kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Palsternacka

För albumet av Dag Vag, se Palsternacka (musikalbum).

Palsternacka (Pastinaca sativa) är en ört tillhörande palsternackssläktet av familjen flockblommiga växter.

Historik 
Palsternacka odlades redan i antikens Grekland. I Sverige omtalas den på 1500-talet, men tycks ha odlats långt tidigare, och var under medeltiden och renässansen betydligt mer populär som grönsak än idag.

Förekomst i vilt tillstånd 
Den förekommer ofta i väg och dikeskanter och uppträder även som ogräs.

I Sverige 
I Sverige förekommer förvildade odlade varianter, och den vilda är tvåårig med kraftiga blad och högt uppskjutande blomställningar av gulaktig färg.

Förekomst som odlad rotfrukt 
De odlade formerna avviker huvudsakligen från de vilda genom sin grövre förtjockade pålrot, som äts som grönsak av kategorin rotfrukter. Formen varierar ifrån långsträckt som hos Jerseypalsternackan eller kort och bred som hos Sockerpalsternackan. Palsternacka är en lättodlad och härdig köksväxt.

Roten har formen av en morot, men är större och vit till färgen. Smaken är mild men karaktäristisk. Den är en vanlig grönsak i buljongkok och grönsakssoppor, lämplig för gratinering och kan kokas för att rivas till mos blandad med riven ost och en aning mjölk. Den blommar under sommarens senare del.

Giftighet 
Palsternackans växtsaft innehåller furokumarin som gör saften fototoxisk. Växtsaft som kommer i kontakt med hud och utsätts för solljus är mycket hudirriterande och kan orsaka stora sår och blåsor som kan ta flera veckor att läka.

Nyttighet 
Palsternacka innehåller de båda polyacetylenerna falcarinol (30 mg/100 gram) och falcarindiol(110 mg/100 gram). Falcarinol stimulerar immunförsvaret och minskar tillväxten av cancer i mus och råtta.

Källor

Externa länkar 
Den virtuella floran - Palsternacka

Rotfrukter
Flockblommiga växter
Pa Växtindex
Fototoxicitet
Sör-Älgen

Sör-Älgen är en sjö i Hällefors kommun i Västmanland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjöns största tillopp är vattendraget Sikforsån. Vid provfiske har bland annat abborre, gös, lake och mört fångats i sjön.

Sjön är via sund förbunden med Halvtron. Sör-Älgens camping, öster om Hällefors och i sjöns norra ände vid Sikfors, drivs i privat regi, men friluftsbadet är öppet för allmänheten också.

Vid Sör-Älgens sydvästra delar, ligger Grythyttan och Måltidens hus.

Delavrinningsområde 
Sör-Älgen ingår i delavrinningsområde (662529-143178) som SMHI kallar för Utloppet av Sör-Älgen. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 30 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Sikforsån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (66 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Gös
 Lake
 Mört
 Sik
 Siklöja
 Öring
 Gädda

Se även 
 Lista över insjöar i Hällefors kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Göta älvs avrinningsområde
Insjöar i Västmanland
Insjöar i Hällefors kommun
Gullspångsälvens avrinningsområde
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer
Fender Musical Instruments Corporation

Fender Musical Instruments Corporation, ofta bara Fender, är en amerikansk tillverkare av stränginstrument och förstärkare, däribland de solida elgitarrerna Stratocaster och Telecaster. Huvudkontoret ligger i Scottsdale, Arizona. Företaget, som tidigare gick under namnet Fender Electric Instrument Manufacturing Company, grundades i Fullerton, Kalifornien av Clarence Leonidas "Leo" Fender 1946. Leo Fender designade även en av de första kommersiellt framgångsrika solida elbasarna, Precision Bass (P-Bass), vilken har blivit känd inom rock, jazz, country, Motown, funk och flera andra musikstilar. Fenders Precision- och Jazz Bass-modeller betraktas idag som standard till hur de flesta andra elbasar mäts.

