kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
2030-talet

2030-talet kommer att bli ett decennium som startar 1 januari 2030 och slutar 31 december 2039.

Händelser 
 2030
 Världsmästerskapet i fotboll för herrar firar 100-årsjubileum.
 2032
 13 november – Merkuriuspassage.
 2033 
 18 maj – Jorden passerar den 170 meter stora asteroiden 1996 JA1. Inget tyder på att det finns någon risk för kollision.
 2036
 13 april – Asteroiden Apophis riskerar att kollidera med jorden.
 2038 
 5 januari – En solförmörkelse kan ses i Karibien, Atlanten och västra Afrika.
 19 januari – År 2038-problemet: hur tiden behandlas i datorer blir åter igen ett problem, likt det man trodde om År 2000-problemet. I Unixliknande operativsystem räcker 32 bitar inte längre till, utan klockan i en del system kan slå om till 1901.
 25 april – Påsken inträffar på det sista möjliga datumet. Sist detta hände var år 1943.
 2 juli – En solförmörkelse kan ses i norra Sydamerika, Atlanten och Afrika.
 26 december – En total solförmörkelse kan ses i Australien och Nya Zeeland.
 2039
 7 november – Merkuriuspassage.

Externa länkar
Jafarabad och Janjira

Jafarabad och Janjira var ett furstendöme på Indiens västkust, söder om Bombay. Då furstendömet blev en vasallstat under den brittiske monarken antogs en flagga med den brittiska som utgångspunkt (se t.h.)

Murud-Janjirafortet i Janjira, distriktet Raigad, med 12 m tjocka murar, anses idag vara det mest respektingivande i Maharashtra. Shivaji försökte en gång inta detta fort från sjösidan, men misslyckades. Jafarabad ligger längre inåt landet, 20 mil från Janjira, idag i distriktet Aurangabad. Furstendömets totala yta var 835 km².

Den härskande dynastin i furstendömet var alltsedan 1600-talet siddis, en dynasti med abessinskt ursprung. Man hade innan man grundade sitt furstendöme varit militärer i Bijapurs tjänst.

Furstendömets historia
1650 – Furstendömet Jafarabad grundas
1702 – Furstendömet Janjira grundas
1762 – Jafarabad och Janjira förenas genom personalunion

Externa länkar
 Worldstatesmen – Jafarabad och Janjira

Historiska indiska stater
Ernst Busch (skådespelare)

Friedrich Wilhelm Ernst Busch, född 22 januari 1900 i Kiel, död 8 juni 1980 i Östberlin, var en tysk skådespelare, sångare och regissör.

Busch, som var kommunist, flydde efter nazisternas maktövertagande 1933 Tyskland med Gestapo hack i häl och bosatte sig under några år i Sovjetunionen. 1937 anslöt han sig till Internationella brigaderna i kampen för den spanska demokratin.

Efter andra världskrigets slut bosatte sig Busch i Östtyskland där han blev en mycket framgångsrik skådespelare och sångare. Busch grundade 1947 skivmärket Amiga. Efter hans död fick teaterhögskolan i Östberlin namnet Hochschule für Schauspielkunst Ernst Busch.

Tyska sångare under 1900-talet
Tyska teaterregissörer
Tyska skådespelare under 1900-talet
Tyska kommunister
Födda 1900
Män
Avlidna 1980
Skådespelare från Schleswig-Holstein
Personer från Kiel
Speleologi

Speleologi är läran om grottor; deras uppbyggnad, fysiska egenskaper och historia, livsformer i grottor samt om de processer som leder till att grottor skapas (speleogenesis) och hur grottor förändras med tiden (speleomorfologi). Ordet kommer från latinets spelaion, som betyder håla eller grotta, och ordet logos som betyder läran om.

Andra vetenskapliga områden som rör grottor är grotthydrologi, grottbiologi och kartläggning av grottor. Att utforska grottor endast för utforskandets glädje kallas för grottkrypning och är alltså att betrakta mer som en hobby än en vetenskap.

