kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fair Play-priset

Fair Play-priset, egentligen Riksidrottsförbundets och Svenska Sportjournalistförbundets Fair Play-pris, var ett pris som mellan 1974 och 2012 delades ut av Riksidrottsförbundet (RF) och Svenska Sportjournalistförbundet (SSF) för att premiera föredömligt uppträdande inom idrotten. 

Priset kunde tilldelas en enskild idrottsman, ett lag, ett landslag, en klubb eller en grupp knuten till en klubb. Motiveringen kunde vara en fin insats i en tävling, där idrottsmannen satt idrottens idé före sitt eget resultat. Eller ett föredömligt uppträdande under många år i toppidrotten, där idrottsutövaren, laget, klubben hade varit i fokus och framträtt som ett föredöme för andra. 
Priset kunde också delas ut för att premiera långsiktiga och genomtänkta program som premierade och stimulerade rent spel. Till priset hörde också ett stipendium på 50 000 kronor som gick till insatser för rent spel i det förbund eller den klubb som nominerat vinnaren eller där klubb eller förbund visat prov på genomtänkta åtgärder. 

I oktober 2013 meddelades att priset läggs ner.

Mottagare av Fair Play-priset
1974 - Hans Lundgren, Järva MK, motocross
1975 - delades inget pris ut.
1976 - Ingemar Stenmark, Tärna IK Fjällvinden, utförsåkning
1977 - Björn Nordqvist, IFK Göteborg, fotboll
1978 - Stellan Bengtsson, Falkenbergs BTK, bordtennis
1979 - Sven-Åke Lundbäck, Bergnäsets AIK, längdåkning
1980 - Stefan Branth, Almby IK, Örebro, orientering och Gert Pettersson, Mälarhöjdens IK, orientering
1981 - IFK Göteborg, fotboll
1982 - Mats Wilander, Växjö TS, tennis
1983 - delades inget pris ut.
1984 - Ann Louise Skoglund, IF Göta, friidrott
1985 - Torbjörn Nilsson, IFK Göteborg, fotboll
1986 - Bengt "Pinnen" Ramström, IF Boltic, bandy
1987 - Robert Åberg, Kiruna MK, motorsport
1988 - Tomas Gustafson, Eskilstuna IK, skridsko
1989 - Sofie Marmont, Härnösands curlingklubb, curling
1990 - Sveriges herrlandslag i handbolls hejarklack i VM.
1991 - Pia Sundhage, Hammarby IF DFF, fotboll
1992 - Stefan Edberg, tennis
1993 - Carl Johan Bjerkert, Vimmerby MS, motocross
1994 - John Anders Sjögren, tennis och Tommy Svensson, fotboll
1995 - Thomas Wernerson, IFK Göteborg, fotboll
1996 - Jörgen Persson, Halmstad BTK, bordtennis
1997 - Patrik Strenius, Malmö AI, friidrott
1998 - delades inget pris ut.
1999 - Per Källman, coach M7 Basket, basket
2000 - Kenth Hultqvist, Sveriges förbundskapten i bandy
2001 - Magnus Norman, tennis.
2002 - Bollstanäs SK.
2003 - Mattias Nygren, rallycross
2004 - AIK ungdomsfotboll, fotboll
2005 - Gabriel Bengtsson, Borås Judoklubb
2006 - Kjell Frisk och Lars Sandberg, Djurgårdens IF, fotboll
2007 - Andreas Johansson, Halden SK 
2008 - Eva Johansson, Önnereds HK, handboll
2009 - Rinkeby Tensta Internationella IK, handboll
2010 - Alexander Lundh, BTK Frej, bordtennis
2011 - Patrik Johansson och Cristoffer Sohl, Värnamo cykelklubb respektive Karlskoga. Nominerade av Eksjö cykelklubb och Eksjö skid- och orienteringsklubb.
2012 - Sofia Holmgård, Kils OK, orientering

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Fair Play-priset
Fair Play-priset genom tiderna

Svenska sportpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1974
Kroppsdel

Kroppsdel är en anatomisk term. Den avser en topografiskt avgränsad del av människans eller andra organismers kroppar. Exempel hos människan är armar och ben, händer och fötter. Hos insekter är huvud, mellan- och bakkropp tydliga kroppsdelar. Även olika inre organ, med olika funktioner, kan definieras som olika kroppsdelar.

