kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anderssonskans Kalle (film, 1922)

Anderssonskans Kalle är en svensk dramafilm från 1922 i regi av Sigurd Wallén. Filmen är baserad på en bok av Emil Norlander från 1901 om en busig pojke som växer upp på Södermalm i Stockholm.

Handling 
Anderssonskans Kalle är kvarterets skräck för alla dess fruar till följd av sina busstreck. Han kastar lasso om Mjölk-Fia, men eftersom hon är starkare än han, råkar han ut för en rejäl omgång stryk. Han funderar på hämnd mot käringarna. Kalle stjäl Petterssonskans såpburk och såpar in Pilgrenskans trappa, med påföljd att den sedvanligt berusade Pilgren ramlar i trappan och blir liggande. När Pilgrenskan och hennes dotter kommer ut för att se vad som hänt går det lika illa för dem. Kalle utför flera liknande upptåg som går ut över tanterna i kvarteret, men en dag synes en förändring ha inträffat i hans liv. Kalle har blivit kär i den rike direktör Grahams dotter. Han är i färd med att rista in sin kärestas namn Ann-Mari, på porten när Bobergskan tar honom på bar gärning...

Om filmen 
Filmen premiärvisades 4 september 1922. Den kostade 36.000 kronor i framställning och spelade in en halv miljon netto första året den visades. 
Sigurd Wallén gjorde även den första ljudfilmsvarianten av Anderssonskans Kalle, 1934, se Anderssonskans Kalle. Detta var hans regidebut.

Inspelningen skedde vid Centralsaluhallen i Stockholm med exteriörer från Rålambshov, Fjällgatan, Södermalm i Stockholm av Adrian Bjurman.

Rollista 

Gösta Alexandersson - Kalle
Anna Diedrich - Anderssonskan
Dagmar Ebbesen - Pilgrenskan
Stina Berg	- Bobergskan
Eugen Nilsson - Pilgren
Aino Schärlund-Gille - Ann-Mari Graham
Edith Wallén - Mjölkfia
Gertie Löweström - Pilgrenskans dotter 	
Bojan Nilsson - Erikssonskan 	
Hanna Rudahl - Petterssonskan
Julia Cæsar - Lövbergskan
Mathilda Caspér - magasinsfrun
Albin Lindahl - Graham, direktör 	
Maja Cassel - fru Graham
Carl-Gunnar Wingård - Mogren
Gösta Lindberg - polis 		
Axel Oxehufvud - "Långfredag" 		
Helmer Larsson - "Fettisdag" 		
Ebba Malmstedt - Janssonskan 		
Gerda Ström - Jonssonskan 		
Jenny Ahlbin - Jönssonskan 		
Siri Haglund - Lindgrenskan 		
Anna Karlsson - Lundströmskan

Se även 
Boken Anderssonskans Kalle från 1901 
Filmen Anderssonskans Kalle på nya upptåg från 1923
Filmen Anderssonskans Kalle från 1934 
Filmen Anderssonskans Kalle från 1950 
Filmen Anderssonskans Kalle från 1972  
Filmen Anderssonskans Kalle i busform från 1973

Externa länkar 
 
 

Anderssonskans Kalle
Emil Norlander-filmatiseringar
Svenska dramafilmer
Svenska filmer 1922
Svenska stumfilmer
Svartvita filmer
Filmer i regi av Sigurd Wallén
Svenska filmer baserade på romaner
Stockholm på film
Svenska 1920-talsfilmer
Filmer om barn
Batman (provins)

Batman är en provins i det kurdiskt dominerade östra Turkiet. Provinsens huvudstad är Batman.

Turkiets provinser
Pixley ka Isaka Seme

Pixley ka Isaka Seme, född 1 oktober 1881 i KwaZulu-Natal, Sydafrika, död 7 juni 1951 i Johannesburg, Sydafrika var en av grundarna av African National Congress (ANC).

Lite är känt om hans tidigare år, men genom en missionär i hans grundskola fick han möjlighet till fortsatta studier vid Mount Hermon School i Massachusetts, USA. Han tog en Filosofie kandidatexamen vid Columbia University och fortsatte därefter studera juridik vid Oxfords universitet där han tog  examen i ämnet.

