kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sven Säfwenberg

Sven Otto "Sleven" Säfwenberg, född 21 maj 1898 Uppsala, död 15 januari 1950 i Gävle, var en svensk bandymålvakt och ishockeyspelare. Han vann 7 SM-guld i bandy och var del av det landslag som vann EM-guld i ishockey 1921. 1933 vann Säfwenberg Bragdguldet, som hittills enda bandyspelare.

Biografi
Han var son till grosshandlaren C. A. Säfwenberg och Mimmie Säfwenberg, född Pettersson, och gift med Greta Charlotta Yström. 

Säfwenberg genomgick Bröderna Påhlmans Handelsinstitut i Stockholm 1923 och hade därefter olika anställningar inom sportartikelbranschen i Tyskland, Tjeckoslovakien och Sverige 1920-27. Han startade 1927 och drev egen rörelse för framställning och försäljning av bandyklubbor och bandybollar. Medlem i Gävle Segelsällskap samt medlem av Kungliga Svenska Segelsällskapet, Segelklubben Surfing i Gävle samt Uppsala-Kamraterna. Säfwenberg erövrade sju svenska mästerskap i bandy, första gången 1915, samt ungefär 500 priser i allmän idrott, simning, fotboll, bandy och segling. Han fick Kabompokalen för bästa spelare i svenska landslaget 1929. 

Sven Säfwenberg spelade från början i både IK Sirius och IFK Uppsala. Sune Almkvist övertalade honom att välja IFK Uppsala där han övertog målvaktsplatsen efter Seth Howander, som istället blev högerback. Det som kännetecknade Säfwenberg var mössan och skydden, som han hade ärvt efter sin företrädare.

Sven "Sleven" Säfwenberg fick Svenska Dagbladets guldmedalj 1933, efter att han med sitt IFK Uppsala bland annat besegrat Karlstads-Göta med 11–1 i årets SM-final. Detta är fortfarande bandyns enda.

Han spelade en match för Sveriges herrlandslag i ishockey 1921 och blev europamästare i ishockey.

Meriter
SM-finaler: 9 + 1 omspel (1915, 1916, 1917, 1918, 1919, 1920, 1921, 1933, 1934)
SM-guld: 7 (1915, 1916, 1917, 1918, 1919, 1920, 1933)
Landskamper: 15
Stor grabb: Nr 1
EM-guld i ishockey 1921
Ishockeylandskamper: 1

Referenser

Noter

Källor
1898 års män i ord och bild 1898-1948: en bokfilm 1898-1948 och ett biografiskt lexikon, red. fil dr H Granvik, museiintendent Nils Olsson, Carl Wahlstedt, K G Lindeström, Svenska Kulturförlaget, Stenström & Bartelson, Malmö 1948 s. 765
Sveriges dödbok 1947-2003, (CD-ROM version 3.0), utgiven av Sveriges Släktforskarförbund 2005

Födda 1898
Avlidna 1950
Svenska bandymålvakter
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Män
Svenska mästare i bandy
Europamästare i ishockey
Idrottare från Uppsala
Mottagare av Svenska Dagbladets guldmedalj
Spelare i IK Sirius BK
SK Tirfing

SK Tirfing är en sportklubb i Skutskär i Sverige, bildad 20 januari 1923. Klubben var tidigare framför allt framgångsrik inom bandy, men sysslar numera främst med handboll.

Säsongen 1930 var en turbulent tid för svensk bandy. Bråket ledde till att sex av de bästa lagen, AIK, Hammarby IF, IK Göta (Stockholm), IK Sirius, IF Vesta och Västerås SK, bildade en egen serie, vilket gjorde att de avstod från att spela SM 1930. 

SK Tirfing kunde sensationellt ta sig hela vägen fram till SM-final, där man den 2 mars 1930 mötte Djurgårdens IF på Stockholms stadion och vann med 1-0. Mellan 1931 och 1942 spelade bandylaget sammanlagt sju säsonger i Sveriges högsta division. 1981 lade SK Tirfing ned bandyverksamheten.

