografi 
Ögruppen ligger mellan 79° 45' (Kap Flora på Northbrook) och 81° 51' (Kap Fligely på Kronprins Rudolfs land) n. br. samt 41° och 65° ö. längd. Den består av omkring 60 öar, vilka genom två breda, från norr till söder gående sund, Austriasundet i öster och Brittiska kanalen i väster, delas i tre grupper. Till den östligaste hör Salms ö, Wilczeks land och Graham Bells land, till den mellersta Halls ö, McClintocks ö, Hoockers ö, Zichys land, Karl Alexanders land och Kronprins Rudolfs land och till den västliga Prins Georgs land och Alexandras land.

I södra änden av Brittiska kanalen ligger Northbrookön med Kap Flora, där Frederick George Jackson 1894-1897 hade sin station Elmwood. Frans Josefs land är liksom Spetsbergen ett av fjordar och sund sönderskuret taffelland, bestående av horisontella lager av jura- och kritformationer, vilka täcks av ett mäktigt basalttäcke. Den högsta punkten är belägen 620 meter över havet. Nästan alla öarna höjer sig med branta sidor terrassformigt och är i sina övre delar täckta av inlandsis, från vilken talrika glaciärer skjuter ända ner till havet.

Klimat och natur 
Årsmedeltemperaturen är -18 °C; den lägsta iakttagna temperaturen är -48,9 °C, den högsta +10 °C. Den södra och västra kusten har en jämförelsevis rik flora och fauna; 21 fågelarter iakttogs av Jackson. Trädvegetation saknas dock alldeles; ögruppen är inte bebodd men det finns några ryska forskningsstationer samt en militärbas.

Historia 

 
Den svensk-norske sälfångaren Nils Fredrik Rönnbäck tillsammans med fångstmannen Johan Petter Aidijärvi upptäckte ögruppen 1865 på skonaren Spetsbergen. Ögruppen upptäcktes officiellt den 30 augusti 1873 av den andra österrikisk-ungerska polarexpeditionen under Julius von Payer och Karl Weyprecht och uppkallades efter kejsaren Frans Josef. 

Ögruppen undersöktes i sina västliga delar närmare av Payer 1874. 1880–1881 besöktes den av J. B. Leigh Smith, och 1894–1897 genomforskade Frederick George Jackson dess västra del. De nordöstra öarna genomströvades av Fridtjof Nansen och Hjalmar Johansen 1896. 

Från denna ögrupp utgick de polarexpeditioner, som leddes av amerikanen Walter Wellman 1898–1899, prins Ludvig Amadeus, hertig av Abruzzerna 1899–1900 och amerikanen Evelyn Briggs Baldwin 1901–1902.

Eftersom resan då dessa öar upptäcktes inte var bekostad av offentliga medel utan helt privat finansierad, tillföll inte dessa öar Österrike-Ungern per automatik. Först 1926 hävdade något land definitivt territoriellt anspråk på ögruppen, i och med att Sovjetunionen annekterade den och den införlivades i Ryska SFSR. Under kalla kriget var Frans Josefs land militär spärrzon och det behövs fortfarande speciellt tillstånd för att besöka ögruppen.

Referenser

Noter

Övriga källor

Externa länkar 
 Frans Josefs land – Bilder

Arktis
Rysslands ögrupper
Ugglan
Hastersby, Nilsby och Siggerud

Hastersby, Nilsby och Siggerud var en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Kils kommun, Värmlands län. Den omfattade bebyggelse i de tre byarna i Stora Kils socken. 2010 har området förlorat sin status som småort och det finns då inte längre någon bebyggelseenhet med detta namn

Noter

Ej längre existerande SCB-definierade orter i Kils kommun
Tidigare småorter i Sverige
Säbytorp

Säbytorp är ett fritidshusområde och småort i Stora Kils distrikt (Stora Kils socken) i Kils kommun.

Man spelade in en sekvens av Selma Lagerlöfs "Kejsarn av Portugallien" här.

Noter

Orter i Kils kommun
Småorter i Sverige
Tolita

Tolita är en småort i Stora Kils distrikt (Stora Kils socken) i Kils kommun. 

I Tolita fanns en gång en ICA-butik vid namn "Tolita Lanthandel", från början ägd av Värmlandsprofilen Nils Åkerberg, men den är numera nedlagd.

