kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Once More With Feeling

För avsnittet med samma namn i Buffy och vampyrerna, se säsong 6.

Once More With Feeling är musikgruppen Placebos första samlingsalbum från 2004. Den utkom i två cd-versioner: Singles 1996-2004, som innehåller A-sidor av singlarna, den tidigare enbart i Frankrike släppta singeln Protège-moi och två helt nya spår: I Do och Twenty Years, samt som specialversion, Limited Edition, som dessutom innehåller en bonusskiva med remixer. Den finns även som dvd-version (Videos 1996-2004) vilken innehåller samtliga musikvideor och en bonusskiva med extramaterial.

 Releasedatum: 04-10-25
 Label: Elevator Music / Virgin

Katalognr
 Singles 1996-2004 (cd): CDFLOOR23
 Singles 1996-2004: Limited Edition (cd): CDFLOORX23
 Videos 1996-2004 (dvd): DVDFLOOR23

Singlar
Twenty Years

Singles 1996-2004
36 Degrees
Teenage Angst
Nancy Boy
Bruise Pristine
Pure Morning
You Don’t Care About Us
Every You Every Me
Without You I’m Nothing: Featuring David Bowie
Taste In Men
Slave To The Wage
Special K
Black-Eyed
The Bitter End
This Picture
Special Needs
English Summer Rain
Protége-Moi
I Do
Twenty Years

Singles 1996-2004: Limited Edition (2 cd)
 Cd 1
36 Degrees
Teenage Angst
Nancy Boy
Bruise Pristine
Pure Morning
You Don’t Care About Us
Every You Every Me
Without You I’m Nothing: Featuring David Bowie
Taste In Men
Slave To The Wage
Special K
Black-Eyed
The Bitter End
This Picture
Special Needs
English Summer Rain
Protége-Moi
I Do
Twenty Years

 Cd 2
Special K (Timo Mass Remix)
Without You I’m Nothing: Featuring David Bowie (UNKLE Remix)
Every You Every Me (Infected By The Scourge Of The Earth)
Protége-Moi (M83 Remix)
Slave To The Wage (I Can't Believe It's A Remix)
Pure Morning (Les Rythmes Digitales Remix)
Taste In Men (Alpinestars Kamikaze Skimix)
Black-Eyed (Placebo Vs Le Vibrator Mix)
English Summer Rain (Freelance Hellraiser Remix)
This Picture (Junior Sanchez Remix)

Videos 1996-2004 (2 dvd)
 Dvd 1
36 Degrees
Teenage Angst
Nancy Boy
Bruise Pristine
Pure Morning
You Don’t Care About Us
Every You Every Me
Without You I’m Nothing: Featuring David Bowie
Taste In Men
Slave To The Wage
Special K
Black-Eyed
The Bitter End
This Picture
Special Needs
English Summer Rain
Protége-Moi
I Do
Twenty Years

 Dvd 2
Bonusmaterial

Externa länkar
 Skivomslag

Musikalbum 2004
Jean-Baptiste Biot

Jean Baptiste Biot, född 21 april 1774 i Paris, död 3 februari 1862 i Paris, var en fransk fysiker.

Biot fick sin utbildning i polytekniska skolan i Paris och anslöt sig därefter till artilleriet, men lämnade detta för att studera matematik och naturvetenskap. Han blev professor i matematik vid École Centrale i Beauvais 1797, 1800 blev han professor i fysik vid Collège de France samt 1803 medlem i franska vetenskapsakademin. 1804 anställdes han vid observatoriet i Paris, och 1806 blev han tjänsteman vid byrån för jordens uppmätning samt åtföljde i denna egenskap Arago till Spanien och Formentera. Han följde även med Gay-Lussac på dennes första ballongfärd. 

Tillsammans med Félix Savart studerade han magnetfältet vid elektriska ledare och formulerade tillsammans med denne Biot-Savarts lag.

