kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Klenshyttan

Klenshyttan är en småort och bergsmansby i Ludvika socken i Ludvika kommun, belägen 11 km sydväst om Ludvika, vid riksväg 50 mellan Grängesberg och Ludvika. I Klenshyttan framställdes tackjärn under 315 år av oavbruten drift, från 1605 till 1920. Anläggningen ägs idag av Ludvika kommun. Hyttan ingår i Ekomuseum Bergslagen.

Historia

Den första hyttan anlades troligen 1605 av bergsmännen Jan Olson Klack och Olof Olson Klack. I den äldsta skriftliga handlingen som härrör från 1620 kallas platsen för ”Klämshyttan”.  Då byggdes en stångjärnshammare som dock nerlades redan 1650. Hyttan var delad i 24 andelar fördelade mellan bergsmännen och var bergsmansägd fram till nedblåsningen 1920. Klenshyttan lades ned på grund av en olycka 1920. Det var totalt 6 män som dog i olyckan.

År 1842 förvärvade Hagge bruk andelar i hyttan och var från 1863 majoritetsägare. I köpet ingick även gruvor och skog. De nya ägarna gjorde stora investeringar och flera moderniseringar genomfördes under 1800-talets andra hälft. 

År 1882 byggdes en ny masugn, det är den som fortfarande finns kvar. Den fick en fristående ugnspipa som var uppställd på järnbockar i stället för på murar. Anläggningen konstruerades av ingenjörsfirman Qvist & Gjers i Arboga. Man investerade även i bland annat ny vattenturbin, ångpanna med ångmaskin och en cylinderblåsmaskin.

Järnvägen
Ombyggnaden möjliggjordes genom att Bergslagernas Järnvägar (BJ) år 1877 öppnade järnvägssträckan förbi Klenshyttan, som även fick en egen station. Från järnvägen gick ett stickspår rakt genom kolhuset. Därigenom förbättrades transporterna av råvarorna (malm och träkol) till hyttan och de färdiga produkterna (huvudsakligen tackjärn) från hyttan.

Samhället
Kvar finns idag den väl bevarade masugnsbyggnaden och rostugnen samt herrgården. Av rådstugan återstår bara ytterväggarna i slaggsten. På området står även en liten kalkugn som uppfördes av slagg, gråsten och tegel. För övrigt finns kolhusruin, dammvall, malmtorg, slaggvarpar och fyra malmbås samt en smideshärd.

Bilder, exteriör

Bilder, interiör

Källor
 Ekomuseum Bergslagen: Klenshyttan.
 , s. 62-63

Noter

Externa länkar 

Ekomuseum Bergslagen
Orter i Ludvika kommun
Riksintressen för kulturmiljövården i Dalarnas län
Småorter i Sverige
Svenska järnbruk
Järnsta

Järnsta är en ort i Grangärde socken i Ludvika kommun, belägen väster om Bysjön, 25 km nordväst om Ludvika och inom den utdragna byn Västansjö. Fram till 2015 utgjorde området en separat småort för att sedan 2015 ingå i tätorten Norrbo och Västansjö.

Namnet kommer av att här funnits en utskeppningshamn för järn från Västansjö hytta.

Se även
Norrbo och Västansjö

Noter

Orter i Ludvika kommun
Tidigare småorter i Sverige
Ickorrbotten

Ickorrbotten är en tidigare gruvby i Ludvika socken i Ludvika kommun i Dalarnas län, belägen tre kilometer norr om Ludvika. Brytningen i Ickorrbotten har gamla anor. Under andra världskriget var gruvan i tysk ägo och en av Sveriges tyskgruvor. Driften lades ned i december 1979 av den sista ägaren SSAB. 

Ickorrbotten klassades av Statistiska centralbyrån fram till och med 2005 som småort, men miste den statusen 2010 när folkmängden hade sjunkit under 50 personer.

