kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Linger longer

Linger longer är ett kortspel där det gäller för spelarna att vinna stick för att kunna hålla sig kvar i spelet så länge som möjligt, vilket också avspeglas i spelets namn, som är engelskt och ordagrant betyder ”leva kvar längre”. Spelet kan även kallas siste man på skansen, men observera att det namnet också används om ett helt annat kortspel, se Siste man på skansen.

Spelarna får i given fyra eller fler kort var; antalet kort som delas ut står i omvänd proportion till antalet deltagare. Resterande kort bildar en talong. En trumffärg utses, vilket kan göras genom att låta talongens översta kort bestämma denna eller på annat sätt.

Den som har vunnit ett stick tar upp ett kort från talongen och spelar ut på nytt. Allteftersom spelarna blir utan kort på handen får de lämna spelet, och spelets vinnare är den som är kvar till sist.

Ett mycket snarlikt kortspel är leva längst. Detta spel skiljer sig från linger longer huvudsakligen genom att ha strängare regler för vilka kort som får spelas i sticken.

Se även
Knockoutwhist

Referenser

kortspel
Paskahousu

Paskahousu är ett finskt kortspel, som kan beskrivas som en mer utvecklad form av bluffstopp. Spelet går ut på att så fort som möjligt bli av med de kort man har på handen. Korten spelas ut med baksidan uppåt, och det behöver inte finnas någon överensstämmelse mellan vad man påstår att man lägger och vad man i själva verket lagt.

Spelarna får i given fem kort var, och resten av korten bildar en talong. I tur och ordning ska spelarna antingen lägga ut ett eller upp till fyra av sina kort, eller ta ett kort från talongen. När man lägger ut kort, måste man nämna en valör som är högre än, eller lika med, den närmast föregående. Vissa restriktioner finns angående vilka valörer man får påstå sig spela ut; till exempel får man inte lägga ut ett påstått ess om föregående kort uppgivits vara lägre än knekt. En spelare som misstänker en bluff får vända upp det senast lagda kortet. Visar det sig vara ett annat kort än det påstådda, får den bluffande spelaren som straff ta upp alla dittills utlagda kort på sin hand. Om det inte var fråga om en bluff, får i stället den spelare som synade samma bestraffning.

Spelarna utgår ur spelet allteftersom de blir av med sina kort. Den som sist har kort kvar på handen är spelets förlorare och får tillmälet paskahousu, vilket på finska ordagrant betyder ”skitbyxa”.

Referenser

kortspel
Polignac (kortspel)

Polignac, också kallat capot, är ett ursprungligen franskt kortspel, nära besläktat med det svenska kortspelet knekt. En lek med 32 kort (utan 2:or t.o.m. 6:or) används. Man spelar om stick, och det gäller att undvika att ta stick som innehåller knektar, vilket ger minuspoäng. Alternativt kan man försöka spela hem samtliga knektar. Detta kallas att ta capot och ger i stället pluspoäng.

Polignac är också namnet på spaderknekten i detta spel, och den är värd dubbel minuspoäng.

Referenser

Kortspel
Långsvärd

Långsvärdet har troligtvis sina anor från mitten av medeltiden, kanske så tidigt som 1100-talet, men det är under 1400-talet som vapnet har sin glansperiod. Den totala längden kan variera, men ligger vanligtvis på runt 120 centimeter. Hjaltet upptar cirka 20 cm av den totala längden, och möjliggör tvåhandsfattning. Vikten ligger vanligtvis på runt 1,3 kg, men kan variera mellan 1 och 2 kg.

Långsvärdet har tjänat som krigsvapen, men också vid civila konflikter, och vid juridiska strider. Klingans utformning är inte enhetlig för långsvärdet, utan varieras beroende på vad det är ämnat för. Mot orustade motståndare används främst en typ med mer flexibel och skarp klinga för huggande och skärande effekt, medan strid mellan rustade personer företrädesvis kräver en mer rombisk klingtyp, som är styvare och bättre som stötvapen. Anledningen är att det troligtvis är omöjligt att hugga igenom en rustning, framförallt av senare modell. 

Under 1400-talet framställs flera manualer för fäktning med långsvärd (vilka emellanåt också innehåller andra tekniker för andra vapentyper), främst från Tyskland och Italien. Bland de mest kända manualförfattarna kan nämnas Hans Talhoffer, Sigmund Ringeck, Fiore dei Liberi och Johannes Liechtenauer.

