kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Saltvattenakvarium

Ett saltvattenakvarium består av ett akvarium som bör vara på minst 100-200 liter för att få en stabil miljö. När man talar om hemakvarium dagligdags så är det för det mesta sötvattensakvarium man talar om. Saltvattensakvarium har historiskt sett varit svårare att sköta och med dyrare utrustning och innehåll. Detta har ändrat sig något på senare tid med bättre teknik och metoder, men det är fortfarande för det mesta dyrare att ha än ett sötvattensakvarium. Den vanligaste biotopen man försöker att återskapa i ett saltvattensakvarium är den vid korallreven med färggranna fiskar, koraller och anemoner mm.

Att skapa ett saltvattenakvarium 

För att få vanligt vatten/kranvatten att bli saltvatten blandar man i ett speciellt salt som innehåller spårämnen som natrium, kalcium, klor, sulfat, brom, fluor, bor, magnesium, kalium och strontium. Man blandar ungefär 4 deciliter av detta salt per 10 liter vatten. Många använder sig av renat vatten; ofta renat med omvänd osmos för att saltvattnet ska hålla så hög kvalitet som möjligt.

Beroende på saltets kvalitet kan detta vatten till en början vara grumligt för att efter ett par dagar klarna och har då ett pH-värde på något över 8. Efter ett par dagar lägger man i sk. levande sten som är stenar som handplockats på havsbotten i till exempel Indiska oceanen. Dessa stenar skall vara svarta inuti då de innehåller aeroba och anaeroba bakterier. När man först lägger dem i akvarievattnet kan vattenkvaliten bli dålig på grund av döende organismer på stenarna, vilket kan leda till höga nitrit- och nitratvärden.  

I uppstartsfasen av ett saltvattensakvarium får man ofta en algblomning, dvs krafitg växt av alger som sedan sakta avtar då akvariet har fått en god balans. Bakterierna i den levande stenen renar vattnet och skapar balans i systemet. I akvariet kan sedan levande koraller, mollusker och saltvattenfiskar leva.

För att rena vattnet när det är i akvariet så används ofta en proteinskummare som avlägsnar proteiner och andra skadliga ämnen från vattnet. Dessa proteiner lägger sig som en olja på vattenytan så akvariet bör ha ytavrinning ner i en sk. sump; ett ofta mindre akvarium under visningsakvariet där rening sker. Akvariet måste tillföras extra kalcium regelbundet om man har koraller i det.  Proteinskummaren är nära på ett måste, men det finns andra system för att rena eller förbättra kvalitén på vattnet ytterligere som man kan använda. Exempel är fosfatreaktor som avlägsnar skadliga fosfater från vattnet, filtrering genom aktivt kol, kalciumreaktor för att tillsätta kalcium och uv-filter.

Externa länkar
 saltvattensguiden.se
 www.reefcentral.com 

Akvarier
8 Sidor

8 Sidor är en nyhetstidning på lättläst svenska. Tidningen utkommer en gång i veckan, på onsdagar. Upplagan är omkring 9 500 exemplar. Läsarundersökningar visar att varje nummer har omkring 100 000 läsare, jämnt fördelade över Sverige. De som läser 8 Sidor är elever i grundskolan, vuxenutbildning, personer med intellektuellt funktionshinder, invandrare och många andra människor som har svårt att läsa en vanlig dagstidning. 8 Sidor var till 2015 en del av Centrum för lättläst, därefter Myndigheten för tillgängliga medier och erhåller ekonomiskt stöd från kulturdepartementet.

Historia 
Vid FUB:s landsmöte 1974 föreslog Ingrid Dalén att det borde startas en nyhetstidning för personer med utvecklingsstörning. Deltagarna på landsmötet höll med om att det var en bra idé och FUB skickade förslaget vidare till regeringen. Rektorn för Journalisthögskolan i Göteborg, Lars Alfvegren, fick i uppdrag att utreda saken. Lars Alfvegren föreslog att man skulle göra försök i fler dagstidningar, den statliga handikapputredningen som blev klar 1976 tyckte samma sak.
Men inget händer förrän 1982.
Ylva Killander arbetade med FUB:s tidning Steget och Ingrid Dalén skrev tillsammans med kanslichefen på FUB ett brev till regeringen. Frågan togs om hand av taltidningskommittén som arbetade med tidningar för synskadade. I december 1983 fick kommittén ett uppdrag till, att utreda hur man bäst kan förmedla nyheter till människor som har svårt att läsa. Taltidningskommittén bestämde sig för att starta ett praktiskt försök. Under hösten 1984 gjorde man tre provnummer av nyhetstidningen 8 Sidor.
Det första numret kom ut den 11 oktober 1984.
8 Sidor blev uppskattad och fortsatte att ges ut. I början kom den varannan vecka men ganska snart varje vecka, precis som den fortfarande gör.

