kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jan Jönsson (fotbollstränare)

Jan Jönsson, född 24 maj 1960, är en svensk fotbollstränare och tidigare fotbollsspelare.

Jan Jönsson hade en framgångsrik spelarkarriär i Halmstads BK innan han blev tränare. Han är den spelare som gjort flest A-lagsmatcher för klubben genom tiderna, 557 stycken varav 217 i Allsvenskan. Han spelade även för de japanska klubbarna Sanfrecce Hiroshima och Vissel Kobe. Som tränare har han bland annat fört Landskrona BoIS upp i Allsvenskan 2002 och vunnit norska ligan med Stabæk 2008. I november 2014 blev det klart att han tar över som tränare i Halmstads BK. Säsongen 2015 slutade Halmstad näst sist och blev relegerade till Superettan. Den 20 november 2016 avancerade laget återigen till Allsvenskan efter att slagit ut Helsingborgs IF i kval på Olympia.

I juli 2017 blev han klar som tränare i Sanfrecce Hiroshima, en klubb som han tidigare själv spelat i. I december 2017 bytte han klubb i Japan och blev klar för Shimizu S-Pulse.

Klubbar
 Halmstads BK (1978–1992)
 Sanfrecce Hiroshima (1993)
 Vissel Kobe (1995–1996)

Tränarkarriär
 Ljungskile SK (1998–2000)
 Landskrona BoIS (2001–2004)
 Stabæk Fotball (2005–2010)
 Rosenborg Ballklub (2011–2012)
 Aalesunds FK (2013–2014)
 Halmstads BK (2015–2017)
 Sanfrecce Hiroshima (2017)
 Shimizu S-Pulse (2018–2019)
 Stabæk Fotball (2019–2021)

Referenser

Externa länkar

Födda 1960
Svenska fotbollstränare
Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i Sanfrecce Hiroshima
Spelare i Vissel Kobe
Tränare i Rosenborg BK
Tränare i Ljungskile SK
Fotbollstränare i Landskrona BoIS
Tränare i Stabæk Fotball
Tränare i Sanfrecce Hiroshima
Tränare i Shimizu S-Pulse
Män
Levande personer
Björn Eriksson (ishockeyspelare)

Björn Eriksson, född 1975, är en svensk ishockeyspelare som spelade i Färjestads BK i mitten av 1990-talet. Han har efter det spelat i Bofors IK 1998-2007 och i Skåre BK 2006-2008. År 2008 lade Eriksson skridskorna på hyllan och tillträdde som ekonomichef i Färjestads BK. Han spelade därefter två säsonger i division 3-laget Hammarö Chiefs 2010-2012.

Björn Eriksson är yngre bror till Clas Eriksson.

Referenser 

Födda 1975
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Ishockeyspelare i BIK Karlskoga
Män
Levande personer
Ishockeyspelare i Skåre BK
Gycklarnas afton

Gycklarnas afton är en svensk dramafilm från 1953. Den regisserades av Ingmar Bergman, som även skrev filmens manus. Handlingen kretsar kring en grupp cirkusartister som reser omkring i början av 1900-talet.

Handling 
Cirkusdirektören Albert (Åke Grönberg) kommer med sin misslyckade cirkus till den skånska småstad där hans hustru, som han övergivit, bor. Han önskar innerst inne lämna cirkusen och dra sig tillbaka till sitt gamla hem. Han är tillsammans med cirkusryttarinnan Anne (Harriet Andersson) men hon förförs av den lokala teaterns förste älskare Frans (Hasse Ekman). Till sist kommer det till en uppgörelse mellan Albert, Anne och Frans.

Om filmen 
Filmen hade premiär på biograf Grand i Stockholm den 14 september 1953  och blev ett fiasko när den kom ut, men anses idag som ett mästerverk och en av Bergmans bästa. På den brittiska tidningen Empire's lista över historiens 500 bästa filmer ligger den på plats 300.

Gycklarnas afton har visats i SVT, bland annat 1978, 1998, i juni 2018, i december 2019 och september 2020.

