kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Elementarladdning

Elementarladdningen, betecknad e (observera kursiveringen), är den minsta positiva elektriska laddning som antas förekomma fritt i naturen. I den senaste versionen av SI-systemet, som började gälla den 20 maj 2019, är elementarladdningen en av de sju definierande konstanterna. Det numeriska värdet är definierat till 1,602 176 634 × 10−19 coulomb.  En elektrons elektriska laddningen är −e. 

Elementarladdningen ansågs länge vara den minsta möjliga laddning som en partikel kan ha. I kvarkmodellen tillskrivs dock varje kvark en laddning vars storlek är antingen ±1/3 eller ±2/3 av elementarladdningen. Enstaka kvarkar kan emellertid inte förekomma fritt utan 2 eller 3 kvarkar är alltid förenade så att summan av laddningarna blir en heltalsmultipel av e. Exempelvis består protonen av två kvarkar med laddning +2/3 och en med laddning −1/3, varvid protonladdningen blir lika stor som elektronens, men med motsatt tecken.

Elementarladdningens storlek bestämdes första gången med noggrannhet 1909 genom Millikans oljedroppsförsök.

Källor 

Partikelfysik
Fysikaliska konstanter
Laddningsenheter

es:Carga eléctrica#Carga eléctrica elemental
Prometheus

Prometheus  var i grekisk mytologi en titan och son till Iapetos och dennes hustru Klymene. Han är huvudfigur i den grekiska myten om hur han tillskansade sig elden från gudarna och gav den till människorna. En av Prometheus bröder var Atlas.

Beskrivning
Prometheus beskrivs som intelligent och till och med slug. Från första början stod han i opposition till de högsta gudarna med Zeus i spetsen. 

Brodern Epimetheus var ansvarig för att ge positiva egenskaper åt varje djur vid livets uppkomst på jorden. När det blev människans tur fanns det inget kvar att ge henne. Prometheus beslöt därför att stjäla elden från Hefaistos och konstskickligheten från Athena, och sedan ge dessa färdigheter till människorna.

För detta tilltag blev han bestraffad genom att bindas vid en klippa (på berget Kazbek i Georgien). Där hackade en örn, alternativt gam, ständigt ut hans lever, vilken dock lika ständigt växte ut igen.

Enligt myten om Herakles, då denne skulle hämta de gyllene äpplena, sköt han med sin pil ned örnen/gamen och befriade Prometheus från hans fjättrar. 

Zeus förbud mot mänsklighetens nytta av eldens upptäckt kallades av grekerna för den oligarkiska principen.

Grekerna brukade räkna Prometheus förbrytelse som ursprunget till all konst och all vetenskap.

Prometheus i litteraturen 
Prometheusmyten har behandlats av Aischylos, Adalbert Kuhn, Goethe, Herder, Mary Shelley, Percy Bysshe Shelley, Lord Byron, Thomas Mann och Viktor Rydberg.

Familj
Prometheus namn betyder "den som tänker före". Han var bror till Epimetheus, "den som tänker efteråt" (det vill säga, den omdömeslöse). En annan bror var Atlas, "den uthållige" eller "bäraren", en tredje bror Menoitios. Prometheus var far till Deukalion.

Se även
 Pandora
 Sisyfos
 Mytologi: Elden

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

Gudar i grekisk mytologi
Proserpina

Proserpina är underjordens drottning i den romerska mytologin, maka till guden Dis, underjordens härskare, och dotter till guden Jupiter och gudinnan Ceres. Prosperpina är det romerska namnet för den grekiska gudinnan Persefone och gudinnorna är identiska: kulten av Persefone och hennes mor Demeter infördes i Rom under namnen Proserpina och Ceres år 205 f.Kr. från de grekiska kolonierna i södra Italien. Kulten understöddes av Roms myndigheter så som ett gott föredöme för romerska kvinnor, med tanken att den skulle ersätta den föregående fruktbarhetskulten kring   Liber och  Libera, och installerades också i samma helgedom på Aventinen. I själva verket ersatte inte den nya kulten den gamla, i stället fungerade båda kulterna vid sidan av varandra.