I Sverige är grottintresserade speleologer och grottkrypare organiserade i Sveriges speleologförbund.

Grottbiologi 
Livsmiljöer i och kring grottor delas in i tre olika zoner:
 Endogean
 Parahypogean
 Hypogean

Livsfomer som lever i och kring grottor delas in i tre olika grupper:
 Troglobites
 Troglophiles
 Trogloxenes

Referenser
O liv, som blev tänt

O liv, som blev tänt är en psalm av Grundtvig från 1824, omarbetad 1853, med inledningsorden: "O kristelighed! du skaenker vort hjerte, hvad verden ej ved", Den danske salmebog 2002 nr 321. Den blev översatt av Emil Liedgren 1935 och ytterligare bearbetad (utan angivande av vem) 1937.

Musik av Gustaf Aulén 1937 och samma som används till Än finns det en värld.

Liedgrens texter blir fria för publicering 2033.

Publicerad som
Nummer 332 i 1937 års psalmbok under rubriken "Trons glädje och förtröstan".
Nummer 258 i den ekumeniska delen av den svenska psalmboken (dvs psalm 1-325 i Den svenska psalmboken 1986, Cecilia 1986, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990) under rubriken "Glädje - tacksamhet".
Nummer 321 i Den danske salmebog 2002
Nummer 388 i Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) under rubriken Tro och trygghet"

Externa länkar 
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1937 i "Den gamla psalmboken" i PDF

Danska psalmer
John Hume

John Hume, född 18 januari 1937 i Derry, County Londonderry, död 3 augusti 2020 i Derry, var en nordirländsk politiker.

Hume var ledare för det nordirländska partiet Social Democratic and Labour Party 1979–2001. Han har också varit ledamot av Europaparlamentet, Nordirlands parlament samt det brittiska parlamentet i Westminster.

John Hume anses vara en av de viktigaste politikerna i Nordirlands historia och var en av arkitekterna för att åstadkomma en fredlig utveckling i Nordirland. För detta arbete tilldelades han Nobels fredspris 1998 tillsammans med ledaren för Ulster Unionist Party, David Trimble.

Referenser

Externa länkar 

Mottagare av Nobels fredspris
Brittiska parlamentsledamöter
Nordirländska politiker
Ledamöter av Europaparlamentet från Storbritannien
Ledamöter av Europaparlamentet 1999–2004
Brittiska nobelpristagare
Brittiska politiker under 1900-talet
Personer från Londonderry
Födda 1937
Avlidna 2020
Män
Matthaeus Fremling

Matthaeus (eller Matthias) Fremling, född den 17 oktober 1745 i Malmö, död den 20 juli 1820 i Lund, var en svensk filosof och professor.

Utbildning och karriär 
Efter studier i Lund och Greifswald, där han 1770 blev filosofie magister, utnämndes Fremling 1771 till docent i fysik, 1777 till adjunkt och 1782 till professor i teoretisk filosofi. Åren 1773–1777 vistades Fremling i Stockholm som informator hos riksrådet Fredrik Ribbing. Fremling studerade naturvetenskap, den klassiska litteraturen, historia och filosofi. Han är begravd på Norra kyrkogården i Lund.

Fremlings filosofi 
Efter att i yngre år ha omfattat den wolfska rationalismen övergick han till den under 1700-talets senare hälft dominerande empirismen, så som den efter Locke framställdes av encyklopedisterna, särskilt Jean d'Alembert och Bonnet. Fremlings filosofiska åskådning fördjupades senare genom studier av Kant, till vilken han emellertid intog en kritisk hållning; dels angrep han grunderna för Kants praktiska filosofi, dels angrep han Kants lära om rummet. Från katedern föredrog Fremling först Kants läror och senare också Fichtes och Schellings. Fremling var svensk pionjär som akademisk föredragshållare i ämnet pedagogik. I sin brevväxling med universitetskanslern Lars von Engeström försvarade Fremling den akademiska lärofriheten.