Ickorrbottens gruvor
Malmfyndigheten vid Ickorrbotten ingår i det långsträckta Håksbergsfältet med bland annat Källbottens och Ivikens gruva. På 1550-talet anlades kronobruket Ludvika bruk, som fick malm från Ideviksgruvorna. 

Ursprungligen var gruvbrutningen i Ickorrbotten fristående, men under 1900-talet inordnas driften under Håksbergsgruvan, därför hänger Ickorrbottens gruvas historia intimt ihop med Håksbergsgruvans. År 1906 köpte Ickorrbottens Gruv AB utmålen omkring Ickorrbotten. 1913 förvärvade Österreiche Berg- und Hüttenwerke Gesellschaft aktierna i Ickorrbottens Gruv AB. Vid årsskiftet 1917-1918 övertogs hela aktiestocken i Håksbergs Nya Gruv AB av AB Mellansvenska Malmfälten. Även Ickorrbottens Gruv AB överläts till detta bolag. Efter första världskriget blev det svårt att sälja malm. På 1920-talet avvecklades malmbrytningen och gruvan vattenfylldes. 

År 1937 köpte ett tyskt konsortium av järnverk bestående av Hoesch AG, Friedrich Krupp AG och Gutehoffnungshütte Gruv AB Stark, Ickorrbottens Gruv AB och Håksbergs Nya Gruv AB. Gruvan länspumpades och driften återupptogs. Nu kunde Håksbergsområdets malmer brytas och bearbetas på ett rationellt sätt. Under andra världskriget var gruvan i tysk ägo och en av Sveriges Tyskgruvor. Malmen gick till Tysklands krigsindustri. De tyska köparna var främst Hoesch, Gutehoffnungshütte, Krupp, Vestag och Klöckner. Efter kriget kom Ickorrbotten under administration av Flyktkapitalbyrån, vilket sedermera innebar förvaltning under AB Statsgruvor från 1950. 

Från och med början av 1950-talet påbörjades arbeten med att förbinda gruvan med de nordliga delarna av Håksbergfältet under jord. År 1959 uppfördes en ny lave i betong, som fortfarande finns kvar. Det nya schaktet i Ickorrbotten var sänkt till 300 meters djup och ersatte det gamla schaktet som gick till 105 meter. 1978 övergick Håksbergsgruvorna inklusive Ickorrbotten till SSAB. Brytningen i Ickorrbotten lades ned i december 1979 samtidigt med Håksberg. Gruvområdet utgör idag ett fornminne med RAÄ-nummer Ludvika 135:1. 

Mellan Ickorrbotten och järnvägsspåret vid sjön Gårlången finns rester av en cirka 1,2 kilometer lång stånggång. Lämningen är en äldre uppfordringsanläggning för bortforsling av malm. Även den är ett fornminne och har RAÄ-nummer Ludvika 136:1.

Galleri

Källor 
 Håksbergsfältet - historik.
 Ickorrbotten – historik.

Noter

Externa länkar

Orter i Ludvika kommun
Gruvor i Ludvika kommun
Gruvor i Dalarna
Tidigare småorter i Sverige
Järnmalmsgruvor
Nedlagda gruvor i Sverige
Sveriges landslag i innebandy

Sveriges landslag i innebandy kan betyda:

Sveriges herrlandslag i innebandy
Sveriges damlandslag i innebandy
Sveriges U19-herrlandslag i innebandy
Sveriges U19-damlandslag i innebandy
Sveriges damlandslag i innebandy

Sveriges damlandslag i innebandy representerar Sverige i innebandy på damsidan. Sverige medverkade i världens första officiella damlandskamp i innebandy, som spelades den 8 maj 1993, där Norge förlorade med 6-0 i Örebro. Sveriges innebandydamer blev världsmästare 1997, 2003, 2007, 2009, 2011, 2013,  2015, 2017, 2019 och 2021.

