kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
De Nios Vinterpris

De Nios Vinterpris är ett litterärt pris på 100 000 kronor (2020) som utdelas av Samfundet De Nio. Priset lämnas alltid utan prismotivering och har delats ut sedan 1976.

Pristagare 
 1976 – Anna Rydstedt
 1977 – Maj-Britt Eriksson
 1978 – Britt G. Hallqvist
 1980 – Karl Rune Nordkvist, Per Agne Erkelius
 1981 – Per Erik Wahlund
 1982 – Gunnar Adolfsson
 1983 – Birger Norman
 1984 – Sven Rosendahl
 1985 – Kerstin Strandberg
 1989 – Lennart Hagerfors
 1990 – Per Agne Erkelius
 1991 – Siv Arb
 1992 – Carl-Erik af Geijerstam, Björner Torsson, Björn Håkanson 
 1993 – Eva Ström
 1994 – Gunnar D. Hansson, Lars Lundkvist, Jesper Svenbro
 1995 – Ole Söderström, Claes Hylinger, Bruno K Öijer
 1996 – Mare Kandre, Birgitta Lillpers, Jacques Werup
 1997 – Margareta Ekström, Rolf Aggestam, Margareta Garpe, Ola Larsmo, Marie Lundquist
 1998 – Arne Johnsson, Peter Kihlgård
 1999 – Per Helge, Märta Tikkanen, Bengt Söderbergh, Bengt Berg
 2000 – Bernt Erikson, Aris Fioretos, Ingrid Kallenbäck, Petter Lindgren, Lars Mikael Raattamaa, Åke Smedberg
 2001 – Kjell Westö, Gunnel Ahlin, Kristian Lundberg, Arne Törnqvist
 2003 – Gabriela Melinescu, Thomas Tidholm
 2004 – Heidi von Born, Magnus Hedlund, Carl-Johan Malmberg
 2005 – Anne-Marie Berglund, Cecilia Davidsson, Ulf Peter Hallberg, Anders Paulrud, Fredrik Sjöberg
 2006 – Eva Mattsson, Olle Thörnvall
 2008 – Kristoffer Leandoer, Cilla Naumann, Bengt Pohjanen, Carina Rydberg
 2009 – Christine Falkenland, Ellen Mattson
 2010 – Eva Adolfsson, Håkan Sandell
 2011 – Magnus Dahlström, Magnus Florin, Oline Stig, Sara Stridsberg
 2012 – Anna Hallberg, Björn Runeborg
 2013 – Blå Tåget (Tore Berger, Leif Nylén, Torkel Rasmusson), Rose Lagercrantz, Vibeke Olsson
 2014 – Johannes Anyuru
 2015 – Peter Cornell, Anna-Karin Palm, Jerker Virdborg
 2016 – Jonas Brun, Helena Granström, Aino Trosell
 2017 – Catharina Gripenberg, Kerstin Norborg, Elisabeth Rynell
 2018 – Lotta Olsson, Jenny Tunedal
 2019 – Ralf Andtbacka, Elise Karlsson, Monica Lauritzen, Jörgen Lind, Andrea Lundgren, Ingela Strandberg
 2020 – Håkan Anderson, Josefin Holmström och Sven Olov Karlsson
2021 – Linda Boström Knausgård, Stefan Jonsson, Helga Krook, Lina Wolff
2022 – Tatjana Brandt, Örjan Gerhardsson, Jasim Mohamed, Marie Norin och Ingrid Svensson
2023 – Erik Andersson, Mikael Berglund, Athena Farrokhzad, Carina Rydberg

Källor

Externa länkar 
 samfundetdenio.se

De Nios priser
Priser och utmärkelser instiftade 1976
Anarchy in the U.K.

"Anarchy in the U.K." är en låt av det brittiska punkbandet Sex Pistols, vilken utgavs som gruppens första singel 26 november 1976 med "I Wanna Be Me" som B-sida. Singeln gavs ut på EMI, som gruppens enda utgåva på skivbolaget då de sparkades därifrån några månader senare. 1977 inkluderades låten även på debutalbumet Never Mind the Bollocks, Here's the Sex Pistols.