Biot representerar inom sin vetenskap den rent empiriska ståndpunkten. Han sysselsatte sig företrädesvis med undersökningar om ljuset, till exempel om olika gasers förmåga att bryta ljusstrålarna, om färgade ringar och diffraktion, om färgföreteelser, som uppstår, när polariserat ljus faller genom dubbelbrytande kristallskivor, och framför allt om ljusets cirkulära polarisation, som upptäcktes av honom. 

För vetenskapsakademin framlade han värdefulla skrfter om uppfinningen av daguerrotypin och de förbättringar, som den undergick. 1854 och 1855 korresponderade han med Faye och Leverrier angående de astronomiska ljusbrytningsfenomenen. Dessutom sysselsatte sig Biot med egyptiernas, indiernas och kinesernas astronomi. 

Biot invaldes 1815 som ledamot av Royal Society, samma år som ledamot av Royal Society of Edinburgh, och 1816 som utländsk ledamot nummer 217 av Kungliga Vetenskapsakademien.  Han tilldelades Rumfordmedaljen 1840.

Källor

Noter

Externa länkar 

Franska professorer i fysik
Franska professorer i matematik
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Ledamöter av Royal Society
Ledamöter av Royal Society of Edinburgh
Mottagare av Rumfordmedaljen
Fysiker under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Forskare från Paris
Födda 1774
Avlidna 1862
Män
Ugglan
Kommendörer av Hederslegionen
Alumner från École polytechnique
Giuseppe Piazzi

Giuseppe Piazzi, född 16 juli 1746 i Ponte Val Tellina, död 22 juli 1826 i Neapel, var en italiensk romersk-katolsk präst och astronom.

Piazzi studerade i Milano och Turin. Han inträdde därefter i teatinorden samt blev efter åtskillig verksamhet vid denna ordens kollegier 1780 professor i matematik vid universitetet i Palermo och några år senare professor i astronomi och direktör för observatoriet där. 

Han vistades sedan några år i Paris och i England för att studera den praktiska astronomin och återvände därefter till Palermo, där ett nytt observatorium uppfördes under hans ledning 1790–1791. År 1817 blev han generaldirektör för observatorierna i Neapel och Palermo och flyttade då till Neapel. 

Piazzi var en mycket framstående observatör. Det viktigaste resultatet av hans observationer var två stora stjärnkataloger, innehållande över 7 500 stjärnor. Under sina fixstjärneobservationer upptäckte han 1 januari 1801, den första av asteroiderna, Ceres, en upptäckt, som gjorde honom bekant i vida kretsar. Han tilldelades Lalandepriset av Franska vetenskapsakademien 1804 och 1814.

Asteroiden 1000 Piazzia är uppkallad efter honom.

Källor

Noter

Externa länkar 

Italienska professorer i astronomi
Italienska professorer i matematik
Personer verksamma vid universitetet i Palermo
Ordensfolk från Italien
Teatiner
Mottagare av Lalandepriset
Astronomer under 1700-talet
Astronomer under 1800-talet
Italienska forskare under 1700-talet
Italienska forskare under 1800-talet
Personer från Lombardiet
Födda 1746
Avlidna 1826
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Wilhelm Eduard Weber

Wilhelm Eduard Weber, född 24 oktober 1804 i Wittenberg, död 23 juni 1891 i Göttingen, var en tysk fysiker. Han var son till Michael Weber och bror till Ernst Heinrich och Eduard Friedrich Weber.

Biografi
Weber studerade i Halle an der Saale, blev filosofie doktor 1826 och privatdocent 1827 samt extra ordinarie professor i fysik 1828 där. År 1831 blev han ordinarie professor i fysik i  Göttingen, men avsattes 1837 jämte sex andra professorer, på grund av deras protest mot författningens upphävande (Göttingen Sieben). Han levde sedan som privatman i Göttingen, till dess han 1843 utnämndes till professor i Leipzig, varifrån han 1849 återvände till sin professur i Göttingen.  Weber blev ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien 1855. Han tilldelades Copleymedaljen 1859 och Matteuccimedaljen 1879.

