kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Inre vittnesbörd

Inre vittnesbörd innebär inom kristendomen att Gud förmodas bekräfta sin existens i den troendes hjärta. Den heliga anden lyser då upp sinnen som tidigare var förmörkade så att den troende kan uppfatta det gudomliga.

Genom inre vittnesbörd lever kristna i ett tillstånd där de påstår att det är uppenbart att frälsaren och skriften är gudomliga.

Läsning i Bibeln 
 1 Joh 2:20
 2 Kor 4:6

Kristen teologi
Medaljfördelning vid olympiska sommarspelen 1952

Medaljfördelning vid olympiska sommarspelen 1952 i Helsingfors.

</div>

Källor

Se även
Olympiska sommarspelen 1952

1952
Olympiska sommarspelen 1952
Gus Hansen

Gus (Gustav) Hansen, född 13 februari 1974 utanför Köpenhamn, är en dansk pokerspelare, bosatt i Monaco. Hans smeknamn är "The Great Dane". Innan han blev professionell pokerspelare var han backgammonspelare och spelade tennis.

Pokerkarriär 
Hansen har vunnit tre titlar på World Poker Tour vilket gör honom till den mest framgångsrika pokerspelaren i WPT:s historia. Han är känd för sitt väldigt aggressiva spel och kan lätt uppfattas som galen vid bordet, eftersom han kan spela i stort sett vilken hand som helst och inte är rädd för att ta risker. Han har inte varit lika framgångsrik i World Series of Poker.

I januari 2007 vann Hansen huvudtävlingen under Aussie Millions och priset på 1,5 miljoner australiska dollar. Denna vinst låg till grund för hans bok Every Hand Revealed där han diskuterar de olika händer han spelade.

Han har spelat poker på TV i program som High Stakes Poker och Poker After Dark, i vilket han vann den första turneringen under programmets första säsong.

Gus är installerad i World Poker Tours Walk of Fame tillsammans med andra stora pokerspelare, däribland Doyle Brunson. Han är — tillsammans med andra pokerproffs som Howard Lederer, Chris Ferguson, Phil Ivey, med flera — medlem i "Team Full Tilt", som ligger bakom pokersajten Full Tilt Poker.

Externa länkar 
Meriter - Gus Hansen
Gus Hansen

Danska pokerspelare
Födda 1974
Män
Levande personer
NRK P3

NRK P3 (tidigare kallad Petre) är NRK:s tredje radiokanal grundad 1993. P3:s målgrupp är ungdomar och har flera kända programledare som Are og Odin, Marte Stokstad och Kyrre.

Program (i urval)
 Lydverket
 Filmpolitiet
 Radioresepsjonen
 Osenbanden
 Drillpikene

Externa länkar
 NRK.no/P3

Radiokanaler och radiostationer startade 1993
NRK
Brahmachari

Brahmachari eller Brahmacharya är en livsfas i hinduism, som omfattar celibat och studier av Vedaskrifterna. Livsfasen pågår under 14-20 år och börjar innan puberteten.

Hinduism
S.Z. Sakall

Szőke Szakáll, känd som S.Z. Sakall, född Gerő Jenő den 2 februari 1883 i Budapest i dåvarande Österrike-Ungern, död 12 februari 1955 i Los Angeles i Kalifornien, var en ungersk-amerikansk skådespelare. Han var veteran inom tysk, ungersk och brittisk film innan han lämnade Europa, efter Adolf Hitlers makttillträde, och började medverka i filmer i USA på 1940-talet. Sakall spelade framför allt i komedier, där hans mest kända rolltolkning torde vara som kyparen Carl i Casablanca 1942. Han medverkade totalt i över 100 filmer.

Filmografi i urval

Källor 
S.Z. Sakall på Allmovie
 

Ungerska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1883
Avlidna 1955
Skådespelare från Budapest
Ganjam (distrikt)

Ganjam är ett distrikt i indiska delstaten Odisha, vid Bengaliska viken. Areal 8 033,391 km², med en folkmängd 2001 på 3 136 937 invånare. Befolkningen är till största delen oriyatalande hinduer. Ris är huvudprodukten. 

Distriktets förvaltning fanns till 1855 i staden Ganjam, sedan i Gopalpur, Berhampur och slutligen Chatrapur. En administrativ reorganisering skedde 1 april 1936, varvid det nya distriktet flyttades från presidentskapet Madras till Orissa.