Medverkande 
Johnny Rotten – sång
Steve Jones – gitarr
Glen Matlock – elbas
Paul Cook – trummor

 Chris Thomas - musikproducent
 Bill Price - ljudtekniker

Källor 
 Anarchy in the UK 7"

Referenser 

Musiksinglar 1976
Sex Pistols
Bröderna Östermans huskors (film, 1925)

Bröderna Östermans huskors är en svensk dramafilm från 1925 i regi av William Larsson.

Om filmen
Filmen premiärvisades 20 september 1925 på biograferna Odéon och Rivoli i Stockholm. Inspelningen av filmen utfördes i en ateljé på Linnégatan i Stockholm med exteriörer från ön Diamanten vid Furusund av Arthur Thorell. 

Som förlaga till filmen har man Oscar Wennerstens pjäs Bröderna Östermans huskors som uruppfördes på Folkets Hus Teater i Stockholm 1913. 

Pjäsen har varit förlaga till ytterligare fyra filmer, två i Sverige och två i Danmark. De svenska filmerna har samma titel medan John Iversen och Ole Berggreens film från 1943 fick titeln En Pige uden Lige och Lau Lauritzens film från 1967 gavs titeln Mig og min Lillebror.

Roller i urval
Frida Sporrong - Anna Söderberg, huskorset 
Georg Blomstedt - Lars Österman 
Carl-Ivar Ytterman - Karl Österman 
Nils Lundell - Nils Österman 
Jenny Tschernichin-Larsson - Helena Vestman, deras syster 
Eric Engstam - Jan Vestman, hennes man 
Edit Rolf - Ella Vestman, deras dotter 
Paul Seelig - Axel Ohlsson, sjöman 
Gunhild Robertson - Sofi Ohlsson, hans mor 
Georg af Klercker - Greve Lejonflyckt 
Valborg Hansson - Grevinnan Lejonflyckt 
Hartwig Fock - Handelsman 
Greta Fock

Se även

Svenska dramafilmer
Filmer 1925
Svenska filmer baserade på pjäser
Filmer i regi av William Larsson
Svenska stumfilmer
Svartvita filmer
Svenska 1920-talsfilmer
Bröderna Östermans huskors (film, 1932)

Bröderna Östermans huskors är en svensk dramafilm från 1932 i regi av Thure Alfe

Om filmen
Filmen premiärvisades 10 september 1932 på biograferna Imperial och Olympia i Stockholm. Inspelningen av filmen utfördes vid filmateljén i Segeltorp med exteriörer från Långsjön och Skeppsdal i Roslagen av Adrian Bjurman. 

Som förlaga till filmen har man Oscar Wennerstens pjäs Bröderna Östermans huskors som uruppfördes på Folkets Hus Teater i Stockholm 1913. 

Pjäsen har varit förlaga till ytterligare fyra filmer, två i Sverige och två i Danmark. De svenska filmerna har samma titel medan John Iversen och Ole Berggreens film från 1943 fick titeln En Pige uden Lige och Lau Lauritzens film från 1967 gavs titeln Mig og min Lillebror. Filmen saknas i filmarkiven och antas vara förlorad.

Roller komplett lista
Carl Deurell - Lars Österman 
Hugo Jacobson - Kalle Österman 
Artur Rolén - Nils Österman 
Frida Sporrong - Huskorset Anna Söderberg 
Nils Jacobsson - Axel Olsson 
Solveig Hedengran - Ella Olsson 
Emmy Albiin - Mor Olsson 
Eric Engstam - Westman 
Edla Rothgardt - Helena Westman

Musik i filmen
Från tös till tös kompositör och text Einar Böckertz  
Kovan kommer, kovan går (Gesällvisa), text Emil Norlander 
Litet bo jag sätta vill kompositör och text Elias Sehlstedt
Marsch till festplatsen kompositör och text Birger Sjöberg
Mitt hem bland skären kompositör och text Ejnar Westling
Ungdom och fägring kompositör Einar Böckertz, text Ejnar Westling 
Upp med fanan kompositör Lars August Lundh
Varje liten blomma kompositör och text Ejnar Westling
Vi gå över daggstänkta berg kompositör Edwin Ericson efter gånglåt från Hälsingland, text Olof Thunman

Se även

Svenska dramafilmer
Filmer 1932
Svenska filmer baserade på pjäser
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1930-talsfilmer
Nyinspelningar av filmer
Hans Lindqvist

Hans Lindqvist, född 9 januari 1942 i Gävle, är en centerpartistisk politiker och jurist, bosatt i Värmdö.

