kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nahr al-Asi

Nahr al-Asi eller Orontes (arabiska: نهر العاصي; turkiska: Asi [Nehri]; franska: Oronte) är en flod i Mellersta östern. Den rinner upp i bergen i Libanon och rinner därefter genom Syrien och Turkiet slutligen ut i Medelhavet. Den var under antiken en av de viktigaste floderna i Bördiga halvmånen.

Läge och lopp
Floden är 450 kilometer lång. Den rinner upp i Antilibanon, genom Bekaadalen, förbi Homs och Hama. Den mynnar i Medelhavet strax nedströms den turkiska staden Antakya.

Under antiken var floden, då ofta känd under sitt grekiska namn Orontes (Ορόντης), en av de viktigare floderna i Mellersta östern. Den är den största floden i den norra delen av Levanten, och genom sitt läge mellan Jordan och Eufrat har den varit en viktig vattenkälla och transportled i Bördiga halvmånen. Floddalen har sedan äldre tid kunnat användas vid folkvandringar mellan Egypten, Anatolien och/eller Mesopotamien.

De tre största städerna utefter floden är idag Homs, Hama och Antakya. Norr om Hama vidgar sig floddalen till en bred slätt, som idag står för en stor del av Syriens jordbruksproduktion. Uppströms Homs är floden dämd och bildar där fördämningssjön Buḩayrat Qaţţīnah.

På kartan till vänster noteras följande orter och platser längs med eller nära floddalen: Labweh, Kadesh, Hims, Hamah, Larissa, Apamea, Qarqar, Antioch/Hatay och Samandagi. Dessutom finns utefter bifloderna orterna Ad Nabk, Afrin och Karusu.

Etymologi
För de antika assyrierna var floden under 800-talet f.Kr. känd som Arantu, medan Egypterna samtidigt kallade den Araunti. Betydelsen av dessa båda namn är ouppklarad. Av Arantu blev det Orontes på grekiska. Makedonska bosättare i området kallade däremot floden för Axius, vilket senare gav upphov till arabiskans Asi (som i dagens Nahr al-Asi).

Den antike skribenten Strabon hade följande att förtälja om floden: dess ursprungliga namn var (enligt honom) Typhon, och sedan fick den namnet Orontes efte att en man med detta namn skulle ha byggt en bro över floden. Enligt Strabo skulle Zeus ha tvingat ner draken Tryphon från skyn genom utslungandet av en blixt, och monstrets fall skulle därefter ha givit upphov till flodbädden. Strabos berättelse är sannolikt av feniciskt eller egyptiskt ursprung, snarare än grekiskt.

Bildgalleri

Källor 

Vattendrag i Syrien
Vattendrag i Libanon
Vattendrag i Turkiet
Medelhavets avrinningsområde
Tvångssparandet

Tvångssparandet, formellt kallat tillfälligt sparande, var ett obligatoriskt sparande som infördes i Sverige 1989.

Den 25 april 1989 föreslog den socialdemokratiske finansministern Kjell-Olof Feldt i regeringens kompletteringsproposition skattehöjningar: höjd moms med 2 procentenheter från 1 juli, höjd allmän löneavgift med 2 procentenheter från 1 september, extra höjd löneavgift i Stockholmsområdet med 3 procentenheter, höjda skatteutjämningsavgifter för vissa kommuner samt höjd alkohol- och tobaksskatt. Hela paketet skulle ge staten ökade inkomster med 20 miljarder.

Förslaget fick snabbt hård kritik. Den 26 april sade LO:s landssekretariat nej till åtstramning och underkände regeringens bedömning av det ekonomiska läget. LO:s ordförande Stig Malm var starkt kritisk och lovade den 27 april att förstamajdemonstrationerna skulle riktas mot regeringens politik.

Den 28 april samlades det socialdemokratiska verkställande utskottet och förklarade att man välkomnade en prövning av alternativ till momshöjningen. Därmed fick regeringen i praktiken dra tillbaka förslaget om höjd moms.