Olika delar 
En kroppsdel utgör inte en väldefinierad del av kroppen. Till exempel kan "arm", förutom överarmen, armbågen och underarmen även avse axeln och handen. Dessutom kan till exempel "armbåge" syfta på såväl armbågsleden, armbågsutskottet (olekranon) eller på hela området kring armbågsleden, vilket även inkluderar bland annat armvecksgropen.

Ordledet -del är ett praktiskt men ofta otydligt benämnande av områden på kroppen som skiljer sig åt. Man kan tala om överkroppen, vilket i regel syftar på allt som finns från midjan och uppåt. Den undre halvan av kroppen är då underkroppen; med kläderna på syns avgränsningen ibland som där byxorna eller kjolen börjar. Området kring könsorganen omnämns ibland som personens underliv, och denna är en av många delar av underkroppen.

Delar av människans kropp kan också uppdelas funktionellt i organ.

Hos andra djur 
Kontrasten mellan över och under används hos människan, eftersom hon ofta står upp, på två ben. För fyrfotadjur motsvaras denna motsatsställning av fram- och bakkropp, åtminstone i samband med styckning vid framställning av kött. Hos insekter skiljs ofta mellan tre olika grundläggande kroppsdelar, där dessa tre kan beskrivas som huvud, mellankropp (thorax) och bakkropp.

Etymologi 
Ordet kroppsdel finns i svensk skrift sedan 1734. Det är en sammansättning av kropp (i svensk skrift sedan 1526) och del (i svensk skrift sedan 1541).

Exempel på några kroppsdelar
Arm
Axel
Ben
Fot
Hals
Hand
Huvud
Lår
Nacke
Vad

Se även 
 Människans anatomi
 Lista över kroppsdelar

Referenser
Tå

Fyrfotadjur har normalt fem tår (latin: digitus, "tå", digiti pedis, "fotens extensioner") på varje fot. Vissa djur har dock under evolutionen förlorat en eller flera tår.  Extremfall är hästen, som bara har en tå på varje fot. Hos människor finns fem tår. Den största tån, stortån, sitter på fotens insida och den minsta på fotens utsida. Varje tå har en nagel på ovansidan. 

Till skillnad från handens fingrar har inte alla tår allmänt vedertagna namn. Den största, innersta, brukar kallas stortå och den minsta, yttersta, brukar kallas lilltå, medan övriga tårs namn varierar. Inom anatomin har man givit dem nummer från ett till fem, så att stortån är den "första tån" och lilltån den femte.

Vanligast ramsan som troligtvis uppkommit i förhållande till handens fingrar, och återfinns i ett flertal barnböcker, är "Stortå, Långtå, Mittå, Ringtå och Lilltå". I ett flertal ramsor förekommer också andra namn på tårna, mer lokalt. Nedtecknad i Jämtland: "Lilltåa, Tåtila, Tillerosa, Kroknosa och Stortamp'n opi veran", där tårna namnges i ordningen lilltå till större. I Småland förekommer namnen "stora tå", "tåtittan", "tillerotan", "näppeföl" och "qvätten".

Fötter och tår kan drabbas av sjukdomen fotsvamp och tårna kan drabbas av nageltrång.

Hos vissa djur kan nageln ha funktion och utseende av en klo eller hov. Vissa djur har sim- eller flyghudar mellan tårna.

Med begreppet tå avses ibland också den del av en sko eller strumpa som täcker tårna.