Följande samhällen finns i Ganjam:

 Brahmapur
 Hinjilikatu
 Āsika
 Chatrapur
 Bhanjanagar
 Polasara
 Sorada
 Purushottampur
 Buguda
 Kodala
 Khallikot
 Ganjam
 Rambha
 Digapahandi
 Chikitigarh
 Belaguntha
 Gopālpur

Se även
Srikakulam

Externa länkar
Distriktets officiella webbplats

Källor
 

Distrikt i Odisha
Ugglan
Barry Mann

Barry Mann, född Barry Imberman den 9 februari 1939 i Brooklyn i New York, är en amerikansk låtskrivare och sångare. Han har skrivit många låtar tillsammans med sin fru Cynthia Weil på Aldon Music, varav till de mest kända hör "You've Lost That Lovin' Feelin'", "On Broadway" och "Somewhere Out There". Hans största hit som sångare var "Who Put the Bomp (In the Bomp, Bomp, Bomp)" 1961.

Mann har bland annat skrivit låten Never Gonna Let You Go som blev en hit med Sérgio Mendes. Skivproducenten Rick Beato dekonstruerade låten i en video från juni 2021 på sin YouTube-kanal och sammanfattade sin 20-minutersanalys genom att förklara den som "den mest komplicerade hitlåten genom tiderna", detta på grund av de komplexa ackordgångarna och ett flertal tonartsbyten.

2010 invaldes Barry Mann och Cynthia Weil i Rock and Roll Hall of Fame.

Diskografi
Studioalbum

 (med Al Gorgoni)

Kända låtar (urval)
1961 – "Bless You" (Barry Mann/Cynthia Weil)
1961 – "Who Put the Bomp (In the Bomp, Bomp, Bomp)" (Barry Mann/Gerry Goffin)
1961 – "I Love How You Love Me" (Barry Mann/Larry Kolber)
1962 – "Uptown" (Barry Mann/Cynthia Weil)
1963 – "Blame It on the Bossa Nova" (Barry Mann/Cynthia Weil)
1963 – "On Broadway" (Barry Mann/Cynthia Weil)
1964 – "Walking in the Rain" (Barry Mann/Cynthia Weil/Phil Spector)
1964 – "You've Lost That Lovin' Feelin'" (Barry Mann/Cynthia Weil/Phil Spector)
1965 – "We Gotta Get Out of This Place" (Barry Mann/Cynthia Weil)
1966 – "(You're My) Soul and Inspiration" (Barry Mann/Cynthia Weil)
1969 – "Make Your Own Kind of Music" (Barry Mann/Cynthia Weil)
1977 – "Here You Come Again" (Barry Mann/Cynthia Weil)
1977 – "Sometimes When We Touch" (Barry Mann/Dan Hill)
1986 – "Somewhere Out There" (Barry Mann/Cynthia Weil/James Horner)
1997 – "I Will Come to You" (Barry Mann/Cynthia Weil/Isaac Hanson/Taylor Hanson/Zachary Hanson)

Referenser

Noter

Externa länkar

Officiell webbplats (Barry Mann & Cynthia Weil)

Födda 1939
Amerikanska sångare
Amerikanska låtskrivare
Rock and Roll Hall of Fame
Män
Levande personer
Personer från Brooklyn
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Första belägringen av Kruja

Första belägringen av Kruja ägde rum den 14 maj 1450 i staden Kruja i nordöstra Albanien. Slaget stod mellan de osmanska trupperna ledda av sultanen Murad II och de albanska gerillakrigarna under den albanske hövdingen Skanderbeg. I slaget segrade albanerna över osmanerna.

Sultanen hade en armé på 156 000 man och gick till attack mot Skanderbegs armé på 10 000 man i staden Kruja. Efter flera månader lämnade de trötta och utsvultna osmanska trupperna landet med flera tusen döda och svårt skadade bakom sig.

Referenser

Kruja 01
Kruja 01
Albanien under 1400-talet
Kruja 01
Kruja 01
1450
If No-One Sang

If No-One Sang, Dave Dee, Dozy, Beaky, Mick and Tichs tredje album, utgivet 1968 på Fontana Records. Det här var gruppens sista LP innan Dee lämnade den ett år senare. Här finns deras största hit "The Legend of Xanadu" och en annan stor hit, "Zabadak!". Nästan alla albumspår var skrivna av gruppens managers Alan Blakley och Ken Howard (undantagen är Tim Hardins "If I Were a Carpenter", "Look at Me", och "Breakout").

Albumet återutgavs 2003 med många bonusspår.

