kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Charles L. Grant

Charles Lewis Grant, född 12 september 1942 i Newark, New Jersey, död 15 september 2006, var en amerikansk fantasyförfattare, belönades 1976 med Nebulapriset för novellen A Crowd of Shadows och 1978 för långnovellen A Glow of Candles, A Unicorn's Eye.

Källor 

Födda 1942
Amerikanska fantasyförfattare
Engelskspråkiga fantasyförfattare
Nebulapristagare
Män
Avlidna 2006
Personer från Newark, New Jersey
Alumner från Trinity College (Connecticut)
Jeanne Robinson

Jeanne Robinson, född 30 mars 1948, död 30 maj 2010 var en kanadensisk science fiction-författare som tillsammans med sin make Spider Robinson 1977 belönades med Nebulapriset för kortromanen Stardance.

De har tillsammans skrivit:
Stardance (1979)
Starseed (1991)
Starmind (1995)

The Star Dancers (1997) är en samlingsvolym av Stardance och Starseed.

Referenser 

Födda 1948
Avlidna 2010
Kanadensiska science fiction-författare
Engelskspråkiga författare
Kanadensiska författare
Nebulapristagare
Kvinnor
Vanås slott

Vanås (även Wanås; uttal ) är ett slott, tidigare fideikommissegendom i Gryts socken i Östra Göinge kommun. I anslutning till slottet finns skulpturparken Wanås Konst. Slottet blev byggnadsminnesförklarat 1980.

Historia
Vanås slott ligger väster om Knislinge, ett par mil norr om Kristianstad. De äldsta delarna härstammar från 1400-talet. Under Nordiska sjuårskriget 1563–1570 skövlades och brändes huvudbyggnaden av svenska trupper men återställdes av Sten Bille cirka 1566. Slottet fick sitt nuvarande utseende vid ombyggnaden år 1900. Herrgårdsalléerna och slottsdammen, samt den engelska parken och orangeriet anlades omkring 1800.

Gården var känd på 1440-talet med namnet Watnaas, åsen vid vattnet. Den tillhörde då väpnaren Eskil Åkesson. I slutet av 1400-talet och början av 1500-talet tillhörde Wanås släkten Brahe. Deras trohet mot den avsatte Kristian II ledde till att godset drogs in till danska kronan, som 1525 sålde det till Claus Bille. Från hans släkt kom Vanås genom köp till landshövding Malte Juuls änka Anna Ramel. Genom donation tillföll slottet den pommerska släkten Putbus.  

1756 köptes Wanås av landshövding Carl Axel Hugo Hamilton (född 1722, död 1763). Hans änka Betty, född Jennings, gjorde Vanås till fideikommiss för sin dotterson, greve Carl Axel Wachtmeister av Johannishus, vilken tillträdde godset 1801. 

Samma släkt äger fortfarande godset, men fideikommisset är numera avvecklat sedan siste fideikommissarien kabinettkammarherren greve Gustaf Wachtmeister af Johannishus avlidit 1978. Nuvarande ägare är greve Carl-Gustaf Wachtmeister, gift med Marika Wachtmeister, grundare av Wanås Konst.

Se även 

 Lista över slott och herrgårdar i Skåne

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

 Stiftelsen Wanås Utställningar

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Östra Göinge kommun
Byggnadsminnen i Skåne län

Avvecklade fideikommiss i Sverige
Arvid Hammarlund

Arvid Hammarlund, född 7 januari 1888, död 17 oktober 1963 i Vantörs församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Referenser 

Svenska stumfilmsskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1963
Män
Cheltenham

Cheltenham (även: Cheltenham Spa) är en stad i grevskapet Gloucestershire i England. Staden är huvudort i distriktet med samma namn och ligger cirka 13 kilometer nordost om Gloucester samt cirka 58 kilometer nordväst om Oxford. Tätorten (built-up area) hade 116 447 invånare vid folkräkningen år 2011. Det är en kurort sedan mineralrika källor upptäckts i staden år 1716.

