kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eli Whitney

Eli Whitney, född 8 december 1765 i Worcester County, Massachusetts, död 8 januari 1825 i New Haven, Connecticut, var en amerikansk uppfinnare. 1793 patenterade han bomullsgin-maskinen (engelska ginning machine), en maskin som befriar den nyskördade bomullen från frön och kvarsittande kapseldelar.

Bomullsgin-maskinen 
Under en båtresa i Georgia träffade Eli Whitney Catherine Greene, som var änka efter en berömd general och hjälte i det amerikanska frihetskriget. Hon hade hört om Whitneys uppfinnartalang och bjöd in honom till sin plantage, Mulberry Grove, där han fick uppdraget att ta fram en metod att rensa den bomull som odlades i trakten. Det tog tio dagar för den blott 28-årige Eli att kläcka idén och få till en prototyp. Istället för att plocka bort fröna ur bomullsbollen tog han bort fibrerna. Resultatet blev "the cotton gin", gin är en förkortning engine.

Patentstriden 
Han kunde ha låtit serietillverka maskinen och fick erbjudande om det. Men istället höll han envist fast vid planen att starta ett eget bomullsrenseri på Catherines gård och ta bra betalt för tjänsten. Istället gjordes många piratkopior och Eli började processa i rätten för en ekonomisk ersättning, som gjorde att han nästan blev ruinerad. Efter 10 år fick han slutligen rätt av en domstol i Georgia. "Mr Whitneys maskin har blivit av oerhört mycket större nationell betydelse än någon annan maskin som separerat frön", skrev domaren. South Carolina var först med att göra upp om ersättningen och sedan följde andra stater efter. Totalt fick Whitney 90 000 dollar i ersättning. Stora pengar på den tiden, men inte mycket mer än att han kunde betala av sina skulder.

Slaveriet förlängdes 
Uppfinningen gjorde att bristen på bomull kunde mättas. Billig amerikansk bomull exporterades till textilfabrikerna i Lancashire, England. Uppfinningen gav skjuts åt den industriella revolutionen i både England och USA. I USA, som låg några årtionden efter, räknas uppfinningen som starten på den industrialiserade eran.
	
Sorgligt nog och naturligtvis inte Whitneys avsikt förlängde uppfinningen slaveriet i USA med flera årtionden, eftersom det krävde många fler slavar för att skörda bomull på de allt större arealerna.

Löpande bandet 
Var en av de första att använda det löpande bandet i sin gevärsfabrik i New Haven.

Referenser 

Amerikanska uppfinnare
Personer i USA under 1700-talet
Personer i USA under 1800-talet
Personer från Worcester County, Massachusetts
Födda 1765
Avlidna 1825
Män
Alumner från Yale College
The Graduate

The Graduate, soundtrack till filmen Mandomsprovet med musik av Paul Simon och Dave Grusin och med Simon & Garfunkel, utgivet 21 januari 1968 på skivbolaget Columbia Records. 

Albumet som befäste Simon and Garfunkels positioner som världsartister består till hälften av Simon & Garfunkel-låtar och den andra hälften innehåller bakgrundsmusik från filmen komponerad av Dave Grusin. 

Den enda Paul Simon-kompositionen som skrevs speciellt till filmen var "Mrs. Robinson", som förekommer i två olika versioner på albumet. Ingen av dessa är dock den fullständiga versionen som i juni 1968 placerade sig överst på Billboards singellista och som finns med på albumet Bookends, utan båda är strax över minuten långa versioner. Övriga Simon & Garfunkel-låtar på albumet hade redan förekommit på albumen "Sounds of Silence" och "Parsley, Sage, Rosemary and Thyme" (båda från 1966), fast i flera fall är versionerna på The Graduate nyinspelade.

Albumet nådde Billboard-listans 1:a plats.

På englandslistan nådde albumet 3:e platsen i november 1968.