Låtlista
"If No One Sang"  (Blaikley/Howard) - 2:01
"Where from Where To"  (Blaikley/Howard) - 3:02
"I've Got a Feeling"  (Blaikley/Howard) - 2:52
"In a Matter of a Moment"  (Blaikley/Howard) - 2:37
"Mrs. Thursday"  (Davies/Dymond/Harman) - 3:44
"Zabadak!"  (Blaikley/Howard) - 3:46
"Mama Mama"  (Kaye) - 2:34
"If I Were I Carpenter"  (Hardin) - 2:53
"The Legend of Xanadu"  (Blaikley/Howard) - 3:34
"Look at Me"  (Morris) - 2:35
"The Tide Is Turning"  (Blaikley/Howard) - 3:06
"Breakout"  (llingworth/March) - 3:21
"Time to Take Off"  (Hammond) - 3:08
"If No One Sang"  (Blaikley/Howard) - 1:50

Musikalbum 1968
Garantilagen

Garantilagen är den 13 maj 1871 utfärdade lag (it. Legge sulle prerogative del summo pontifice), varigenom italienska staten efter Roms erövring sökte reglera påvens nya ställning inom det italienska samhället samt ange grunddragen för förhållandet mellan stat och kyrka i Italien. Lagen upphävdes sedan Lateranfördraget slutits 11 februari 1929.

Garantilagen förkastades formligen av påven Pius IX genom encyklikan av 15 maj 1871 och hade inte folkrättslig karaktär, utan var en inre italiensk lagstiftningsakt.

Enligt denna lag erkändes påvens personliga okränkbarhet och straffrihet; i fråga om hedersbetygelser tillerkändes honom samma förmåner, som gavs honom av utländska katolska suveräner, varjämte han hade rätt att hålla egen livvakt. Exterritoriell ställning garanterades åt de påvliga palatsen (Vatikanen, Lateranen och Villa San Gandolfo). Ingen italiensk tjänsteman fick där utan påvligt bemyndigande intränga, och liknande undantagsställning garanterades även uppehållsorterna för konklav och allmänt kyrkomöte (ekumeniskt koncilium). De påvliga palatsen, museerna och biblioteken var enligt lagen skattefria, och påven hade kostnadsfri post- och telegrafförbindelse med alla katolska biskopar, utländska regeringar o.s.v., varjämte på italienska statens bekostnad en telegrafstation med påvliga tjänstemän upprättades i Vatikanen. Brev och telegram till och från påven åtnjöt vid befordran samma företrädesrättigheter som kungens och italienska myndigheters skrivelser. 

Påven hade också rätt att utsända och emotta diplomatiska sändebud, vilka i allt var likställda med de utländska sändebud, som ackrediterats vid italienska hovet. Åt påven anslog lagen dessutom ett fast och oförytterligt årsanslag på 3 225 000 lire. Utom dessa bestämmelser, vilka avsåg att lugna utländska katolikers bekymmer för påvens ställning under den nya regimen, innehöll lagen även en rad bestämmelser, delvis förverkligande det Cavourska programmet "Fri kyrka i fri stat"; kungen avstod bl.a. från sin utnämningsrätt till vissa kyrkliga ämbeten, och den kyrkliga domsrätten erkändes i andliga och disciplinära mål.

Även i fall då påven protesterade mot garantilagen och vägrade att ta emot årsanslaget, följdes lagen från den italienska statens sida i allt väsentligt. Årsanslaget bokfördes som italienska statens skuld till den heliga stolen, dock med preskription efter fem år, så att påven vid en eventuell försoning endast kunde lyfta högst fem års anslag med därtill kommen ränta.

Källor
 

Katolska kyrkans historia
Italiens historia
Ugglan
Romersk-katolska kyrkan i Italien
Raffaellino del Garbo

Raffaellino del Garbo, född 1466 i Florens, död 1524, florentinsk målare, fick namnet Garbo efter den gata, vid vilken hans verkstad låg. 

Han var lärjunge till Filippino Lippi och biträdde denne vid utförandet av freskomålningar i Santa Maria sopra Minerva i Rom (omkring 1493). Sedermera stod han under inflytande även av Domenico Ghirlandajo. Han utförde en stor freskomålning i Santa Maria Maddalena dei Pazzi i Florens och altarbilder, nu bevarade i museerna i Florens, Paris och Berlin. Garbo tillhör antalet av de italienska konstnärer, som, fostrade i 1400-talsmåleriets anda och vanor, av högrenässansen tillägnade sig blott en del yttre drag och uttryckssätt.

