kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mad Magazine

Mad är en amerikansk satir- och skämttidning grundad 1952 som innehåller såväl serier som texter och skämtteckningar. Tidningens maskot heter Alfred E Neuman, och han har funnits med i tidningen sedan 1955. Tidningen innehåller olika serier, ofta korta strippar, med "sjuk humor". Nästan varje nummer är ägnat åt någon populär film, TV-serie eller annan populärkulturell företeelse.

Bland de serietecknare/författare som deltagit mest i tidningen finns Sergio Aragones, Don Martin och Al Jaffee. 

I Sverige publicerades material från tidningen i Svenska Mad, som började ges ut i oktober 1960, dess förste chefredaktör var Lasse O'Månsson. Förutom material från den amerikanska tidningen, förekom även material av svenska tecknare.

Juli 2019 meddelades att tidningen kommer att läggas ner.

Historik 
Tidningen var ursprungligen i vanligt serietidningsformat men 1955 övergick man till magasinsformat. Förutom renodlade serier började man då också använda sig av skämtteckningar, artiklar och fotografier.

Tidningens grundare och ansvarige utgivare var William M. Gaines som jobbade med tidningen till sin död 1992. Den förste redaktören var Harvey Kurtzman som satte sin prägel på tidningens humor, och handplockade tecknarna Will Elder, Wally Wood, Jack Davis och John Severin till tecknarstaben. Andra kreatörer som tillhört "The usual gang of idiots" är bl.a. Al Jaffee, Don Martin, Antonio Prohias, Sergio Aragonés, Mort Drucker, Duck Edwing, Dave Berg  och Basil Wolverton.

TV-serien 
1995 startade TV-serien Mad TV på den amerikanska tv-kanalen FOX. Liksom tidningen innehåller den mestadels parodier på filmer, tv-serier och annan populärkultur. Under de första säsongerna innehöll tv-serien korta animerade inslag baserade på serier från tidningen, men i övrigt är kopplingen svag däremellan.

Referenser

Externa länkar
MAD (officiell webbplats)
Amerikanska Mad Magazine - försäljningssiffror (inofficiell webbplats)
Alla svenska MAD-omslag 1960-2002

Amerikanska serietidningar
Skämttidningar
Satiriska tidskrifter
Tidskrifter startade 1952
MAD

Mad eller mad kan syfta på:

 Mad – våtmark bestående av sank äng (oftast intill vattendrag)
 Gröna Mad – naturreservat på Mösseberg
Mad Magazine – en amerikansk humortidning
Svenska Mad – den svenska versionen av tidningen
Mad (sång) – en låt av Ne-Yo
 MAD – ett mätinstrument vars engelska namn är ”Magnetic Anomaly Detector”, se Magnetometer
 MAD – ett militärstrategiskt begrepp, se Mutual assured destruction
 MAD – en tysk underrättelsetjänst, se Militärischer Abschirmdienst
 MAD – ett mått på spridningen i ett stickprov, se Mean Absolute Deviation
 MAD – en IATA-kod för Madrid Barajas internationella flygplats 
 MAD – en valutakod, se Marockansk dirham
Alfred E. Neuman

Alfred E. Neuman är en fiktiv tecknad person. Han lanserades 1955 som fast omslagsfigur på den amerikanska humortidningen Mad Magazine, efter att tidigare ha synts på omslaget till en samlingsvolym med återtryckt äldre material ur tidningen hösten innan. Därefter har han varit dess och dess internationella systertidningars (inklusive Svenska Mads) "maskot".

Utseende
Personen ifråga har ett utseende – med utstående, lågt sittande öron och ett leende, alvlikt ansikte – som bär vissa likheter med personer som lider av Williams syndrom. Alfred E. Neuman har på ett eller annat sätt prytt nästan alla över 500 omslag till tidningen.

Alfred E. Neuman förekommer ofta tillsammans med sin berömda slogan: "Vadå – jag dyster?" (What, me worry?).