Biografi
Lindqvist tog 1968 en jur.kand. vid Uppsala universitet. Han var tingsnotarie vid Stockholms tingsrätt 1968-1971 och arbetade därefter som bolagsjurist i bland annat Westman Marketing AB. Han var forskarstudent vid Institut Hautes Études International och Institut d´Etudes Europeénnes i Genève 1971-1973 och har därifrån Diplom motsvarande ungefär lic.examen i Sverige.

Politisk gärning
Hans Lindqvist var valombudsman för Centerpartiet i Stockholm under valrörelsen 1973. Därefter arbetade han på Landstingsförbundet och senare under flera år som landstingsrådssekreterare för Knut Nilsson i Stockholms läns landsting. Han har varit aktiv politiskt i Värmdö kommun, där han bor, sedan 1973 och har varit ledamot i kommunfullmäktige i omgångar (inte under tiden i EU-parlamentet 95-99). Han var ordförande i miljö- och byggnämnden 2002-2006 och kommunalråd under en del av mandatperioden 2006-2010, då han också var ledamot av kommunstyrelsen. Han var ordförande i framtids- och klimatberedningen i Värmdö som 2010 presenterade sitt slutbetänkande som bland annat legat till grund för översiktsplaneringen i Värmdö.

Han blev ledamot av landstinget första gången 1988-94. Efter valet 2010 till landstingsfullmäktige i Stockholms län var Hans Lindqvist Centerpartiets vice gruppledare och hade ett flertal uppdrag inom landstinget.

Hans Lindqvist är nu ersättare i både landstingsfullmäktige och kommunfullmäktige i Värmdö kommun. Han är 2016 ledamot av landstingsstyrelsens pensionärsråd och ersättare i Socialnämnden och bolagsstyrelsen i Gustavsbergsbadet. Han har under 7 år varit ordförande i föreningen KOMPASS (KOMmuner som Prövar Att Satsa på Spårbilar).

Hans är ordförande i EU-kritiska Centernätverket och var ledande i kampanjen 1994 för ett nej till svenskt EU-medlemskap, bland annat som ordförande för Nej till EU. Han var ledamot av Europaparlamentet 1995-1999. I EU-parlamentsvalet 1999 stod Lindqvist som tredje namn på centerns valsedel. Han erövrade 25,4 % av partiets personröster och var den näst mest kryssade av partiets kandidater. Men partiet fick bara ett mandat och han fick därför lämna EU-parlamentet.  Inför EU-parlamentsvalet 2009 kom Lindqvist högt i centerns provval men hamnade inte alls på den slutgiltiga listan.

Källor 

Födda 1942
Ledamöter av Europaparlamentet från Sverige för Centerpartiet
Svenska jurister
Alumner från Uppsala universitet
Politiker från Gävle
Levande personer
Män
Stödperson

Stödperson har patienter som vårdas enligt psykiatrisk tvångsvård rätt till, liksom de som är dömda till rättspsykiatrisk vård, eller är tvångsisolerade med stöd av smittskyddslagen.

Psykiatrisk tvångsvård 
Stödperson är en från sjukvården fristående person, som ska fungera som en medmänniska till personer, som får vårdas enligt lagen om psykiatrisk tvångsvård (LPT).

Enligt 30 § LPT skall den överläkare, som ansvarar för den tvångsintagna personens vård, upplysa denne om rätten att få en stödperson. Enligt 31 § LPT skall överläkaren vidare anmäla till patientnämnden att det kan finnas skäl att utse en stödperson när:

 överläkaren ansöker hos länsrätten om förlängning av tvångsvården
 den tvångsintagna personen överklagar beslutet om tvångsintagning
 den tvångsintagna personen överklagar överläkarens beslut att avslå begäran om att tvångsvården ska upphöra.

Patientnämnden förordnar stödpersonen till personer, som tvångsvårdas inom psykiatrin (och sedan 2004 även till de personer, som vårdas enligt smittskyddslagen).

Stödpersonen bistår den tvångsintagna personen så länge tvångsvården pågår. Stödet kan därefter fortsätta under fyra veckor. Sedan kan stödpersonen övergå till att bli kontaktperson enligt Socialtjänstlagen.

En stödperson är en person, som vill hjälpa sina medmänniskor. Stödpersonen behöver inte ha speciella kunskaper om psykiatri. Patientnämnden anordnar en introduktionsutbildning för alla blivande stödpersoner.