Låtlista
Sida 1
Simon & Garfunkel – "The Sound of Silence" (Paul Simon) – 3:06 (#1)                    
Dave Grusin – "The Singleman Party Foxtrot"(David Grusin) – 2:52    
Simon & Garfunkel – "Mrs. Robinson" (instrumental) (Paul Simon) – 1:12                
Dave Grusin – "Sunporch Cha-Cha-Cha" (David Grusin) – 2:53              
Simon & Garfunkel – "Scarborough Fair/Canticle" (Interlude) (folkvisa arrangerad av Simon & Garfunkel) – 1:41 (#11) 
Dave Grusin – "On The Strip" (David Grusin) – 2:00                 
Simon & Garfunkel – "April Come She Will" (Paul Simon) – 1:50         
Dave Grusin – "The Folks" (David Grusin) – 2:27      

Sida 2                    
Simon & Garfunkel – "Scarborough Fair/Canticle" (folkvisa arrangerad av Simon & Garfunkel) – 6:22 (#11)             
Dave Grusin – "A Great Effect" (David Grusin) – 4:06                         
Simon & Garfunkel – "The Big Bright Green Pleasure Machine" (Paul Simon) – 1:46
Dave Grusin – "Whew" (David Grusin) – 2:10                              
Simon & Garfunkel – "Mrs. Robinson" (instrumental) (Paul Simon) – 1:12              
Simon & Garfunkel – "The Sound of Silence" (Paul Simon) – 3:08 (#1)      

Singelplacering i Billboard inom parentes. Placering i England=UK.

Medverkande
Musiker
Paul Simon – sång, gitarr
Art Garfunkel – sång
Dave Grusin – piano, keyboard

Produktion
Teo Macero – producent
Ray Moore – ljudtekniker

Referenser

Externa länkar
Pop Dose: The #1 Albums: Simon and Garfunkel’s “The Graduate” and “Bookends”

Album av Simon and Garfunkel
Album utgivna på Columbia Records
Amerikanska soundtrackalbum
Engelskspråkiga soundtrackalbum
Soundtrackalbum 1968
Janey Godley

Janey Godley, född 1 januari 1962 i Glasgow, är en skotskbrittisk ståuppkomiker och författare.

Hon utkom 2005 med självbiografin Handstands in the Dark som handlar om arbetarklassen i Glasgow 1961-1994. Hon utsattes för sexuella övergrepp då hon var mellan fem och tretton år, hennes mor blev mördad och hon gifte sig med en gangster.

Referenser

Externa länkar 

Skotska komiker
Födda 1962
Kvinnor
Levande personer
Fast egendom

Fast egendom är jord. Fast egendom indelas i fastigheter. Fastighetsindelning är i huvudsak resultat av fastighetsbildning. Gräns som blivit lagligen bestämd har den sträckning som utmärkts på marken. Har gräns ej blivit lagligen bestämd, gäller de rå och rör eller andra märken som av ålder ansetts utmärka gränsen. Nationaliteten hos fast egendom är knuten till nationens geografiska territorium, oavsett vem som innehar egendomen med äganderätt. Över fastigheterna förs fastighetsregister, så kallad fastighetsbok.

Lagstiftningen i Sverige

Indelning i fastigheter 
Av Jordabalkens första paragraf framgår att jord är indelad i fastigheter, som är avgränsade horisontellt eller både horisontellt och vertikalt. Med andra ord kan en fastighet vara antingen en yta mark med tillhörande obestämt utrymme över och under jord, eller en tredimensionellt avgränsad volym, till exempel ett visst utrymme i marken eller i en byggnad – ovan eller under jord.

Med jord menas all mark oavsett vad jordmånen består av. Enligt förarbetena kan jord även vara till exempel vattentäckta områden.

Fast och lös egendom 
Fast egendom skiljs från lös egendom, vilken helt enkelt är egendom som inte är fast egendom eller tillbehör till fast egendom. Om någonting är fast eller lös egendom är viktigt ur juridisk och skattemässig synvinkel. I jordabalken föreskrivs exempelvis att ett avtal om köp av fast egendom måste ske skriftligt. Särskilda regler gäller även vid byte och gåva av fastighet.