Staden hyser bland annat Cheltenham Festival, en vecka med hinderlöpningar på stadens galoppbana. Den största löpningen är Cheltenham Gold Cup.

Referenser

Externa länkar 

 
Orter i Gloucestershire
Kurorter i Storbritannien
Unparished areas i Gloucestershire
Tidigare civil parishes i Gloucestershire
Kent Andersson (roadracingförare)

Kent Andersson, född 1 augusti 1942 i Landvetter, Göteborg, död 29 augusti 2006, var en svensk roadracingförare som blev världsmästare i 125cc-klassen 1973 och 1974. Han tävlade för Kortedala MK, mest på motorcyklar från Yamaha.

Racing-karriär 
Andersson körde sina första SM-race 19 år gammal 1961 i Sverige och Danmark på en Monark-motorcykel. Säsongen 1962 hade han en Bultaco 250-maskin och han började visa hur talangfull och snabb han var när maskinmaterialet inte svek honom.

Efter att han vunnit SM i 250-klassen 1965 fick han chansen att flytta upp till 250GP-VM på en Husqvarna säsongen 1966 vilken han gjorde vissa modifikationer på. Senare köpte han en Yamaha 250GP-produktionsracer och kunde då börja prestera resultat. Säsongen 1969 slutade han tvåa i 250GP-VM efter att hela säsongen tampats med Santiago Herrero och årets blivande mästare Kel Carruthers. Dessa imponerande insatser gav honom en plats i Yamahas 250GP-fabriksteam som Rodney Goulds stallkamrat i Roadracing-VM 1970 och han slutade trea i mästerskapet. Yamaha valde Andersson till testförare som skulle hjälp dem att utveckla deras TZ125 racehoj inför säsongen 1971. 1972 I 250cc mästerskapet med dominans av Jarno Saarinen och Aermacchi foraren Renzo Pasolini kommer Kent att sluta bland de 10 basta pa 7:e plats. Han lyckades så bra att han blev världsmästare 1973 och försvarade titeln 1974 då han noterade fem segrar och en andraplats under säsongen.

Livet efter karriären 
Andersson pensionerade sig från VM-racing efter säsongen 1975 då han slutade trea i mästerskapet och började jobba på Yamahas europeiska utvecklingsavdelning. Bland de projekt där han spelade en viktig roll var utvecklingen av den trecylindriga 350GP-hojen som hans vän  Takazumi Katayama vann VM på 1977.

Andersson fortsatte tävla på amatörnivå i Sverige och vann Supermono-SM 53 år gammal säsongen 1995 och körde också Classic Racing i nederländska Yamaha Classic Racing Team. Han var en flitig och ivrig deltagare i olika event kring Classic Racing över hela Europa. Han gjorde också några inhopp i TV som expertkommentator vid MotoGP-sändningar i svenska Eurosport där han med sitt kunnande och glimten i ögat förhöjde nöjet för svenska roadracingentutiaster.

Andersson, av de flesta räknad som Sveriges störste roadracingförare genom tiderna, dog plötsligt och oväntat 64 år gammal 2006.

Bibliografi

Segrar 250GP

Segrar 125GP

Källor 

 McNytt
  , arkiv

Födda 1942
Avlidna 2006
Svenska roadracingförare
Män
350GP-förare
250GP-förare
125GP-förare
Världsmästare i roadracing
Personer från Landvetters socken
Mysteriet natten till den 25:e

Mysteriet natten till den 25:e är en svensk stumfilm från 1917, med premiär först 1975.

Handling 
En privatdetektiv uppmanas att komma till en adress. Han inser att det är en fälla och vidtar en del försiktighetsåtgärder innan han åker dit. Väl på plats övermannas han och binds vid en stol med en tidsinställd bomb. Han räddas i sista stund, men låter genom pressen sprida ryktet att han omkommit vilket får hans fiender att tro att de kan agera fritt.