Olika längd på tårna har olika namn. Egyptisk fot är när stortån är fotens längsta tå. En variant av egyptisk fot är när mittentån är fotens näst längsta tå, det vill säga att den tredje tån är längre än den andra tån. Grekisk fot är när fotens andra tå är den längsta, vilket på engelska kallas för "Morton's Toe", och även kan kallas "Keltisk tå". Romersk fot är när de tre första tårna är lika långa.

En prehallux är extra tå, eller rudiment av en tå, före (tibialt om) stortån.

Referenser

Noter

Se även 
 Grekisk fot
 Ben (kroppsdel)

Människans anatomi
Foten
Toleman

Toleman var ett brittiskt formel 1-stall som tävlade under första halvan av 1980-talet.

Historik
Stallet grundades av Ted Toleman . Tolemans bästa resultat var Ayrton Sennas andraplats i Monacos Grand Prix 1984. Stallet övertogs av Benetton .

F1-säsonger

Noter

Källor

Formel 1-stall
Korset

Korset kan syfta på:

 Korset – en symbol, se kors
 Korset, Ormsö – ett grund utanför Ormsö i Estland
 Korset (TV-serie) – en TV-serie efter manus av Lars Molin

Se även
 Kors (olika betydelser)
Nattlinne

Nattlinne är ett ofta löst sittande, klänningsliknande plagg, som används av kvinnor att till exempel sova i. De tillverkas vanligen i något mjukt material som bomull, siden, satin eller nylon. Ibland har nattlinnet spetsapplikationer. 

Nattlinnet kan vara av varierande längd, alltifrån lårlängd till att det är fotsitt. Ett nattlinne kan till exempel vara en baby doll som är midje- eller lårkort eller ett långt nattlinne med väl tilltagen vidd. Ett nattlinne kan vara ärmlöst, kortärmat eller långärmat. Plagget är vanligen löst sittande för att inte hindra rörelser under sömnen.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Damkläder
Nattkläder
Södra Afrika

Med södra Afrika avses den södra delen av den afrikanska kontinenten. Begreppet ska inte blandas samman med Sydafrika som är en stat i regionen.

Södra Afrika omfattar ett antal olika länder, och beroende på definition kan allt från 3 till 15 länder inräknas. I FN:s regionklassning noteras dock 5 länder som delar av regionen.

Omfattning
 

Begreppet södra Afrika utgår i regel från staten Sydafrika och inkluderar därtill ett visst antal länder i närheten. De två angränsande småländerna Lesotho (enklav i Sydafrika) och Swaziland (omges till största delen av Sydafrika) ingår alltid i regionbenämningen, liksom de två grannländerna Botswana och Namibia.

Ett antal länder längre mot norr och nordöst räknas ibland som delar av södra Afrika. Detta inkluderar från väster Angola (oftast ansedd som del av Centralafrika, någon gång som del av Västafrika) och Zambia (oftast antingen betecknad som del av Öst- eller Centralafrika). Det nordliga grannlandet Zimbabwe har både historiska (bantuexpansion och brittiska kolonisering) och ekonomiska kopplingar till Sydafrika men anses av bland annat FN tillhöra regionen Östafrika. På samma sätt resonerar FN ifråga om Moçambique och Malawi, liksom för östaterna Komorerna, Madagaskar och Mauritius. Mycket sällan anses Kongo-Kinshasa och Tanzania (länder runt ekvatorn med ekonomiska relationer till länderna söderut) ingå i regionbegreppet.

Tre franska besittningar anses ibland helt eller delvis ingå i regionen. Dessa är Réunion, Mayotte och (delvis) Franska sydterritorierna. De två förstnämnda ligger väster respektive öster om Madagaskar, medan Franska sydterritorierna är belägna långt söderut i Indiska oceanen och på gränsen till Antarktis.