Referenser

Se även
Lista över Sveriges damlandskamper i innebandy

Externa länkar
 Officiell webbplats hos Svenska Innebandyförbundet

Damlandslaget
Innebandylandslag 
Landslag startade 1993
Innebandydamerna
Finlands herrlandslag i innebandy

Finlands herrlandslag i innebandy representerar Finland i innebandy på herrsidan, och medverkade i världens första officiella herrlandskamp i innebandy, som spelades den 28 september 1985 i Sollentuna, där Finland förlorade stort med 1–13 mot nordiska rivalerna Sverige.

Finland vann sin första VM-titel (och den tredje finska VM-titeln efter finska damlandslagets VM-titlar 1999 och 2001) 2008 då de slog de nordiska rivalerna Sverige, som dittills vunnit samtliga världsmästerskap, med 7–6 (sudden death), och försvarade sin VM-titel i följande VM 2010 då Sverige slogs med 6–2, och har därutöver vunnit ytterligare två VM-titlar i rad efter finalseger mot Sverige 2016 och 2018. Finland har, jämfört med Sverige som hittills inte missat någon VM-final, missat hittills endast tre VM-finaler (men vunnit samtliga tre bronsmatcher), 1998 då Schweiz vann mot Finland i semifinal (efter straffslag) och 2004 och 2022 som är hittills enda två gångerna Finland mött Sverige i semifinal.

Stjärnor 
 Mika Kohonen
 Rickie Hyvärinen
 Janne Tähkä

Källor

Innebandyherrarna
Herrlandslaget
Innebandylandslag
Landslag startade 1985
Finlands damlandslag i innebandy

Finlands damlandslag i innebandy representerar Finland i innebandy på damsidan, och är det näst framgångsrikaste damlandslaget, efter nordiska rivalerna Sverige. Finland spelade sin första landskamp den 5 mars 1994 i Örnsköldsvik, där de förlorade med 2–4 mot hemmalaget Sverige.

Finland har hittills blivit världsmästarinnor blott två gånger, 1999 och 2001, och endast missat tre VM-finaler men vunnit VM-brons, 2003 efter vinst mot Norge i bronsmatchen och mot Tjeckien 2009 och 2019, då Finland mötte och förlorade mot Sverige i semifinal.

Källor

Fotnoter

Innebandydamerna
Innebandylandslag
Damlandslaget
Landslag startade 1994
Finlands landslag i innebandy

Finlands landslag i innebandy kan betyda:

Finlands damlandslag i innebandy
Finlands herrlandslag i innebandy
Schweiz damlandslag i innebandy

Schweiz damlandslag i innebandy representerar Schweiz i innebandy på damsidan, och spelade sin första landskamp den 12 november 1994 i Bern, som resulterade i förlust med 1–3 mot Finland.

Schweiz blev världsmästarinnor för hittills enda gången av fem möjliga i Singapore 2005, och därigenom även det hittills enda landslaget utom Sverige som vunnit en VM-final mot Finland, som hittills endast vunnit VM 1999 och 2001, i det förstnämnda efter finalseger mot Schweiz, men därutöver har samtliga VM vunnits av Sverige. Schweiz har hittills endast missat VM-medalj 1997 och 2001, efter förlust mot Norge, och 2011 efter förlust mot Tjeckien, i bronsmatchen.

Källor

Fotnoter

Innebandy i Schweiz
Innebandylandslag
Innebandy
Landslag startade 1994
Original Equipment Manufacturer

OEM är en akronym för Original Equipment Manufacturer, det vill säga termen för ett företag som tillverkar komponenter, men inte den slutliga produkten som kan säljas på den öppna marknaden. I normala fall säljs produkten inte direkt av OEM-företaget utan via en officiell tillverkare som placerar produkten på marknaden. De flesta OEM-företag har avtal som förhindrar dem att sälja direkt till tillverkarens återförsäljare eller på den öppna marknaden. Alla komponenttillverkare av kompletta maskiner, som produceras till en färdig produkt för en slutanvändare, benämns OEM.

