kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carl Norrby

Carl Julius Norrby, född 8 juli 1831 i Visby, död 15 december 1918 i Uppsala, var en svensk präst och universitetslärare. Han var farbror till Johannes och Ida Norrby.

Han studerade vid Uppsala universitet 1850, där han avlade dimissionsexamen 1852, prästvigdes i Visby 1855, varefter han tjänstgjorde på Gotland. Han blev lektor i kristendomskunskap vid Högre lärarinneseminariet 1864,  kyrkoherde i När på Gotland 1872 och assistent inom teologiska fakulteten i Uppsala 1879 samt var extra ordinarie professor i praktisk teologi 1882–1896. 

Norrby var ledamot av kyrkohandbokskommittén 1890–1893 och av kyrkomötet 1893. Vid jubelfesten samma år utnämndes han till teologie doktor. Norrby skrev bland annat Vittnesbörd ur den heliga skrift (2 häften, 1876–1877), Om det onda (1881), Grunddragen till läran om själavården (I, 1882), De nya högmässotexterna för homiletiskt bruk bearbetade: Andra årgången (2 delar, 1896) och en mängd tidskriftsuppsatser och tal med mera.

Norrby grundade stiftelsen Norrbyska studenthemmet 1880, och huset är idag Sveriges äldsta ännu använda studenthem. Han är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska professorer i kyrkovetenskap
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Västgöta nation i Uppsala
Hedersledamöter vid Gotlands nation
Ledamöter av kyrkomötet
Präster från Visby
Lärare från Visby
Svenska teologer under 1800-talet
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1831
Avlidna 1918
Män
Ugglan
Norrbärke tingslag

Norrbärke tingslag var ett tingslag i Dalarna i Kopparbergs län. 

Tingslaget upphörde 1 september 1907 då verksamheten överfördes till Västerbergslags domsagas tingslag. Området för tingslagets verksamhet var mellan 1730 och 1746 utökad.

Tingslaget hörde före 1901 till Västra domsaga och från 1902 till Västerbergslags domsaga, före 1904 kallad Söderbärke domsaga.

Socknar 
Tingslaget omfattade följande socknar: 
 Norrbärke socken
mellan 1730 och 1746 dessutom
Söderbärke socken (hörde i övrig period till Söderbärke tingslag)
Malingsbo socken (hörde i övrig period till Söderbärke tingslag)
Ludvika socken (hörde i övrig period till Grangärde tingslag)
Grangärde socken (hörde i övrig period till Grangärde tingslag)

Se även
Dalarna för full historik om tingslagen i Dalarna

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Ludvika tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Tingslag i Kopparbergs län
Norrbärke socken

Norrbärke socken ligger i Dalarna, ingår sedan 1971 i Smedjebackens kommun och motsvarar från 2016 Norrbärke distrikt.

Socknens areal är 498,91 kvadratkilometer, varav 453,60 land. År 2020 fanns här 8 181 invånare. Tätorterna Hagge och Gubbo samt tätorten och kyrkbyn Smedjebacken med sockenkyrkan Norrbärke kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Norrbärke socken har medeltida ursprung där dock full oavhängighet från Söderbärke socken erhölls först 1646. 1941 överfördes ett mycket litet område från Norrbärke socken till Ljusnarsbergs socken i Örebro län samt ett annat, ej fullt så litet område från Ljusnarsbergs socken till Norrbärke socken.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Norrbärke församling och för de borgerliga frågorna till Norrbärke landskommun. Ur landskommunen utbröts 1918 Smedjebackens köping Landskommunen uppgick 1967 i köpingen som 1971 ombildades till Smedjebackens kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Norrbärke, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Dalarna. De indelta soldaterna tillhörde Västmanlands regemente och Bergslags kompani.

Geografi
Norrbärke socken ligger närmast öster om Ludvika kring sjöarna Norra Barken och Haggen samt Kolbäcksån. Socknen har odlingsbygd kring sjöarna och ån och är i övrig en sjörik kuperad skogsbygd med höjder som i norr når 365 meter över havet.

Fornlämningar 
Några boplatser från stenåldern samt tre gravrösen är funna.

Namnet
Namnet (1372 Nordberkium) kommer från sjönamnet Barken som troligen innehåller barke, 'strupe' syftande på förträngningen mellan Norra och Södra Barken.