Länder
Regionens omfattning definieras med allt från 3 till 15 ingående länder. FN:s statistikorgan Unstats indelning av Afrika i fem geografiska regioner är dock väl spridd, och enligt den ingår följande fem stater (med alternativ tillhörighet inom parentes):

Gränsländer och territorier
Ytterligare ett antal länder och territorier i norr och nordöst ingår i vissa regionbeskrivningar över södra Afrika. Oftare placeras dock dessa i någon av de regioner som noteras inom parentes.

  (oftare Centralafrika, sällan Västafrika)
  (oftast Östafrika)
  (nästan alltid Centralafrika)
  (oftare Östafrika)
  (oftast Östafrika)
  (oftast Östafrika)
  (oftare Östafrika)
  (nästan alltid Östafrika)
  (oftare Östafrika, ibland Centralafrika)
  (ofta Östafrika, någon gång Centralafrika)

  Réunion (tillhör Frankrike)
  Mayotte (tillhör Frankrike)
  (delar av området ingår i så fall; tillhör Frankrike) 

Encyclopædia Britannica räknar in 10 länder i regionen. Detta inkluderar alla de ovannämnda utom Kongo-Kinshasa, Tanzania samt de två länderna och tre territorierna i Indiska oceanen; Madagaskar räknas bort på grund av sin annorlunda kulturella bakgrund.

Bildgalleri
Nedan presenteras ett antal alternativa avgränsningar av södra Afrika:

Referenser

Regioner i Afrika
Southern African Development Community

Southern African Development Community (SADC) är en organisation som främjar samarbete kring ekonomisk utveckling i södra Afrika. Huvudkontoret ligger i Gaborone, Botswana.

SADC har 16 medlemsländer: Angola, Botswana, Kongo-Kinshasa, Lesotho, Madagaskar, Malawi, Mauritius, Moçambique, Namibia, Seychellerna, Sydafrika, Swaziland, Tanzania, Zambia, Komorerna och Zimbabwe.

Organisationen bildades 1992 som en vidareutveckling av Southern African Development Coordination Conference, SADCC.
SADCC bildades 1980 av the Front Line States (FLS). Anledningen till att organisationen skapades var dels att man ville främja regionalt samarbete i södra Afrika och dels för att kunna motarbeta Apartheid-regimen i Sydafrika. 

Onsdagen den 25 juni 2008 extrainkallade SADC:s dåvarande ordförande, Zambias president Levy Mwanawasa, medlemsländerna till ett krismöte i Swazilands huvudstad Mbabane.
Mötet avslutades med en uppmaning till Zimbabwes regering att tills vidare skjuta upp presidentvalet, då förutsättningar saknas för att det ska kunna genomföras under fria och rättvisa förhållanden.

Se även 
 Sydafrikanska tullunionen

Referenser

Externa länkar 
 SADC:s hemsida

Organisationer i Afrika
Mellanstatliga organisationer
Gaborone
Organisationer bildade 1992
Observatörer vid FN:s generalförsamling
Bambara

Bambara (eller Banmana) är ett mandespråkigt folk som lever i Västafrika, huvudsakligen i sydvästra Mali men också i Guinea, Burkina Faso, Senegal och Gambia. Det finns cirka 3,2 miljoner bambara, och de utgör omkring en tredjedel av befolkningen i Mali, och runt två procent i Burkina Faso. Bambara lever traditionellt av jordbruk, och än i dag är jordbruket deras huvudsakliga försörjning. Många har dock flyttat till städerna och tagit upp andra yrken. Beteckningen bambara betyder närmast 'barbar' och är en exonym, självbenämningen är banmana, vilket betyder "lyd ingen herre".

Innan det islamiska Toucouleurriket erövrade dem på 1800-talet var bambara organiserade i Bambarariket. Under den franska kolonialtiden blev de den dominerande folkgruppen i Mali, och deras språk bambara har blivit det huvudsakliga språk som används mellan etniska grupper i Mali jämte franska. Som den största folkgruppen i Mali utövar bambara stort inflytande på landets politik och administration, och de flesta är muslimer. De är i övrigt kända för sin rika konstnärliga produktion, särskilt de vackra träskulpturerna av gaseller och antiloper, använda som toppstycke på dansdräkter.