Företagstyper
Schweiz herrlandslag i innebandy

Schweiz herrlandslag i innebandy representerar Schweiz i innebandy på herrsidan. Schweiz var en av de första utomnordiska nationerna som spelade innebandy på organiserad nivå och var tillsammans med Finland och Sverige grundarnation av International Floorball Federation. Schweiz spelade sin första landskamp mot Sverige den 14 februari 1987 i Zürich, och förlorade med 4–8. Schweiz har hittills som bäst nått final i världsmästerskap, i det andra världsmästerskapet 1998 i Tjeckien då Schweiz vann mot Finland efter straffslag i semifinalen (men förlorade stort mot blivande världsmästarna Sverige i finalen), och har därefter nått semifinal i samtliga världsmästerskap.

Referenser 

Herrlandslaget
Innebandylandslag
Landslag startade 1987
Innebandyherrarna
Schweiz landslag i innebandy

Schweiz landslag i innebandy kan syfta på:

Schweiz damlandslag i innebandy
Schweiz herrlandslag i innebandy
Norges herrlandslag i innebandy

Norges herrlandslag i innebandy representerar Norge i innebandy på herrsidan. Laget spelade sin första landskamp den 21 februari 1992 i Godby, och åkte på stryk mot Finland med 2-12. Norge blev då Jordens fjärde stat att ha ett innebandylandslag, bara Sverige, Finland och Schweiz var före. Norges herrar har som bäst blivit trea vid herrarnas världsmästerskap, vilket skedde 1996 i Sverige.

Referenser 
 Norges Bandyforbund - Norges herrlandskamper i innebandy

Innebandylandslag
Landslag startade 1992
Innebandy
Norges damlandslag i innebandy

Norges damlandslag i innebandy representerar Norge i innebandy på damsidan. Norges innebandydamer har som bäst vid damernas VM i innebandy tagit brons, vilket skedde 1997 på den till Finland hörande ön Åland i Östersjön och 2001  i Lettland.

Laget spelade sin första landskamp den 21 november 1992 i Asker, och slog då ett åländskt lag med 3-2.

Norge medverkade i världens första officiella damlandskamp i innebandy, som spelades den 8 maj 1993, där man förlorade med 0-6 mot Sverige i Örebro .

Referenser

Externa länkar 
 Norges Bandyforbund - Norges damlandskamper i innebandy

Innebandylandslag
Landslag startade 1992
Innebandy
Norges landslag i innebandy

Norges landslag i innebandy kan betyda:

Norges damlandslag i innebandy
Norges herrlandslag i innebandy
Cool Hand Luke (musikgrupp)

Cool Hand Luke var ett kristet rockband från USA, signerade på Floodgates Records. De har släppt fyra skivor, So Far..., I Fought Against Myself, Wake Up O Sleeper och senaste släppta albumet The Fires of Life.
Bandet började sin karriär som ett emoband, men har sedan utvecklats till mer pop och till sist indierock.

Alla Cool Hand Lukes texter grundar sig på vad Bibeln säger, vissa låtar är även s.k. lovsång, som bryter den tidigare synen på genren då denna oftast ses som psalmsång eller stora körer. Detta har Cool Hand Luke brutit tack vare den kristna musikgenren CCM, Christian Contemporary Music, som helt enkelt är en musikgenre där rock blir lovsång.