I början av maj skrev Centerpartiets partiledare Olof Johansson en debattartikel i Dagens Nyheter där han föreslog införandet av ett tillfälligt sparande av obligatorisk karaktär. Regeringen inledde förhandlingar med Centerpartiet och den 23 maj presenterades uppgörelsen: alla privatpersoner skulle tvingas spara ett belopp motsvarande 3 procent av slutskatten under 1989 och 1990. I uppgörelsen ingick även höjd skatt på el och olja, höjda arbetsgivaravgifter med 1,5 procent, en tioprocentig skatt på investeringar i affärs- och kontorshus samt höjda barnbidrag med 900 kronor per barn och år. Åtgärden döptes av motståndarna till "tvångssparandet" och omtalades så gott som enbart under detta namn i den politiska debatten.

Reformen började gälla den 1 september 1989 och upphörde 31 december 1990. I början fanns ingen lägsta gräns för när den skattskyldige skulle betala vilket innebar att även folkpensionärer och sommarjobbande ungdom fick spara belopp på bara några kronor. För inkomster erhållna efter den 1 januari 1990 gällde att det fanns ett golv så att sparbelopp på mindre än 1 000 kronor inte behövde erläggas. Sparbelopp från 1989 betalades tillbaka i maj 1990 medan sparbelopp från 1990 betalades tillbaka i februari 1991. Återbetalningen gjordes genom postanvisning.

Sparandet uppgick till 2,6 miljarder kronor för 1989 och 9 miljarder kronor för 1990.

I sin självbiografi Alla dessa dagar... kallar dåvarande finansminister Feldt tvångssparandet för "det dummaste jag gett mig in i".

Referenser

Riksdagens protokoll 1990/91:102, 25 april 1990 (sparbeloppet 1989/1990)
Riksdagens protokoll 1990/91:120, 28 maj 1990. Erik Åsbrink: "Jag gör emellertid bedömningen att de totala kostnaderna inte överstiger 150 milj.kr."

Externa länkar
Lag (1989:474) om tillfälligt sparande

Historiska svenska skatter
Sverige under 1980-talet
Skatter i Sverige
Millers dokument

Millers dokument är en svensk dramafilm från 1916 i regi av Konrad Tallroth.

Om filmen
Filmen premiärvisades 4 augusti 1916 på biograf Regina i Stockholm. Filmen spelades in vid Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö med exteriörer från Fjällgatan med flera platser i Stockholm av Hugo Edlund.

Rollista (i urval)
Alfred Lundberg – Friedman, godsägare 
Greta Almroth – Agnes, hans dotter 
Nicolay Johannsen – Allan, student, hans fosterson 
Konrad Tallroth – Steiner, godsägare 
William Larsson – J Miller

Källor 

Svenska filmer 1916
Svenska dramafilmer
Svenska stumfilmer
Svenska kortfilmer
Kortfilmer 1916
Förlorade filmer
Hennes kungliga höghet

Hennes kungliga höghet är en svensk dramafilm från 1916 i regi av Fritz Magnussen.

Om filmen
Filmen premiärvisades 28 februari 1916 på biograf Kronan i Göteborg. Filmen spelades in vid Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö av Hugo Edlund.

Roller i urval
Karin Molander - Prinsessan Irma av Aquitanien 
Nicolay Johannsen - Prins Albert av Valencia 
Erik A. Petschler - Greve Castelani, minister 
Stina Berg - Comtess Nasi, hovdam 
Juliette Lind - Juanita Silva, sångerska

Externa länkar
 

Svenska filmer 1916
Svenska dramafilmer
Svenska kortfilmer
Kortfilmer 1916
Svenska stumfilmer
Förlorade filmer
Sydeuropa

Sydeuropa är den del av Europa som anses ligga söder om Centraleuropa. Vilka länder som räknas till kan variera. I vissa fall menas ofta länder som ligger runt Medelhavet. Vanligen räknas dock följande länder in:

  Portugal
  Spanien
  Italien
  San Marino
  Vatikanstaten
  Malta
  Andorra
  Slovenien (ej norra delen)
  Kroatien (ej norra delen)
  Serbien (ej norra delen)
  Montenegro
  Bosnien och Hercegovina
  Kosovo
  Nordmakedonien
  Albanien
  Grekland
  Bulgarien 

Även området  ligger i Sydeuropa, samt europeiska mikrodelen av västra .