Åren 1827–35 arbetade Weber med elasticitet och akustik. I Göttingen blev han Carl Friedrich Gauss medarbetare i arbetet Resultate aus den Beobachtungen des magnetischen Vereins von 1836–1841 (1836–43). Det innehåller beskrivning på många av Weber uppfunna metoder och apparater (såsom jordinduktorn). År 1840 införde han de absoluta elektromagnetiska måtten, av vilka ett efter honom fick namnet weber. Till hjälp vid observationerna hade Gauss och Weber före någon annan infört elektriska telegrafsignaler (1833). 

År 1846 utgav han första delen av sina Elektrodynamische Massbestimmungen, i vilken han uppställde sin berömda grundlag (Webers elektriska grundlag) för elektrodynamiken. I detta arbetes andra del (1852) angav han metoder för att mäta elektriska motstånd, strömstyrka och elektromotorisk kraft i absoluta mått, vilka antogs av den elektriska kongressen i Paris 1881. I tredje delen (1852) utvecklade han sin teori om magnetism och diamagnetism, i fjärde delen (1857) jämförde han elektromagnetiska och mekaniska måttsystem. I femte delen (1864) behandlade han elektriska svängningar.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Tyska professorer i fysik
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Mottagare av Copleymedaljen
Mottagare av Matteuccimedaljen
Tyska eponymer
Fysiker under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Wittenberg
Födda 1804
Avlidna 1891
Män
Ugglan
Alumner från Wittenbergs universitet
Otto von Böhtlingk

Otto Nicolaus Böhtlingk (sedermera von Böhtlingk), född den 30 maj 1815 i Sankt Petersburg, död den 1 april 1904 i Leipzig, var en tysk orientalist, en av sin samtids mest bemärkta språkforskare. Han var farbror till Arthur Böhtlingk.

Böhtlingk föddes i Petersburg av tyska föräldrar. Han studerade i Petersburg, Berlin och Bonn, blev 1842 adjunkt vid och 1855 medlem av vetenskapsakademien i Petersburg, flyttade med ryska regeringens tillstånd 1868 till Jena och 1885 som professor emeritus till Leipzig.

På femtionde årsdagen av sin doktorsdisputation hedrades Böhtlingk med en "Festgruss" (1888), innehållande vetenskapliga uppsatser av Tysklands förnämsta sanskritister.

Bibliografi i urval  
Av hans många arbeten må nämnas:

Sanskritlexikografi 
 Sanskrit-wörterbuch (Ett jätteverk omfattande 7 bd. över 9 000 kvartsidor, 1855-1875.) Författat tillsammans med Rudolf von Roth. 
 Sanskrit-wörterbuch in kürzerer fassung (1 band, 1879-1889) Sammandragna version av ovanstående. Innehåller många i den större felande ord.

Utgåvor med sanskrittext, tysk översättning och anmärkningar 
 Kalidasas Shakuntala: Ring-çakuntala (1842, 1846), 
 Mugdhabodha, en grammatik av Vopadeva (1847)
 Indische Sprüche (3 band, 1863-1865; 2 upplagan 1870-1873), 
 Paninis Grammatik Andra upplagan (1887), 
 De båda upanishaderna Khāndogjopanishad och Brhadāranjakopanishad (1889), 
 Dandins poetik (1890)

Artiklar 
Alltsedan sin överflyttning till Leipzig publicerade han i bland annat
"Zeitschrift der deutschen morgenlänischen Gesellschaft" och
"Berichte d. sächs. ges. d. wissenschaften" en mängd indologiska monografier och artiklar rörande grammatik, ordförråd och litteratur.

Övrigt 
 Sanskrit-chrestomathie (Läsebok.) (1845; omarbetad och tillökad upplaga 1877),
 Über die Sprache der Jakuten (3 band, text, grammatik, ordbok)

Källor

Noter

Tyska indologer
Ryska forskare under 1800-talet
Alumner från Sankt Petersburgs universitet
Forskare från Sankt Petersburg
Män
Födda 1815
Avlidna 1904
Ugglan
Vimmerby Tidning

Vimmerby Tidning är en borgerlig dagstidning som ges ut i Vimmerby, Kalmar län. Den grundades år 1856. Tidningen definierar sig som en "nyhets- och annonstidning för norra Kalmar län". Den läses huvudsakligen i Vimmerby och Hultsfreds kommuner. 