Stödpersonen skall
 bistå den tvångsintagna personen i personliga frågor,
 besöka den tvångsintagna personen,
 följa reglerna om tystnadsplikt.

Stödpersonen skall inte
 ersätta vårdpersonalen,
 överta ansvaret för den tvångsintagna personens ekonomi,
 vara juridiskt ombud.

Externa länkar 
1177, Stödperson
Lagen.nu, i 6 b § finns särskilda bestämmelser om kontaktperson

Psykiatrisk vård
Rättspsykiatri
Smittskydd
Motorvägar i Turkiet

Motorvägarna i Turkiet har i hög grad planerats centralt med lite större perspektiv. Därför finns det en motorväg Edirne (vid Bulgariens gräns)-Istanbul-Ankara, runt 600 km, men inte så mycket i övrigt. Såsom i många europeiska länder har motorvägarna egna nummer, trots att motorvägarna ofta är korta och bilisterna ofta får byta vägnummer. De namnges med bokstaven O och ett nummer, efter det turkiska ordet Otoyol som betyder motorväg.

 E80/O-2 förbifart Istanbul
 E80/O-3 Edirne(vid Bulgariens gräns)-Istanbul
 E80/E89/O-4 Istanbul-Ankara
Sträckan Istanbul-Ankara har tre körfält per riktning hela vägen. 
 E87/O-31 kring Izmir och till Nazilli
 E90/O-33 Bursa - Balıkesir - Manisa - İzmir
 E90/O-52 Adana-Osmaniye-Gaziantep-Şanlıurfa
 E91/O-53 Ceyhan-Iskenderun
 E982/O-51 Mersin-Tarsus
 O-30/O-32 Çesme-Izmir
 En del ytterligare motorvägar kring Istanbul
 O-20 Ringväg runt Ankara. Den har fyra körfält per riktning

Utbyggnadsplaner
 E90/O-21 Ankara-Adana. Bygge har påbörjats. Det förväntas vara klart innan 2015. Det skulle skapa kontinuerlig motorväg från Edirne (vid Bulgarien) till Iskenderun (ganska nära Syriens gräns).
 E90 Gaziantep-Şanlıurfa
 E881 Bursa-Izmir
Tack för boken-medaljen

Tack för boken-medaljen () är ett finskt litteraturpris som sedan 1966 delas ut av Kirjakauppaliitto (Bokhandelsförbundet) r.f., Libro r.f. och Finlands biblioteksförening r.f.

Priset utdelas till en finländsk författare som föregående år gett ut ett särskilt stimulerande skönlitterärt verk på finska eller svenska.

