kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kvinnor i väntrum

Kvinnor i väntrum är en svensk dramafilm från 1946 i regi av Gösta Folke.

Handling
En kvinnoläkare får besök av Gun, som är dotter till en av hans vänner. Hon vill göra abort, men för att få henne på andra tankar berättar läkaren om två fall från hans praktik. I det ena fallet gör en kvinna abort, ingreppet misslyckas och leder till att hon avlider. I det andra fallet vill en kvinna göra abort, men efter en rad händelser avstår hon. När han berättat klart tar han Gun till en sjuksal där det ligger en kvinna som vill föda sitt barn, men får inte eftersom hon inte skulle överleva. Gun inser då att hon har fel och väljer att tillsammans med sin fästman att föda sitt barn.

Om filmen
Filmen premiärvisades 20 augusti 1946 på biograf Olympia i Stockholm. Inspelningen skedde med ateljéfilmning vid Sandrewateljéerna i Stockholm av Erik Blomberg. I filmen ingick som ett självständigt inslag en medicinsk upplysningsfilm som doktor Brenner visade för en av sina patienter.

Roller i urval
Arnold Sjöstrand - doktor Brenner 
Rudolf Wendbladh - Rolf Strömberg, undervisningsråd 
Agneta Lagerfeldt - Gun Strömberg, hans dotter 
Christian Bratt - Stig, hennes fästman 
Solveig Lagström - sjuksköterska 
Folke Hamrin - underläkare 
Britta Holmberg - Maj Hall 
Nils Gustafsson - Alm, kyrkoherde 
Lisskulla Jobs - fru Alm 
Ulla Dane - Margit Alm, deras dotter 
Björn Berglund - Göran 
Gösta Cederlund - Hall, kanslisekreterare 
Anna Lindahl - fru Hall 
Kurt Willbing - Jan Hall 
Barbro Flodquist - Kid

Svenska filmer 1946
Svenska dramafilmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Gösta Folke
Sigvard Marjasin

Mauritz Sigvard Marjasin, född 24 november 1929 i Högalids församling i Stockholm, död 24 januari 2021, i Nikolai distrikt i Örebro, var en svensk ämbetsman och facklig tjänsteman. Han var Kommunalarbetareförbundets ordförande 1978–1988 och landshövding i Örebro län 1989–1994.

Han gick bort i januari 2021 på grund av covid-19, under covid-19-pandemin i Sverige.

Bakgrund
Efter sjuårig folkskola arbetade Marjasin som springpojke, charkuterist, sjöman, smörgåsnisse och på hotell. Därutöver gick han olika kurser och fackliga engagemang. Så småningom tog han socionomexamen, varefter han verkade som föreståndare för en facklig aftonskola.

Han deltog som frivillig för Israel i 1948 års arab-israeliska krig.

Kommunalarbetarförbundet
Marjasin var verksam i Kommunalarbetareförbundet 1963–1988: som ombudsman 1963–1967, som utbildningssekreterare 1967–1978 och som förbundsordförande 1978–1988.

Som Kommunalordförande hade Marjasin en utåtriktad ledarstil. Han framträdde ofta i massmedierna och syntes flitigt i debatter och talarstolar, där han utmärkte sig med snabba repliker. Han blev därför eftertraktad som intervjuperson i pressen, där hans uttalanden ofta fick negativ uppmärksamhet.

Under sin tid som Kommunalarbetareförbundets ordförande gjorde sig Marjasin känd för sitt hårda motstånd mot privatisering, särskilt inom barnomsorgen.

Landshövding och senare uppdrag
Marjasin var landshövding i Örebro län 1989–1994. Hans tid som landshövding karaktäriserades av ett starkt engagemang för regionala frågor. Marjasin tog initiativ till den renovering av Örebro slott som genomfördes åren 1992–1993.

Vid sin pensionering 1994 utsågs han till ordförande för Granskningskommissionen (Palmekommissionen), en post han hade fram till 1996.