Källhänvisningar 

Neuman, Alfred E.

fr:Mad#Alfred E. Neuman
SPAD

SPAD är firmanamnet för Société Pour L'Aviation et ses Dérivés en flygplansfabrik i Paris som producerade en mängd berömda jaktplan under första världskriget.
Svenska Journalen

Svenska Journalen är en tidning som ges ut av Läkarmissionen. Det var från början en kristen veckotidning, grundad 1925 av Nils Ekberg. 1953 köptes den upp av Harry Lindquist som slog ihop den med sin tidning Hemmet och familjen. Efter ett upprop i tidningen år 1958 startades Läkarmissionen vars första officiella namn var Stiftelsen Svenska Journalens Läkarmission och hjälpverksamhet. År 1960 blev Svenska Journalen en månadstidning. Tidningen var mellan åren 2002 och 2010 ett månadsmagasin i den kristna dagstidningen Dagen med reportage, intervjuer och notismaterial. Numera fungerar Svenska Journalen som medlems- och organisationstidning till Läkarmissionens givarkrets och utkommer fem gånger per år. Tidningen bjuder framförallt på längre reportage med bilder och ögonvittnesskildringar från Läkarmissionens biståndsinsatser men innehåller också inslag som krönikor, korsord och notiser av olika slag.

Tidningen lanserade på 1920-talet skivmärket "Tal och ton" och en av de första artisterna som gjorde en inspelning på denna etikett var Lapp-Lisa.

Tidningen var den första svenska tidningen som publicerade Kalle Anka i serieform  och var bland de allra första tidningarna med kontaktannonser.

Sedan starten i Svenska Journalen 1958 har Läkarmissionen vuxit till en av Sveriges äldsta och största biståndsorganisationer. Läkarmissionen hjälper nödlidande människor i 35-talet länder, främst i Afrika. Gatubarn, sjukhus och kliniker i fattiga områden, läs- och skrivkurser för analfabeter, vattenprojekt och akuta katastrofinsatser är bara några exempel.

Redaktörer och ansvariga utgivare
Redaktörer har varit Nils Ekberg (1925–1946), Frank Mangs (1946–1952), Erland Sundström (våren 1953), Sven Svensson (1953–1969), Assjah Riewesel (1962–1967) William Rigmark (1969–1975), Ivar Lundgren (1976–1979), Ruben Baggström (1979–1981), Berndt Sehlstedt (1982–1989), Gunilla Hjelmåker (1989–1991), Jan Alfredsson (1991), Conny Sjöberg (1991–2000), Berthil Åkerlund (2000–2002), Marlene W. Antonson (2002–2005) och Ann-Sofi Roberntz (2005–2006), Ann Jonsson (2006–). 

Ansvarig utgivare har varit:
Nils Ekberg (1925–1952)
Harry Lindquist (1952–1979)
Ivar Lundgren (1979–1981 och 1986–1991)
Dan Olofsson (1982–1983)
Berndt Sehlstedt (1984–1986)
Conny Sjöberg (1991–2002)
Daniel Grahn (2002–2007)
Elisabeth Sandlund (2007–2010).

Referenser

Externa länkar
 Svenska Journalens hemsida. Läst 2018-02-07.
 Läkarmissionen

Svenska tidningar
Tidskrifter startade 1925
Kristna tidskrifter
Svenskspråkiga tidskrifter
Jim Davis (skådespelare)

Jim Davis, född 26 augusti 1909 i Edgerton, Missouri, död 26 april 1981 i Northridge, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Han spelade med i en mängd västernfilmer, men i Sverige är han mest känd för sin roll i TV-serien Dallas där han spelade Jock Ewing. Fick ett stort genombrott för rollen som Slick Novak i dramafilmen Winter Meeting (1948) där han spelade mot Bette Davis. 1974 spelade han senatorn George Hammond i thrillern The Parallax View mot Warren Beatty. Han är i USA välkänd för rollen som Matt Clarke i westernserien The Stories of the Century 1954–1955, och som hjälten Wes Cameron i Rescue 8 1953–1954. Han var 191 centimeter lång.

