kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ufa

Denna artikel behandlar staden. För andra betydelser, se Ufa (olika betydelser).

Ufa (basjkiriska: Өфө, Öfö; ryska: Уфа; tatariska: Уфа Өфә, eller Өфе; tjuvasjiska: Ěпхӳ) är huvudstaden i delrepubliken Basjkirien, belägen längst österut i den europeiska delen av Ryssland, invid Uralbergens västra sluttningar, där floderna Belaja och Ufa möts. Staden har cirka 1,1 miljoner invånare. Staden har ett universitet, grundat 1957. Dansaren Rudolf Nurejev kom från Ufa.

Historia 
Ivan IV lät grunda ett fort på platsen år 1574, som ursprungligen bar samma namn som kullen det stod på: Tura-Tau. Staden började så småningom kallas Ufa, med betydelsen "liten" på turkspråk, av ortsborna. Orten blev stad 1586, och tjänade under 1600-talet som en viktig handelspostering mellan Moskva och Sibirien. År 1788 blev Ufa administrativt centrum för islam i Ryssland och räknas fortfarande ofta som landets muslimska mittpunkt, med bland annat Ljalja-Tjulpan-moskén. År 1802 blev Ufa huvudorten i Basjkirien och år 1922 officiellt huvudstad.

Ufa blev omtalat 1989 på grund av en katastrofal järnvägsolycka där två tåg antändes av läckande gas och över 500 människor omkom.

Administrativ indelning 
Ufa är indelad i sju stadsdistrikt.

Utöver detta så administrerar staden mindre landsbygdsområden utanför centralorten, med totalt 7 042 invånare år 2002, 9 321 invånare vid folkräkningen 2010, och 10 218 invånare i början av 2015.

Näringsliv 
Bland näringar märks produktion av gruv- och elektrisk utrustning, syntetiskt gummi och livsmedel, oljeraffinering samt petrokemisk industri; staden är centrum för ett av Rysslands viktigaste oljedistrikt. Staden har på grund av sin höga industrialiseringsgrad höga inkomstnivåer i förhållande till övriga Ryssland, men upplever samtidigt omfattande miljöförstöring.

Sport 
 FK Ufa;
 Neftiannik stadion
 Ishockeyklubben Salavat Julajev Ufa har sin bas i staden.
 Staden stod som värd för JVM i ishockey 2013.
Travbanan Akbuzat

Vänorter
Ufa har följande vänorter:
 Ankara, Turkiet
 Halle an der Saale, Tyskland
 Jakutsk, Ryssland
 Jekaterinburg, Ryssland
 Kazan, Ryssland
 Leipzig, Tyskland
 Orenburg, Ryssland
 Perm, Ryssland
 Shenyang, Kina
 Sterlitamak, Ryssland
 Suchumi, Abchazien
 Tjeljabinsk, Ryssland

Källor

Externa länkar

 Best neighborhoods to live in Ufa, rating (på ryska)

 
Städer i Ryssland
Oslo International Poetry Festival

Oslo International Poetry Festival hölls 14-16 juni 1985 med titeln Från Shamanism till High-Tech och 14-20 augusti 1986 med titeln Världen i Oslo - Oslo i Världen.

Poesifestivalen uppmärksammades både i Norge och i utlandet. Många av världens stora nytänkare, poeter, författare, dansare, shamaner och vetenskapsmän deltog. Oslos ordförare Albert Nordengen öppnade festivalen och Åse Kleveland var konferencier. En stor duk spändes upp mellan Oslo Rådhus' två torn, på vilken det projicerades laserkonst. Den norske författaren Axel Jensens fartyg Shanti Devi låg fortöjd vid Aker Brygge varifrån man ledde hela projektet. Sponsorer var bland andra DnC, Oslo kommun, Norska UD, Hertz och SAS. Begivenheterna föregick bland annat i Oslo Konserthus, Nationalteatret, på Aker Brygge och Karl Johan.

