kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Voyagerprogrammet

Voyagerprogrammet var ett program inom NASA som resulterade i två rymdfarkoster, Voyager 1 och Voyager 2 som sköts upp 5 september respektive 20 augusti 1977. Ursprungligen utgjorde de en del av Marinerprogrammet, men i mars 1977 döptes de om från Mariner 11 och 12, till Voyager 1 och 2.

Syfte 
Syftet med projektet var främst att undersöka Jupiter och Saturnus för att ge tillräckligt material för senare rymdsonder till planeterna, samt undersöka rymden mellan planeterna. För Voyager 2 kom det även att omfatta Uranus och Neptunus. När sonderna närmade sig planeter kunde även små frekvensskillnader i radiosignalen användas för att bekräfta Albert Einsteins speciella relativitetsteori.

Bakgrund 
Under mitten av 1960-talet kom astronomerna fram till att de yttre planeternas positioner framöver skulle göra det möjligt att skicka rymdsonder till flera av planeterna samtidigt och dessutom göra att mängden energi som krävdes skulle vara betydligt mindre än annars. 
Då det går cirka 175 år mellan varje gång samtliga de större planeterna befinner sig i samma riktning var det ett tillfälle de inte ville missa. 
Under 1968 började formella förberedelser göras genom att ett antal projekt för att utveckla behövlig teknik startade. 
Under 1970 började Outer Planets Missions Project planeras. Efter budgetproblem kunde det starta 1972 då döpt till Mariner Jupiter/Saturn 1977 
Project.

Farkosterna 

Voyager 1 sköts upp den 5 september 1977. På sin väg ut ur solsystemet passerade den Jupiter (1979) och Saturnus (1980).

Voyager 2 sköts upp den 20 augusti 1977. På sin väg ut ur solsystemet passerade den Jupiter (1979), Saturnus (1981), Uranus (1986) och Neptunus (1989).

Se även 
 Pioneerprogrammet

Källor 
 James Watt International Gold Metal Lecture: The Voyager Spacecraft, Heacock, R. L.

Externa länkar 

Voyagerprogrammet
NASA-program
Utforskningen av Jupiter
Utforskningen av Saturnus
Utforskningen av Uranus
Utforskningen av Neptunus
Volymprocent

Volymprocent betecknar en hundradel av en volym. Volymprocent används till vardags för att ange blandningsförhållandet mellan olika ämnen i vätskeblandningar, bland annat för att ange alkoholhalten i drycker. Inom kemin är det däremot molförhållandet som anges eftersom detta är oberoende av tryck, temperatur och aggregationstillstånd.

Definitionen utgår från kvoten:

Det är alltså volymen av komponenterna före en tänkt blandning som räknas som 100 %. De flesta vätskor krymper dock något vid blandning medan ett fåtal ökar något i volym. Detta gör volymprocent till ett svårhanterligt mått, i varje fall vid precisionsberäkningar.

Volymprocent och alkohol 

Alkohol har lägre täthet än vatten. En liter ren alkohol väger 789 gram, det betyder att ett kilo ren alkohol är 1,26 liter. En liter rent vatten väger ett kilo.
Om man räknar ut alkoholstyrkan i öl blir siffrorna olika beroende på om man menar hur mycket av vikten som är alkohol, eller hur mycket av volymen som är alkohol. Alkohol är lättare än vatten, så räknar man på vikten blir procentsiffran lägre. Viktprocent talar om hur mycket av vikten som är alkohol, volymprocent talar om hur mycket av volymen som är alkohol.
Tidigare mättes ölens alkoholhalt i viktprocent i Sverige, men vin och sprit i volymprocent. Numera använder man volymprocent på ölen också. Det ger högre siffror på samma alkoholhalt.

Se även
 Procent
 Viktprocent

Måttenheter
Thad Jones

Thaddeus Joseph "Thad" Jones, född 28 mars 1923 i Pontiac, Michigan, död 20 augusti 1986 i Köpenhamn, var en amerikansk trumpetare, kompositör och orkesterledare. Han var bror till Elvin och Hank Jones. Bland hans kompositoner kan nämnas "Fingers", "Consummation", "Central Park North", mest känd är dock "A Child Is Born".