Bibliografi 
De spatio secundum decreta Kantiana (4 disputationer 1796-97)
Försök till en granskning af kantiska grunderna för själens odödlighet och en Gud (1798)

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska professorer i filosofi
Alumner från Greifswalds universitet
Alumner från Lunds universitet
Rektorer vid Lunds universitet
Forskare från Malmö
Födda 1745
Avlidna 1820
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Män
Ugglan
Svenska filosofer under 1700-talet
Snickarglädje

Snickarglädje (även betecknad lövsågeri) är trädekorationer som ibland förekommer på äldre byggnader. De kan vara snirkliga former eller ett enkelt mönstrat. Det finns oftast på exempelvis verandor, vid vindskivor, i räcken och liknande. Begreppet "Snickarglädje" används i Sverige och Finland huvudsakligen om trähus byggda mellan mitten av 1800-talet och 1914. För lövsågerier och träprydnader fanns typritningar som publicerades i dåtidens facktidskrifter.

Villabyggnader och områden
Tidiga hus med snickarglädje var ofta hus på landsbygden, eller enskilda större träbyggnader i stadsmiljö. Många kurorter och områden med sommarvillor exempelvis i Stockholms skärgård uppvisar riklig bebyggelse med snickarglädje.

Se även
Schweizerstil
Stick style
Grosshandlarvilla

Källor

Byggnadsdetaljer
Arkitektur
Vätö församling

Vätö församling var en församling i Uppsala stift och i Norrtälje kommun i Stockholms län. Församlingen uppgick 2010 i Roslagsbro-Vätö församling.

Administrativ historik 
Församlingen bildades omkring 1330 genom en utbrytning ur Bro församling. 1914 utbröts Björkö-Arholma församling.

Församlingen utgjorde till 1914 ett eget pastorat och var därefter till 1962 moderförsamling i pastoratet Vätö och Björkö-Arholma. Från 1962 till 2010 annexförsamling i pastoratet Roslags-Bro och Vätö. Församlingen uppgick 2010 i Roslagsbro-Vätö församling.

Kyrkor 
 Vätö kyrka

Se även
Vätö socken

Källor 

Historiska församlingar i Uppsala stift

Indelningar i Norrtälje kommun
Vätö kyrka

Vätö kyrka är en kyrkobyggnad på Vätö i Uppsala stift. Kyrkan, tillhörig Roslagsbro-Vätö församling, är belägen mellan Vätö hamn, där båtar till fastlandet tidigare anlöpte, och Vätöbron, som idag har ersatt färjetrafiken. I närheten av kyrkan ligger ruinerna av ett gråbrödrakloster. Öster om kyrkan, på en backe, står en klockstapel som uppfördes senast 1632, men som kan vara mycket äldre än så. Ursprungligen hade klockstapeln en öppen konstruktion. Vid kyrkan ligger församlingshemmet som tidigare var folkskola samt en före detta sockenstuga.

Kyrkobyggnaden
Första gången Vätö kyrka omnämns är i en handling från 1337. Kyrkan med sakristia uppfördes sannolikt under 1300-talets första hälft. Utseendet är gotiskt inspirerat med rektangulär planform och höga spetsiga gavlar. Under slutet av 1400-talet försågs kyrkorummets tak med tegelvalv och strax därefter dekorerades hela kyrkorummet med kalkmålningar. Upphovsmannen till målningarna är okänd men de verkar vara starkt influerade av Albertus Pictor. Vapenhuset i söder uppfördes troligen under 1500-talet, ej senare än 1600-talet. Under 1700-talet vitrappades kyrkan. Under 1700-talet och 1800-talet förstorades fönstren, alternativt togs nya fönster upp. Vid en restaurering 1904 togs kyrkorummets kalkmålningar fram och kompletterades med övermålningar. Målningarna hade varit täckta med puts sedan 1750. Vid en restaurering 1952 - 1953 under ledning av arkitekten Erik Fant återställdes kalkmålningarna. Övermålningarna kunde dras bort. Samtidigt lades golvet om och vapenhuset återfick sitt sadeltak från att tidigare ha haft ett pulpettak.