Deltagare var bland andra:

Den norske författaren Axel Jensen var ordförare i OIPF 1985 och 1986. I kommittéerna fanns också:

Referenser 

Festivaler i Norge
Kultur i Oslo
Leopold von Sacher-Masoch

Leopold von Sacher-Masoch, född 27 januari 1836 i Lemberg (dagens Lviv), död 9 mars 1895 i Frankfurt am Main, var en österrikisk författare och journalist. Han är känd för romanen Venus i päls (tyska: Venus im Pelz). Termen masochism, efter Sacher-Masoch, myntades 1886 av psykiatern Richard von Krafft-Ebing.
Sacher-Masoch och hans älskarinna baronessan Fanny Pistor hade ett förhållande där han var hennes slav. Ordet masochism kommer från hans sexuellt undergivna livsstil.

Bibliografi (urval)

 1858 Eine galizische Geschichte 
 1867 Der letzte König der Magyaren 
 1870–1877 Das Vermächtnis Kains 
 1870 Die geschiedene Frau
 1870 Venus im Pelz

 1873–1879 Falscher Hermelin 
 1874 Die Messalinen 

 1878 Judengeschichten 
 1881 Neue Judengeschichten 
 1886 Die Seelenfängerin 
 1886 Ewige Jugend 
 1886 Polnische Judengeschichten 
 1890 Die Schlange im Paradies

 1893 Bühnenzauber 
 1907 Grausame Frauen

Referenser

Externa länkar 

Tyskspråkiga författare
Österrikiska författare
Män
Födda 1836
Avlidna 1895
Författare av erotisk litteratur
BDSM
Lars Bom

Lars Bom född 8 april 1961 i Söborg, Danmark, är en dansk skådespelare.
Han är utbildad på Statens Teaterskole i Köpenhamn. Lars Bom har deltagit i produktioner både på scen, film och TV. Har han arbetat på Jomfru Ane Teatret i Ålborg och på Operan i Köpenhamn (Operaen på Holmen) i musikalen Matador (2007 och 2008). 
För en bredare publik är han förmodligen mest känd som Lastbilschauffören och före detta fotbollsproffset Johnny Olsen i Tv-Serien Mordkommissionen (Dansk originaltitel: Rejseholdet). 
Han har även medverkat i utbildningsprogram på DR1 och reklamfilmer.
Han har skrivit en bok om löpning och sprungit maraton på 3 timmar och 16 minuter.

Filmografi (urval)
2004 - Mordkommissionen
2002 - Klättertjuven
2002 - Hot Dog
1998 - Skuggan
1997 - Strisser på Samsø
1996 - En fri mand
 
1983 - De uanstændige

Externa länkar

Födda 1961
Danska skådespelare under 1900-talet
Män
Levande personer
Danska skådespelare under 2000-talet
Johann Schop

Johann Schop, född omkring 1590 i Hamburg, död 1667 i Hamburg, var en hovmusiker och kapellmästare och kompositör som var verksam i Wolfenbüttel, Köpenhamn och Hamburg.

Schop komponerade melodin "Werde munter, mein Gemüte" till texten av psalmförfattaren och prästen Johann Rist år 1641, som Johann Sebastian Bach senare använde till koralen "Jesus bleibet meine Freude" ("Jesu, joy of man's desiring")  sin kantat Herz und Mund und Tat und Leben (BWV 147). Koralen förekommer två gånger i kantaten.

Han finns representerad i Den svenska psalmboken 1986 med koralen Werde munter, mein Gemüte som används till flera psalmer (nr 77 anges användas även för 194, 370, 488 och i viss bearbetning för psalm 582).