Musikalisk karriär 
Thad Jones var självlärd trumpetare, favoritinstrumentet var under en period flygelhorn. Han började hos Count Basie 1954 där han stannade till år 1963. I december 1966 bildade Jones tillsammans med Mel Lewis bandet Thad Jones/Mel Lewis Jazz Orchestra och några av de första kompositionerna för bandet var musik som ej accepterades av Count Basies storband. Jones flyttade plötsligt, enligt hans musikervänner i New York City, till Köpenhamn 1978, medan Lewis stannade i USA och fortsatte leda bandet. 

Thad Jones var lärare på Det Kongelige Danske Musikkonservatorium. Kort före sin död återvände han till USA för att leda Count Basies storband, men återvände på grund av sjukdom till Köpenhamn. Thad är begraven på Vestre kirkegård i Köpenhamn.

Thad Jones/Mel Lewis Orchestra
Thad Jones/Mel Lewis Jazz Orchestra, som från början var ett hopkok av toppskiktet bland studiomusikerna i New York City, sedermera ett storband i världsklass. Bandet hade sin första spelning på Village Vanguard i januari 1966. Så fortsatte sedan bandet som måndagsattraktion på the Village Vanguard. Numera heter Thad Jones/Mel Lewis Jazz Orchestra Vanguard Jazz Orchestra.

De turnerade med detta band över hela världen, Nils Landgren var under en period medlem i bandet. Medlemmar var bland andra Jon Faddis, Lew Soloff, Pepper Adams (slutade 1978, var med från början) samt brodern Hank Jones (med från början).

Bandet spelade under 1977 in skivan It Only Happens Every Time i Sverige och Finland tillsammans med Monica Zetterlund. Skivan innehöll musik komponerad bland andra av Thad Jones och Lars Gullin.

Amerikanska jazzkompositörer
Amerikanska jazztrumpetare
Amerikanska orkesterledare
Personer från Pontiac, Michigan
Musiker från Köpenhamn
Födda 1923
Avlidna 1986
Män
Platons grottliknelse

Platons grottliknelse (Staten, Bok 7, 514a–521b) är en liknelse i Platons dialog Staten. En grupp människor sitter fastkedjade i en grotta, med ansiktena vända mot grottans inre. Bakom dem finns en mur, och bakom muren brinner en eld. Mellan muren och elden går människor, som håller upp föremål ovanför muren, som i en dockteater. Elden kastar skuggor på grottväggarna, och dessa skuggor är de enda föremål fångarna i grottan kan se, och de ägnar sig åt att diskutera skuggornas utseende.

Om någon av fångarna nu skulle kunna lösgöra sig från sina bojor, och passera förbi muren och elden och genom grottöppningen ut i den verkliga världen, skulle han omedelbart bländas av solen, som han aldrig hade sett förr. Men när hans ögon vant sig vid ljuset, skulle han kunna se de verkliga föremålen, vars skuggor han tidigare sett, och han skulle förstå att hans liv hittills varit ett sken. Skulle han dock av någon anledning välja att vända tillbaka in i grottan, skulle han ha mycket svårt att övertyga fångarna i grottan om vad han sett, och därtill skulle hans ögon, nu ovana vid mörkret, ha svårt att peka ut skuggorna på väggarna, och han skulle göra sig till åtlöje.

Grottliknelsens syfte är att illustrera Platons teori om idéer: att alla existerande föremål och egenskaper av ett visst slag har del i en gemensam idé (så har till exempel alla hästar del i ”Hästens idé”, medan alla röda saker har del i ”Rödhetens idé”). Platon skiljer tydligt på sinnevärlden, där de föremål vi kan observera med sinnena finns, och idévärlden (eller formvärlden) där idéerna finns. Föremålen i sinnevärlden är endast ofullständiga avbildningar av de verkligt existerande tingen, idéerna, på samma sätt som en cirkel ritad för hand alltid måste vara en ofullständig avbildning av den matematiskt definierade cirkeln. Kunskap om idéerna får man genom att nå kunskap om det Godas idé, som är den högsta av alla idéer.

Fångarna i grottan är således vi vanliga människor, fångna i vår sinnevärld. De skuggor som föremålen kastar är blott ofullständiga avbildningar av de verkliga föremålen, på samma sätt som de föremål vi kan se bara är ofullständiga avbildningar av de verkliga idéerna. Processen att ta sig upp och ut genom grottan ska motsvara den process vi måste gå igenom för att få kunskap om det Godas idé, medan den verkliga världen, utanför grottan, är idévärlden. Föremålen däri är idéerna, och solen som belyser idéerna är det Godas idé. Människan som tar sig ut ur grottan är filosofen, och svårigheterna han möter i att övertyga sina medfångar i grottan motsvarar de svårigheter filosofen möter i att övertyga vanliga människor, som saknar kunskap om idéerna, om att formläran är korrekt. Och på samma sätt som den som har återvänt ner i grottan har svårt att peka ut skuggorna på väggarna och gör sig till åtlöje, får filosofen höra att han har huvudet "uppe i det blå" och inte bryr sig om eller förstår sig på världsliga saker.