Filmografi i urval
Dallas (TV-serie, 1978-1981)
På flykt över prärien (1973)

Honkers (1971)
Big Jake (1971)
Blodsmässa Dracula-Frankenstein (1971)
Rio Lobo (1970)
Fort Utah (1968)
Zebra in the kitchen (1965)
Alias Jesse James (1959)
Snabbskytten från Arizona (1958)
Dödspatrullen (1951)
California Passage (1950)
Blodshämnd i Montana (1950)
Präriens erövrare (1950)
Hellfire (1949)
Röde hingsten i Klippiga Bergen (1949)
Nattens ryttare (1947)
Djungelhästen ( 1946)
Kairo (1942)

Externa länkar
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Platte County, Missouri
Födda 1909
Avlidna 1981
Män
Bildhuggaren

Bildhuggaren (Sculptor på latin) är en liten och ljussvag stjärnbild bäst synlig från södra halvklotet. 
Konstellationen är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella astronomiska unionen.

Historik 
Stjärnbilden konstruerades av Nicolas Louis de Lacaille år 1751–1752 vid sina besök på observatoriet i Kapstaden med planen att fylla ut utrymmet mellan stjärnbilderna Fenix och Valfisken. Ursprungligen kallades stjärnbilden för "l'Atelier du Sculpteur" – Bildhuggarens ateljé – och blev tecknad som ett trebent bord med verktyg.

Stjärnor 

Bildhuggarens stjärnor ser ut som en slumpmässig samling av ljussvaga stjärnor utan likhet med någon figur.

 α - Alfa Sculptoris är en blåvit jättestjärna och en SX Arietis-variabel av magnitud 4,30. Den är 1 700 gånger ljusare och drygt fem gånger större än vår sol, men är inte så ljusstark eftersom den ligger på ett avstånd av ca. 670 ljusår från Jorden.
 β - Beta Sculptoris är en blåvit underjätte av magnitud 4,38.
 γ - Gamma Sculptoris är en orange jätte av magnitud 4,41.
 δ - Delta Sculptoris är en trippelstjärna. Huvudstjärnan är en vit stjärna av magnitud 4,59. Närmaste följeslagaren är av magnitud 11. Runt dessa finns den andre följeslagaren som är av magnitud 9,4.
 R Sculptoris är en röd jätte av magnitud 5,72 omgiven av en spiralstruktur.

Djuprymdsobjekt 

Det Bildhuggaren saknar i ljusstarka stjärnor eller välkänd form uppväger den med ett par intressanta objekt.

Stjärnhopar 
 NGC 288 är en klotformig stjärnhop av magnitud 8,1.

Galaxer 
Själva stjärnbilden ligger i nästan helt rät vinkel mot Vintergatans plan och är rik på ljusstarka galaxer:
 Bildhuggargalaxen (NGC 253, Caldwell 65) är en spiralgalax och den största galaxen i stjärnbilden. Magnitud 7,2.
 NGC 55 (Caldwell 72) är en stavgalax av magnitud 7,9.
 NGC 300 (Caldwell 70) är en spiralgalax som ser svagare ut på grund av att dess ljus är utspritt över en större yta. Magnitud 8,1.
 NGC 7793 är en spiralgalax av magnitud 9,1.

Galaxhopar 
 Sculptorgruppen är en grupp på 13 galaxer som ligger ca. 6 miljoner ljusår från Vintergatan. Bl.a. ingår Bildhuggargalaxen, NGC 7739 och NGC 247 i Valfisken och NGC 627 i Fenix. Tidigare trodde man att även NGC 55 och NGC 300 tillhörde Sculptorgruppen, men senare avståndsmätningar visar att de ligger i förgrunden.

Referenser 

 H.F. Ullman (2008). Astronomica, Millennium Hopuse Pty Ltd, Australia. . Pica Digital Pte Ltd, Singapore.

Externa länkar 
 Star Tales – Sculptor
 The clickable Sculptor
Jim Davis

Jim Davis kan syfta på:

Jim Davis, amerikansk politiker, se Jim Davis (politiker)
Jim Davis, amerikansk tecknare, se Jim Davis (serieskapare)
Jim Davis, amerikansk skådespelare, se Jim Davis (skådespelare)
Aquitania

Aquitania kan syfta på:

 Aquitania – ett område i sydvästra Frankrike, se Akvitanien
 Aquitania (kommun) – en kommun i Colombia
 Aquitania (ort) – kommunens huvudort
Bregårdsängarna

Bregårdsängarna är en småort i Karlskoga kommun, Örebro län.