Källor

Referenser 

Florentinska målare
Män
Födda 1466
Avlidna 1524
Snokörtssläktet

Snokörtssläktet (Echium) är ett växtsläkte som tillhör familjen strävbladiga växter. Släktet innehåller cirka 60 arter, varav enbart blåeld (Echium vulgare) och blå snokört (Echium plantagineum) finns i Sverige. De flesta arterna inom släktet är tvååriga.

Dottertaxa till Snokörter, i alfabetisk ordning 

 Echium acanthocarpum
 Echium aculeatum
 Echium albicans
 Echium amoenum
 Echium anchusoides
 Echium angustifolium
 Echium arenarium
 Echium asperrimum
 Echium auberianum
 Echium bethencourtii
 Echium boissieri
 Echium bond-spraguei
 Echium bonnetii
 Echium bramwellii
 Echium brevirame
 Echium callithyrsum
 Echium candicans
 Echium canum
 Echium creticum
 Echium decaisnei
 Echium flavum
 Echium gaditanum
 Echium gentianoides
 Echium giganteum
 Echium glomeratum
 Echium handiense
 Echium hierrense
 Echium horridum
 Echium humile
 Echium hypertrophicum
 Echium italicum
 Echium judaeum
 Echium khuzistanicum
 Echium lancerottense
 Echium lemsii
 Echium leucophaeum
 Echium lidii
 Echium longifolium
 Echium lusitanicum
 Echium modestum
 Echium nervosum
 Echium onosmifolium
 Echium orientale
 Echium pabotii
 Echium parviflorum
 Echium petiolatum
 Echium pininana
 Echium plantagineum
 Echium popovii
 Echium portosanctense
 Echium rauwolfii
 Echium rosulatum
 Echium sabulicola
 Echium salmanticum
 Echium simplex
 Echium spurium
 Echium stenosiphon
 Echium strictum
 Echium suffruticosum
 Echium sventenii
 Echium tenue
 Echium triste
 Echium tuberculatum
 Echium webbii
 Echium velutinum
 Echium wildpretii
 Echium virescens
 Echium vulcanorum
 Echium vulgare

Bildgalleri

Källor

Externa länkar
Den virtuella floran - Snokörter

Strävbladiga växter
Freden i Bretigny

Freden i Bretigny var den fred som slöts 8 maj 1360 i Bretigny strax söder om Chartres i Frankrike.

Engelsmännen fick då behålla de stora områden som erövrats under hundraårskrigets början. Fördraget påskrevs av fransmännen under hård press på grund av de stora franska förlusterna i land samt i slagen vid Sluis 1340, Crécy 1346 och Poitiers 1356. Freden blev dock kortvarig; den franske kungen kunde inte acceptera de stora landförlusterna utan gick till motanfall 1369, vilket blev mycket framgångsrikt. 1377 hade engelsmännen drivits tillbaka till Bordeaux och Bayonne, och ytterligare engelska erövringsförsök kunde tyckas meningslösa. 1413 blev dock Henrik V kung av England, och han gick till en berömd storoffensiv år 1415, varpå Frankrike återigen föll under den engelska slöjan än djupare än vid freden i Bretigny.

England under 1300-talet
Bretigny
Frankrike under 1300-talet
1360
Europa under 1300-talet
Cordell Hull

Cordell Hull, född 2 oktober 1871 i Olympus i Overton County (i nuvarande Pickett County) i Tennessee, död 23 juli 1955 i Washington, D.C., var en amerikansk jurist, diplomat och demokratisk politiker.

Biografi
Hull var medlem av kongressen 1907–1933 och, under president Franklin D. Roosevelt, utrikesminister åren 1933–1944. Hull var ordförande för demokraternas federala partistyrelse Democratic National Committee 1921–1924.

Han uppfattades som identisk med den s.k. Good Neighbor Policy, som bland annat innebar en icke-interventionistisk politik i Latinamerika, och att man motsatte sig Nazitysklands och Japans aggressionspolitik. 

Under de sista månaderna som utrikesminister, arbetade Hull för ett internationellt system med syfte att skapa fred och kollektiv säkerhet, och förberedde på så sätt bildandet av Förenta nationerna; han brukar kallas för FN:s fader. Efter krigsutbrottet i Europa 1939 stödde han på alla sätt västmakterna och spelade en viktig roll vid USA:s ställningstagande.

