kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Råttornas vinter

Råttornas vinter är en svensk thrillerfilm från 1988, regisserad av Thomas Hellberg och baserad på Erik Erikssons roman med samma namn.

Handling 
Två män tänker avsluta kvällen tillsammans med ett par fjortonåriga prostituerade flickor. En av flickorna är Maria, som börjar gräla med sin kund i hans port och en granne går emellan. Grannen försöker sedan hjälpa Maria bort från prostitutionen.

Om filmen 
Filmen är inspelad på Malmskillnadsgatan, Gallerian, Brunkebergstorg och närliggande parkeringshus. Den är tillåten från 15 år och hade premiär den 18 november 1988. Den påminner en del om den amerikanska och betydligt mer kända filmen Taxi Driver från 1976.

Rollista 
 Kent Andersson - Walter Olsson, förtidspensionerad sjöman
 Ulrika Hansson - Maria/"Lilly", prostituerad
 Eva-Britt Strandberg - Carina, prostituerad
 Peder Falk - John B. Svensson, direktör för JBS Orient AB
 Stig Engström - Stellan, Johns knarkkurir
 Helena Bergström - Anita, prostituerad
 Mia Benson - Lena
 Lasse Petterson - Torsk
 Björn Kjellman - Bengt
 Lena Nilsson - Gudrun
 Fredrik Ohlsson - Helge
 Anita Ekström - Birgitta
 Torsten Wahlund - Sten Lindgren
 Ewa Carlsson - Susanne
 Dan Lindhe - Leo
 Johan Söderberg - Bruno
 Göran Boberg - Finnen
 Peter Alvérus - Ambulansman

Musik i filmen 
Café Opera, musik Bengt-Arne Wallin, Nils Landgren, text Nils Landgren 
Partaj, musik Bengt-Arne Wallin, Nils Landgren, text Nils Landgren

Externa länkar
 

Filmer 1988
Svenska thrillerfilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Svenska 1980-talsfilmer
Svenskspråkiga filmer
Västra Ryds kyrka, Östergötland

Västra Ryds kyrka är en kyrkobyggnad i Rydsnäs i Linköpings stift. Den är församlingskyrka i Västra Ryds församling.

Kyrkobyggnaden 
Kyrkan uppfördes 1881-1882 av byggmästaren Anders Pettersson i Värsås efter Albert Törnqvists ritningar, men tidigare fanns det en medeltida kyrka några tiotal meter väster om den nuvarande. Då fanns även en klockstapel söder om kyrkan, uppförd 1687.

Den nya kyrkan är byggd i sten med ett rektangulärt långhus med femsidig sakristia i öster och torn i väster. Stommen är av gråsten, fasaderna är putsade i vitt och långhusets sadeltak är plåttäckt. Tornet kröns av en lanternin med spira. De öppna bänkarna, predikstolen, altaruppsatsen, altarringen och orgelläktaren tillhör den ursprungliga inredningen.
Det installerades även en värmeledning i kyrkan.

På långhusets västra vägg tillkom kalkmålningar 1925 med bibliska personer som motiv, utförda av Gösta Sundvall. Omfattande restaurering utfördes 1958 som omfattade både fasadrenovering och inre arbeten. Inventarier från den gamla kyrkan uppsattes under läktaren.

Inventarier 
Predikstolen, som är samtida med kyrkan
Altartavlan anses vara en kopia av Vimmerbys altartavla målad av Alfred Thörne, med Kristi förklaring som motiv
Dopfunten är inköpt från Vadstena och märkt med årtalet 1683.
I kyrktornet hänger tre kyrkklockor där den minsta anses härstamma från medeltiden. 
Intill sydportalen står en predikstol som tillhörde den gamla kyrkan. Den är tillverkad 1691 av bygdesnickaren Gustav Kilman.
På södra väggen finns den gamla kyrkans altarprydnad placerad, som är tillverkad antingen 1662 eller 1722.