Åtal och friande
År 1996 blev Marjasin misstänkt för att under sin tid som landshövding ha lämnat in manipulerade representationskvitton och dubbelfakturerat utlägg. Han åtalades för trolöshet mot huvudman, bedrägeri och undertryckande av urkund. Marjasin kommenterade åtalet med att han handlat "klantigt, men inte oetiskt eller brottsligt". Till slut friades Marjasin helt av rätten, där domen klargjorde att Marjasin inte hade någon redovisningsskyldighet.

Marjasin blev i samband med åtalet utsatt för en omfattande mediebevakning, särskilt under sommaren 1996, då Marjasin med hänsyn till pågående polisutredning inte ville eller kunde uttala sig för pressen. Åtalet skildras i sången "Marjasin" av Sten & Stalin på albumet Den nakna sanningen 1997.

Referenser

Externa länkar

Män
Födda 1929
Avlidna 2021
Personer som avlidit av covid-19
Ämbetsmän från Stockholm
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Landshövdingar i Örebro län
Mu'a

Mu'a (Muʻa; "först" på många polynesiska språk) kan syfta på:
Mu'a (Tongatapu) – stad i Tonga.
Mu'a (Wallis) – distrikt på Wallisön i Wallis- och Futunaöarna

Se även 
 förkortningen MUA
Tongatapu

Tongatapu (tonganska motu ʻo Tongatapu) är huvudön i Tonga i södra Stilla havet. Tongatapu är också huvudön i Tongatapuöarna (Ongo Tongatapu).

Geografi

Tongatapu 
Tongatapuön ligger cirka 650 kilometer öster om Fiji och cirka 500 km väster om Niue.

Ön är en korallö och har en sammanlagd areal om cirka 260,48 km². Det är Tongas största ö med en tredjedel av hela landets areal och 2/3 av hela befolkningen bor på Tongatapu.

Den högsta höjden är på cirka 65 m ö.h. och ligger mellan Fua’amotu och Nakolo på öns södra del (1). Det finns branta kustklippor på den södra delen och de mäktiga Mapu'a'a Vaea Blowholes (ett "blowhole" är naturfenomen med små naturliga tunnlar i vulkanstenen där havsvågor passerar igenom och sedan kastas högt upp i luften lik en geysir) ligger på den västliga delen nära Houma. På den sydöstra delen finns även Anahulugrottorna nära Lavengatonga (2).

Befolkningen uppgår till cirka 71 500 invånare (3) där cirka 23.000 bor i huvudstaden Nuku'alofa på öns norra del. Nuku'alofa är landets ekonomiska och industriella centrum. Förvaltningsmässigt utgör ön en del i distriktet Tongatapu division (4) och är indelad i 11 kommuner.

Landets huvudflygplats Faleolo (oftast Fua'amotu International Airport, flygplatskod "TBU") ligger på Tongatapus sydöstra del vid byn Fua'amotu och har kapacitet för internationellt flyg.

Tongatapuöarna 
Tongatapuöarna omfattar ett 50-tal öar och har en sammanlagd areal om cirka 347 km². Det är Tongas sydligaste ögrupp och övriga stora öar är:

 Eua, cirka 87 km², cirka 10 km sydöst om huvudön

 ‘Atataa, cirka 0,52 km², cirka 4 km nor om huvudön

 ‘Eueiki, cirka 1,06 km², cirka 6 km nordöst om huvudön

 Nukunukumotu, cirka 1,32 km², cirka 7 km nor om huvudön

 samt de mindre öarna

</blockquote>

 Förvaltningsmässigt ingår även den obebodda 'Ata cirka 200 km sydöst om Tongatapu i ögruppen.

Historia 

Tongaöarna beboddes av polynesier sedan 2000-talet f.kr. under Lapitakulturen. Tongatapu stavades tidigare Tongataboo och är sammansatt av taboo (helig) och tonga (söder).