Litteratur 
Agell, Anders, Äganderätten till fastighet för makar och samboende. En studie av kommissionsköp, Norstedts, Stockholm 1985 (143 s) 
Rodhe, Knut, Om fastighetsindelningen och dess betydelse, Almqvist & Wiksell, Uppsala 1941 (365 s) Ak avh 
Rodhe, Knut, Utländska förvärv av svenska företag och av svensk fast egendom. Översikt över 1982 års lagstiftning, Handelshögskolan i Stockholms studentkår, Stockholm 1983 (12 s) 
Undén, Östen, Svensk sakrätt. II. Fast egendom, förra avd, 5 uppl, Gleerup, Lund 1969 (s 1-172) (176 s), senare avd, 6 uppl, Gleerup, Lund 1970 (s 173-370) (198 s)
Westerlind, Peter, Kommentar till jordabalken 1-5 kap., Norstedts, Stockholm 1971 (489 s)

Se även 
 Egendom
 Fastighet
 Jordabalken
 Lös egendom
 Ofri grund

Referenser

Fotnoter

Källor 
 Jordabalken

Civilrätt
Ordkonst och bildkonst

Ordkonst och bildkonst, Den modärna litteraturens däkadens – Den modärna konstens vitalitet, är ett manifest från 1913 av Pär Lagerkvist. Med det ville han radikalt omforma tidens litterära idéer. Som fungerande inspirationskällor för dåtidens författare, presenterade han bland annat kubismen, samt forntida skrifter såsom de isländska sagorna. Det var ett okonstlat och arkitektoniskt språk som han ville hämta ur dessa.

Engelsk översättning 
 "Literary Art and Pictorial Art", i översättning av Roy Arthur Swanson & Everett M. Ellestad (Rainbow Press, 1991)   

Verk av Pär Lagerkvist
Enhörningen (förening)

Enhörningen var en lajvförening med sitt ursprung i Västerås  som var verksam mellan 1992 och 201x(?) då den gick i konkurs. Föreningen kan ses som en avknoppning av Västerås Äventyrssällskap. De arrangerade den så kallade Tirad-kampanjen och startade Eleriakampanjen, stora lajv inriktade på nybörjare. I denna ingick bland annat trilogin Ödesväv. Under en period arrangerades under varje höst ett lajv i en piratkampanj med fokus på ganska hårt rollspel och en råare känsla.

Föreningen äger ett lajvområde som heter Järvsböle och ligger strax utanför Söderhamn. Området centreras kring Järvsböle gård som har anor från 1700-talet. Här arrangerades tidigare Musikanternas Kamp/Skogens Hemlighet i Tiradkampanjen. Tidigare hade föreningen nyttjanderättsavtal för ett område kallat Sandtäppan, men praktiska skäl gjorde att området sällan nyttjades. Utrustningen på Sandtäppan fraktades slutligen till Västerås och användes istället under Ödesväv 2007.

Externa länkar 
 Enhörningens webbplats

Svenska lajvföreningar
Organisationer bildade 1992
Umbriska

Umbriska var ett forntida språk som talades av umbrerna i Umbrien i Italien. Det tillhörde den sabelliska (oskisk-umbriska) gruppen bland de italiska språken.

Språket är främst känt från Tabulae Iguvinae (Iguvium = nutidens Gubbio), sju bronsplattor med anteckningar om ceremonier och bestämmelser för präster. Dessa är skrivna med det fornitaliska alfabetet.

Ordet umbriska kan också syfta på en nutida dialekt av italienska i dagens Umbrien.

Se även
 Iguvium

Italiska språk
Utdöda språk
Språk i Italien
Nesebăr (kommun)

Obsjtina Nesebăr (bulgariska: Община Несебър) är en bulgarisk kommun i norra delen av Burgasregionen. Huvudort är Nesebăr.

Dess långa svartahavskust, billiga prisnivå och närheten till Burgas International Airport har gjort kommunen till det populäraste turistmålet på Balkanhalvön och en av de mest populära resmålen i hela Europa. Där finns 150 hotell med 70 000 bäddar, 35 000 privata bäddar och fler än 1000 caféer och restauranger, inklusive i Sunny Beach.

