kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fredrik Segerfeldt

Fredrik Segerfeldt, född 10 augusti 1970, är en svensk författare och liberal debattör. Segerfeldt började sin karriär som översättare efter fullgjord fil. kand. i språk Stockholms universitet, fil. kand. i statsvetenskap Växjö universitet samt Master of European Politics vid Lunds universitet. Han har också studerat i Frankrike och USA. Han var tidigare anställd inom ramen för det så kallade trainee-programmet hos Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF). Inom arbetsgivarsfären, det vill säga SAF samt sedermera Svenskt Näringsliv, stannade han i sammanlagt dryga åtta år. 1999–2001 var han utlånad till den europeiska paraplyorganisationen för industri- och arbetsgivarorganisationer, UNICE.

Åren 2006–2007 arbetade Segerfeldt som "idéproducent" på den liberala tankesmedjan Timbro, där han bland annat drev bloggen Enpartistaten.se och ledde ett projekt om bistånd. Segerfeldts bok Vatten till salu har översatts och publicerats i såväl USA som i Latinamerika. 2009 skrev han boken Gör ingen skada: Biståndets hippokratiska ed. 
 
Under 2008 ledde han ett projekt inom den nyliberala tankesmedjan Den Nya Välfärden för sänkta skatter i samhället.

Sedan oktober 2016 leder Segerfeldt tillsammans med Johan Norberg och Mattias Svensson poddradioprogrammet The Usual Suspects.

Han har även skrivit om kolonialismens historia, vilket bland annat ledde till reaktioner bland historiker i tidskriften Ekonomisk Debatt.

Han är rådgivare vid den strategiska kommunikationsbyrån Kreab.

Rapporter för Svenskt Näringsliv
 Företagen är lösningen, inte problemet: näringslivet och fattigdomsbekämpningen (2003)
 12 familjer i Europa: skatter och välfärd i andra länder (2004)

Bibliografi
 Vatten till salu: hur företag och marknad kan lösa världens vattenkris (Timbro, 2003)
 Gör ingen skada: Biståndets hippokratiska ed (Timbro, 2009)
 FN - Spruckna drömmar (Hydra Förlag, 2011)
 Biståndets dilemman: därför bekämpar vår politik inte fattigdomen (Timbro, 2012)
 Migrationens kraft – därför behöver vi öppna gränser (2012) (tillsammans med Johan Norberg)
 Befria kulturen från politiken (Hydra förlag, 2013)
 Sossesverige: en återblick (Hydra förlag, 2014)
 Migration och utveckling : att resa sig ur fattigdom (Hydra förlag, 2014)
Den svarte mannens börda: nya perspektiv på kolonialism, rasism och slaveri (Timbro, 2018)
Frihandel för nybörjare (Timbro, 2019) (tillsammans med Mattias Svensson)

Referenser

Externa länkar
Fredrik Segerfeldts blogg

Födda 1970
Svenskspråkiga författare
Personer verksamma vid Timbro
Män
Svenska bloggare
Levande personer
Portal: Internet i Sverige
Personer inom svensk liberalism
Svenska statsvetare
Personer från Karlskrona
Gamlas

Gamlas (fi. Kannelmäki) är en stadsdel med järnvägsstation i Kårböle distrikt i Helsingfors stad. 

Gamlas ligger vid Vandaforsbanan och man tar sig in till Helsingfors centrum med tåg på 13 minuter. Stadsdelen började byggas på 1950-talet, men byggnadstakten ökade markant när Vandaforsbanan öppnade år 1975. Gatunamnen i Gamlas bygger på teman som musik och Österbottens socknar.