Tidningen var även författarinnan Astrid Lindgrens första arbetsplats.
En känd, mångårig chefredaktör var Reinhold Blomberg. Chefredaktör sedan 2020 är Christoffer Nielsen, som även är chefredaktör för Västerviks-Tidningen. Den är en sexdagarstidning sedan 1948.

Historik 
Grundad 1856 med Kinda-Posten som avläggare sedan 1894, sexdagarstidning sedan 1948. Vimmerby Tidning köptes 1939 av en ekonomisk förening av bondeförbundare på initiativ av Ingmar Karlsson (1911–93), som hade ledande poster i Vimmerby Tidning till sin död och i hög grad påverkade tidningens politiska profil. Tidningen var författarinnan Astrid Lindgrens första arbetsplats. 

En känd, mångårig chefredaktör var Reinhold Blomberg. Ingmar Karlsson efterträddes successivt av sonen Bengt Ingmarsson (född 1943). Vimmerby Tidning köpte 1984 Ölandsbladet och 1995 Växjöbladet och Kalmar Läns Tidning. Chefredaktör sedan år 2020 är Christoffer Nielsen, som även är chefredaktör för Västerviks-Tidningen.

2018 såldes Vimmerby Tidning till Norrköpings Tidningar Media (NTM-koncernen).

Referenser

Externa länkar 
 Vimmerby Tidnings webbplats

Svenska dagstidningar
Svenskspråkiga dagstidningar
Företag i Vimmerby
De Havilland

de Havilland var en brittisk flygplanstillverkare som grundades 1920 av Geoffrey de Havilland. Under 1920-, och 1930-talen tillverkades ett stort antal Mothar, dåtidens populäraste skol- och allmänflygplan. De första exemplaren av de Havillands flygplan producerades av Aircraft Manufacturing Co (Airco) samt på licenser i olika länder. 

Bolaget tillverkade även motorer, framför allt den fyrcylindriga radmotorn Gipsy Major på 130 hk som bland annat satt i den välkända Tiger Moth. Senare utvecklades även jetmotorer och turbopropmotorer.

År 1960 övertogs företaget av Hawker Siddeley.

De Havilland-modeller

Airco DH 2
Airco DH 5
Airco DH 6
Airco DH 9
DH 60 Moth
DH 60 Cirrus Moth
DH 60 Genet Moth
DH 60 Hermes Moth
DH 60 Gipsy Moth
DH 66 Hercules
DH 80 Puss Moth
DH 82 Tiger Moth
DH 83 Fox Moth
DH 84 Dragon
DH 85 Leopard Moth
DH 86 Express
DH 87 Hornet Moth
DH 88 Comet Racer
DH 89 Dragon Rapide
DH 90 Dragonfly
DH 91 Albatross
DH 92 Dolphin
DH 93 Don
DH 98 Mosquito
DH 100 Vampire
DH 103 Hornet
DH 104 Dove (Devon)
DH 105 Flamingo
DH 106 Comet
DH 110 Sea Vixen
DH 112 Venom
DH 113 Vampire
DH 114 Heron
DH 115 Vampire Trainer
DH 121 Trident
DH 125 Jet Dragon

Se även
de Havilland Canada

Externa länkar
Heget

För stjärnan Heka/Meissa/Lambda Orionis, se Heka (stjärna).

Heget, även Heqet och Heka, var i egyptisk mytologi en gudinna för barnafödande och död. Hon porträtteras som en groda eller med ett grodhuvud. Hon var dotter till Ra och fru till Khnum och förknippas med Isis.