Historia 
Fender byggde den första massproducerade solida gitarren, "elplankan", som den också kallas. Den kom ut på marknaden 1950 under namnet Broadcaster; namnet ändrades snart till Telecaster på grund av en namnkonflikt med Gretsch, som sålde ett trumset under namnet Broadkaster. Fenders efterföljande modell Stratocaster presenterades 1954. "Stratan" som den också kallas är världens mest kopierade gitarrmodell.

Fender köpte ett tag akustiska gitarrer av Hagström, som i sin tur lät Bjärton tillverka dessa. AB Albin Hagström var under många år Fenders agent i Norden.

Instrument

Elgitarrer

Elbasar

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats

 
Amerikanska tillverkningsföretag
Musikinstrumenttillverkare
Gitarrtillverkare
Företag bildade 1946
Surviving Christmas

Surviving Christmas är en amerikansk julfilm från 2004 i regi av Mike Mitchell.

Handling 
Företagsledaren Drew Latham har tröttnat på att fira jul ensam. Han hyr en familj över julhelgen. Han ger familjen Valcos ett erbjudande de borde ha sagt nej till. Deras irriterande gäst och hans orimliga krav gör julfirandet till en mardröm.

Rollista (i urval)
Ben Affleck – Drew Latham
James Gandolfini – Tom Valco
Christina Applegate – Alicia Valco
Catherine O'Hara – Christine Valco
Josh Zuckerman – Brian Valco
Bill Macy – Doo-Dah/Saul
Jennifer Morrison – Missy Vanglider
Udo Kier – Heinrich
David Selby – Horace Vanglider
Stephanie Faracy – Letitia Vanglider
Stephen Root – Dr. Freeman
Sy Richardson – Doo-Dah Understudy
Tangie Ambrose – Kathryn
John 'B.J.' Bryant – Cabbie
Peter Jason – Suit
Ray Buffer – Arnie
Phill Lewis – Levine the Lawyer

Referenser

Externa länkar 
  

Amerikanska filmer 2004
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska julfilmer
Filmer från Dreamworks
Filmer i regi av Mike Mitchell
517



Händelser 
Sigismund av Burgunds son sätter sig emot sin far, som senare låter strypa sin son.

Födda 
 Charibert I, frankisk kung av Paris 561–567 (född omkring detta år eller 521).

Avlidna 
Dioscorus II, koptisk-ortodox påve och patriark av Alexandria.
Macedonius II, patriark av Konstantinopel.

Externa länkar
567



Händelser

Okänt datum 
 Den frankiske kungen Chilperik I gifter sig med den gotiska prinsessan Galswinthia i Rouen.
 Leovigild blir västgoternas kung.
 Arianismen flammar upp för sista gången

Avlidna 
 Charibert I, frankisk kung av Paris sedan 561

Externa länkar
Förenta nationernas medlemsstater

Alfabetisk lista över Förenta nationernas medlemsstater 

Antalet medlemsstater är för närvarande 193 stycken (december 2018). De flesta av dessa ingår i en av fem regionala grupper.

Årtalet i tabellen nedan anger vilket år landet blev medlem i FN.

Sex av länderna saknar fullt erkännande av det internationella samfundet: Armenien, Cypern, Israel, Kina, Nordkorea och Sydkorea.

Palestina har observatörsstatus till FN och saknar sedan även fullt erkännande av det internationella samfundet.

Lista

Lista utifrån data om Förenta nationernas medlemsstater i Wikidata

Se även 
 Europeiska unionens medlemsstater

Externa länkar 

Medlemsstater
Länder efter organisation
Pianokonsert nr 20 (WA Mozart)

Pianokonsert No. 20 i d-moll, K. 466 av Wolfgang Amadeus Mozart komponerades 1785 och daterades 10 februari detta år, en månad före Pianokonsert No. 21. Troligt är att Mozart komponerade bägge samtidigt men presenterade d-moll-konserten först. Instrumentuppsättningen är densamma i både No. 20 och No. 21 och med inledningar i bägge av trumpeter och slagverk.