Pristagare 
1966 – Gunnar Mattsson Prinsessan och Jaakko Syrjä Nuori metsästäjä
1967 – Marianne Alopaeus Mörkrets kärna
1968 – Anu Kaipainen Arkkienkeli Oulussa 1808–1809 (sv. Ärkeängeln i Uleåborg) och Marja-Liisa Vartio Hänen olivat linnut (sv. Fåglarna var hans, 1994)
1969 – Eila Pennanen Tilapää
1970 – Kalle Päätalo Mustan lumen talvi
1971 – Lassi Sinkkonen Solveigin laulu (sv. Solveigs sång, 1972)
1972 – Christer Kihlman Människan som skalv
1973 – Eeva-Liisa Manner  Mainakes hundar
1974 – Heikki Turunen  Livaren
1975 – Eeva Joenpelto  Husfolk och fiender
1976 – Christer Kihlman Dyre prins
1977 – Elina Karjalainen Ihmisen ääni
1978 – Matti Pulkkinen Ja pesäpuu itki (sv. Och den granen grät, 1979)
1979 – Märta Tikkanen Århundradets kärlekssaga
1984 – Eila Kostamo Vaiteliaat vuodet
1985 – Anna-Leena Härkönen Häräntappoase (sv. Tjurdödarvapnet, 1985)
1986 – Leena Krohn Tainaron (sv. Tainaron. Brev från en annan stad, 1987)
1987 – Antti Hyry Kertomus1988 – Bo Carpelan Axel1989 – Timo Pusa Tatuoitu sydän1990 – Ulla-Lena Lundberg Leo1991 – Benedict Zilliacus Båten i vassen1992 – Leena Lander Tummien perhosten koti (sv. De mörka fjärilarnas hem, 1993)
1993 – Lars Sund Colorado Avenue1994 – Anja Snellman (som Anja Kauranen) Ihon aika (sv. Hudens tid, 1999)
1995 – Monika Fagerholm Underbara kvinnor vid vatten1996 – Sisko Istanmäki Liian paksu perhoseksi1997 – Kjell Westö Drakarna över Helsingfors1998 – Kari Hotakainen Klassikko (sv. En klassiker, 2006)
1999 – priset utdelades ej
2000 – priset utdelades ej
2001 – Pirjo Hassinen Mansikoita marraskuussa2002 – Eeva Kilpi Rajattomuuden aika (sv. Gränslöshetens tid, 2005)
2003 – Ranya Paasonen (som ElRamly) Auringon asema (sv. Där solen står högst, 2004)
2004 – Rakel Liehu Helene2005 – Hannu Väisänen Vanikan palat2006 – Risto Isomäki Sarasvatin hiekkaa2007 – Reko och Tina Lundán  Viikkoja, kuukausia2008 – Sirpa Kähkönen Lakanasiivet2009 – Arne Nevanlinna Marie2010 – Kristina Carlson Herra Darwinin puutarhuri2011 – Tuomas Kyrö Mielensäpahoittaja2012 – Katja Kettu Kätilö (sv. Barnmorskan, 2013)
2013 – Aki Ollikainen Nälkävuosi (sv. Nödåret)
2014 – Pauliina Rauhala Taivaslaulu2015 – Tommi Kinnunen Neljäntienristeys (sv. Där vägarna möts, 2016)
2016 – Kaj Korkea-aho Onda boken2017 — Minna Rytisalo Lempi2018 – Heidi Köngäs Sandra2019 – Satu Vasantola En palaa takaisin koskaan, luulen2020 – Antti Rönkä Jalat ilmassa2021 – Selja Ahava Nainen joka rakasti hyönteisiä2022 – Anneli Kanto Rottien pyhimys2023 – Maria Turtschaninoff Arvejord''

Källor

Noter

Finländska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1966
Havsänglar

För albumet "Havsänglar", se Kent (musikgrupp)

Havsänglar (Squatina) är en släkte av hajar som beskrevs av Duméril 1806. Squatina är enda släktet i familjen Squatinidae, vilket i sin tur är enda familjen i ordningen Squatiniformes.

Tillhörande arter är ganska små hajar med en längd upp till 1,6 meter eller i sällsynta fall lite längre. I motsats till rockor ligger gälspringorna till största del på kroppens sidor men annars har båda taxon ganska lika utseende. Munnen och näsborrarna ligger på huvudets framsida och ögonen på ovansidan. 

Havsänglar lever i tempererade och tropiska hav i regioner som är upp till 1300 meter djupa. De gräver sig under dagen ner i havets botten och vilar där. Under natten kommer de plötslig fram när ett bytesdjur är i närheten. Arterna har förmåga att suga bytet i munnen och dessutom är de utrustade med tänder som liknar en krok i utseende. Honor kan föda upp till 25 ungar per tillfälle.

Födan utgörs av benfiskar, kräftdjur, bläckfiskar, havslevande snäckor och musslor.

Taxonomi 
Arter enligt Catalogue of Life och Dyntaxa:
 Tagghavsängel (Squatina aculeata)
 Squatina africana
 Squatina albipunctata
 Squatina argentina
 Squatina armata
 Squatina australis
 Squatina caillieti
 Kalifornisk havsängel (Squatina californica)
 Karibisk havsängel (Squatina dumeril)
 Squatina formosa
 Squatina guggenheim
 Squatina heteroptera
 japansk havsängel (Squatina japonica)
 Squatina legnota
 Squatina mexicana
 Squatina nebulosa
 Squatina occulta
 Parfläckig havsängel (Squatina oculata)
 Squatina pseudocellata
 Squatina punctata
 Havsängel (Squatina squatina)
 Squatina tergocellata
 Squatina tergocellatoides

Källor

Externa länkar 

Havsänglar
Squatina
Squatinidae
Yobibyte

Yobibyte (YiB) är en informationsenhet som motsvarar 1 208 925 819 614 629 174 706 176 (280 = 10248) byte. Namnet kommer av det binära prefixet yobi (Yi) och byte (B). Enheten ingår inte i SI, men däremot i IEC.