Externa länkar

Statistisk information

Kårböle
Dali

Dali, DALI, Dalí eller Dáli kan syfta på:

 Dali (dialekt) – kinesisk dialekt
 Dali (högtalare) – dansk högtalartillverkare
 Dali (kungarike) – kungarike i nuvarande Yunnan-provinsen, Kina
 Dalimänniskan – ett fynd av en äldre stenålders-människa i Shaanxi-provinsen i Kina
 DALI – teknisk standard för nätverks-baserade system som styr belysning i byggnader, se Digital Addressable Lighting Interface
 2919 Dali – asteroid i huvudbältet

Personer
 Gala Dalí (1894–1982), ryskfödd hustru till Salvador Dalí
Salvador Dalí (1904–1989), katalansk (spansk) surrealistisk konstnär

Geografi

Armenien 

 Gegharot, vattendrag,

Cypern 

 Dáli (kommun), Eparchía Lefkosías,  
 Dáli (ort), Eparchía Lefkosías,

Hongkong 

 Tai Lei, ö,

Iran 

 Dalī, ort, Västazarbaijan,

Kina 

 Dali, Weinan, härad, Shaanxi, 
 Dali (stad), stad på häradsnivå, Yunnan, 
 Dali, Yunnan, autonom prefektur, Yunnan, 
 Dali (köping i Kina, Fujian), 
 Dali (köping i Kina, Guangxi, lat 22,73, long 110,16), 
 Dali (socken i Kina, Guangxi, lat 23,55, long 108,90), 

Robotskapade Armenienförgreningar
Robotskapade Cypernförgreningar
Robotskapade Hongkongförgreningar
Robotskapade Iranförgreningar
Robotskapade Kinaförgreningar
Margaret Wertheim

Margaret Wertheim, född 1958 i Brisbane, är en australiensisk författare och vetenskapsjournalist, verksam i USA, som skriver böcker, artiklar i tidningar och tidskrifter, samt gör program i radio och tv. Wertheim har universitetsexamina i fysik och matematik.

Hon berättar om hur hennes fascination för matematik och naturvetenskap började i tioårsåldern då hon fick insikten att varenda cirkel innehåller det magiska talet  pi.

Vänner som läst Stephen Hawkings succebok A Brief History of Time (på svenska Kosmos - en kort historik ), men inte kom längre än till första kapitlet, uppmanade Margaret att skriva en bok om vår fysiska värld som "vanligt folk" kunde begripa.

Hon började samla fakta för den önskade boken, den skulle berätta om hur fysiken och matematiken kommit att beskriva och förklara vår värld. När hon samlade historiska perspektiv blev hon varse bristen på kvinnor i fysikhistorien. Redan Pythagoras för 2500 år sedan hade ett hemligt sällskap, där kvinnor inte fick tillträde, som utforskade talens egenskaper och deras möjliga samband med gudomliga makter.

Det fick henne att starta på nytt och disponera om boken för att få med rikligt med beskrivningar om hur kvinnor inte fått fullt tillträde till matematiken och fysiken. Där finns ett informellt "prästerskap" (liknande det som förekommer i religiösa organisationer), som ser till att kvinnor inte släpps fram. Och hon inleder förstaupplagans förord med deklarationen: "This is not the book I originally intended to write".

Boken kom ut 1995 och heter  Pythagoras' Trousers: God, Physics, and the Gender Wars. Den följdes av en paperback-upplaga 1997, med ett förord som bland annat beskriver förstaupplagans mottagande. 

En andra bok 1999 berättar om människans uppfattning om rymden och rummet The Pearly Gates of Cyberspace: A History of Space from Dante to the Internet.

6 artiklar om/av Margaret Wertheim
Om Pythagoras-boken
Artikel om kvinnor och vetenskaplig matematik ur The New York Times
Quantum Mysticism - The fuzzy embrace of science and religion 
Space, spirit and self  tankar om rymden och människan
En recension av Pythagoras-boken av Tracy Rysavy, associate editor hos tidskriften  :en:YES!_Magazine
Listen to a TED presentation by Margaret Wertheim on the Beautiful Math of Coral.