8 Sidor hade funnits i två år då regeringen och riksdagen bestämde att permanenta utgivningen. Man tyckte att även de som har svårt att läsa eller förstå ska kunna ta del av nyheter och information om vad som händer i världen. Den 1 januari 1987 blev 8 Sidor permanent. Tidningen togs över av LL-stiftelsen, som numera kallar sig Centrum för lättläst.

1997 börjar 8 Sidor publicera dagliga nyheter på internet.
2003 kom den första titeln i skriftserien.
Sedan 2010 driver 8 Sidor Alla väljare  en webbplats med lättläst information inför valet.

8 Sidor har som första lättlästa tidning i norden varit förebild för norska Klar Tale och finländska Lätta bladet och Selkosanomat.

Redaktionellt innehåll 
8 Sidor ska ha samma nyhetsbevakning och nyhetsvärdering som andra nyhetstidningar, tidningen är alltså inte skriven för något särskild läsargrupp. Tidningen formulerar sitt uppdrag så här: "Vi ska inte hoppa över några ämnen, även om de är svåra. Vi ska göra dem lätta i stället". Tidningens åtta sidor fördelar sig på två sidor inrikes och en sida vardera utrikes, sport, kultur, vardagsliv, samt baksida och förstasida.

Källor 
 
 Budgetpropositionen 2011, sid 90. https://www.regeringen.se/rattsliga-dokument/proposition/2010/10/prop.-2010111/

Noter

Externa länkar
 Officiell webbplats

Tidskrifter startade 1984
Svenska tidskrifter
Läs- och skrivsvårigheter
En vandring bland molnen

En vandring bland molnen, originaltitel A Walk in the Clouds, är en amerikansk-mexikansk film från 1995 baserad på filmen Fyra steg i det blå från 1942.

Handling 

Paul återvänder hem efter andra världskriget. Han drömmer om att bygga upp ett liv för sig och sin fru och arbetar som handelsresande. På en av sina resor träffar han Victoria, som är gravid och ogift. Paul ställer upp och spelar hennes man för att rädda hennes rykte. Hennes familj välkomnar honom, men fadern misstänker att allt inte är som det ska. Paul och Victorias "förhållande" utvecklas till kärlek, men han känner ansvar för sin fru och reser hem igen för att finna henne i sängen med en annan man. Han inser då att Victoria är kvinnan i hans liv och reser tillbaka till henne med förhoppningen att kunna bli hennes man på riktigt.

Om filmen 
Filmen spelades in den 27 juli-7 oktober 1994 på ett flertal platser i Kalifornien. Den hade världspremiär i Japan den 27 maj 1995 och svensk premiär den 15 september samma år, åldersgränsen är 11 år.

Filmen har visats på TV4 och släpptes på video i mars 1996.

Rollista (urval) 
 Keanu Reeves - Paul Sutton 
 Aitana Sánchez-Gijón - Victoria Aragon 
 Anthony Quinn - Don Pedro Aragon 
 Debra Messing  Betty Sutton

Musik i filmen 
 Crush the Grapes, text Alfonso Arau, musik Leo Brouwer, framförd av Roberto Huerta, Juan Jimenez, Febronio Covarrubias och Ismael Gallegos
 Mariachi's Serenade, text Alfonso Arau, musik Leo Brouwer, framförd av Roberto Huerta, Juan Jimenez, Febronio Covarrubias och Ismael Gallegos
 Beer Barrel Polka, skriven av Wladimir A. Timm, Jaromir Vejvoda och Lew Brown
 Cancion Mixteca, skriven av Jose Lopez Alavez, framförd av Ismael Gallegos

Utmärkelse 
 1996 - Golden Globe - bästa originalmusik i spelfilm, Maurice Jarre

Externa länkar 
 
 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska romantikfilmer
Mexikanska dramafilmer
Mexikanska krigsfilmer
Mexikanska romantikfilmer
Filmer 1995
1940-talet på film
Kalifornien på film
Filmer från Twentieth Century Fox
Martin Grase

Martin Grase född 3 maj 1891 i Schlochau, död 4 augusti 1963 i Freiburg im Breisgau, var en tysk officer. Grase befordrades till generalmajor i oktober 1941 och till general i infanteriet i december 1943. Han erhöll Riddarkorset av järnkorset med eklöv i maj 1943.

