kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Donsö

Donsö är en bebyggelse i  Styrsö socken, Västergötland,  Göteborgs kommun och ö i Göteborgs södra skärgård. Donsö ligger 16 kilometer sydväst om Göteborgs centrum. Bebyggelsen var av SCB intill 2020 klassad som en egen tätort men vid avgränsningen 2020 ar den klassad som en del av tätorten Styrsö.

Etymologi 
Namnet Donsö skrevs Dunsø på 1200-talet i Valdemar Sejrs jordebok, och kommer antagligen av det dun (ängsull), som är vanligt förekommande på ön.

Historia
Orten och ön ligger i Styrsö socken och ingick till 1974 i Styrsö landskommun där ett municipalsamhälle fanns för ön/orten från 1 december 1911 till 31 december 1959.

Området ingick tidigare i stadsdelsnämndsområdet Södra Skärgården.

Befolkningsutveckling

Samhället
På ön finns förskola och grundskola till och med årskurs 6.

Donsö kyrka uppfördes 1932 som kapell och fick sitt torn i samband med ombyggnad 1955.

På Donsö finns också Donsö Missonskyrka med ca 500 medlemmar.

Kommunikationer 
Donsö har förbindelse med land via Västtrafiks skärgårdsbåtar som i folkmun har kallats "ångbåten". Båtarna trafikerar samtliga bebodda öar i Göteborgs södra skärgård. Ön är också sammanbunden med Styrsö via en bro.

Rederier på Donsö 

Donsötank
Furetank
Veritas Tankers
Sirius Rederi
Swedia Rederi
Tärntank
Älvtank
GotShip (OljOla)
Donsö Bunker Service
Kiltank Rederi AB
BunkerTell Rederi
Northern Offshore Services

På Donsö har man länge sysslat med sjöfart, och i början av 1900-talet byggdes Donsös första bunkerbåtar, Anna Mari (byggd 1914) och Oljaren (byggd 1920). Stenasfärens grundare, Sten A Olsson föddes på Donsö och än idag finns en Stenaflagga på Donsös hamnpir, där alla Donsörederierna har en flagga.

Bilder

Se även 
 Lista över gator på Donsö

Referenser

Noter

Källförteckning 
Nationalencyklopedin, 2007

Vidare läsning

Externa länkar 

Donsö IS

Öar i Göteborgs södra skärgård
Tidigare tätorter i Sverige
Orter i Göteborgs kommun
Sylvestermedaljen

Sylvestermedaljen är en bronsmedalj instiftad 1901 av Royal Society. Den delas numera ut årligen (tidigare vart tredje år) för landvinningar inom matematiken.

Medaljen är uppkallad efter James Joseph Sylvester (1814-1897) som var professor i Oxford på 1880-talet.

Pristagare 

 1901 Henri Poincaré
 1904 Georg Cantor
 1907 Wilhelm Wirtinger
 1910 Henry Baker
 1913 James Whitbread Lee Glaisher
 1916 Jean Gaston Darboux
 1919 Percy MacMahon
 1922 Tullio Levi-Civita
 1925 Alfred North Whitehead
 1928 William Young
 1931 Edmund Taylor Whittaker
 1934 Bertrand Russell
 1937 Augustus Love
 1940 Godfrey Hardy
 1943 John Littlewood
 1946 George Watson
 1949 Louis Mordell
 1952 Abram Samoilovitch Besicovitch
 1955 Edward Titchmarsh
 1958 Maxwell Newman
 1961 Philip Hall
 1964 Mary Cartwright
 1967 Harold Davenport
 1970 George Temple
 1973 John Cassels
 1976 David Kendall
 1979 Graham Higman
 1982 John Adams
 1985 John Griggs Thompson
 1988 C.T.C. Wall
 1991 K.F. Roth
 1994 Peter Whittle
 1997 H.S.M. Coxeter
 2000 Nigel James Hitchin
 2003 Lennart Carleson
 2006 Peter Swinnerton-Dyer
 2009 John M. Ball
 2010 Graeme Segal
 2012 John Francis Toland
 2014 Ben Green
 2016 Timothy Gowers
 2018 Dusa McDuff
 2019 Peter Sarnak

Externa länkar 
 Royal Societys sida om Sylvestermedaljen

Matematikpriser
Brittiska vetenskapsmedaljer
Priser och utmärkelser instiftade 1901
Royal Society
Styrsö

Styrsö är en tätort (sedan 2020 tillsammans med Donsö), en ö och en stadsdel i Göteborgs södra skärgård. Den är centralort för Södra skärgården, som ingår i stadsområde Sydväst i Göteborgs kommun. Styrsö ingår i landskapet Västergötland. Stadsdelen har en areal på 21 072 hektar.