Befolkningsutveckling

Noter

Orter i Karlskoga kommun
Småorter i Sverige
Granbergsdal

Granbergsdal är en småort i Karlskoga kommun, belägen strax norr om Karlskoga. I orten ligger Granbergsdals hytta som är kulturminnesmärkt sedan 1986. Hyttan var verksam från 1642 till 1925.

Historia 

Tidigare pendlade en rälsbuss mellan Odlingen, Bofors och Granbergsdal. I Granbergsdal finns också ett kapell som uppfördes 1915 och en sportklubb, Granbergsdals IF.

I Granbergsdal finns en låg- och mellanstadieskola, skolan var tidigare kommunal men drivs i dag som ekonomisk förening.

Demografi

Befolkningsutveckling

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Granbergsdals byalag

Granbergsdal
Orter i Karlskoga kommun
Småorter i Sverige
Gälleråsen

Gälleråsen är en by i Karlskoga kommun, strax norr om staden Karlskoga. Namnet, som även stavas Gelleråsen, är mest känt för den där belägna Karlskoga Motorstadion. Länsväg 205 och 237 möts vid Gälleråsen.

Gälleråsen räknas idag som by. Fram till 1995 klassade SCB orten som en småort på 51 invånare, belägen vid Timsbron.

Befolkningsutveckling

Källor

Orter i Karlskoga kommun
Tidigare småorter i Sverige
Högåsen

Högåsen är en tidigare småort i Karlskoga kommun, Örebro län. Orten är belägen nära gränsen till Degerfors kommun. 2015 hade folkmängden minskat och småorten upplöstes.

Högåsens gästgiveri 
Högåsen gästgiveri var en tidigare gästgivargård vilken varit verksam under 1850-talet.

Källor 

Orter i Karlskoga kommun
Tidigare småorter i Sverige
Lerängen och Bäck

Lerängen och Bäck var en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Karlskoga kommun, Örebro län. Den omfattade bebyggelse i de två byarna Lerängen och Bäck. Från 2015 räknas denna bebyggelse som en del av tätorten Karlskoga.

Referenser

Ej längre existerande SCB-definierade orter i Karlskoga kommun
Tidigare småorter i Sverige
Linnebäck

Linnebäck är en småort i Karlskoga kommun, belägen strax norr om Stråbergsmyren och europavägen E18, liksom söder om sjön Alkvettern. Småorten är omgiven av agrarlandskap och har historiskt sett präglats av bergshanteringen.

Historik

I Linnebäck låg tidigare Linnebäcks hytta som byggdes år 1655 och blev privilegierad 1659. Hyttan tillhandahöll tacktjärnsblåsningen för Björneborgs bruk. Hyttan ödelades på 1860-talet.

Linnebäck ingick i Linnebäcks skolområde, vilket omfattade en fast småskola, en folkskola och en fortsättningsskola. Av de nämnda är samtliga nedlagda.

Under 1900-talet och in på 2000-talet bedrevs låg- och mellanstadieundervisning i Linnebäck. Numera bedrivs endast förskoleverksamhet genom det fristående familjedaghemmet Knattehuset.

Befolkningsutveckling

Näringsliv 
Linnebäck har trots sin ringa storlek ett näringsliv. Här märks näringslivsaktörerna byggvaruhuset Nords, och Linnebäcks åkeri.

Tidigare fanns här även en poststation som var verksam under perioden 1 april 1897–31 december 1966, liksom en konsumbutik som år 1915 etablerades av Konsumentföreningen i Karlskoga. Ett vandrarhem fanns även här tidigare.

Kultur och föreningsliv 
I Linnebäck finns en bygdegård som årligen arrangerar ett flertal tillställningar.

I februari 2021 lanserade det svenska möbelföretaget Ikea en så kallad loungestol med namnet Linnebäck namngivet efter småorten med samma namn.

