kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Escrima

Escrima, Kali eller Arnis är namn på kampkonster som härstammar från Filippinerna. De går även under samlingsbegreppet Filipino Martial Arts (FMA). Centralt för utövandet är att man tränar med en käpp eller två, vanligen cirka 60–75 cm långa och av trä, kallade Baston, Yantok eller Garote (som är en platt käpp för att lättare efterlikna ett svärd). I vissa fall är käppen bara ett träningsredskap som i en strid skulle bytas ut mot ett svärd, men i andra fall är käppen vapnet man lär sig att behärska. Längre käppar på cirka 150 cm kallas ibland Bankaw eller Sibat. Både den obeväpnade och den med knivkampsdelen centreras alltid med att vapen kan finnas med i hotbilden, till exempel en dold kniv. Detta leder till att kast, nedtagningar och låsningar ser lite annorlunda ut än det vanliga (i till exempel brasiliansk jiu-jitsu).

Käppar och knivar
Två vanliga käppmaterial är hickory och rattan. Kalis eller Kalibuntong är namn på filippinska knivar. Det är kanske den som gett namn åt kampkonsterna. Det är troligt att Kali är det äldsta namnet på kampkonster från Filippinerna, Escrima och Arnis är troligtvis taget från spanskan då de koloniserade öarna tidigt (1571 stod Miguel Lopez de Legaspi för det första koloniala fästet i Manilla) och blandade in katolicism, kultur och språk. Kniven är djupt rotad i filippinsk kultur, så trots att det faktiskt är förbjudet att bära kniv är den ett vanligt inslag i stadsbilden och framförallt på landsbygden, då kniven/svärdet används till det mesta. Alla de stora (och små) öarna i den stora arkipelagen har egna varianter av bladvapen: Bolo, Barong, Keris/Kris, Talibon, Tusuk, Kerambit, Balisong (den berömda butterflykniven) och Kampilan.

Olika stilar/läror
I FMA finns ett stort antal olika stilar eller läror. För att nämna några: Balintawak, Lameco Eskrima, Latosa Escrima, Panantukan eller Pangamut (filippinsk boxning) Sayoc Kali, Atienza Kali, Pekiti-Tirsia Kali och Kali Sikaran.

Kända utövare
Några berömda representanter är:
 Angel Cabales
 Antonio Illustrisimo
 Ancion Bacon
 Ray Galang
 Leo M Giron
 Leo Tortal Gaje
 Benjamin Luna Lema
 Edgar Sulite
 Jose Caballero
 Teofilo Velez
 Florendo Visitacion
 Steve Tappin

Tävling
Tävling har en lång tradition inom escrima och handlar oftast om "stickfighting", det vill säga kamp med käppar. Det finns en rad olika tävlingsformer inom stickfighting där den största troligen är WEKAF-tävlingar (World Escrima, Kali och Arnis Federation). Det finns en uppsjö av andra tävlingsformer och den stora skiljelinjen mellan dem ligger i hur mycket skydd deltagarna har samt hur pinnen är utformad (storlek och vaddering etcetera). I Sverige finns det sedan 2008 ett av kampsportsdelegationen godkänt tävlingsformat med grövre käppar och mindre skydd än i WEKAF-tävlingar. Det har hållits en tävling som gick under namnet "Biting Rattan".

Externa länkar
 www.budokamsport.se/klubbar.. Hela Sverige
 www.FmaAcademy.se Eskrima, Kali, Arnis och Balintawak i Stockholm
 www.polisen-escrima.se  Stockholm
 www.eskrima.se  Escrima, Kali och Panantukan i Stockholm
 www.kampkonst.se Escrima, Boxning och Wing Tsun i Stockholm

Källor

Fotnoter

Kampsporter
Soldi besökscentrum

Soldi besökscentrum på Sollerön öppnades 2003 på platsen för en 1998 nedbrunnen del av kommunhuset, som bestod av ett antal affärslokaler.