Befolkningsutveckling

Se även
Norrbärke församling
Norrbärke tingslag

Referenser

Noter

Externa länkar

Ortnamn i Norrbärke socken. Källa: Ortnamnsregistret, ISOF.

Indelningar i Smedjebackens kommun
Socknar i Dalarna
Palomino fino

Palomino Fino är den främsta vindruvan i starkvinet sherry. Vindruvan anses däremot inte ge bordsviner av någon högre kvalitet.

Vindruvor
Spanska viner
Jesus från Nasaret går här fram

Jesus från Nasaret går här fram är en psalm med text av Anders Frostenson från 1935 och musik av Gustaf Nordqvist från 1937. Psalmen betraktades tidigare som adventspsalm, och varje vers slutar: "Himmelriket är nära". Liksom i en annan av författarens psalmer från denna tid, Kristus vandrar bland oss än, betonas Jesu närvaro i nuet.

Koralbearbetningar 
Jesus från Nasaret går här fram ur Tre orgelkoraler av Alf Linder.

Publicerad i
1937 års psalmbok som nummer 48 under rubriken "Advent".
Förbundstoner 1957 som nummer 36 under rubriken "Guds uppenbarelse i Kristus: Advent"
Psalmer för bruk vid krigsmakten 1961 verserna 1-3, som nummer 48.
Kristus vandrar bland oss än 1965 som nummer 14.
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nummer 52 under rubriken "Frälsning".
Den svenska psalmboken 1986, Cecilia 1986, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990) som nummer 39 under rubriken "Jesus, vår Herre och broder".
Finlandssvenska psalmboken 1986 som nummer 12 under rubriken "Advent".
Lova Herren 1987 som nummer 88 under rubriken "Advent".
Sångboken 1998 som nummer 65.
Hela familjens psalmbok 2013 som nummer 48 under rubriken "Vi tror".
Cecilia 2013 som nummer 61 under rubriken "Jesus Kristus".

Referenser

Noter

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1937 i "Den gamla psalmboken" i PDF

Svenska psalmer
Anders Frostenson
Adventspsalmer
Kristus vandrar bland oss än

Kristus vandrar bland oss än är en psalm av Anders Frostenson, skriven år 1936. Det är också titeln på ett sånghäfte utgivet av Svenska Missionsförbundet 1965. Psalmtexten är där förstapsalm. Liksom i en annan av Frostensons psalmer från denna tid, Jesus från Nasaret går här fram, betonas Jesu närvaro i nuet. Jämför orden i Hebreerbrevet i Nya testamentet: ”Jesus Kristus är densamme, i går, i dag och i evighet.” Hebr. 13:8. Eller med det kända uttryck som avslutar psalmen: ”Undrens tid är ej förbi.”  I Missionförbundets sånghäfte 1965, hänvisas till Tim. 1  2:15

Två melodier har använts till psalmen. Länge var Johan Fredric Lagergrens från år 1871 (G- eller F-dur, 4/4) den förhärskande, (den som nu används till Herren gav och Herren tog), men numera sjungs oftast till samma melodi som Lova Gud i himmelshöjd, känd från Basel år 1745 (D-dur, 4/4).  Det är denna melodi från Basel som används i Missionsförbundets sånghäfte.

Psalmen kom inte med i 1937 års psalmbok, men däremot i flera frikyrkliga sångböcker från 1950-, 1960- och 1970-talen. Därför blev den både känd och ofta sjungen, och slutligen kom den med även i den ekumeniska delen av 1986 års psalmbok.

Publicerad i
Kristus vandrar bland oss än 1965 som nummer 1.
 Frälsningsarméns sångbok 1968 som nummer 317 under rubriken "Det Kristna Livet - Jubel och tacksägelse".
 Cecilia 1986, Den svenska psalmboken 1986, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 som nummer 40 under rubriken "Jesus, vår Herre och broder".
Den finlandssvenska psalmboken 1986 som nummer 278 under rubriken "Guds nåd i Kristus".
Cecilia 2013 som nummer 62 under rubriken "Jesus Kristus".
Lova Herren 2020 som nummer 34 under rubriken "Guds Son, Jesus vår Frälsare".

Svenska psalmer
Sånger 1936
Anders Frostenson
Pierre Curie

Pierre Curie, född 15 maj 1859 i Paris, död 19 april 1906 i Paris, var en fransk fysikalisk kemist, gift med Marie Curie. År 1903 fick han dela den ena halvan av nobelpriset i fysik med sin hustru för deras gemensamma forskning om radioaktivitet och radioaktiva ämnen. Den andra halvan tillföll Henri Becquerel, för hans upptäckt av radioaktiviteten som fenomen.