Referenser

Födda 1881
Avlidna 1951
Sydafrikanska politiker under 1900-talet
Män
Van (provins)

Van är en provins i östra Turkiet, vid Vansjön. Majoriteten av invånarna är kurder. Tidigare fanns en stor armenisk befolkning i området men efter det armeniska folkmordet 1915 hade de flesta kristna folkgrupperna i området antingen dödats eller drivits bort. Huvudstad i provinsen är Van.

Se även
 Van Vilayet

Turkiets provinser
Sukiyaki

Sukiyaki (japanska: 鋤焼 eller vanligare すき焼き) är en japansk kött- och grönsaksrätt i nabemono-stil där hela rätten tillreds i en gryta. Den består av tunt skivad oxfilé tillsammans med olika ingredienser som tofu, ito konnyaku (nudlar), lök, piplök, kinakål och enoki. Generellt äts sukiyaki under vinterhalvårets kalla dagar och den är en vanligt förekommande maträtt på en japansk nyårsfest (bonenkai).

Ingredienserna får sakta sjuda i en låg järngryta tillsammans med en buljong på sojasås, socker och mirin. Rätten serveras ofta tillsammans med en liten skål med ett rått ägg och köttet och grönsakerna doppas i skålen innan de äts. Vanliga drycker som serveras till sukiyaki är grönt te och sake.

Ett vanligt förekommande skämt i japanska komedier är att det går att göra en hyfsad sukiyaki med en liten budget, speciellt om man är fattig.

Variationer 
Som andra nabemono-rätter har olika regioner i Japan sina egna speciella sätt att tillaga den på. I till exempel Kanto blandas först sojasås, socker och mirin medan det i Kansai är tradition att blanda dessa ingredienser vid bordet.

Sukiyaki eller bara "suki" är också en benämning på andra vanliga asiatiska maträtter. Namnet används för en rätt som avlägset påminner om japansk sukiyaki med tillbehör som risnudlar, fläskkött och "sukiyaki"-sås och till en rätt i fonduestil där matgästerna själva blandar olika typer av kött och grönsaker i en gryta på bordet (den japanska restaurangkedjan "MK" har specialiserat sig på denna typ av "suki").

Historia 
Nötboskap introducerades i Japan via Korea under 100-talet e.Kr. och användes först och främst som arbetsdjur i risfälten eftersom det var oförenligt med den buddhistiska tron att äta fyrfotade djur. Bara under krigstid gavs nötkött till soldater som föda för att de skulle bli starka inför en strid.

Soldaterna återvände med en aptit för nötkött och de stekte köttet utomhus på en plogbill över en kolbädd eftersom den äldre generationen ansåg att det var ett helgerån att tillaga köttet inomhus. Därav den ordagranna betydelsen av namnet sukiyaki - grillad på en plogbill. Det var först under kejsare Meijis tid som nötköttets dåliga anseende försvann och detta efter att Japan haft långvarig kontakt med västvärlden. Det var också under denna period som rätten fick sin nuvarande form.

Mat och dryck i Japan
Japanska ord och uttryck
WP:Projekt Japan
Väntan på syndafloden

Väntan på syndafloden är en japansk film från 1991 i regi av Atsushi Kimura.

Rollista (i urval)
Kenichi Okamoto - Hikaru Azu
Hikari Ishida - Yuki Ono
Tadanobu Asano - Sadahito Iwata
Ittoku Kishibe - Rikiya Azuma
Frankie Sakai - Tadashi Ono

Externa länkar

Filmer 1991
Japanska dramafilmer
WP:Projekt Japan
Japanskspråkiga filmer
Bill Bruford

