kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Damallsvenskan 2001

Damallsvenskan 2001 i fotboll spelades 21 april-27 oktober 2001. Serien hade 22 omgångar. Lag 10-12: nedflyttning. Seger = 3 poäng. Oavgjort = 1 poäng. Förlust = 0 poäng.

Lagen

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Externa länkar 
Resultaten i Damallsvenskan 2001 på fotbollsförbundets hemsida

Fotboll i Sverige 2001
2001
Fotbollssäsongen 2001
Damallsvenskan 2002

Damallsvenskan 2002 i fotboll spelades 20 april-26 oktober 2002. Serien hade 22 omgångar. Lag 11-12: nedflyttning. Seger = 3 poäng. Oavgjort = 1 poäng. Förlust = 0 poäng.

Lagen

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Externa länkar 
Resultaten i Damallsvenskan 2002 på fotbollförbundets hemsida

Fotboll i Sverige 2002
2002
Fotbollssäsongen 2002
Vindelälvsdraget

Vindelälvsdraget är en 40 mil lång draghundstävlingsstafett från Ammarnäs till Vännäsby, där Vindelälven flyter samman med Umeälven. Tävlingen går genom fyra kommuner i Västerbottens län; Sorsele, Lycksele, Vindeln och Vännäs.

Vindelälvsdraget startade 1988 med Umeå Brukshundklubb som tävlingsarrangör. Vindelälvsdraget använder Vindelälvsleden som tävlingsarena, en 40 mils led som består av en sommardel och en vinterdel. Drift och underhåll av vinterleden handhas av 17 skoterklubbar och föreningar som sköter utsättning av stakkäppar (9000 st) samt sladdar leden.

Se även
Vindeln
Vindelälven

Externa länkar
Vindelälvsdraget
Resultatbank

Draghundsport
Sportevenemang i Sverige
Damallsvenskan 2000

Damallsvenskan 2000 i fotboll spelades 24 april-29 oktober 2000. Serien spelades som en dubbelserie, där alla lag mötte alla andra i hemma- och bortamöten, och hade därför totalt 22 omgångar. De tre sämst placerade lagen, lag 10-12, flyttades ner till Division 1 inför säsongen 2001.

Förlopp
Slutspelet om svenska mästerskapet, som återigen tillämpats under 1998 och 1999 års säsonger, avskaffades inför 2000 års säsong. Istället blev återigen seriesegrarna Svenska Mästare.
Serien vanns av Umeå IK, som därmed blev svenska mästare för första gången.

Deltagande lag 
Tolv lag var kvalificerade för serien utifrån placeringer i Damallsvenskan och Division 1 1999.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Anmärkningar

Källor

Fotnoter

Fotboll i Sverige 2000
2000
Fotbollssäsongen 2000
M/S Sundbuss Pernille

M/S Sundbuss Pernille (mellan 2007 och 2010 benämnd Siletta Ace) är en passagerarfärja som trafikerar HH-leden mellan Helsingborg och Helsingör. Fartyget trafikerar rutten åt det danska rederiet Sundsbusserne A/S.

Historik
Färjan byggdes 1981 av Lindstølds Skips og Baatbyggeri A/S i Risør i Norge åt A/S Moltzau Tankrederi från Oslo. Hon sattes i trafik av rederiet Sundsbusserne A/S mellan Helsingborg och Helsingör under namnet M/S Sundbuss Pernille den 19 juni 1981. Den var norskflaggad fram till 2001 då den bytte till svensk flagg med hemmahamn Helsingborg. År 2003 kolliderade Sundbuss Pernille i tät dimma med färjan M/S Mercandia IV från rederiet HH-Ferries när den var på väg in i Helsingörs hamn. Pernille fick skador på bland annat kommandobryggan och tre personer skadades. 

Sundsbussarna övertogs av Eitzen Holding i december 2006 och i samband med detta bytte rederiet namn till Ace link. Det nya rederiet gjorde en storsatsning på rutten, vilket innebar att två nya och större fartyg beställdes, M/S Siluna Ace och M/S Simara Ace, vilka var tänkta att ersätta de dåvarande. Dock valde man behålla Sundbuss Pernille som en extrafärja och döpte om denna till M/S Siletta Ace för att passa in i de nya namnmönstren. Färjan målades även om för att efterlikna de nya fartygens färger. Då tillväxten på rutten inte motsvarade Ace links förväntningar valde rederiet att dra in Simara Ace och istället använda den mindre Siletta Ace som ordinarie fartyg. Den 4 januari 2010 försattes Ace link i konkurs på grund av höga omkostnader och stora skulder, vilka till stor del berodde på inköpet av de nya fartygen. I samband med detta upphörde Siletta Ace sin trafik på HH-leden.