Psalmer
 Dagar komma, dagar flykta = Hör hur tempelsången stiger = Du som fromma hjärtan vårdar = Herre, signe du och råde (1695 nr 413 vers 5, 1986 nr 77) 
 Giv, o Jesus, fröjd och lycka (1695 nr 139, 1986 nr 194)
 Gud, i mina unga dagar (1986 nr 582) 
 Helge Ande, hjärtats nöje (1695 nr 184, 1819 nr 136)
 Ljus av ljus, o morgonstjärna (1695 nr 356, 1986 nr 488) 
 Tack, o Gud, att i din kyrka (1937 nr 171, 1986 nr 370) 
 Lyft, min själ, ur jordegruset (1937 nr 339)

Externa länkar
 Hos Cyber hymnal finns Schops melodi "Werde Munter" (=Herre signe du och råde-melodin) med engelsk text.
Lyssna till Schops originalmelodi "Jesu, joy of man's desiring" på Cyberhymnal
Lyssna till J.S. Bachs version av Schops melodi

Tyska koralkompositörer
Män
Födda 1590
Avlidna 1667
Tyska musiker under 1600-talet
Förste skattkammarlord

Förste skattkammarlord () är ett formellt ämbete som Storbritanniens premiärminister sedan slutet på 1800-talet samtidigt uppbär. 

Alla brittiska premiärministrar (funktionen uppstod informellt under 1700-talet) har haft ett formellt ämbete vid sidan av premiärministerbefattningen (till en början ansågs den mer informella titeln som premiärminister något nedlåtande).

Bakgrund
Titlarna har sin upprinnelse i en kollegium där medlemmarna kallades skattkammarlorder. Denna kommission ersatte ett tidigare ämbete, Lord Treasurer, som motsvarade en riksskattmästare i Sverige. Ämbetsuppgifterna som hörde till det ämbetet övertogs därvid av kollegiet, vilket innebar att styrningen av skattkammaren (HM Treasury, det nuvarande finansministeriet) på den tiden övertogs av den. Kollegiet kvarstår och har alltjämt lagstadgade befogenheter, men sammanträder i praktiken aldrig.

Storbritanniens finansminister (), som även är även andre skattkammarlord (), är den som i praktiken styr HM Treasury.

Betydelse
I kraft av ämbetet som förste skattkammarlord tar premiärministern en ämbetsed i enlighet med Promissory Oaths Act 1868.

10 Downing Street i London är egentligen förste skattkammarlordens officiella residens, men då befattningarna som premiärminister och förste skattkammarlord sedan 1800-talet uppburits samtidigt av samma person har betydelsen bortom det strikt formella sammansmält.

Se även
 Lista över Storbritanniens premiärministrar
 Cabinet Office
 Kronrådet
 Sinekur

Referenser

Noter

Brittiska titlar
Politik i Storbritannien
Jeanette von Heidenstam

Eva Jeanette von Heidenstam, född 17 oktober 1923 i Shanghai, Kina, död 24 januari 2003 i Danderyds församling, var en svensk TV-hallåa, programledare, TV-producent och författare.

Biografi
Jeanette von Heidenstam växte upp i Stockholm, London och Teheran. Hon utbildade sig vid Bar-Lock-institutet och Poppius journalistskola. Hemkommen till Sverige efter ytterligare år utomlands, där även hennes barn föddes, anställdes hon vid Sveriges Radio i mitten av 1950-talet innan hon 1957 kom till televisionen och var en av de första så kallade TV-hallåorna. 

Hon blev TV:s första kvinnliga nyhetspresentatör 1960 på Aktuellt och var programledare för bland annat barnprogram och caféprogram. Hon var programvärd för Melodifestivalen 1960 och 1961, programvärd på TV1 julafton 1962, 1978, 1979 och tillsammans med Arne Weise 1980 ; dessutom gjorde hon under tio år gjorde programmet Fönster mot Norden. Lyrik- och barnböcker kan också räknas till hennes meritlista.

Jeanette von Heidenstam var dotter till envoyén Hugo von Heidenstam och friherrinnan Eva Gyllenkrok. Hon var gift första gången med Wilhelm Tham (1911–1995), som hon hade två söner med, Jan Tham (född 1948) och TV-journalisten Pieter Tham (född 1949), och andra gången från 1957 med tidningsmannen och politikern Allan Hernelius (1911–1986).

Hon är begraven i föräldrarnas familjegrav på Åkers kyrkogård i Åkers styckebruk.