Inventarier
 Dopfunten av småländsk sandsten härstammar från Nydala kloster. Den hör till en grupp av dopfuntar som dateras till omkring 1140 - 1175.
 Predikstolen tillverkades 1746 av Olof Gerdman och är färgsatt med blå marmorering och guld.
 I koret finns en Sankt Göransbild uppställd. Den tillkom på 1500-talet och är en förenklad kopia av skulpturen i Storkyrkan, Stockholm.
 Ett triumfkrucifix från 1300-talet förvaras numera på Historiska museet.
Orgel

 1842 byggde Pehr Olof Gullbergsson, Lillkyrka, tillsammans med Jonas Wengström, Ovanåker, en orgel, kyrkans första. Den hade ett melodiverk med 2 stämmor. Den blev invigd söndagen 24 december 1842 av kontraktsprosten Carl Fredrik Björkman. Orgeln kostade 2 600 Riksdaler Banko (334 044 kr. i 2023 års valuta) som församlingen själva sköt ihopa. 1910 blev den ombyggd av Erik Henrik Erikson, Gävle.
 1921 byggdes nuvarande orgel av Furtwängler & Hammer, Hannover, Tyskland.

Referenser

Tryckta källor
 Våra kyrkor, sidan 30, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, 
 Vägvisare till kyrkorna i Stockholms län, sidorna 150 - 151, Ulf Boëthius (Text), Monica Eriksson (Teckningar), Länsstyrelsen i Stockholms län, 1980,

Webbkällor
 Norrtälje kommun
 
 Stockholms läns museum
 www.roslagen.se

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Norrtälje kommun
Vilma

För låten med Owe Thörnqvist, se Wilma! 

Kvinnonamnet Vilma/Wilma är en kortform av Vilhelmina, bildat av orden vilja och hjälm. Namnet har använts i Sverige sedan mitten av 1800-talet. 

Namnet ökade extremt i popularitet i slutet av 1990-talet och början av 2000-talet och var verkligen ett av den tidens stora modenamn. Något som illustrerar namnets snabba ökning är att 1994 fick 58 personer namnet, fem år senare var det nästan tusen. Orsaken till ökningen antas vara TV-serien Skärgårdsdoktorn där dottern i serien, spelad av Ebba Hultkvist, bar namnet Wilma. En annan fiktiv person med detta namn är mamman i Familjen Flinta. 

Den 31 december 2017 fanns det totalt 18 273 personer i Sverige med namnet Vilma/Wilma varav 15 521 med det som tilltalsnamn.
2007 var Vilma/Wilma det vanligaste namnet på nyfödda flickor. 2017 gavs namnet till 556 flickor vilket gjorde det till det 10:e mest populära namnet det året. 

Namnsdag: 26 maj, (1993-2000: 29 januari).

Personer med namnet Vilma
 Wilma De Angelis, italiensk sångare
 Vilma Bánky, ungersk-amerikansk skådespelare
 Wilma Florice, svensk skådespelare
 Wilma Lindhé, svensk författare
 Wilma Malmlöf, svensk skådespelare
 Wilma Neruda, tysk-dansk violinist
 Vilma Rogsten-Zammel, svensk skådespelare
 Wilma Rudolph, amerikansk friidrottare
 Wilma Stockenström, sydafrikansk författare

Fiktiva personer med namnet Vilma
Wilma Flinta
Wilma Steen

Se även
 Orkanen Wilma

Referenser

Kvinnonamn

en:Wilma
nl:Wilma
ja:ウィルマ
pt:Wilma
simple:Wilma
För några få dollar mer

För några få dollar mer (italienska: Per qualche dollaro in più) är en spaghetti-western från 1965, regisserad av Sergio Leone och med Clint Eastwood, Lee Van Cleef och Gian Maria Volontè i huvudrollerna. Klaus Kinski spelar en biroll som puckelryggig skurk. Filmen hade premiär 18 september 1965 i Italien och 10 maj 1967 i USA. I Sverige premiärvisades filmen 17 november 1966. Filmen är den andra delen i den löst sammanhängande Dollartrilogin.