Cirka 45 förhistoriska fornlämningar är kända: en tredjedel stenåldersboplatser och de övriga rösegravar från bronsåldern. Från historisk tid märks åtta begravningsplatser, några labyrinter och mera än 400 tomtningar.

Orten är kyrkby i Styrsö socken och ingick till 1974 i Styrsö landskommun där ett municipalsamhälle fanns för ön/orten från 4 maj 1923 till 31 december 1959.

År 1902 invigdes Styrsö Hafsbads restaurant, efter ritningar av Sven Steen. Anläggningen brändes 1969 ner av brandkåren.

Etymologi 
Namnet Styrsö är tidigast belagt i Valdemar Sejrs jordebok från 1200-talet och skrevs ”Styrisø”, med betydelsen styrir (skeppsbefälhavare) i fornnordisk sjömilitär organisation. Öarna under Styrsö socken hade benämningen ”Öijarna” 1550, ”Öijerne” 1685, men även ”Söröjorna” 1713.

Befolkningsutveckling

Kommunikationer 
Skärgårdsbåten mellan Saltholmen och Styrsö tar 15–25 minuter. Ön har en broförbindelse med Donsö, som är den folktätaste ön i Södra skärgården.

Se även 
Stadsdelar i Göteborgs kommun
Stadsplanering i Göteborg
Stadsplanering i Sverige
Styrsö socken

Referenser

Noter

Vidare läsning 

 S. 75-100.

Externa länkar 

Styrsö Sockens Hembygdsförening

Göteborgs södra skärgård
Öar i Göteborgs södra skärgård
Tätorter i Sverige
Orter i Göteborgs kommun
Stadsdelar i Göteborg
Rumfordmedaljen

Rumfordmedaljen är en förgylld silvermedalj instiftad 1800 av Royal Society. Den delas ut vartannat år för enastående och viktiga upptäckter rörande termiska och optiska egenskaper hos materia gjorda av en vetenskapsman verksam i Europa. Medaljen är uppkallad efter Benjamin Thompson, Graf von Rumford, som också var den förste som tilldelades medaljen.

Den förste svensk som erhöll medaljen var Anders Jonas Ångström 1872.