Byggnaden består av två delar, byggda som vikingatida långhus. Den ena delen var en restaurant, och den andra ett vikingamuseum. Däremellan fanns en lokal som fungerar som turistbyrå.

Soldi besökscentrum gick i konkurs januari 2004, och driften övertogs av Sollerö vikingamuseum ekonomisk förening under namnet Sollerö Vikingamuseum. Föreningen gick i konkurs 2007.

År 2012 köptes byggnaden av Odd Fellow som byggde om den till föreningslokal.

Byggnader och anläggningar i Mora kommun
Turistbyråer i Sverige
Sollerö hembygdsgård

Sollerö hembygdsgård på Sollerön anlades av Sollerö hembygdsförening. År 1920 köpte föreningen en tomt i Bengtsarvet och dit har sedermera flyttats tolv gamla byggnader. Från hembygdsgården utgår en skyltad vandringsled längs Dalarnas största vikingatida gravfält och genom byn Bengtsarvet.

På 1950-talet övertogs hembygdsgården av dåvarande Sollerö kommun. Sedan kommunsammanslagningen 1971 har den ägts av Mora kommun, men hembygdsföreningen återtog den år 2003.

Hembygdsgården är öppen sommartid med ett kafé. Midsommarfirandet är mycket välbesökt.

Externa länkar
FMIS 

Sollerön
Byggnader och anläggningar i Mora kommun
Hembygdsgårdar i Sverige
Gårdar i Dalarna
Sollerö IF

Sollerö IF, Sollerö Idrottsförening, bildades 1922 på Sollerön. Föreningen är uppdelad i sex sektioner för bordtennis, cykelsport, fotboll, orientering och rodd, med mera. Roddsektionen består av småbåtsrodd samt kyrkbåtsrodd.

Sollerö IF organiserar cykeltävlingarna Solleröloppet och Siljan Runt. Föreningen arrangerade cykel-SM bland annat år 2000, samt 2002, 2004 och 2006 samt 2011.

Referenser

Externa länkar
Sollerö IF

Bordtennisklubbar i Sverige
Cykelklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Orienteringsklubbar i Dalarna
Roddklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1922
Gesundaberget

Gesundaberget ligger intill Gesunda by i Solleröns socken. Eftersom det ligger nära Siljan som ger fri sikt, erbjuder berget storslagen utsikt, vilken belönats med fyra stjärnor i Guide Michelins Green Guide, i alla riktningar. Dess höjd är 514 meter över havet, 353 meter över Siljans medelvattennivå. 

Gesundaberget är sedan länge ett omtyckt turistmål och alpin anläggning sommar som vinter. Berget kan bestigas till fots från bilparkeringen som ligger på 303 meters höjd. Många tränar gärna i Gesundas backar. Det går även att ta sig upp med stolliften.  

Det första caféet på bergstoppen byggdes i början av 1920-talet och består nu i form av en toppstuga. 1958 byggdes den första linbanan från bilparkeringen till toppen, av typ stollift, och den nuvarande toppstugan. Skidbackar och skidspår anlades av Sollerö IF. Linbanan ersattes senare av en ny i samma sträckning, med tvåsitsiga stolar. Dess längd är 800 meter och åktid 8 minuter. Andra liftar för skidåkare har också byggts. Nedanför backarna finns bilparkering, en skilodge, sportshop, stugor och ett värdshus. I angränsning till skidanläggningen ligger upplevelseparken Tomteland.

Liftarna och toppstugan är öppna både på vintern för skid/snowboardåkare och på sommaren för vandring och utförsåkning på cykel (mountainbike). Anläggningen/berget erbjuder alpin skidåkning och downhillcykling av hög klass och variationen på pister och cykelspår är många på grund av den varierande lutningen och terrängen.

Bilder, utsikt

Referenser

 www.gesundaberget.se

Externa länkar

Sollerön
Sportanläggningar i Mora kommun
Berg i Dalarna
Berg i Mora kommun
Vintersportanläggningar i Sverige
Thomas Olsson (fotbollsspelare)

Thomas Olsson, född 15 februari 1976 i Åtvidaberg, är en svensk fotbollsspelare (innermittfältare) som har spelat i IFK Norrköping, Malmö FF och IFK Göteborg. Hans moderklubb är Åtvidabergs FF.