Källor

 

Gudar i romersk mytologi
Pryderi (gud)

Pryderi, son till Pwyll och Rhiannon, är en figur i den walesisk-keltiska mytologiska cykeln Mabinogion. Pryderi är den ende figur som finns med i samtliga fyra grenar av egentliga Mabinogion och det spekuleras i om sagan egentligen handlar om Pryderi.

I första grenen, Pwyll, prins av Dyfed (Pwyll Pendefig Dyfed), föds Pryderi men försvinner strax efter födseln. Han adopteras av Teyrnon och hans fru, som ger honom namnet Gwri Wallt Euryn  ("Gwri Gyllenhår"), och växer hos dem upp till vuxen man på bara sju år. Teyrnon inser till slut vem Gwri/Pryderi egentligen är, och återför honom i slutet av denna gren till sina föräldrar.

I den andra grenen, Branwen, Llyrs dotter (Branwen ferch Llŷr) nämns Pryderi bara väldigt flyktigt som en av sju överlevande till Brâns fälttåg till Irland.

I den tredje grenen, Manawydan, Llyrs son (Manawydan fab Llŷr ), gifter sig Pryderi med Cigfa, dotter till Gwyn Gloyw, och blir efter sin fars död härskare över Dyfed i södra Wales. Han bjuder Manawydan till sig, och gifter bort sin mor med honom. När Pryderi, Cigfa, Manawydan och Rhiannon bestigit ett magiskt berg förtrollas Dyfed och förvandlas till ett öde land. De flyr till England, men tvingas tillbaka. Under en jakttur finner Pryderi och Manawydan ett magiskt slott. Pryderi går in, rör vid en magisk bägare, och förtrollas. Rhiannon följer efter, men blir kvar i slottet som försvinner. Till slut lyckas Manawydan få den skyldige, Llwyd ap Cil Coed, att lyfta besvärjelsen, varvid Pryderi och Rhiannon återvänder och Dyfed blomstrar igen. 

I den fjärde och sista grenen, Math, Mathonwys son (Math fab Mathonwy), dödas Pryderi av Gwydion som vill komma åt Pryderis magiska grisar.

Mysteriesagorna kring Pryderi och hans tidiga rike rymmer flera av arketyperna från den keltiska sagovärlden: här finns bland annat ett ödelagt land och ett förtrollat slott.

De etmylogiska studierna kring namnet Pryderi cirklar kring de ord Rhiannon yttrar när hon återser Pryderi sedan han blivit bortförd den första gången, "escor uym pryder im" vilket antagligen betyder 'lättnad från min förlust'. Vissa forskare menar att Pryderi då betyder just förlust.

Se även 
 Mabinogion
 Pwyll
 Manawydan
 Rhiannon

Referenser
Pwyll Pendefic Dyuet (R.L Thomson ed.) (1986). Dublin

Keltisk mytologi
Psyche

Psyche (grekiska, latin, från grekiskans Ψυχή, Psychí), andedräkt, var i den grekiska och den romerska mytologin personifikationen av människosjälen. Psyche framställdes i grekernas bildande konst ofta under gestalten av en fjäril eller en ung flicka med fjärilsvingar.

Enligt sagan om Amor (Eros) och Psyche av den romerske författaren Apuleius älskades Psyche av Amor och upplevde i föreningen med honom den renaste lycksalighet, men var strängeligen förbjuden att se hans ansikte. När hon till följd av egen nyfikenhet och sina systrars uppmaningar förleddes att bryta mot förbudet blev hon till straff övergiven av Amor, med vilken hon dock sedan, efter långvarigt sökande och bittra lidanden, för evigt återförenades.

Källor

Se även 
Orfeus och Eurydike
Prins Hatt under jorden
16 Psyche

Externa länkar 
 

Personer i grekisk mytologi
Personer i romersk mytologi
Ptah

För asteroiden, se 5011 Ptah.