Rollista i urval 

Åke Grönberg – Albert Johansson, direktör för Cirkus Alberti
Harriet Andersson – Anne, cirkusryttarinna, hans älskarinna
Hasse Ekman – Frans, teaterskådespelare
Anders Ek – Teodor Frost, vit clown
Gudrun Brost – Alma Frost, hans fru
Gunnar Björnstrand – Sjuberg, teaterdirektör
Åke Fridell – artilleriofficer
Annika Tretow – Agda, innehavarinna av tobaksaffär, Alberts fru
Erik Strandmark – Jens, clown och cirkusmedhjälpare
Curt Löwgren – Blom, inspicient på Sjubergs teater
Lissi Alandh – teaterskådespelerska
Julie Bernby – lindanserska
Majken Torkeli – Ekbergskan, medlem av cirkusorkestern
Otto Moskovitz – cirkusdvärg 
Karl-Axel Forssberg – teaterskådespelare
Olav Riégo – teaterskådespelare
John Starck – teaterskådespelare 
Erna Groth – teaterskådespelerska 
Agda Helin – teaterskådespelerska 
Hanny Schedin – tant Asta, cirkusartist
Göran Lundquist – Alberts och Agdas äldste son 
Mats Hådell – Lill-Albert, Alberts och Agdas yngste son 
Eric Gustafson – polis 
Michael Fant – Vackra Anton, programutropare 
Naemi Briese – fru Meijer, cirkusartist 
Sigvard Törnqvist – Meijer, cirkusartist

DVD 
Filmen gavs ut digitalt restaurerad på DVD 2008 (Sandrew Metronome).

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1953
Filmer i regi av Ingmar Bergman
Filmmanus av Ingmar Bergman
Svenskspråkiga filmer
Skåne på film
Filmer som utspelar sig på en cirkus
Svenska 1950-talsfilmer
Senigallia

Senigallia (latin: Sena Gallica) är en stad i provinsen Ancona i regionen Marche i Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Belvedere Ostrense, Mondolfo, Monte San Vito, Montemarciano, Morro d'Alba, Ostra och Trecastelli.

Kända personer födda i Senigallia
Gaetano Bedini, italiensk kardinal
Giovanni Maria Mastai-Ferretti, sedermera påve Pius IX
Mario Giacomelli, italiensk fotograf och fotojournalist inom humanismen.

Referenser

Externa länkar
 Senigallia – Sito Istituzionale

Orter i Marche
Kommuner i provinsen Ancona
Angelo Sodano

Angelo Sodano, född 23 november 1927 i Isola d'Asti i Piemonte, död 27 maj 2022 i Rom, var en italiensk kardinal och ärkebiskop inom Romersk-katolska kyrkan. Han tjänade som Vatikanstatens kardinalstatssekreterare från 1991 till 2006. Sodano var kardinalkollegiets dekan från 2005 till 2019.

Biografi
Angelo Sodano var son till Giovanni (1901–1991) och Delfina Sodano. Fadern var kristdemokrat och ledamot av Italiens parlament från 1948 till 1963. Angelo Sodano studerade vid Gregoriana, där han avlade doktorsexamen i teologi, och vid Påvliga Lateranuniversitetet, där han blev doktor i kanonisk rätt. Han bedrev även studier vid Påvliga diplomatiska akademin. Sodano prästvigdes av biskop Umberto Rossi den 23 september 1950.

I november 1977 utnämndes Sodano till titulärärkebiskop av Nova Caesaris och biskopsvigdes av kardinal Antonio Samorè i Astis katedral den 15 januari året därpå. I samband med detta utsågs han till påvlig nuntie i Chile.