Bildgalleri

Källor 

Etniska grupper i Gambia
Etniska grupper i Guinea
Etniska grupper i Senegal
Etniska grupper i Mali
Etniska grupper i Burkina Faso
Mandefolk
Dogon

Dogoner är ett folk som lever i sydöstra Mali.

Dogonfolket består av omkring 300 000 personer som bor utspridda i hundratals byar i klippskrevorna i Bandiagaraklippan. De talar olika varianter av dogonspråk. Detta bergsfolk trängdes norrut på 1400-talet, men ville inte bli muslimer, utan behålla sin egen religion och kultur. Numera är dock de flesta dogoner muslimer rent formellt, även om de genom isoleringen bevarat många av sina gamla traditioner.

Dogonfolkets tro 
Dogonfolket tror att livets ursprung var ett litet frö, som i vibrerande explosioner sprider sig över universum, något som illustreras av sicksack-mönster i dogonernas konst och arkitektur. Den viktigaste guden är Amma som skapade tvillingarna Nummo – vattnets gud och Den bleka räven – ondskans, revoltens och frigörelsens gud. De står för motsatserna som alla har inom sig: liv/död, kvinnligt/manligt, dag/natt etc. Vördnaden för förfäderna är viktig i dogonernas tro.

Svensk skulptur 
Den svenske skulptören Claes Hake har namngivit en av sina skulpturer Dogon. Den är hög och gjord i röd granit. Den ger intryck av att vara en kvarlämning av en hednisk kultplats, där den står i Stadsparken i Borås sedan 2008.

Bilder

Källor 
 DN: Berget skyddar dogonernas säregna kultur
 Dogon Nommos (bland annat bilder) 
 The Sceptic's Dictionary: Dogon and Sirius 

Etniska grupper i Mali
Atlant-Kongofolk
Baga

Baga är en folkgrupp i Guinea vars språk hör till den atlantiska grenen av Niger-Kongospråken. De lever i den sumpiga kustregionen mellan Kap Verga och Guineas huvudstad Conakry.

Ekonomi 
Männen och kvinnornas sysslor är uppdelade så att kvinnorna odlar ris medan männen fiskar samt sköter palmer och kolaträd. Det finns också bagafolk som livnär sig på arbete i bauxitgruvorna på Los Islands utanför huvudstaden.

Samhälle 
Traditionellt ligger makten hos en manlig äldste i släktlinjen, tillsammans med andra äldste bildar de ett byråd. Sedvänjor och rådsherrar begränsar byhövdingarnas befogenheter.

Religion 
Majoriteten av folkgruppen är muslimer, men  längs floderna Nunez och Pongo finns  isolerade grupper som ännu utövar animism. Före begravning blottas de döda i en helig lund och de dödas hus och vissa ägodelar bränns.

Kultur 
Deras hus är gruppvis byggda i sammansättningar som kan gränsa till små byar. Husen är cylinderformade, byggda i lera med halm som tak.

Bagafolket är kända för sina två meter höga dansmasker.

Källor

Etniska grupper i Guinea
Atlantiska folk
Fon

Fon kan syfta på:

 Fon (fonetik) – inom fonetiken ett distinkt ljud som frambringas av talapparaten
 Fon (enhet) – en måttenhet inom fonetiken som mäter subjektiv ljudstyrka
 Fon (folk) – ett folk som lever i södra Benin i Västafrika
 Fon (språk) – en del av gbespråken inom Niger-Kongospråken
 FON – ett brittiskt företag som tillhandahåller radionätsuppkoppling till Internet
Abomey

Abomey är en stad i södra Benin, belägen 120 km nordväst om Porto-Novo. Staden hade 67 885 invånare 2013. Hela kommunen hade en befolkning på 92 266 invånare 2013, på en yta av 142 kvadratkilometer. Staden är administrativ huvudort för departementet Zou.