Ptah var en gud i egyptisk mytologi, make till Sekhmet, far till Nefertum. Dessa bildade en gudatriad i Memfis, Egyptens forntida huvudstad. Apistjuren sågs som Ptahs son alternativt ande. Han avbildades med mumiedrag, skägg och hätta. Han ansågs vara en skapargud som kunde skapa med sitt ord, och senare blev han också en allgud. Ptah var hantverkarnas beskyddare, i synnerhet skulptörernas. Ptah var till en början en lokal gud i Memfis, men eftersom denna var huvudstad från och med den första dynastin spred sig kulten över hela riket.

Grekerna identifierade Ptah med Hefaistos, den gudomlige smeden.

Källor

Gudar i egyptisk mytologi
Fruktbarhetsgudar
Pulekukwerek

Pulekukwerek är i mytologin hos de nordamerikanska Yurokindianerna ordningens herre, besegrare av naturens element och många monster.

Referenser 

Amerikansk mytologi
Purandhi

Purandhi är välståndets och barnafödandets gudinna inom indisk mytologi.

Se även
 Rig Veda
 Mytologi: Barnafödsel

Referenser 

Gudinnor i indisk mytologi
Purusha

Purusha var en sorts urmänniska i kosmogonin i den indiska mytologin.

Gudarna skapade världen genom att stycka Purushas jättelika kropp och formge alla tingen av delarna. Jämför Ymer.

Källor

Se även 
 Rig Veda
 Mytologi: Jättar och jättedödare

Indisk mytologi
Pushan

Pushan är i indisk mytologi en gud som ”visar vägen”: han styr solens bana, leder och beskyddar själar och resenärer.

Se även
 Rig Veda

Referenser 

Gudar i indisk mytologi
Pwyll

Pwyll var i den brittiska keltiska mytologin prins i Dyfed och herre över Annwn, den andra världen. Make till Rhiannon och fader till Pryderi. Pwyll betyder antagligen vett på medelkymriska.

Pwyll är huvudpersonen i Mabinogions första gren som bär hans namn. Grenen består av tre delar i den första förolämpar Pwyll Arawn kungen över ett av Annwns riken. Som bot byter Arawn och Pwyll plats och Pwyll är inte bara kysk mot Arawn fru han besegrar även Arawns fiende Hafgan. Arawn har tagit väl hand om Dyfed och han och Pwyll blir goda vänner och efter första delen av omnämns han till Pwyll Penn Annwn, Pwyll herre över Annwn. Den andra delen handlar om hur Pwyll uppvaktar Rhiannon, vinner hennes hand förlorar den och vinner den tillbaka. Den sista delen handlar om Rhiannon och Pwylls gifta liv. Ädlingarna i Dyfed tycker inte om Rhiannon och försöker övertala Pwyll att förskjuta henne först för att hon inte föder barn och senare när hon har fött en son anklagar de henne för att ha dödat sonen, Pryderi. Pwyll tvingas då motvilligt låta Rhiannon som straff bära in alla som ville till hans hov. Som tur var återlämnades Pryderi till Rhiannon och Pwyll i slutet av grenen.

Berättelsen om hur Pwyll överlistar motståndarens alla knep för att vinna Rhiannons hand brukar liknas vid årstidernas växlingar. På kymriska uttalas Pwyll som "poəɬ".

Se även 
 Mabinogion
 Rhiannon
 Pryderi
 Arawn
 Mytologi: Besök i annan värld

Referenser
Pwyll Pendeuic Dyuet, (1986) R.L Thomsson ed. Dublin  

Keltisk mytologi
Pygmalion

För andra betydelser, se Pygmalion (olika betydelser).

Pygmalion (grekiska: Πυγμαλίων, Pygmali’ōn) är namnet på två olika kungar i grekisk mytologi. Den ene var kung på Cypern och den andre kung i feniciska Tyros. Den senares syster hette Dido.

Två Pygmalion

Kung på Cypern
Pygmalion var enligt sagan namnet på en kung på Cypern. Han var även skulptör och skapade en kvinnostaty i elfenben, som han förälskade sig i. Kärleksgudinnan Afrodite gav därefter statyn liv. Han kallade statyn Galatea men ska inte förväxlas med havsnymfen Galatea.  Pygmalion och kvinnan fick en dotter vid namn Pafos. 