Den 28 juni 1991 upphöjde påve Johannes Paulus II Sodano till kardinalpräst med Santa Maria Nuova som titelkyrka. Kardinal Sodano deltog i konklaven 2005, vilken valde Benedikt XVI till ny påve.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar

Personer från provinsen Asti
Romersk-katolska ärkebiskopar
Italienska kardinaler
Kardinalstatssekreterare
Kardinalbiskopar av Ostia
Italienska diplomater
Födda 1927
Avlidna 2022
Män
Storkorset av Republiken Polens förtjänstorden
Alumner från Påvliga Lateranuniversitetet
Alumner från Påvliga universitetet Gregoriana
Alumner från Påvliga diplomatiska akademin
Kardinalbiskopar av Albano
Kardinalbiskopar
Personer som avlidit av covid-19
Italienska präster under 1900-talet
Italienska präster under 2000-talet
Vatikanstatens riksvapen

Vatikanstatens riksvapen består bland annat av den påvliga tiaran och himmelrikets nycklar. När påvestolen står tom byter man ut tiaran mot ett parasoll.

Vatikanstatens nationalsymboler
Riksvapen i Europa
Heraldiska vapen med nycklar
Heraldiska vapen med mitror
Bengt-Arne Wallin

Bengt-Arne Wallin, folkbokförd Bengt Arne Wallin, född  13 juli 1926 i Linköping, död 23 november 2015 i Sollentuna församling i Stockholms län, var en svensk jazzmusiker (trumpet), kompositör, musikarrangör och utbildad flygtekniker. Han var även verksam under pseudonymen Derek Warne.

Biografi 
Som ung spelade Wallin dragspel på fritiden, och vann redan i början av 1940-talet ett östgötskt distriktsmästerskap i dragspel. När ett lokalt band saknade en trumpet lärde han sig traktera det instrumentet. På 1940- och 50-talen var Wallin verksam som trumpetare och arrangör i Linköping, Göteborg och Stockholm. Efter tiden i Malte Johnssons orkester i Göteborg kom han till Stockholm där han spelade för Seymour Österwall på Nalen 1951–1952.

Åren 1953–1965 var han engagerad i Arne Domnérus storband och mellan år 1955 och 1965 även i Harry Arnolds Radioband varpå han lade trumpeten på hyllan. 1972–1993 var han pedagog vid Musikhögskolan i Stockholm. I slutet av 1990-talet började han spela trumpet ånyo, nu med sin grupp Five to Five. 

För produktionen Visa från Barnrike fick han det internationella radiopriset Prix Triumph Varieté. Han gjorde musiken till olika musikaler och ett större antal TV-produktioner, till exempel The Magic Box som var Sveriges bidrag till  Montreuxfestivalen 1971. Han var dirigent för olika storband.

Wallin har deltagit fem gånger i Melodifestivalen, bland annat 1966 med  Nygammal vals i samarbete med Björn Lindroth, framförd av Lill Lindfors och Svante Thuresson, som kom på första plats och Melodifestivalen 1974 med "I annorlunda land", framförd av gruppen Glenmarks som slutade på åttonde plats.
 
Bengt-Arne Wallin var 1951–1955 gift med Sonja Johansson (1932–2007), omgift Almroth, 1962–1966 med skådespelaren Jessie Flaws (1935–2014), 1967–1977 med konstnären och författaren Anja Notini (1940–2018) och från 1986 med skådespelaren Eva Bysing (född 1943). 

Wallin är begravd på Silverdals griftegård i Sollentuna.

Priser och utmärkelser 
1962 – Gyllene skivan för Old Folklore
1974 – Jan Johansson-stipendiet
1993 – Thore Ehrling-stipendiet
2001 – Medaljen för tonkonstens främjande
2002 – Illis Quorum av femte storleken
2007 – Atterbergpriset

Filmmusik (urval)

Filmografi
 – trumpetare i Paris
 – trumpetaren
 – trumpetaren

Källor

Externa länkar 
 
 

Födda 1926
Svenska jazzmusiker
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Män
Avlidna 2015
Musik i Linköping
Mottagare av Illis Quorum
Musiker från Linköping
Låtskrivare som deltagit i Eurovision Song Contest
Gravsatta på Silverdals griftegård
Xena – Krigarprinsessan

Xena – Krigarprinsessan är en amerikansk äventyrsserie som är inspelad på Nya Zeeland, producerad 1995–2001 och blev Lucy Lawless stora genombrott.. Serien är en spinoff till TV-serien Hercules där karaktären Xena förekommer i tre avsnitt. När serien blev känd började även Xena-saker såsom dräkter, leksaker och T-shirts säljas.