Källor

Externa länkar 

Platons metafysik
Argument inom kunskapsteori
Platonism
Mönster

Mönster kan avse:

 Mönster (regelbundenhet) – en igenkännbar regelbundenhet, liksom den mall som används för att återskapa regelbundenheten
 Mönster (psykologi) – som begrepp att gestalta beteende
 Mönsterigenkänning – en av flera tekniker för informationsutvinning och betecknar sökandet efter mönster i stora datamängder
 Mönsterskydd – ett immaterialrättsligt skydd med syfte att ge och erbjuda skydd åt nyskapande designer, former och mönster
 Mönsterkort – en platta av ett isolerande material med ett mönster av elektriska ledare
 Jongleringsmönster – ett sätt att hålla olika objekt i luften, se jonglering

Se även
 Mönstring
 Tessellation – en utfyllnad av ett plan med geometriska figurer utan överlappningar eller mellanrum
Historiska byar i Shirakawa-go och Gokayama

Historiska byar i Shirakawa-gō och Gokayama  är sedan 1995 ett av Japans världsarv. Det består av tre byar invid floden Shogawa och sträcker sig över gränsen mellan Gifu prefektur och Toyama prefektur i norra Japan.

I området Shirakawa-gō (白川郷, "Vita flodens gammeldistrikt"), i Gifu prefektur, ligger byn Shirakawa. I Gokayama (五箇山, "Fem berg"), i Toyama prefektur, ligger de två andra gamla byarna Kamitaira och Taira i Nanto.

Byggnaderna 
Byarna är välkända för sina hus uppförda i en arkitektonisk stil kallad gasshō-zukuri (合掌造り). Stilen Gassho-zukuri, "bedjarhändernas konstruktion" kännetecknas av halmtak och starkt sluttande tak som liknar två händer sammanförda i bön. Klimatet i området kräver dessa starka och sluttande taken för att stå emot den tunga snön och för att snabbt få bort regnvattnet så att inte takhalmen ruttnar.

De täta skogbeklädda bergen i regionen upptar än idag 96 % av allt land i området, och före införandet av tunga schaktmaskiner, begränsade de smala banden av plan mark längs dalgångarna möjligheterna för jordbruks- och bostadsutveckling. Husen i byarna har därför tre eller fyra våningar omgivna av låga de takfötterna och avsåg, historiskt, husera storfamiljer på uppemot 30 personer med ett stora utrymmen för olika verksamheter.

De övre våningarna av gasshohusen användes vanligen för silkesodling, med nedersta våningen användes för att producera salpeter, en av råvarorna som behövdes för att producera svartkrut.
Övervåningarna under taket var vikta åt produktionen av silkesmaskar.

Av totalt 1800 hus i området finns endast knappt 150 kvar. Den största byn Ogimachi har 59 gassho-hus samt ett friluftsmuseum med säsongsblommor. Suganuma och Ainokura, ligger båda i Gokoyama-området och på bergssluttningen. I Suganuma finns 9 gassho-hus och i Ainokura finns ett 20-tal gassho-hus.

Referenser

Externa länkar 

Gokayama (Ainokura) fotogalleri
 
Gassho-Zukuri 
Japan Travel Guide 

Världsarv i Japan
WP:Projekt Japan
Världsarv inskrivna 1995
Expressvägen genom Casablanca

Trafikleden genom Casablanca (arabiska: الطريق السريع الحضري للدار البيضاء, al-tariq al-sari al-hadari li-l-Dar al-Bayda) är en huvudväg genom Casablanca i Marocko.

Den invigdes 1978 som en del av motorvägen till Rabat, med hastighetsbegränsningen 120 km/h. Vägen hade byggts som stadsmotorväg med få möjligheter att korsa den, vilket ledde till att många människor med dödliga följder dagligen försökte korsa vägen. 1994 degraderades dock vägen och hastighetsbegränsningen sattes till 80 km/h samtidigt som ett antal broar över vägen byggdes. Motorvägsstandarden börjar nu vid Aïn Harrouda strax öster om Casablanca där vägen ansluter till A1.