Handling
"Mannen utan namn" (Eastwood) och överste Mortimer (Van Cleef) går samman i jakten på en bandit, men av olika skäl. Denne bandit, den psykotiske El Indio, spelas av Gian Maria Volante (som för övrigt spelade Ramón Rojo i För en handfull dollar). Karaktären är här något mer utvecklad och har mer djup.

Manco, som Eastwoods karaktär kallas, går med i El Indios gäng inför ett planerat rån mot banken i El Paso. Efter många turer nedkämpas gänget och det avslöjas att Mortimers främsta skäl att döda El Indio är att denne våldtagit hans syster, vilken därefter tagit sitt liv. Överste Mortimer är en vida mer sympatisk person än den iskalle Angel Eyes som Van Cleef kom att spela i Den gode, den onde, den fule.

Om filmen
För några få dollar mer är regisserad av Sergio Leone. Filmen utgör mittendelen av en löst hållen trilogi, där För en handfull dollar är den första och Den gode, den onde, den fule utgör den tredje och avslutande delen. Filmen har plats 121 på IMDb:s lista över världens 250 bästa filmer.

Rollista (i urval)
Clint Eastwood – Manco 
Lee Van Cleef – överste Douglas Mortimer 
Gian Maria Volontè – "El Indio" 
Mara Krupp – Mary 
Luigi Pistilli  Groggy 
Klaus Kinski – Wild (puckelryggen)

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 1965
Italienska westernfilmer
Spanska westernfilmer
Mastodontfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmmusik av Ennio Morricone
Stommen, Ale kommun

Stommen är kyrkbyn i Hålanda socken i Ale kommun. Från 2015 avgränsar SCB här en småort som även omfattar mindre delar av byarna Verle och Höga.

Kyrkskolan i Stommen var i drift som småskola 1893-1969 då all skolverksamhet i dåvarande Skepplanda landskommun koncentrerades till den nya Garnvindeskolan i Skepplanda.

Källor

Externa länkar
Stommen, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883

Orter i Ale kommun
Småorter i Sverige
Starrkärr (olika betydelser)

Starrkärr kan syfta på:

Starrkärrs socken – en socken i Västergötland ingick i Ale härad
Starrkärrs landskommun – en tidigare kommun i dåvarande Älvsborgs län
Starrkärrs församling – var en församling i Göteborgs stift
Starrkärrs kyrka –  en kyrkobyggnad i Starrkärrs socken
Starrkärr – en småort i Starrkärrs socken
Starrkärr-Kilanda församling – en församling i Göta Älvdalens kontrakt i Göteborgs stift
Starrkärr och Näs – en tätort i Stenungsunds kommun, Bohuslän
Orchha

Furstendömet Orchha utgjordes av en liten stad i nuvarande indiska delstaten Madhya Pradesh samt ett omgivande territorium av 5 387 km² på en platå omgiven av lägre berg, någon mil söder om Jhansi i nuvarande Uttar Pradesh, vilka omgav staden. 

Furstendömet grundlades av fursten Bir Singh Deo 1605 och styrdes sedan av dennes rajputiska ättlingar i hinduiska dynastin Bundela.

Externa länkar 
Worldstatesmen - Orchha

Historiska indiska stater
Irisbländare

Irisbländare används främst i kameror, mikroskop och följestrålkastare. Bländaren efterliknar ögats sätt att blända av ljus i iris och består av tunna metallskivor som likformigt ställs om så att ljusöppningen förblir jämnt cirkulär. Inställningen kan regleras med en spak eller ett vred.

Bilden visar en irisblädare som är:
 Helt sluten
 Halvt öppen
 Helt öppen

Fotografi
Optik
Börje Teijler

Per  Börje Lennart Teijler,  född 25 februari 1921 i Örebro, död
2 april 1996 i Hallstahammar, gravsatt i familjegraven på Almby kyrkogård i Örebro. Bibliotekschef i Hallstahammar, bibliograf.