Grase var
adjutant vid arméns överkommando oktober 1939 – februari 1940,
befälhavare för 1. infanteriregementet mars 1940 – januari 1942,
befälhavare för 1. infanteridivisionen januari 1942 – juli 1943,
befälhavare för I. armékåren augusti 1943 – januari 1944,
befälhavare för XXVI. armékåren januari – februari 1944,
till överbefälhavarens förfogande februari – juli 1944,
befälhavare för Wehrmacht i Belgien och norra Frankrike  juli – september 1944 och 
befälhavare för fältjägarkommando III.  september  1944 – mars 1945.

Grase var i krigsfångenskap maj 1945 – juli 1947.

Generaler i Nazityskland
Män
Födda 1891
Avlidna 1963
Personer från provinsen Posen
Mottagare av Riddarkorset med eklöv
Hans von Greiffenberg

Hans von Greiffenberg, född 12 oktober 1893 i Trzebiatkow nära nuvarande Tuchomie, död 30 juni 1951 i Königstein, var en tysk militär. von Greiffenberg befordrades till generalmajor i augusti 1940 och till general i infanteriet i april 1944. Han erhöll Riddarkorset av Järnkorset i maj 1941.

von Greiffenberg var
chef för operationsavdelningen vid arméns generalstab oktober 1938–augusti 1939
chef för operationsavdelningen vid överkommandot augusti 1939–oktober 1940
till överbefälhavarens förfogande oktober–december 1940 
chef för generalstaben vid 12:e armén januari–maj 1941
chef för generalstaben vid armégrupp B maj–juni 1941
chef för generalstaben vid armégrupp Mitte juni 1941–april 1942
chef för generalstaben vid armégrupp A april 1942–juli 1943
till överbefälhavarens förfogande augusti–oktober 1943 
militärattaché i Budapest oktober 1943–april 1944
befälhavare med oinskränkt makt för Wehrmacht i Ungern april 1944–maj 1945

von Greiffenberg var i amerikansk krigsfångenskap maj 1945–juni 1947.

Referenser

Externa länkar 

Generaler i Nazityskland
Födda 1893
Avlidna 1951
Män
Personer från Pommern
Mottagare av Riddarkorset
Horst Grossmann

Horst Grossmann född 19 november 1891 i Allenstein, Ostpreussen, död 4 maj 1972 i Rüsselsheim, Hessen, var en tysk militär.

Grossmann befordrades till generalmajor i december 1941 och till general i infanteriet i november 1944. 

Grossmann var chef för instruktionskurs B vid krigsskolan i Potsdam mars 1938 – september 1939, befälhavare för 84. infanteriregementet oktober 1939 – december 1941, befälhavare (tf) för 102. infanteridivisionen december 1941 – januari 1942, befälhavare för 6. infanteridivisionen januari 1942 – december 1943, befäl vid LV. armékåren januari 1944 – maj 1944, deltagare i kurs för armékårchefer juni – juli 1944, befälhavare för VI. armékåren augusti 1944 – maj 1945.

Han erhöll Riddarkorset av järnkorset med eklöv i september 1943. Grossmann var i brittisk krigsfångenskap maj 1945 – juli 1947.

Generaler i Nazityskland
Män
Födda 1891
Avlidna 1972
Personer från Allenstein
Sigfried Haenicke

Siegfried Haenicke, född 8 september 1878 i Konstanz, död 19 februari 1946 i ett fångläger i Mühlberg/Elbe, var en tysk militär. Haenicke befordrades till generalmajor i april 1932 och till general i infanteriet i april 1942. Han erhöll Riddarkorset av Järnkorset i september 1943. Han hade under första världskriget tilldelats Pour le Mérite i juni 1918. Haenicke var i sovjetisk krigsfångenskap från juni 1945 till februari 1946.