Sagan återgavs av Ovidius i hans Metamorfoser. Under 1700- och 1800-talen symboliserade Pygmalion myten om den romantiske älskaren som genom sin åtrå kunde skapa den perfekta skönheten. Moderna variationer av motivet är George Bernard Shaws komedi Pygmalion och den på denna baserade musikalen My Fair Lady.

Kung i Tyros
Pygmalion (feniciska: Pumayyaton) var namnet på en kung i den feniciska staden Tyros. Han blev kung efter att ha mördat sin svåger, kung Sychaeos. Pygmalions syster, som var Sychaeos maka, hette Dido. Efter Pygmalions maktövertagande flydde Dido till Nordafrika, där hon grundade staden Karthago. Hennes olyckliga kärlekshistoria med Aeneas beskrevs av Vergilius i Aeneiden.

Se även 
 Ovidius: Metamorfoser
 Vergilius: Aeneiden

Referenser

Externa länkar

Personer i grekisk mytologi
Pyramus

Pyramus är en tragisk hjälte i grekisk mytologi, och en av huvudpersonerna i romaren Ovidius dikt Pyramus och Thisbe i Metamorfoser. Pyramus och Thisbe är ett legendariskt babyloniskt kärlekspar vars historia återberättades av Ovidius. 

Pyramus älskar Thisbe men deras föräldrar förbjuder dem att träffas. De bryter mot förbudet och kommunicerar genom en spricka i väggen. De bestämmer en tid för möte under ett träd, men när Thisbe kommer dit är inte Pyramus där. Hon får syn på ett lejon, blodigt efter att nyss ha förtärt sitt rov, och flyr sin väg. Under flykten tappar hon sin slöja, vilken rivs sönder och blodas ner av lejonet. Kort efter kommer Pyramus, som vid åsynen av den blodiga slöjan tror att Thisbe blivit söndersliten, och i förtvivlan tar han livet av sig med sitt svärd. Då Thisbe hittar Pyramus tar hon livet av sig med samma svärd. Denna saga behandlades med förkärlek i medeltidens dramatik. I Sverige behandlades ämnet på 1600-talet av Magnus Olai Asteropherus i dramat En lustig comedia vid namn Tisbe. Mest bekant är sagan genom William Shakespeares En midsommarnattsdröm, där den parodieras. Motivet finns även med i Romeo och Julia, men då i allvarlig form.

Källor

Se även 
 Ovidius: Metamorfoser

Externa länkar 

Thisbe i Nationalencyklopedin
Personer i grekisk mytologi
Figurer i William Shakespeares verk

it:Piramo
Qaholom

Qaholom (”fadern som avlade söner”) var i mytologin hos Mayaindianerna i Mexiko en viktig fadersgestalt.

Se även 
 Popol Vuh
 Mytologi: Fadersgestalter

Referenser 

Mayansk mytologi
Qat

Qat är en kulturhjälte i Oceaniens mytologi på Nya Hebriderna i Melanesien. Han är en av tolv bröder. 

Qat var den som införde natt och dag. Han skapade också människorna av träblock och göt liv i dem med sin andedräkt. I gengäld var det hans rivaler som införde döden. 

Invånarna på Nya Hebriderna förband Qat med havet och färderna över haven. De trodde att Qat skulle komma tillbaka en dag och tog de första upptäckarna som anlände till ögruppen som Qat och hans besättning.

Referenser 

Gudar i oceansk mytologi
Qebehsemuf

Qebehsemuf, Qebehsenuf, var en gud i egyptisk mytologi och var en av horussönerna. 

Tillsammans med sina syskon fungerade Qebehsemuf som gravväktare. De ansvarade var och en för de krus (kanoper) som innehöll olika delar av den dödes innanmäte. Qebehsemuf ansvarade för kruset med tarmarna. Hans krus pryddes av ett falkhuvud och placerades till väster om sarkofagen vid de rituella begravningarna.