Orter 
I kommunen finns tre städer och elva byar:

Städer 
 Nesebăr
 Sveti Vlas
 Obzor

Byar 
 Banja
 Gjulovtsa
 Emona
 Koznitsa
 Kosjaritsa
 Orizare
 Panitsovo
 Priseltsi
 Ravda
 Rakovskovo
 Tankovo

Kommuner i Bulgarien
Obsjtina Nesebăr
Per Nordin

Per Nordin är en svensk ljudkonstnär och foto/pixelkonstnär som bor och är verksam i Uppsala.

Konstnärskap
Som bildkonstnär har han bland annat gjort skivomslag och annan foto/konst/film och konsertprojektioner för Transatlantic, Kaipa, The Flower Kings och Hasse Bruniusson's Flying Food Circus. Som kompositör arbetar han med ensemble- och orkestermusik, elektroakustisk musik och avslappningsmusik. Musikens karaktär varierar från instrumental barnmusik, filosofiska elektroniska stycken, naturromantik till minimalism och musik inspirerad av sömn och drömmande. Mest uppmärksammad var Nattens Väsen, en 8 timmar lång solonattkonsert i Botaniska Trädgården, Uppsala. Han har samarbetat med Hasse Bruniusson och Håkan Almkvist i improvisationstrion Cyborg. Han har även dansat Butoh och gjort ett antal experimentalla kortfilmer. Förutom musik till några kortfilmer har han även komponerat originalmusiken till Den utvalde av Eric Donell och Martin Söder.

Externa länkar
LonelyArts.com - Per Nordins officiella hemsida

Svenska konstnärer under 2000-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Levande personer
Män
Födelseår saknas
Georgi Markov

Georgi Ivanov Markov, född 1 mars 1929 i Sofia, död 11 september 1978 i London, var en bulgarisk dissident. Markov var först romanförfattare och dramatiker, men hoppade 1969 av från Bulgarien, som då var en kommuniststat styrd av Todor Zjivkov. Efter att han flyttat till väst arbetade han som journalist vid BBC World Service, Radio Free Europe och Deutsche Welle. Han kritiserade den bulgariska regimen många gånger i radio och det spekuleras om huruvida den bulgariska regeringen beslöt att göra sig av med honom med på grund av detta och bad KGB om hjälp.

Paraplymordet 

Agenter från Bulgariens hemliga polis utförde med hjälp av KGB två misslyckade mordförsök på Markov innan de lyckades den tredje gången. Den 7 september 1978 gick Markov över Waterloo Bridge i London, som korsar floden Themsen, och väntade vid en busshållplats på andra sidan, då han blev huggen i benet av en man som höll ett paraply. Mannen bad om ursäkt och gick sin väg. Markov berättade senare för läkare, att mannen hade talat med utländsk accent.

Markov kom ihåg att han kände en svidande smärta där han hade blivit träffad med paraplyspetsen och när han anlände till sitt arbete på BBC World Service upptäckte han att en liten röd finne hade bildats och att smärtan av att bli stucken med paraplyet inte hade försvunnit. På kvällen hade han utvecklat hög feber och dog i smärta tre dagar senare. Händelsen kallas även för "paraplymordet".

Efter Markovs död fann läkare en liten kula av platina, ungefär 1,5 mm i diameter, som var innesluten i hans vad. En närmare undersökning visade att kulan hade två små borrhål i vilka det senare antogs ha funnits giftet ricin.