Redan till sommaren samma år startade en grupp danska investerare ett nytt rederi på rutten under det nygamla namnet "Sundbusserne". Det nya rederiet köpte Siletta Ace från Eitzen-gruppen och döpte samtidigt om båten till Sundbus Pernille. Den 11 juli sattes Pernille i trafik som bolagets dittills enda fartyg.

Sedan 30 juni 2018 så trafikerar även M/S Jeppe återigen sundet för Sundsbussarna tillsammans med Pernille och sommaren året därpå började M/S Lea Elisabeth köra för rederiet.

Referenser

Noter

Källor

Se även
M/S Simara Ace
M/S Siluna Ace

Externa länkar

 sundbusserne.dk
 Nuvarande position och statistik för Pernille på MarineTraffic.com

Passagerarfartyg
HH-leden
Fartyg byggda i Norge
Fartyg sjösatta 1981
Fartyg i Östersjön
Vindelälvsleden

Vindelälvsleden är en kring 400 kilometer lång allemansled (vandring, löpning, ridning, skidåkning, snöskotertrafik, cykling) i Västerbottens län som går från Ammarnäs till Vännäsby, där Vindelälven flyter samman med Umeälven.

Se även
Vindeln
Vindelälven

Externa länkar
Vindelälvsleden

Vandringsleder i Västerbottens län
M/S Andrea

M/S Andrea, tidigare M/S Magdelone och Sundbuss Magdelone, är en passagerarfärja insatt i Reykjavik på Island för sightseeing av valar. Innan dess var båten insatt i trafik mellan Båstad och Torekov.

Färjan byggdes 1972 av Lindstölds Skips og Baatbyggeri A/S i Risør i Norge tillsammans med sina två systerfartyg M/S Sundbuss Erasmus, färdigställd 1971, och M/S Sundbuss Jeppe, färdigställd 1974, åt A/S Moltzau Tankrederi i Oslo. Färjan utchartrades till Sundsbussarna A/S i Helsingör och sattes in på HH-leden mellan Helsingborg och Helsingör den 30 april 1972. Färjan var norskflaggad fram till 2001 då den bytte till svensk flagg med hemmahamn Helsingborg. År 2007 såldes färjan till Marin Event Väst AB i Göteborg och gjorde sin sista tur mellan Helsingborg och Helsingör den 30 november 2007. I och med ägarbytet ändrades namnet till endast Magdelone.

Under sommaren 2008 trafikerade färjan rutten mellan Båstad och Torekov på dagtid, medan den under kvällarna fungerade som restaurangbåt i Båstads hamn. Verksamheten hade dock för dålig beläggning och rutten lades ner inför sommaren 2009. Ägarna Marin Event lade upp båten för försäljning.

Hon blev därefter såld till företaget Hvalalif på Island, blev omdöpt till Andrea och finns sedan november 2009 i Reykjavik.

Källor

Externa länkar

Om Andrea på specialtours.is
Nuvarande position och statistik för Andrea på MarineTraffic.com

Passagerarfartyg
Fartyg som trafikerat HH-leden
Fartyg byggda i Norge
Fartyg sjösatta 1972
Fartyg i Östersjön
Impulse Tracker

Impulse Tracker (IT) är en kraftfull och välstrukturerad tracker (dataprogram för musikredigering) för DOS som utvecklades av Jeffrey Lim 1995–2000.

Den var under 1990-talet en av de populäraste DOS-trackerna och var onekligen en av de mest välskrivna. Det enda som gjorde den mindre kraftfull än exempelvis ärkekonkurrenten Fast Tracker 2 (FT2) var att FT2 hade en sample-editor där trackern bland annat kunde rita sina egna primitiva sample direkt i grafen.

I detta avseende förlorade IT mot FT2 när det gäller skapandet av sample-baserad chipmusik där primitivvågor är precis de samples man vill använda för att efterlikna ljudet från primitiva ljudchip. Skulle IT 2.14 haft en sample-editor skulle den onekligen varit den bästa DOS-trackern för att skapa sample-baserad chipmusik med.