Ön har alltid varit basen för det Tonganska imperiet och en rad fornlämningar vittnar om denna tid. De kändaste är monumentet Ha'amonga 'A Maui nära Niutoua på den sydöstra delen och Paepae 'o Tele'a med ytterligare cirka 25 langi (pyramidformade kungliga begravningsplatser i sten) kring Tatakamotonga och Lapaha i Mu'a (Tongatapu) på den östra delen. Än idag ligger monarkens huvudresidens på Tongatapu.

Den nederländske upptäcktsresanden Abel Tasman blev den 21 januari 1643 de första européerna att besöka Tongatapu. Då namngavs ön Amsterdam Eylandt. Idag finns ett minnesmärke vid landstigningsplatsen på öns västra del.

I oktober 1773 återupptäckte brittiske James Cook Tongatapu och ett minnesmärke vid hans landstigningsplats finns nära Holonga på öns östra del.

1974 utsågs öns inre laguner Fangaʻuta och Fangakakau till naturskyddsområde.

Externa länkar 
 Om Tongatapu
 Karta över Tongatapu
 Bilder från Tongatapu

Tongas öar
Tu'itatui

Tu'itatui, eller Tuʻi-tā-tui, var den elfte kungen i Tu'i Tonga-dynastin på 1100-talet. Han tros ha varit en av de mäktigaste kungarna under det tonganska imperiet.

Tu'i Tonga-dynastin
Män
Vincenzo Peruggia

Vincenzo Peruggia, född 8 oktober 1881 i Dumenza i Varese, död 8 oktober 1925 i Saint-Maur-des-Fossés, var en italiensk tjuv som är känd för att 21 augusti 1911 ha stulit konstverket Mona Lisa från Louvren, där han var anställd. Han förvarade sedan målningen i sin lägenhet fram till 1913 då han gav sig till känna och greps. I fängelset behövde han inte sitta särskilt länge och han deltog i första världskriget. Han dog av en infarkt på sin 44-årsdag.

Italienska brottslingar
Födda 1881
Avlidna 1925
Män
Rafael (ärkeängel)

Rafael (hebreiska: רָפָאֵל, Rāp̄āʾēl, arabiska: رافائيل, Rāfāʾīl, engelska: Raphael) är i judisk, 
kristen och
muslimsk tradition en ärkeängel, och omnämns i både Tobits bok och Henoks bok. Hans namn kan tolkas på flera sätt, men handlar om hans roll som ärkeängel, att hela med Guds hjälp.

Tillsammans med ärkeänglarna Mikael och Gabriel firas han i katolska kyrkan och anglikanska kyrkan den 29 september.

I islam kallas Rafael Israfil och är den ärkeängel som kommer att blåsa i hornet som signal på att domedagen kommit. Han nämns inte i Koranen, utan källan till hans betydelse finns i Hadith.

Tobits bok 
Tobits bok är apokryfisk för lutherdomen, men ingår i den gammaltestamentliga kanon för romersk-katolska kyrkan och östortodoxa kyrkan. I Tobits bok berättas att Rafael sändes ut från Guds härlighet för att ge bot till den blinde Tobit och Sara som förföljs av en demon. Han uppträder först i mänsklig gestalt, inför Tobias, Tobits son, och säger att han är en israelit och arbetssökare. Han presenterar sig som Asarja, Hananjas son, och följer Tobias till Medien som vägvisare. Under färden dit lär Rafael Tobias hur man botar ögonsjukdomar. När de kommer till Medien uppmanar Rafael Tobias att ta sin släkting Sara till hustru. Tobias vill först inte gifta sig med henne, eftersom hon redan blivit gift sju gånger, och en demon av svartsjuka dödat alla makar på bröllopsnatten. Han övertalas dock därtill av Rafael, och blir gift med Sara. Efter bröllopsfesten följer Rafael brudföljet tillbaka till Tobias hem, och ger honom råd om hur han skall bota faderns blindhet. Sedan Tobit blivit frisk avslöjar Rafael vem han är. Han berättar att han burit deras böner till Herrens härlighet, och att han är en av de sju änglar som står beredda hos Herren och har företräde inför honom.