Linnebäck hyste tidigare även ett fotbollslag, Linnebäcks IF. Sedan år 2006 är Granbergsdals IF och Linnebäcks IF fusionerade.

Personer med anknytning till Linnebäck 

 Jimmy Lundström, föreläsare
 Nils Magnusson, politiker
 Sven Nordensten, musiker
 Erik Gullberg, lektor

Referenser

Orter i Karlskoga kommun
Småorter i Sverige
Smedstorp, Karlskoga kommun

Smedstorp är en bebyggelse i Karlskoga kommun, Örebro län, belägen strax söder om stadsdelen Stråningstorp. SCB klassade Smedtorp som en egen småort före 2015 för att därefter räkna den som en del av tätorten Karlskoga.

Källor 

Orter i Karlskoga kommun
Tidigare småorter i Sverige
Villingsberg

Villingsberg är en by i Karlskoga kommun, omkring en mil öster om centralorten Karlskoga. Orten är belägen i landskapet Närke. E18 passerar genom orten. Villingsberg klassificerades som småort (52 invånare) fram till år 2005. Därefter har orten ej uppfyllt kriterierna för småort.

Historia 
Villingsberg växte fram kring Villingsbergs bruk, som anlades av Hans Meinich och Peter Bohm.Till bruket hörde också brukspatronens bostad, Villingsbergs herrgård, som är en bruksgård i trä av ansenliga proportioner. Den nuvarande herrgården färdigställdes 1752 och blev statligt byggnadsminne 1947. Till övriga kulturhistoriskt intressanta byggnader räknas lusthuset "Dianas tempel", från 1830-talet.

Villingsberg kom i greve Carl Gustaf Rehnskiölds ägo genom gifte med Elisabeth Hansdotter Funck.

Bruket köptes efter hans död av Bengt Erlandsson von Hofsten, 1722. Sten-Erland von Hofsten var en av de senare ägarna. 1856 sålde den senare det till Carl Johan Yngström.

I mitten av 1800-talet hade Villingsberg en skola, som 1851 hade 56 elever. Orten hade egen poststation från 1949 till 1969 och hade så sent som i mitten av 1980-talet en fungerande lanthandel.

Försvarsmakten 

Försvarsmakten disponerar sedan 1943 Villingsbergs skjutfält i Villingsberg, som framförallt fungerat som artilleriskjutfält. I norra änden av sjön Stora Villingen ligger lägret som bland annat fungerat som förläggning för Artilleriets skjutskola (ArtSS). Lägret förvaltades fram till 2005 av Artilleriregementet (A 9) i Kristinehamn, men förvaltas sedan 2006 av Skaraborgs regemente (P 4) i Skövde.

Kommunikationer
En busshållplats inom orten förser Villingsberg med goda förbindelser både till Karlskoga och Örebro. Hållplatsen drogs in den 14 december 2014, detta på grund av att Länstrafiken Örebro ansåg att hållplatserna, på vardera sida om E18, inte var tillräckligt trafiksäkra att angöra. Den återinvigdes i december 2017.

Befolkningsutveckling

Källor

Litteratur

Externa länkar 

Orter i Karlskoga kommun
Svenska järnbruk
Tidigare småorter i Sverige
Rahab

Rahab (även Raab eller Rachav, Heb. רחב med betydelsen "bred," "vid") var enligt framställningen i Josua (kap. 2 och 6) en kvinna i Jeriko, som välvilligt mottog och skyddade de två spejare, som Josua sänt ut från Israels läger öster om Jordan för att utforska den strategiskt viktiga staden. 

När israeliterna sedan intog Jeriko, blev Rahab skonad tillika med sin familj och de blev tillsammans upptagna i Israel. Rahab ska ursprungligen ha försörjt sig som sköka. I Matteusevangeliet i Nya Testamentet så anges det att hon var mor till Boas.