Många manualer gör skillnad på strid mellan rustade och orustade motståndare. Fäktning mellan orustade kombatanter liknar det som vanligtvis uppfattas som fäktning, medan den rustade striden mer liknar brottning, med olika typer av grepp, fällningar och brytningar. Vanligt är även så kallade halvsvärdstekniker, där den ena handen fattar kring hjaltet, medan den andra griper om klingan. En del tekniker innefattar också fattning med båda händerna kring klingan och hårda slag mot huvudet med hjaltet. Man kan anta att den här typen av strid inte krävde en lika skarp klinga, eftersom en alltför vass egg ändå skulle slöas av hugg mot metall, samt att den skulle skada handen vid fattning kring klingan.

Se även
Suontakasvärdet

Externa länkar 
 Svenska HEMA-förbundet
 Wiktenauer: Longsword

Svärd
Sjuan (kortspel)

Sjuan, även kallat fan tan, är ett kortspel som går ut på att bli av med korten på handen genom att lägga ut dem i en bestämd ordningsföljd med utgångspunkt från sjuorna. (Observera att namnet fan tan också används om ett kinesiskt hasardspel, se fan tan.) 

Hela kortleken delas ut; eventuellt kan man plocka bort några kort så alla deltagare får lika många. Den spelare som inleder spelet lägger ut en valfri sjua (man kan också spela med regeln att det första kortet måste vara sjuan i hjärter). Spelarna lägger därefter i tur och ordning ut ett kort var, eller står över om man inte har något spelbart kort. På ena sidan om sjuan lägger man åttan och på andra sidan sexan i samma färg, eller också lägger man ut en ny sjua. Ovanpå åttorna bygger man sedan vidare uppåt till kungarna, och ovanpå sexorna bygger man nedåt till essen, som alltså räknas som lägsta kort i det här spelet.

Vinnare är den som först blir av med alla sina kort.

Varianter
I varianten fri fan tan behöver man inte utgå från sjuorna utan kan starta med vilken valör som helst, men man får bara bygga uppåt (efter kungen fortsätter man med esset). Domino fan tan, även kallat bara domino, är avsett för spel med bara 2 deltagare. I denna variant delas inte alla kort ut i given, utan man spelar med en talong, från vilken man drar ett kort varje gång man fått stå över.

Referenser

Externa länkar
 

Kortspel
Tecknet

Tecknet, även kallat tecken, games, cirkus, kotte eller kotten är ett svenskt kortspel.

Tecknet är för fyra deltagare som spelar parvis mot varandra. Reglerna skiljer sig åt i olika delar av landet men i stora drag går det till så här: Man spelar med honnörskorten (knekt, dam, kung, ess) samt en joker på hand, allt som allt 17 kort, och turas om att skicka ett kort medsols. Det gäller att få ihop ett fyrtal. Jokern fungerar som valfritt kort.

Övriga kort ligger uppdelade på två (eller tre) högar uppochner på bordet. 
När man har fått ett fyrtal ska man signalera till sin medspelare med hjälp av ett hemligt tecken som båda har kommit överens om. Syftet med det hemliga tecknet är att informera om att det är dags att slå varsin hand så fort som möjligt på någon korthögarna utan att någon i motståndarparet hinner emellan. Korten i korthögarna ger poäng till laget som slog, förutsatt att båda slog först och någon av dem kan visa upp ett fyrtal.

En variant är att spela utan jokern. Då använder man alla 10:orna istället och har alltså 5 kort på handen från början. Sedan skickar alla deltagarna vars ett kort samtidigt. Då blir det svårare att se de andras tecken, omgångarna varar lite längre och avgörs inte lika snabbt av den som fått jokern som bara måste få 3 honnörskort lika.

Se även
 Gris

Vidare läsning

Externa länkar
 

Kortspel
The Chantays

The Chantays, surfrockband bildat år 1962 i Santa Ana, Kalifornien, USA. Gruppen bestod i sin första uppsättning av Bob Spickard (gitarr), Brian Carmen (gitarr), Warren Waters (bas), Rob Marshall (piano), och Bob Welch (trummor, ej samma person som spelade i Fleetwood Mac).