Henoks bok 
I Henoks bok omnämns Rafael som en av sju änglar och beskrivs som ”människoandarnas ängel” (20:3). I Enoks bok framgår det hur Gud ber Rafael att binda demonen Asasel: ”Och åter sade Herren till Rafael: Bind Asasel till händer och fötter och kasta honom i mörkret. Gör en öppning i den öken, som är i Dudael, och förflytta honom dit. Och lägg på honom ohuggna och kantiga stenar och betäck honom med mörker, att han må stanna där för alltid, och öfverhölj hans ansikte, så att han icke skådar ljuset. Och på domens stora dag skall han kastas i eldsjön.” (10:4-6)

Henoks vittnesmål omnämns i Judasbrevet (14-16) som ingår i Nya testamentet, Rafael nämns dock inte. Henoks bok är en del av Etiopiska kyrkan och Eritreanska kyrkans bibel.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Ärkeänglar
Ovan Varpan

Ovan Varpan (1617) eller Varpanbygden (1569) var den del av Stora Kopparbergs socken som låg norr om sjön Varpan. Den delades i sin tur i Österåbygden och Västeråbygden.

Falu kommuns geografi
Regnbågskoalitionen

Regnbågskoalitionen, också känd som Concertación (), är en valallians i Chile ursprungligen grundad år 1988 för att ena oppositionen mot diktatorn Augusto Pinochets försök att behålla makten genom en folkomröstning.

I dag består alliansen av fyra politiska partier och var i regeringsställning mellan 1990 och 2010 och därefter är den en av två huvudsakliga politiska block i den chilenska politiken, det andra är det till militärjuntan anknutna högerblocket Coalición por el Cambio som satt i regeringsställning mellan 2010 och 2014. Concertación, under ledning av presidenten Michelle Bachelet innehar återigen regeringsmakten sedan mars 2014,.under nytt koalitionsnamn: Ny majoritet för Chile (som inkluderade  koncertationen plus Chiles kommunistiska parti), fram till 2018.

Koncertationen som en koalition löstes upp 2010 efter Sebastián Piñeras triumf som republikens nya president.

Medlemspartier
Kristdemokratiska partiet
Chiles socialistiska parti
Partiet för demokrati
Radikala socialdemokratiska partiet

Källor

Politiska partier i Chile
Politiska partier bildade 1989
es:Nueva Mayoría (Chile)
Juridiska fakulteten vid Lunds universitet

Juridiska fakulteten vid Lunds universitet är Sveriges näst äldsta juridiska fakultet och har funnits sedan Lunds universitet grundades 1666. Juridicum är det latinska namnet på juridiska fakulteten, samt namnet på fakultetens huvudbyggnad. 

Juridicum är beläget i Televerkets gamla huvudbyggnad på Lilla Gråbrödersgatan mitt i centrala Lund, mellan Lunds centralstation i väster och Lunds domkyrka i öster. Huvudbyggnaden (Juridicum) rymmer också Juridiska fakultetens bibliotek. Flertalet av föreläsningssalarna finns dock i den närbelägna byggnaden Tryckeriet, som tidigare inhyst Berlingska boktryckeriet.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Juridiska fakultetens webbplats

Lunds universitet
Lund
Richard Hilton

Richard Howard "Rick" Hilton, född 17 augusti 1955 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk mäklare.

Han är sedan 1978 gift med Kathy Hilton (född 1959), tillsammans har de barnen Paris Hilton (f. 1981), Nicky Hilton (f.1983 ), Barron Hilton (f. 1989) och Conrad Hilton (f. 1994). Han är nummer sex av åtta barn till Barron Hilton, delägare i den kända hotellkedjan Hilton som Conrad Hilton, Richard Hiltons farfar, grundade.

Richard Hilton driver tillsammans med Jeff Hyland en mäklarfirma, Hilton & Hyland, som specialiserat sig på dyra villor i Los Angeles-området, och han arbetar dels som mäklare dels som styrelseordförande i firman. Tvärtemot vad som ibland skrivits i media är Richard Hilton inte ägare till Hilton-hotellen. Hiltonfamiljens andel av aktierna i hotellkedjan uppgår enligt brittiska The Times till 5 procent, ägda av Richard Hiltons far Barron Hilton.