Orgel
Orgeln levererades 1882 av orgelfirman Anders Victor Lundahl i Malmö. Den hade 16 stämmor fördelad på två manualer och pedal. 8 koppel. Det var en rörpneumatisk orgel. En av de tidiga moderna i Sverige. Den och kyrkan invigdes i december 1882.
Orgeln blev helt ombyggd 1963 av Nordfors & Co. Orgeln är mekanisk.

Kororgel
Kororgeln byggdes 1979 av Robert Gustavsson Orgelbyggeri, Härnösand. Orgeln är mekanisk och alla register är delade.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar och källor
 Tranås/Ydre Släktforskarförening informerar
 Bebyggelseregistret

 Kulturhistorisk inventering, Östergötlands länsmuseum

Kyrkobyggnader i Ydre kommun
Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Kyrkobyggnader invigda 1882
1882 i Sverige
Mosslumrar

Mosslumrar (Selaginella) är det enda växtsläktet i familjen mosslummerväxter (Selaginellaceae) och innefattar omkring 700 arter.

Ursprungligen räknades mosslumrarna till familjen lummerväxter men eftersom mosslumrarna har två olika typer av sporer (de är heterospora) har man valt att placera dem i en egen familj.

Mosslumrar i Sverige 
Bland det stora antalet är det bara en enda art, dvärglummer, som förekommer vilt i Sverige, men exempelvis falsk jerikoros (Selaginella lepidophylla), även kallad uppståndelseväxt, odlas i svenska växthus.

Arter (urval) 
 Blå mosslummer (Selaginella uncinata)
 Buskmosslummer (Selaginella martensii)
 Dvärglummer (Selaginella selaginoides)
 Falsk jerikoros (Selaginella lepidophylla)
 Glansmosslummer (Selaginella kraussiana)
 Kuddmosslummer (Selaginella apoda)
 Platt mosslummer (Selaginella denticulata)
 Schweizisk mosslummer (Selaginella helvetica)
 Tuvmosslummer (Selaginella pallescens)
 Selaginella azorica
 Selaginella caesia
 Selaginella cuspidata
 Selaginella doederleinii
 Selaginella emmeliana
 Selaginella underwoodii

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Mosslumrar
 Den virtuella floran - Mosslummerväxter
 ITIS

Mosslummerväxter
Mo Växtindex
Dvärglummer

Dvärglummer (Selaginella selaginoides, tidigare benämnd Lycopodium selaginoides) är en mosslummerväxt som mestadels förekommer i norra Sverige i fuktiga marker (exempelvis kärr, sjöstränder och längs bäckar). 

Dvärglummern är den enda arten ibland de totalt 600 mosslummerväxterna som finns i Sverige.

Beskrivning 

Utifrån en liggande huvudstam (3-10 cm) sticker ett flertal små (1-5 mm) sågtandade blad ut. Bladen är gröna (alternativt gulgröna), något uppåtvinklade och sitter mycket tätt kring hela den liggande stammen. Längst ut på stammen sitter sporaxen, ofta en aning gulare än resten av plantan. 

Trivs bäst i fuktiga, kalkrika marker. Vanligt förekommande i större delarna av Norrland inklusive fjälltrakterna, relativt sällsynt söder om Stockholm. Dess nord-sydliga utbredningsmönster är ungefär på all landmassa samma oavsett longitud.

Systematik
Ursprungligen räknade man dvärglummer till familjen lummerväxter (Lycopodiaceae) men under senare tid har man istället räknat den till en speciell familj, mosslummerväxterna (Selaginellaceae). Mosslummerväxterna har ofta sågformade blad, men den viktigaste anledningen till att man numera räknar dem till en egen familj är att de har två olika sorts sporer (detta kallas heterospori), en mindre och en större variant.