Om filmen  
Filmen premiärvisades 27 augusti 1975 på biograf Victoria i Göteborg. Filmen spelades in under sommaren 1916, den blev totalförbjuden vid granskningen och släpptes först för allmän visning 1975.

Rollista i urval 
Mary Johnson - Marie de Valincourt, ung änka 
Carl Barcklind - Cony Hoops, privatdetektiv 
Artur Rolén - John, hans medhjälpare 
Olof Sandborg - Craig, förbrytarchef 
Lilly Gräber - Clary 
Victor Arfvidson - Jack 
Gustaf Bengtsson - Sam 
Arvid Hammarlund - Tom 
Gabriel Alw - polis 
Helge Kihlberg - bankettgäst/teaterbesökare/medlem i Internationella klubben 
Hugo Björne - medlem i Internationella klubben 
Dagmar Ebbesen - bankettgäst 
Ludde Gentzel - teaterbesökare/medlem på Internationella klubben 
Sture Baude - Marys man

Källor 

Svenska filmer 1917
Svenska stumfilmer
Svenska kortfilmer
Kortfilmer 1917
Svartvita filmer
Filmer i regi av Georg af Klercker
William Knox D'Arcy

William Knox D'Arcy född 11 oktober 1849 och död 1 maj 1917, var en brittisk oljekung. Han var ledare och finansiär för de brittiska expeditionerna att söka olja i Mellanöstern.

Biografi
D'Arcy vistades 1866–89 i Queensland i Australien, där han bland annat sökte efter värdefulla mineralier. Han började omkring 1900 att företa omfattande undersökningar efter petroleum i södra Mesopotamien och Persien.
Han gavs 1901 tillåtelse av shahen Iran att söka efter olja där, och koncession för en tid av 60 år på all exploatering av oljekällor i Persion, utom de intill Kaspiska havet liggande 5 provinserna. HÄrför skulle erläggas 2000.000 francs, varav hälften kontant, samt 16 % av all förtjänst. Sedan d'Arcy i maj 1903 upptäckt rika petroleumfyndigheter i Maidun-i-Naftun, bildades för deras utnyttjande ett bolag i London, First exploitation co., med 600.000 pund i aktikeapital. Majoriteten i detta bolag övercik 1909 till the Anglo-Persian Oil Company. Deras dotterbolag, The d'Arcy exploitation co., fortsatte vara engelska regeringens verktyg att över hela världen förvärva oljefyndigheter.

Den 26 maj 1908 upptäcktes en av Mellanösterns första oljefyndigheter i staden Masjed Soleyman i södra Iran. Enligt många ackrediteras William Knox D'Arcy med namnet "Oljeindustrins fader i Mellanöstern" trots att han aldrig personligen satte sin fot i Iran.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

BP
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Personer från Newton Abbot
Födda 1849
Avlidna 1917
Män
Skotska parlamentet

Det skotska parlamentet (Scottish Parliament på engelska, Scots Pairlament på lågskotska, Pàrlamaid na h-Alba på skotsk gaeliska) är Skottlands nationella lagstiftande enkammarförsamling i Edinburgh. Det nuvarande parlamentet upprättades 1999 (efter en folkomröstning 1997), och är det första skotska parlamentet sedan unionen med England 1707.

Parlamentet har 129 ledamöter, med makt över lag och rätt, näringsliv, utbildning, sjukvård, transport, kommuner, jordbruk och fiske, kriminalvård, miljö, turism, kultur och sport, med mera. Storbritanniens parlament fortsätter att ha makt över försvar, utrikesförhandlingar, makroekonomin, TV- och radiosändningar och invandring.