Engelskspråkiga författare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Australiska feminister
Födda 1958
Kvinnor
Levande personer
Personer från Brisbane
Vetenskapsjournalister
Stenhagen, Helsingfors

Stenhagen () är en del av Haga distrikt i Helsingfors stad. 

Stenhagen är en liten stadsdel byggd på 1960- och 1970-talet. Förutom höghusen och några affärsfastigheter finns det inte mycket annat i stadsdelen än Finlands Röda Kors blodcentral. De enda vägarna i Stenhagen är Stenhagsvägen, Stenhagsgränden och Stenhagsstigen.  Tavastehusleden skiljer Stenhagen från Södra Haga.

Historia

För områdets historia före 1946, se historieavsnittet i artikeln om Haga.

Se även

Stenhagen

Haga, Helsingfors
Kivihaka

Kivihaka kan syfta på:

Kivihaka – en del av Haga distrikt i Helsingfors stad, se Stenhagen, Helsingfors
Kivihaka – ett affärsområde  i Vasa, Finland, se Stenhaga
Majstad

Majstad (finska: Toukola) är en stadsdel i Helsingfors och en del av Gammelstadens distrikt. 

Stadsplaneringsnämnden beslöt i mars 2006 att dela upp i stadsdelen Majstad i två delar: Majstad och Arabiastranden. Gamla Majstad ligger mellan Gustav Vasas väg och Tavastvägen, medan Arabiastranden – ett nytt bostadsområde – ligger mellan Tavastvägen och Gammelstadsfjärden. 

Gamla Majstad består av egnahemshus och småhus byggda samtidigt som grannstadsdelen Gumtäkt.

Externa länkar
 
Statistisk information
Håkansåker

Håkansåker (fi. Hakuninmaa) är en stadsdel i Kårböle distrikt i Helsingfors stad.

Man kan dela in Håkansåker i tre områden: ett område med frontmannahus från 1950-talet, ett område med par- och radhus av trä byggda på 1980-talet, samt ett område med företag nära gränsen till Vanda. I det sistnämnda området byggs en ny stadsdel för småhus, kallat Kungseken. Området är år 2020 delvis klart. År 2025 kommer det att bo över 5000 personer i Kungseken .    

Vanda å bildar den norra gränsen mellan Håkansåker och Vanda och kring ån finns den stora Helsingfors centralpark. 

Man ska inte förväxla Hakånsåker med Håkansböle, som ligger lite mera mot nordost i Vanda.

Referenser 

Kårböle
Ring Northside 777

Ring Northside 777 (originaltitel: Call Northside 777) är en amerikansk film noir från 1948 i regi av Henry Hathaway. Huvudrollerna spelas av James Stewart, Richard Conte och Lee J. Cobb.

Handling
Frank Wiecek (Richard Conte) döms 1932 för mord på en polisman. 11 år senare, sätter hans mor in en annons i tidningen och utlovar en stor belöning för information om den riktiga mördaren, vilket intresserar reportern P.J. McNeal (James Stewart). Allt eftersom P.J blir övertygad om att Wiecek är oskyldig så blir han mer och mer motarbetad av polisen.

Om filmen
Filmen bygger på Joseph Majczeks liv, han blev felaktigt dömd för mordet på en polisman i Chicago 1933.

Rollista (i urval)
 James Stewart - P.J. McNeal (baserad på reportern James McGuire)
 Richard Conte - Frank Wiecek (baserad på Joseph Majczek)
 Lee J. Cobb - Brian Kelly (baserad på redaktören Karin Walsh)
 Helen Walker - Laura McNeal
 Betty Garde - Wanda Skutnik (baserad på vittnet Vera Walush)
 Kasia Orzazewski - Tillie Wiecek (baserad på Tillie Majczek)
 Joanne De Bergh - Helen Wiecek
 Howard Smith - K.L. Palmer
 Moroni Olsen - Styrelseordförande i frigivningsnämnden
 J.M. Kerrigan - Sullivan
 John McIntire - Sam Faxon
 Paul Harvey - Martin J. Burns
 George Tyne - Tomek Zaleska (baserad på Theodore Marcinkiewicz)
 Michael Chapin - Frank Wiecek Jr.
 Leonarde Keeler - Sig själv - uppfinnaren av Lögndetektorn
 E. G. Marshall - Rayska
 Thelma Ritter - Receptionisten
 Lionel Stander - Corrigan – Wieceks cellgranne
 Truman Bradley - Berättaren