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Dvärglummer

Mosslummerväxter
Dv Växtindex
Dynjandi

Dynjandi () eller Fjallfoss är ett 100 meter högt vattenfall i ån Dynjandisá på Island. Ån och vattenfallet finns i området Västfjordarna på nordvästra Island. Vattenfallet kan ses på långt håll från väg 60 och är lätt tillgängligt för besökare. Dynjandi är vid toppen 30 meter brett och vid foten 60 meter brett. Nedanför Dynjandi är ytterligare några mindre vattenfall innan ån rinner ut i Dynjandisvogur, som är en vik av fjorden Arnarfjörður. Dessa mindre vattenfall är Hæstahjallafoss, Strompgljúfrafoss (över 20 m högt), Göngumannafoss (som det går att gå bakom), Hrísvaðsfoss och Kvíslarfoss (i varsin arm av ån), Hundafoss och Bæjarfoss (närmast parkeringen).

Namnet Dynjandi betyder dånande.

Terrängen runt Dynjandi är huvudsakligen kuperad, men norrut är den bergig. En vik av havet är nära Dynjandi åt nordväst. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km väster om Dynjandi.  Trakten runt Dynjandi är nära nog obefolkad, med mindre än två invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Bíldudalur,  km väster om Dynjandi. Trakten runt Dynjandi består i huvudsak av gräsmarker. 

Inlandsklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Kommentarer

Källor

Fotografier

Vattenfall i Västfjordarna
Intervista

Intervista är en italiensk film från 1987 i regi av Federico Fellini. I rollerna ses bland andra regissören själv, Anita Ekberg och Marcello Mastroianni.

Externa länkar
 

Filmer 1987
Filmer i regi av Federico Fellini
Italienska dramafilmer
Italienskspråkiga filmer
Lecco (provins)

Lecco är en provins i regionen Lombardiet i Italien. Lecco är huvudort i provinsen. Provinsen bildades 1992 med 84 kommuner från provinsen Como och 6 kommuner från provinsen Bergamo varav en Torre de' Busi 2017  återgick till Bergamo.

Administration 
Provinsen Lecco är indelad i 84 comuni (kommuner). All kommuner finns i lista över kommuner i provinsen Lecco.

Kommunen Torre de' Busi flyttades till provinsen Bergamo den 27 januari 2018.

Geografi 
Provinsen Lecco gränsar:
 i norr och väst mot provinsen Como
 i öst mot provinserna Sondrio och Bergamo
 i syd mot provinsen Milano

Italiens tredje största insjö, Comosjön, ligger mot gränsen till provinsen Como.

Källor 
>

Provinser i Lombardiet
Anthony Steel

Anthony Steel, född 21 maj 1920 i London, död 21 mars 2001 i London, var en brittisk skådespelare.

Han gjorde scendebut 1948. Steel var en lång och atletisk man och medverkade från slutet av 1950-talet huvudsakligen i internationella filmer.

Åren 1956-1959 var han gift med den svenska skådespelerskan Anita Ekberg. När hon medverkade i TV-programmet Gäst hos Hagge den 2 mars 1982 kommenterade hon äktenskapet med orden : "Jag trodde att jag hade gift mig med en karl, men det visade sig att jag hade gift mig med en levande whisky-panna i stället".

Filmografi (urval) 
 The Wooden Horse (1950)
 Skratt i paradiset (1951)
 De fyra fjädrarna (1955)
 Med fara för livet (1959)
 The Switch (1963)
 Spegeln sprack från kant till kant (1980)
 The Glory Boys (1984; TV-film)

Brittiska skådespelare
Män
Födda 1920
Avlidna 2001
Skådespelare från London
Lodi (provins)

Lodi är en provins i regionen Lombardiet i Italien. Lodi är huvudort i provinsen. Provinsen bildades 1992 ur provinsen Milano.

Administrativ indelning 
Provinsen Lodi är indelad i 60 comuni (kommuner). Alla kommuner finns i lista över kommuner i provinsen Lodi.