Befäl 
 61. infanteridivisionen: augusti 1938 – mars 1942
 XXXVIII. armékåren (tillförordnad): april – juni 1942
 Militärområdesbefälhavare i Generalguvernementet: oktober 1942 – juni 1944
 Arméområdet Generalguvernementet: juli 1944 – januari 1945
 Till överbefälhavarens förfogande januari – maj 1943

Referenser 

Födda 1878
Avlidna 1946
Män
Personer från Konstanz
Generaler i Nazityskland
Mottagare av Riddarkorset
Mottagare av Pour le Mérite
Damernas

Damernas är en amerikansk film från 1988 i regi av Robert Michael Lewis.

Handling 
Den kvinnliga polisen Flannery (Marilu Henner) undersöker nattklubben "Ladykillers" där en mördare slagit till. Ägaren försöker undvika dålig reklam och undanhåller information.

Om filmen
Filmen hade världspremiär i USA den 9 november 1988 och svensk premiär i TV2 den 13 juli 1991.

Rollista 
Marilu Henner - Samantha Flannery
Susan Blakely - Lilah Corbett
Thomas Calabro - Cavanaugh
William Lucking - kapten Bucholtz
Michael Ensign
Lesley-Anne Down - Morganna Ross
Keith David

Källor
 
 

Filmer 1988
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Anton Grasser

Anton Grasser född 11 november 1891 i Bossendorf, död 3 november 1976 i Stuttgart. Tysk militär. Grasser befordrades till generalmajor i april 1942 och till general i infanteriet i maj 1944. Han erhöll Riddarkorset av järnkorset med eklöv i december 1943. Grasser var i krigsfångenskap maj 1945 – juli 1947. Han anställdes i Bundesgrenzschutz i februari 1951 och var befälhavare för gränskommando Center och Syd februari 1951 – juli 1953 då han pensionerades.

Befäl
Grasser var
bataljonschef vid 119. infanteriregementet november 1938 – februari 1940
befälhavare för 119. infanteriregementet februari 1940 - januari 1942
befälhavare för 25. Infanterie-Division (mot) januari 1942 - juni 1943
befälhavare för 25. Panzergrenadier-Division juni – november 1943
befälhavare (tf) för LVI. Panzerkorps november 1943 - januari 1944
befälhavare för XXVI. Armeekorps februari – juli 1944
befälhavare för LIV. armédetachementet juli - oktober 1944
befälhavare för LXXII. Armeekorps januari - april 1945

Generaler i Nazityskland
Män
Födda 1891
Avlidna 1976
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Jean-Claude Mézières

Jean-Claude Mézières, född 23 september 1938 i Saint-Mandé i Val-de-Marne, död 23 januari 2022, var en fransk serieskapare. Tillsammans med barndomsvännen och författaren Pierre Christin var han upphovsman till den populära och inflytelserika science fiction-serien Linda och Valentin (skapad 1967 och mestadels färglagd av hans syster Évelyne Tranlé). Ibland anges han som serietecknare endast med sitt efternamn, och under sin tidiga karriär använde han ofta signaturen JC Mézi.

Mellan 1967 och 2013 tecknade han 22 albumhistorier av Linda & Valentin, till manus av hans ständige kompanjon Pierre Christin. Serien introducerade en ny typ av äventyrsserier, med mer samhällskritik. Under seriens fem decennier behandlades återkommande kulturskillnader, könsroller, pengar och liknande samhällsfenomen.

Referenser

Externa länkar
 Sida om Jean-Claude Mézières på Seriewikin
 Le site officiel de Jean-Claude Mézières

Franska serieskapare
Män
Födda 1938
Avlidna 2022
Vinnare av Grand prix de la ville d'Angoulême
Personer i Frankrike under 1900-talet
Personer från Saint-Mandé
Domenico Guidi

Domenico Guidi, född 6 juni 1625 i Carrara, död 28 mars 1701 i Rom, var en italiensk skulptör under barocken.

Biografi
Guidi assisterade sin farbror Giuliano Finelli i dennes arbete i Neapels katedral. Han förblev elev hos Finelli fram till 1648, då han reste till Rom. Under sex år var han elev till Alessandro Algardi, innan han etablerade sig som självständig skulptör.

Han samarbetade med Ercole Ferrata och Francesco Baratta vid utförandet av högaltaret i kyrkan San Nicola da Tolentino i Rom. Hans första självständiga arbete av betydelse är högreliefen Kristi begråtande (1676) i kapellet i Palazzo del Monte di Pietà. Guidi röjer här sin påverkan från Algardi och Finelli.

Guidis mästerverk är högreliefen Den heliga Familjen (1677–1683) som smyckar högaltaret i Sant'Agnese in Agone vid Piazza Navona.