Källor 

Vägar i Marocko
Casablanca
Durell Software

Durell Software, brittisk datorspelsutvecklare grundad 1983 av Robert White. Fram till och med 1987 utvecklade Durell ett cirka 19 spel för olika 8-bitars-format, så som Oric-1, ZX Spectrum, C64 och Dragon 32. Företagets största hit var Harrier Attack som sålde cirka 250.000 exemplar. I slutet på 1987 sålde de hela sin spelproduktion till Elite Systems och koncentrerade sig istället på mer seriös mjukvara för den brittiska försäkringsmarknaden.

Utvecklade spel 
Chain Reaction
Combat Lynx
Critical Mass
Deep Strike
Fat Worm Blows a Spanky
Galaxy 5
Harrier Attack
Jungle Trouble
Lunar Landing
Mineshaft
Operation Hormuz
Saboteur
Saboteur 2 - Avenging Angel
Scuba Dive
Sigma 7
Spitfire
Starfighter
Thanatos
Turbo Esprit

Källor 
Retro Gamer, nr 11 - 

Brittiska datorspelsföretag
Företag bildade 1983
A1 (motorväg, Marocko)

A1 är en motorväg i Marocko som förbinder Rabat, Casablanca och Safi. Motorvägen är en del av den planerade transmaghrebmotorvägen som ska binda samman Maghrebs huvudstäder, från Tripoli till Nouakchott.

Vägen tar sin början vid sportkomplexet Moulay Abdellah i Rabat och fortsätter sedan förbi Témara, Skhirat, Bouznika och Mohammedia. Därefter viker den av söderut och går söder om Casablanca, utanför tätbebyggt område, i vad som kallas Rocade Sud (Förbifart Syd). Den passerar samhällena Tit Mellil och Médiouna innan den når motorväg A3 i Bouskoura. Motorvägen fortsätter sedan via Had Soualem, Lbir Jdid och Tnine Chtouka till El Jadida. Mellan Mohammedia och A3 finns flera infartsmöjligheter till Casablanca.

Vägen var Marockos första motorvägsbygge och började planeras 1969. Bygget startade 1975 och pågick sedan i omgångar, och öppnades från västra Casablanca till Rabat 1987. Sträckan genom Casablanca degraderades 1994. Fortsättningen mellan Mohammedia och A3 öppnades 2003, delen till Had Soualem öppnades den 19 februari 2004, Tnine Chtouka den 30 juni 2005, El Jadida den 4 november 2006 och Safi den 4 augusti 2016. Sträckan Rabat–Casablanca är den mest trafikerade av samtliga motorvägar i Marocko. En utbyggnad till tre körfält per riktning invigdes 2012.

Fram till 1991 var det gratis att färdas på vägen. Sedan dess har emellertid betalstationer satts upp vid trafikplatserna Skhirat, Bouznika, Mohammedia Est och Tit Mellil samt väster om A3 och på vissa av- och påfarter.

Trafikplatser

|}

Källor 

Motorvägar i Marocko
C-3PO

C-3PO, See-Threepio, Threepio, är en robot eller droid från Star Wars-berättelserna, skapad av Anakin Skywalker i Star Wars: Episod I - Det mörka hotet.

C-3PO är en protokolldroid och tolk, ursprungligen tillverkad av företaget Cybot Galactica, som är specialiserad på att kommunicera med organismer och andra robotar. Han uppträder väldigt korrekt och när han pratar engelska är det med en brittisk accent. C-3PO byggdes av Anakin Skywalker som en egen hembiträdesrobot och färdigställdes av familjen Lars på Tatooine. Därför ser droiden olika ut i de olika episoderna. C-3PO har skiftat ägare ett par gånger under berättelsens gång. Först tillhör han Anakin Skywalker, som när han lämnar Tatooine för att träna till Jedi, överlämnar droiden till sin mor, Shmi Skywalker. Anakin återvänder och Threepio följer då med honom fram tills Anakin lämnar Jediorden och då tar rebelledaren Bail Organa hand om droiden. I och med det raderas alla hans minnen från tidigare händelser. Efter att ha varit i rebellernas ägo under dryga ett och ett halvt årtionde kommer Threepio tillbaka till Tatooine med R2-D2 och där tar Luke Skywalker över honom.