Se även
Einar Ask

Källor

Externa länkar 
SK Tirfing Handboll
SK Tirfing Handbolls gamla webbplats
Tirfing 1930

Upplösta bandyklubbar i Sverige
Handbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1923
Sampler

Sampler, ibland ljudsampler, är en apparat (hårdvara) eller mjukvara för digital ljudinspelning som används företrädesvis inom musik och ljudbearbetning. Samplern har sitt ursprung i den elektromekaniska mellotronen vilket i sin tur är en musikalisk adaption av en bandspelare.

Funktion 
Samplern fungerar så att användaren spelar in ett stycke ljud eller använder sig av ett förinspelat ljud; samplern kan sedan spela upp ljudet i olika tonhöjder, vilket möjliggör spelande av melodier. Normalt kan även samplern lagra flera ljud för varje patch så att olika samplingar täcker olika områden över tonregistret, men även så att olika samplingar spelas upp vid olika hårda anslag.

Samplingssystem 
De första digitala samplingssystemen gjordes av företag som Fairlight, PPG och New England Digital. Vanliga fabrikat av hårdvarubaserade samplers är till exempel Akai, E-MU, Kurzweil, Roland och Ensoniq.

Den hårdvarubaserade samplern är idag i det närmaste utdöd. Sampling som teknik används i musikskapandet i mycket stor utsträckning, men hårdvarusamplern är idag istället ersatt med mjukvarusamplern, ofta pluginner till sequencerprogram som Reaper, FL Studio, ProTools, Cubase, Ableton och Logic.

Exempel på mjukvarubaserade samplers som fungerar som pluginner men även fristående applikationer är: Native Instruments Kontakt, Steinberg  Halion, UVI Falcon, IK Multimedia Sampletank, MOTU MachFive 3, Ableton Sampler, Propellerhead Software NN-XT, Apple EXS24 mkII. Urvalet av tillgängliga externa, ifrån tredje part, bibliotek spelar också en roll hur användbar mjukvaran är idag. 

Många av dessa mjukvarubaserade samplers använder utöver samplingarna också ett skriptat programmeringsspråk som gör det möjligt att skapa realistiska övergångar mm 

Mjukvaror som speciellt är inriktade på att simulera olika instrument har också samplingsteknik bakom sig till exempel Toontrack Superiour Drummer, FXansion BFD3, Hauptwerk (Orgel).

Loop-pedaler
Ett nyligt tillskott bland samplers är loop-pedalen - en digital sampler utformad som en effektpedal, av den typ gitarrister ofta använder för att påverka och styra ljudet från en elektrisk gitarr. Med loop-pedalen kan en musiker först spela in en melodislinga eller ett ackompanjemang med sitt instrument, och medan samplern sömlöst repeterar detta samtidigt spela något annat på instrumentet - i praktiken spela duett med sig själv. Det blir då enkelt för en ensam musiker att skapa flera lager av melodi och komp. Den svenska musikern Theresa Andersson har fått stor uppmärksamhet för att använda denna teknik vid sina soloframträdanden.

Referenser 

Elektroniska musikinstrument
Slottsbrons IF

Slottsbrons IF, "Blåtomtarna", är en idrottsförening i Slottsbron i Värmland, som bedriver bandy och fotboll. Klubben har fyra gånger blivit svenska mästare i bandy och varit i ytterligare en final.

Historik
Den 19 maj 2008 avgick Stig Knöös som klubbens ordförande. Han hade då suttit i klubbens styrelse sedan 1973.

Bandy

Slottsbrons IF nådde framgångar under 1930- och 40-talen. Slottsbrons IF spelade då i fem SM-finaler i bandy, och hemförde fyra svenska mästerskap, och klubben var tillsammans med Karlstad-Göta tongivande i svensk bandy under dessa två decennier. Första vistelsen i Sveriges högsta division i bandy var säsongen 1932. Laget blev svenska mästare första gången 1934 då laget besegrade de regerande svenska mästarna IFK Uppsala efter omspel. Den första matchen på Stockholms stadion slutade 1–1 och Slottsbron kunde sedan vinna i Karlstad med klara 6–0.