William Scott "Bill" Bruford, född 17 maj 1949 i Sevenoaks, Kent, England, är en brittisk trummis känd för sin polyrytmiska och avancerade stil. Han var under många år en framträdande och banbrytande trummis inom den brittiska progressiva rocken. Han bildade tillsammans med Jon Anderson, Chris Squire, Peter Banks och Tony Kaye gruppen Yes, som han spelade i 1968-1972. Efter Yesalbumet "Close to the edge" 1972 hoppade han av för att börja spela i Robert Fripps King Crimson som han alltid hade beundrat. I olika sättningar kom han att spela med dem under delar av 70-, 80- och 90-talet. Mellan dessa engagemang arbetade han under framförallt mitten och slutet av 70-talet som turnetrummis åt Genesis, Gong, National Health, med flera samt som studiomusiker. Under samma period var han också med att starta UK tillsammans med Eddie Jobson, Dave Stewart (inte att förväxla med Eurytmics D. Stewart) och Allan Holdsworth. Den senare blev också hans gitarrist i hans eget band Bruford under några år i slutet av 70-talet. Fyra plattor hann de släppa innan bandet upplöstes. Från denna period finns det numera utgivet en DVD-konsert, en av få utgivna liveframträdande från denna tid med honom.

Efter hand vreds Bill Brufords intresse alltmer från den progressiva rocken och fusionmusiken mot jazz. I slutet av 80-talet bildade han Bill Bruford's Earthworks, som till en början verkade i gränslandet mellan elektrisk och akustisk jazz eller snarare jazzrock/fusion. Med tiden, och med ändrade sättningar, kom Earthworks mer och mer att bli en helt renodlad akustisk jazzgrupp som med ett flertal album bakom sig befäst sin ställning som ett av England intressantaste jazzgrupper.

I början av 90-talet återknöt han också bekantskapen med sina forna vapendragare i Yes (förutom Chris Squire) i någonting som kom att kallas Anderson, Bruford, Wakeman and Howe. Två album hann det bli, den självbetitlade "Anderson, Bruford...." och ett livealbum, innan press från skivbolagsdirektörer satte stopp för projektet. Som en sluttamp på detta släpptes albumet "Union" med alla medlemmarna i Yes samlade i samma grupp, efter en turné sprack alltsammans.

Bill Bruford avslutade sin karriär som aktiv musiker 2009, och driver nu två mindre skivbolag, Winter- och Summerfold records. 2009 utkom han med självbiografin Bill Bruford: The Autobiography.

Källor

Födda 1949
Genesis
Brittiska rocktrummisar
Män
Levande personer
Personer från Sevenoaks
Ostkreuz

Ostkreuz, tysk film från 1991.

Handling
Elfie har tillsammans med sin mor flytt från Östberlin, och lever i ett flyktingläger, där hon blir kär i småtjuven Darius, som drar in henne i sina svartabörsaffärer.

Rollista (i urval)
Mirosław Baka – Darius
Laura Tonke – Elfie
Steffan Cammann – Edmund
Henry Marankowski – Henry
Suzanne von Borsody – Mutter

Källor

Filmer 1991
Tyska dramafilmer
Mirosław Baka

Mirosław Michał Baka, född 15 december 1963 i Ostrowiec Swietokrzyski, är en polsk skådespelare.

Filmografi
1989 - Dekalog
1991 - Ostkreuz
2003 - Milchwald

Källor
 

Polska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1963
Levande personer
Polska skådespelare under 2000-talet
ALALC

ALALC (spanska: Asociación Latinoamericana de Libre Comercio, portugisiska: Associação Latino-Americana de Livre Comércio) eller Latinamerikanska frihandelssammanslutningen, var ett sedan 1960, genom det s.k. Montevideoavtalet, gällande frihandelsavtal för att främja främst dagligvaruhandel mellan Latinamerikanska länder.  LAFTA hade sitt säte i Montevideo.

Medlemmarna var följande:

Argentina
Bolivia 1
Brasilien
Chile
Colombia1
Ecuador1
Kuba2
Mexiko
Paraguay
Peru
Uruguay
Venezuela1

1 Landet anslöts 1970. 2 Landet anslöts 1999

1980 ersattes ALALC av ALADI.

 
Ej längre existerande mellanstatliga organisationer
Organisationer bildade 1960
Organisationer upplösta 1980
Laura Tonke

Laura Maori Tonke, född den 14 april 1974 i Berlin i Tyskland, är en tysk skådespelerska.