Referenser 

Personer i Gamla Testamentet
SPAD S.VII

SPAD VII är ett biplan som användes som jaktflygplan under första världskriget.
SPAD V konstruerades av Louis Bechereau för att passa en nyproducerad åttacylindrig V-motor från Hispano-Suiza, vilken senare utvecklades till VII-varianten. Prototypen flög första gången i april 1916  vid Villacoublay utanför Paris. Flygplanet var försett med en synkroniserad fast monterad kulspruta, lite till höger om motorns mittlinje. Provflygningarna utföll till de franska flygmyndigheternas belåtenhet varför en order tecknades på 268 flygplan.

I Storbritannien inleddes en licenstillverkning av 220 flygplan för att förse RFC och RNAS med jaktflygplan eftersom deras flygplan var föråldrade och sårbara. 

Till Ryssland såldes ett antal SPAD VII som var beväpnade med Le Prieur-raketer på vingstöttorna.

Efter kriget såldes de flesta kvarvarande franska SPAD VII-planen ut till olika utländska flygvapen. 

Totalt tillverkades 5 600 SPAD VII vid åtta olika franska fabriker.

Stridsflygplan under första världskriget
Franska jaktflygplan
SPAD
Vildanden (olika betydelser)

Vildanden kan syfta på:

Vildanden – en pjäs av Henrik Ibsen
Vildanden (1963) – en norsk filmatisering av denna pjäs från 1963
Vildandens sång – en schlagerlåt
Vildanden (Lund) – ett studentboende i Lund
Vildanden (flygbolag) – ett tidigare norskt flygbolag

Se även
Vildandshopen
LUF

LUF kan syfta på:
Liberala ungdomsförbundet (LUF) – ett politiskt ungdomsförbund till Liberalerna, se Liberala ungdomsförbundet
LUF – en lag i Sverige som reglerar köp som görs av myndigheter och vissa andra organisationer, se Lagen om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster, även kallad Lagen om upphandling inom försörjningssektorerna
LUF –  valuta som användes i Luxemburg, se Luxemburg franc
Fosfolipid

Fosfolipidmolekyler har två hydrofoba kolvätekedjor i den ena änden och en hydrofil grupp i den andra. En fosfolipid bildas genom att glycerolmolekyl förestras med två fettsyramolekyler och en fosfatgrupp bunden till en hydrofil grupp. De består alltså av ett hydrofilt huvud och en hydrofob svans vilket förenklat betyder att huvudet är vattenlösligt och svansen fettlöslig. Fosfolipider är huvudkomponenten för bildning av alla typer av cellmembran. Detta på grund av deras amfifila egenskaper vilket gör att de kan bilda lipida dubbelskikt. Fosfolipider produceras kommersiellt och de har ett antal olika tillämpningar inom bland annat materialvetenskap och nanoteknik.

Kemisk struktur 

Fosfolipider är i grunden egentligen en glycerolmolekyl men i två av OH-grupperna har det fästs fettsyror. Det är dessa två man kallar “svansarna” och dessa är även den hydrofoba delen av molekylen. I den sista OH-gruppen sitter det en fosfatgrupp vilket då kännetecknar det polära “huvud” som fosfolipider har.

Eftersom “svansarna” består av fettsyror så kan det antingen vara mättade eller omättade. Mättade fettsyror innehåller inga dubbelbindningar medan omättade kan innehålla en eller flera, vilket i sin tur förändrar egenskaperna på följande sätt. Innehåller “svansen” dubbelbindningar så blir den inte helt rak, det vill säga att den böjer sig. Detta gör att membranet som fosfolipiderna befinner sig i blir svårare att frysa vilket i sin tur kan vara en fördel om cellen befinner sig i en kallare miljö.

Fosfolipider i cellmembran 
Fosfolipider har en viktig funktion i alla organismers cellmembran. Fosfolipider består av en hydrofil del och en hydrofob del. I cellmembranet vänder fosfolipiderna de hydrofila delarna (huvudena) utåt mot angränsande vattenmiljö och de hydrofoba delarna (svansarna) inåt. Det bildar ett så kallat semipermeabelt membran där endast hydrofoba och opolära ämnen kan tränga igenom fritt. Ett membran av fosfolipider kan förstöras genom att ändra pH samt att tillsätta ett starkt organiskt lösningsmedel. Det ändrade pH:t löser de polära delarna av fosfolipiden, det vill säga huvudet, och det organiska lösningsmedlet kan användas för att lösa de hydrofoba svansarna. Ju fler dubbelbindningar som finns på den hydrofoba svansen desto lättare bryts bindningarna, och smältpunkten sjunker, det vill säga membranet blir känsligare för höga temperaturer.