Gruppen fick en riktigt stor hit 1963 med "Pipeline", en av de kändaste surflåtarna. Låten nådde fjärdeplatsen på Billboardlistan i USA och sextonde plats på UK Singles Chart. Låten har senare funnits med i filmer, till exempel De 12 apornas armé, och den är upptagen i Rock and Roll Hall of Fames lista "500 låtar som skapade rock'n'roll". Ingen av gruppens efterföljande singlar blev kommersiellt framgångsrika. Brian Carman som skrev "Pipeline" tillsammans med Bob Spickard avled 1 mars 2015 i sitt hem i en ålder av 69 år.

Gruppen är fortfarande aktiv i mindre skala med två originalmedlemmar, Bob Spickard och Bob Welch.

Diskografi (urval)
Studioalbum
Pipeline (1963)
Two Sides of The Chantays (1964)
Next Set (1994)
Waiting for the Tide (1997)
Singlar
"Pipeline" / "Move It" (1962)
"Monsoon" / "Scotch Highs" (1963)
"Space Probe" / "Continental Missile" (1963)
"Only If You Care" / "Love Can Be Cruel" (1964)
"Beyond" / "I'll Be Back Someday" (1964)
"Greenz" / "Three Coins In A Fountain" (1965)
"Fear Of The Rain" / "So Be On Your Way" (1965)

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
The Chantays på Allmusic

Amerikanska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1962
Surfgrupper
Lowball

Lowball är ett pokerspel som spelas som mörkpoker men där lägsta i stället för högsta handen vinner potten. 

Beroende på hur man definierar "lägsta handen" finns det tre huvudvarianter av detta spel: 
California lowball, (Ace-Five lowball), Varken stege eller färg räknas. Ess räknas lågt. Den lägsta (dvs bästa) handen är därmed 5432A. 
Kansas City lowball, (Deuce-Seven lowball), Både stege och färg räknas. Ess räknas högt. Den lägsta handen är därmed 75432. 
English lowball. Både stege och färg räknas men ess får räknas lågt. Lägsta handen är därmed 6432A.

För att skilja händer åt tittar man först på vem som har lägst högstakort, därefter på vem som har lägst näst högsta kort och så vidare. Till exempel är 96543 lägre än 9732A. Detta gör att en lowball-hand benämns efter sitt högsta kort. Till exempel kallas 8632A för en 8 låg (8 low) medan en 75432 kallas 7 låg hand.

Ibland spelas olika pokervarianter (oftast Omaha hold'em och Sjustöt) som high-low split, där högsta och lägsta handen delar på potten. Där spelas ofta high-low split 8 or better, vilket innebär att den låga handen måste vara en 8 låg eller bättre (lägre) för att räknas. Om ingen hand uppfyller kvalifikationerna för låg vinner den bästa (höga) handen hela potten.

Ett annat liknande spel är Badugi, där varje spelare dock bara får fyra kort.

Poker
Artäremboli

En artäremboli uppstår när blodpropp, en emboli, fastnar i en artär (pulsåder). Det kan ske på grund av bland annat förmaksflimmer. Vid en artäremboli i en extremitet uppstår smärta, blekhet och kyla.

Undersökning
Angiografi är en undersökningsmetod som kan användas för artäremboli, där kontrastmedel sprutas in via ett blodkärl varpå röntgenbilder tas.

Kärlsjukdomar
Tromboser
Obstruktion
Michel Bréal

Michel Jules Alfred Bréal, född den 26 mars 1832 i Landau, död den 25 november 1915, var en fransk filolog. 

Bréal föddes av franska föräldrar, studerade i Paris och Berlin, blev 1866 professor i jämförande språkforskning vid Collège de France och 1875 medlem av Institut de France samt var 1879-1888 generalinspektör över den högre undervisningen. Bréal var livligt verksam på flera av den indoeuropeiska filologins områden. 

Bland hans filologiska arbeten må särskilt nämnas L'étude des origines de la religion zoroastrienne (1862, prisbelönt),  Hercule et Cacus, étude de mythologie comparée (1863), De persicis nominibus apud scriptores graecos (samma år), Le mythe d'Oedipe (samma år), Oedipo e la mitologia comparata (1866), Les tables eugubines (1875), Sur le déchiffrement des inscriptions cypriotes (1877), Mélanges de mythologie et de linguistique (samma år, 2:a upplagan 1882) samt Essai de sémantique (1897, 2:a upplagan 1899), en av de fåtaliga dåtida framställningarna av betydelseläran. 