Filmografi
1991 - Ostkreuz
2002 - Junimond
2004 - Farland

Externa länkar
 
Laura Tonke

Kvinnor
Tyska skådespelare under 2000-talet
Födda 1974
Levande personer
Skådespelare från Berlin
Naturens barn

Naturens barn (originaltitel: Börn náttúrunnar) är en isländsk dramafilm från 1991, som är skriven, regisserad och producerad av Friðrik Þór Friðriksson. Den var nominerad till en Oscar för bästa utländska film vid Oscarsgalan 1992.

Rollista i urval 
 Gísli Halldórsson – Þorgeir, Geiri
 Sigríður Hagalín – Stella  
 Bruno Ganz – Engill (ängeln)

Externa länkar 
 
 Kvikmyndir.is

Filmer 1991
Isländska dramafilmer
Isländskspråkiga filmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Friðrik Þór Friðriksson
Battersea Power Station

Battersea Power Station är ett numera nerlagt kolkraftverk i London. Den första delen av kraftverket stod färdigt 1935 och det var i drift fram till 1983. Vid driftstarten hade det en eleffekt på 105 MW, vid den tiden störst i Europa, vilket efter andra världskriget utökades till ca 500 MW, samtidigt som man även började producera fjärrvärme.

Vid Battersea Power Station finns även en station med samma namn på Northern Line i Londons tunnelbana.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i London
Kolkraftverk
Kraftvärmeverk
Bruno Ganz

Bruno Ganz, född 22 mars 1941 i Zürich, död 16 februari 2019 i Au i Wädenswil i kantonen Zürich, var en schweizisk skådespelare. Ganz talade flytande tyska, engelska, franska och italienska och samarbetade med filmskapare som Werner Herzog, Éric Rohmer, Francis Ford Coppola och Wim Wenders. Med den senare fick han sitt filmgenombrott i rollen som Jonathan Zimmerman i Den amerikanske vännen (1977) och gjorde även ängeln Damiel i Himmel över Berlin (1987) och Fjärran, så nära! (1993).

Ganz blev internationellt känd för sin gestaltning av Adolf Hitler i den Oscarsnominerade filmen Undergången - Hitler och Tredje rikets fall (2004). Han medverkade även i flera engelskspråkiga filmer, däribland i Pojkarna från Brasilien (1978), Strapless (1989), The Manchurian Candidate (2004), The Reader (2008), Unknown (2011) och Remember (2015).

Bland europeiska utmärkelser märks European Film Award åren 2000, 2004 (Bästa skådespelare) och 2010 (Lifetime award).

Filmografi i urval 

 (tysk berättarröst)

 (delen "Wim Wenders")

Referenser

Externa länkar 

 

Schweiziska skådespelare under 1900-talet
Schweiziska skådespelare under 2000-talet
Riddare av Hederslegionen
Officerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Födda 1941
Avlidna 2019
Män
5 A Side

5 A Side är en fotbollsterm som innebär att det är fyra utespelare och en målvakt i varje lag på fotbollsplanen. Termen används oftast vid inomhusspel, då 5 A Side används på de vanliga, små planerna och 7 A Side används på mer ovanliga inomhusplaner till exempel konstgräsplaner och större hallar. 

"5 A Side" utläses på engelska "five a side", vilket betyder "fem per sida". Blindfotboll spelas i denna formen på Paralympiska spelen.

Se även
 7 A Side 

Fotboll
Michael Kamen

Michael Kamen, född 15 april 1948 i New York, död 18 november 2003 i London, var en amerikansk kompositör och dirigent, en av de mest framträdande filmmusik-kompositörerna under 1980- och 1990-talen.

Biografi
Kamen komponerade musiken till bortåt 100 filmer och TV-serier, bland annat Terry Gilliams Brazil, Dödligt vapen-filmerna, Die Hard-filmerna, James Bond-filmen Tid för hämnd, Robin Hood: Prince of Thieves, Band of Brothers och De tre musketörerna. 

Han gjorde orkesterarrangemang åt flera kända musiker och grupper, bland andra Buckethead, Pink Floyd, Eric Clapton, Queensrÿche, Metallica och David Bowie.