Flera kända avhoppare från KGB, såsom Oleg Gordievskij, har hävdat att KGB låg bakom mordet, och har framfört andra attentatsmän än den bulgariske mördaren, men ingen har blivit åtalad för mordet, mycket på grund av att de flesta handlingar som hade med Markovs död att göra troligen har förstörts.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Artikel om mordet i Times Online (UK)

Bulgariska författare
Födda 1929
Avlidna 1978
Dissidenter
Män
Mördade journalister
Personer som blivit mördade i Storbritannien
Personer från Sofia
Att fånga en mördare

Att fånga en mördare (originaltitel: To Catch a Killer) är en amerikansk-kanadensisk biografisk thriller-TV-film i två delar, som sändes 5–6 januari 1992 i Kanada. Den är regisserad av Eric Till och rollerna spelas av bland andra Brian Dennehy, Michael Riley, Margot Kidder och Meg Foster. Filmen är baserad på den verklige seriemördaren och våldtäktsmannen John Wayne Gacy, som åren 1972-1978 mördade ett 30-tal tonårspojkar och unga män i en förort till den amerikanska staden Chicago.

Handling 
I en lugn medelklassförort i den amerikanska södern går en vildsint mördare lös. Till vardags är John Wayne Gacy en respekterad företagare och kärleksfull familjefar. Men bakom fasaden döljer sig en sadistisk brottsling ansvarig för 24 människors död. När en 15-årig pojke plötsligt försvinner i området kopplas poliskommissarie Joseph Kozenczak in på fallet. Det hela urartar snart i en katt och råtta lek där kommissarien hela tiden ligger steget efter den lömske seriemördaren.

Om filmen
Att fånga en mördare spelades huvudsakligen in i Toronto, Ontario, Kanada. Originalversionen av filmen är 360 minuter lång (två avsnitt), men när den ursprungligen släpptes på video i Sverige klipptes den ner till 182 minuter. Dock finns filmen i sin helhet tillgänglig på både VHS och DVD utgiven av Majeng media.

Rollista 
 Brian Dennehy – John Wayne Gacy
 Michael Riley – poliskommissarie Joseph "Joe / Polack" Kozenczak
 Margot Kidder – Rachel Grayson
 Meg Foster – Linda Carlson, Gacys advokat
 Martin Julien – Theodore "Ted" Koslo
 Scott Hylands – Delta Squad Sergeant Mike Paxton
 David Eisner – Detective Terry Williams
 John Boylan – Detective Gary Atkins
 Tony De Santis – Delta Squad Detective Craig DeMarco
 Mark Humphrey – Delta Squad Detective King
 Gary Reineke – Delta Squad Detective Leonard "Lenny" Petrie
 Tim Progosh – Delta Squad Detective Jack Morris
 Danny Pawlick – Patrolman Tony Santori
 Bruce Ramsay – Forensic Officer Edward "Ed" Bragg
 Brenda Bazinet – Alice Pearson
 Liliane Clune – Marcia Kozenczak
 Toby Proctor – Michael Kozenczak
 Christopher Marren – Billy
 Jay Brazeau – Jake Burns

Referenser

Noter

Webbkällor 
 

Amerikanska TV-filmer
Kanadensiska TV-filmer
Filmer om seriemördare
Filmer 1992
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Kanadensiska dramafilmer
Kanadensiska thrillerfilmer
Engelskspråkiga filmer
TV-filmer 1992
TV-filmer
1970-talet på film
USA på film
Filmer i regi av Eric Till
Punschvisa

Punschvisa är en dryckesvisa som sjungs till punsch, och är vanligt förekommande i studentsammanhang.

Flertalet punschvisor har tillkommit genom att kända melodier fått ny text. Många studentkårer och studentnationer håller sig med särskilda tryckta sångböcker för sina sittningar, vari oftast återfinns ett kapitel med punschvisor.

Några vanliga punschvisor
Punschen kommer - sjungs medan punschen serveras
FestU's Punschvisa (Punschen, punschen rinner genom strupen...)
Studiemedelsrondo (Vi dricker punsch till lunch)
Gul lyser solen
Ritsch, ratsch, filibom:
Ritsch, ratsch, filibom-bom-bom,filibom-bom-bom, filibom-bom-bomRitsch, ratsch, filibom-bom-bom,filibom-bom-bom, filibom!Fru Söderström, fru Söderström,fru Söderström, fru Söderström,och lilla mamsell Roos!Ge oss lite sodavatten,sodavatten, sodavatten.Ge lite lite sodavatten,sodavatten, punsch!