Noter

Orter i Kils kommun
Småorter i Sverige
Amurgädda

Amurgäddan (Esox reichertii) är ljusare än den svenska gäddan, och symmetriskt beströdd med mindre prickar på silvrig bakgrund.

Den finns huvudsakligen i Amurfloden i Mongoliet och Ryssland och i Ononfloden i nordöstra Asien. Den uppnår en längd av en meter och rekordvikten är 16 kg. Den har utplanterats 1968 i Glendale Lake, Cambria County, Pennsylvania, USA av Pennsylvania Fish Commission (1983 klassificerad som "established").

Litteratur 
Bender, T. - Pennsylvania Fish and Boat Commission, State College, PA.
Berg, L. S. 1948-1949. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries, 4th edition. Three volumes. Translated from Russian, 1962-1965, for the Smithsonian Institution and the National Science Foundation, by Israel Program for Scientific Translations, Jerusalem, Israel. Volume 1:504 pp.; volume 2:496 pp.; volume 3:510 pp.
Cooper, E. L. 1983. Fishes of Pennsylvania. Pennsylvania State University Press, University Park, PA.
Denoncourt, R. F., T. B. Robbins, and R. Hesser. 1975a. Recent introductions and reintroductions to the Pennsylvania fish fauna of the Susquehanna River drainage above Conowingo Dam. Proceedings of the Pennsylvania Academy of Science 49:57-58.
Nikolski, G. V. 1956. Fishes of the Amur Basin. Moscow Academy of Science U.S.S.R. 551 pp.
Robins, C. R., R. M. Bailey, C. E. Bond, J. R. Brooker, E. A. Lachner, R. N. Lea, and W. B. Scott. 1991b. World fishes important to North Americans exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. American Fisheries Society Special Publication 21. American Fisheries Society, Bethesda, MD. 243 pp

Gäddor
Kinas fauna
WP:Projekt Kina
Petra (namn)

Petra är ett kvinnonamn med grekiskt ursprung. Namnet är en femininform av Petrus, från grekiska Petros som är en direktöversättning av arameiska Kefas som betyder 'klippa'.

Jesus kallade sin lärjunge Simon för Petros. Han skulle vara den klippa på vilken den kristna kyrkan skulle byggas.

Namnet var populärt under 1970-talet men har sedan gradvis avtagit i användning. Den 31 december 2005 fanns det totalt 14 911 personer i Sverige med namnet Petra, varav 10 976 med det som tilltalsnamn. År 2003 fick 61 flickor namnet, varav 18 fick det som tilltalsnamn

Namnsdag: 29 juni (1986–1992: 7 mars, 1993–2000: 9 juni)

Personer med namnet Petra 
 Petra Behle, tysk skidskytt
 Petra Brylander, skådespelerska, teaterchef
 Petra Felke, (öst)tysk friidrottare
 Petra Kelly, tysk politiker
 Petra Kronberger, österrikisk utförsåkare
 Petra Marklund, sångerska
 Petra Mede, komiker
 Petra Nielsen, artist
 Petra Nordlund, nyhetsankare
 Petra Petersen, dansk motståndskvinna och politiker
 Petra Schneider, östtysk simmare
 Petra Söderlund, litteraturvetare
 Petra Östergren, feministisk skribent

Kvinnonamn
How Could Hell Be Any Worse?

How Could Hell Be Any Worse? är punkbandet Bad Religions första album, utgivet 12 januari 1982.

Låtlista

Medverkande
Greg Graffin - sång
Brett Gurewitz - gitarr
Jay Bentley - bas
Pete Finestone - trummor på spår 1, 3, 4, 6, 7 och 13
Jay Ziskrout - trummor på spår 2, 5, 8, 9, 10, 11, 12 och 14
Greg Hetson - gitarrsolo på "Part III"

Musikalbum 1982
Amerikanska debutalbum
Album av Bad Religion
Reichsgau Wartheland

Reichsgau Wartheland (polska: Okręg Rzeszy Kraj Warty), initialt benämnt Reichsgau Posen (polska: Okręg Rzeszy Poznań) och även kallat Warthegau (polska: Okręg Warcki), var 1939–1945 namnet på det av Nazityskland annekterade västra Polen. Det uppkallades efter floden Warta och bestod av tre regeringsdistrikt: Posen (det tyska namnet för Poznań), Hohensalza (Inowrocław) och Litzmannstadt (Łódź).