Cordell Hull erhöll Nobels fredspris 1945 för sina insatser vid förberedelserna för upprättandet av FN. Han är begravd i Washington National Cathedral.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1976

Externa länkar 
 Mer info om Nobelpristagaren
 Biografi på Cordell Hull Museums webbplats
 Biografi på utrikesdepartementets webbplats
 Biographical Directory of the United States Congress
 Tennessee Encyclopedia
 Political Graveyard
 Cordell Hull Birthplace State Park
 Cordell Hull Foundation
 Cordell Hull Institute

Mottagare av Nobels fredspris
USA:s utrikesministrar
Ledamöter av USA:s senat från Tennessee
Födda 1871
Avlidna 1955
Män
.nu

.nu är en nationell toppdomän för ön Niue i Stilla havet, precis som .se är nationell toppdomän för Sverige och .nl är toppdomän för Nederländerna. Ön tillåter domänregistreringar från hela världen, men är populärast i Belgien, Danmark, Nederländerna och Sverige där ordet "nu" har relevans. Toppdomänen är även ganska vanlig i Norge trots att "nu" saknar betydelse på norska.

I Sverige var .nu-domänen främst populär före 2003, då .se-domäner bara fick spegla namn på myndigheter och aktiebolag. Numera registrerar större företag domäner under .nu främst för att undvika att andra tar deras namn och använder dem till phishing och cybersquatting. En del skaffar .nu-domäner för att .se-namnet är upptaget. En undersökning från 2017 visade att 9 procent av de svenska domännamnsägarna hade en .nu-adress för privat ändamål, jämfört med 72 procent som ägde en .se-adress.

Niue har senare försökt få tillbaka rättigheterna till domänen då de inte anser att domänens förvaltare uppfyllt sin del av avtalet och istället tjänat pengar på öns bekostnad.

Stiftelsen för Internetinfrastruktur ansvarar sedan 2013 för drift och administration av .nu.

Källor

Externa länkar 
Företaget .NU:s officiella hemsida

Internet i Sverige
Toppdomäner
Portal: Internet i Sverige
Sveriges fordonsbyggares riksorganisation

Sveriges Fordonsbyggares Riksorganisation (SFRO) är en organisation som bildades 1982 för att göra det möjligt att registrera egenbyggda fordon. SFRO:s syfte är att hjälpa personer att bygga egna fordon och besiktiga dessa. De fordonstyper som besiktas är ombyggt fordon och amatörbyggt fordon.

Externa länkar
 SFRO

Intresseorganisationer i Sverige
Ombyggda fordon
Organisationer bildade 1982
Marklyft

Marklyft är en basövning inom styrketräning. Övningen utförs genom att en skivstång lyfts från golvet ("marken"), lyftet fullföljs tills kroppen är helt upprätt. Armarna hålls hela tiden raka, ned mot golvet.

Marklyft aktiverar framför allt tre av kroppens största muskelgrupper, lår-, stuss- och korsryggsmusklerna, men även många mindre muskler.

Enligt vetenskapliga studier kan regelbunden marklyftsträning lindra smärta för människor med mekanisk ländryggssmärta, det vill säga en smärta som kan provoceras eller avlastas genom särskilda aktiviteter, rörelser eller via hållningen.

Marklyft är en relativt svår övning att utöva och kräver därav full kontroll. På engelska heter övningen deadlift.

Tävlingslyft 
Marklyftet är en av de tre grenarna i styrkelyft. Stången ska lyftas från marken till en position där lyftaren "låst ut" knän, höft och rygg vilket innebär att de är helt raka. Lyftaren väljer själv om denne vill placera fötterna innanför eller utanför händernas position på stången ("konventionell marklyft" respektive "sumomarklyft"). Vilka hjälpmedel som är tillåtna i styrkelyft beror på vilket förbund eller federation som arrangerar tävlingen, ofta finns det två varianter: "klassisk" där inga hjälpmedel utöver lyftarbälte och talk (eller motsvarande) är tillåtet och "utrustad" där exempelvis knälindor kan vara tillåtet.

Inom strongman är marklyft en återkommande gren med vissa regelskillnader från styrkelyft. Här får lyftaren använda dragremmar, lyftarbälte och lyftardräkt och får därtill använda sina lår för att jucka upp stången i lyftets slutfas. Däremot är det ej tillåtet att placera fötterna utanför händernas position på stången. 

Det officiella världsrekordet i marklyft enligt typiska strongmanregler ligger på 500 kg och hålls av brittiske Eddie Hall. Islänningen Hafthor Björnsson har lyft 501 kg i sitt eget gym men då lyftet inte genomfördes på en officiell tävling är det mycket omstritt huruvida det gäller som ett officiellt världsrekord eller inte.