Curie utbildades i hemmet av sin far och utvecklade tidigt intresse för matematik och geometri. Vid 18 års ålder blev han laboratorieassistent vid Sorbonne. Där studerade han bland annat kristaller och deras uppbyggnad. Ett jobb som han gjorde tillsammans med sin bror Jacques. Här upptäckte de båda bröderna piezoelektriciteten. 1895 blev han lärare vid École de physique et de chimie instustrielle i Paris, och samma år filosofie doktor.

1894 mötte han Marie Sklodowska. De gifte sig ett år senare och deras äktenskap blev inledningen till stora upptäckter inom fysiken såsom 1898 då de upptäckte grundämnena polonium och radium. Henri Becquerels upptäckt av radioaktiviteten fick det äkta paret att fascineras ännu mer av den moderna fysiken. Pierre koncentrerade sig på att med hjälp av magnetiska fält på strålningen från radium bevisa existensen av partiklar som var elektriskt positiva, neutrala och negativa. Partiklar som Ernest Rutherford senare kallade alfa-, beta- och gammastrålar. 

Pierre Curie blev år 1900 lektor och därefter professor 1904 vid Sorbonne. 

1903 fick han dela Nobelpriset i fysik med sin maka och Henri Becquerel.

1906 halkade han i regnet när han skulle korsa gatan rue Dauphine i Paris. Han blev överkörd av en hästdroska och avled omedelbart i en skallfraktur.

Asteroiden 7000 Curie är uppkallad efter honom och hans maka, liksom grundämnet curium.

Referenser

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysik 1903
 Nobelprize.org, Pierre Curie - biografi

Franska kemister
Kemister under 1800-talet
Kemister under 1900-talet
Upptäckare av grundämnen
Nobelpristagare i fysik
Födda 1859
Avlidna 1906
Män
Franska nobelpristagare
Forskare från Paris
Alumner från Paris universitet
Sorbonne

Sorbonne är en universitetsbyggnad i Paris, associerad till Paris universitet med efterföljare, belägen i Latinkvarteret i 5:e arrondissementet i centrala Paris. Byggnaden uppfördes ursprungligen för Collège de Sorbonne, grundat 1257 av och namngivet efter Robert de Sorbon, som en av de första utbildningsenheterna i det medeltida Paris universitet. Så kom byggnadsnamnet sedermera att bli metonym för Paris universitet som sådant, samt dess efterföljare efter den uppdelning som följde på majrevolten, se uppdelning av Paris universitet efter majrevolten 1968.

Historia 

Det i byggnadskomplexet ingående kapellet samt dess rikt volutförsedda fasad som vetter mot Place de la Sorbonne i västlig riktning, uppfördes under 1600-talet.

Externa länkar 

 Sorbonne

 

Paris
Universitet och högskolor i Frankrike
Byggnader och anläggningar i Paris
Sevärdheter i Paris
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Paris
Quartier de la Sorbonne
San Antonio

San Antonio är en stad i amerikanska delstaten Texas. San Antonio ligger söder om Austin. San Antonio är USA:s 17’e största stad med 1,434,625  invånare (2020 års siffror). Om man däremot ser till storstadsområdet San Antonio så rasar området ner till 24:e plats i USA.

Sevärdheter 
 Alamo, historisk missionsstation och fort.
 Riverwalk, promenadstråk längs kanal med restauranger och klubbar.
 Tower of the Americas, högt observationstorn med en restaurang högst upp.

Sport

Professionellt lag i de stora lagsporterna 
 NBA – basketboll
 San Antonio Spurs

Kända personer från San Antonio 
 Stephen Herek, filmregissör
 Callie Khouri, manusförfattare, filmproducent och filmregissör
 Augustus McCloskey, jurist och politiker
 Rick Riordan, författare
 Whitley Strieber, författare
 Emma Tenayuca, fackföreningsorganisatör och lärare

Se även 
University of Texas at San Antonio

Externa länkar 

 
Orter i Texas
Orter grundade 1718
Essentiell aminosyra

Essentiella aminosyror är livsnödvändiga aminosyror som människokroppen inte själv kan tillverka, och som således måste intas med födan. Dessa aminosyror får vi i oss genom att äta proteinrika produkter så som baljväxter, kött, nötter, fisk, skaldjur, ägg och mjölkprodukter. Även vegetabiliska produkter som inte är nötter och baljväxter kan vara rika på protein, till exempel quinoa.