Styre
Reichsgau Wartheland blev en del av Tyska riket. Detta var till skillnad från den ockuperade östra delen, Generalguvernementet, som med egen tysk administration bibehöll viss självständighet i förhållande till Tyska riket. 

Adolf Hitlers intention var att i Wartheland helt utplåna alla spår av den polska kulturen. Riksståthållaren i Wartheland, Gauleiter Arthur Greiser, fick vittgående fullmakter som gjorde honom nästan oberoende av den övriga riksförvaltningen. Därigenom hade NSDAP och SS närmast fria händer för en rigorös  förtysknings- och avpoloniserings-politik med barbariska förtryckarmetoder.

Se även 
 August Jäger
 Kurt Schmalz

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 
 

Polen under andra världskriget
Posen
Reichsgau Wartheland
Zouk

Zouk är en popmusikstil med ursprung i den karibiska övärlden, närmare bestämt Martinique och Guadeloupe. Musikstilen har utvecklats i Frankrike, och White and black blues med sångerskan Joëlle Ursull i Eurovision Song Contest 1990 är kanske den för svenskar mest kända zouklåten. Den zouklåt som sålt mest i världen är "Zouk-la-se sel Medikaman Nou ni" (Zouk är den enda medicinen) av Jacob F. Desvarieux och Georges Decimus, som samarbetat framför allt i gruppen Kassav.

Man sjunger på kreolspråk. Mycket av musiken är baserad på programmerade syntar, en del musikmönster tas från folkmusik till exempel kadrilj och compá. En egen variant finns på Haiti. Zoukmusiken gjordes känd för de svenska radiolyssnarna genom program som Rytmdoktorn och Pang pang krokodil, och även kända svenska grupper som Dag Vag gjorde zoukinspirerade låtar.
Ett zoukband brukar bestå av en elgitarr som spelar funkinspirerade ackord eller melodier med mycket choruseffekt. Sedan en bas som brukar spela en walking bass gång, som ofta är bara några takter lång men repeterar. Trummorna ligger ofta i en viss rytm på hi-haten och stadig 4/4 på bastrumman. Man brukar ha med flera sångare, olika ledsångare och körer. En brass-sektion är alltid med i retro zouk, och den består oftast av en Bb trumpet, en tenortrombon och en tenor-saxofon. Lite percussion, och så två keyboards eller synthar. Den ena brukar spela funkiga repeterande syntljud och melodier, medan den andra oftast brukar spela slagverksintrument som till exempel xylofon eller marimba.

Musiken i sin ursprungliga form kallas ibland också för Zouk Love. Detta för att inte blanda ihop den med den snabbare brasilianska zouken.

Kända grupper 
 Kassav'
 Magic System
 Zouk Machine

Kända artister 
 Michel Alibo
 Phil control
 Tanya st val
 Jocelyn Beroard
 Val Xalino
 Perle Lama
 Fanny J
 Princess Lover
 Misty Jean
 Talina
 Slai

Karibisk musik
Musikgenrer
Salsa
Stephanie

Stephanie, eller Stefanie, är ett kvinnonamn som kommer från det bibliska namnet Stephanos som betyder "Den krönte".

Kända personer med namnet
Stephanie Beacham, brittisk skådespelare
Stephanie Beckert, tysk idrottare
Stephanie Birkitt, amerikansk tv-personlighet
Stephanie Brown Trafton, amerikansk friidrottare
Stephanie Cox, amerikansk fotbollsspelare
Stephanie D. Wilson, amerikansk astronaut
Stephanie de Lampron, drottning av Cypern
Stephanie Durst, amerikansk friidrottare
Stephanie Edwards, amerikansk R&B-sångerska
Stephanie Graf, österrikisk före detta friidrottare
Stefanie Hamilton, svensk grevinna och hovfunktionär
Stephanie Herseth Sandlin, amerikansk demokratisk politiker
Steph Houghton, engelsk fotbollsspelare
Stefanie Joosten, nederländsk fotomodell och skådespelare
Stephanie Kwolek, amerikansk kemist
Stephanie Labbé, kanadensisk fotbollsspelare
Stephenie Meyer, amerikansk författare
Stephanie Nesbitt, amerikansk konstsimmare
Stephanie Parker, walesisk skådespelerska
Stephanie Pratt, amerikansk skådespelerska och tv-personlighet
Stephanie Rice, australisk simmare och världsrekordhållare i medley
Stephanie Savage, kanadensisk producent och manusförfattare
Stephanie Seymour, amerikansk fotomodell
Stephanie Storp, tysk före detta friidrottare i kulstötning
Stephanie Sunna Hockett, isländsk fotomodell och skådespelerska
Stephanie Swift, amerikansk porrskådespelare
Stephanie Tubbs Jones, amerikansk demokratisk politiker
Stéphanie Öhrström, svensk fotbollsmålvakt