Huvudfigurer 
 Xena - Lucy Lawless
 Gabrielle - Renee O'Connor
 Joxer - Ted Raimi
 Ares - Kevin Smith
 Autolycus - Bruce Campbell
 Julius Caesar - Karl Urban
 Virgil - William Gregory Lee

Inspelning 
Inför och under inspelningen av serien fick Lucy Lawless, medspelerskan Renee O'Connor samt en del andra av skådespelarna intensivt träna olika typer av kampsporter för att kunna genomföra de många stridsscenerna i serien. De fick även ridlektioner.

Se även 
 Eris, dvärgplanet som ursprungligen gick under smeknamnet "Xena"

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska TV-serier från 1990-talet
TV-seriestarter 1995
TV-serieavslutningar 2001
Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Fantasy-TV-serier
Julius Caesar på film
Vergilius på film
Nero på film
Augustus på film
TV-serier inspelade i Nya Zeeland
Kulturella återgivningar av Ares och Mars
Jägersro (anläggning)

Jägersro Trav & Galopp i Malmö, Skåne län, är en av Sveriges största tävlings- och träningsanläggningar för trav- och galopphästar. Jägersro är landets enda kombinerade trav- och galopparena, där travbanan omgärdas av en galoppbana.

Om banan 
Jägersro är också Sveriges äldsta stationära tävlingsbana för hästsport. Arenan ligger i stadsdelen Husie och grundades år 1907 av byggmästaren Christian Lauritz Müller. Den 20 maj samma år slog Jägersro upp portarna för den första tävlingsdagen.

Jägersro anordnar idag cirka 100 tävlingsdagar varje år med trav, galopp, ponnytrav och ponnygalopp. Utöver tävlingarna arrangeras barn-, ungdoms- och vuxenutbildning inom trav och galopp, sommarläger, lovaktiviteter, gymnasial utbildning (Naturbruksprogrammet), företagslopp, dubbelsulky, konferenser, mässor och nöjesevenemang.

Årliga evenemang

Trav 
 Gentlemannadagen, på Kristi himmelsfärdsdag, är Jägersros stora familjedag som arrangeras av Skånska Travamatörklubben.
 Hugo Åbergs Memorial, sista tisdagen i juli, är den publikmässigt sett största travdagen på Jägersro, med elithästar från hela världen.
 Svenskt Travderby, ett av tre klassiska lopp i Sverige för de bästa fyraåriga svenskfödda travhästarna, som sedan 1928 körs den första söndagen i september. Ett mycket prestigefullt lopp där kretsen kring den vinnande hästen bland annat erhåller den lejongula Derbykavajen.
 Svensk uppfödningslöpning, ett av de andra klassiska loppen, för de talangfullaste tvååriga svenska travhästarna, som körs på senhösten på Jägersro.
 C.L. Müllers Memorial, sista lördagen i oktober, körs i samband med att Jägersro anordnar V75.

Galopp 
 Svenskt Derby, rids i mitten av juli och är sedan 1918 en tävling för treåriga galopphästar. Den här dagen utses och belönas också de tjusigaste och originellaste hattarna bland publiken.
 Svenskt Kriterium, galopptävling på hösten för tvååriga hästar.
 Svenskt Oaks, galopptävling för treåriga ston.
 Jägersro Sprint, galopptävling med de snabbaste äldre hästarna.
 Pramms Memorial, galopptävling på våren med Europas bästa äldre hästar.