Den senaste säsongen i högsta divisionen var 1964/1965, då laget slutade sist i Division I centrala.

Ursprunget till själva "Slottsbrobandyn" har kommit från grannarna vid Liljedals glasbruk, vars bandylag var framgångsrika i Värmland 1911-1916. Liljedal blev också de första distriktsmästarna genom att 1915 besegra Karlstad-Göta i finalen med hela 13-1. När sedan glasbruket lades ned år 1917 och denna elva splittrades, bäddade det för framgångar för Slottsbrons IF.

Fotboll
Klubben spelar även fotboll, och låg i Sveriges näst högsta division 1932/1933, 1933/1934 och 1934/1935. Herrlaget spelar sedan säsongen 2022 i Division 6 och damlaget i Division 4 under namnet Nor/Slottsbron.

Kända spelare i Slottsbron
Nils "Nisse-Vitt" Andersson
Karl "Kalle" Funke
Majorn Svensson
Gunnar Lunkan Lundqvist målvakt på 1960-talet
Hasse Pettersson
Henry "Brinken" Klarqvist, Stor grabb Nr 10
Hjalmar Klarqvist, skyttekung
Ragnar Nilsson
Ewert Nilsson
Harald Törnqvist, skyttekung
Patrik "Pato" Nyqvist, skyttekung 2018, i samband med föreningens 100-årsjubileum.

Referenser

Externa länkar 
Slottsbrons IF

Bandyklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1918
Sören Boström

Evert Sören Boström, född 26 oktober 1947 i Fagersta, död 31 augusti 2022 i Fagersta, var en svensk bandyspelare.

Sören Boström anses vara en av Sveriges främsta bandyspelare genom tiderna, men saknar trots detta ett SM-guld som spelare. Boström debuterade i allsvenskan för Västanfors IF år 1963 och spelade där fram till 1977. Totalt spelade han 14 säsonger för Västanfors IF, varav åtta i allsvenskan och sex i division 1. Boström var också tränare i Västanfors IF 1989–1992.
År 1977 gick han till Västerås SK med vilka han spelade SM-final 1978. Boström var spelare i VSK mellan 1977 och 1989 och dessutom biträdande tränare mellan 1988 och 1989. Han återkom till Västanfors IF och var tränare där i tre år innan han återvände till VSK som tränare år 1992. Boström har som tränare för VSK tagit sex stycken SM-guld, 1989, 1993, 1994, 1996, 1998 och 1999. Därefter tog han en paus i tränarkarriären men kom senare tillbaka i Västanfors IF.

Sören Boström hade som spelare en säker landslagsplats och spelade hela 114 landskamper varav många av dessa som lagkapten.

Sören Boström blev "Stor grabb i bandy" nr 169 och valdes i mars 2013 in i Svensk Bandy Hall of Fame.

Källor 

Svenska bandyspelare
Svenska bandytränare
Världsmästare i bandy
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Spelare i Västerås SK Bandy
Svenska idrottare under 1900-talet
Personer från Fagersta 
Födda 1947
Avlidna 2022
Män
Svenska idrottsledare under 1900-talet
Seth Howander

Seth Howander, född 6 oktober 1892 i Uppsala, död 14 september 1981 i Solna, var en svensk bandyspelare. Han spelade större delen av sin karriär för IFK Uppsala, en klubb han även representerade i fotboll och ishockey. Howander nådde landslagsnivå i alla tre idrotterna och är en av endast elva svenskar som spelat för tre olika landslag. 1920 nådde han och ishockeylandslaget en fjärdeplats i OS.

Idrottskarriär

Bandy
Som bandyspelare spelade Howander med framgång på flera olika positioner på planen. Han började sin karriär som målvakt, medan han senare bland annat agerade försvarare.

Som bandyspelare på elitnivå (de flesta år för IFK Uppsala) deltog han åren 1910–21 i åtta SM-finaler, varav sju finalmatcher ledde till Uppsalaseger. Åren 1919–24 spelade Howander 3 landskamper för Sveriges bandylandslag.