Kungliga personer
Stephanie av Hohenzollern-Sigmaringen, drottning av Portugal
Stéphanie de Beauharnais, fransk prinsessa
Stephanie av Belgien, kronprinsessa av Österrike
Stéphanie av Monaco, sångare, fotomodell, mode- och kläddesigner samt cirkusartist

Fiktiva personer
Stephanie Forrester, en av huvudkaraktärerna i TV-serien Glamour
Stephanie Brown, fiktiv tonårstjej i DC Comics serieuniversum
Stephanie Plum, huvudrollsinnehavare ur bokserie med samma namn av Janet Evanovich

Kända personer med mellan- eller efternamnet
Christopherus Stephani Bellinus, svensk präst och riksdagsledamot
Johann Gottlieb Stephanie, österrikisk skådespelare, dramatiker och librettist
Nicolaus Stephani, svensk biskop
Olaus Stephani Bellinus, svensk biskop
Sarah Stephanie, österrikisk sångare

Externa länkar

Kvinnonamn
Spegelsymmetri

Spegelsymmetri, egenskap som innebär att ett föremål är identiskt med sin egen spegelbild i ett plan kallat symmetriplan eller spegelplan. I det tvådimensionella fallet motsvaras detta av att varje punkt i en plan figur speglas i en linje.

Se även
 Bilateral symmetri
 Symmetri
 Reflexion (fysik)

Symmetri
Bilateral symmetri

Bilateral symmetri, en typ av spegelsymmetri som ett föremål besitter då det finns ett plan som delar föremålet i två enantiomorfa delar. De flesta fritt rörliga djur är bilateralt symmetriska och klassas därmed som tvåsidiga djur.

Se även
 Radiell symmetri
 Anatomiska termer för läge

Djuranatomi
Symmetri
Vanlig clownfisk

Den vanliga clownfisken (Amphiprion ocellaris) kallas också på svenska clown anemonfisk, och är relativt vanlig som akvariefisk i saltvattenakvarier. Den förekommer i korallrev i västra Stilla havet och östra Indiska oceanen, bl.a. Andamanerna och Nikobarerna, Thailand, Malaysia, nordvästra Australien till Singapore, Indonesien och Filippinerna, norrut till ön Taiwan och Ryukyu-öarna.

Individerna blir upp till 11 cm långa. I ryggfenan har de 10 till 11 taggstrålar och 13 till 17 mjukstrålar. I analfenan förekommer 2 taggstrålar och 11 till 13 mjukstrålar.

Liksom andra anemonfiskar lever den i symbios med anemoner (främst Heteractis magnifica).

Clownfiskarna blev ännu mer populära som akvariefiskar efter filmen "Hitta Nemo".

Referenser 

Akvariefiskar
Frökenfiskar
Björntjänst

En björntjänst är en välmenad tjänst som får förödande, eller i varje fall negativa, följder för mottagaren. Uttrycket kommer från den franska fabeln om björnen och trädgårdsmästaren (L'ours et l'amateur des jardins) av La Fontaine , där en tam björn slår ihjäl en fluga på sin sovande väns ansikte med en sten. Följden blir också att slaget oavsiktligt dödar den gode vännen. På franska är talesättet "Le Pavé de l'Ours", "Björnsten".

Fabelns sensmoral lyder: Det är farligt att ha en obegåvad vän; det är bättre med en förståndig fiende att möta.

Referenser 

Fabler
Metaforer i svenskan
Verk av Jean de La Fontaine