Val

Valet 2007 
Det skotska parlamentsvalet 2007 var en seger för Scottish National Party SNP som blev största parti med 47 mandat, tätt följt av Labourpartiet med 46 mandat. Skotska konservativa partiet fick 17, Liberaldemokraterna 16 och Scottish Green Party fick 2 mandat. Labours dominans bröts efter över 50 år som Skottlands största parti. Den politiska skillnaden blir troligen inte så stor, då SNP har liknande inriktning. SNP förespråkade folkomröstning om självständighet för Skottland. Labour gjorde sitt sämsta val i Skottland sedan 1922.

Tabellen nedan visar partier med mandat i parlamentet. Margo MacDonald tillhör inget parti och fått platsen på personval.

Scottish Socialist Party (Skotska socialistpartiet) och Scottish Senior Citizens Unity Party (Skotska pensionärspartiet) förlorade alla av sina sex respektive ett mandat som de haft sedan valet 2003.

Valet 2016 
Det skotska parlamentsvalet 2016 var ännu en seger för Scottish National Party (SNP) som blev det största politiska partiet med 63 mandat, men som var en liten tillbakagång jämfört med valet 2011. Labourpartiet tappade mandat för femte skotska valet i följd vilket ledde till att Skotska konservativa partiet blev näst största partiet i parlamentet istället för Labour. Liberaldemokraterna fick 5 mandat vilket inte var någon förändring jämfört med valet 2011 men en minskning jämfört med valet 2007 då partiet fick 16 mandat. Scottish Green Party fick 6 mandat vilket var en 200-procentig ökning jämfört med valet 2007. Det blev en politisk skillnaden i jämförelse med valet 2011 då SNP hade egen majoritet i parliamentet. SNP förespråkar en andra folkomröstning om självständighet för Skottland. Labour gjorde ett ännu sämre val än det tidigare sämsta valet i Skottland 1922. Conservatives (Konservativa partiet) gjorde sitt bästa val sedan 1992.

Se även
 Folkomröstningen om skotsk självständighet 2014

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats 
 Officiell webbplats 

Politik i Skottland
Europas parlament
Brittiska myndigheter i Skottland
Regionala lagstiftande församlingar
Organisationer bildade 1999
Nicola Sturgeon

Nicola Sturgeon, född 19 juli 1970 i Irvine i North Ayrshire, är en skotsk politiker. Hon var Skottlands försteminister och partiledare för Skotska nationalistpartiet mellan 2014 och 2023.

Politisk karriär 
Sturgeon har varit ledamot av Skotska parlamentet sedan 1999, för två valkretsar i Glasgowområdet. Hon var partiets gruppledare i Skotska parlamentet åren 2004–2007, och har sedan maj 2007 ingått i skotska regeringen. Hon tillträdde då som biträdande försteminister.

Samtidigt hade hon egna ministerportföljer med betydande ansvar. Från maj 2007 till september 2012 var hon minister med ansvar för hälsa och välbefinnande. Därefter tog hon över som minister för infrastruktur, investeringar och städer fram till november 2014. Från 2012 var hon också ansvarig för regeringens strategi och konstitutionella frågor, vilket innebar att hon dels skrev under Edinburghavtalet och dels var ansvarig minister för folkomröstningen om skotsk självständighet 2014.

Skottlands försteminister 
Efter att folkomröstningen resulterade i ett nej till skotsk självständighet avgick Alex Salmond som partiledare och försteminister. Sturgeon efterträdde honom den 20 november 2014. Hon blev då den första kvinnan på posten. Sedan dess har hon också hunnit bli den hittills längst sittande försteministern.

Nicola Sturgeon anses ha spelat en betydande roll för Skotska nationalistpartiets framgångar i både de brittiska och skotska valen under 2010-talen, vilka lett till att Labour och Liberaldemokraterna förlorat så gott som samtliga mandat från Skottland i Storbritanniens parlament.

Den 15 februari 2023 meddelade Sturgeon att hon avgår som försteminister och partiledare så snart en efterträdare utsetts.

Personalia 
Sturgeon är gift med Peter Murrell, partisekreterare för Scottish National Party.