Källor 
iFokus/ Egyptisk Mytologi

Referenser 

Gudar i egyptisk mytologi
Qi (kung)

Qi () var en kung under den kinesiska Xiadynastin och regerade från 1904 till 1889 f.Kr. Qi var son till kung Yu, grundaren av Xiadynastin, och Qi blev regent efter att kung Yu avlidit under en resa.

Qi tros ha grundat staden Xinzhai och även gjort Anyi till huvudstad.

Under sitt fjortonde år som regent avled Tai Kang, och efterträddes av sin son Tai Kang.

Qis biografi är beskriven i de historiska krönikorna Shiji och Bambuannalerna.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

WP:Projekt Kina
Xiadynastins kungar
Regenter under 1900-talet f.Kr.
Regenter under 1800-talet f.Kr.
Personer i Kina under 1900-talet f.Kr.
Personer i Kina under 1800-talet f.Kr.
Avlidna 1800-talet f.Kr.
Födda okänt år
Män
Quetzalcóatl

Quetzalcóatl (nahuatl: Quetzalcōātl) var och är en central gestalt hos mayafolket i Mexiko. Vissa har identifierat honom som Kukulcán (Kukulkan).

Aztekerna betraktade Quetzalcóatl som den högste guden, sin anfader och civilisationens grundläggare. Han kan möjligen härledas till en historisk gestalt som levde omkring 900 f.Kr..

I berättelserna om honom lämnar han staden Tula, som han själv grundat, och färdas över kontinenten tills han når Mexikanska bukten. Där försvinner han ombord på en flotte byggd av ormar och enligt en version ska han också ha bränt sig själv till döds. Han lämnade Tula efter att hans bror Tezcatlipoca ("spegel med rök") lurat honom med pulque. Han blev full och våldtog sin syster. Han blev så skamsen att han bestämde sig för att lämna Tula med löftet att återvända någon dag. I Tolteka-, azteka- och mayakonsten framträder Quetzalcóatl som en befjädrad orm omgiven av en solskiva och eldslågor. Quetzalcóatlmyten har sitt ursprung bland toltekerna, men den förekom också hos aztekerna som införde den i sin kultur. De trodde att Quetzalcóatl skulle återvända en dag för att frälsa dem. 

När den spanske conquistadoren Hernán Cortés landsteg i Mexiko trodde aztekerna att han var Quetzalcóatl. Enligt legenden skulle Quetzalcóatl återvända vid den tiden på året och vara svartklädd. Hernán Cortés landsteg på långfredagen 1519 framför Yucatanhalvön med uppgiften från Kubas guvernör Diego Velázquez att utforska området. Enligt myten var Quetzalcóatl en skäggig lång och till och med vit man (likt Cortés) som lämnat sitt hem på väg till östkusten. Eftersom Cortés landsteg på östra Yucatanhalvön, tolkade aztekerna detta som tecknet på att Quetzalcóatl hade återvänt. Att Cortés sågs som en gud hjälpte honom att besegra aztekerna.  

Quetzalcóatl har fått ge namnet åt en förhistorisk gigantisk flygödla, Quetzalcoatlus, samt åt det flygande reptilmonstret i filmen ,  Quetzalcóatl.

Se även 
 Mayansk mytologi
 Itzamná
 Hunab Ku
 Xolotl
 Mytologi: Jorden
 Mytologi: Anfäder

Referenser 

Gudar i aztekisk mytologi

tr:Tüylü yılan
Ra (gud)

För fartyget Ra, se Ra I.

Ra (ibland Re) var en av huvudgestalterna i den egyptiska mytologin. 

Ra var en solgud från Heliopolis som utvecklades till en huvudgud som sög upp egenskaper från många andra gudar. Han for över himlen varje dag i sitt skepp som hade solskivan ombord. I senare framställningar framträder han som en man med falkhuvud med solskivan ovanför huvudet. Han ska också haft ett öga som han kunde lösgöra från huvudet och låta färdas som solen över himlen. Faraonerna bar detta öga i sin utstyrsel som en indikation på sitt gudomliga ursprung. Nattetid kämpade han mot ormen Apep (ibland Apophis), som ville dra ner hans skepp i mörkret och hindra solen att gå upp nästa morgon. 