Geografi 
Provinsen Livorno gränsar:
 i norr mot provinsen Milano
 i öst mot provinsen Cremona
 i syd mot provinsen Piacenza
 i väst mot provinsen Pavia

Källor 
>

Provinser i Lombardiet
Åby kyrka (olika betydelser)

Åby kyrka kan syfta på:
 
Åby kyrka – en kyrkobyggnad i Läckeby och tillhör Växjö stift
Södra Åby kyrka – en kyrkobyggnad i Södra Åby på Söderslätt i Skåne
Stora Åby kyrka– en kyrkobyggnad i Stora Åby socken och Ödeshögs församling
Ättetorpskyrkan – i samhället Åby, Norrköpings kommun

Se även 
Åby (olika betydelser)
Mantua (provins)

Mantua (italienska: Mantova) är en provins i regionen Lombardiet i Italien. Mantua är huvudort i provinsen. Den nuvarande provinsen etablerades 1868 när Kungariket Lombardiet-Venetien tillföll Kungariket Italien. Mantua var en provins i Kungariket Lombardiet-Venetien som delades när Kungariket Sardinien genom freden i freden i Zürich 1859 erhöll Lombardiet upp till floden Mincio. Delarna i Kungariket Sardinien fördelades mellan provinserna Brescia och Cremona under tiden fram till 1868.

Världsarv i provinsen 
 Mantua och Sabbioneta världsarv sedan 2008.

Administration 
Provinsen Mantua är indelad i 64 comuni (kommuner). Alla kommuner finns i lista över kommuner i provinsen Mantua.

Källor

Externa länkar 

Provinser i Lombardiet
Gerhard Bonnier

Gerhard Bonnier, ursprungligen Gutkind Hirschel, född 21 oktober 1778 i Dresden, död 18 april 1862 i Köpenhamn, var en dansk bokhandlare och bokförläggare samt släkten Bonniers stamfader.

Han växte upp i Dresden i en judisk familj och hans far Löbel Salomon Hirschel (född 1745) var juvel- och mynthandlare. Släkten härstammade från den tysk-judiske klädeshandlaren Jacob Schye i Soborten i Böhmen (född 1674), vars son, juvelhandlaren Löbel Schie (1718–1790) i Dresden blev far till Löbel Salomon Hirschel.
 
Hösten 1801 flyttade Gutkind Hirschel från Dresden till Köpenhamn och blev inom kort innehavare av ett kommersiellt lånebibliotek. 1804 fick han också tillstånd att öppna en bokhandel på Købmagergade, och han kom även att grunda ett förlag. Några år senare bytte han namn till Gerhard Bonnier. Namnet Bonnier kan vara en fransk variant av det tyska förnamnet Gutkind alternativt taget efter den franske mördade adelsmannen Antoine Bonnier d'Alco (1750-1799), som var franskt sändebud vid fredskongressen i Rastatt. 

Den 23 december 1803 gifte han sig i Köpenhamns synagoga med Ester Elkan, född 20 mars 1781 i Helsingör, död 16 september 1838 i Köpenhamn. Med henne fick han 11 barn, bland andra Adolf, Albert och David Felix.

Referenser 
Artikeln "Den förste Bonnier" av Eva Ekselius i tidskriften Judisk Krönika, nr 6, 2004

Tyskspråkiga Wikipedias artikel om Gerhard Bonnier

Noter

Bonnier, Gerhard
Bonnier, Gerhard
Bonnier, Gerhard
 
Män
Svensk-judisk historia
Tidigare delägare av Bonnierkoncernen
Personer från Dresden
Milano (provins)

Milano var en provins i regionen Lombardiet i norra Italien. Milano var huvudort i provinsen. Provinsen bildades när Kungariket Sardinien genom freden i freden i Zürich 1859 erhöll Lombardiet upp till floden Mincio från Kungariket Lombardiet-Venetien som tillhörde Kejsardömet Österrike. Sedan 1 januari 2015 har dess funktion tagits över av Città Metropolitana di Milano.

Provinsens befolkningsrikaste kommuner var Milano, Monza, Sesto San Giovanni och Cinisello Balsamo.

Världsarv i provinsen 
 Kyrka och dominikanskt kloster i Santa Maria delle Grazie med målningen "Sista måltiden" av Leonardo da Vinci världsarv sedan 1980.

Administration 
Provinsen Milano var indelad i 134 comuni (kommuner).