Efter studentexamen  vid Karolinska läroverket i Örebro 1941 blev Teijler fil.kand. 1945 och fil.lic. i Uppsala 1953. Han genomgick därefter bibliotekshögskolan och hade sedan kortare tjänster vid biblioteken i Uppsala, Chalmers tekniska högskola, Stockholms stadsbibliotek, Norrtälje och Norrköping innan han 1960 blev chef för Hallstahammars kommunbibliotek 1960, från 1961 med titeln stadsbibliotekarie.

Teijler har skrivit en biografi om författarna Agnes von Krusenstjerna och David Sprengel. Han har redigerat Hallstahammars kommunhistoria i 5 band. 

En stor och bestående insats gjorde han som bibliograf och var som sådan känd som mycket skicklig och ambitiös. Han har utgivit detaljerade bibliografiska förteckningar över all litteratur som genom tiderna har skrivits om Uppsala stad och dess förhållanden (2 band) och om Örebro stad och Örebro län (3 band),där han med en vad gäller bredd och djup närmast unik detaljrikedom registrerade och systematiserade allt tryckt material i böcker, tidskrifter, dagstidningar och inte minst eljest förbisett småtryck. Uppsalabibliografin omfattar nära 16 000 poster och Örebrobibliografierna har tillhopa nära 24 000 noterade skrifter. Teijler har också utgivit en bibliografi över poeten Bo Setterlinds tryckta skrifter. 

Han är son till glasmästaren Charles Teijler (1887–1971) och dennes hustru  Signe f. Andersson (1888–1972). Hans far grundade 1911 den ännu verksamma firman Teijlers Glas i Örebro

Han var även verksam i Hörselfrämjandet i Västerås, numera Hörselskadades Riksförbund i Västerås.

Källor 
 Teijler, Per Börje på SvenskaGravar.se

Svenskspråkiga författare
Bibliografer
Svenska bibliotekarier
Personer från Örebro
Personer i Sverige under 1900-talet
Gravsatta på Almby kyrkogård
Födda 1921
Avlidna 1996
Män
Svenska nationalkommittén för kemi

Svenska nationalkommittén för kemi är en svensk organisation bestående av kemister vars uppgift främst består av att främja kemiutbildning och att väcka allmänhetens intresse för kemi. Svenska nationalkommittén för kemi företräder också Kungliga Vetenskapsakademien i IUPAC.

Se även 
 Svenska nationalkommittén för astronomi
 Svenska nationalkommittén för fysik

Externa länkar
 Svenska nationalkommittén för kemi

Organisationer inom kemi
Ingenmansland (musikalbum)

{{Album infobox
|Namn = Ingenmansland
|Typ = Studioalbum
|Artist = Nordman
|Utgivning = 27 november 1995
|Inspelad = 1995
|Genre = 
|Längd = 
|Skivbolag = Sonet Grammofon
|Producent = Mats Wester
|Förra album = Nordman  (1994)
|Detta album = Ingenmansland  (1995)
|Nästa album = Här och nu (1997)
}}Ingenmansland är den svenska musikgruppen Nordmans andra album. Albumet förhandsbeställdes i 100 000 exemplar, och sålde alltså platina redan innan den släpptes den 27 november 1995.

För albumet vann de även Rockbjörnen i kategorin "Årets svenska skiva".

På albumet återfinns hitlåtarna Be mig, På mossen och Det sista du ser som även utkom som singlar.

LåtlistaDet sista du ser (4:58)Be mig (4:11)På mossen (4:42)I nattens sista timma (3:48)Se mig idag (4:15)Brudrovet (3:51)Vem kan släcka elden (4:07)Fly i ro (3:31)Som livet och döden (3:59)Fick jag leva igen (4:03)Främlingen (3:45)

Musik: Mats WesterTexter: Py Bäckman''

Medverkande

Nordman 
Sång - Håkan Hemlin

Producent, Arrangemang, Nyckelharpa, Synthesizer, Musik, Inspelning – Mats Wester