Det ska dock medges att chipmusik inte var tracker-scenens största musikgenre under 1990-talet utan att tracker var ett ganska nära professionellt sätt att skapa musik av hög ljudkvallitet vilket Impulse Tracker med sitt stöd för 16-bits-samples gjorde sig populär till.

Exempel på artister som använde IT är den israeliska psytrance-gruppen Infected Mushroom.

Än idag är Impulse Trackers filformat .IT ett av de två vanligaste modulformaten (vid sidan av FT2:s .XM) och oftast används inte längre Impulse Tracker 2.14 för att skapa .IT-moduler utan modernare trackrar som anpassar formatet så som den mycket populära Windows-baserade Modplug Tracker eller de multiplattformsbaserade Cheese Tracker och nykomna Schism Tracker som är en mycket nära perfekt klon av IT 2.14:s användargränssnitt driven av Modplug Trackers ljudmotor, vilken för övrigt inte helt återskapar IT 2.14:s ljud när det gäller petigt blandande av primitiva och frasiga vågor eftersökande exakt rätt slags fasningar och syntetiseringar.

Datorprogram för musikskapande
Vindelälvsloppet

Vindelälvsloppet var en cirka 35 mil lång löparstafett längs Vindelälvsvägen från Ammarnäs till Vännäsby (där Vindelälven flyter samman med Umeälven). 

Tävlingen som anordnades för första gången år 1984 var indelad i fyra dagsetapper:
 Ammarnäs–Sorsele
 Sorsele–Björksele
 Björksele–Hällnäs
 Hällnäs–Vännäsby 

Antalet sträckor varierade mellan 27 och 30 stycken över tiden, men start- och målplatser var alltid detsamma. Den sista delsträckan Vindeln-Vännäsby var en maratonsträcka som även kunde springas som individuellt lopp. Lagtävlingen var indelad i tre klasser: elit-, dam- och öppen klass. Rekordet för antal deltagande lag totalt var 332 och sattes i början av 1990-talet då intresset för långlopp var som störst. Efter 20 genomförda lopp lades det ner på grund av sviktande intresse.

Efter 2003 har det varit ett långt uppehåll. 2014 gjordes ett försök igen, men det ställdes in på grund av för få deltagare.

2015 genomfördes åter Vindelälvsloppet, med sju deltagande lag. "Nya Vindelälvsloppet" innebar en del förändringar. Tävling i tre klasser med lite olika upplägg: Race (löpning med fasta växlingar - som förut), Flex (löpning med flexibla växlingspunkter) och Combi (löpning och cykling med fasta och extra växlingar). Starten i Ammarnäs gick vid midnatt vilket innebär att första "dagen" genomförs på natten och att loppet därmed genomförs inom tre dygn.

Se även
Vindeln
Vindelälven

Externa länkar
Vindelälvsloppet
Nypremiär av Vindelälvsloppet 2014

Svenska långlopp
Sportevenemang i Sverige
Återkommande sportevenemang med premiär 1984
Globe

Globe var namnet på två, av varandra oberoende, amerikanska skivmärken utgivna under 1920-talet.

Arto-producerade Globe
Den äldsta Globe-etiketten, vilken utgavs 1921-1922, tillverkades av bolaget Arto och samtliga kända utgåvor är identiska med utgåvor på detta bolags huvudetikett med samma namn. De tidigaste Globe-utgåvorna har svarta etiketter med guldskrift och katalognummer som bygger på Artos enligt principen Arto 9019 = Globe K-19. Senare ändrades etikettfärgerna till blått och grått och katalognumreringen blev i stället identisk med Artos minus 2000, det vill säga Arto 9722 = Globe 7722. Många av de Artomatriser som gavs ut på Globe utkom även på dess systeretikett Bell.

Grey Gull-producerade Globe

Den senare Globe-etiketten var ett av många "undermärken" till det Bostonbaserade skivbolaget Grey Gull (jämför Radiex, Nadsco med flera) och lanserades 1924. Också här är utgåvorna identiska med moderetiketternas (och systerditonas), här dock utan att på något sätt ändra katalognumren. Med andra ord är Globe 1283 = Grey Gull 1283. Denna variant av Globe bytte etikettdesign ett flertal gånger under den tid den existerade. Den tycks i huvudsak ha avvecklats med början 1927, men enstaka exempel från så sent som 1930 har påträffats.