Externa länkar

Filmer 1948
Amerikanska dramafilmer
Chicago på film
Filmer i regi av Henry Hathaway
Engelskspråkiga filmer
Känsel

Känsel eller det somatosensoriska systemet är ett sensoriskt system som detekterar impulser som brukar benämnas känsel eller tryck, temperatur (varmt eller kallt), smärta (inklusive kliande och kittlande känslor) liksom proprioception vilket är musklernas läge vilket hjälper till att bedöma rumsuppfattningen.

Känsel räknas som ett av de klassiska fem sinnena men är inte ett entydigt begrepp. När man talar om känsel så innefattar det både beröring, tryck och temperatur samt smärta vilket innebär att känsel är ett samlingsuttryck för många sinnen. I dagligt tal menar man hudsinnet.

Känselintrycken registreras av känselkroppar i huden, musklerna, lederna, senorna samt i de inre organen och förs vidare till hjärnan genom nervsystemet. Smärta registreras av så kallade fria nervändar (vilket sedan 2019 inte stämmer riktigt, se nedan). Känselkropparnas antal och därmed känsligheten varierar mycket över kroppen. Fingertopparna är exempel på känsliga områden medan ryggen har relativt glest mellan känselkropparna. Varje känselkropp registrerar endast ett slags känselintryck men hjärnan tar emot impulserna genom samma nervbana.

Känselintrycken brukar delas in i fyra undergrupper som exciterar olika typer av receptorer
Taktil känsel (känner vibrationer, texturer, tryck etc)
smärta
kyla 
värme

Fria nervändar 
Fria nervändar - Temperatur, Smärta

Känselkroppar (inkapslade nervändar) 
Hårsäckar - lätt beröring av hårstrån
Pacinikropp - tryckförändring
Meissnerkropp - tryckförändring
Merkelcell - ihållande tryck
Ruffinikropp - ihållande tryck

Sensoriskt organ 
 Sensoriskt vävliknande organ av Schwannceller i huden (mellan epidermis och dermis) - Termal (temperatur) och mekanisk smärta (till exempel stick och slag)

Referenser
Karl Johans gate

Karl Johans gate (informellt även Karl Johan) är huvudgatan i Oslo i Norge.

Historik 
Historiskt fanns det två gator som knöts samman omkring 1860. Detta var i samband med anläggandet av Stortinget. Gatans fick sitt officiella namn Slotsvejen 1840. Efter att unionskungen Karl XIV Johan (i Norge kallad Karl III Johan) dött 1844, ändrades namnet till Karl Johans gate år 1852. Gatan når sin högsta punkt på Egertorget, mitt mellan Oslo Sentralstasjon och slottet.

Karl Johans gate idag 
Gatan löper genom centrala Oslo, från centralstationen i sydöst till slottet i nordväst. Längs Karl Johans gate ligger Oslo domkyrka, Stortinget, Nationaltheatret och de ursprungliga byggnaderna för Oslo universitet, bland annat universitetets aula med målerier av Edvard Munch. Genom trafikomläggning har biltrafiken letts bort från paradgatan. År 2005, i samband med firandet av hundraårsminnet av Norges självständighet, togs asfalten upp och ersattes med gatsten. 

Idag erbjuder butikerna på Karl Johans gate shopping i alla prisklasser och ett rikt utbud av restauranger. På klassiska Grand Café i anrika Grand Hôtel hade diktaren Henrik Ibsen stambord sedan han 1891 flyttat tillbaka till den norska huvudstaden. 