Svensk punschsång - Gunnar Wennerberg
Du lilla solsken:
Du lilla solsken som nyss rann ner, igenom strupen och finns ej mer, men när du njuren passerat har, blir du åter en stråle klar.
Sista punschvisan (När punschen småningom är slut)
Varför är det ingen is till punschen? - Povel Ramel

Punschvisorna är besläktade med snapsvisorna, men medan de förra är relativt strikt hållna till punschen kan de senare avhandla i stort sett vilket ämne som helst.

Referenser

Externa länkar
Punschvisor i Svenskt visarkiv
Punschvisor

Svensk studentkultur
Sång
ISO 233

Den internationella standarden ISO 233 fastställer ett system för hur arabiska alfabetets bokstäver kan representeras med latinska bokstäver, så kallad translitterering.

ISO 233:1984 

Tabellen innehåller konsonanterna från det arabiska språket.

Se även 
Unicode
Diakritiskt tecken
Lista över ISO-standarder

Arabiska
ISO-standarder
Romanisering
Przeworsk-kulturen

Przeworsk-kulturen är en del av ett arkeologiskt järnålderskomplex från tiden mellan 100-talet f.Kr. och 300-talet e.Kr. Den fanns i ett område som nu är centrala och södra Polen, mellan floderna Oder och Wisła. Namnet kommer från namnet på byn Przeworsk, där de första fynden från denna kultur gjordes. 

 
Järnåldern
Arkeologiska kulturer
Crystal Space

Crystal Space är ett ramverk för utveckling av 3D-applikationer i C++. 

Projektet startades av Jorrit Tyberghein och flera andra har bidragit med utvecklingen. Projektet startades 26 augusti 1997. Oftast används Crystal Space som spelmotor men kan användas till vilken typ av 3D-program som helst. Det är väldigt portabelt och kan köras på Microsoft Windows, Mac OS, GNU/Linux och andra Unix-liknande system. Crystal Space är även fri programvara och använder GNU Lesser General Public License.

Crystal Space är skrivet i objektorienterad C++ och bygger på en arkitektur som använder sig av näst intill helt oberoende plugin:er. Crystal Space kan även använda sig av assemblerrutiner med hjälp av NASM och MMX.

Se även
Crystal Entity Layer

Externa länkar
 Officiell webbsida
 Recensioner och fakta om Crystal Space

Fri programvara och öppen källkod
Fria spelutvecklingsprogram
Fria spelmotorer
Canonical Ltd.

Canonical Ltd - är ett privatägt företag, grundat och finansierat av sydafrikanen Mark Shuttleworth. Företaget har som syfte att stödja öppen källkod-program.

Projekt som de stödjer är bland andra:
 Ubuntu, en Linuxdistribution samt varianterna Kubuntu (med KDE istället för GNOME) , Xubuntu (med Xfce) och Edubuntu som är inriktat mot skolmiljö.
 Launchpad, webbapplikation för utveckling av öppna projekt, med system för att hantera bland annat buggar och översättningar. Ubuntu är ett av de projekt som använder Launchpad idag.
 Bazaar-ng, ett versionshanteringsystem specialiserat på projekt där utvecklarna är spridda.
 Go Open Source-kampanjen.
 TheOpenCD, fri programvara för Windows som ska klara de flesta vanliga uppgifter.

Referenser

Externa länkar 
 Canonical (officiell webbplats)
 Launchpad

Brittiska företag
Ubuntu
Företag bildade 2004
Ruth Drexel

Ruth Drexel, född 14 juli 1930, död 26 februari 2009 i Vilshofen, var en tysk skådespelare, regissör och direktör för Tiroler Volksschauspiele i Telfs.

Utbildad vid Otto-Falckenberg-Schule i München erhöll hon snart sitt första engagemang hos Münchner Kammerspiele. Den renommerade teaterskådespelerskan tillhörde 1957/1958 Bertolt Brechts berömda Berliner Ensemble. Andra stationer på hennes karriär var Schaubühne am Halleschen Ufer i Berlin, Wuppertaler Bühnen, Staatstheater Stuttgart, Staatstheater Darmstadt, Düsseldorfer Schauspielhaus och från och med 1976 Bayerische Staatsschauspiel.