Källor 
>

Externa länkar

 
Provinser i Lombardiet
Ulrika Hansson

Karin Ulrika Hansson, född 23 januari 1970 i Sollentuna, är en svensk skådespelare.

Hon utexaminerades från Teaterhögskolan i Stockholm 1999.

Filmografi
 - Märta, 14 år 
 - Maria/"Lilly", prostituerad 
 - Petra Hernberg 
 - Vera 
 - Lotta / Lotte 
 - Sickan
 - Britta

 - servitris

 - Eva
 - Jonna
 - blomsterhandlare
 - Lena
 - Tina

 - Lotta Olsson
 - kvinnlig vakt
 - Lisa Malmros
 - Ulrika, Erik Bongcams flickvän 
 - Annika

Källor

Externa länkar

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1970
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Pavia (provins)

Pavia är en provins i regionen Lombardiet i Italien. Pavia är huvudort i provinsen. Provinsen bildades när Kungariket Sardinien genom freden i freden i Zürich 1859 erhöll Lombardiet upp till floden Mincio från Kungariket Lombardiet-Venetien som tillhörde Kejsardömet Österrike.

Administrativ indelning 
Provinsen Pavia är indelad i 186 comuni (kommuner). All kommuner finns i lista över kommuner i provinsen Pavia.

Geografi 
Provinsen Pavia gränsar:
 i norr mot provinsen Milano
 i öst mot provinsen Lodi och Piacenza
 i sydväst mot provinsen Alessandria, Vercelli och Novara

Källor 
>

Provinser i Italien
Provinser i Lombardiet
Sondrio (provins)

Sondrio är en provins i regionen Lombardiet i Italien. Sondrio är huvudort i provinsen. Provinsen bildades när Kungariket Sardinien genom freden i freden i Zürich 1859 erhöll Lombardiet upp till floden Mincio från Kungariket Lombardiet-Venetien som tillhörde Kejsardömet Österrike.

Världsarv i provinsen 
Rätiska järnvägar i Albula / Bernina (huvudsakligen i Schweiz), världsarv sedan 2008.

Administration 
Provinsen Sondrio är indelad i 77 comuni (kommuner). Alla kommuner finns i lista över kommuner i provinsen Sondrio.

Källor 

Provinser i Italien
Provinser i Lombardiet
Varese (provins)

Varese är en provins i regionen Lombardiet i Italien. Varese är huvudort i provinsen. Provinsen etablerades 1927 med kommuner från provinserna Como och Milano.

Administrativ indelning 
Provinsen Varese är indelad i 138 comuni (kommuner). All kommuner finns i lista över kommuner i provinsen Varese.

Geografi
Provinsen Varese gränsar:
 i norr och öst mot Schweiz
 i öst mot provinsen Como
 i syd mot provinsen Milano
 i väst mot provinserna Novara och Verbano Cusio Ossola

I provinsen ligger de två stora insjöarna Lago Maggiore och Luganosjön.

Källor 

Provinser i Italien
Provinser i Lombardiet
Rik Van Nutter

Rik Van Nutter, född 1 maj 1929 i Los Angeles i Kalifornien, död 15 oktober 2005 i West Palm Beach i Florida, var en amerikansk skådespelare.

Hans mest kända filmroll är som CIA-agenten Felix Leiter i James Bond-filmen Åskbollen från 1965.

I övrigt är han mest känd som äkta make till den svenska skådespelerskan Anita Ekberg. De gifte sig 1963 och skilde sig 1975.

Källor

Externa länkar 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Los Angeles
Födda 1929
Avlidna 2005
Män
Johannes Gezelius den yngre

Johannes Gezelius den yngre, född 6 september 1647 i Dorpat, Estland, död 10 april 1718 i Uppland var teolog, professor i Åbo 1675, superintendent i Narva 1684, efter fadern. Han var biskop i Åbo 1690–1718. Han fortsatte arbetet med Gezeliernas bibelverk som hans far påbörjat.

Gezelius finns representerad i allt ifrån 1695 års psalmbok till 1986 års psalmböcker med översättningen av minst en psalm (O Jesus Krist, dig till oss vänd, nr 174 i den finlandssvenska psalmboken, 78 i den rikssvenska).