Kamen fick 1997 diagnosen multipel skleros och avled den 18 november 2003 i London, Storbritannien i en hjärtattack.

Filmografi (urval)

Referenser

Noter

Externa länkar
 

Amerikanska kompositörer
Amerikanska filmmusikkompositörer
Födda 1948
Avlidna 2003
Män
Alumner från Juilliard School
7 A Side

7 A Side (på svenska sjumannafotboll), är en fotbollsterm, som har utövats i bland annat Paralympics samt inom svensk ungdomsfotboll.

7 A Side innebär att ett lag består av sju spelare, sex utespelare och en målvakt, samtidigt på fotbollsplanen. Detsamma gäller givetvis för motståndarlaget. Sjumannafotboll spelas enligt modifierade Fifa regler utformade av Svenska Fotbollförbundet. De mest främsta skillnaderna mot de vanliga fotbollsregler är förutum antalet spelare, en mindre spelplan, kortare speltid samt att det spelas utan offside-regel.

7 A Side används, förutom på Paralympics, när man spelar på en sjumannaplan. Ungdomsfotboll upp till 13 års ålder spelas fotboll i Sverige enligt den modellen. Svenska Fotbollförbundet har bestämmelser för sjumannafotboll. Sjumannaplaner är mellan 60 och 80 meter långa och mellan 35 och 50 meter breda. Målen är 5 meter breda och 2 meter höga. Straffpunkten är 7,5 meter från mållinjen.

De förekommer oftast utomhus, men finns, om än i liten utsträckning, även inomhus. Innan man spelar på sjumannaplaner är det femmannaplaner (5 A Side) som gäller. När man blivit 13 år ska man spela på de stora elvamannaplanerna.

Referenser
Noter

Fotboll
Stéphane Ortelli

Stéphane Ortelli, född 30 mars 1970 i Hyères i Frankrike, är en monegaskisk racerförare.

Racingkarriär
Ortelli vann FIA GT 2002 och 2003. Han körde i WTCC 2005 för ett franskt privatstall som tävlade med bilar från Seat

Han tävlade i Le Mans Series 2008 och kraschade då våldsamt på Monzabanan, men han klarade sig utan allvarliga skador. Han missade dock Le Mans 24-timmars senare samma år.

Han blev mästare i Blancpain Endurance Series 2012 i Audi Team WRT tillsammans med Christopher Mies och Christopher Haase.

Källor

Födda 1970
Monegaskiska racerförare
Le Mans 24-timmarsvinnare
WTCC-förare
Le Mans Series-förare
Män
Levande personer
Monegaskiska idrottare under 2000-talet
Monegaskiska idrottare under 1900-talet
Personer från Var
Marc Carol

Marc Carol, född 14 februari 1985 i Sabadell, Spanien, är en racerförare. 2005 körde han två lopp i WTCC för Seat, han tog poäng i ett av loppen.

Spanska racerförare
WTCC-förare
Spanska idrottare under 2000-talet
Personer från Sabadell
Födda 1985
Levande personer
Män
Mange Schmidt

Bo Magnus "Mange" Schmidt, född 17 november 1973 i Stockholm, är en svensk rappare.

Karriär 
Han blev först känd för sina svenskspråkiga covers på hiphop-klassiker. Exempelvis gjorde han The Notorious B.I.G.:s låt Warning till Varning och Diamond D & The Psychotic Neurotics Freestyle (Yo, Thats That Sh...) blev till Det här är sån skit. De samlades på albumet Greatest Hits (arbetsnamn Mange Schmidt blandar och ger) 2003. Sommaren 2006 fick han framgångar på topplistorna med singeln Glassigt och gjorde sin TV-debut 26 augusti i Sommarkrysset i TV4. Under hösten samma år kom albumet Samtidigt, i Stockholm och andrasingeln Vem e han?. 2007 gjorde Mange Schmidt med hjälp av Petter den nya låten Giftig och även den likt singeln "Glassigt" blev en stor succé.

Schmidt driver vid sidan av musiken en cateringfirma, framförallt inriktad på dryckeshantering, i Stockholm.

I slutet av september år 2009 släppte han sitt fjärde album Odenplan Stockholm 1988. I början på 2010 släppte han singeln "Wingman".