Källor 

Födda 1955
Män
Personer inom USA:s näringsliv
Levande personer
Alumner från University of Denver
Personer från Los Angeles
Börje Nilsson (skådespelare)

Hans Börje Valentin Nilsson, född 26 september 1926 i Malmö, död 10 augusti 2003 i Norrtälje kommun, var en svensk barnskådespelare och koreograf.

Filmografi

Koreografi

Scenroller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar

Svenska barnskådespelare
Svenska koreografer under 1900-talet
Män
Födda 1926
Skådespelare från Malmö
Avlidna 2003
Svenska skådespelare under 1900-talet
Gunnel Lindgren

Astrid Gunnel Elisabet Lindgren, född 28 juni 1921 i Stockholm, död 6 november 2010 i Silverthorne, Colorado, var en svensk skådespelare och premiärdansös. Hon var från 1947 gift med kapellmästaren och dirigenten Sixten Ehrling.

Makarna Ehrling är gravsatta på Östra kyrkogården i Malmö.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

Svenska dansare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenskar utflyttade till USA
Dansare från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Östra kyrkogården i Malmö
Födda 1921
Avlidna 2010
Kvinnor
Fenix (tidning)

Fenix - Speltidningen är en tidskrift som ges ut av Åskfågeln förlag.

Tidningen har fokus på rollspelshobbyn men tar även upp bland annat airsoft, brädspel, datorspel, figurspel, kortspel, lajv och paintball. Fenix, som startade utgivning 2004, är 68 sidor tjock, varav 16 sidor äventyrsbilaga, och ges ut sex gånger per år. Tidningen startades och drivs fortfarande av Anders Gillbring (tillsammans med sin hustru Tove tills hennes bortgång 2022).

Varje nummer innehåller även tre seriestrippar med Birger Barbaren, tecknad och påhittad av Åke Rosenius.

Fenix awards 
Fenix utser med hjälp av sina läsare varje år i kategorierna: Rollspel, Regler, Kampanjmiljö, Omslag, Illustrationer, Formgivning, Kartor, Supplement, Kampanj, Speltillbehör, Digitala speltillbehör, Soloäventyr, Spelrelaterad bok, Konvent, Konventsäventyr, Spelförfattare, Illustratör, Kartritare, Kommunikatör, Actual Play Podcast (från 2018), Diskussionspodcast (från 2018). Prisgalan äger rum på spelkonventet Gothcon. Prisutdelningen mellan åren 2019-2022 blev inställda på grund av Coronapandemin. Under GothCon 2023 skapades en särskild kategori kallad "De gångna åren" avsedd att dela ut pris för bästa rollspel skapade under dessa år.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Rollspelstidningar
Svenska tidskrifter
Ulla Dane

Ulla Dane, gift Terstedt, född 4 november 1926 i Hamrånge församling i Gävleborgs län, död 1 september 2017 i Sundbyberg, var en svensk skådespelare.

Hon debuterade 1946 i Gösta Folkes Kvinnor i väntrum och kom att medverka i totalt fyra filmer mellan åren 1946 och 1948.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Hamrånge socken
Födda 1926
Avlidna 2017
Kvinnor
Barbro Flodquist

Barbro Larsdotter Flodquist, född 14 april 1919 i Engelbrekts församling i Stockholm, död 29 januari 1971 i Kungsholms församling i Stockholm 1971, var en svensk journalist och skådespelare.

Biografi 
Flodquist studerade vid Dramatens elevskola 1939–1942. Efter detta var hon verksam som komedienne och sångerska i bland annat i både Kar de Mumma och Karl Gerhards revyer 1944 och även verksam på Vasateatern. 

Hon turnerade i folkparkerna flera somrar tillsammans med Kai Gullmar, Dagmar Olsson och Sten Lindgren som Trivsamma Trean. Flodquist medverkade i 19 filmer, debuten skedde 1940. 