Källor

Externa länkar

 Nicola Sturgeon på Skotska parlamentets webbplats
 Nicola Sturgeon på Scottish National Partys webbplats

 

Skotska politiker
Brittiska partiledare
Alumner från University of Glasgow
Kvinnor
Födda 1970
Levande personer
Stilla havets Grand Prix 1995

Stilla havets Grand Prix 1995 var det femtonde av 17 lopp ingående i formel 1-VM 1995. Loppet kördes i Japan och var det andra av två.

Resultat 
 Michael Schumacher, Benetton-Renault, 10 poäng 
 David Coulthard, Williams-Renault, 6
 Damon Hill, Williams-Renault, 4
 Gerhard Berger, Ferrari, 3
 Jean Alesi, Ferrari, 2
 Johnny Herbert, Benetton-Renault, 1
 Heinz-Harald Frentzen, Sauber-Ford 
 Olivier Panis, Ligier-Mugen Honda
 Mark Blundell, McLaren-Mercedes
 Jan Magnussen, McLaren-Mercedes
 Eddie Irvine, Jordan-Peugeot
 Mika Salo, Tyrrell-Yamaha 
 Pedro Lamy, Minardi-Ford
 Ukyo Katayama, Tyrrell-Yamaha 
 Luca Badoer, Minardi-Ford 
 Roberto Moreno, Forti-Ford
 Pedro Diniz, Forti-Ford

Förare som bröt loppet 
 Rubens Barrichello, Jordan-Peugeot (varv 67, elsystem) 
 Gianni Morbidelli, Footwork-Hart (63, motor)
 Taki Inoue, Footwork-Hart (38, elsystem) 
 Andrea Montermini, Pacific-Ilmor (14, växellåda)
 Aguri Suzuki, Ligier-Mugen Honda (10, snurrade av)
 Jean-Christophe Boullion, Sauber-Ford (7, snurrade av)
 Bertrand Gachot, Pacific-Ilmor (2, växellåda)

Noteringar 
Jan Magnussen gjorde F1-debut.

VM-ställning 

1995 i Japan
Stilla havets Grand Prix
WP:Projekt Japan
George Reid

George Reid, född 4 juni 1939 är talman i den skotska parlamentet. Medlem av det Scottish National Party.

Källor

Noter

Externa länkar
Skotska parlamentet hemsida

Födda 1939
Skotska politiker
Alumner från Saint Andrews-universitetet
Män
Levande personer
Alumner från Union College
Scottish Party

Scottish Party grundades 1930 av en grupp av medlemmar i Unionist Party som arbetade för att bilda ett skotska parlamentet av samma typ som dominionerna i Samväldet. Det förenades med National Party of Scotland till Scottish National Party 1934.

Ett mindre, dock oberoende, politiskt parti med samma namn grundades 2004 av en tidigare medlem i Scottish National Party. Namnet ändrades dock senare till Free Scotland Party.

Externa länkar 
Free Scotland Partys officiella webbplats

Politiska partier i Skottland
Politiska partier bildade 1930
Politiska partier upplösta 1934
Julia Högberg

Julia Sofia Högberg, född 22 juli 1982, är en svensk skådespelare.

Högberg är utbildad vid Teaterhögskolan i Stockholm 2001–2005. Hon debuterade 2005 i Van Veeteren – Moreno och tystnaden. 2007 blev hon nominerad till en Guldbagge för bästa kvinnliga huvudroll för sin roll som Gertrud i Den nya människan.

Hon är gift med skådespelaren Isak Hjelmskog.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
Julia på Artistkatalogen, CV

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1982
Levande personer
Guldbaggenominerade
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Victor Arfvidson

Victor Alfred Arfvidson, född 1887 i Göteborg, död 16 juli 1921 i Göteborg, var en svensk skådespelare.