Parallellt med Karl Johans gate, från "Løvebakken" vid Stortinget till slottet, löper Stortingsgata. Området mellan gatorna med fontäner och rekreationsytor, Eidsvolls plass,  kallas populärt "Spikersuppa" efter en fontän donerad av Christiania spigerverk. Den används som skridskobana på vintern.

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar 

Gator i Oslo
Gågator
Karl XIV Johan
Vallgård

Vallgård (finska:Vallila) är en stadsdel i Vallgårds distrikt i Helsingfors. 

Vallgård är en tidigare arbetarstadsdel, som i huvudsak uppfördes från 1920-talet framåt. En kuriositet i Vallgård är de kvarter som består av trähus, kända som Trä-Vallgård (finska: Puu-Vallila) byggda 1910–1927. Trähusen har renoverats på 1980-talet. VR:s före detta järnvägsverkstadsområde, som ligger i södra Vallgård, kommer att byggas om med nya bostäder. De historiskt viktiga järnvägsbyggnaderna kommer att sparas på området som har varit i järnvägarnas användning sedan slutet av 1800-talet. Flera företag har sina kontor i Vallgård, speciellt i den västra delen som gränsar till Böle.
Den finska metalgruppen HIMs sångare Ville Valo kommer härifrån.

Bildgalleri

Externa länkar
Lassas

Lassas (fi. Lassila) är en stadsdel och en del av Haga distrikt i Helsingfors stad. 

Största delen av Lassas består av småhusbebyggelse, medan man kring järnvägsstationen Norra Haga på Mårtensdalsbanan byggt höghus med affärer, service och kontor. I stadsdelen finns Lassas idrottspark.

Historia

För områdets historia före 1946, se historieavsnittet i artikeln om Haga. 

Haga, Helsingfors
Lassila

Lassila kan avse:
 Lassila – finska namnet på en stadsdel i Haga i Helsingfors, se Lassas
 Lassila – finskt namnet på en by i Norrmark i Satakunta, se Klåsmark
 Lassila, Kristinestad – en ö i Österbotten
Liberaldemokratiska partiet (Kuba)

Liberaldemokratiska partiet är ett politiskt parti på Kuba. Partiet är förbjudet av Castroregimen och är observerande medlem av Liberala internationalen.

Liberala partier på Kuba
Rödberget

Rödberget är ett naturreservat i Åsele kommun i Västerbottens län.

Området är naturskyddat sedan 1997 och är 38 hektar stort. Reservatet omfattar sydbranten av Rödberget och våtmarker i sydost. Reservatet består av en blandskog av gran och tall.

Referenser
Rödberget Länsstyrelsen i Västerbottens län

Noter

Naturreservat i Åsele kommun
Naturskyddsområden bildade 1997
Natura 2000-områden i Västerbottens län
Ulrikasborg

Ulrikasborg (finska: Ullanlinna) är en stadsdel i Ulrikasborgs distrikt i Helsingfors södra stadskärna. Ulrikasborg har fått sitt namn efter ett av drottning Ulrika Eleonora uppkallat  befästningsverk som 1748 påbörjades, men aldrig färdigställdes, på det som idag är Observatorieberget.

Ulrikasborg är känt för sina byggnader, huvudsakligen byggda på 1900–1930-talet i jugend- och funkisstil. Här finns shopping- och cafégatan Högbergsgatan.

Ulrikasborg största park är Observatoriebacken där det finns ett observatorium, som ritats av Carl Ludvig Engel.

I Ulrikasborg ligger Johanneskyrkan, Sankt Henriks katedral, Kirurgiska sjukhuset, Villa Johanna och Olympiaterminalen.

Ulrikasborg är den stadsdel i Helsingfors som har högst antal svensktalande invånare, 2098 stycken (2018), dock utgör de en mindre andel av befolkningen (endast 19,6 %) än i t.ex. Brunnsparken (med 35 % svensktalande) eller Byholmen, där över 80 % är svensktalande..