Producent i urval

Filmografi rollista

Referenser

Noter

Webbkällor
 TV:s grand old lady har avlidit Aftonbladet 25 januari 2003. Läst 13 juni 2012.
 Jeanette von Heidenstam, Stockholm, har avlidit Kristianstadsbladet 28 januari 2003. Läst 13 juni 2012.
 I en ålder av 79 år har Jeanette von Heidenstam avlidit Folket 29 januari 2003. Läst 13 juni 2012.
 Jeanette von Heidenstam Journalisten 2003-01-31. Läst 2012-06-13.

Externa länkar 
 
 

Svenska TV-producenter
Svenska programpresentatörer
Melodifestivalens programledare
Julvärdar i SVT
Personer från Shanghai
Födda 1923
Avlidna 2003
Kvinnor
Jeanette
Jonathan Peel

Jonathan Peel, född 12 oktober 1799, död 13 september 1879, var en brittisk militär och politiker.

Biografi
Jonathan Peel var bror till Robert Peel. Han var 1815-1827 officer i aktiv tjänst och avancerade därefter så småningom till generallöjtnant (1859). Han var 1826-1868 ledamot av underhuset, hyste strängt konservativa åsikter och gällde som grundligt sakkunnig i militära frågor. 

Peel var krigsminister i två av lord Derbys ministärer (1858 och 1866-1867) samt avgick 2 mars 1867 jämte Carnarvon och lord Salisbury (då viscount Cranborne), när Derby och Benjamin Disraeli beslöt sig för att söka genomföra en vittgående rösträttsreform.

Peel var väldigt intresserad av hästkapplöpning, och födde upp och ägde bland annat Orlando, som segrade i Epsom Derby (1844).

Referenser

Noter

Externa länkar

Brittiska generaler
Brittiska parlamentsledamöter
Brittiska militärer under 1800-talet
Brittiska politiker under 1800-talet
Födda 1799
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Brittiska hästägare och uppfödare
Robert Peel (1822–1895)

Sir Robert Peel, 3:e baronet, född 4 maj 1822 i London, död där 9 maj 1895, var en brittisk politiker, äldste son till Robert Peel. 

Peel var i yngre år  (1844-1850) diplomat, ärvde 1850 faderns baronetvärdighet och valdes samma år till underhusledamot för faderns valkrets Tamworth.

Peel ansågs som politiker vankelmodig. Sedan han 1855 blivit yngre amiralitetslord i Palmerstons ministär räknades han som liberal. 

1861-1865 var han minister för Irland under Palmerston, misslyckades som sådan och avlägsnades efter dennes död av Russell. 

På 1870-talet framträdde han som "liberalkonservativ" och bröt helt med Gladstone till följd av dennes orientaliska politik. 

Han lyckades 1884 åter bli invald i underhuset (som konservativ), men nedlade 1886 sin röst vid home rule-frågans avgörande.

Han föll samma år igenom vid valen och sökte sedan förgäves bli vald som home rule-kandidat. 

Peel, som var ivrigt intresserad av kapplöpningar, råkade i ekonomiskt trångmål och sålde 1871 faderns dyrbara tavelsamling till National Gallery.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Brittiska politiker
Alumner från Christ Church, Oxford
Födda 1822
Avlidna 1895
Män
Personer från London
Baronetvärdiga personer
John Francis Wade

John Francis Wade född 1711, död 16 augusti 1786. Engelsk musiklärare, notkopist och musikutgivare, bosatt i exil i Douai i Frankrike. Han finns representerad i Den svenska psalmboken 1986 med ett verk (nr 122).

Psalmer
 Dagen är kommen (nr 122), text till verserna 1-4 "Adeste fideles" från 1746 till en komposition gjord före texten från omkring 1743

Brittiska psalmförfattare
Födda 1711
Avlidna 1786
Män
Delta förlag

Delta förlag grundades 1973 av Sam J. Lundwall och Gunnar Dahl. På Delta utgavs fram till slutet av 1980-talet drygt 200 SF-titlar i serien Delta science fiction, den största satsning på science fiction som hittills förekommit i Sverige.