Bandmedlemmar
Mark Nicks – sång, trummor, slagverk, piano (1998–2011)
Chris Susi – gitarr (2004)
Brandon Morgan – basgitarr (1998–2004)
Jason Hammil – gitarr (1998–2003)
Nathan Lee – trummor (2006)
Philip Smith – trummor (live) (2006–2008)
Joey Holman – gitarr (2006–2009)

Diskografi
Studioalbum
Demo Schmemo (1998)
I Fought Against Myself (2001)
Wake Up, O Sleeper (2003)
The Fires of Life (2004)
The Sleeping House (2008)

Singlar/EP
...So Far (EP) (1999)
"A Thank You" / "Rest For The Weary" (2002)	

Samlingsalbum
The Balancing Act (2007)

Mark Nicks soloalbum
Live at The Brown Owl (2010)
''Of Man (2011)

Externa länkar
Cool Hand Luke på allmusic.com

Amerikanska indierockgrupper
Amerikanska popgrupper
Amerikanska rockgrupper
Amerikanska kristna musikgrupper
Ja Rule

Ja Rule, artistnamn för Jeffrey Atkins, född 29 februari 1976 i Queens i New York, är en amerikansk rappare och skådespelare. Ja Rule släpper skivor på The Inc. Records, som tidigare hette Murder Inc. Records. Skivbolaget ägs av Ja Rule tillsammans med producenten Irv Gotti. 
Ja Rule var med i gruppen Cash Money Click innan han 1999 släppte sitt första soloalbum, Venni Vetti Vecci, som bland annat innehöll hans första stora hit, Holla Holla. The Mirror som skulle bli Ja Rules sjunde soloalbum släpptes inte på grund av att för många låtar hade läckt ut på nätet.

Diskografi (album) 

 Venni Vetti Vecci (1999)
 Rule 3:36 (2000)
 Pain Is Love (2001)
 Last Temptation (2002)
 Blood in My Eye (2003)
 R.U.L.E (2004)
 One blood mega remix (24 av Amerikas bästa rappare släppte en remix av låten "One blood" av The Game. Släpptes 2006)
 The Mirror (2009)
 Venni Vetti Vecci 2010 (2010)

Externa länkar 
iconn.me/Jarule

Födda 1976
Amerikanska rappare
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Personer från Queens
Grammar school

Grammar school är en skoltyp som förekommer i vissa engelsktalande länder och bildades från 1500-talet och framåt. Ursprungligen var avsikten att lära eleverna grammatik i ett eller två europeiska språk, därav namnet; det ena språket var vanligen latin. Motsvarigheten i Sverige vid denna tid var trivialskolan.  Numera är det en skolform som förbereder för högre utbildning med en läroplan i linje med andra skolor med samma målsättning. 

I Storbritannien är grammar schools offentliga skolor som tar emot studieintresserade elever och är närmast jämförbara med de läroverk som tidigare fanns i Sverige. Från 1960-talet ersattes dessa skolor i allmänhet med comprehensive schools, som inte har något urvalsförfarande och erbjuder såväl studieförberedande som praktisk utbildning. Grammar schools finns dock kvar i några enstaka engelska skoldistrikt samt i Nordirland.

Källor
Engelskspråkiga Wikipedia: Grammar school (27 februari 2006)
Engelskspråkiga Wikipedia: Grammar schools in the United Kingdom (27 februari 2006)

Fotnoter

Sekundärutbildning
Skolformer
Jordana Brewster

Jordana Brewster, född 26 april 1980 i Panama City, Panama, är en brasiliansk-amerikansk skådespelare. Brewster föddes i Panama men växte upp i London. Familjen flyttade tillbaka till hennes mors hemland Brasilien när hon var sex år gammal. Hennes farfar, Kingman Brewster, var rektor vid Yale University.

Filmografi (i urval)

• 2014 - American Heist

 2015 - Home sweet hell

Externa länkar
 
 Jordana Brewster links

Brasilianska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1980
Kvinnor
Levande personer
Personer från Panama City
Alumner från Yale University
Kingman Brewster

Kingman Brewster, född 17 juni 1919 i Longmeadow, Massachusetts, död 8 november 1988 i Oxford, England, var en amerikansk akademiker, lärare och diplomat. Han var president för Yale University och efter att ha lämnat denna uppgift blev han USA:s ambassadör i Storbritannien. Ett barnbarn till honom är skådespelerskan Jordana Brewster.