Pristagare 

1800 Benjamin Rumford
1802 -
1804 John Leslie
1806 William Murdock
1808 -
1810 Étienne-Louis Malus
1812 -
1814 William Charles Wells
1816 Humphry Davy
1818 David Brewster
1820 -
1822 -
1824 Augustin-Jean Fresnel
1826 -
1828 -
1830 -
1832 John Frederick Daniell
1834 Macedonio Melloni
1836 -
1838 James David Forbes
1840 Jean Baptiste Biot
1842 Henry Fox Talbot
1844 -
1846 Michael Faraday
1848 Henri Victor Regnault
1850 François Arago
1852 George Gabriel Stokes
1854 Neil Arnott
1856 Louis Pasteur
1858 Jules Jamin
1860 James Clerk Maxwell
1862 Gustav Kirchhoff
1864 John Tyndall
1866 Armand Hippolyte Louis Fizeau
1868 Balfour Stewart
1870 Alfred Des Cloizeaux
1872 Anders Jonas Ångström
1874 Joseph Norman Lockyer
1876 Jules Janssen
1878 Alfred Cornu
1880 William Huggins
1882 William de Wiveleslie Abney
1884 Robert Thalén
1886 Samuel P. Langley
1888 Pietro Tacchini
1890 Heinrich Hertz
1892 Nils Dunér
1894 James Dewar
1896 Philipp Lenard och Wilhelm Conrad Röntgen
1898 Oliver Joseph Lodge
1900 Antoine Henri Becquerel
1902 Charles Algernon Parsons
1904 Ernest Rutherford
1906 Hugh Longbourne Callendar
1908 Hendrik Antoon Lorentz
1910 Heinrich Rubens
1912 Heike Kamerlingh Onnes
1914 John Strutt, 3:e baron Rayleigh
1916 William Henry Bragg
1918 Charles Fabry och Alfred Perot
1920 Robert Strutt, 4:e baron Rayleigh
1922 Pieter Zeeman
1924 Charles Vernon Boys
1926 Arthur Schuster
1928 Friedrich Paschen
1930 Peter Debye
1932 Fritz Haber
1934 Wander Johannes de Haas
1936 Ernest John Coker
1938 Robert Williams Wood
1940 Manne Siegbahn
1942 Gordon Miller Bourne Dobson
1944 Harry Ricardo
1946 Alfred Egerton
1948 Franz Eugen Simon
1950 Frank Whittle
1952 Fritz Zernike
1954 Cecil Reginald Burch
1956 Frank Philip Bowden
1958 Thomas Merton
1960 Alfred Gordon Gaydon
1962 Dudley Maurice Newitt
1964 Hendrick Christoffel van de Hulst
1966 William Penney
1968 Dennis Gabor
1970 Christopher Hinton
1972 Basil John Mason
1974 Alan Cottrell
1976 Ilya Prigogine
1978 George Porter
1980 William Frank Vinen
1982 Charles Gorrie Wynne
1984 Harold Horace Hopkins
1986 Denis Rooke
1988 -
1990 Walter Spear
1992 Harold Temperley
1994 Andrew Keller
1996 Grenville Turner
1998 Richard Friend
2000 Wilson Sibbett
2002 David King
2004 Richard Dixon
2006 Jean-Pierre Hansen
2008 Edward Hinds
2010 Gilbert Lonzarich
2012 Roy Taylor
2014 Jeremy J. Baumberg
2016 Ortwin Hess
2018 Ian Walmsley
2019 Miles J. Padgett

Externa länkar 
 Royal Society: Rumford Medal

Brittiska vetenskapsmedaljer
Priser och utmärkelser instiftade 1800
Royal Society
Beypore

Beypore (alternativt Beypur, Baipur eller Bepur) är en stad i distriktet Kozhikode i den indiska delstaten Kerala på Malabarkusten. Beypore ingår i Kozhikodes storstadsområde och hade 69 752 invånare vid folkräkningen 2011. Staden har varit viktig för sin handel och sitt skeppsbyggeri.

Källor

Noter 

Orter i Kerala
Ugglan
Mysterna

Mysterna är en tidigare tätort på Hisingen i Göteborgs kommun i Västra Götalands län. Orten räknas från 2015 som en del av tätorten Göteborg. Orten består till stor del av nybyggda villor och radhus.  Mysterna ligger en kilometer väster om Göta älv, någon kilometer norr om Hisings-Kärra. Namnet Mysterna kommer av myst, som betecknar en liten mosse. I utkanten av orten ligger Svankälla våtmarkspark.

I kommunens administrativa indelning ligger Mysterna i primärområdet Kärra inom stadsdelsnämndsområdet Norra Hisingen.

Befolkningsutveckling 
År 1990 räknades Mystena som småort med namnet Mysterna + Svankällan.

Se även
Säve socken

Noter 

Tidigare tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Orter i Göteborgs kommun
Hisingen
Nolvik

Nolvik är en tätort i Göteborgs kommun i Västra Götalands län.

Befolkningsutveckling 
År 1990 räknade SCB den norra delen av Nolvik som en separat småort med småortskod S4641. Den hade 181 invånare på en yta av 27 hektar. Från och med 1995 räknas detta område som en del av tätorten.

Se även
Björlanda socken

Noter 

Tätorter i Sverige
Orter i Göteborgs kommun
Hisingen
Tidigare småorter i Sverige
Bibliomanti

Bibliomanti (av gr. biblion, "bok", och manteia, "spådom") innebär spådom ur på slump uppslagna ställen i böcker, i synnerhet Bibeln.