Olsson började fotbollskarriären i Åtvidabergs FF och debuterade 1993 i a-laget som då spelade i division 3. 1998 flyttade han till IFK Norrköping, där han mellan åren 1998 och 2002 var lagkapten. Efter att IFK Norrköping åkt ur allsvenskan 2002 gick han tillsammans med lagkamraten Kristian Bergström till Malmö FF, där han tog SM-guld 2004. Inför säsongen 2006 flyttade han till IFK Göteborg, där han säsongen 2007 erövrade ytterligare ett SM-guld. Hans kontrakt med IFK Göteborg förnyades inför säsongen 2010. Efter lite speltid under 2011 lånades han ut till Åtvidabergs FF från 1 augusti 2011. Han spelade alla matcher i superettan under hösten, förutom de sista omgångarna, då Åtvidabergs FF åter tog sig till Allsvenskan. Från 2012 jobbar Olsson som juniortränare i IFK Göteborg. Han tilldelades supportrarnas pris Årets ärkeängel 2011.

Olssons främsta egenskaper som spelare var ett stort taktiskt kunnande, tillsammans med en bra spelförståelse och passningsspel. I både Norrköping och Malmö FF har han varit lagkapten.

Meriter
Malmö FF
 Allsvenskan: 2004 

IFK Göteborg
 Allsvenskan: 2007
 Svenska Cupen: 2008

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Norrköping
Fotbollsspelare i Malmö FF
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i Åtvidabergs FF
Personer från Åtvidaberg
Män
Födda 1976
Levande personer
Svenska mästare i fotboll
Ryssån

Ryssån är en 40 kilometer lång å i Mora kommun. 

Den rinner i hela sin sträckning åt öster, genom Siljansfors försökspark, under Inlandsbanan, genom orten Ryssa och ut i Ryssfjärden som är en del av sjön Siljan. 

Ån användes tidigare för timmerflottning. 1916 byggdes Ryssa vattenkraftverk.

Vid norra sidan av Inlandsbanans bro över ån anlades stationen Ryssån, som senare degraderades till hållplats på grund av det ringa trafikunderlaget. Efter sträckans nedläggning 1969 har den senare kommit att användas för dressincykling, och en rastplats finns vid bron. En tidigare sträckning av riksväg 45 (numera E45) går där intill ån, men den är nu bara farbar med terrängfordon.

Vattendrag i Dalarna
Vattendrag i Mora kommun
Österdalälvens avrinningsområde
Storbritanniens Grand Prix 2005

Storbritanniens Grand Prix 2005 var det elfte av 19 lopp ingående i formel 1-VM 2005.

Rapport 
Tävlingen inleddes med en tyst minut för att hedra offren från bombdåden i London tidigare under veckan. 

Juan Pablo Montoya i McLaren, som startade från andra ledet, gjorde en kanonstart. Han körde om både Fernando Alonso i Renault och Jenson Button i BAR-Honda direkt och tog ledningen i loppet som han sedan behöll ända in i mål. Strax efter starten gulflaggades loppet och Safety Car kom ut efter att Takuma Satos BAR-Honda fått motorstopp under formationsvarvet. Beslutet var dock tvivelaktigt eftersom Satos bil redan hade flyttats undan. Kimi Räikkönen i McLaren, som hade den näst bästa kvalificeringstiden men som på grund av ett motorbyte fick starta från tolfte startpositionen, slutade på tredje plats efter Montoya och Alonso.