Externa länkar
The Yale Herald

USA:s ambassadörer i Storbritannien
Amerikanska diplomater
Födda 1919
Avlidna 1988
Män
Wrangler

Wrangler kan avse:

 Wrangler – person som tar hand om hästar, se hästkarl.
 Wrangler (företag) – ett företag som tillverkar jeans
 Jeep Wrangler – en bilmodell från Jeep
Nordcyperns flagga

Nordcyperns flagga är vit med två röda balkar. I mitten en röd halvmåne, som representerar islam samt en röd stjärna. Flaggan är både i färger och komposition väldigt lik Turkiets flagga.

Flaggan blev officiell genom lag 15/1984 som beslutades den 7 mars 1984 av Nordcyperns parlament och trädde i kraft den 9 mars 1984. På turkiska kallas flaggan Kuzey Kıbrıs Türk Bayrağı (ung. Nordcyperns turkiska flagga) eller Kuzey Kıbrıs Türk Cumhuriyeti Bayrağı (ung. Turkiska republiken Nordcyperns flagga).

Statschefens standar

Externa länkar

Regionflaggor i Asien
Nordcypern
Galt

Galt kan syfta på:

 hanen hos svin och gris, se svindjur
 John Galt (litterär figur) – en karaktär i Och världen skälvde
 Tackjärnsgalt – ett tackjärnsstycke, som erhålls vid gjutning ur masugn

Personer
 Peder Galt (1584–1644), dansk amiral
 John Galt (1779–1839), skotsk författare
 Alexander Tilloch Galt (1817–1893), kanadensisk statsman

Geografi

Kanada 

 Galt – en tidigare stad i  inkorporerad Cambridge, Ontario

Mongoliet 

 Galt (distrikt), Chövsgöl,

USA 

 Galt (ort i USA, Missouri), Grundy County, 
 Galt, Kalifornien, ort, Sacramento County,

Se även
Galten

Robotskapade Mongolietförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Stut

Stut kan syfta på:

 Stut – en ung kastrerad hane av nötkreatur, se oxe
 Strut (bröd) – ett slags bröd
 Stut (ätt) – medeltida svensk frälseätt
Hans Arnbom

Hans Erik Arnbom, född 20 oktober 1952 i Stockholm, är en svensk före detta kompositör, verksam och boende på Östermalm i Stockholm. Han är son till den svenske TV-producenten Arne Arnbom.

Filmmusik 

Svenska filmmusikkompositörer
Födda 1952
Män
Levande personer
Musiker från Stockholm
Alexander Faris

Samuel Alexander "Sandy" Faris, född 11 juni 1921 i Caledon, County Tyrone, Nordirland, död 28 september 2015, var en brittisk kompositör och dirigent. 

Alexander Faris verkade som teater- och operadirigent, bland annat på en uppsättning av Song of Norway på Palace Theatre i London 1949, och på flera inspelningar av musikteaterverk. Åren 1981 och 1982 var han chefsdirigent vid D'Oyly Carte Opera Company, som specialiserat sig på att framföra verk av de brittiska operakompositörerna Gilbert och Sullivan. Han spelade även in flera verk av Gilbert och Sullivan på skiva.
 
Faris skrev musiken till flera filmer och TV-serier, bland andra brittiska Herrskap och tjänstefolk (Upstairs, Downstairs), som producerades av ITV i 66 avsnitt mellan 1971 och 1975. År 1980 gav han ut en biografi över kompositören Jacques Offenbach.

Filmmusik i urval
1966 - Georgy Girl
1965 - He Who Rides a Tiger
1962 - The Quare Fellow
1955 - Rowlandson's England

Referenser

Brittiska kompositörer
Födda 1921
Män
Avlidna 2015
Brittiska dirigenter
Första maj (sång)

Första maj är en socialistisk sång med text skriven 1911 av Hannes Sköld som en hyllning till arbetarnas internationella dag, Första maj. Den publicerades första gången i Sånger om striden och om kärleken, 1911.