Referenser 

 
Fosforföreningar
Syreföreningar
Sibbhult

Sibbhult är en tätort i Östra Göinge kommun i Skåne län, belägen cirka 20 kilometer sydost om Osby, cirka 30 kilometer norr om Kristianstad och cirka 30 kilometer öster om Hässleholm.

Ortnamnet 
I ortnamnet (Sebbeholt 1583, även Sebuhult på Gerhard von Buhrmans karta från 1684) finns mansnamnet Sibbe och hult, med betydelsen "liten skog".

För 400 år sedan (1599) nämndes Sibbhult i ett köpebrev. Då skrevs det som "Sebbehyltan".

Historia 

Sibbhults samhälle har alltid varit beläget i gränsland. Från början kunde man notera fem olika byar, nämligen Sibbhult i Hjärsås socken, Broestorp och Feleberga i Emmislövs socken samt Tykatorp och Färeköp i Glimåkra socken.

Genom att samhället kom att utvecklas i dessa tre socknar-kommuner uppstod tidigt problem med samhällsbyggnaden, till exempel skolorna, vilket fördröjde samhällets utveckling, som först tog riktig fart i slutet av 1950-talet och under 1960-talet.

En driftig man, Anders B. Nilsson, fick stor betydelse för samhällsutvecklingen. Han ägde Sibbhultsgården. Han var också med och startade Hjärsås sparbank. Han hade stort inflytande på järnvägen Kristianstad-Älmhults utbyggnad och att denna drogs genom Sibbhult. Detta skedde 1886. Härigenom uppstod möjligheten att exploatera skogen och senare även stenen, råvaror som än i dag har stor betydelse för bygden. 1892 eller däromkring startade det första glasbruket i Sibbhult. Några år senare tillkom det andra glasbruket. Härmed lades grunden för en verklig samhällsbyggnation, med bostäder, hotell, affärer och så vidare.

1920 kom Bror Färe (Carlsson) till Sibbhult och vid denna tid var det dåliga tider för Färe Glasbruk. Något år tidigare hade hyttmästaren i Sibbhult, Creutzer, flyttat till Glimåkra där man startat en glashytta. En annan etablering var Elme Glasbruk i Älmhult, som blev det avgörande slutet för Färe Glasbruk. Detta senare blev ett dotterbolag till Elme, som drog mycket pengar, vilket drabbade Färe hårt. Elme Glasbruk har senare upphört och lagts ned. Detsamma skedde med Glimma Glasbruk. I Sibbhult kunde Bror Färe överta den metallavdelning som fanns vid Färe Glasbruk. Denna utvecklade Bror Färe till Färe Armaturfabrik, som hade cirka 500 anställda och hade verksamheter i Lönsboda och Osby och fick avläggare i Broby och Glimåkra.

Befolkningsutveckling

Näringsliv 
Utåt sett har Sibbhult gjort sig känt tack vare stenindustrin och de två industrierna Scania, som tillverkar växellådor för lastbilar och bussar, samt HAKI, som gör byggnadsställningar. I mars 2006 kom emellertid efter en tids ovisshet besked om att Scania planerade att flytta tillverkningen till Södertälje. Den 16 juni 2008 tillverkades den sista växellådan i Sibbhult, men redan 2006 hade andra företag börjat ta över lokaler och anställda med andra, liknande, verksamheter.

Idrott 
Sibbhult har en fotbollsförening med både barn, ungdomar och seniorer. Sibbhults IF har ett damlag som befinner sig i div. 3 (2023) medan herrarna spelar i div. 5 (2023).

Se även
Stenmuseet i Sibbhult

Källor

Noter

Orter i Östra Göinge kommun
Tätorter i Sverige