Källor
 Allan Sutton: Directory of American Disc Record Brands and Manufacturers, 1891-1943 (Westport & London, 1994) 

Amerikanska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1921
Skivbolag och skivmärken upplösta 1922
Skivbolag och skivmärken bildade 1924
Skivbolag och skivmärken upplösta 1927
Johan Wärnschiöldh

Johan Wärnschiöldh (stavas även Johan Wärnschöld), född omkring 1610 i Lena församling, död 1674 i Stockholm, var en svensk ingenjör, lantmätare, stadsplanerare, generalkvartermästare och ansvarig för rikets fästningsbyggen.

Biografi
Johan Wärnschöld föddes omkring 1610 på Lena prästgård i Lena församling. Han var son till kyrkoherden Andreas Mattiæ och Kerstin Torstensdotter.

Han bildad han bildade sitt första efternamn, Lenæus efter Lena socken. Han blev först student i Uppsala innan han utnämndes till ingenjör vid svenska armén i Tyskland 1630. Återvände till Sverige 1635 där han senare fick ett stipendium för utrikes studier som till största delen bedrevs i Holland. Åter i Sverige 1639 fick han anställning vid Jönköpings fästningsbyggnad. Året därpå befordrades han att inspektera befintliga fästningar i Estland och Livland samt att komma med nya förslag att förstärka befästningverken i Reval, Pernau och Riga. Åren 1641 och 1642 var han åter i Holland för studier innan han 1644 anställdes vid fältstaten i Sverige.

Vid Olof Örnehufvuds död 1645 utnämndes Wärnschöld till dennes efterträdare som chef för fortifikationsverket med titeln generalkvartermästare. Han blev därmed ansvarig för alla fästningsbyggen i Sverige och adlades därför med namnet Wärnschöld 1646. Han ombesörjde bland annat ombyggnaden av fästningen i Marstrand efter att den förvärvats vid fredsslutet 1658 och som då fick namnet Karlstens fästning. Han formgav och ansvarade för byggandet av Nya Älvsborgs fästning på Kyrkogårdsholmen vid inloppet till Göteborg. Han var också initiativtagare till att omge Kalmar med befästningar efter nederländskt mönster. Till Malmö skapade han ett förslag till befästning och då ska han istället ha använt sig av vad som kommit att kallas för den franska skolans former. Han ritade också Västerport i Kalmar, Karlsvärds fästning vid Slite på Gotland. Dessutom förstärkte han försvarsanläggningarna i Helsingborg och Landskrona.

Familj
Wärnschöld gifte sig 17 oktober 1648 med Maria Bure (1622–1682), en dotter till vice presidenten Olof Bure och Elisabeth Bagge (släkten Bagge af Boo). De fick tillsammans barnen Elisabet Christina Wärnschöld (1650–1692) som var gift med assessorn Gustaf Mauritz Vellingk vid Åbo hovrätt, Anna Maria Wärnschöld (född 1652), Christina Wärnschöld (1653–1672) som var gigt med kungliga rådet Nils Gyldenstolpe, Maria Wärnschöld (1655–1711) som var gift med majoren Gustaf Rehbinder, löjtnanten Johan Wärnschöld (1657–1707) vid livgardet, kornetten Jakob Wärnschöld (1664–1717) vid Östgöta kavalleriregemente och Anna Catharina Wärnschöld (1665–1717) som var gift med ryttmästaren Claes Johan Taube.

Se även
Wärnschöld

Referenser

Noter 

Svenska ingenjörer under 1600-talet
Svenska lantmätare
Avlidna 1674
Män
Alumner från Uppsala universitet
Födda 1610
Svenskt adlade
Personer från Lena socken, Västergötland
Krigsråd
M/S Jeppe

M/S Jeppe, tidigare M/S Sundbuss Jeppe, är en passagerarfärja som mestadels trafikerat Helsingborg och Helsingör samt Köpenhamn och Bäckviken på Ven men har även kört på andra hamnar kring Öresund. 

Färjan byggdes 1974 av Lindstölds Skips og Baatbyggeri A/S i Risør i Norge tillsammans med sina två systerfartyg M/S Sundbuss Magdelone, färdigställd 1972, och M/S Sundbuss Erasmus, färdigställd 1971, åt A/S Moltzau Tankrederi i Oslo. M/S Jeppe chartrades till Sundsbussarna A/S i Helsingör och insattes på linjen Helsingborg-Helsingör mellan den 30 juli 1974 och den 26 april 2004. 