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar
Havshagen

Havshagen (finska: Merihaka), också kallad Havshagnäs, är en del av stadsdelen Sörnäs i Berghälls distrikt i Helsingfors. 

Havshagen byggdes åren 1973–1985 på ett rivet industriområde efter Maskin- och Brobyggnads ab. Enligt vissa källor har området fått sitt namn av Hagnäs, andra källor nämner byggbolaget Haka, som byggde området. Det bor cirka 2 300 människor i Havshagen.

Havshagen domineras av stadsplaneringsideal från 1960- och 1970-talen då man ansåg att fotgängarstråk och barnens lekplatser skulle separeras till ett plan ovanför biltrafiken och avskiljt från gatunätet. Därför byggdes ett betonglock mellan byggnaderna, liksom i Östra Böle, och tusen parkeringsplatser placerades under locket tillsammans med genomfartsgatan. Också i övrigt påminner den gråa betongarkitekturen mycket om Östra Böle. I dagens läge anses de separerade trafikarrangemangen vara komplicerade och opraktiska.

Trots att Havshagen allmänt betraktas som ful och oattraktiv, är bostadspriserna inte alltför låga i området. Detta beror på det centrala läget cirka en kilometer från Helsingfors centrum och på att många bostäder har en förträfflig havsutsikt.

Havshagens mest kända invånare var Kalevi Sorsa, Finlands statsminister 1972–1987 . Helsingfors skatteverk flyttade till Havshagen år 1974 och gångbron som går över Sörnäs strandväg började kallas för Suckarnas bro efter bron i Venedig. På 1980-talet exploderade en bomb utanför skatteverket, men ingen skadades. Numera har skatteverket flyttat till Myrbacka i Vanda stad. Tidningen City-lehti valde 2006 Havshagen till Helsingfors bästa område för parkour.

Bildgalleri

Källor

Noter

Sörnäs
Funktionalistisk arkitektur
Mejlans

Mejlans (finska: Meilahti) är en stadsdel i Helsingfors stad och en del av Grejus distrikt. 

I Mejlans uppstod det villabebyggelse under 1880-talet, där helsingforsbor kunde fira sin sommar utanför innerstaden. En del av dessa villor finns fortfarande kvar i den västliga delen av Mejlans, som består av skogs- och parkområden nära havet med dessa villor. Omedelbart efter andra världskriget byggdes höghus i Mejlans för att dämpa bostadsbristen. En stor del av byggnaderna i bostadsområdet i Mejlans byggdes under denna period från 1945 till 1950-talet. 

Ett viktigt område i stadsdelen är Mejlans kliniker och Helsingfors universitetscentralsjukhus (HUCS) som täcker flera kvarter. Också medicinska fakulteten har forskningsutrymmen på sjukhusområdet, samt bostäder för anställda och studerande. Den mest karakteristiska byggnaden är det 15 våningar höga Patienttornet från 1960-talet. Det nyaste sjukhuset i området, Nya barnsjukhuset, öppnade i september 2018. Nya barnsjukhuset vann Arkitekturens Finlandiapris 2018.

I Mejlans finns flera museer och andra betydelsefulla byggnader. Dessa finns främst i villaområdet i den västra delen. Fölisöns friluftsmuseum ligger på en ö med broförbindelse till Mejlans och har byggts med Skansen som förebild. Nära Fölisön finns Helsingfors konstmuseum. Det finns också flera viktiga representationsvillor i Mejlans; före detta presidenten Urho Kekkonens villa på Ekudden som är museum idag, tjänstebostaden för republikens president på Talludden och statsministerns representationsbostad Villa Bjälbo.

Hummelviken (finska: Humallahti) är en vik i Mejlans.

Bildgalleri
Kottby

Kottby (finska: Käpylä) är en stadsdel i Gammelstadens distrikt i Helsingfors stad. 