Arfvidson är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Filmografi

Källor

Externa länkar 

Svenska stumfilmsskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Göteborg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1887
Avlidna 1921
Män
Abdon Hedman

Abdon Fredrik Hedman, 30 juli 1888 i Gamlestad Göteborgs och Bohus län, död 26 augusti 1971 i Örebro, var en svensk manusförfattare inom filmen.

Hedman arbetade som kontorist på Svenska Bios kontor i Stockholm och blev något år senare chef för Svenska Bios nyupprättade försäljningskontor i Berlin, en befattning som han uppehöll under första världskriget.

Filmmanus

Externa länkar

Svenska manusförfattare under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1971
Män
Replikationsstart

Ori, ORI eller replikationsstart är det ställe på en kromosom där replikationen - dupliceringen av DNA-strängar - startar.

Ori kännetecknas av en särskild DNA-sekvens, som kan variera något mellan olika arter men ändå är lätt igenkännlig. Vid initieringen av replikationen rekryteras flera proteiner dit vilket leder till att kromosomens två DNA-strängar säras och kopieringen av strängarna kan påbörjas. 

Prokaryoter har en enda kromosom, som är cirkulär i formen. Vanligen har dessa ett enda ori, till skillnad från eukaryoter som har många ori på varje kromosom. Att ha många ställen som replikationen kan påbörjas på, gör så hela den stora eukaryota kromosomen kan dupliceras fortare. Archaea som också har en cirkulär kromosom har flera ori. Den del av en kromosom som kopieras med start i ett visst ori, kallas replikon.

Ori i eukaryoter
Ori-sekvenserna kan variera hos eukaryoter men gemensamt har de att de binder in pre-replikationskomplexet (pre-RC) som består av ORC (origin recognition complex), Cdc6, Cdt1 och minichromosome maintenance protein (MCM). När pre-RC är samlat sker ett antal reaktioner, som inleds med att MCM fosforyleras, vilket leder till att replisomen binds in och replikationen kan börja.

Molekylärbiologi
Replikation
Martin Linge

Martin Jensen Linge, född 11 december 1894 i Norddal på Sunnmøre, död 27 december 1941 i Måløy, var en norsk skådespelare och militär (kapten). Han var far till skeppskonstruktören Jan Herman Linge.

Linge gick Befalsskolen 1915, blev olönad löjtnant 1940 och kapten 1941. Han debuterade som skådespelare på Centralteatret 1921 som Nils Stenssøn i Henrik Ibsens Fru Inger till Östråt. På Det Norske Teatret blev den degenererade storbondesonen i Martin Andersen Nexøs Dangardsfolket hans viktigaste roll. På Nationaltheatret gestaltade han två roller hos Nordahl Grieg: matrosen Svelvik i Vor ære og vor makt och överste Rossel i Nederlaget.

Martin Linge deltog i kriget i Norge 1940, där han sårades och evakuerades till Storbritannien. Han deltog i den brittiska räden mot Lofoten våren 1941, och organiserade i Storbritannien specialavdelningen Norwegian Independent Company No. 1, även kallat för Kompani Linge inom Special Operations Executive (SOE). Han var förbindelselänk mellan brittiska och norska myndigheter i samband med operationerna mot norska kusten 1941. Under mellandagarna 1941 deltog han i Operation Archery, en räd mot Måløy i Sogn og Fjordane, där han stupade.

Ett monument över Linge utfört av Ståle Kyllingstad avtäcktes i Måløy 1966.

Filmografi
Enligt Internet Movie Database:

Källor

Externa länkar

Norska skådespelare under 1900-talet
Medlemmar av Kompani Linge
Personer som stupat i strid under andra världskriget
Födda 1894
Avlidna 1941
Män
Inomhusvärldsmästerskapen i friidrott 2001

Inomhusvärldsmästerskapen i friidrott 2001

Tävlingarna vid de 8 :e Inomhusvärldsmästerskapen i friidrott genomfördes 9 mars – 11 mars 2001 i Lissabon i Portugal.