Väsen 
Bouzouki, Tolv-Strängad Gittar, Mandola – Roger Tallroth

Nyckelharpa, Harp [Kontrabasharpa] – Olov Johansson

Viola, Fiol, Arrangör [Flöjt And Stråkar] – Mikael Marin

Övriga 
Säckpipa, Hurdy Gurdy [Lira] – Harald Pettersson

Bouzouki, Tolv-Strängad Gitarr – Lars Sörlin

Cello – Mats Olofsson

Trummor, Slagverk – Per Lindvall

Elektrisk Bas – Johan Granström

Elektrisk Gitarr – Torbjörn Stener

Flöjt, Krumhorn – Claudia Müller

Slagverk – Jonas Sjöblom

Text och bakgrundssång - Py Bäckman

Inspelad av [Bas & Trummor] – Robert Wellerfors

Mixad, Mastered av – Mats Wester, Robert Wellerfors

Fotografi  – Jonas Linell

Design [Grafisk Design] – Claes G

Listplaceringar

Trackslistan
Be mig gick upp på listan vecka 50 (1995), och lämnade den efter 8 veckor.

På mossen gick upp på listan vecka 9 (1996), och lämnade listan efter tre veckor.

Det sista du ser bubblade utanför listan vecka 22 (1996), men tog sig in veckan därpå.

Referenser

Fotnoter 

Album av Nordman
Musikalbum 1995
Formel 1-VM 1998

hade 16 deltävlingar som kördes under perioden 8 mars-1 november. Förarmästerskapet vanns av finländaren Mika Häkkinen och konstruktörsmästerskapet av McLaren-Mercedes.

Nyheter

Tävlingar
Europas Grand Prix på Jerezbanan utgick.  Portugals Grand Prix, som skulle körts på Estorilbanan den 11 oktober, ställdes in eftersom banarbetet inte var klart. Den uteblivna tävlingen förklarar det månadslånga uppehållet mellan Luxemburgs Grand Prix och Japans Grand Prix.

Regeländringar
Slicks, det vill säga helt släta däck, förbjöds för att minska hastigheten. Däcktillverkarna, som var Goodyear och Bridgestone, tvingades skära fyra skåror i däcken, vilket ökade varvtiderna med ett par sekunder.

Övergångar
Williams, Ferrari, McLaren och Stewart ställde upp med samma förare som avslutade säsongen 1997. De största förändringarna skedde i Benetton, där stallchefen Flavio Briatore ersattes av David Richards. Giancarlo Fisichella värvades från Jordan, vilket var Briatores sista beslut, då han hade kontraktsrätten. Alexander Wurz blev tävlingsförare i stallet.  

Jordan värvade Damon Hill från Arrows, vilket var den största värvningen inför säsongen. Sauber satsade på två tidigare Benettonförare, Jean Alesi och Johnny Herbert. Herbert gjorde sin tredje säsong i stallet, medan Alesi var ett något överraskande nyförvärv, mest beroende på att han inte kunde hitta en förarplats i något större stall. Jarno Trulli blev ordinarie förare i Prost. Mika Salo flyttade från Tyrrell till Arrows, och ersattes av Ricardo Rosset och Tora Takagi. Minardi värvade Shinji Nakano från Prost och den 19-årige argentinaren Esteban Tuero.

Vinnare
 Förare:  Mika Häkkinen, Finland, McLaren-Mercedes
 Konstruktör:  McLaren-Mercedes, Storbritannien

Grand Prix 1998

Stall, nummer och förare 1998

Slutställning förare 1998

Slutställning konstruktörer 1998

Noteringar
McLarens första förar- och konstruktörstitlar sedan .
Jordan vinner sitt första lopp.
Tyrrell kör sitt sista lopp.
Ferrari vinner sin första dubbelseger i ett lopp sedan .
Jacques Villeneuve skriver på för det nybildade British American Racing.
Michael Schumacher förlänger sitt kontrakt med Ferrari till 2002.
Bröderna Michael och Ralf Schumacher kommer på pallen i Italien, vilket var första gången två bröder gjorde det.

Externa länkar

Säsonger