Stadens sevärdheter är det kungliga palatset, kungagravarna och stadens historiska museum. I området runt omkring Abomey bedrivs det palm- och jordnötsodling.

Historia 
Abomey var huvudstaden i kungadömet Dahomey i dagens Benin i Västafrika. Kungadömet grundades omkring 1625 och staden tros också ha grundats någon gång på 1600-talet. De kungliga palatsen i Abomey är en grupp byggnader uppförda i lera av fonfolket mellan 1650 och 1900 och återfinns idag på Unescos världsarvslista.

Staden omgavs av en lervall med sex portar, en omkrets på omkring 10 kilometer och ett dike som var 1,5 meter djupt fyllt med akacior, den vanliga formen av skyddsanläggningar i Västafrika. Innanför murarna fanns byar åtskilda av fält, flera kungliga palats, en marknadsplats och ett torg omgivet av kaserner. Bara två palats, med totalt 18 byggnader, återstår idag, de som kungarna Ghezo (1818-1858) och Glele (1858-1889) lät bygga. Mycket av kungarikets rikedomar kom från slavhandel, man sålde krigsfångar till europeiska slavhandlare som sedan transporterade dem över Atlanten.

I november 1892 besegrades Behanzin, Dahomeyrikets siste kung, av de franska kolonialstyrkorna varpå han satte eld på staden och flydde norrut. Fransmännen återuppförde staden och byggde en järnväg som förband staden med kusten, i.o.m. vilken Abomey knöts till den moderna världen.

Kungapalatsen utnämndes till världsarv av Unesco 1985 som kungjorde (översättning från engelska):
 Från 1625 till 1900 efterträdde tolv kungar varandra som överhuvuden i det mäktiga kungariket Abomey. Med undantag för kung Akaba som använde en annan inhägnad, lät de var och en uppföra sitt palats inom samma muromgärdade område i överensstämmelse med föregångarnas bruk av utrymme och material. De kungliga palatsen i Abomey är unika minnesbörder om detta förlorade kungadöme.

Området skrevs även in på listan över hotade världsarv, då en tromb drabbat regionen 15 mars 1984 och förstörde en stor del av området. Andra hot är termiter och regn.

Sedan 1993 har femtio av de ursprungliga femtiosex relieferna som smyckade kung Gleles (1858-1889) murar (idag kallade Salle des Bijoux) återfunnits och bytts ut på den återuppförda byggnaden. Lågrelieferna återger i ett bildprogram fonfolkets historia och dåtida makt.

Lista över Fonkungar i Abomey

Administrativ indelning 
Abomeys kommun är indelad i sju arrondissement:
 Agbokpa, Detohou, Djegbe¹, Gbecon-Hounli¹, Sehoun, Vidole¹, Zounzounme
¹Del av Abomeys centralort.

Se även 
 Abomeys kungliga palats

Referenser

Externa länkar 

  UNESCO World Heritage Centre - Royal Palaces of Abomey

Orter i Zou
Benins kommuner
Franska Västafrika
Sydsverige

Sydsverige är de sydligaste delarna av Sverige. Vilka landskap som räknas in i området varierar. De landskap som alltid ingår i regionen är Skåne och Blekinge. Ibland räknas även Småland och Öland in. Det är dock vanligt att man använder benämningen för Skåne, Blekinge, södra Halland, södra Småland samt (helt eller delvis) Öland. Det bör då noteras att Sydsvenska höglandet ligger huvudsakligen i den norra halvan av Småland.

Inom internationell statistik är Sydsverige ett av Sveriges åtta riksområden och omfattar då Blekinge län och Skåne län.