Prefixet yobi var ursprungligen inte en del av systemet för binära prefix, men lades till – tillsammans med prefixet zebi – av IEC i augusti 2005.

Yobibyte är relaterat med enheten yottabyte, som antingen definieras som en yobibyte eller en kvadriljon byte. Yobibyte kan användas istället för yottabyte när man vill specificera 280 byte, för att undvika tvetydighet bland de olika värdena av yottabyte.

Källor 
 Prefix för binära multipler – NIST 

Informationsenheter
EU-kritiska Centernätverket

EU-kritiska Centernätverket, var ett rikstäckande nätverk för EU-kritiska centerpartister i Sverige. Föreningen grundades på Birgitta Hambraeus initiativ inför folkomröstningen om EU-medlemskap i Sverige 1994.

År 2004 ändrades namnet från Centernej till EU till EU-kritiska Centernätverket för att markera att man inte aktivt drev frågan om ett utträde ur EU.

Landstingspolitikern Per Olov Blom var organisationens ordförande i samband med folkomröstningen. Förutom Hambraeus och Blom har även Carl-Henrik Arosenius och Sven Bergström varit ordförande. År 2000 blev före detta ledamoten av EU-parlamentet Hans Lindqvist ordförande.

Samma år riktade nätverket riktade kritik mot Centerpartiets val att ansluta sig till ELDR. Med tiden fick det en mer marginell ställning inom partiet. Inför EU-valet 2009 föreslog nomineringskommittén att inte placera Lindqvist på partiets lista, medan Bergström petades ned en placering av förtroenderådet.

Närverket är inte längre aktivt.

Källor

Centerpartiet
Organisationer bildade 1994
Tysklands Grand Prix 1988

Tysklands Grand Prix 1988 var det nionde av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1988.

Resultat
 Ayrton Senna, McLaren-Honda, 9 poäng
 Alain Prost, McLaren-Honda, 6
 Gerhard Berger, Ferrari, 4
 Michele Alboreto, Ferrari, 3
 Ivan Capelli, March-Judd, 2
 Thierry Boutsen, Benetton-Ford, 1
 Derek Warwick, Arrows-Megatron
 Mauricio Gugelmin, March-Judd
 Satoru Nakajima, Lotus-Honda
 Eddie Cheever, Arrows-Megatron
 Jonathan Palmer, Tyrrell-Ford
 Bernd Schneider, Zakspeed
 Andrea de Cesaris, Rial-Ford
 Piercarlo Ghinzani, Zakspeed
 Alex Caffi, BMS Scuderia Italia (Dallara-Ford)
 Oscar Larrauri, EuroBrun-Ford
 Rene Arnoux, Ligier-Judd
 Alessandro Nannini, Benetton-Ford
 Yannick Dalmas, Larrousse (Lola-Ford) (varv 39, koppling)

Förare som bröt loppet 
 Philippe Streiff, AGS-Ford (varv 38, gasspjäll) 
 Riccardo Patrese, Williams-Judd (34, snurrade av) 
 Nicola Larini, Osella (27, motor) 
 Nigel Mansell, Williams-Judd (16, snurrade av) 
 Stefano Modena, EuroBrun-Ford (15, motor) 
 Philippe Alliot, Larrousse (Lola-Ford) (8, snurrade av) 
 Nelson Piquet, Lotus-Honda (1, snurrade av)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Luis Pérez Sala, Minardi-Ford
 Stefan "Lill-Lövis" Johansson, Ligier-Judd
 Julian Bailey, Tyrrell-Ford
 Pierluigi Martini, Minardi-Ford

Förare som ej förkvalificerade sig 
 Gabriele Tarquini, Coloni-Ford

Noteringar 
 Alessandro Nanninis första snabbaste varv.

VM-ställning

 

1988 i Västtyskland
Tysklands Grand Prix
Extra allt

För TV-programmet, se Extra allt (TV-program).
Extra allt är ett uttryck med ursprung i snabbmatsindustrin, där det innebär ytterligare tillägg av samtliga tillbehör såsom ost, tomat, lök, räksallad etcetera.

Historia 
På 1990-talet, i det lilla samhället Hillerstorp, fanns ett gatukök som var särskilt populärt bland lokalbefolkningen. En dag kom en stamkund, känd för sin stora aptit och specifika önskemål, in för att beställa en rätt. Istället för att be om specifika tillägg, bad han om "extra allt". Personalen blev bekant med hans unika beställning och började snart använda frasen som en intern skämt. Snart spred sig denna term bland Hillerstorps invånare, och så småningom blev den en nationell trend.