Seth Howander var inte den ende i familjen som spelade bandy. Totalt deltog sju bröder i bandyspelande på olika nivå. I ytterligare tre SM-finaler under 1910-talet representerades familjen i finallaget IFK Uppsala av bröderna Nils och/eller Jim; vid 1916 års final deltog både Seth och Erik i det segrande Uppsalalaget. Vid SM-finalen 1921 (som IFK Uppsala förlorade mot lokalkonkurrenten IK Sirius) spelade både Seth, Martin och Erik. Även Jim [1912), Erik (1916) och Nils (sex SM-tecken 1917–17) nådde SM-guld i bandy. Martin kom aldrig så långt (trots två mål i 1921 års SM-final); han spelade i gengäld 5 bandylandskamper uner åren 1921–27.

Fotboll och ishockey
Seth Howander var även aktiv på hög nivå fotboll och ishockey, och även i de här idrotterna nådde han en position som landslagsman.

Vid Blågults 19 landskamp, 4 maj 1913 mot Ryssland i Moskva, debuterade Howander som landslagsforward med att göra två mål. Efter att Rysslands Zjitarev gjort 1–0 redan i matchminut 1 noterades Howander i målprotkollet för kvitteringsmålet i 36:e minuten samt senare 1–3-målet.

Som landslagsspelare i ishockey deltog Seth Howander i det landslag som 1920 nådde fjärdeplats i OS i Antwerpen. I Tre Kronor spelade Howander som målvakt. Totalt medverkade Seth Howander i 6 ishockeylandskamper, samtidigt som han på klubbnivå i både ishockey och fotboll spelade för sitt IFK Uppsala.

Seth Howander tillhör en liten skara personer som deltagit som landslagsman i både bandy, fotboll och ishockey. Endast ytterligare tio män har lyckats med denna bedrift – se Lista över landslagsmän som spelat i flera svenska landslag.

Snabbfakta
Klubbar: IFK Uppsala, Råsunda IS 
Position: högerback, målvakt i SM-finalen i bandy 1913 (han spelade på nästan alla platser)
SM-finaler: 8 + 2 omspel (1910, 1913, 1915, 1916, 1918, 1919, 1920, 1921)
SM-guld: 7 (1910, 1913, 1915, 1916, 1918, 1919, 1920)
Landskamper: 3
Stor grabb: Nr 63

Referenser

Avlidna 1981
Födda 1892
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska bandyspelare
Svenska ishockeyspelare
Svenska fotbollsspelare
Svenska bandymålvakter
Multisportare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Män
Idrottare från Uppsala
Sameradion

Sameradion är en radioprogramverksamhet inom Sveriges Radio som riktar sig till den samiska befolkningen i Sverige. Sameradion startades 1952 av dåvarande Radiotjänst. Sameradion erbjuder nyheter, aktualiteter, kultur, sport, underhållning, debatt, barnradio, ungdomsradio och nyheter om andra ursprungsfolk i världen.

Se även
Ođđasat
SVT Sápmi

Källor

Externa länkar 
Sameradion på Sveriges Radio
Sameradion i Twitter
NRK Sámi Radio
Sameradion i Finland

Samisk kultur
Nischprogram i Sveriges Radio
Svenska datatermgruppen

Svenska datatermgruppen, grundad 1996, är en brett sammansatt grupp som ger rekommendationer om hur aktuella datatermer bör hanteras på svenska. Förutom språkvårdare på Språkrådet ingår också  företrädare för bland annat dagspressen, branschpressen, etermedier, högskolor och företag inom databranschen. 

Svenska datatermgruppens sekretariat sköttes av Terminologicentrum TNC och gruppens arbete stöddes av Institutet för språk och folkminnen. Sedan Terminologicentrum TNC lagts ned i slutet av 2018 sköts arbetet av Språkrådet vid Institutet för språk och folkminnen.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Språkvårdande organisationer för svenska
Datavetenskap
Svenska biotermgruppen

Svenska biotermgruppen är en ideell förening med syfte att samordna och nyskapa termer inom livsvetenskaperna, främst de molekylära såsom biokemi, molekylärbiologi och vissa aspekter av genetik. Biotermgruppen sköttes tidigare av Terminologicentrum, och är löst modellerad efter Svenska datatermgruppen. Biotermgruppen utformar rekommendationer för vilka termer inom livsvetenskaperna som är lämpliga för svenska språket.