I vissa situationer kan även följande räknas in:

 
  Rumänien
  Södra Frankrike
  Cypern

Se även 
 Nordeuropa
 Västeuropa
 Östeuropa
 Centraleuropa
 

Regioner i Europa
Broms skola

Broms skola (egentligen Anna Dam Broms Förberedande Skola för Gossar och Flickor) var en privatskola på Östermalm i Stockholm som drevs av lärarinnan Anna Dam Broms. 

Skolan hette från början Broms-Ullmans skola, då den grundades 1933. Från 1936 blev det enbart Broms skola, då hon tog över hela ägandeskapet, och ägde skolan fram till 1969, året innan hon dog 76 år gammal. 

Fram till 1955 låg skolan på Sturegatan 22 och hade fyra klasser, så kallat förberedande skola. Därefter hade skolan sex klasser i årskurserna 1–6. Skolan hade fram till 1962 lokaler på Tysta Gatan 7 och därefter på Brahegatan 22. 

Anna Broms skall ha hållit skolan i ett fast och personligt grepp, med en disciplin som redan då ansågs gammaldags, såsom "fosterlandets kärlek och religiositet".   

Broms undervisade själv i rättskrivning, med konsekvent metodik och dagliga diktamina. Stor betydelse gavs personligt gott uppträdande och integritet grundad i protestantisk kristendom hos eleverna.  

1970 drog myndigheterna in tillståndet för Broms skola. 

Bland före detta elever finns bland annat Carl XVI Gustaf, som började där i första klass 8 september 1953. Kronprinsen gick på skolan i sex år.

Referenser 

Grundskolor i Stockholm
Östermalm
Svensk Stipendieförmedling

Svensk Stipendieförmedling är ett bokförlag som ger ut sammanställningar av fonder och stipendier i Sverige ur vilka det går att söka ekonomiskt stöd i olika former.

Externa länkar
Svensk Stipendieförmedling - Officiell webbplats

Svenska bokförlag
Kommissionering

Kommissionering, ett välplanerat, dokumenterat och ingenjörsmässigt tillvägagångssätt för igångsättande och överlämnande av anläggning, system och utrustning till slutanvändaren enligt dennes designkrav och förväntningar.

Tillverkning
Projektledning
Afrikas drottning

Afrikas drottning (originaltitel The African Queen) är en brittisk-amerikansk film från 1951 i regi av John Huston, med Katharine Hepburn och Humphrey Bogart i huvudrollerna. Filmen hade premiär i Los Angeles den 26 december 1951 och i övriga USA den 21 mars 1952. Den svenska premiären var den 22 september 1952. Filmen är baserad på romanen med samma namn av C.S. Forester. Filmen nominerades till fyra Oscars, varav en vinst för bästa manliga huvudroll.

Handling 
Ett engelskt syskonpar bor i Belgiska Kongo där de verkar som missionärer vid första världskrigets utbrott. Till den by där de driver en kyrka för befolkningen kommer en dag soldater, tillhörande den tyska armén och bränner ner bybornas hus men skonar missionärsparet och deras bungalow. Brodern blir alltmer förvirrad och dör och systern Rose (Hepburn) lämnar byn med ångbåtsföraren Charlie (Bogart) som kör post på floden med sin gamla ångbåt, The African Queen. De tar sig ner för floden medan Rose utvecklar och övertalar Charlie att de ska försöka torpedera det tyska ångfartyget Louisa. För att kunna göra detta måste de först ta sig förbi det tyska fortet Shona och ta sig genom farliga forsar längs floderna.