Källhänvisningar

Gudinnor i egyptisk mytologi

ca:Llista de personatges de la mitologia egípcia#H
Verklighet

Verklighet (även realitet, engelska reality; franska réalité; grekiska energeia; latin actualitas, realitas; tyska Wirklichkeit; spanska realidad) är ett begrepp som används särskilt inom filosofin och som betecknar både egenskapen att vara verklig/t och allt det som är verkligt. Förutom denna rent språkliga distinktion kan man urskilja två huvudbetydelser av begreppet. För det första kan det användas för att beteckna allt som är förverkligat, i motsats till endast möjligt, alternativt förverkligande i sig i motsats till möjlighet i sig. För det andra kan det användas för att kontrasteras mot det blott skenbara, det vill säga verkligheten sådan den falskeligen ter sig för någon observatör. Detta är exempelvis filosofen Friedrich Hegels användning av begreppet. Hegel skriver i början av sin Rättsfilosofi att "Det verkliga är det förnuftiga, och det förnuftiga är det verkliga".

Det finns en klassisk motsättning mellan tanken att verkligheten är det som våra sinnesintryck ger omedelbar kontakt med och en både religiös och filosofisk idé att det sinnena visar oss är en illusion eller en slöja som döljer en egentlig verklighet. I västerlandet kan denna tanke spåras främst till Parmenides och Platon. Enligt Parmenides är den sanna verkligheten en homogen enhet, medan den enligt den klassiske Platon i Staten och andra verk som Faidon utgörs av en högre tidlös och evig värld av begreppsliga idéer, som fungerar som urformer, "paradeigma" för sinnenas föränderliga verklighet. Dessa idéer erinrar om den hinduiska advaita vedanta-filosofin med dess idé om sinnevärlden som en Mayas slöja. Samma tankegång återuppstod på andra sätt senare hos Immanuel Kant, som skilde på fenomenvärlden, det vill säga den gemensamma verklighet vi lever i via våra sinnen (den empiriska världen) och världen såsom den egentligen är, tinget-i-sig. Även Kant antar att dessa två är helt olika, men tillägger att vi inte kan veta något om tinget-i-sig. Kants filosofi ledde Arthur Schopenhauer till att än mer betona det hinduiska draget i dennes teori om att tinget-i-sig är viljan, den strävande urkraft som ligger bakom allting, inklusive våra själsliv och vars främsta egenskap är att aldrig bli tillfredsställd.

Se även 
 Metafysik
 Realism
 Materialism
 Virtuell verklighet
 Verklighetsuppfattning
 Verklighetsflykt

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Uppslagsordet verklighet från Filosofilexikonet, red. Poul Lübcke, övers. Jan Hartman (Sthlm 1988)

Termer inom metafysik
Etiska frågor
 
Wikipedia:Basartiklar

de:Wirklichkeit
Korridortrafik

Korridortrafik är en typ av trafik som passerar genom ett lands territorium utan passkontroll, fastän det egentligen behövs enligt landets regler. 

Normalt görs det för tåg mellan platser i samma land som ändå går över gränsen ut ur landet och tillbaka. Anledningen kan vara att erbjuda trafik till enklaver. En vanligare anledning är att nationsgränser flyttats eller nya tillkommit, i de flesta fall i Europa under perioden 1917-1992. Det kan också vara för att gränsen är krokig och/eller terrängen är lämplig längs korridorsträckan.

Sådan trafik finns i princip bara för tåg. Bussar är normalt tillräckligt flexibla för att kunna flyttas om gränsen flyttas, och myndigheterna vill inte ha korridorbussar till enklaver eftersom de måste ofta stanna för trafikens skull.

Det finns dock korridorbussar mellan Värska och Saatse i landskapet Põlvamaa, Estland, där vägen går genom Ryssland under en kilometer, utan gränskontroll. Det finns korridorbåtar mellan Finska viken och Finland genom Ryssland via Saima Kanal. Det finns passkontroller, men sträckan har frihet från visum.