Omgivningen 
Från Jägersrotornet strax intill arenan sänder Teracom radio och TV till Malmöområdet. Vid Inre Ringvägen ligger Malmö moské sedan 1984. Mittemot Jägersro trav & galopp ligger köpcentrumet Jägersro Center, Skandinaviens första stormarknad som öppnade 1962, då under namnet Wessels. Under 1960-talet byggdes även Jägersro villastad mellan travbanan och Amiralsgatan. Sydost om Jägersro ligger Migrationsverket och Jägershills koloniområde. Mellan Jägersrovägen och E65 ligger Fosie och Elisedals industriområde med företag, med bland andra Scan Coin och Aimpoint.

Referenser

Externa länkar
 
 
 Info på Svensk Travsports Hemsida

Travbanor i Sverige
Galoppbanor i Sverige
Husie
Nöjen i Malmö
Sportanläggningar invigda 1907
Sportanläggningar i Malmö
1907 i Sverige
Scala Regia

Scala Regia är en monumental paradtrappa som förbinder Vatikanpalatset med Peterskyrkan. Trappan uppfördes mellan 1663 och 1666 efter ritningar av Giovanni Lorenzo Bernini.

Scala Regia är ett utmärkt exempel på Berninis illusionistiska arkitektur. Bernini indelade den trånga och djupa uppgången med kolonnrader, som konvergerar och därigenom ger ett förlängt perspektiv.

Referenser

Externa länkar

Barockarkitektur
Byggnader ritade av Giovanni Lorenzo Bernini
Apostoliska palatset
Vatikanmuseerna
Veritatis splendor

Veritatis splendor, Sanningens glans, är påven Johannes Paulus II:s tionde encyklika, promulgerad den 6 augusti 1993.

Johannes Paulus II avhandlar i encyklikan den kristna etikens grunder.

Externa länkar
 Veritatis Splendor (hela texten på engelska)

1993 i Vatikanstaten
Encyklikor
Religionsåret 1993
Terminator 2 – Domedagen

Terminator 2 – domedagen () är en amerikansk science fiction-action som hade biopremiär i USA den 3 juli 1991, i regi av James Cameron med Arnold Schwarzenegger, Linda Hamilton och Edward Furlong i huvudrollerna. Filmen hade Sverigepremiär den 13 september 1991 och Finlandspremiär den 4 oktober samma år.

Handling 
Efter händelserna i filmen Terminator har Sarah Connor (Linda Hamilton) blivit intagen på mentalsjukhus och hennes son John Connor (Edward Furlong) har placerats i fosterhem. Från framtiden skickas två cyborger, en T-1000 (Robert Patrick) med uppdraget att döda John och en omprogrammerad Serie T-800 Model 101 (Arnold Schwarzenegger) för att skydda honom. T-1000 dödar Johns fosterföräldrar, medan T-800 hittar och skyddar John. John och terminatorn räddar Sarah från sjukhuset. Tillsammans beslutar de sig för att försöka hitta och döda den man som skapade Skynet, Miles Bennet Dyson. När de hittar Miles i hans hem, försöker de skjuta honom, men mordförsöket misslyckas. Istället förklarar de situationen för honom, och han går med på att hjälpa till att förhindra Skynets uppvaknande. Tillsammans bryter de sig in i Cyberdyne Systems kontor, företaget där Miles är anställd. De hittar delarna från terminatorn som krossades i den första filmen, som inspirerade Cyberdyne Systems till att bygga Skynet. De riggar upp bomber för att förstöra datorer och laboratorium, men innan de hinner spränga dem avbryts de av polisen som skadar Miles allvarligt. Miles väljer att stanna kvar och manuellt utlösa bomben, vilket dödar honom, medan de andra flyr. T-1000 överlever flera försök att förstöra den, men genom att skjuta honom med en granat lyckas de slutligen få honom att falla ner i ett kar med smält metall. De kastar ner delarna från Cyberdyne Systems i metallen. T-800 vet att även han måste förstöras för att säkerställa att hans chip inte hittas och får historien att upprepa sig. Sarah Connor sänker ner T-800 i den smälta metallen med en travers.