De nio aminosyror som är essentiella för vuxna är:
 Fenylalanin
 Histidin
 Isoleucin
 Leucin
 Lysin
 Metionin
 Treonin
 Tryptofan
 Valin

För barn är även arginin essentiell:
 Arginin

De övriga aminosyrorna som ingår i kroppens proteiner kan kroppen bilda själv, antingen ur andra aminosyror eller ur mellanprodukter i ämnesomsättningen som inte är aminosyror. De kallas för icke-essentiella aminosyror. Endast de aminosyror som kroppen kan bilda ur icke-aminosyror är sant icke-essentiella. Många av de så kallade icke-essentiella aminosyrorna bildar dock kroppen med andra aminosyror som råvaror. En brist på en aminosyra kan alltså leda till att andra, normalt icke-essentiella aminosyror, blir essentiella. Således är tyrosin normalt icke-essentiell, eftersom kroppen kan bilda den ur fenylalanin. Vid en fenylalaninbrist kan dock kroppen inte längre bilda tyrosin, som alltså blir essentiell. Aminosyror som är icke-essentiella endast under förutsättning att en annan aminosyra finns tillgänglig kallas för villkorligt icke-essentiella aminosyror eller semi-essentiella aminosyror. Totalt sex av de icke-essentiella aminosyrorna är villkorligt icke-essentiella.

Referenser 

Aminosyror
Vendée Globe

Vendée Globe är en extrem jordenruntkappsegling som har arrangerats sedan 1989. Starten brukar hållas i november. Reglerna är i stort sett följande: segla ensam, non-stop, runt jorden, utan någon som helst assistans (ingen fysisk hjälp, och inga föremål såsom reservdelar. Man får ta emot allmänna väderrapporter men inte specifika råd om hur de ska tolkas). Segelbåtarna är mellan 50 och 60 fot långa.

Start och mål är i den franska orten Les Sables d'Olonne på atlantkusten. Man börjar med att segla söderut ner förbi Afrikas sydspets och Godahoppsudden, vidare förbi Australiens och Nya Zeelands sydkuster. Därefter rundar man Sydamerikas sydspets och Kap Horn för att avsluta med en nordlig riktning tillbaks till Europa och startpunkten. Resan brukar ta cirka tre månader, minst hälften brukar bryta loppet (gå i hamn för reparation), och två dödsfall eller försvinnanden har förekommit: den brittiske skepparen Nigel Burgess drunknade 1992 och kanadensiske Gerry Roufs försvann 1997.

Bana
Start och mål är belägna i Les Sables d'Olonne i Frankrike.
 Les Sables d'Olonne
 Vendée
 Kanarieöarna
 Antarktis om styrbord
 Heardön om styrbord
 S50° Ö90° om styrbord
 S57° 180° om styrbord
 S57° V120° om styrbord
 S27° V67° om styrbord
 Kap Horn om babord
 Les Sables d'Olonne

Vinnare
1989-1990 - Titouan Lamazou
1992-1993 - Alain Gautier
1996-1997 - Christophe Auguin
2000-2001 - Michel Desjoyeaux
2004-2005 - Vincent Riou
2008-2009 - Michel Desjoyeaux
2012-2013 - François Gabart
2016-2017 - Armel Le Cléac'h

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Kappseglingar
Russin, Genève

Russin är en ort och kommun i kantonen Genève, Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Russin ligger på en kulle med utsikt över floden Rhône och dess biflod Allondon.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Kommuner i Genève
Orter i Genève
Laser Radial

Laser Radial är en enmansjolle som har samma skrov som Laser Standard men med en kortare undermast, vilket ger en mindre segelyta på 5,76 m², den är totalt 18% mindre än Laser standard. Den är av sorten centerbordsbåt. Skrovet är 4,23 meter långt och 1,37 meter bred på det bredaste stället och väger 59 kg. Den designades 1969 av Bruce Kirby. Den mindre segelytan på Laser Radial gör att ungdomar som på grund av för lågt vikt har svårt att hantera Laser Standard vid högre vindstyrkor, kan utnyttja de goda segelegenskaperna som Lasern erbjuder och träna upp sig på båttyp och utrustning. Det är en båt där det krävs att man är fysiskt stark för att orka hänga ner båten i hårda vindstyrkor. Det krävs också att man vet hur man skall trimma seglets form för maximal fart och för att minska risken att masten går av. Det krävs mycket teknik för att segla fort.  