Externa länkar 
Svenska biotermgruppen

Biologi
Svenska ideella organisationer
Språkvårdande organisationer för svenska
Sverige.se

Sverige.se var en gemensam webbplats för den offentliga förvaltningen. Den var en samhällsportal och samhällsguide som gjorde det lättare att hitta i det offentliga Sverige. På Sverige.se fanns webbadresser och kontaktuppgifter till kommuner, landsting och myndigheter med mera. 

Webbplatsen hade funnits sedan 1997 under namnet SverigeDirekt. Statskontoret tog över driften 2003. Sedan oktober 2004 hette den sverige.se och förvaltades av Verva. Den 29 januari 2008 kom beslutet att lägga ner portalen den 5 mars samma år. 

Domänen är numera en del av sweden.se som ägs och administreras av Svenska institutet.

Externa länkar 
 Sverige.se

Nedlagda svenska webbplatser
Portal: Internet i Sverige
Sävstaås IP

Sävstaås IP är en idrottsplats i Bollnäs i Sverige, som 2023 används för ishockey, konståkning, fotboll och friidrott. Bandybanan, som tidigare var hemmaplan för Bollnäs GIF, invigdes inför säsongen 1973–1974 och isbanan blev konstfrusen år 1984. Före 1973 hade Bollnäs GIF spelat sina hemmamatcher i bandy på Långnäs IP. Bandybanan revs 2022, för att senare ge plats åt en ny konstgräsplan för fotbollen i Bollnäs Kommun. På anläggningen finns även Bollnäs ishall, som är hemmaarena åt Bollnäs IS, Ishallen invigdes under 1979. Bollnäs Ishall var värd för matcher under Juniorvärldsmästerskapet i ishockey 1993.

Publikrekordet på Sävstaås IP bandybana noterades den 26 december år 2000 då  åskådare kom dit för att beskåda när Bollnäs GIF mötte Edsbyns IF i annandagsmatch i Bandyallsvenskans norrgrupp. På ena sidan finns en större läktare med tak där hemmalagets supportrar står, medan bortalagets supportrar brukar hänvisas till att ställa sig på andra sidan, där tak saknas.

Sävstaås IP är hemmaarena för Bollnäs GIF Fotboll. Under 2023 flyttar fotbollen sin arena från gräsplanen där friidrotten håller till, till den ombyggda gamla bandybanan med en publikkapacitet på  åskådare.

Inför säsongen 2022–2023 flyttade Bollnäs GIF:s bandylag in i SBB Arena.

Källor

Externa länkar

Sport i Bollnäs
Sportanläggningar i Bollnäs kommun
Sportanläggningar invigda 1973
1973 i Sverige
Bandyanläggningar i Sverige
Fotbollsanläggningar i Sverige
Skarpe Nord

Skarpe Nord är en utomhusarena för fotboll och bandy, belägen i Kungälvs kommun. Den ligger alldeles under Nordreälvbron och där E6:an korsar Nordre älv. Arenan har fått sitt namn från en av bastionerna på Bohus fästning.

Skarpe Nord är hemmaarena för IFK Kungälv, Kareby IS och Kungälvs SK. Den kommunalägda arenan utsågs till Årets bandyarena år 1992. På sommaren läggs konstgräs på och arenan används flitigt av de lokala fotbollslagen.

Referenser

Externa länkar 

Bandyanläggningar i Sverige
Fotbollsanläggningar i Sverige
Arenor i Sverige
Kungälv
Sportanläggningar invigda 1965
Sportanläggningar i Kungälvs kommun
1965 i Sverige
Stig Borglind

Stig Borglind, född 18 november 1892 i Piteå, död 3 oktober 1965 i Svärdsjö, var en svensk grafiker och konstnär.