Rättsfall 
Dagen före Valborgsmässoafton 2012 greps Schmidt av polis för att ha urinerat utomhus bakom en buske i Uppsala, han ålades då en ordningsbot på 800 kr som han vägrade betala.

Uppsala tingsrätt friade honom för brottet, domen överklagades till Svea hovrätt som fastställde friandet. Domen är av allmänintresse då den slår fast att det kan vara lagligt att urinera utomhus om det inte finns några andra alternativ och det inte går att visa att personen haft uppsåt till förargelseväckande beteende.

Diskografi

Album 
  – Greatest Hits

Singlar 
  – Glassigt
  – Vem é han?, med Adiam
  – Giftig, med Petter
  – Jag talar ut
  – Gömma mig, med Ken Ring)
  – Inget att förlora
  – Vet att du förstår
  – Ledig
  – Wingman
  – Allvarligt talat, med Vanessa Falk
  – Flyter, med Wille Crafoord och Sofia Talvik
  – Flakhits (Lalala)
  – Leva livet nu, med Mogge
  – Maria
  - Heezahoe
 2023 - Offerkofta

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska rappare
Födda 1973
Män
Levande personer
Personer från Stockholm
Ängaryd

Ängaryd är ett bostadsområde i Tranås. Från början var detta en gård, men när Tranås expanderade på 1800-talet förvandlades gården till bostadskvarter. I området finns en skola, flertalet fotbollsplaner, en Konsumbutik (precis på gränsen) och massor av villor. Kvarteret ligger granne med utsiktsplatsen Höganloft, där man ser stora delar av norra Tranås.

Idrottsplatsen i området heter Ängaryds IP. Förr i tiden höll bandylaget Tranås BoIS och ishockeylaget Tranås AIF till där. De spelar numera sina matcher på Bredstorps IP. Planerna användes senast av dam- och ungdomslag i fotbollsklubben Tranås FF men detta är nu också flyttat till Bredstorp.

Här spelade för övrigt det turnerande VM-laget från 1970-talet en av sina jubileumsmatcher.

Tranås
Metod

Metod kan syfta på:

 Vetenskaplig metod – metoder för systematisering, kartläggning och inhämtande av kunskap inom vetenskapen 
 Metod (programmering) – en funktion som definieras inuti en klass inom objektorienterad programmering
 Metod (tidskrift) – en tidskrift som sedan 2011 utges av Fritidsforum

Se även
Metodik
Metodologi
Benjamins kvinna

Benjamins kvinna är en mexikansk film från 1991 i regi av Carlos Carrera. Filmen hade världspremiär vid filmfestivalen i Berlin den 25 februari 1991.

Handling 
Benjamin bor med sin syster Micaela i en trist småstad. Hans enda nöje är att vara med ett gänga äldre män på fritiden och leka som barn. Benjamin blir förälskad i den unga och vackra Natividad. Till en början skriver han kärleksbrev till henne, men när den strategin misslyckas planerar han och de gamla att kidnappa henne och vänta på att hon förälskar sig i honom.

Rollista (i urval) 
Eduardo López Rojas - Benjamín
Arcelia Ramírez - Natividad
Malena Doria - Micaela
Juan Carlos Colombo - Paulino
Eduardo Palomo - Leandro
Ana Bertha Espín - Cristina

Externa länkar 

Filmer 1991
Mexikanska komedifilmer
Tour de France 1994

Tour de France 1995 cyklades 2–24 juli 1994 och vanns av Miguel Indurain, Spanien. Indurain tog därmed sin fjärde raka seger i Tour de France. Det cyklades Tour de France i Storbritannien det här året, då etapp 4 cyklades från Dover till Brighton och etapp 5 runt Portsmouth.

Etapper

Slutställning

Referenser 

1994 i Frankrike
Sportåret 1994
1994
Dåren

Dåren, är en brittisk film från 1990. Den handlar om en arbetare i viktorianska London utger sig för att vara en förmögen lord och ett finansgeni.