Ra beskrivs som alla andra gudars anfader. Genom självbefruktning ska han ha frambragt det första gudomliga paret Shu och Tefnut. Med tiden sägs han ha blivit allt svagare till dess guden Horus övertog hans funktioner. 

I den förhistoriska Egyptens skrifter användes sällan vokaler. Därför blev solgudens namn bara R (som även betyder öga) i skrift och det är oklart om han kallades "Ra" eller "Re". Men man brukar oftast säga "Ra". Ra var gift med gudinnan Hathor, och de hade en son, som hette Horus. (Längre fram i historien skulle dock Horus i stället ses som son till Osiris och Isis).

Se även 
 Amon, Amon-Rah 
 Harakhte
 Oden och Tor
 Isis
 2100 Ra-Shalom

Referenser 

Ra
Solgudar
Ra-Harakhte

Ra-Harakhte var i egyptisk mytologi en sammansatt gudomlighet.  Ra-Harakte skapades under senare delen av den antika egyptiska perioden genom att de båda solgudarna Ra och Horus smälte samman. Harakhte är ett tillnamn till Horus som betyder "de två horisonternas Horus". Sammansmältningen skapade vissa problem eftersom den gjorde att Ra blev Hathors son, och därför skapad snarare än skapare. Än värre var att Horus var Ras son, så Ra-Harakhte var sin egen far och son, något som inte accepterades fullt ut förrän under hellenismen. Som en konsekvens av detta smälte aldrig Ra och Horus samman helt till en enda falkhövdad solgud.

Trots allt kvarstod identifieringen av de båda, och Ra fortsatte att avbildas som falkhövdad. Dessutom framställdes Horus (Ra-Harakhte) ibland som en naken pojke med ett finger i munnen, sittande på en lotus med sin mamma som en anspelning på Ogdoad-myten. För att lösa konflikten beskrevs Ra-Harakhte ibland som gift med Iusaaset, tekniskt sett hans egen skugga, som tidigare hade varit Atums skugga innan Atum smälte samman med Ra. I den version av Ogdoad-myten som Thot-kulten använde skapade Thot Ra-Harakhte genom ett ägg, och ansågs därmed vara Horus far.

Se även
 Amon-Ra

Referenser 

Gudar i egyptisk mytologi
Solgudar
Rahula

Rahula var ende son till Siddharta Gautama (Buddha) och dennes kusin, prinsessan Yasodhara. Samma dag som Rahula föddes avsade sig hans far kronan och lämnade sitt palats klädd som en asket. Rahula kom sedermera att bli buddhistmunk.

Referenser 

Personligheter inom tidig buddhism
Raiden

Raiden kan vara

 Raiden (Metal Gear) – en karaktär i datorspelsserien Metal Gear
 Raiden (Mortal Kombat) – en karaktär i datorspelet Mortal Kombat 
 Raiden (mytologi) – en tordönsgud i japansk mytologi
 Raiden (arkadspel) – ett arkadspel
 Raiden Tameemon – en japansk sumobrottare
Rakel (Bibeln)

Rakel (Hebreiska: רחל, transkriberas Rachel eller Rahel) var enligt Bibeln dotter till Laban, syster till Lea, brorsdotter till Rebecka, kusin och hustru till Jakob och moder till Josef och Benjamin.

I den berättelse i Första Mosebok i vilken Rakel förekommer, kommer Isaks son Jakob till sin morbror Laban för att undkomma sin bror Esau, vars förstfödslorätt han lurat till sig. När Jakob befinner sig hos Laban blir han förälskad i dennes dotter Rakel, och blir lovad att få gifta sig med henne mot en hemgift bestående av sju års arbete för morbrodern. När så vigseln är avklarad visar det sig dock att det är Rakels syster Lea som döljer sig bakom slöjan – det hade nämligen varit en skam för henne om den yngre systern blivit gift först. Mot ytterligare sju års arbete får Jakob dock vid samma tillfälle även Rakel till hustru. Då det är Rakel Jakob är förälskad i, kommer han att gynna dennas äldste son Josef framför sina övriga söner, födda av Lea och av tjänstekvinnor. Detta leder till osämja mellan bröderna, och ytterst till att Josef av sina äldre bröder säljs som slav till Egypten, dit långt senare hela familjen följer efter.