Om filmen 
Filmen nominerades till fyra Oscar: bästa manliga huvudroll (Humphrey Bogart), bästa kvinnliga huvudroll (Katharine Hepburn), bästa regi (John Huston) och bästa manus (James Agee och John Huston). Den vann enbart priset för bästa manliga huvudroll. Rollen som Charlie Allnut var den enda som gav Humphrey Bogart en Oscar under hela hans karriär.

Bette Davis och John Mills var försthandsvalet till att spela huvudrollerna.

Katharine Hepburn skrev senare också en bok om inspelningen av filmen.

Rollista 
 Humphrey Bogart - Charlie Allnut
 Katharine Hepburn - Rose Sayer
 Robert Morley - Fader Samuel Sayer
 Peter Bull - Kapten på Louisa
 Theodore Bikel - Förste styrman
 Walter Gotell - Andre styrman
 Peter Swanwick - Förste styrman på Shona
 Richard Marner - Andre styrman på Shona

Övriga medverkande (i urval) 
 Fotograf: Jack Cardiff
 Klippning: Ralph Kemplen
 Scenografi: Wilfred Shingleton
 Scenografiassistent: John Hoesli
 Kostym: Connie De Pinna, Doris Langley Moore
 Regiassistent: Guy Hamilton
 Specialeffekter: Cliff Richardson

Referenser

Externa länkar 
 
 Filmsite.org – The African Queen
 

Filmer 1951
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska dramafilmer
1910-talet på film
Tanzania på film
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av John Huston
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa manliga huvudroll
The Pussycat Dolls

The Pussycat Dolls eller vanligen enbart Pussycat Dolls förkortat PCD är en amerikansk popgrupp grundad av Robin Antin år 1995. Gruppen släppte sin första singel 2004. Deras musikstil kan beskrivas som en blandning mellan pop och dance.

Innan de började som artister jobbade de som en dansgrupp. Dansgruppen uppträdde vanligtvis i Los Angeles, men även återkommande på Caesar's Palace i Las Vegas.

Medlemmar 
 Nicole Scherzinger
 Ashley Roberts
 Jessica Sutta
 Kimberly Wyatt
 Carmit Bachar
Scherzinger är den som syns mest i gruppens musikvideor.

Men andra kända ansikten har också medverkat i gruppen:
 Asia Nitollano
 Carmen Electra
 Christina Applegate
 Cyia Batten
 Nadine Ellis
 Staci Flood
 Kasey Campbell
 Rachel Sterling
 Rebecca Pickering
 Kaya Jones
 Melody Thornton

Diskografi

Album

Singlar 

 1 Den version av "Buttons" som finns med på albumet PCD är utan Snoop Dogg.

Dokusåpan 
2007 visade TV3 dokusåpan Pussycat Dolls Presents: The Search for the Next Doll. Popgruppen letade då efter en ny medlem. Hon fick stå ut med mycket innan juryn utsåg henne till den nya "dollen". 
Dokusåpan var uppbyggd som så många andra; först en audition dit tusentals tjejer sökte. Sedan fick ett antal utvalda bo tillsammans och utstå flera test inom dans, sång och underhållning. Juryn eliminerade varje vecka en deltagare som fick åka hem. 

Och i slutändan stod tre tjejer på scenen och det var vinnaren Asia Nitollano, tvåan Melissa R och trean Chelsea. Asia vann tävlingen för att hon kan underhålla, sjunga och dansa. Men kort efter att hon vunnit bestämde hon sig för att göra solokarriär och slutade i Pussycatdolls.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell Hemsida
 Pussycat Dolls Låttexter
 

Amerikanska popgrupper
Juliette Lind

Juliette Lind, född 26 oktober 1885 i Stockholm, död 12 april 1969 i Lissabon, Portugal, var en svensk operettsångare och skådespelare, senare ambassadörsfru, gift med Jack Stewart.