Resultat 
 Juan Pablo Montoya, McLaren-Mercedes, 10 poäng
 Fernando Alonso, Renault, 8 
 Kimi Räikkönen, McLaren-Mercedes, 6
 Giancarlo Fisichella, Renault, 5
 Jenson Button, BAR-Honda, 4
 Michael Schumacher, Ferrari, 3
 Rubens Barrichello, Ferrari, 2 
 Ralf Schumacher, Toyota, 1
 Jarno Trulli, Toyota
 Felipe Massa, Sauber-Petronas
 Mark Webber, Williams-BMW 
 Nick Heidfeld, Williams-BMW 
 David Coulthard, Red Bull-Cosworth
 Jacques Villeneuve, Sauber-Petronas
 Christian Klien, Red Bull-Cosworth 
 Takuma Sato, BAR-Honda 
 Tiago Monteiro, Jordan-Toyota
 Christijan Albers, Minardi-Cosworth
 Patrick Friesacher, Minardi-Cosworth

Förare som bröt loppet 
 Narain Karthikeyan, Jordan-Toyota (varv 10, elsystem)

Noteringar 
 Juan Pablo Montoyas första seger för McLaren Mercedes.

VM-ställning 

2005 i Storbritannien
Storbritanniens Grand Prix
Siljansfors

Siljansfors är en ort i Mora kommun vid E45 och Inlandsbanan. Orten genomflyts av Ryssån.

Siljansfors skogsmuseum skildrar skogsbruket och platsens förflutna som järnbruk. Siljansfors försökspark inrättades 1921 och tillhör Sveriges lantbruksuniversitet.

Vid Inlandsbanan finns hållplatsen Siljansfors, som har återställts till det skick den var när sträckan trafikerades. Det finns en kort plattform av trä, ett påstigningsmärke (plåtstins) och namnskylt.

Historik 
År 1738 erhöll Jöns Flygare och Peter Svartz privilegier för att uppföra en masugn och en stångjärnshammare med två härdar vid Siljansfors. Malmen till masugnen togs ursprungligen från Gryss järngruvor i Åls socken, senare från Sörskog, och fördes sjöledes till Skålnäs vid Ryssåns utflöde i Siljan. Järnbrukets produkter fördes även de över Siljan, och på Dalälven ned till Båtsta i Stora Tuna socken och därifrån över Västerås till Stockholm. Senare förde man varorna till Korsnäs vid Falun och därifrån med järnväg till Gävle. Efterhand byggdes även en stångjärnssmedja med 5 härdar, vällugn och 4 hammare, en spiksmedja, en klensmedja, kvarn, såg och tröskverk, samt 1861 ett bessemerverk med två stående ugnar.

Brukets stämpel var 1779 dalpilarna med en krona upptill mellan spetsarna och en mitt på korsningen samt ett I därunder. 1858 stämplade man med ett S mitt på en lodrätt pil och 1864 använde man en snedställd båge med en pil.

Vattentillgången i Ryssån var dock knapp. Brukspatron Th. A. Aspelin, vars bolag 1858 köpte bruket, måste anlägga en kanal för att få tillräckligt med vatten. Det sena 1800-talet innebar en hårdnande konkurrens från de större mer centralt belägna bruken och 1876 lades driften ned. Bruket köptes av ett konsortium av Korsnäs, Kopparberg-Hofors och Stora Kopparbergs bergslags AB för skogsinnehavets skull. Senare blev Korsnäs och därefter Stora Kopparberg ensamma ägare av bruket. 1880-84 hade man en arrendator boende här.

Idag återstår endast masugnsruinen från 1830-talet och ruinerna av en spiksmedja och bessemerverket. Kvar finns även en skogsarbetarförläggning från 1920-talet och en bevarad flottningsled.

Källor

Externa länkar 

Skogsmuseum
Siljansfors försökspark

Orter i Mora kommun
Svenska järnbruk
Death Cab for Cutie

Death Cab for Cutie är ett amerikanskt indierockband från Bellingham, Washington. Gruppen bildades 1997. Namnet kommer från en satirisk sång, spelad av Bonzo Dog Doo-Dah Band på deras album Gorilla (1967).