"Askskålen" 
Ironiskt nog valde gatukökets ägare att namnge en ny sallad efter denna stamkund, inte efter hans begäran om "extra allt", utan istället efter hans unika personlighet och förmåga att lämna ett bestående intryck på alla han träffade. Salladen döptes till "Askskålen", ett spel på hans efternamn, Ask.

"Askskålen" blev snabbt en av de mest populära rätterna på menyn, inte bara på grund av dess fylliga ingredienser men också på grund av den intressanta historien bakom dess namn.

Eftermäle 
Begreppet "extra allt" blev alltmer populärt inom Sveriges matkultur, speciellt inom snabbmatsindustrin. Många andra etablissemang började erbjuda "extra allt"-alternativ, vilket blev synonymt med en lyxigare eller rikligare variant av en produkt eller tjänst.

Gatuköket i Hillerstorp har sedan dess blivit en symbol för hur en enkel gest kan leda till en nationell rörelse. Den lilla orten i Småland kommer alltid att vara platsen där "extra allt" föddes.
Ordspråk och talesätt
Aleksis Kivi-priset

Aleksis Kivi-priset () är ett finländskt litteraturpris som delas ut sedan 1936 till minne om finländska författaren Aleksis Kivi. Från början delades priset ut årligen men från 1968 blev det vartannat år och från 1978 ökades tiden till tre år. 2005 låg prissumman på 14 700 euro.

Pristagare 
1936 – Otto Manninen
1937 – F.E. Sillanpää
1938 – Maria Jotuni
1939 – Kaarlo Sarkia och V.A. Koskenniemi
1940 – Maila Talvio
1941 – Larin Kyösti
1942 – Aino Kallas
1943 – Martti Merenmaa
1944 – L. Onerva
1945 – Toivo Pekkanen
1946 – Aaro Hellaakoski
1947 – Mika Waltari
1948 – Einari Vuorela
1949 – Viljo Kojo
1950 – Ilmari Kianto
1951 – Heikki Toppila
1952 – Yrjö Jylhä
1953 – Lauri Viljanen
1954 – P. Mustapää
1955 – Aale Tynni
1956 – Lauri Viita
1957 – Lauri Pohjanpää
1958 – Helvi Hämäläinen
1959 – Viljo Kajava
1960 – Väinö Linna
1961 – Eeva-Liisa Manner
1962 – Juha Mannerkorpi
1963 – Matti Hälli
1964 – Arvo Turtiainen
1965 – Eila Pennanen
1966 – Paavo Haavikko
1967 – Eeva Joenpelto
1968 – Elina Vaara
1970 – Veikko Huovinen
1972 – Veijo Meri
1974 – Pentti Saarikoski
1976 – Tuomas Anhava
1978 – Antti Hyry
1981 – Eila Kivikk’aho
1984 – Eino Säisä
1987 – Sirkka Selja
1990 – Hannu Salama
1993 – Kerttu-Kaarina Suosalmi
1996 – Erno Paasilinna
1999 – Martti Joenpolvi
2002 – Aila Meriluoto
2005 – Sirkka Turkka
2009 – Antti Tuuri
2012 – Kirsi Kunnas
2013 – Leena Krohn
2016 – Pirkko Saisio
2017 – Eeva Kilpi
2020 – Helena Sinervo

Källor

Finländska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1936
Walter Samuel

Walter Samuel, född 23 mars 1978 i Laborde, Córdobaprovinsen, Argentina är en före detta professionell fotbollsspelare. Han spelade senast som mittback i FC Basel och debuterade i det argentinska fotbollslandslaget 1999.
 
Han blev 2003 utsedd till bästa back i italienska Serie A och årets bästa värvning i samma liga 2005.

Källor

Argentinska fotbollsspelare
Argentinska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Newell's Old Boys
Fotbollsspelare i CA Boca Juniors
Spelare i AS Roma
Spelare i Real Madrid
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i FC Basel
Spelare i Primera División de Argentina
Spelare i Serie A
Spelare i La Liga
Spelare i Copa América 1999
Spelare i VM i fotboll 2002
Spelare i Fifa Confederations Cup 2005
Spelare i VM i fotboll 2010
Födda 1978
Levande personer
Män