Bland författare som utgivits av Delta märks till exempel Robert A. Heinlein, Clifford D. Simak, Arthur C. Clarke, H. P. Lovecraft och Tanith Lee. Åren 1974–76 publicerade man fem romaner av Jules Verne. Förlaget utgav även en serie antologier med namnet Det hände i morgon.

Källhänvisningar

Ej längre existerande svenska bokförlag
Företag bildade 1973
Amur oblast

Amur är ett oblast i sydöstra Ryssland med en yta på 363 700 km² och cirka 820 000 invånare, och har namn efter floden Amur som i syd bildar gräns mot Kina och vars bifloder Zeja och Bureja genomkorsar oblastet. I norr bildar Stanovojbergen gräns mot Jakutien (republiken Sacha), i väst gränsas till oblastet Tjita och i öst till Chabarovsk kraj. Huvudstad i oblastet Amur är Blagovesjtjensk, och andra stora städer är Belogorsk och Svobodnyj.

Amur oblast bildades den 20 oktober 1932.

Guvernörer 

 1991 — Albert Krivchenko
 1993 — Alexander Surat
 1993 — Vladimir Polevanov
 1994 — Vladimir Dyachenko
 1996 — Yuriy Lyashko
 1997 — Anatolij Belonogov
 2001 — Leonid Korotkov
 2007 — Nikolaj Kolesov
 2008 — Oleg Kozhemyako
 2015 — Alexander Kozlov
 2018 — Vasilij Orlov

Källor

Externa länkar
Jean Francois Borderies

Jean Francois Borderies med fullständiga förnamnet Etienne Jean Francois, född 1764, död 1832. Abbé i exil i England under franska revolutionen, senare biskop i Versailles. Han finns representerad i Den svenska psalmboken 1986 med en vers i ett verk (nr 122).

Psalmer
Dagen är kommen, vers 5 i nr 122 i Den svenska psalmboken 1986. Diktad 1822.

Referenser

Noter

Franska psalmförfattare
Födda 1764
Avlidna 1832
Män
Tiltrotorflygplan

Tiltrotorflygplan är en typ av konvertiplan som konverterar genom att tilta huvudrotorerna axialt upp för vertikal start och landning och axialt ner för horisontalflykt. Detta möjliggörs av att rotorerna sitter på vridbara motorgondoler () monterade längst ut på vingarna. För att starta och landa vertikalt så vänds gondolerna uppåt och flygmaskinen kan liknas vid en helikopter (som genererar lyftkraft med hjälp av rotorerna). Inför framåtflygning roteras gondelerna framåt, rotorerna övergår gradvis från att generera lyftkraft till att mer och mer skapa dragkraft. När gondolerna är helt framåtriktade så liknar tiltrotorflygplanet flygmässigt ett traditionellt flygplan (som genererar lyftkraft med hjälp av vingar och drivs fram av propellrar).

Denna konstruktionsprincip ger tiltrotorflygplanet räckvidd och fart som ett traditionellt flygplan i kombination med helikopterns förmåga att starta och landa vertikalt. De flesta tiltrotorflygplanen liknar traditionella flygplan till formen, är tvåmotoriga, och har en tiltrotor på vardera vingen. Hittills har tiltrotorflygplan inte blivit några större kommersiella framgångar, och de flesta befinner sig ännu på prototypstadiet. Användningsområdena begränsar sig än så länge till de få områden där man samtidigt måste ha möjlighet till långa flygsträckor/hög hastighet och korta start- och landningsbanor, exempelvis till och från hangarfartyg och oljeriggar.