Verk i urval
 Den heliga Familjen (1677–1683) – Sant'Agnese in Agone
 Gravmonument över kardinal Lorenzo Imperiali (cirka 1673) – Sant'Agostino in Campo Marzio
 Gravmonument över kardinal Guido del Bagno – Santi Bonifacio ed Alessio
 Den helige Sebastian och Den helige Gaetano av Thiene – fasadskulpturer, Sant'Andrea della Valle
 Gravmonument över Carlo Gaspare Thiene – Sant'Andrea della Valle
 Gravmonument över kardinal Michelangelo Ricci (1682) – San Francesco a Ripa
 Monsignor Antonio Cerri (osäker attribuering) – Il Gesù
 Gravmonument över Camillo Del Corno – Gesù e Maria
 Gravmonument över kardinal Lelio Falconieri – San Giovanni dei Fiorentini
 Påve Alexander III (medaljong) – San Giovanni in Laterano
 Påve Alexander VII (byst; 1660–1661) – Biblioteca Alessandrina, Sant'Ivo alla Sapienza
 Gravmonument över Livia Santacroce – Santa Maria della Scala
 Den heliga Agnes mirakel (tillsammans med Ercole Ferrata) – Oratorio dei Filippini
 Den helige Josefs dröm – Cappella Capocaccia, Santa Maria della Vittoria
 Den helige Nikolaus av Tolentino – San Nicola da Tolentino
 Gravmonument över kardinal Giovanni Battista de Luca – Santo Spirito dei Napoletani
 Pietà – högaltaret, Santissima Trinità in Palazzo Monte di Pietà
 Den helige Carlo Borromeo (byst; cirka 1660) – vestibulen, Santissima Trinità in Palazzo Monte di Pietà
 Ängeln med lansen – Ponte Sant'Angelo

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 

Italienska barockskulptörer
Italienska skulptörer under 1600-talet
Italienska skulptörer under 1700-talet
Personer från Carrara
Födda 1625
Avlidna 1701
Män
Bilal ibn Ribah

Bilal ibn Ribah eller Bilal al-Habashi var en etiopisk slav som föddes i Mecka i slutet av 500-talet som profeten Muhammed utsåg till sin muezzin (böneutropare) och som var den förste svarte konvertiten till islam. Bilal var den förste person som gjorde adhan (kallade folk till böner med sin röst). Han dog i Syrien kring år 640.

Sheikh Tusi har citerat en rapport i boken Ikhtiyar al-Rijal att Bilal vägrade svära allians till den förste kalifen Abu Bakr. Därmed sa Umar till honom att han inte fick vara kvar med dem (i Medina). Därmed kunde Bilal inte stanna kvar i Medina och han migrerade därför till Syrien.

Referenser

Källhänvisningar

Tryckta källor 
 
 

Personer i Muhammeds liv
Personer i Etiopiens historia
Födda 500-talet
Avlidna 600-talet
Män
Slavar
Muhajirun
Personer från Mecka
Campus US

Campus US är Medicinska fakultetens campusområde i Linköping. Den medicinska är en av de tre fakulteterna vid Linköpings universitet och bedriver forskning och undervisning i medicin- och vårdrelaterade ämnesområden. Lokalerna finns främst på Universitetssjukhusets (US) område, men även på närbelägna Sandbäcksgatan.

Fakultetskansliet är beläget på Sandbäcksgatan 7. Kårhus Örat ligger mitt i Lasarettsbacken. På toppen av backen återfinns studentbokhandeln i Bokvillan. Genom den år 2004 uppförda entrén kommer man till Medicinska biblioteket, en filial till Linköpings universitetsbibliotek.

Se även
Campus Norrköping
Campus Valla

Linköpings universitet
Campus i Sverige
Byggnader och anläggningar i Linköping
Sjöbefäl

Ett sjöbefäl är en person som arbetar i en befälsbefattning ombord på ett handelsfartyg. På svenskflaggade fartyg delas sjöbefälen in i tre kategorier utifrån sina avdelningar ombord. Nautiska befäl har sitt säte på kommandobryggan och tillhör däcksavdelningen. Tekniska befäl tillhör maskinavdelningen och intendenturbefälen intendenturen.