Det finns ett samarbete mellan de sex södra regionerna i Sydsverige, Regionsamverkan Sydsverige, sedan 2016. Målsättningen är att skapa en grund för ökad tillväxt i Sydsverige i ekonomiskt, ekologiskt, kulturellt och socialt hänseende. Medlemmar i föreningen Regionsamverkan Sydsverige är Region Blekinge, Region Halland, Region Jönköpings län, Region Kalmar län, Region Kronoberg och Region Skåne. I dessa sex regioner bor 2,7 miljoner invånare vilket representerar 26% av Sveriges befolkning. Samarbetet fokuserar på regionala utvecklingsfrågor såsom arbetsmarknadsfrågor och bredband, infrastrukturplanering och kollektivtrafik samt kultur.

Se även 
 Regionsamverkan Sydsverige
 Skåneland
 Södra Sverige
 Sydsvenska mål

Sveriges geografi
Informella regioner i Sverige
Dokumentär

Dokumentär kan syfta på:

 Dokumentärfilm – en film som dokumenterar en aspekt av verkligheten
 Fiktiv dokumentärfilm – en spelfilm som är uppbyggd som, och skapar illusionen av att vara, en dokumentär
 Mockumentär – en genre inom komedifilm
 Dokumentärfotografi – ett slags bildjournalistik, där fotografen försöker skapa en rimligt sanningsenlig och objektiv bild
 Dokumentärroman – ett litterärt verk som stödjer sig på autentiskt material 
 Radiodokumentär – ett undersökande radioreportage

Se även
 Dokumentärmakare
Mende

Mende är ett folkslag (omkring 1,2 miljoner) som främst lever i Sierra Leone och Liberia. Folkgruppen talar mandespråk. Mendefolket utgör majoriteten i Sierra Leone.

Deras muntliga tradition antyder att de invandrade till området från Sudan mellan 100-talet och 1500-talet. Sedan urminnes tider odlar de afrikanskt ris och flera andra grödor och tillämpar växelbruk för att skydda marken från utarmning.

Mendefolket är även kända för sina täljstensskulpturer med stora läppar, breda näsor och utstående ögon som ger dem deras dova, urmodiga karaktär. Deras berömda hjälmmasker används i de hemliga sällskap, poro och bundu, som styr den religiösa och sociala vardagen för de mende som inte konverterat till Islam (ca 30 %) eller kristendomen (ca 15 %).

Källor

Etniska grupper i Sierra Leone
Etniska grupper i Guinea
Etniska grupper i Liberia
Mandefolk
Paul Abraham

Paul Abraham, ungerska Ábrahám Pál (född 2 november 1892 död 6 maj 1960) var en ungersk kompositör. Han föddes i staden Apatin, som då låg i Ungern, men i dag ligger i Vojvodina, en delvis ungersktalande del av Serbien.

Biografi 
Abraham studerade musik vid konservatoriet och Kungliga Musikhögskolan i Budapest. Hans första framgångar var med klassiska stycken och han fick bland annat ett Josef Haydn-pris 1922. Ekonomiska bekymmer tvingade honom att söka arbete och han blev i slutet av 1920-talet dirigent i Budapest och där framfördes hans två första operetter utan framgång.

1929 flyttade Abraham till Berlin och Metropolteatern. I en av UFA:s musikfilmer gör en av hans sånger Bin kein Hauptmann, bin kein grosses Tier stor succé och den följs av de operetter, som gjort honom känd.

 Viktorias husar (1930)
 Blomman från Hawaii (1931)
 Bal på Savoy (1932)

Vid nazisternas maktövertagande 1933 utdömdes hans musik som entartet, urartad, och som judisk kompositör var han inte längre önskvärd. Han flyttade därför till Wien, bara för att snart tvingas att åter ge sig på flykt, nu till USA via Kuba.

Hans mentala hälsa hade sedan början av 1930-talet varit något vacklande (han led bland annat av utpräglad bacillskräck), och den försämrades allt mer. Han avled på sjukhus i Hamburg 1960.

Externa länkar 
 

Födda 1892
Avlidna 1960
Ungerska kompositörer
Ungerska operettkompositörer
Ungerska klassiska kompositörer
Män
Personer från Apatin