Från 1946 var hon verksam som journalist, främst som kriminalreporter på Expressen.

Hon var dotter till läkaren Lars Flodquist och Ester Hedblom samt syster till läkaren Olof Flodquist och Birgit Bonnier som var gift med Albert Bonnier Jr. Barbro Flodquist var ogift.

Flodquist är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Källor 
Myggans nöjeslexikon

Externa länkar 
 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Skådespelare från Stockholm
Journalister från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1919
Avlidna 1971
Kvinnor
Sven Maister

Sven August Maister Svensson, född 11 december 1892 i Brännkyrka församling, Stockholms län, död 17 november 1962 i Katarina församling Stockholm, var en svensk skådespelare och köpman.

Filmografi (urval)

Teater

Roller

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
 

Svenska skådespelare
Män
Födda 1892
Avlidna 1962
Personer från Brännkyrka socken
Folke Helleberg

Folke Helleberg, född 5 januari 1911 i Gävle, död 4 oktober 1998 i Hunnebostrand, Sotenäs kommun, var en svensk skådespelare.

Teaterkarriär 
När Helleberg var barn flyttade familjen till Stockholm, där han som femtonåring påbörjade en treårig utbildning till målare. Han bytte dock till teaterskola och studerade i stället skådespeleri i tre år. Helleberg hade ett fördelaktigt utseende och fick göra teaterdebut 1931 på Folkets Hus-teatern i Stockholm, där han spelade i farsen Kamrat i vapenrocken av Otto Groothoff. Han fick inga vidare recensioner, men engagerades ändå våren 1932 av Naima Wifstrand, som hade tagit över Nya Intiman och ändrat namnet till Naima Wifstrands teater. 

Han engagerades därefter till Martin Sterners vår- och höstturné 1933 och fick goda recensioner för rollen som Adam Hezdrel i Marc Connellys Guds gröna ängar. Säsongen 1934–1935 var han vid Lilla Teatern under Viran Rydkvist, och fick beröm för titelrollen i Sigge Strömbergs Styrman Karlssons flammor. 1935 spelade han också tillsammans med Thor Modéen och Julia Caesar i Filip den store på Vanadislundens utomhusteater.

Filmkarriär 
1934 kontaktades Helleberg av Stellan Claesson på Svensk Filmindustri, som frågade om han inte ville agera i film. Då hade Helleberg redan gjort några små filmroller i filmer som Trötte Teodor (1931), Karl Fredrik regerar (1934) och Sången till henne (1934). För SF kom han bland annat att spela racerbåtföraren och karburatoruppfinnaren Erik i Weyler Hildebrands ökända pilsnerfilm Pensionat Paradiset (1937). 

Han tog mycket illa vid sig av den starkt negativa kritiken mot filmen som Dagens Nyheters Carl Björkman och andra kritiker gav uttryck för. I en intervju med Expressen 1973 sade han: ”Även om inte angreppen mot filmen gällde mig personligen så fick det mig att tappa lusten. Det var så att jag knappt vågade visa mig öppet på stadens gator utan smög mig fram på bakgator för att inte bli igenkänd.” 

Efter Pensionat Paradiset gjorde han småroller i ett tiotal filmer till fram till 1941, innan han gav upp sin karriär inom filmen. 1979 gjorde han dock comeback som trädgårdsmästaren i Per Sjöstrands TV-filmatisering av Moa Martinsons Mor gifter sig.

Folke Helleberg är begravd på Bovallstrands kyrkogård.

Filmografi 
Enligt Svensk Filmdatabas:

Teater

Roller

Källor

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Gävle
Födda 1911
Avlidna 1998
Män
Sven Nygren

Sven Fredrik "Massa" Nygren född 6 februari 1895, död 5 mars 1970 i Stockholm, svensk manusförfattare, produktionsledare och producent. Han var gift med Anne Cathrine Leuhusen, född 1917, med vilken han fick en dotter, Anne Charlotte, 1941.