Befälskategorier

Nautiska befäl
I Sverige finns följande befattningar:

Befälhavare, Skeppare, Kapten
Överstyrman
Andre styrman

Tekniska befäl
I Sverige finns följande befattningar:

Teknisk chef, maskinchef eller chief
Förste Fartygsingenjör, Förste maskinist
Andre Fartygsingenjör, Andre maskinist
Elingenjör

Intendenturbefäl

Purser
Intendent

Utbildning 
I Sverige utbildas sjöbefäl i dag vid Chalmers i Göteborg och Sjöfartshögskolan i Kalmar, i Finland på svenska vid Yrkeshögskolan Novia samt Högskolan på Åland.

Fackförbund 
I Sverige organiseras sjöbefäl främst av Sjöbefälsföreningen, ett fackförbund inom SACO.

Se även
Sjömilitär
Sjöofficer
Nautiska behörigheter
:Kategori:Navigationsutbildning

Referenser 

Sjöfartsyrken
Ping

Ping är ett datornätverksverktyg för IP-nätverk (till exempel Internet). Det används för att undersöka om en viss värddator är åtkomlig via nätverket. Det ger även information om vilken tid det tar för paket att ta sig fram till värden, vilket är ett mått på latensen i överföringen. Ordet pinga används också i överförd betydelse för att se om en annan dator eller person svarar på anrop.

Programmet skickar, enligt protokollet ICMP, ett paket av typen ekoförfrågan (echo request) till den dator som skall undersökas, och väntar sedan på motsvarande svar av typen ekosvar (echo reply). Ping är inbyggt i de flesta operativsystem som Mac OS Classic, Linux och Windows.

Historia

Ping mellan datorer

Mike Muuss skrev programmet i december 1983 för att hitta fel i ett IP-nätverk. Namnet kommer från en liknelse med ubåtars sonar, som skickar ut en ljudpuls, som sedan studsar tillbaka från målet — den pulsen låter "ping"!

Namnet sägs ibland vara en förkortning av Packet InterNet Grouper (Groper) eller som det ibland kallas Packet Inter-Network Groper, men är alltså enligt upphovsmannen ett onomatopoetiskt ord som ska härma ljudet från en sonar.

Efter att man 1996 upptäckt att en mycket spridd implementation av ping var känslig för överstora ping-paket ("ping of death") blev det vanligt att filtrera bort pingtrafik i brandväggar. Paketet hade också missbrukats för DoS genom ping till ett nätverks broadcast-adress. Båda problemen löstes relativt snabbt på andra sätt, men spärren finns kvar i en del brandväggar.

Ping i sociala nätverk
Ping-funktionen och verbet pinga används också i överförd betydelse inom sociala nätverk. Genom att i ett signerat meddelande länka till någons användarprofil, får den personen vetskap om att man är omnämnd inom nätverket. På engelska används ordet också i en vidare bemärkelse, för all datorkommunikation där man skickar ett meddelande till någon.

På Facebook aktiveras pingfunktionen genom att man skriver @, följt av den eftersökta personens användarnamn. Personen i fråga ser därefter en rödfärgad markering bland sina statuslänkar överst på webbsidan. På Facebook ger även en taggning av en person på ett foto en pingning. På Facebook har man även testat en funktion med som skickar ut ett ljud (ett bokstavligt ping) när någon skriver på ens tidslinje.

På Wikipedia finns sedan 2013 en motsvarande funktion som en del av meddelandehanteringssystemet Echo. Pingfunktionen används främst i diskussioner. När en användare blir pingad indikeras det med en röd markering till höger om användarens inloggningsnamn. När den klickar på markeringen visas en länk till diskussionen. Instruktioner för att pinga en användare finns i Mall:Ping och Mall:anv.

Se även 
 Traceroute

Referenser

Noter

Källor 
 Pingtjänst på nätet

Externa länkar
  Ping Test Online

Datorkommunikation
Statens ansvarsnämnd

Statens ansvarsnämnd är en svensk statlig förvaltningsmyndighet, som sorterar under Finansdepartementet och har till uppgift att besluta i disciplinfrågor som rör statligt anställda i vissa högre befattningar, bland annat professorer, åklagare, domare och verkschefer. Nämnden kan besluta om anmälan till åtal, disciplinansvar (varning eller löneavdrag) och avskedande.

Nämndens ordförande är hovrättspresidenten Anders Perklev (oktober 2018). Nämnden har sitt kansli i Svea hovrätts lokaler i Stockholm.

Se även
 Personalansvarsnämnd

Myndigheter under Finansdepartementet (Sverige)
Myndigheter i Stockholm