Externa länkar

Socialistiska sånger
A Whole Lot of Nothing

{{Album infobox
|Typ         = Studioalbum
|Namn        = A Whole Lot of Nothing
|bild        = 
|bildstorlek = 
|bildtext    = 
|Mera text   = 
|Artist      = Clawfinger
|Utgivning   = 23 juli 2001
|Inspelad    = Decibel Studios, Stockholm, Sverige, First Take Studio, Hamburg, Tyskland, Studio Medrec, The Briefing Room och Vib+r8 studios
|Genre       = Rapmetal, nu metal
|Längd       = 48:08
|Språk       = Engelska
|Skivbolag   = Supersonic Records
|Regissör    = 
|Producent   = Clawfinger, Jacob Hellner
|Recensioner = 
|Kronologi   = 
|Förra album = Clawfinger(1997)
|Detta album = A Whole Lot of Nothing(2001)
|Nästa album = Zeros & Heroes(2003)
|Singlar     = *"Out To Get Me" (2001, Sverige, Tyskland)
|Misc        = 
}}A Whole Lot of Nothing'' är det fjärde albumet av det svensk-norska hårdrocksbandet (industrial rap-metal) Clawfinger. Det släpptes 23 juli 2001 av skivbolaget Supersonic Records. Spåren nummer 13 och 14 (bonusspår på digipack-versionen) är covers på "Vienna" av synthpopgruppen Ultravox och "Manic Depression" av Jimi Hendrix.

Låtförteckning
 "Two Steps Away" – 3:40
 "Out to Get Me" – 3:43
 "Nothing Going On" – 3:20
 "Are You Man Enough" – 3:35
 "Confrontation" – 3:33
 "Evolution" – 4:17
 "Don't Look at Me" – 3:32
 "Simon Says" – 4:01
 "Burn in Hell" – 3:23
 "I Close My Eyes" – 3:09
 "Paradise" – 3:39
 "Revenge" – 4:02
 "Vienna" (Ultravox-cover) – 4:14

Bonusspår på digipak-utgåvan
 "Manic Depression" (Jimi Hendrix-cover) – 3:18
 "Fake a Friend" – 3:46

Text och musik: Clawfinger (spår 1–12, 15), Ure/Allen/Currie/Cann (spår 13), Jimi Hendrix (spår 14)

Medverkande
Musiker (Clawfinger-medlemmar)
 Zak Tell – sång 
 Jocke Skog – keyboard, bakgrundssång, gitarr, basgitarr, programmering
 Erlend Ottem – sologitarr
 Bård Torstensen – kompgitarr, bakgrundssång
 André Skaug – basgitarr 
 Henka Johansson – trummor

Bidragande musiker
Henrik Batte Ohlsson – bakgrundssång
Ricard Nettermalm – trummor

Produktion
Clawfinger – producent
Jacob Hellner – producent
Ulf Kruckenberg – ljudtekniker
Stefan Glaumann – ljudmix
Björn Engelmann – mastering
Micke @ M Industries– omslagsdesign, foto

Referenser

Externa länkar
A Whole Lot of Nothing på allmusic.com

Album av Clawfinger
Musikalbum 2001
Arne Arnbom

Erik Arne Arnbom, född 8 juli 1922 i Kungsholms församling i Stockholm, död 4 februari 1975 i Hägersten, var en svensk regissör. 

Han är främst känd som musikproducent och var med och startade Sveriges television på 1950-talet. Arnbom var far till sju barn och ligger begraven på Sundborns kyrkogård.

Regi

Referenser

Noter

 

Födda 1922
Svenska musikproducenter
Avlidna 1975
Män
Svenska dokumentärfilmare