Om filmen 
 Filmen är regisserad av James Cameron som även gjorde den första Terminatorfilmen. Han hade inget att göra med den tredje och fjärde filmen eftersom  han ansåg att storyn skulle ta slut efter den här filmen.
 Filmens budget var på drygt 100 miljoner dollar, och var vid tillfället den dyraste filmen som gjorts. Filmen blev enormt lyckad och kallades av kritikerna en av världens bästa uppföljare. Filmen var den film som drog in mest pengar under filmåret 1991. 
 Detta är den andra av de tre James Cameronfilmer som Schwarzenegger har spelat i. De övriga är den första Terminatorfilmen och True Lies.
 Schwarzeneggers rollfigur T-800 använder i filmen och på filmaffischerna ett hagelgevär modell Winchester 1887.

Rollista (urval)

Nomineringar och priser

Källor

Externa länkar 

 

Filmer från TriStar Pictures
Terminator
Amerikanska filmer 1991
Amerikanska science fiction-actionfilmer
Kalifornien på film
Filmer i regi av James Cameron
1994 på film
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmer om hämnd
The Soundhouse Tapes

The Soundhouse Tapes är en singel-EP utgiven av det engelska heavy metal-bandet Iron Maiden den 10 november 1979. EP:n är tryckt av en demo som gruppen spelade in den 30 december 1978, kallad The Spaceward Demo. Demon spelade de in billigt eftersom de var på nyårsnatten. Bandet spelade då in fyra låtar, Iron Maiden, Invasion, Prowler och Strange World. Den sista låten kom aldrig med på The Soundhouse Tapes för bandet var inte belåtna med hur inspelningen blev. Demoversionen av Strange World släpptes aldrig förrän på samlingsalbumet Best of the Beast, 1996.

The Soundhouse Tapes var en viktig del i Iron Maidens framtid, vilket skulle snart ge dem ett kontrakt med skivbolaget EMI. EP:n släpptes på independentbolaget Rock Hard Records som tillhörde Neal Keys Heavy Metal Soundhouse som även The Soundhouse Tapes fått sitt namn ifrån. Det var på Soundhouse demo blev känd och bandet uppträdde här många gånger.

The Soundhouse Tapes pressades bara i 5 000 exemplar för att ge de fans som Iron Maiden hade något alldeles extra. Bandet hade aldrig tidigare släppt en demo eller skiva. Man kunde bara beställa skivan genom postorder och alla 5 000 exemplar sålde slut på en vecka. Därefter fick skivaffärer runt om i England många förfrågningar om de sålde The Soundhouse Tapes.

Tack vare att så få skivor pressades är den därför mycket eftertraktad bland Iron Maiden-fans. Den kan vara värd mycket pengar. I och med att detta förekommer det också flera olika kopior av The Soundhouse Tapes. Många fans har blivit lurade när de trott att de köpt en äkta The Soundhouse Tapes skiva när de i själva verket fått en kopia.

Låtlista
Iron Maiden (Harris)
Invasion (Harris)
Prowler (Harris)

Låtarna 
Låtarna spelades in då Iron Maiden inte hade någon andra gitarrist, så Dave Murray gjorde alla gitarrspel själv.

Iron Maiden  
Detta är den första versionen som spelats in av låten som skulle bli Iron Maidens varumärke. Inspelningen är lite mer rå än den versionen som slutligen skulle komma på albumet, Iron Maiden - Iron Maiden. Den här versionen har ett mycket långsammare tempo och känns nästan som den sackar efter ibland. Men det visar den råa kraft och energi som Iron Maiden hade under sin tidiga historia.

Invasion 
Invasion är en av de tidiga låtar Steve Harris skrev. Det är en låt som handlar om en invasion av vikingar, och som senare släpptes som b-sida till singeln Women in Uniform. Låten ledde sedan vidare till Invaders som släpptes på albumet The Number of the Beast. Den här originalversionen har lite långsammare tempo än den senare versionen.

Prowler  
Det här är den tidigaste versionen av Prowler, (som handlar om en blottare) en klassisk Iron Maiden-låt. Den spelades senare in i ett snabbare tempo och hamnade på Iron Maiden - Iron Maiden. Även den här låten visar den stora energi som Iron Maiden verkligen hade.