Se även 
Bell Boeing V-22 Osprey
AgustaWestland AW609

Referenser 

Rotorflygplan
Luftfarkoster
Kombinationsflygplan
Drottning Victoria (1917)

Drottning Victoria, officiellt  HM Pansarskepp Drottning Victoria, var ett pansarskepp i svenska Kungliga flottan. Hon bildade Sverige-klassen tillsammans med Sverige och Gustaf V. De blev de största pansarskeppen hittills och även de sista. Bestyckningen utgjordes av fyra 28,3 cm kanoner i två dubbeltorn och åtta 15,2 cm kanoner uppställda i ett dubbel- och sex enkeltorn. Med de nya kanonerna och det kraftiga pansaret blev de också de tyngsta och längsta fartygen hittills med sina 7600 ton och 120 meter från för till akter. Det krävdes en besättning på 427 man för att sköta dessa fartyg. När skeppet skrotades flyttades dess dubbla 15,2 cm kanoner till Victoriafortet utanför Vuollerim, som på grund av detta blev uppkallat efter skeppet.

Drottning Victoria sjösattes vid Götaverken den 15 september 1917. Dopet förrättades av drottningen med orden: "I sorgfylld tid — till värn för vår frihet — bjuder jag dig, stolta fartyg, Drottning Victoria glida ut och börja din bana. Beskydde Gud din framtid."

Andra världskriget
Vintern 1939–1940 var sträng med svår isläggning i Horsfjärdenområdet. I samband med rapporter om de tyska flottrörelserna inför operation Weserübung lät chefen för kustflottan bryta upp en ränna och förflytta Drottning Victoria och en jagargrupp till fritt vatten.

Skeppshunden Nicke 
Ombord på Drottning Victoria fanns under en period skeppshunden Nicke, en strävhårig foxterrier som togs omhand av manskapet. Hunden, som är omtalad på flera ställen i litteraturen om pansarskeppsepoken, hade en specialsydd sjömanskostym och egen tjänstgöringsbok. Av skeppshandlingarna framgår att Nicke mönstrade ombord 1 januari 1940 som 3. klass sjöman med skeppsnummer 900 och att han senare utnämndes till korpral. Befordran till furir följde enligt skeppsorder 31 oktober 1943. Nicke fanns kvar på fartyget åtminstone till augusti 1946.

Galleri

Anmärkningar

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Sverige-klass (pansarskepp)
Svenska pansarskepp
Fartyg sjösatta 1917
Fartyg byggda i Göteborg
Bell Helicopter

Bell Helicopter är en amerikansk tillverkare av helikoptrar och tiltrotorflygplan, som ingår i Textron Group. Tillverkningen av militära helikoptrar och tiltrotorer sker i USA och de civila tillverkas i Mirabell, Québec, Kanada.

Företaget grundades 1935 som Bell Aircraft Corporation, en flygplanstillverkare. 1941 anställdes Arthur M. Young (1905-1995), som efter studier vid Princeton University på egen hand hade experimenterat med helikopterkonstruktioner sedan 1929. Med honom följde Bart Kelley, som 1931 avbröt sina studier vid Harvard University för att bli hans medhjälpare. Young konstruerade företagets första helikoptermodell Bell 30 och 1945 Bell 47. Bell köptes av Textron 1960.

Historik

Bell Aircraft
Företaget grundades den 10 juli 1935 av Lawrence Dale Bell i Buffalo, New York och hette då Bell Aircraft Corporation. Företaget var inriktat på att designa och bygga stridsflygplan. Deras första stridsflygplan var XFM-1 Airacuda, ett två-motorigt jaktplan för att attackera bombflygplan, och P-39 Airacobra. P-59 Airacomet, det första amerikanska jetstridsplanet, och P-63 Kingcobra, efterföljaren till P-39, och Bell X-1 var också Bell-produkter.Företaget Bell fick av amerikanska försvarsmakten uppdraget att bygga ett överljudskapabelt flygplan. Man byggde då X-1 som blev världens första överljudsflygplan.

Bell Helicopter
Textron köpte Bell Aerospace 1960. Bell Aerospace var då sammansatt av tre divisioner av Bell Aircraft Corporation, inkluderat deras helikopterdivision, vilken nu var deras enda division som fortfarande producerade fullständiga flygplan. Helikopterdivisionen blev omdöpt till Bell Helicopter Company och inom ett par år, med succén av UH-1 under vietnamkriget, hade den etablerat sig själv som den största divisionen på Textron. I januari 1976 bytte Textron namn på företaget igen, till Bell Helicopter Textron.