Nygren var direktör i Film AB Imago som runt 1944 var en av de ca 20 långfilmsproducerande företagen i Sverige.

Filmografi (urval)

Som manusförfattare

Som producent

Källor

Externa länkar

Födda 1895
Avlidna 1970
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska filmproducenter
Män
Personer från Stockholm
Vasilijkatedralen

Vasilijkatedralen (ryska: Покровский собор, что на Рву, Pokrovskij sobor, tjto na Rvu, eller Собор Василия Блаженного, Sobor Vasilija Blazjennogo – Vasilij den välsignades katedral) är en rysk-ortodox katedral belägen vid Röda torget i Rysslands huvudstad Moskva. Den byggdes mellan 1555 och 1560, på order av Ivan den förskräcklige (Ivan IV av Ryssland) och till minne av erövringen av Kazan 1552. Den 12 juli 2011 firade Moskva katedralens 450-årsjubileum, eftersom den invigdes den 12 juli 1561.

Arkitektur
Katedralens arkitektur är en blandning mellan nordrysk och sydrysk arkitektur. Arkitekten Postnik Jakovlev påstås ibland ha fått båda sina ögon utstuckna efter att ha färdigställt byggnaden, så att han aldrig skulle kunna bygga något så vackert igen åt någon annan. Detta är dock en myt eftersom han 1588 designade det norra tornet, och därefter flera andra byggnadsverk.

Katedralen är numera filial till Statliga historiska museet. Katedralen har blivit ett kännetecken inte bara för Moskva, utan för hela Ryssland.

Bilder

Se även 

 Katedral
 Rysk-ortodoxa kyrkan
 Ortodoxa kyrkor

Referenser

Externa länkar 

 Statliga historiska museet 
 Inne i katedralen på Youtube.

Domkyrkor i Moskva
Rysk-ortodoxa kyrkobyggnader
Sevärdheter i Ryssland
Grängesbergs församling

Grängesbergs församling var en församling i Västerbergslagens kontrakt, Västerås stift och Ludvika kommun. Den omfattade tätorten Grängesberg med ett mindre omland nära gränsen till Örebro län. Församlingen tillhörde Grangärde pastorat tillsammans med Grangärde församling och Säfsnäs församling, med vilka den 2010 bildade Gränge-Säfsnäs församling.

Administrativ historik
Församlingen bildades genom utbrytning från Grangärde församling 1904 som kapellförsamling och 1942 som fullt egen församling. Senare har ett område från Ljusnarsberg tillförts.

Församlingen tillhörde Grangärde pastorat tillsammans med Grangärde församling och Säfsnäs församling, med vilka den 2010 bildade Gränge-Säfsnäs församling.

Geografi
Geografiskt var församlingen delad mellan landskapen Västmanland och Dalarna. I västmanlandsdelen låg landskapets högsta berg, Fjällberget (466 m ö.h.).

Kyrkor 
Församlingskyrka var Grängesbergs kyrka, som 1974 ersatte en äldre kyrka av trä. Detta skedde sedan den gamla kyrkan låg för nära sprickbildningen vid Grängesbergs gruvor och den flyttades sedan 1976 till Orsa.

Befolkningsutveckling 
Folkmängden i Gränge-Säfsnäs församling var 8 233 år 2010.

Referenser

Indelningar i Ludvika kommun
Historiska församlingar i Västerås stift
Jo

Jo, J, Jō eller Jô  kan syfta på:

JO
 JO – en förkortning för Justitieombudsmannen i Sverige
 JO – ett manligt akademiskt ordenssällskap i Uppsala, se Juvenalorden
 JO Bolaget – ett bolag och varumärke tidigare ägt av Arla Foods och Skånemejerier

Jo
 Jo (namn) – ett förnamn
 Jō – ett vapen eller redskap som används i vissa traditionella japanska budoarter
 .jo – toppdomän för Jordanien

Personer
 Jô (född 1987), brasiliansk fotbollsspelare

Se även
 Inandnings-jo