År 2020 finns:
Tågen Belgrad-Podgorica går genom Bosnien-Hercegovina under cirka 10 km norr om Priboj. I Bosnien-Hercegovina finns en station, Štrpci, som betjänas av lokaltåg, men i regel inte bemannas av bosnisk gränspolis.
 , öppnad 2018, passerar genom Västbanken.

Fram till 2007, då passkontroller generellt vid dessa gränser avskaffades via Schengenavtalet, fanns dessutom:
 mellan Varnsdorf och Hrádek nad Nisou i Tjeckien, via Zittau i Tyskland och kort sträcka i Polen.
 mellan Mikulovice och Jindřichov ve Slezsku i Tjeckien, via Głuchołazy i Polen.

Tidigare korridortåg, där passkontroller avskaffades via Schengenavtalet 1997:
 mellan Kufstein och Salzburg i Österrike via Rosenheim i Tyskland.
 mellan Lienz och Innsbruck i Österrike via Fortezza i Italien.
 Spårvagn 10 i Basel har en station i Frankrike, Leymen, som haft passkontroll för av och påstigande.
Förr gick ett slags korridortåg rakt genom Järnridån i Berlin, 1961-1990, samt innan Berlinmuren fanns, 1949-1961:
 Berlins tunnelbana hade två linjer som gick rakt genom Östberlin. Tågen stannade inte vid några stationer, förutom vid en med passkontroll för att lämna stationen (Friedrichstrasse). Berlins pendeltåg hade också linjer med stopp bara på Friedrichstrasse. Man kunde byta tåg fritt mellan de västberlinska tågen. De stationer där tåg inte stannade kallades i folkmun spökstationer.
 Omvänt gick 1949-1961 östtyska tåg genom Västberlin, för att det inte fanns andra vägar. Det var en huvudväg för att fly ur DDR. År 1961 blev en yttre järnväg klar (Berliner Aussenring) som DDR började använda, varefter Berlinmuren byggdes.

Det finns önskemål om korridortåg:
 mellan Kaliningrads län och övriga Ryssland, via Litauen och Vitryssland. Idag behövs ett särskilt litauiskt visum enligt förenklad procedur för ryssar. Flyg är normalresesättet idag. Regeringen och andra i Ryssland önskar tågen.
 Västbanken-Gazaremsan, avser endast bussar, önskat av palestinierna.
 Armenien-Nagorno Karabach, avser endast bussar.

Referenser 

Transport
Mosquito

Mosquito har kan syft på:
 Mosquito (TV-program) – ett TV-program (TV-serie) som sändes i Sveriges Television 1998–2002
 de Havilland Mosquito – ett av de mest mångsidiga stridsflygplanen i andra världskriget
  Moskito – ett tyskt nattjaktplan, se Focke-Wulf Ta 154
 Mosquito (Garelli) – en motorcykel från den italienska motorcykeltillverkaren Garelli
 Miskito – en centralamerikansk folkgrupp med indianskt ursprung
Kjell Larsson

Kjell Ingemar Larsson, född 26 mars 1943 i Lundby församling i Göteborg, död 21 december 2002 i Matteus, Stockholm, var en svensk socialdemokratisk politiker. Han var Sveriges miljöminister mellan oktober 1998 och oktober 2002.

Biografi
Kjell Larsson, som var son till byggnadsarbetare Gunnar Larsson och Aina, född Persson., blev pol. mag. vid Göteborgs universitet 1967. Därefter blev han utredningssekreterare vid Svenska byggnadsarbetareförbundet  och invaldes 1970 i den socialdemokratiska partistyrelsen, varpå han 1973 blev sakkunnig i statsrådsberedningen. 1976–1980 arbetade han för den socialdemokratiska riksdagsgruppen och var talskrivare åt Olof Palme. Mellan 1980 och 1982 var han chef för ARE Idé 2. Han var Ingvar Carlssons statssekreterare i Statsrådsberedningen 1982-91. Han var senare generaldirektör för Exportkreditnämnden 1996–1998. 1998 utsågs han till miljöminister i Regeringen Persson. Han avgick av hälsoskäl den 16 oktober 2002 och avled i cancer den 21 december samma år. Han är far till Jan Larsson, före detta statssekreterare hos Göran Persson.