Referenser

Noter

Webbkällor
 

Magi
Ugglan
Oneidasamhället

Oneidasamhället (även kallade Perfektionister eller Bibliska kommunister) var en amerikansk sekt, stiftad i mitten av 1800-talet av John Humphrey Noyes (född 1811, död 1886).

Under sina teologiska studier hade Noyes kommit till den övertygelsen, att Kristi andra återkomst vore ett redan, strax efter Jerusalems förstörelse, fullbordat faktum. Härav drog han den praktiska konsekvensen, att de sant troende redan nu vore i besittning av den fullkomliga frälsning från synden och alla dess följder, som i Bibeln förbehålles för gudarikets fulländning, och att de därför vore upphöjda över all yttre lag och rättsordning.

I enlighet med dessa principer samlade han omkring sig ett samfund, som gjorde anspråk på att bestå av idel fullkomliga heliga och där den första apostoliska församlingens, av Noyes i radikalt kommunistisk anda tolkade ordning skulle förnyas. Sektens första uppehållsort var Putnam i staten Vermont, men 1847 fördrevs perfektionisterna därifrån och slog sig då ned i Oneida i staten New York, där sektens huvudförsamlmg sedan länge hade sitt säte.

Den här radikalt genomförda friheten, med full egendoms- och kvinnogemenskap förde snart till betänkliga missförhållanden; och de delvis troligen överdrivna ryktena härom framkallade en opinionsstorm, som småningom tvang Noyes till en genomgripande modifikation av samfundets organisation. En samtida observatör beskrev deras "sammansatta äktenskap" som "en enda familjekrets. Varje man blir varje kvinnas broder och make, varje kvinna varje mans syster och äkta maka." Det monogamiska äktenskapet infördes 1879, de enskildes förhållande till samfundet reglerades i fastare former, och samfundet fick nu snarast karaktären av ett slags kooperativ produktionsförening.

Samfundet lär vid sekelkiftet 1900 ha haft omkring 500 medlemmar och var då ägare till flera industriella företag o.d.

Källor

 

Kristna sekter
Kristendom i USA
Ugglan
Utopisk socialism
Jim Jones

James Warren "Jim" Jones, född 13 maj 1931 i Crete, Randolph County, Indiana, död 18 november 1978 i Jonestown, Barima-Waini, Guyana, var en amerikansk grundare av och ledare för sekten Folkets tempel (Peoples Temple).

Från början var Peoples Temple en organisation som förespråkade social rättvisa och hjälpte fattiga och missbrukare. Den förvandlades med åren till en sekt och det visade sig att Jones missbrukade sin ställning och styrde rörelsen enväldigt. Han ansåg sig själv vara en ny Messias.

Jones grundade Jonestown i Guyana, som blev hemvist för sektens nära 800 medlemmar. Nästan alla Jones följeslagare (totalt 918 personer, varav 276 barn) mördades eller begick självmord den 18 november 1978, de flesta genom att uppmanas och tvingas att dricka en dryck spetsad med cyanid. Händelsen har varit föremål för många konspirationsteorier, bland annat att CIA skulle ha varit inblandat.

Källor

Externa länkar 

Kristna ledare
Personer i USA under 1900-talet
Personer från Randolph County, Indiana
Födda 1931
Avlidna 1978
Män
Personer som begått självmord
Annika Kjærgaard

Annika Eva Ingegerd Kjærgaard, även känd under artistnamnet Annikafiore, född Johansson den 18 maj 1971 i Hässleholm, är en svensk sångare.

Biografi  
Kjærgaard är född i Hässleholm och uppvuxen i Bjärnum. Hon har studerat på Balettakademin i Göteborg, där hon gick i 3 år. Hon har körat bakom E-type. Hon har tidigare varit medlem i grupperna The Dreamettes och Primitive Cool. Annikas stora genombrott kom när hon gick med i discogruppen Alcazar. Med tre album och 13 singlar upplevde Annika stora framgångar med gruppen i både Sverige och Europa. Den 27 juni 2007 blev det allmänt känt genom en artikel i Aftonbladet att Annika har hoppat av Alcazar.
Idag är hon en av medlemmarna i gruppen Avatar versus Eve tillsammans med Mitch.