I Olympiska spelens tävlingsgrenar med Laser-båtar används Laser Radial av damer istället för Laser Standard på grund av kvinnors genomsnittliga lägre vikt som gör det svårt att hantera den större segelytan på Laser Standard. I övrigt är båten identiskt utrustad med samma regelverk för tävlingarna. Laser Radial valdes till ny OS-klass för damer i november 2004. Den ersatte därmed E-jollen. Förutom att den i de Olympiska spelen endast seglas av damer för att det skall bli så rättvist som möjligt så används den mycket för ungdomar i tävlingar inom länderna. 

Precis som i Laser standard är det arrangören som på VM och OS förser seglarna med nya båtar då man således inte får använda sina egna båtar. Den optimala vikten för att segla Laser Radial är 55-70 kg.

Se även 
Laser Standard för övriga varianter av Laser-båtar och tekniska data.

Referenser 

Jollar
Dalahäst

En dalahäst är traditionellt en rödmålad, stiliserad trähäst som numera tillverkas framför allt i Nusnäs, Mora, i Dalarna. Grimma och selar brukar målas med mönster i vit och blå färg. Vanliga grundfärger under 1900-talets första halva var engelskt rött eller blymönja som avsåg att efterliknade den bruna hästen, och vitt/ljusgrått med inslag av blått på bland annat benen och i fläckar på kroppen som avsåg att efterlikna den apelkastade skimmeln. 

Dalahästen är en av de vanligaste symbolerna för Sverige och i synnerhet för traditionell svensk allmogekultur.

Historik 

Dalahästar har tillverkats sedan 1700-talet som en biprodukt till traktens möbelsnickeri, eller som en leksak som såldes på marknader i Mellansverige. Dekorationen är densamma som man finner i övrig allmogekonst, särskilt kurbitsmåleriet, från trakten; själva dekoren kallas krusning.

Bilder, Dalahästar i olika städer och länder

Tillverkningen i Nusnäs
År 1922, 26 år gammal, startade Grannas Anders Olsson sitt företag i familjens bagarstuga. Anders var den äldste av nio syskon och Nils och Jannes Olsson var vid företagsstarten 9 respektive 7 år gamla. Det hände att de vid skoldagens slut hjälpte sin äldre broder. 1928 grundade de ett konkurrerande företag.

Än i dag ligger de båda familjeföretagen, Grannas A Olsson Hemslöjd och Nils Olsson Hemslöjd, sida vid sida i Nusnäs och tillverkar dalahästar. Tillverkningen är öppen för allmänheten.

Bilder från tillverkningen

Andra typer av Dalahästar 

Vid sidan om den traditionella Dalahästen finns en lång rad av olika typer dalahästar.  Här några exempel:

 Bornhästen. Troligen från 1948 och nytillverkning sedan år 2005. Kommer från byn Born utanför Rättvik.
 Rättvikshästen. Tillverkning sedan 1950 - talet. Den är smäckrare i formen och är baserad på en tidigare häst som troligen är tillverkad runt 1850-talet.
 Siljanshästen. Tillverkning sedan 1960-talet, samma form som Rättvikshästen.
 Leksandshästen. Tillverkning sedan 1948, mönstret kommer ursprungligen från en tapet från orten.
 Ludvikahästen. Tillverkning sedan 1980-talets mitt. Samma grundform som en traditionell dalahäst med dekor av blomslingor eller blommor på blå eller vit botten.
 Sjurbergshästen. Tillverkning sedan 1959. Kommer från Sjurberg, norr om Rättvik.
 Soldtackan. Tillverkning sedan 1952, framtagen av Lars Håll och Bertil Berglind. Kommer från Sollerön.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 

 Tidiga snidare och krusares kännetecken samt allmän information kring äldre dalahästar

Dalarna
Sveriges nationalsymboler
Soundgarden

Soundgarden var en amerikansk rockgrupp som bildades 1984 i Seattle, Washington och var en av de fyra stora grupperna inom musikgenren grunge, tillsammans med Nirvana, Pearl Jam och Alice in Chains, tillsammans kända som Seattle's Big Four.