Därefter såldes hon till Spar Shipping Aps för att trafikera Köpenhamn - Ven. Jeppe gjorde en kort återkomst på HH-leden mellan oktober och december 2004, då Sundsbussarnas ordinarie färjor genomgick underhåll. 2011 såldes hon till Ventrafikens dotterbolag Hven-Trafikken Aps för att trafikera Landskrona - Ven - Köpenhamn. 2014 såldes hon tillbaka till Spar Shipping för fortsatt trafik från Köpenhamn till Ven. 2018 såldes hon till Sundsbussarna för att återigen trafikera HH-Leden Helsingborg - Helsingör tillsammans med M/S Sundbuss Pernille och återgick senare till sin gamla destination Köpenhamn - Ven med tillägget Helsingör.

Källor

 faergelejet.dk - Jeppe (2004-), IMO 7369132

Noter

Externa länkar

 sundbusserne.dk
 hventrafikken.dk
 Nuvarande position och statistik för Jeppe på MarineTraffic.com

Passagerarfartyg
Fartyg som trafikerat HH-leden
Fartyg byggda i Norge
Fartyg sjösatta 1974
Fartyg i Östersjön
M/S Eldey

M/S Eldey, tidigare M/S Norreborg och M/S Sundbuss Erasmus samt M/S Erasmus, är en passagerarfärja som används i Reykjavik på Island för sightseeing av valar. Tidigare var båten insatt på linjen mellan Landskrona och Ven mellan december 2001 och april 2015, som då under namnet Norreborg trafikerade rutten tillsammans med bilfärjorna M/S Dumle och M/S Stjerneborg och senare M/S Uraniborg.

Historik
Färjan byggdes 1971 av Lindstölds Skips og Baatbyggeri A/S, Risør, Norge tillsammans med sina två systerfartyg: M/S Sundbuss Magdelone, färdigställd 1972, och M/S Sundbuss Jeppe, färdigställd 1974, åt A/S Moltzau Tankrederi, Oslo. Den utchartrades till Moltzaus dotterbolag Sundsbussarna A/S i Helsingör och insattes på linjen Helsingborg-Helsingör den 13 juni 1971 som M/S Sundbuss Erasmus. Färjan trafikerade rutten fram till september 2001, varefter den köptes av Landskrona kommun för 3,5 miljoner och sattes i trafik på linjen Landskrona-Ven för Ventrafiken AB.

I samband med affären 2001 döptes färjan först om till M/S Erasmus och därefter till M/S Norreborg i december samma år. Namnet Norreborg syftar på hamnen och det klassiska semesterhemmet som finns på Ven.

I april 2015 sålde Ventrafiken färjan till Hvalaskoðun Reykjavik (Elding Whale Watching) på Island och blev då omdöpt till M/S Eldey efter den lilla ön Eldey västsydväst om Reykjavik.

Källor

Externa länkar

Foto på flickr.com av Eldey på valsafari 25 maj 2016
Elding Hvalaskoðuns webbsida om Eldey
Nuvarande position och statistik för Eldey på MarineTraffic.com

Passagerarfartyg
Fartyg som trafikerat HH-leden
Fartyg sjösatta 1971
Fartyg byggda i Norge
Fartyg i Östersjön
Ixtab

Ixtab är en mytologisk figur i den mesoamerikanska mayakulturen, en så kallad psykopomp, en övernaturlig entitet, som ledsagar nyligen döda till tillvaron-efter-detta via Xibalba, den mayanska underjordens nio olika nivåer.

Se även
Mayansk mytologi

Mayansk mytologi
Guds källa har vatten tillfyllest, en gåva av strömmande liv

Guds källa har vatten tillfyllest, en gåva av strömmande liv är en psalm av Bo Setterlind från 1978. Tonsättningen är efter en tysk folkmelodi.

Setterlinds text är upphovsrättsligt skyddad till och med 2031.

Publicerad i
Den svenska psalmboken 1986, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 236 under rubriken "Skuld - förlåtelse".

Se även
 Guds källa har vatten tillfyllest för andra betydelser

Svenska psalmer
Nelson (grepp)

Nelson är en typ av grepp som används i brottning. Det finns kvartsnelson, halvnelson, trekvartsnelson och helnelson, även kallad dubbelnelson. 

Namnet sägs komma från likheten mellan greppen och det sätt varmed den engelske sjöhjälten Horatio Nelson vann segrar genom att   omringa fienden. Detta är emellertid osäkert.  