Privatliv 
Hon gifte sig 25 september 2004 med danske Jeppe Kjærgaard. Paret hade 2007 bosatt sig i Höllviken i Skåne tillsammans med sin hund, cocker spanielen Cavalli. Annika och Jeppe fick i december 2007 en son. I maj 2014 fick de en dotter och en son.

Diskografi 
Alcazar album
1999–2002: Casino
Albumet släpptes i Sverige, UK, Taiwan, Japan, Australien, USA & Europa.
2003–2004: Alcazarized
Albumet släpptes i Sverige, Tyskland, Asien, Japan, Taiwan, Korea
2004: Dancefloor Deluxe [2CD]
Albumet släpptes i Sverige & Finland
2005: Dancefloor Deluxe
Albumet släpptes i Sverige & Tyskland

Alcazar singlar
2005: Start the Fire
2005: Alcastar
2004: Here I Am
2004: Physical 
2004: This is the World We Live in 
2003: Love Life
2003: Someday
2003: Ménage à trois 
2003: Not a Sinner nor a Saint
2002: Don't You Want Me
2001: Sexual Guarantee
2001: Crying at the Discoteque 
2000: Ritmo del Amor
1999: Shine On

A.v.E album

A.v.E singlar
2008: I've Still Got The Highest Heels In The Room
2009: Party People
2009: I'm On Fire (feat.Sophie Rimheden)

Solosinglar
2010: Forbidden Love
2011: Don't wanna C U 2nite
2011: Love 2 Live
2012: Don't wanna C U 2nite (Piol remix)

Solo EP
2011: Preaching To the Choir
2012: Recovered

Teater

Roller

Källor

Externa länkar 
www.alcazarworld.com
Glamourfiore.tripod.com
Annikafiore.com

Svenska discosångare
Svenska popsångare
Svenska sångare under 2000-talet
Svenska sångare under 1900-talet
Svenska dansare under 2000-talet
Deltagare i Melodifestivalen 2003
Deltagare i Melodifestivalen 2005
Personer från Hässleholm
Födda 1971
Levande personer
Kvinnor
Copleymedaljen

Copleymedaljen, instiftad 1731, är Royal Societys finaste medalj. Den delas årligen ut "för enastående forskningsprestationer inom vilken gren av naturvetenskapen som helst". Medaljen består av förgyllt silver och den åtföljs av en prissumma som uppgår till 25 000 brittiska pund.

Pristagare

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Copleymedaljen på Royal Societys webbplats

Brittiska vetenskapsmedaljer
Royal Society
Priser och utmärkelser instiftade 1731
Dubbning

Dubbning kan avse:

 Dubbning (ceremoni) – en ceremoni genom vilken en person utses till riddare
 Dubbning (tolkning) – då talljudet till en film eller ett TV-program ersätts med ett ljudspår på ett annat språk
 Dubb – ett spetsigt metallstift som bland annat används i vissa bil- eller (motor)cykeldäck
Timocharis

Timocharis, född cirka 320 f.Kr., död cirka 260 f.Kr., grekisk astronom och filosof. Han föddes troligen i Alexandria och var samtida med Euklides.

Omkring 300 f.Kr. skapade han den första stjärnkatalogen med hjälp av Aristillos. Mer än 150 år senare jämförde Hipparchos sin egen stjärnkatalog med Timocharis och upptäckte att stjärnornas longitud hade ändrats, vilket hjälpte honom att för första gången bestämma precessionen. Han var också den första kända astronomen som dokumenterade planeten Merkurius (265 f.Kr.).

Timocharis-kratern på månen är uppkallad efter honom.

Födda 320 f.Kr.
Avlidna 260 f.Kr.
Antikens astronomer
Män
Aristillos

Aristillos (grekiska, på latin: Aristillus), var en grekisk astronom från Samos, verksam omkring 300 f.Kr. Han var en av de äldsta astronomerna av den alexandrinska skolan. Aristillos utförde tillsammans med Timocharis den första kända stjärnförteckningen, viktig särskilt för att Hipparchos grundade sin upptäckt av precessionen på denna.