Biografi
Soundgarden slog igenom i början av 1990-talet samtidigt som grupperna Nirvana, Pearl Jam och Alice in Chains. Soundgardens största succé var albumet Superunknown som släpptes 1994. Bandet upplöstes den 9 april 1997. Soundgarden förnyade den hårda rocken, gjorde processen kort med frisyr- och spandexbyxbanden som dominerat den hårda scenen under 1980-talet. Deras musik och texter var djupare, långt ifrån klichéer om sex, drugs and rock and roll.

Namnet härstammar från en skulptur i Seattle vid namn "A Sound Garden"

Med Badmotorfinger lyckades de förena sin urkraft med slagfärdiga låtar och melodier. Johnny Cash gjorde senare en mycket uppmärksammad cover på låten Rusty Cage. Uppföljaren Superunknown från 1994 var minst lika bra. När den sista skivan kom var mycket av styrkan borta och upplösningen av bandet 1997 får betraktas som logisk. Bandets frontfigur Chris Cornell bildade Audioslave med tre medlemmar från Rage Against the Machine.

Återförening
12 år efter bandets upplösning återförenades Soundgarden under 2010. Återföreningen tillkännagavs den 1 januari 2010 på Chris Cornells twitterkonto. Den 10 augusti samma år släpptes bandets första singel på 13 år, Black Rain.

Bandmedlemmar
 Chris Cornell – sång och gitarr (1984–1997, 2010–2017), trummor (1984–1985)
 Kim Thayil – gitarr (1984–1997, 2010–)
 Matt Cameron – trummor (1986–1997, 2010–)
 Ben Shepherd – bas (1990–1997, 2010–)

Tidigare bandmedlemmar
 Hiro Yamamoto – bas (1984–1989)
 Scott Sundquist – trummor (1985–1986)
 Jason Everman – bas (1990)

Tidslinje

Diskografi

Studioalbum

EP

Livealbum
 2011 – Live on I-5

Samlingsalbum

Singlar
 1987 – "Hunted Down"
 1989 – "Flower"
 1989 – "Loud Love"
 1989 – "Hands All Over"
 1990 – "Room a Thousand Years Wide"
 1991 – "Jesus Christ Pose"
 1991 – "Outshined"
 1992 – "Rusty Cage"
 1994 – "Spoonman"
 1994 – "The Day I Tried to Live"
 1994 – "Black Hole Sun"
 1994 – "My Wave"
 1994 – "Fell on Black Days"
 1996 – "Pretty Noose"
 1996 – "Burden in My Hand"
 1996 – "Blow Up the Outside World"
 1997 – "Ty Cobb"
 1997 – "Bleed Together"
 2010 – "Black Rain"
 2010 – "The Telephantasm"
 2012 – "Live to Rise"
 2012 – "Been Away Too Long"
 2013 – "By Crooked Steps"
 2014 – "Storm"

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats

Amerikanska grungegrupper
Musikgrupper bildade 1984
Musikgrupper från Seattle
Westfaliska kretsen

Westfaliska kretsen, också Nederrhensk-westfaliska kretsen, en av de 10 rikskretsarna i Tysk-romerska riket, upprättad 1512. Denna rikskrets omfattade landet mellan Nordsjön, Weser och nedre Rhen till Lahn i söder (med undantag av kölnska hertigdömet Westfalen), samt på vänstra Rhenstranden en landsträcka fram till franska gränsen. Namnet byggde på den historiska regionen Westfalen, som var en av de tre indelningarna av det historiska hertigdömet Sachsen (Gamla Sachsen).

Arealen uppgick till 57 430 km². Kretsen omfattade 1792 bland annat biskopsstiften Münster, Paderborn, Osnabrück och Lüttich (urspr. även Utrecht), hertigdömena Kleve, Geldern, Jülich, Berg och Oldenburg, furstendömena Minden, Verden, Ostfriesland, Mörs, Siegen, Wied, Sayn, Schaumburg, Lippe, amten Thedinghausen och Wildeshausen, grevskapen Hoya, Mark och Ravensberg, riksstäderna Köln, Aachen och Dortmund, sammanlagt 87 territorier, med en befolkning av 2,9 miljoner.

Kretsdagar plägade hållas i Köln. Direktorer för kretsen var växelvis biskopen av Münster och hertigen av Jülich-Kleve, vars plats under 1600-talet intogs av kurfurstarna av Brandenburg och Pfalz. I Lunévillefreden 1801 förlorade kretsen sina västrenska områdesdelar till Frankrike, och 1806 upphävdes kretsförfattningen.

Referenser

Externa länkar 

Tysk-romerska riket