Lind var verksam på Kristallsalongen 1912–1917 samt från 1918 på Mosebacketeatern. 1919 var hon primadonna i Karin Swanströms landsortsversion av Svasse Bergqvist-revyn Blått-Blått. Lind hade även en internationell karriär och framträdde på varietéer i bland annat Hamburg, Berlin och Helsingfors. På äldre dagar var hon bosatt i Portugal.

Filmografi

Referenser 

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1885
Avlidna 1969
Musiker från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Politik och brott

Politik och brott är en svensk dramafilm från 1916 i regi av Fritz Magnussen.

Om filmen
Filmen har inte censurgranskats i Sverige, den var producerad för exportmarknaden. Den premiärvisades på biograf Apollo i Helsingfors 8 juli 1918. Filmen spelades in vid Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö av Henrik Jaenzon.

Rollista (i urval)
Nicolay Johannsen – William Thompson, redaktör 
Alfred Lundberg – von Wieten, guvernör 
Ella Stray – Ilka von Wieten, hans dotter 
Albin Lavén – Geisinger, kassör 
Bertil Junggren – Archie Stern, detektiv

Källor 

Svenska filmer 1916
Svenska dramafilmer
Svenska kortfilmer
Kortfilmer 1916
Svenska stumfilmer
Förlorade filmer
Den stora flykten

Den stora flykten är en amerikansk actionfilm från 1963 av John Sturges med Steve McQueen, Richard Attenborough och James Garner m.fl.

Handling 
Andra världskriget. Tyskarna har byggt ett specialläger för de mest rymningsbenägna krigsfångarna och lägerchefen von Luger har gjort klart för fångarna att han inte tänker låta någon rymma. Men fångarna där, ledda av Bartlett, tänker gräva tre tunnlar från sina baracker till den omgivande skogen.

Om filmen 
Filmen är baserad på en verklig händelse när 70 allierade fångar rymde från det tyska fånglägret Stalag Luft III i mars 1943. Samma flykt hade redan filmatiserats 1953 i Fångläger nr 17 av Billy Wilder.

Skådespelare (i urval) 
 Steve McQueen - Capt. Hilts "The Cooler King"
James Garner - Flight Lt. Hendley "The Scrounger"
 Richard Attenborough - Squadron Leader Roger Bartlett "Big X"
James Donald - Group Captain Ramsey "The SBO"
Charles Bronson - Flight Lt. Danny Velinski "Tunnel King"
Donald Pleasence - Flight Lt. Colin Blythe "The Forger"
James Coburn - Flying Officer Louis Sedgwick "The Manufacturer"
Gordon Jackson - Flight Lt. Andrew MacDonald "Intelligence"
John Leyton - Flight Lt. William "Willie" Dickes "Tunnel King"
David McCallum - Lt. Cmdr. Eric Ashley-Pitt "Dispersal"
Angus Lennie - Flying Officer Archibald "Archie" Ives "The Mole"
 Nigel Stock - Flight Lt. Dennis Cavendish "The Surveyor" 
 Jud Taylor - Goff
 Robert Desmond - Griffith "Tailor"
 Lawrence Montaigne - Haynes "Diversions"
 Robert Graf - Werner "The Ferret"
 Hannes Messemer - Von Luger "The Kommandant"
Harry Riebauer - Strachtwitz

Referenser

Externa länkar 
 
 New publication with private photos of the shooting & documents of 2nd unit cameraman Walter Riml  
 Photos of the filming The Great Escape, Steve McQueen on the set  

Filmer 1963
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
1940-talet på film
Andra världskriget på film
Engelskspråkiga filmer
Mastodontfilmer
Filmer i regi av John Sturges
EDI

EDI kan syfta på:
Electronic Data Interchange
European Deterrence Initiative, ett amerikanskt federalt program om att hjälpa Europa vid eventuella konflikter med Ryssland.
2Pacalypse Now

2Pacalypse Now utkom den 12 november 1991 och är 2Pacs debutalbum. 2Pacalypse Now  var inte like genomarbetat som hans senare album men var det mest öppet politiska album artisten släppte. Frågor som behandlades i låtarna var om sociala problem, såsom rasism, polisbrutalitet, fattigdom, tonårsgraviditeter, där lyssnaren ges en inblick i hur världen för en ung svart person i en amerikansk stad kan te sig.