Månkratern Aristillus är uppkallad efter honom.

Referenser 
 

Antikens astronomer
Födda 300-talet f.Kr.
Män
Avlidna 200-talet f.Kr.
Märgelgrav

Märgelgrav är en stor grop som grävts för att ta upp märgel för spridning på åkrarna i syfte att förbättra jordens odlingsegenskaper. Märgel är en form av kalksten som bildats av kalkslam och innehåller höga halter av lera. Den bidrar till att höja pH och därigenom göra mer näringsämnen tillgängliga till växter.Ofta är märgelgravarna runda eller kvadratiska med en sida på fem till åtta meter. Märgelgravarna grävdes under 1800-talet i syfte att öka skördarna och förekommer huvudsakligen i södra Sverige (Halland, Skåne och Blekinge). De ligger ofta ute på åkrarna. Många är vattenfyllda och kantade av buskar och högt gräs; andra är mer igenväxta. De utgör miljöer för vissa växt- och djurarter, inte minst grodor. Det moderna jordbruket har lett till en drastisk minskning av antalet märgelgravar. På grund av buskarnas fallna löv blir vattnet ofta syrefattigt. 
Idag utgör märgelgravarna ett stort odlingshinder som bidrar till ökade koldioxid-utsläpp, då jordbrukarna måste köra fler timmar per hektar där det finns märgelgravar jämfört med om de inte hade funnits. Å andra sidan hyser ofta märgelgravarna höga naturvärden och är viktiga för bevarandet av biologisk mångfald.

Se även
Lertäkt

Källor
Om märgelgrav på www.skogen.se, från Skogsencyklopedin, utgiven av Sveriges Skogsvårdsförbund (numera Föreningen Skogen), Stockholm 2000
Märgelgravar i Åstorps kommun, Förändringar i förekomst över tid och lokalisering i landskapet

Noter 

Gruvdrift
Jordbruk
Kulturgeografi
Alexis Bouvard

Alexis Bouvard, född den 27 juni 1767, död den 7 juni 1843, var en fransk astronom.

Bouvard anställdes vid observatoriet i Paris 1793 och var från 1807 vid sidan av Arago dess direktör. Bouvard var mest känd för sina planettabeller, Tables astronomiques (1821), vilka var allmänt använda, innan Leverriers teori för de stora planeterna utkom. Vid utarbetandet av sina Uranustabeller och deras jämförelse med observationerna upptäckte Bouvard omöjligheten att representera denna planets bana genom ett enda elementsystem och tillskrev denna omständighet tillvaron av en obekant störande planet (den senare upptäckta Neptunus), vars bana man senare kunde bestämma ur avvikelserna av Uranus rörelse. Bouvard beräknade dessutom 12 kometbanor.

Källor

Noter 

Franska astronomer under 1800-talet
Födda 1767
Avlidna 1843
Män
Fraunhoferska linjerna

Fraunhoferska linjerna, de mörka absorptionslinjerna i solljusets spektrum. Dessa linjer iakttogs först av Wollaston (1802), men föll i glömska, tills Joseph von Fraunhofer 1814 på nytt observerade dem och då i ett betydligt större antal. Bokstäverna vid de olika linjerna i spektrumet är individuella etiketter som Fraunhofer valde för identifiering. 

De fraunhoferska linjerna studerades ingående av Anders Jonas Ångström. Han definierade strålningens våglängder i ångströmsenheter. 1 ångström = 0,0001 µm.

Beteckningar
De huvudsakliga fraunhoferska linjerna och de element de är associerade med:
 
Fraunhoferlinjerna C, F, G' och h motsvarar balmerseriens emissionslinjer alpha, beta och gamma för väteatomen.

Källor

Externa länkar

Optik
Astronomi
Atomfysik
Ugglan
Astrokemi
William Hyde Wollaston

William Hyde Wollaston, född 16 augusti 1766, död 22 december 1828 i London, var en  brittisk fysiker. Han var son till astronomen Francis Wollaston.