Historia 
Death Cab for Cutie startades som ett soloprojekt av Ben Gibbard, då han var gitarrist i bandet Pinwheel (han har även spelat in solo som ¡All-Time Quarterback!). Under namnet Death Cab for Cutie gav Gibbard ut en kassett kallad You Can Play These Songs with Chords. Utgåvan blev överraskande framgångsrik och Gibbard bestämde sig för att utöka bandet. Han rekryterade Christopher Walla som gitarrist, Nicholas Harmer på bas och Nathan Good på trummor, som tillsammans gav ut LP:n Something About Airplanes sommaren 1998. Albumet fick god kritik, och 2000 släpptes uppföljaren We Have the Facts and We're Voting Yes. Nathan Good lämnade bandet under inspelningen av denna skiva. Hans medverkan på spåren "The Employment Pages" och "Company Calls Epilogue" behölls, men Gibbard fick spela trummor på de övriga låtarna. Den nya trummisen Michael Schorr spelade första gången på The Forbidden Love E.P., utgiven hösten 2000. Året efter gavs en ny LP ut, The Photo Album. Detta albumet lanserades även i en begränsad utgåva som innehåller tre bonusspår, som senare gavs ut separat på The Stability E.P..

Gruppen bytte trummis igen 2003, då Jason McGerr (från Eureka Farm) ersatte Schorr. McGerr spelade på nästa skiva, Transatlanticism, som kom i oktober 2003. Skivan fick god kritik och blev snabbt bandets bästsäljande album med 225 000 sålda exemplar efter ett år. Dessutom spelades flera av bandets låtar i tv-serier som OC och Six Feet Under.

Våren 2004 spelade Death Cab for Cutie in en live-EP kallad The John Byrd E.P., uppkallad efter deras ljudtekniker. EP:n gavs ut i mars 2005. Gruppen lämnade skivbolaget Barsuk Records i november 2004 och skrev på ett "långvarigt världsomspännande avtal" med Atlantic Records.

I augusti 2005 släppte bandet skivan Plans, den första på Atlantic Records. Albumets första singel blev "Soul Meets Body". Skivan mottogs väl av både fans och kritiker och nominerades till Grammy Award för bästa alternativa musikalbum. Gruppen gav även ut en turné-dvd kallad Drive Well, Sleep Carefully 2005. 

Deras sjunde studioalbum, Narrow Stairs, gavs ut 2007 och blev etta på Billboard 200. De spelade 2009 in låten "Meet Me on the Equinox" till vampyrfilmen New Moon. 2011 släpptes albumet Codes and Keys.

Bandmedlemmar 
 Ben Gibbard - sång och gitarr
 Chris Walla - gitarr och keyboard
 Nick Harmer - bas
 Jason McGerr - trummor

Diskografi

Album

EP:er

Videor

Samlingar

Externa länkar 

 Death Cab for Cuties webbplats
 
 Svensk intervju med trummisen Jason McGerr i onlinetidningen Drummer's Digest

Amerikanska indierockgrupper
Musikgrupper bildade 1997
Brintbodarna

Brintbodarna, by i Mora kommun vid norra änden av sjön Van. Orten är belägen i södra delen av Mora kommun, alldeles vid gränsen till Vansbro kommun. Brintbodarna räknas till Söromsjöbygden.

Mora−Vänerns Järnväg (MVJ − senare en del av Inlandsbanan) öppnades på sträckan Vansbro−Morastrand år 1891 och en station med namnet Brintbodarne byggdes. Den blev en järnvägsknut när MVJ öppnade sträckan Brintbodarne−Malung året därpå. Den sträckan lades ner 1934, och huvudlinjen av Inlandsbanan 1969. Stationshus, vattentorn och en godsvagn finns kvar, liksom rester av vändskiva.

Externa länkar
Inlandsbanan AB
Inlandsbanans vänner

Orter i Mora kommun
Lundaspexarna

Lundaspexarna är en spexensemble i Lund, vilken utgör ett utskott inom Akademiska Föreningen (AF).

Lundaspexarnas födelse brukar räknas till 1886 då Gerda, ansett som det första riktiga studentspexet i Lund, sattes upp. Spexliknande pjäser och andra uppträdanden hade dock spelats tidigare än så, och rent organisatoriskt blev inte Lundaspexarna en egen enhet inom AF förrän under senare hälften av 1900-talet, så startåret är ungefärligt.