Rollista (i urval)
Derek Jacobi - Mr. Frederick and Sir John
Maria Aitken - Lady Amalia
Irina Brook - Georgiana Shillibeer
Graham Fletcher-Cook - Whistling Billy
Jim Carter - Mr. Blackthorn 
Jonathan Cecil - Sir Martin Locket
John McEnery - Mr. Maclean
James Cosmo - Mr. Bowring
Rosalie Crutchley - Mrs. Harris
Miranda Richardson - Columbine/Rosalind/Ophelia

Externa länkar
 

Filmer 1990
Brittiska dramafilmer
Frankenstein Drag Queens From Planet 13

Frankenstein Drag Queens From Planet 13, även kallade FDQ är ett horrorpunkband från North Carolina, USA. De bildades 1996 och splittrades 2002 innan en återförening gjordes 2004. 2005 började bandet spela ihop igen. 2004 och 2006 släppte de en samlingsbox tryckt i endast 2666 exemplar under namnet Little Box of Horrors med alla sina skivor + extramaterial.

Medlemmar 
Senaste medlemmar
 Sicko Zero – trummor (1996, 1997–2000, 2005)
 Abby Normal – gitarr (1997), basgitarr (2005) (Abby Normal var tidigare med i Maniac Spider Trash)

Tidigare medlemmar
 Wednesday 13 – sång, gitarr, låtskrivare (1996–2002) (Wednesday 13 skrev alla låtarna och var sångare i Murderdolls)
 Seaweed – basgitarr (1996, 1997–2001)
 Rat Bastard – basgitarr (1996)
 RS Saidso – trummor (1997)
 Creepy – gitarr (1997)
 Syd – gitarr (1997–1998)
 Scabs – trummor (1997, 2001–2002)
 Ikky – keyboard, bakgrundssång (2000–2002)

Turnerande medlemmar
 It – basgitarr (2000–2001)

Diskografi
Studioalbum
The Late, Late, Late Show – (1996)
Night of the Living Drag Queens – (1998)
Songs from the Recently Deceased – (2000)
Viva Las Violence – (2001)

EP
Frankenstein Drag Queens from Planet 13 – (1997)

Singlar
"Graverobbing U.S.A." / "Rock n' Roll" – (1999)
"197666" / "Hey Mom, I Just Killed a Chicken" – (2000)
"Dawn of the Dead" / "Anti-You" (delad singel med The Nerds) – (2000)
"Hello Hooray" / "Kill Miss America" (delad singel med The Spook) – (2000)
"Chop Off My Hand" / "Hey Mom, I Just Killed a Chicken" – (2001)
"Love At First Fright" / "I Wanna Be Your Dog" – (2007)

Samlingsalbum
6 Years, 6 Feet Under the Influence – (2004)
Little Box of Horrors – (2006)

Externa länkar
Frankenstein Drag Queens from Planet 13 på almmusic.com

Amerikanska metalgrupper
Musikgrupper bildade 1996
De försvunna barnens strand

De försvunna barnens strand är en marockansk film från 1991 i regi av Jillali Ferhati.

Rollista (i urval)
Souad Ferhati - Mina
Mohamed Timoud - Salam
Fatima Loukili - Zineb

Externa länkar
 

Filmer 1991
Marockanska dramafilmer
Jillali Ferhati

Jillali Ferhati, född 1948 i Khémisset, Marocko, är en marockansk skådespelare, regissör, manusförfattare och filmproducent.

Filmografi (i urval)

Roller
1978 - A Breach in the Wall 
1981 - Poupées de roseau 
1990 - Mirage - Salam 
1990 - Badis
1991 - El Sueño de Tánger
1992 - Heiß - Kalt
2004 - Mémoire en détention

Regi
1978 - A Breach in the Wall
1981 - Poupées de roseau
1991 - La plage des enfants perdus
2000 - Tresses
2004 - Mémoire en détention

Manus
1978 - A Breach in the Wall
1991 - La plage des enfants perdus
2000 - Tresses
2004 - Mémoire en détention

Producent
1978 - A Breach in the Wall
2000 - Tresses

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1948
Levande personer
Marockanska skådespelare
Marockanska filmregissörer
Marockanska manusförfattare
Marockanska filmproducenter