Wollaston blev 1793 medicine doktor, men lade ner sin praktik redan 1800 och levde sedan som privatman, ägnande sig åt fysikaliska och kemiska studier. Han var ledamot av Royal Society (1793) och svenska kungliga vetenskapsakademien (1813). Wollaston är känd bland annat för sina undersökningar av ljusets dubbelbrytning och av spektrum. Han tilldelades Copleymedaljen 1802, Bakerian Medal 1802, 1805, 1812 och 1828 samt Royal Medal 1828. I solspektrum iakttog han redan tolv år tidigare än Fraunhofer de efter denne benämnda mörka linjerna. Wollaston trodde emellertid att de berodde på det brytande mediet och fäste ingen stor vikt vid upptäckten, utan nämnde den endast i förbigående i A method of examining refractive and dispersive powers by prismatic reflection (1802). Wollaston sysselsatte sig även med fotometri och bestämde såväl solens och månens som enstaka fixstjärnors ljusstyrka i jämförelse med jordiska ljuskällor. Han uppfann metoden att göra platina smidbar, upptäckte grundämnena palladium och rodium (1803) samt konstruerade reflexionsgoniometern. År 1806 patenterade Wollaston sin Camera lucida.

Källor 

 

Alumner från Universitetet i Cambridge
Brittiska fysiker
Mottagare av Copleymedaljen
Ledamöter av Royal Society
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Brittiska eponymer
Fysiker under 1800-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Födda 1766
Avlidna 1828
Män
Ugglan
Mottagare av Royal Medal
Upptäckare av grundämnen
Omslagsflickan

Omslagsflickan (engelska: Cover Girl) är en amerikansk musikalfilm från 1944 i regi av Charles Vidor. I huvudrollerna ses Rita Hayworth och Gene Kelly. Filmen innehåller extravaganta kostymer (samtida och från 1890-talet), åtta dansnummer för Hayworth samt musik av Jerome Kern och Ira Gershwin, inklusive den klassiska sången "Long Ago (and Far Away)" som nominerades till en Oscar för bästa sång. Filmen hade svensk premiär den 9 oktober 1944.

Handling 
Rusty Parker är dansare på Danny McGuire`s nattklubb i Brooklyn, men drömmer om att bli Broadwaystjärna och deltar därför i en tävling där vinsten är att bli omslagsflicka på en känd modetidning. Kanske kan det ge henne en skjuts i karriären? Men det är inte alla som vill att hon ska vinna...

Rollista i urval 
 Rita Hayworth - Rusty Parker / Maribelle Hicks
 Gene Kelly - Danny McGuire 
 Phil Silvers - Genius
 Otto Kruger - John Coudair 
 Eve Arden - Cornelia "Stonewall" Jackson
 Lee Bowman - Noel Wheaton
 Leslie Brooks - Maurine
 Jess Barker - John Coudair som ung
 Edward Brophy - Joe, kock

Musik i filmen 
"The Show Must Go On" (Jerome Kern, Ira Gershwin)
"Who's Complaining?" (Kern, Gershwin) sång Phil Silvers
"Sure Thing" (Kern, Gershwin) sång Rita Hayworth (dubbad av Martha Mears)
"Make Way For Tomorrow" (Kern, Gershwin, E.Y. Harburg) sång Gene Kelly, Rita Hayworth & Phil Silvers
"Long Ago (and Far Away)" (Kern, Gershwin) sång Gene Kelly & Rita Hayworth 
"Poor John" (Henry E. Pether, Fred W. Leigh) sång Rita Hayworth
"Alter-Ego Dance" (Kern) instrumental 
"Cover Girl (That Girl on the Cover)" (Kern, Gershwin)
"Put Me to the Test" (Kern, Gershwin) sång Gene Kelly & Phil Silvers

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 1944
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Amerikanska romantiska musikalfilmer
New York på film
Filmer från Columbia Pictures
Filmer i regi av Charles Vidor
Kyrkogårdsö

Kyrkogårdsö kan syfta på:

 Kyrkogårdsö – en ö i Kotka stad, Kymmenedalen, se Kirkonmaa
 Kyrkogårdsö, Kökar – en ö i Kökars kommun, Åland.
 Kyrkogårsdö  – ön som är platsen för Siaröfortet i Österåkers kommun.

Se även
 Kyrkogårdsön