Det tyngsta marklyftet som någonsin dragits inom styrkelyft är Benedikt Magnussons 460,4 kg.

Referenser

Externa länkar 

 ExRx - Beskrivning av utförande

Styrketräningsövningar
Styrkelyft
Strongman
Mikko Viljami Lindström

Lily Lazer, eg. Mikko Viljami "Linde" Lindström, född 12 augusti 1976 i Klövskog i Nurmijärvi, Finland, är gitarrist i rockbandet HIM. Han var en av personerna som grundade HIM och är fortfarande en aktiv bandmedlem. Lindström skrev tillsammans med Ville Valo Our Diabolikal Rapture och The Beginning of the End. Linde har ett unikt sound som han förmodligen själv har skapat på sin gitarr.

År 2010 spelade Lindström tillsammans med Ian Gillan, Tony Iommi, Nicko McBrain, Jon Lord och Jason Newsted in låten Out of my Mind som släpptes den 6 maj 2011 som en välgörenhetslåt för byggandet av en musikskola i Gjumri, Armenien.

Daniel Lioneye 
Lindström startade år 2001 projektet Daniel Lioneye and the Rollers där han spelar gitarr och står för leadsången. Singeln The King Of Rock And Roll från debutalbumet med samma namn är känd som introt till TV-serien Viva la bam.

Källor

Medlemmar i HIM
Finländska gitarrister
Män
Födda 1976
Levande personer
Personer från Nurmijärvi
Prometheus (måne)

Prometheus (av grekiskans ) är en av Saturnus månar och är även känd under namnen Saturnus XVI och S/1980 S 27. Den upptäcktes av S Collins med flera 1980 med hjälp av fotografier från Voyager.

Det är Prometheus som är F-ringens herdesatellit, vilket innebär att den håller ringen på plats med sin tyngdkraft. På bilder från rymdsonden Cassini kan man även se hur månen stjäl material från F-ringen.

Prometheus har ett antal av bergskammar och dalar och ett flertal kratrar med en diameter på cirka 20 kilometer, men den verkar vara mindre bekratrad än sina grannsatelliter Pandora, Janus och Epimetheus. 

På grund av deras mycket låga densiteter och relativt höga ljusstyrkor verkar det troligt att Prometheus, Pandora, Janus och Epimetheus är mycket porösa och isiga. (Notera att det finns en stor osäkerhet i dessa värden.) 

Det finns även en asteroid med namnet 1809 Prometheus.

Källor

Externa länkar 
 The Planetary Society: Prometheus
 NASA: Saturnian Satellite Fact Sheet
 Johnston's Archive: Properties of the Planetary Satellites of the Solar System

Månar
Saturnus månar
Astronomiska upptäckter 1980
Migé Amour

Migé Amour, eg. Mikko Henrik Julius Paananen, född 19 december 1974 i Helsingfors, är en finsk musiker, basist i HIM och Daniel Lioneye. Bildade HIM tillsammans med Ville Valo och Mikko Lindström.

Källor

Medlemmar i HIM
Finländska basister
Män
Födda 1974
Levande personer
Musiker från Helsingfors
Emerson Burton

Emerson Burton, eg. Janne Puurtinen, född 17 oktober 1974 i Helsingfors, keyboardist i gruppen HIM.
Gick med i bandet HIM 2001 och har spelat i Cosmos Tango och Sub Urban Tribe. Hans företrädare hette Jussi Mikko "Juska" Salminen och var keyboardist november 1998 till 31 december 2000. Bor i Helsingfors.

Källor

Medlemmar i HIM
Finländska musiker under 2000-talet
Pseudonymer
Födda 1974
Män
Levande personer
Musiker från Helsingfors
Mika Karppinen

Mika Kristian "Stobbe" Karppinen (även känd som Gas Lipstick) född 16 februari 1971 i Eskilstuna är en sverigefinsk trumslagare, känd från bandet HIM.

Karppinen blev medlem i HIM år 1999 och ersatte då Juhana Tuomas Rantala.  

Gas är numera aktiv med bandet We Sell The Dead. Gas är även medlem i Black Metalbandet "To separate the Flesh from the Bones" och hardcore punk-banden Valvontakomissio, Dischange och Ääritila han medverkar även i Metal bandet Bendover.

Referenser 

Medlemmar i HIM
Svenska trummisar
Finländska trummisar
Födda 1971
Sverigefinländare
Sverigefinska artister
Män
Levande personer
Musiker från Eskilstuna