Borglind studerade 1917-1920 vid Kungliga Konsthögskolan. Han  blev främst känd för sina koppsticksliknande blad, ofta utförda som linjeetsningar, ibland som torrnålsgravyrer. Bland hans framstående verk märks torrnålsgravyren Akropolis (1938) och Månuppgång (1942, kopparstick och torrnål). Under 1940-talet arbetade han mycket med döda fåglar som motiv. 1942 erhöll Borglind greve Volpis hederspris vid Biennalen i Venedig som bäste utländske grafiker.

Borglind flyttade 1904 till Falun och bodde fram till sin död i Svärdsjö. Stig Borglind tillhörde den välkända grafikergruppen Falugrafikerna. På Dalarnas museum finns stora samlingar av Borglinds verk.

Han är även representerad på Nationalmuseum, Göteborgs konstmuseum Kalmar konstmuseum, och British Museum. 1960 blev han ledamot av Kungliga Akademien för de fria konsterna.

Källor

Litteratur 

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska grafiker under 1900-talet
Födda 1892
Avlidna 1965
Män
Konstnärer från Piteå
Mottagare av Prins Eugen-medaljen
Ledamöter av Konstakademien
Falugrafikerna
Svenska målare under 1900-talet
Svenska Folksportförbundet

Svenska Folksportförbundet är ett riksförbund, grundat 1979, för främjande av motion utan tidtagarur och konkurrens. Man har som målsättning att inom de fyra aktiviteterna vandring, cykling, simning och skidsport få människor att aktivt arbeta för vänskap, förståelse och bättre hälsa, både lokalt och globalt. Förbundet samlar ett antal fristående lokala och regionala vandrarlag och föreningar av olika slag riket runt.

Se även
Frisksport
Friluftsfrämjandet
Svenska Turistföreningen

Källor 
ttela, 20 oktober 2009, "Svenska folksportförbundet 30 år"

Externa länkar
Svenska Folksportförbundets webbplats

Friluftsliv
Svenska ideella organisationer
Svenska Livräddningssällskapet

Svenska Livräddningssällskapet, SLS (tidigare SKRS), bildades den 28 november 1898 på Stockholms slott. Vid bildandet drunknade 1000 personer om året, något man ville motverka. Under 2010-talet har runt 110 personer om året drunknat.

Svenska Livräddningssällskapet sammanslogs 1 januari 1973 med Simfrämjandet till Svenska livräddningssälskapet – Simfrämjandet. Åt 1990 kortades den sammanslagna organisationens namn till Svenska Livräddningssällskapet.

Svenska Livräddningssällskapet utbildar fler än 2000 simlärare, poollivräddare och havslivräddare varje år. Organisationen driver Skandinaviens enda livräddningsskola, belägen i Tylösand. De är den näst största aktören inom simundervisning i Sverige efter Svenska simförbundet. Bland annat utger sällskapet Simfrämjandets simbehörighetsmärken såsom Simborgarmärket. Organisationen är medlemmar i International Lifesaving Federation och nuvarande generalsekreterare är Magnus Erstrand.

Se även
Sjöräddningssällskapet
Svenska rådet för hjärt-lungräddning

Källor

Externa länkar 
Organisationens webbplats

 
Intresseorganisationer i Sverige
Carl XVI Gustafs beskydd
Organisationer bildade 1898
Simning i Sverige
Syd-Österbotten

För den ekonomiska regionen, se Sydösterbotten.

Syd-Österbotten är en svenskspråkig lokaltidning i Österbotten, Finland med en upplaga på drygt 7000 exemplar som utkommer tre dagar i veckan (tisdag, torsdag, lördag). Kärnområdet är kommunerna Närpes, Kristinestad, Kaskö och Korsnäs. Centralredaktionen är i Närpes och en lokalredaktion i Kristinestad.

Tidningens historia går tillbaka till Kristinestads Tidning som grundades 1897, men som drogs in av den ryska censuren 1900. En ny tidning grundades i Kristinestad av delvis samma bakgrundskrafter 1903 och fick namnet Syd-Österbotten.