Brottning
Lillestrøm

Lillestrøm är administrativt centrum i Lillestrøm kommun i Viken fylke i Norge. Orten tilldelades stadsstatus (no. bystatus) av Skedsmo kommun 1997, men ingår statistiskt i tätorten Oslo. Staden ligger knappt två mil öster om centrala Oslo och har cirka 14 000 invånare.

Lillestrøms traditionella huvudnäring är skogsindustri. Staden var ett centrum för timmerflottning och fick på grund av sina sågverk smeknamnet "Flisbyen".

Lillestrøm har sitt namn efter gården Lille Strøm, där den första stationen på järnvägen mellan Christiania (Oslo) och Eidsvoll öppnade 1854. Den industriella revolutionen innebar några år därefter en kraftig befolkningstillväxt för staden, då timmerhanteringen industrialiserades. Fram till 1961 var staden en egen kommun.

Lillestrøm är en järnvägsknut. Där förenas Kongsvingerbanen med stambanan.

Lillestrøm är säte för Akershus teater, flera konstgallerier samt två biografer - en gammaldags 20-talsbio och en modern flersalongsbiograf.

Stadens främsta fotbollsklubb, Lillestrøm SK, som spelar sina hemmamatcher på Åråsen stadion, tillhör den högsta norska serien, Eliteserien.

Se även
Strømmen
Strømmen Storsenter

Referenser

Noter 

Orter i Akershus fylke
Skedsmo kommun
MTS

MTS kan syfta på

 MTS – transaktionstjänsten i operativsystemet Windows NT, se Microsoft Transaction Server
 MTS – ett format för distribution av digitaliserat ljud och video, se MPEG Transport Stream
 MTS – en operativ avdelning inom svenska Försvarsmakten, se Marinens taktiska stab
Manpower

ManpowerGroup Inc., tidigare Manpower, är ett amerikanskt multinationellt bemanningsföretag baserat i Milwaukee, Wisconsin. Det grundades av Elmer Winter 1948, och köptes upp av Blue Arrow i Storbritannien 1987, men blev återigen självständigt 1991. 2006 hade Manpower 4 400 kontor i 73 olika länder, och en total omsättning på 22 miljarder USD 2012. Företaget hade 31 000 anställda 2012 och arbetar med över 2,5 miljoner tillfälligt anställda varje år. ManpowerGroup är noterat på New York-börsen.

ManpowerGroup Sverige 
ManpowerGroup är det största bemannings- och rekryteringsföretaget i Sverige. Den svenska verksamheten helägs av det amerikanska moderbolaget.

ManpowerGroup Sverige består av: Manpower, Experis, Right Management och ManpowerGroup Solutions. ManpowerGroup Sverige har 12 000 medarbetare på mer än 50 orter och sätter 20 000 personer i jobb varje år i Sverige.

Den svenska delen av Manpower räknar sin historia tillbaka till Stockholms stenografservice som grundades 1953 av Ulla Murman, en pionjär inom så kallad personaluthyrning i Sverige. Från 1936 till 1993 var vinstdrivande arbetsförmedling, inklusive personaluthyrning, förbjudet i Sverige, vilket begränsade bemanningsföretagens verksamhet. Stockholms stenografservice var inblandade i flera juridiska strider gällande gränserna för förbudet. Ulla Murman sålde sitt företag, som därefter döptes om till Teamwork, och som därefter såldes till amerikanska Manpower 1996.

Referenser 
 Källa: Tidskriften Axess nr 9 för 2010.

Noter 

Företag listade på NYSE
Multinationella företag med huvudkontor i USA
Amerikanska bemanningsföretag
Företag i Milwaukee, Wisconsin
Företag bildade 1948
Endemi

Endemi (av grekiskans endemios "inhemsk") är när en sjukdom förekommer på en relativt konstant nivå i ett samhälle eller ett begränsat geografiskt område. Termen används speciellt ofta om infektionssjukdomar. Bland endemier som förekommer i Sverige ingår vattkoppor. Om frekvensen av insjuknade ökar så talar man om en epidemi. En epidemi som sprider sig över stora delar av världen kallas för pandemi.

Fler exempel:
 Afrikansk sömnsjuka
 Aids (den afrikanska virusstammen HIV-2 är endemisk i Västafrika, medan HIV är pandemisk historiskt och epidemisk i andra regioner)
 Chagas sjukdom
 gula febern
 malaria
 tuberkulos

Se även 
 Endemism
 Epidemi
 Epidemiologi
 Immunologi
 Pandemi

Källor 

Epidemiologi