Medaljörer, resultat

Herrar

Damer

2001 i Portugal
Internationella friidrottstävlingar i Portugal
Friidrottsåret 2001
2001
Sportevenemang i Lissabon
Lissabon under 2000-talet
Kållandsö

Kållandsö är den näst största ön i Vänern efter Torsö, 5 678 hektar stor. Den utgör den nordligaste delen av Kållands härad, i nuvarande Lidköpings kommun. Den är belägen 2 mil norr om staden Lidköping, och sjövägen är det bara 2 mil norrut till Värmlandsnäs sydspets.

Ön är ett omtyckt turistmål, med bland annat Ekens skärgård, Spikens fiskeläge och Läckö slott.

Kållandsö utgör huvuddelen av Otterstads socken. Historiskt har det funnits två socknar på ön, av vilka den andra var Senäte socken. Folkmängden är cirka 1 100 (2005).

Se även
Kålland

Lidköpings kommun
Öar i Vänern
Anal Cunt

Anal Cunt var ett grindcoreband från USA, dock ofta benämnda som A.C. eller AxCx på grund av det provocerande bandnamnet, som direkt översatt betyder "analfitta".

Bandets image var att provocera, något de främst gjorde genom sina låttitlar och texter. 
Exempel på detta: 
 Hitler Was a Sensitive Man
 I Like Drugs and Child Abuse
 I Sent Concentration Camp Footage to Americas Funniest Home Videos
 Conor Clapton Committed Suicide Because His Father Sucks (originaltiteln för Your Kid Committed Suicide Because You Suck).
 You Converted to Judaism so a Guy Would Touch Your Dick

I juni 2011 omkom frontmannen Seth Putnam av en misstänkt hjärtinfarkt, vilket ledde till att bandet lades ner.

Medlemmar
Senaste medlemmar
Seth Putnam – sång, gitarr (1988–2011; död 2011)
Tim Morse – trummor (1988–1996, 2008–2011)
Josh Martin – gitarr (1996–2001, 2006–2011)

Tidigare medlemmar
Mike Mahan – gitarr (1988–1990, 2008)
Fred Ordonez – gitarr (1991–1992, 1992–1993)
John Kozik – gitarr (1992–1995, 2003–2006)
Paul Kraynak – gitarr (1993)
Scott Hull – gitarr (1995)
Nate Linehan – trummor (1996–1999, 2003–2004, 2006–2007)
John Gillis – trummor (1999–2001, 2004–2006)

Diskografi
Studioalbum
1993 – Everyone Should Be Killed
1995 – Top 40 Hits
1996 – 40 More Reasons to Hate Us
1997 – I Like It When You Die
1998 – Picnic of Love
1999 – It Just Gets Worse
2008 – 110 Song CD
2010 – Fuckin' A

EP
1988 – 88 Song EP
1989 – 5643 Song EP
1991 – Another EP
1991 – Live EP
1991 – Unplugged
1993 – Morbid Florist
1993 – Breaking the Law
2001 – Defenders of the Hate
2001 – Howard Is Bald
2011 – Wearing Out Our Welcome

Split EP
1989 – We'll Just Have to Acclimatize Ourselves to the Post-Nuclear Area (delad med Seven Minutes of Nausea)
1991 – Another Split EP (delad med Meat Shits)
1991 – Split with Psycho
1997 – In These Black Days: A Tribute to Black Sabbath Vol. 1 (delad med Eyehategod)
1999 – Live in N.Y.C. (delad med Insult)
2000 – Split with The Raunchous Brothers
2001 – Split with Flächenbrand

Samlingsalbum
1991 – Greatest Hits Volume One
1994 – Old Stuff Part Two
2000 – The Early Years 1988-1991
2002 – Very Rare Rehearsal from February 1989
2001 – Defenders of the Hate
2008 – Old Stuff Part 3

Externa länkar

Amerikanska punkband
Amerikanska grindcore-grupper