Gezelius svarade för bearbetningen av 1695 års psalmboks finskspråkiga version (Uusi Suomenkielinen Wirsi-Kirja Niiden Cappalden canssa, jotca siihen tulevat), som utgavs 1701. Psalmboken innehöll vid sidan av 413 psalmer också bland annat predikotexter och böner för helgdagarna. Psalmboken, senare kallad Vanha virsikirja ("den gamla psalmboken"), kom att vara i bruk officiellt i nära tvåhundra år, i vissa väckelsekretsar in på 2000-talet.

Johannes Gezelius den yngre var son till Johannes Gezelius d.ä. och Gertrud Gutheim. Han är begravd i Åbo domkyrka, liksom sin far och sin son.

Gezelius d.y. var en av de drivande i de rättsliga processerna mot Georg Lybecker.

Psalmer
Översättning till svenska: O Jesus Krist, dig till oss vänd i 1695 års psalmbok som nr 244

Se även
Tomasböle pappersbruk

Källor

Externa länkar
 
 
 

Biskopar i Åbo stift
Svenska psalmförfattare
Personer verksamma vid Kungliga akademien i Åbo
Finländska präster under 1600-talet
Finländska präster under 1700-talet
Personer från Tartu
Födda 1647
Avlidna 1718
Män
Herrestads kyrka

Herrestads kyrka kan syfta på:

Herrestads kyrka, Bohuslän, en kyrka väster om Uddevalla
Herrestads kyrka, Östergötland, en kyrka sydväst om Vadstena

Se även
Stora Herrestads kyrka
Östra Herrestads kyrka
Jag tackar dig, min högste Gud

Jag tackar dig, min högste Gud är en gammal psalm i sju verser, skriven av Petrus Brask och först publicerad 1690 i hans stora psalmsamling "En Helig och Hjärtelig Sång-Lust" utgiven som femte delen av Caspar Neumanns "Gyllene Böne-Tempel..."

Psalmen inleds 1695 med orden:
Jagh tackar tigh, min högste Gudh
För titt Ords tröst och frögdeliud

Enligt 1697 års koralbok är melodin samma som används till psalmerna O Jesu Krist, dig till oss vänd (nr 234), När wij i högsta nöden stå (nr 307) och Du mänskors Fader (nr 313). Melodin (Ess-dur, 3/2) är därmed (enligt O Jesus Krist, dig till oss vänd) från Gochsheim/Redwitz år 1628, modifierad i Görlitz år 1648.

Publicerad som
Nr 242 i 1695 års psalmbok under rubriken "Om Gudz Nådh och Syndernas Förlåtelse".
Nr 198 i 1819 års psalmbok under rubriken "Nådens ordning: Omvändelsen: Trons seger, förtröstan och visshet om syndaförlåtelse".
Nr 291 i 1937 års psalmbok under rubriken "Tro, förlåtelse, barnaskap".

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1695 i "Den gamla psalmboken" i PDF.

Svenska psalmer
Ascoli Piceno (provins)

Ascoli Piceno är en provins i regionen Marche i Italien. Ascoli Piceno är huvudort i provinsen. Provinsen etablerades 1860 när Kungariket Sardinien annekterade området från Kyrkostaten.

Administration 
Provinsen Ascoli Piceno är indelad i 33 comuni (kommuner). Alla kommuner finns i lista över kommuner i provinsen Ascoli Piceno.

Se även 
 Det italiska folkslaget picener.

Källor 

Provinser i Marche
Macerata (provins)

Macerata är en provins i regionen Marche i Italien. Macerata är huvudort i provinsen. Provinsen etablerades 1860 när Kungariket Sardinien annekterade området från Kyrkostaten.

Administrativ indelning 
Provinsen Macerata var indelad i 57 comuni (kommuner), efter ändringar den 1 januari 2017 är det 55. Alla kommer finns i lista över kommuner i provinsen Macerata.