Till de mest kända Lundaspexen hör Uarda (1908) och Djingis Khan (1954), vilka båda alltjämt spelas vart femte år. Däremellan varvas nyskrivna alster med återuppsättningar av äldre spex. Vanligen spelas ett äldre spex på våren (med återuppsättning i Kalmar i början på höstterminen) och ett nyskrivet, om nu ett sådant har skrivits, på hösten. 

Ett utsnitt från affischen till Uarda, ritad av Harald Sjövall, har senare blivit symbol för ensemblen. 

Lundaspexarnas uppsättningar infaller av hävd i anslutning till de studentikosa högtiderna Siste april och Siste november.

Spexen spelas i AF-borgens stora sal.

Flera välkända komiker har varit med i Lundaspexarna under sin studietid. Hans Alfredson, Stellan Sundahl, Johan Wester och Anders Jansson är några av de mest kända.

Uppsättningar

Lundaspexarna som herrspex
Lundaspexarna har sedan debuten, då det bara fanns manliga studenter, en helt manlig skådespelarensemble. Eftersom regi och manusförfattande förutsätter skådespelarmeriter är även dessa befattningar i praktiken exklusivt manliga. Detta är dock svårt att helt belägga eftersom manusgruppen inte nödvändigtvis berättar vilka som medverkar i den. Skådespelargruppen ("Scenen") består dock också av en scripta och en koreograf, roller som båda innehavts av kvinnor. Ett annat utskott inom AF, Boelspexarna, har en helt kvinnlig scenensemble. Samtliga andra spex i Lund, vilka idag är ca 12 stycken, har blandade scenensembler.  Detta gäller sedan 2010 även Toddyspexarna som innan dess också var ett herrspex. Övriga ensemblen, bestående av lite drygt 90 personer var i de större spexen, är öppen för båda könen och är ungefär jämnt könsfördelad.

Litteratur
 Göran Larsson, Patrick Meurling & Håkan Strömberg (red): Spex i Lund - En hundraårskrönika (Trelleborg 1986)
 Fredrik Tersmeden (red): Tio år till av spex (Akademiska Föreningens årsbok 1995-97) (Lund 1998)
 Erik Sillén (red): Uarda 100 - en stor bok om ett större spex (Lund 2008; med bidrag av bland andra Dick Harrison, Gunnar Broberg, Jan Hjärpe, Håkan Westling, Olof Jarlman, Fredrik Tersmeden med flera)

Se även
Berliner Luft

Externa länkar
 Lundaspexarnas webbplats
 Akademiska Föreningens webbplats

Akademiska Föreningen
Lunds universitet
Spex
Dashboard Confessional

Dashboard Confessional är en amerikansk musikgrupp, ledd av singer-songwriter och gitarrist Chris Carrabba från Boca Raton, Florida. Många kallar musiken emo, även om detta är omdiskuterat. De vann MTV2s pris vid 2002 års MTV Video Music Awards för sången "Screaming Infidelities" och har medverkat på soundtracken till både Shrek 2 och Spider-Man 2.

Historia
Dashboard Confessional startade 1999, som ett sidoprojekt till Chris Carrabbas dåvarande band Further Seems Forever. Namnet Dashboard Confessional kommer från en av hans låtar, "The Sharp Hint of New Tears", som innehåller raden "On the way home/This car hears my confessions." Namnet Dashboard Confessional refererar oftast endast till Chris Carrabba, eftersom han en gång startade projektet som ett soloprojekt. Som svar på detta missförstånd sade han "Vilken regelbok säger att det måste heta ditt namn om du är en person?". Carrabba har ofta tagit med flera vänner att spela på framträdanden med honom, bland annat den tidigare bandmedlemmen i Further Seems Forever, Jerry Castellanos. 2002 bestämde han sig för att göra den dåvarande uppsättningen till bandmedlemmar.