Låtlista
"Young Black Male" - 2:35 
"Trapped" - 4:44 
"Soulja's Story" - 5:05 
"I Don't Give a Fuck" - 4:20 
"Violent" - 6:25 
"Words of Wisdom" - 4:54 
"Something Wicked" - 2:28 
"Crooked Ass Nigga" - 4:17 
"If My Homie Calls" - 4:18 
"Brenda's Got a Baby" - 3:55 
"Tha' Lunatic" - 3:29 
"Rebel of the Underground" - 3:17 
"Part Time Mutha" - 5:13 

Musikalbum 1991
Album av Tupac Shakur
Amerikanska debutalbum
Lillemor Arvidsson

Maj Lillemor Arvidsson, född 1 maj 1943 i Skara, död 23 april 2012 i Stockholm, var en svensk facklig ledare och landshövding.

Biografi
Arvidsson började som tonåring arbeta som vårdbiträde på lasarettet i Uddevalla. Senare blev hon undersköterska. 

Arvidsson engagerade sig samtidigt i det fackliga arbetet. År 1972 anställdes hon av Svenska Kommunalarbetareförbundet som studieombudsman, 1982 blev hon ombudsman och 1983 andre ordförande.
I juni 1988 utsågs hon till ordförande i Svenska Kommunalarbetareförbundet. Hon blev därmed Kommunals första kvinnliga ordförande. Dessutom blev hon den första kvinnliga ordföranden i ett LO-förbund överhuvudtaget. Åren 1990–1991 var hon även ledamot i den socialdemokratiska partistyrelsen.

År 1995 lämnade hon posten som ordförande Kommunal på grund av sjukdom. Hon satt i styrelsen för högskolan i Växjö och blev ledamot i analysgruppen om Estoniakatastrofen den 23 september 1997.

Arvidsson utsågs den 15 januari 1998 av Sveriges regering till landshövding i Gotlands län. Under ämbetstiden som landshövding var hon särskilt engagerad i frågan om kommunikationerna till fastlandet. Hon lämnade posten den 29 februari 2004. Arvidsson blev 2003 ordförande i styrelsen för Statens maritima museer, men lämnade den posten i slutet av 2004.

Bibliografi 
 - Medförfattare: Gunilla Wettergren.

Filmografi 
År 2001 gjorde regissören Margareta Garpe en dokumentärfilm om Lillemor Arvidsson: Lillemor, makten och rädslan. Den visades på SVT inför kvinnodagen 8 mars samma år.

Referenser 
 Lillemor Arvidsson - landshövding på Gotland, Gotland.net - biografi
 Lillemor Arvidsson död Aftonbladet 23 april 2012
 helagotland.se 2012-04-23: Minns henne som folklig

Noter

Vidare läsning 
 

Födda 1943
Avlidna 2012
Landshövdingar i Gotlands län
Utredare av Estoniakatastrofen
Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Undersköterskor
Kvinnor
Personer från Skara
Hans faders brott

Hans faders brott är en svensk film från 1915 i regi av Fritz Magnussen.

Om filmen
Filmen premiärvisades 22 november 1915 på biograf Regina i Stockholm. Filmen spelades in vid Svenska Biografteatern på Lidingö av Hugo Edlund.

Roller i urval
Richard Lund - Gunnar Hesla, godsägare och Tormod Hesla, hans far 
Thure Holm - Rudel, bruksägare 
Kirsten Lampe - Gudrun, hans dotter 
John Ekman - Sigurd Vikum, straffånge

Externa länkar

Svenska filmer 1915
Svenska dramafilmer
Svenska kortfilmer
Svenska stumfilmer
Kortfilmer 1915
Förlorade filmer
Stötdämpare

En stötdämpare är en anordning som dämpar svängningar och rörelser, snarare än stötar. Dämpningen sker genom omvandling av rörelseenergi till värme, vanligtvis genom att tvinga olja genom små hål.