I grannstaden Kaskö grundades Kaskö Tidning 1914. Tidningen flyttade 1964 till Närpes. Då var namnet Närpes-Övermark-Kaskö Tidning. 1968 blev namnformen Närpes Tidning.

Dagens Syd-Österbotten föddes genom en fusion av Närpes Tidning i Närpes och Syd-Österbotten i Kristinestad 1980.
Harry Schaumans stiftelse köpte 1992 en del av aktierna i det familjeägda tidningsbolaget och löste senare in hela aktiestocken.
Koncernen HSS Media, som ägs av stiftelsen, utger tidningarna Syd-Österbotten, Vasabladet, Österbottens Tidning och Pietarsaaren Sanomat.

Externa länkar 
Syd-Österbottens webbplats

Se även
Lista över finländska dagstidningar

Finländska dagstidningar
Finlandssvenska tidningar
Svenskspråkiga dagstidningar
Dagstidningar startade 1903
Media i Närpes
Media i Kristinestad
Skogsvallen, Nässjö

Skogsvallen, är en idrottsanläggning med bandyanläggning i Nässjö i Sverige och är hemmaplan för de småländska bandylagen Nässjö IF och IFK Nässjö. Även de mindre kända klubbarna Nässjö FF, Nässjö HC  och friidrottsklubben IK Sisu har Skogsvallen som hemmaarena.

På anläggningen finns en allvädersbana för friidrott kombinerat med en fotbollsplan, en konstisbana för bandy och en ishall, förutom ett antal träningsplaner.

Publikrekord: 
1962: Nässjö IF - IK Sirius 10 924 på fotbollsplanen
1965: Nässjö IF - Örebro SK  9 118 på konstisen

Se även
Stinsen Arena

Sport i Nässjö
Sportanläggningar i Nässjö kommun
Södra Dalarnes Tidning

Södra Dalarnes Tidning är Dalarnas äldsta tidning, grundad år 1881 av Axel Lidman, är en tredagarstidning med spridning i Borlänge kommun, Hedemora kommun och Säters kommun. Tidningen är en del av Dalarnas Tidningar och är obeoende liberal.

Referenser

Externa länkar
Södra Dalarnes Tidnings webbplats

Företag i Falun
Dagstidningar startade 1881
Svenska dagstidningar
Svenskspråkiga dagstidningar
Skutskärs IF

Skutskärs IF är en idrottsförening i Skutskär i Älvkarleby kommun i Sverige. Föreningen delades upp i Skutskärs IF Bandyklubb och Skutskärs IF Fotbollsklubb 1989, som dock är en alliansförening.

Den första idrottsföreningen i Skutskär lades ned redan 1887. Ett nytt försök gjordes 1906, denna nya föreningen har fotboll och friidrott på programmet och var verksam fram till 1909, då den avstannade i samband med "storstrejken".

Skutskärs Idrottsförening bildades den 10 juni 1915 med gymnastik, friidrott och fotboll på programmet. Till förste ordförande valdes Robert Strand . Bandy togs upp på verksamhetsprogrammet 1919, och det är i bandy de största framgångarna kommit, med SM-guld på herrsidan 1944, 1959 och på damsidan 2018. Den 20 juli 1920 invigdes Skutskärs IP.

Ordförande i huvudstyrelsen
1915-1931 - Robert Strand
1932-1935 - Bror Auge
1936-1943 - Edvin Ullström
1944-1946 - Gunnar Jonsson
1947-1948 - Henning Carlsson
1949 - Conrad Söderberg
1950-1957 - Evert Bohlund
1958-1959 - Nils Omdal
1960-1961 - Ragnar Jonsson
1962 (mars-oktober) - Ivan Andersson
1963-1964 - Erik Calles
1965-1966 - Ragnar Littke 
1967-1969 - Sune Wallin 
1970-1975 - Sven Persson 
1976-1980 - Jan Jonsson
1981-1982 - Tage Lennartsson
1983-1989 - Torbjörn Åkerlind

Källor

Friidrottsklubbar i Sverige
Gymnastikklubbar i Sverige
Sport i Skutskär
Sportklubbar bildade 1915