Bréal översatte Bopps jämförande grammatik till franska och utgav den med historisk och kritisk inledning (1866-1874) samt bearbetade flera etymologiska arbeten. Dessutom har han författat Quelques mots sur l'instruction publique en France (1872; 3:e upplagan 1881), La réforme de l'orthographie française (1890), De l'enseignement des langues anciennes (1891), De l'enseignement des langues vivantes (1893) och Deux études sur Goethe (1898) samt en mängd uppsatser i tidskrifter.

Källor
 

Franska filologer
Alumner från École normale supérieure
Franska professorer
Personer verksamma vid Collège de France
Filologer under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Personer från Landau in der Pfalz
Födda 1832
Avlidna 1915
Män
Ugglan
Kommendörer av Hederslegionen
Brèche de Roland

Brèche de Roland, Rolandsbräschen, ett på 2 804 meter över havet beläget bergspass i centrala Pyrenéerna, 40 m brett, 1,1 km långt och omgivet av höga klippväggar, leder från Gavarniedalen i Frankrike väster om Mont Perdu till Spanien.

Källor

Externa länkar

Bergspass i Frankrike
Bergspass i Spanien
Ugglan
Brechin

Brechin är en ort vid floden South Esk i den skotska kommunen Angus. Orten är centrum för ett stift inom Skotska episkopalkyrkan, och har en katedral från 1100-talet. Folkmängden uppgick till 7 520 invånare 2012, på en yta av 3,08 km².

Källor

Noter

Orter i Angus
Ugglan
The Surfaris

The Surfaris var en surfrockgrupp bildad år 1962 i Kalifornien, USA. Originalmedlemmarna var Ron Wilson (sång, trummor), Jim Fuller (sologitarr), Bob Berryhill (gitarr) och Pat Connolly (basgitarr). Efter gruppens debutsingel blev även saxofonisten Jim Pash medlem.

Gruppen är känd för låten "Wipe Out" från 1963. Låten som var gruppens debutsingel blev en stor hit och nådde andraplatsen på Billboard Hot 100-listan. Den blev även en framgång i Europa och nådde femteplats på UK Singles Chart, samt fjortondeplats på svenska Kvällstoppen Även b-sidan till "Wipe Out", "Surfer Joe" låg på Billboardlistan (högsta placering #62), och uppföljarsingeln "Point Panic" nådde #49. Point Panic kallas en plats på Hawaii som är populär bland surfare. Några fler av de dussintals låtar de framfört kom inte upp i rampljuset.

Connolly lämnade gruppen 1965 och ersattes av Ken Forssi, men 1966 splittrades gruppen. Ron Wilson dog 1989, men både Jim Fuller och Bob Berryhill har sporadiskt uppträtt med Surfaris-låtar på 2000-talet. Saxofonisten Jim Pash dog 2005. Jim Fuller avled 2017.

Diskografi (urval)
Album

Singlar
1963 – "Wipe Out" / "Surfer Joe"
1963 – "Point Panic" / "Waikiki Run"
1963 – "Wipe Out" / "I'm a Hog for You"
1964 – "Murphy the Surfie" / "Go Go Go for Louie's Place"

Källor

Externa länkar

The Surfaris på Allmusic

Surfaris, The
Surfaris, The
Surfaris, The
John Breckinridge (justitieminister)

John Breckinridge, född 2 december 1760 i Staunton, Virginia, död 12 februari 1806 i Lexington, Kentucky, var en amerikansk politiker (demokrat-republikan).

Breckinridge var en av pionjärerna i Kentucky och upphovsman till de berömda "Kentuckyresolutionerna" av åren 1798 och 1799, i vilka de enskilda staternas suveränitet och deras rätt att genom "nullifikation" avslita unionsbandet med stor djärvhet hävdades. Breckinridge var 1801-1805 senator för Kentucky, blev sedan justitieminister (generaladvokat) i Jeffersons kabinett, men avled redan 1806.

Referenser

Noter

Externa länkar

Ledamöter av USA:s senat från Kentucky
USA:s justitieministrar
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Staunton, Virginia
Amerikanska demokrat-republikaner
Alumner från College of William & Mary
Alumner från Washington and Lee University
Födda 1760
Avlidna 1806
Män
Ugglan
John Cabell Breckinridge

John Cabell Breckinridge, född 15 januari 1821 nära Lexington, Kentucky, död där 17 maj 1875, var en amerikansk politiker. Han var sonson till John Breckinridge. 