Det vanligaste användningsområdet för stötdämpare är i fordons fjädringssystem, där de minskar problemen med att färdas över vägojämnheter och därmed ökar komforten. Utan dämpare blir färden guppig, då energi lagras i fjädringen och sedan överförs till fordonskroppen. Detta kan ske så häftigt att fjädringen "slår i botten". För att kunna köra utan stötdämpare krävs mycket styva fjädrar, vilket skulle ge en stötig färd. Stötdämparna medger alltså att fordonet förses med mjukare fjädrar, utan att för den skull få oacceptabelt snabba och stora fjädringsrörelser på guppiga vägar.

Typer av stötdämpare 
Den vanligaste modellen i bilar är teleskopstötdämpare. De påminner till utseendet om en cykelpump. Inuti den finns olja som passerar genom små munstycken när fjädringen rör sig upp och ner. En fördel med teleskopstötdämpare är att de kan monteras inuti en skruvfjäder för att skapa en kompakt enhet.

Gasstötdämpare är en variant av teleskopdämpare som har gas under tryck i ena änden. Gastrycket gör att dämparen fortsätter fungera även vid hård belastning - det hindrar oljan från att bilda skum som försämrar dämpningen.

Hydrauliska dämpare av hävarmstyp är en äldre konstruktion som användes i vissa bilmodeller. De kan ofta fyllas på och renoveras i stället för att byta ut hela dämparen.

Friktionsdämpare var en ännu äldre variant, där dämpningen sköts av plattor som gnids mot varandra och dämpar med hjälp av friktionen.

Gashydrauliska system av den typ som Citroën har använt innehåller en dämpning som är inbyggd i fjädringssystemet. Därför behövs inga separata stötdämpare. Däremot behöver fordon med luftfjädring ha separata dämpare.

Ordet "stötdämpare" är belagt i svenska språket sedan 1923.

Styrdämpare
En styrdämpare är en liten stötdämpare (ca 15 cm lång) som monteras på styret på motorcyklar för att förhindra wobbling (självsvängning).

Styrdämpare används även till motocross- och enduromotorcyklar. Här används de i syfte att minska utmattningen av föraren (slag i styret) vid ojämna underlag.

Se även 
 Fjäder (teknik)
 Fjädringssystem
 Fordonsdynamik

Referenser 

Maskinteknik
Bildelar
Kai (album)

är den japanska musikgruppen Dir en greys första remixalbum som kom ut 22 augusti 2001.

Låtlista 
 Hydra [Buzzout Mix]
 Rasetsu Koku [Za Downtown Funkmaster Mix]
 Dir En Grey - Kai - 03 - Taiyou No Ao [Mix]
 304 Goushitstu Hakushi No Sakura [Sub Dub Mix]
 Ain't Afraid To Die [Frosted Ambience]
 Egnirys Cimredopyh (An Injection) [PCM Re-Constructed Attack]
 Macabre (Sanagi No Yume Wa Ageha No Hane) [Tears Of Scorpion Mix]
 Myaku [8.5 Convert]
 Riyuu [Susumu Yokota Mix]
 Ain't Afraid To Die [Irresistable Mix]
 Raison D'etre [Nanago Mix]
 [KR]Cube [KK Vomit Mix]
 Hotarubi [The Name Of The Rose Mix]

Musikalbum 2001
Japanska musikalbum
WP:Projekt Japan
Something Wild

Something Wild är det finska extrema metal-bandet Children of Bodoms debutalbum, utkommet 1997. Musiken innehåller element av death metal och thrash metal.

Låtar 
 Deadnight Warrior
 In The Shadows
 Red Light In My Eyes (part 1)
 Red Light In My Eyes (part 2)
 Lake Bodom
 The Nail
 Touch Like Angel Of Death (vid slutet av spåret en instrumentell bonuslåt)

Album av Children of Bodom
Musikalbum 1997