Rakels grav anses ligga i närheten av Betlehem.

Referenser

Externa länkar 

Personer i Gamla Testamentet
Rama

Denna artikel behandlar guden Rama. För andra betydelser se Rama (olika betydelser)

Rama (Ramachandra)  är inom hinduismen den efter Krishna viktigaste av guden Vishnus inkarnationer (avatarer). Ram betyder ”gud” på ett flertal nyindiska språk.
 
Enligt legenden var Rama en prins i Ayodhya. När han oskyldigt landsförvisad vandrade omkring tillsammans med sin hustru Sita och sina bröder blev Sita bortförd av demonkungen Ravana till dennes borg. Med hjälp av apkungen Hanuman och hans aparmé dödade Rama demonen och befriade Sita.

Rama har blivit ansedd som en förebild för ärlighet, fromhet och tålamod, Sita för trofasthet. Legenden om Rama är ett av de viktigaste motiven i indisk litteratur, främst i det episka diktverket Ramayana, samt i konst, diktning, teater och film inte bara i Indien, utan även i hela Sydostasien.

Se även 
 Mytologi: Jorden

Referenser 

Store norske leksikon/ Rama

Gudar i indisk mytologi
Rangi och Papa

Rangi (eller Raki) och Papa var i Oceaniens mytologi hos Maorifolket på Nya Zeeland det ursprungliga paret. Rangi är en himmelsgud och urfader, medan Papa är en jordgudinna och urmoder ("moder jord") 

Rangi födde tillsammans med moder- och jordgudinnan Papa det första gudasläktet. De skildes sedan åt av sin barn vilket framkallade stor sorg hos Rangi. Hans tårar blev regnet som faller på jorden. Papa blev den som ansvarade för sönernas avkomma efter döden.

I vissa delar av Polynesien förekommer en liknande gestalt under namnen Atea och Vatea.

Se även 
 Tane
 Mytologi: Jorden
 Mytologi: Himlen

Referenser 

Gudar i maorisk mytologi
Gudar i oceansk mytologi
Himmelsgudar
Jordgudar
Rat

Rat kan avse:
 Rat (mytologi) – maka till guden Ras
 Remote Administration Tool, ett program som låter en användare fjärrstyra en annan dator
 Ram air turbine, en vinddriven nödturbin för flygplan.
Rata

Rata var i Oceaniens mytologi i hela Polynesien en hjälte som företar en äventyrlig resa för att hitta sina släktingar. I hawaiisk mytologi kallas han Laka och var son till Wahieloa och Hina-hawa'e.

Oceansk mytologi
Rati

Rati (Sanskrit: रति, Rati) är kärlekens, passionens och sexualitetens gudinna inom hinduismen, maka, kvinnlig motpart (Shakti) och medhjälpare till kärleksguden Kama. Hon associeras särskilt med den sexuella njutningen och upphetsningen, och många sexuella tekniker tillskrivs i sanskrit sitt namn från henne. Hon avbildas ofta med Kama i legender och tempelskulpturer.

Referenser

Gudinnor i indisk mytologi
Kärleksgudar
Ratnasambhava

Ratnasambhava (”juvelfödd”) är inom vajrayanabuddhismen en av de fem dhyanibuddhorna. Kasyapa, den buddha som föregick Shakyamuni, betraktas inom vajrayana som en manifestation av Ratnasambhava (hans nirmanakaya).

Referenser

Buddhor
Vajrayana
Ratri

Ratri (även kallad Ratridevi) är nattens gudinna i indisk mytologi, syster till gryningen Ushas. 

Ratri skänker vila och återställer ordningen på natten.

Referenser

Gudinnor i indisk mytologi
Natt