Bellhelikoptrar i Sverige
Den första helikopter som importerades till Sverige var en Bell 47B, som köptes i november 1946 av Ostermans Aero och som fraktades nedmonterad till Göteborg, för att monteras där. Detta företag fick då också agenturen för Bell Helicopter för Skandinavien.

Produktlista

Helikoptrar

Civila 
 Bell 47
 Bell 205
 Bell 206
 Bell 210
 Bell 212
 Bell 214
 Bell 222
 Bell 407
 Bell 412
 Bell 427
 Bell 429 
 Bell 430

Militära 
 UH-1 Iroquois (Huey)
 UH-1F, Air Force-variant av UH-1
 AH-1 Cobra (HueyCobra)

Tiltrotorflygplan 
 Bell Boeing V-22 Osprey (i samarbete med Boeing Rotor Systems)
 Eagle Eye

Källor

Externa länkar 
 Bell Helicopter 

Helikoptertillverkare
Archangelsk oblast

Archangelsk oblast är ett oblast i norra Ryssland. Det inkluderar även Frans Josefs land, Novaja Zemlja och Solovetskijöarna. Oblastet har administrativ jurisdiktion över det autonoma distriktet Nentsien. Archangelsk är administrativ huvudort. Oblastet har en folkmängd på cirka 1,2 miljoner invånare (Nentsien medräknat). 

Städer i regionen är bland andra Cholmogory, Kargopol, Solvytjegodsk och Severodvinsk. Det finns flera rysk-ortodoxa kloster i området, bland annat ett på Solovetskyöarna som erhållit status som världsarv.

Archangelsk oblast upprättades i Sovjetunionen den 23 september 1937.

Se även 
 Rysslands administrativa indelning

Källor

Externa länkar
Frederick Peel

Sir Frederick Peel, född 26 oktober  1823 i London, död där 6 juni 1906, var en brittisk politiker och ämbetsman, yngre son till Robert Peel.

Peel blev 1849 advokat och samma år ledamot av underhuset, var understatssekreterare för kolonierna i Russells och Aberdeens ministärer (november 1851–februari 1852 och december 1852–februari 1855) samt innehade i Palmerstons första ministär 1855–1857 den under Krimkrigets sista period särskilt krävande posten som understatssekreterare för krigsärenden och krigsministeriets representant i underhuset. 

Han var 1859–1865 skattkammarsekreterare i Palmerstons andra ministär, erhöll 1869 knightvärdighet och var från 1873 till sin död medlem av kommissionen för järnvägar och kanaler, ett slags skiljedomstol mellan dessa samfärdselföretag och allmänheten; på denna post verkade han med framgång för billigare transporter för jordbruket.

Källor

Tryckta källor

Noter

Brittiska parlamentsledamöter
Brittiska politiker under 1800-talet
Alumner från Trinity College, Cambridge
Personer från London
Födda 1823
Avlidna 1906
Män
Ugglan
Belgorod oblast

Belgorod är ett oblast i västra Ryssland vid gränsen mot Ukraina med en yta på 27 100 km² och cirka 1,5 miljoner invånare. Huvudort är Belgorod och ett par andra stora städer är Staryj Oskol och Gubkin.

Belgorod oblast tillhörde först Ukrainska SSR men tillföll Ryska SFSR 1954 och förblev ryskt efter Sovjetunionens upplösning 1991.

Källor

Externa länkar 

Belgorod oblast
Brjansk oblast

Brjansk oblast (ryska: Бря́нская о́бласть, Brjanskaja oblast) är ett oblast i västra Ryssland vid gränsen mot Vitryssland och Ukraina, med en yta på 34 900 km² och knappt 1,3 miljoner invånare. 69,2 % av befolkningen bor i städer. Huvudorten är Brjansk. Regionens nuvarande (2006) guvernör är Nikolaj Denin.

Stora delar av regionen förorenades av radioaktivt nedfall efter Tjernobylolyckan i april 1986.

Källor

Externa länkar