Skådespelaren Anthony Daniels har gestaltat droiden i samtliga Star Wars-filmer, inklusive den mytomspunna TV-filmen Stjärnornas krig och fred. Stuntkvinnorna Wendy Leech och Tracey Eddon dubblerar C-3PO:s stunt.
Alan Harris och Chris Parsons var deras stand-in.

Rollfigurer i Star Wars
Fiktiva robotar
Fiktiva figurer introducerade 1977

de:Figuren aus Star Wars#C-3PO
he:מלחמת הכוכבים - דמויות#C-3PO
Jean-Pierre Barda

Michel Jean-Pierre Barda, född 7 mars 1965 i Paris, är en svensk musiker och stylist.

Barda är mest känd för sin medverkan i Army of Lovers, som var som mest populära under 1990-talet. Han har också skrivit musik åt olika band, varit skådespelare, solglasögondesigner och hårstylist. 

Barda har vittnat om att hans judiska bakgrund är mycket betydelsefull för honom, och han är sedan hösten 2015 permanent bosatt i Tel Aviv i Israel. Han var inför riksdagsvalet 2002 företrädare för Fria Listan. Åren 2004–2007 var Jean-Pierre Barda stylist och producent för tidningen Hairstyle & Beauty, numera tidningen Style.

Diskografi (solo) 
 2000 – "Lovecity" (låt på soundtracket till Livet är en schlager)
 2001 – "Pacmahara" (låt tillsammans med gruppen Friends)

Filmografi 

 (svensk röst)

Teater

Roller

Referenser 

Svenska pop- och rockmusiker
Svenska pop- och rockkompositörer
Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1965
Män
Levande personer
Svenska röstskådespelare
Deltagare i Melodifestivalen 2013
Musiker från Paris
Skådespelare från Paris
Frisörer
Camilla Thulin

Camilla Thulin, född 4 april 1961 i Nysund i Örebro län, är en svensk modeskapare och kostymtecknare.

Biografi
Thulin gjorde dräkter till musikgruppen Army of Lovers. I den allra första videon med Army of Lovers – "When the Night Is Cold" (1988) – medverkade Thulin även själv på bild. 

Hon var vidare rådgivare till Lars Leijonborg om hans framtoning inför valet 2002. Thulin arbetar även som kostymör för bland andra Göteborgsoperan och Stockholms stadsteater, och hon har skapat kläder till Lill-Babs jubileumsshow, Björn Skifs show och Christer Sjögrens show. 

År 2005 gav hon ut boken Stil, och under hösten 2007 kom hennes bok Karlar med stil där även hennes sambo Johan Rabaeus medverkar som modell. 

Thulin var 2014 programledare i UR:s serie Kvalitet som handlade om kläder, klädproduktion och kvalitet.

Teater

Kostym

Bibliografi
Stil (2005)
Karlar med stil (2007)

Källor

Externa länkar

 
Intervju i Sydsvenskan från dec 2007

Svenska modeskapare
Födda 1961
Kvinnor
Sommarvärdar 2002
Levande personer
Guldbaggenominerade
Personer från Nysunds socken
Dominika Peczynski

Dominika Peczynski, född 20 september 1970 i Warszawa, är en polsk-svensk artist, pr-strateg och skribent.

Biografi

Uppväxt och tidigt yrkesliv 
Peczynski föddes i en polsk-judisk familj i Warszawa. Hon kom till Sverige från Polen 1977, som sjuåring, i tron om att hon skulle på solsemester i Grekland. Hon gick som barn i den judiska Hillelskolan och senare på gymnasieskolan Östra Real i Stockholm. Som 19-åring rymde hon med en vän till Israel och arbetade som kallskänkechef. Under en tid arbetade Peczynski även som servitris på restaurang Tyrol i Stockholm.

Karriär 
Peczynski blev medlem i musikgruppen Army of Lovers 1992, då hon gjorde debut med låten "Hasta Mañana" som är en cover på en Abba-sång. Hon var sedan tidigare bekant med Jean-Pierre Barda, då de gått i samma skola, och hon hade arbetat som modell för Camilla Thulin, som var bandets kostymör. Åren 2005–2007 sjöng hon i synthpopduon Nouveau Riche.

Peczynski har varit programledare i TV3 och Kanal 5, i flera olika tv-program, samt i utländsk tv. Detta inkluderar Genom nyckelhålet, Tutti frutti, Harem, Dominika's Planet och The Big E, där den sista sändes i Storbritannien. 