Under tiden som miljöminister bidrog Larsson till att skapa internationellt stöd för Kyotoavtalet genom att under Sveriges ordförandeskap i EU 2001 ta en aktiv roll i att förhandla och få uppslutning från ett stort antal ledande nationer. Under hans ministertid gavs vidare startsignal till det 20-åriga statliga stödet för utgivningen av Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna.

Källor

Externa länkar
Larsson, Kjell I, statssekreterare, Sthlm i Vem är det / Svensk biografisk handbok / 1993 / s 633

Födda 1943
Avlidna 2002
Svenska generaldirektörer
Svenska socialdemokrater
Svenska statssekreterare
Sveriges miljöministrar
Män
Politiker från Göteborg
Deborah Curtis

Deborah Curtis (född Deborah Woodruff i Liverpool 13 december 1956), är änka till Joy Division-sångaren Ian Curtis som begick självmord 18 maj 1980. De gifte sig 23 augusti 1975 och fick dottern Natalie Curtis (född 16 april 1979) tillsammans. 

1995 skrev Deborah Curtis biografin Touching From a Distance (på svenska 2007 under titeln Beröring långt inifrån) där hon beskriver sitt liv med Ian. Hon är även samproducent för den Anton Corbijn-regisserade filmen om Ian Curtis, Control som hade premiär 2007.

Källor 
Touching From a Distance Curtis, Deborah (1995). Faber and Faber Limited. .

Externa länkar
Biografi

Födda 1956
Brittiska författare
Kvinnor
Levande personer
Hyundai

Se Hyundai Motor Company för bilmärket.

Hyundai Group är de företag och organisationer grundat av Chung Ju-yung 1947 i Sydkorea, då som ett byggföretag. 

 Hyundai Motor Group
 Hyundai Heavy Industries Group
 Hyundai Group
 Hyundai Department Store Group
 HDC Group

Sydkoreanska företag
Företag bildade 1947
WP:Projekt Korea
Tweepop

Tweepop är en musikgenre med lättsam, vissa skulle även säga barnslig, indiepop. Twee står på engelska för söt/gullig och det beskriver genren ganska bra. Stilen som följer subkulturen är den klassiska "nördstilen", med tjocka glasögon och snedbena för både tjejer och killar. 

Startskottet för tweescenen kan sägas vara C86, en kassett släppt av brittiska musiktidskriften NME 1986. Banden på kassetten var influerade av treackordspunk och girl groups. Två viktiga skivbolag för genren blev Sarah Records (England) och K records (USA). Ett framstående svenskt skivbolag inom genren är Labrador.

Lista över artister och band inom genren
Acid House Kings
Amida
Architecture In Helsinki
All Girl Summer Fun Band
Baby Calendar
Beat Happening
Belle & Sebastian
Blueboy
Blonde Redhead
The Bodines
Clag Manicaus
The Boy Least Likely To
Boyracer
The Brilliant Corners
The Chesterfields
Close Lobsters
Confetti (band)
Courtneys
Crayon
Cub
The Desert Wolves
Dressy Bessy
Dýrðin
Eggstone
Enon
The Farmers Boys
Fat Tulips
The Field Mice
The Flatmates
The Gentle Waves
Half-Handed Cloud
Hari and Aino
Heavenly
Helen Love
Holiday
I'm From Barcelona
Lois
Look Blue Go Purple
Love Parade
The Lucksmiths
The Man From Delmonte
McCarthy
The Melons
Merricks
Moving Pictures
My Little Airport
Nixon
The Pastels
Pipas
Pony Up!
Red Sleeping Beauty
Sad day for puppets
Second-Hand Furniture
The Siddeleys
Small Factory
Suburban Kids With Biblical Names
Talulah Gosh
The Tidy Ups
Tiger Trap
Tsunami
Tullycraft
The Velvet Crush
Voxtrot

Musikgenrer