Breckinridge började sin bana som advokat, deltog med utmärkelse i kriget mot Mexiko, invaldes 1851 och 1853 i kongressen samt blev 1856 vald till Förenta staternas vicepresident.

Inbördeskriget
Vid presidentvalet 1860, då Lincoln segrade, var Breckinridge sydstatsdemokraternas kandidat, av dem nominerad på grund av deras missnöje med Stephen A. Douglas, som uppsatts av demokraterna i nord- och mellanstaterna. Breckinridge intog 1861 sin plats i senaten, men måste lämna den, sedan han inträtt i de konfedererades armé. Där stred han som generalmajor under Bragg och Lee och var från januari 1865 till Johnstons kapitulation i april samma år  krigsminister i Jefferson Davis kabinett. Efter krigets slut flydde han till Kuba, vistades därefter en tid i Europa, men återvände 1868 och återupptog sin advokatverksamhet i Lexington.

Källor

Externa länkar 

Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Amerikanska presidentkandidater
USA:s vicepresidenter
Ledamöter av USA:s senat från Kentucky
Ledamöter av USA:s representanthus från Kentucky
Amerikanska generaler
Amerikanska demokrater
Personer i Amerikanska inbördeskriget (Konfederationen)
Personer från Lexington, Kentucky
Födda 1821
Avlidna 1875
Män
Ugglan
Avlidna amerikanska presidentkandidater
Clifton R. Breckinridge

Clifton Rodes Breckinridge, född 22 november 1846 i  Lexington, Kentucky, död 3 december 1932, var en amerikansk diplomat och politiker, son till John Cabell Breckinridge.

Breckinridge deltog vid unga år i inbördeskriget, nödgades sedan för sjukdom avbryta sina studier och slog sig då (1870) på bomullsodling i Arkansas. 1883-1894 var han demokratisk medlem av kongressens representanthus och utnämndes sistnämnda år av Cleveland till Förenta staternas minister i Sankt Petersburg. År 1897 drog han sig tillbaka till privatlivet.

Källor
 

Amerikanska demokrater
Amerikanska diplomater
Ledamöter av USA:s representanthus från Arkansas
Personer i USA under 1800-talet
Personer från Lexington, Kentucky
Födda 1846
Avlidna 1932
Män
Ugglan
Brecon

Brecon (kymriska Aberhonddu, äldre engelska Brecknock) är en stad och community i kommunen Powys i Wales. Den har omkring  invånare (2011). Den var huvudort för det traditionella grevskapet Brecknockshire till dess det kom att uppgå i Powys. Namnet Brecon anses härstamma från den walesiska prinsen Brychan.

Geografi
Floden Honddu, som givit staden dess kymriska namn, rinner ut i Usk vid stadens centrum. Några hundra meter längre upp rinner också floden Tarrell ut i Usk. Innan det byggdes en bro över Usk var Brecon en av de få platser man kunde gå över säkert. Detta, kombinerat med att Honddu rinner ut i Usk vid Brecon, gjorde staden till en strategiskt viktig plats. Normanden Bernard de Neufmarché byggde därför Brecon slott mot slutet av 1000-talet.

Omkring en halv kilometer från slottet står Breconkatedralen. Den är av mindre storlek för att vara en brittisk katedral, något som skylls på att den intill 1923 var en vanlig sockenkyrka. Det året upprättades Swansea och Brecons stift, och den fick status som katedral.

Turistmål
Brecon är ett populärt turistmål, speciellt som ingångsport till Brecon Beacons nationalpark. Från staden kan man se Brecon Beacons, bland annat Pen-y-Fan som med 886 meter över havet är den högsta punkten i södra Storbritannien.

I närheten av staden ligger de romerska ruiner som kallas Y Gaer, vilka även givit namn åt kulturcentret Y Gaer i staden, med museum, bibliotek och konstgalleri. 

I augusti varje år hålls en jazzfestival i staden, med en rad utomhus- och inomhuskonserter.

Näringsliv
Bryggeriet Breconshire Brewery Ltd ligger i staden.

Väster om staden finns ett litet industriområde.

Källor 

Orter i Powys
Communities i Powys
Breds socken

Breds socken i Uppland ingick i Åsunda härad, ingår sedan 1971 i Enköpings kommun och motsvarar från 2016 Breds distrikt.