Tillsammans med dramatikern Martina Montelius, som hon även tävlade med i På spåret, har Peczynski podden Radio Free Martinika. Laget gick till kvartsfinal i På spåret. Under auditionturnén i Idol 2015 var Peczynski bisittare till Alexander Bard i Idol-juryn. År 2017 var hon en av de tävlande i Let's Dance.

Peczynski grundade 1998 webbplatsen Lovesearch.com, som blev den största i sin genre i Norden och som senare såldes till Match.com. I april 2011 blev Peczynski Sverigechef för den norska otrohetssajten Victoria Milan. Peczynski driver PR-byrån Mafioso PR i Stockholm och är kolumnist på Aftonbladet. Hon har skrivit kokboken Östeuropas kulinariska hemligheter, som fick pris för "Årets bästa etniska kokbok 2009" av Måltidsakademien.

I september 2021 meddelade Peczynski att hon kandiderar för Liberalerna i riksdagsvalet 2022.

Privatliv 
Hon har två barn, födda 2000 och 2011. Hon gifte sig med Sveriges tidigare finansminister Anders Borg den 3 november 2018. Paret skilde sig 2022.

Referenser 

Födda 1970
Svenska fotomodeller
Svenska pop- och rocksångare
Svenska TV-programledare
Kvinnor
Levande personer
Sommarvärdar 2002
Deltagare i Let's Dance
Personer från Warszawa
Anders Wollbeck

Anders Wollbeck, född 10 februari 1958 i Stockholm, är en svensk låtskrivare och producent. Han är en del av låtskrivar- och producentgruppen Vacuum tillsammans med Mattias Lindblom. Han bor i Stockholm tillsammans med sin familj.

Wollbeck har arbetat med ett antal artister under sin karriär, däribland Army of Lovers, Alcazar, Midi, Maxi & Efti, Vacuum, Rachel Stevens, Monrose, Tarja Turunen, Cinema Bizarre, Vengaboys och Tata Young. Ett flertal av de låtar Wollbeck har varit med om att skriva och producera har blivit internationella hits. Han har också skrivit och producerat filmmusik till det tyska kriminaldramat Tatort.

Utvald diskografi

"Crucified, "Obsession" och Ride The Bullet med Army of Lovers. Crucified ingår i det multimiljonsäljande dataspelet Just Dance 4. En nyinspelad version av Crucified nådde plats 18 på den amerikanska danslistan 2014 (Billboard Dance/Club Chart)
"Crying at the Discoteque" med Alcazar
"I Breathe" med Vacuum (Guldskiva i Sverige)
"I Walk Alone", "Die Alive", "Into The Sun'" och "Victim of Ritual", "Innocence" och "Diva" med Tarja Turunen
""What You Don’t Know" av Monrose. #6 i Tyskland.
"Negotiate with Love" med Rachel Stevens.
"Rocket To Uranus" med Vengaboys
 "Gib Mer A Chance" med Baschi. Guldskiva i Schweiz. 
"Accidental" med Garou från albumet Piece of My Soul, Guldskiva i Kanada, Polen and Ryssland.
 "Love Is The Law" med Tata Young
"Beginning" med Girls' Generation
 Wild Like That med Jeanette Biedermann
 Your Life med Till Brönner från det tyska top 10 albumet At The End Of The Day
"Chu" med f(x). (Platinaskiva i Sydkorea)
 "Heavensent", "The Other People" och "Get Off" med Cinema Bizarre från albumet Final Attraction, top 10 i Tyskland.
"I Only Know How To Love med The Tenors på albumet "The Canadian Tenors" (Nummer 1 på US Billboard)
"Y3K" med Tohoshinki på albumet TIME (nummer 1 i Japan och i världen). 
 "You Set Fire To My Life", "Out Of The Blue", "Karma" och "Love Falls" med Tina Arena. Platinaskiva i Australien.

Styrelseuppdrag

 STIM (Svenska artisters och musikers intresseorganisation Från 2015) 
 SKAP (Intresseförening för Sveriges kompositörer och textförfattare. Från 2016) 
 Export Music Sweden (Marknadsför svensk musik utomlands. Från 2016) 
 Extended Licensing Committee i ICE Services Ltd (Samriskföretag med STIM, GEMA and PRS For Music. Från 2016)
 UniSong (Organisation för svenska låtskrivare och producenter. Från 2012)

Referenser
 

Svenska musiker
Svenska pop- och rockkompositörer
Födda 1958
Levande personer
Män
Musiker från Stockholm