Kottby är mest känd för det stora området med trähus öster om Backasgatan, kallat för Trä-Kottby (finska: Puu-Käpylä). Denna del av Kottby byggdes som en "villastad för arbetare" och området, som bebyggdes på 1920-talet, anses vara Helsingfors arkitektoniskt bäst planerade trähusområde. 

Inför de olympiska spelen byggdes Olympiabyn söder om Trä-Kottby. Den byggdes ursprungligen för sommarspelen 1940, som inställdes på grund av andra världskriget, och utvidgades inför de olympiska sommarspelen 1952. Småhusen är ritade av Martti Välikangas. Arkitekten Akseli Toivonen utvecklade ett elementsystem för att möjliggöra att bygga billiga hus på kort tid.

Kottby järnvägsstation är en pendelstågsstation vid Stambanan.

Se även
Västra Kottby

Bilder

Källor
Kottby trähusområden och Ormhuset på Museiverkets webbplats den 22 december 2009

Vidare läsning

Externa länkar
Statistisk information

Trädgårdsstäder
Röda dagen

Röda dagen är en svensk dramafilm från 1931 i regi av Gustaf Edgren.

Om filmen
Filmen spelades in i Filmstaden Råsunda med exteriörer från Stockholm av Åke Dahlqvist. Som förlaga har man Erik Lindorms pjäs Röda dagen som uruppfördes på Folkteatern i Stockholm 1929. Den hade premiär den 13 april 1931.

Roller i urval 
Sigurd Wallén - Gustaf Anderson, snickarmästare och socialdemokrat 
Dagmar Ebbesen - Augusta Anderson, hans fru 
Sture Lagerwall - Jideon Andesson, deras son, bolsjevik 
Lill-Tollie Zellman - Agnes Andesson, deras dotter 
John W. Brunius - direktör Wibäck 
Nils Jacobsson - jur. kand. Stig (Arvid) Wibäck, hans son, fascist 
Richard Lindström - Atterdag Hellberg 
Signe Deurell - Hulda Hellberg, hans fru 
Eric Abrahamsson - direktör Wibäcks kamrer 
Håkan Westergren - Georg Holmbärj, bolsjeviktalare 
Erik "Bullen" Berglund - polisintendenten 
Charlie Almlöf - Vinge, bolsjevik 
Maja Jerlström - Wibäcks hembiträde 
Paul Hagman - talaren på fascistmötet 
Ernst Brunman - överkonstapel Lundahl

Musik i filmen 
L'+ Internationale (Internationalen), kompositör 1887 Pierre Degeyter, fransk text 1871 Eugène Pottier svensk text 1902 Henrik Menander 
Liv och blod för Sveriges ära (Dåne liksom åskan, bröder), kompositör Joseph Hartmann Stuntz,  svensk text Dåne liksom Johan Jolin 
Helan går, sång Sigurd Wallén, Signe Deurell, Richard Lindström och Dagmar Ebbesen 
Hej, tomtegubbar, framförs med texten Min lilla lön den räcker inte av Sigurd Wallén 
Belle nuit d'amour (Stilla natt, o kärleksnatt/Stilla natt, o ljuva natt), kompositör Jacques Offenbach, fransk text 1881 Jules Barbier och Michel Carré svensk text 1881 Ernst Wallmark svensk text 1912 Emil Grandinson, instrumental 
Kungssången (Ur svenska hjärtans djup), kompositör Otto Lindblad, text Talis Qualis, instrumental 
Intermezzo, a-moll, kompositör Felix Mendelssohn-Bartholdy, instrumental
Armé- och marinmarsch, kompositör Per Berg, instrumental
Wilde Jagd, kompositör Giuseppe Becce, instrumental
Ja, må han leva!

Externa länkar 

Filmer 1931
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gustaf Edgren
Svenska filmer baserade på pjäser
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1930-talsfilmer