Den 1 januari 2017 gick kommunerna Pievebovigliana och Fiordimonte samman i den nya kommunen Valfornace och den tidigare kommuen Acquacanina uppgick i Fiastra.

Geografi 
Provinsen Livorno gränsar:
 i norr mot provinsen Ancona
 i öst mot Adriatiska havet
 i syd mot provinsen Ascoli Piceno
 i väst mot provinsen Perugia

Källor 

Provinser i Italien
Provinser i Marche
Horns kyrka, Östergötland

Horns kyrka är en kyrkobyggnad i Horn i Kinda kommun som tillhör Horns församling i Linköpings stift.

Kyrkobyggnaden 
Kyrkan är en stenkyrka från 1754, med rektangulärt långhus med rakslutet korparti, sakristia i nordost och torn i väster. Den har ett för rokokotiden typiskt högt och valmat takfall, som ursprungligen var spåntäckt. Tornet är ett av de bäst bevarade exemplen på Petter Frimodigs höga och smäckra spiror. Frimodig (d. 1766) var byggmästare från Linköping och ofta anlitad i samband med kyrkobyggen. Karakteristiskt för hans kyrkor är just de höga tornspirorna, som även finns på till exempel Ingatorps kyrka i Småland. Även interiören har ett för tiden karakteristiskt utförande med ett högt tunnvalv.

Kisamor är begravd på kyrkogården.

Historik 

Horns medeltida kyrka var belägen vid Ekeby på en udde i sjön Åsunden. Kyrkan var uppförd av trä, sannolikt med rektangulärt långhus och med en sakristia av sten på norra sidan. Redan i slutet av 1600-talet var kyrkan i mycket dåligt skick, ”enär sakristiemurarne hade sjunkit samt lutade inåt kyrkan” och beslut togs 1753 att uppföra en ny kyrka. Många sockenbor hade en lång och besvärlig kyrkväg och det diskuterades var den nya kyrkan skulle uppföras. Ägarna till Flarka frälsehemman erbjöd församlingen byggnadsplats på deras ägor och man enade sig om den nya kyrkplatsen, som låg cirka en halvmil från Ekeby.

Byggmästare var Petter Frimodig, som tillsammans med bygg- och murmästare Anders Hansson från Kärna var ansvarig för uppförandet av kyrkan. Den gamla kyrkan och klockstapeln revs och en del byggnadsmaterial återanvändes i den nya kyrkan. I den nuvarande kyrkans takstol ingår det bemålade stockar från den gamla kyrkan. Dessa har genom dendrokronologisk analys, det vill säga årsringsdatering, daterats till slutet av 1300-talet. Enligt flera äldre uppgifter är målningarna utförda 1404. De är mycket fragmentariska, med bibliska scener och inskrifter med minuskler.

Den nuvarande kyrkan invigdes 1754 i det som i dag är Horns samhälle. Kyrkan, som fick namnet Lovisa kyrka i Horn, invigdes på drottning Lovisas namnsdag den 25 augusti.

Av den gamla kyrkan återstår en grund och ödekyrkogård, jämte ett före detta komministerboställe.

Inventarier 
I kyrkan hittas huvudbaner för ätterna Scheiding och Drake. De äldsta inventarierna är från medeltiden. Den ursprungliga fasta inredningen är till stora delar bevarad. Predikstolen och altaruppsatsen med altarmålning är tillverkade av Jonas Berggren. Berggren (1715–1800) var både bildhuggare och målare och utbildad i såväl Kalmar som Stockholm och har utfört arbeten i flera kyrkor i stiftet.

Orgel
Tidigaste kända orgeln såldes 1759 till Bjälbo kyrka. Den hade åtta stämmor.
1767 bygger den småländske orgelbyggaren Lars Wahlberg en orgel med tio stämmor. Den kostade 5000 daler.

1925 byggde Hammarbergs Orgelbyggeri AB en orgel.
1962 byggde samma firma en ny mekanisk orgel. Fasaden är från 1767 års orgel.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Kinda kommun
Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Kyrkobyggnader invigda 1754
1754 i Sverige