Idag består bandet av Carrabba (sång och gitarr), John Lefler (gitarr), Scott Schoenbeck (bas) (tidigare i The Promise Ring) och Mike Marsh (trummor). Både John Lefler och Mike Marsh sjunger även i bakgrunden. Chris vän och gitarrist John Ralston och violinist Susan Sherouse har ofta framträdit eller spelat in med gruppen. 2006 hade de givit ut fyra EP-skivor och fem album.

Bandmedlemmar
Nuvarande medlemmar
 Christopher Carrabba – sång, rytmgitarr, piano (1999– )
 John Lefler – sologitarr, piano, sång (2002– )
 Scott Shoenbeck – basgitarr (2002– )
 Mike Marsh – trummor (2002– )

Tidigare medlemmar
Dan Bonebrake — basgitarr, bakgrundssång (2002)
John Ralston — gitarr (2002, 2006)
Mike Stroud — stråkinstrument (2007)
Jerry Castellanos — gitarr, bakgrundssång (2000, 2003)
Andrew Marshall — gitarr (2007)
Susan Sherouse — violin (2006–2007)

Diskografi
Studioalbum

EP

 (delad EP med New Found Glory)

Singlar
2002 – "Screaming Infidelities"
2002 – "Saints and Sailors"
2003 – "Hands Down"
2003 – "Rapid Hope Loss
 (från soundtracket till Spider-Man 2)
2006 – "Don't Wait"
2006 – "Rooftops and Invitations"
2007 – "Stolen"
2008 – "Thick as Thieves"
2008 – "These Bones"
2009 – "Belle of the Boulevard"
2017 – "We Fight"
2017 – "Belong" (med Cash Cash)
2018 – "Heart Beat Here"
2018 – "KindaYeahSorta"

Livealbum

Samlingsalbum

Externa länkar

Officiell webbplats

Amerikanska musikgrupper
FastTrack

FastTrack är ett fildelningsprotokoll, som används av bland annat Kazaa. FastTrack lanserades år 2001.

Referenser 

Nätverksprotokoll
Ryssa

Ryssa (sollerömål Ryssär) är en småort i Solleröns socken, Mora kommun. Genom Ryssa rinner Ryssån och vid landsvägsbron finns Ryssa kraftverk.

Samhället
Byn är belägen vid vägen mot Gesunda och Sollerön, och har förr haft en diversehandel och en Konsumbutik. I den sistnämndas lokaler finns nu ett rum och frukost.

I Ryssa finns sedan ca år 2014 ett boende för ensamkommande flyktingbarn.

Ryssa kraftverk
Vattenkraftverket startades 1916 för att leverera el till byarna i Solleröns socken. En kanal på 1 280 meter med en fallhöjd av 20 meter anlades. Det drevs av Ryssa Elverks AB, senare Ryssa Nät AB, från 2003 Fortum Distribution Ryssa AB.

Referenser 

Orter i Mora kommun
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Dalarnas län
Dödlig puls

Dödlig puls (engelska: Flatliners) är en thrillerfilm från 1990 i regi av Joel Schumacher. I huvudrollerna ses Kiefer Sutherland, Julia Roberts, William Baldwin, Oliver Platt och Kevin Bacon. Filmen nominerades till en Oscar för sina ljudeffekter.

Handling 
Fem läkarstudenter, Nelson, Rachel, Labraccio, Joe och Steckel har börjat forska på ett tidigare okänt område, döden. De låter hjärtat stanna på varandra för att sedan återuppliva dem några minuter senare. Men efter uppvaknandet börjar de se hemska syner.

Rollista i urval 
Kiefer Sutherland - Nelson
Kevin Bacon - David Labraccio
Julia Roberts - Dr. Rachel Mannus
Oliver Platt - Randy Steckle
William Baldwin - Dr. Joe Hurley
Kimberly Scott - Winnie Hicks
Joshua Rudoy - Billy Mahoney

Externa länkar 
 
 

Filmer 1990
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer om döden
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Columbia Pictures
Psykologiska dramafilmer
Filmer om mobbning