Socknens areal är 28,56 kvadratkilometer, varav 28,42 land. År 2000 fanns här 266 invånare. Sockenkyrkan Breds kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Breds socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Breds församling och för de borgerliga frågorna bildades Breds landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Åsunda landskommun som 1971 uppgick i Enköpings kommun. Församlingen uppgick 2006 i Sparrsätra-Breds församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Bred, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Åsunda härad. De indelta soldaterna tillhörde Upplands regemente, Enköpings kompani och Livregementets dragonkår, Sigtuna skvadron.

Geografi
Breds socken ligger nordväst om Enköping med Sagån i väster. Socknen är en småkuperad slättbygd.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravrösen, skärvstenshögar, skålgropsförekomster och några hällristningar. Från järnåldern finns flera mindre gravfält.  En runsten finns inmurad i kyrkogårdsmuren.

Namnet
Namnet skrevs 1291 Bred. Namnet kan innehållabred med oklar tolkning.

Bilder

Se även
Breds församling

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Uppsala län, del 5 Hermes 1947 libris

Externa länkar

Sparrsätra-Breds hembygdsförening

Socknar i Åsunda härad
Indelningar i Enköpings kommun
Breda

Breda () är en stad i nederländska provinsen Noord-Brabant, vid floden Mark. Staden har en omfattande och mångsidig industri med tillverkning av såväl livsmedel som maskindelar. Tidigare tillverkning av yllevaror och cigarrer, och med krigsakademi. Breda har en befolkning som uppgår till 176 507 invånare (januari 2012). Förr i tiden var Breda en fästning. 

Omgivningen utgör den s.k. Bredaheden, som nu delvis gjorts odlingsbar. 

Breda erhöll stadsrättigheter 1252 och befästes 1534. Befästningsverken var i bruk fram till 1876. Den gotiska katedralen Grote Kerk påbörjades i slutet av 1200-talet men färdigställdes först 1509. I katedralen finns bland annat ett ståtligt gravmonument i renässans över Engelbrekt II av Nassau. Slottet påbörjades vid mitten av 1500-talet och byggdes om på 1690-talet, det fungerade senare som krigsakademi.

25 mars 1566 undertecknades i B. av nio adelsmän den av Philips van Marnix uppsatta förbindelsen att med all makt hindra inkvisitionens och en ny lags införande, den s.k. "kompromissen", vilken blev utgångspunkten för nederländarnas frihetskamp mot Spanien. 

I Breda slöt England 31 juli 1667 fred med Nederländerna samt dess allierade Frankrike och Danmark. Åt Nederländerna, med vilket även ingicks förbund, återgav England Surinam och gjorde några eftergifter med avseende på navigationsakten, men behöll det i kriget tagna Nya Nederländerna (nuv. New York och New Jersey). Konungen av Danmark gjorde utan framgång försök att för Norges räkning återvinna Orkney- och Shetlandsöarna. Frederna slöts under svensk medling; medlare var hovrådet Peter Julius Coyet (som avled 11 juni 1667, före fredernas undertecknande), riksrådet friherre Göran Fleming och fältmarskalken greve Kristoph von Dohna.

Uttal 
Breda uttalas med ett långt e som i till exempel ordet hela och ett öppet a som i Aachen. Betoningen ligger på andra stavelsen.

Kända personer 
 Dj Tiesto
 Hardwell
 Ramon Dekker
 Virgil Van Dijk

Källor
 

Ugglan
Orter i Noord-Brabant
Peeter van Bredael

Peeter van Bredael [-dal], eller Pieter van Bredael, född 29 juli 1629 i Antwerpen, död där 9 mars 1719, var en flamländsk målare. Han var 1640–1644 lärjunge av David Rijckaert (III), reste sedermera i Italien och Spanien och målade sydländska landskap med figurer och djur samt arbetade åtminstone från och med 1648 i Antwerpen, där han blev mästare i målargillet. Av hans tavlor finns två i Brygges akademi, en i Nantes, en på Palais des Beaux-Arts i Lille samt två motstycken, Italienska salutorg, på Nationalmuseum i Stockholm. Tre söner och tre sonsöner till Bredael var likaledes målare.

Källor

Noter

Externa länkar 

Flamländska konstnärer
Flamländska målare
Konstnärer från Antwerpen
Representerade vid Nationalmuseum
Födda 1629
Avlidna 1719
Män