Banduppsättning 
 Paul Di'Anno - sång
 Dave Murray - gitarr
 Paul Cairns - gitarr 
 Steve Harris - bas
 Doug Sampson - trummor

Referenser

Noter

Källor 
 maidenfans.com "The Soundhouse Tapes"

Externa länkar 
 Hur en äkta Soundhouse skiva ser ut

EP-skivor 1979
EP-skivor av Iron Maiden
Engelskspråkiga EP-skivor
VASIMR

VASIMR (Variable Specific Impulse Magnetoplasma Rocket), är en plasmaraketmotor utvecklad av NASA under ledning av astronauten och plasmafysikern Franklin Chang-Diaz. I motorns första steg hettas vätgas upp med hjälp av radiovågor till en temperatur av cirka 60 000 grader. Gasen övergår då till ett plasma, där de elektroner som normalt sitter bundna i väteatomerna lossnat. Temperaturen är tillräcklig för att förgasa alla material, och därför innesluts plasmat med ett starkt magnetfält som alstras av supraledande magneter längs hela motorns längd.

I nästa steg upphettas plasmat ytterligare av radiovågor, och når en temperatur av över 1 miljon grader. Sedan skickas plasmat ut i rymden i form av en stråle. Den höga temperaturen leder till en hög hastighet på strålen, vilket innebär att en relativt liten mängd materia åtgår för en viss drivkraft, det vill säga hög specifik impuls.
Denna kan vara uppemot hundra gånger större än för kemiska raketmotorer. VASIMR-motorn erbjuder variabel specifik impuls, vilket innebär att den kan sägas ha två växlar: Snabb, för bästa effektivitet, och långsam, för större drivkraft.

Motorn arbetar med elektrisk energi, som på en raket troligen kräver en specialutvecklad kärnreaktor för sin alstring.

Externa länkar 
 Ad Astra Rocket
 NASA: Propulsion systems of the Future
 NASA HSF- VASIMR
 NASA Tech Brief: VASIMR
 Rapid Mars Transits with Exhaust-Modulated Plasma Propulsion (PDF)

Raketmotorer
VASIMR
Skangal

Skangal är ett gods i Liepa socken i Lettland, cirka 110 km nordost om Riga i Priekuļi kommun.

Gården ägdes före andra världskriget av Olof Palmes morfar, Woldemar von Knieriem. Den blev till skillnad från den balttyska adelns gods inte indragen till den lettiska staten, då det rörde sig om en bondgård och familjen von Knieriem inte heller tillhörde den gamla balttyska adeln. Syskonen Catharina, Claës och Olof Palme tillbringade många barndomssomrar här. Gården nationaliserades under den sovjetiska ockupationen. Byggnaderna förföll och marken användes för militära ändamål. 

När Lettland åter blev självständigt återfick släkten Palme egendomen. Skangal var mycket förfallet och skänktes den 17 maj 1994 till Frälsningsarmén. Det har sedan dess renoverats för 30 miljoner kronor och fungerade först som skolhem. Barnen som bor på Skangal går numera istället på en närbelägen skola.

Litteratur
Catharina Palme Nilzén: Somrarna på Skangal, , 1999

Externa länkar
Skangals webbplats (lettisktext)

Frälsningsarmén
Olof Palme
Livland
Herrgårdar i Vidzeme
Resa med lätt bagage

Resa med lätt bagage, novellsamling av Tove Jansson, första gången publicerad 1987, av författaren tillägnad "Tooti" (Tuulikki Pietilä).

Noveller i Resa med lätt bagage
 Korrespondens
 Åttiårsdag
 Sommarbarnet
 Främmande stad
 Kvinnan som lånade minnen
 Resa med lätt bagage
 Lustgården
 Shopping
 Skogen
 Gymnastiklärarens död
 Måsarna
 Växthuset

Referenser 

Novellsamlingar
Skönlitteratur 1987
Verk av Tove Jansson