1949 spelade hon för första gången i en film (Heimliches Rendezvous). 1974 spelade hon i serien Münchner Geschichten av Helmut Dietl rollen som värdinnan Ruth Hillermeier, Susi'''s mamma, huvudpersonen Karl "Tscharlie" Häusler (Günther Maria Halmer)'s flickvän. Sen 1995 medverkar hon som Resi Berghammer i Sat.1- och ORF-serien Der Bulle von Tölz, där hon spelar mamman till den av Ottfried Fischer spelade Bullen'' (Kommissar).

Förutom sin aktiviteter som skådespelerska var hon från 1988 till 1998 och från 1999 till 2002 intendent och direktör för Münchner Volkstheater, där hon med sin "bissig-kritischen Volkstheater (bitande-kritiska folksteater)" rönte stora framgångar. Redan 1981 var hon som första kvinna regissör vid Bayerischen Staatsschauspiel (Nestroys "Talisman"). Dessutom var hon en av grundarna 1980 av Tiroler Volksschauspiele in Telfs, och inscenerar där sen 1981. 

Hon var tillsammans med skådespelaren Hans Brenner som dog 1998.

Externa länkar 
 

Kvinnor
Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1930
Avlidna 2009
Sari, Iran

Sari  (persiska سارئ) är en stad i norra Iran, inte långt ifrån Kaspiska havet. Den är administrativ huvudort för delprovinsen Sari och för provinsen Mazandaran och har lite mer än 300 000 invånare. Namnet Sari kommer antagligen från Sarooyeh vilket är ett namn på sonen av en tabarsetankung. Saris mest kända torg är "Meydane Saat" vilket betyder "Klocktorget". I Sari talar invånarna dialekten mazenderani.

Kända personer från Sari 
Mina Assadi, poet, författare, låtskrivare och journalist.
Maria Khorsand, VD för SP Sveriges Tekniska Forskningsinstitut.
Zinat Pirzadeh, ståuppare, författare, skådespelare.
Hasti Radpour, konstnär.

Källor 

Orter i Mazandaran
Phil Hartman

Philip Edward "Phil" Hartman, född 24 september 1948 i Brantford i Ontario, död 28 maj 1998 i Encino i Kalifornien, var en kanadensisk-amerikansk skådespelare och komiker.

Hartman arbetade mest inom TV och fick 1986 sitt stora genombrott då han blev en del av den fasta ensemblen i Saturday Night Live. Från 1991 började han regelbundet medverka i Simpsons, där han främst gav röst åt skådespelaren Troy McClure och advokaten Lionel Hutz. Dessa två karaktärer har medvetet aldrig återkommit i serien efter hans död.

Hartman mördades i maj 1998 av sin hustru Brynn som därefter begick självmord. Medan Phil låg och sov sköt Brynn honom tre gånger. Det visade sig att hon var påverkad av alkohol och kokain.

Filmografi i urval 

 (röst, 65 avsnitt)

 (röst, 52 avsnitt)

 (75 avsnitt)

 (röst)

Referenser

Externa länkar 

Födda 1948
Avlidna 1998
Kanadensiska skådespelare
Kanadensiska röstskådespelare
Personer som blivit mördade i USA
Män
Skådespelare i Saturday Night Live
Personer från Brantford
Mördade skådespelare
Alumner från California State University, Northridge
Det lilla folket

Det lilla folket är en bok av David Wilkerson som är utgiven 1970 och handlar om hans och Teen Challenge arbete bland missbrukare i New York. I förorden skriver han bland annat "Min församling är rännstenen. Där bor inga barn. Bara folk, stora och små. Det lilla folket föddes åt det stora. De har fötts av föräldrar fulla av hat, skam och synder. De är födda gamla."

Dokumentär litteratur
Litteratur inom religion