D-moll anses vara Mozarts demoniska tonart, vilken han använde både till kommendörens musik i Don Giovanni och till Nattens Drottning i Trollflöjten.

Denna den 20:e pianokonserten består av

 I. Allegro
 II. Romanze
 III. Rondo (Allegro assai)

Verk av Wolfgang Amadeus Mozart
Knorrhane

Knorrhane (Eutrigla gurnardus) även kallad knot eller gnoding, är en bottenfisk i familjen knotfiskar (Triglidae).

Beskrivning 

Knorrhanen och närbesläktade arter har ett stort pyramidformigt huvud som täcks av benplattor. Mest utmärkande är bröstfenorna, vilka har tre tjocka, ledade fenstrålar som fisken använder som känselspröt och smakorgan vid näringssöket nära botten. De används även som extremiteter när fisken kryper på bottnen. Sidolinjen är markerad med en rad med större fjäll. Dessutom har den en rad med benknölar längs densamma. Färgen är brunaktig till gråaktig, med en tydligt avsatt, ljusare buk. Fisken blir vanligtvis inte längre än 30 cm, även om den kan bli upp till 60 cm lång och nå en vikt på nästan 1 kg. Till skillnad från sina släktingar har knorrhanen endast en led på sina fria fenstrålar istället för två.

Vanor 
Arten är en bottenfisk som finns på klipp- sand- och dybotten, vanligtvis till litet mer än 100 m, även om den kan gå ner till över 300 m. Under födosök kan den dock lämna bottnen och simma i fritt vatten. Precis som flera andra knotfiskar kan knorrhanen frambringa ljud med hjälp av simblåsan, och detta har gett den dess namn. Den livnär sig på kräftdjur som räkor och mindre krabbor, samt mindre fiskar.

Fortplantning 
Knorrhanens lektid infaller från april till augusti, då honan lägger upp till 300 000 drygt millimeterstora ägg. Äggen och larverna är pelagiska. Hanarna blir könsmogna vid 3 års ålder, honorna vid 4.

Ekonomisk betydelse 
Knorrhanen anses som en god matfisk och erhålls som bifångst vid trål- och backfiske.

Utbredning 
Arten förekommer i östra Atlanten från Marocko via Medelhavet och Svarta havet till norska kusten. Den går även in i Skagerack och Kattegatt till södra Östersjön, och fortplantar sig i svenska vatten. 

De enda övriga arter i släktet som förekommer i svenska vatten är fenknoten (storgnoding, Eutrigla hirundo) och rödknoten (E. cuculus), den senare är mycket sällsynt.

Taxonomi 
Artens taxonomi är omstridd. I den svenska databasen Dyntaxa används istället för Eutrigla gurnardus namnet Chelidonichthys gurnardus. Enligt Catalogue of Life ingår knot i släktet Eutrigla, och familjen knotfiskar, men enligt Dyntaxa är tillhörigheten istället släktet Chelidonichthys (och även här familjen knotfiskar).

Referenser

Externa länkar 

 Läs om knot och andra fisk och skaldjur i hav och insjöar.

Knotfiskar
Rönö

Rönö är en kungsgård i Rönö socken i gamla Björkekinds härad i Norrköpings kommun, Östergötland.

Beskrivning 
Rönö är beläget på Vikbolandet nära Östersjöns strand, nu vid en till största delen smal och igenvallad vik som tidigare troligen omflutit hela slottet. 

Rönö kungsgårds nuvarande huvudbyggnad är ett vitt reveterat timmerhus från 1730-talet. En gråpanelad flygelbyggnad av trä byggdes av en arrendator i början av 1800-talet på ruinen av det gamla slottet. 

Till gården hör ett flertal rödfärgade ekonomibyggnader som brygghus, smedja, hönshus och ladugård. 

Slottsruinen är fast fornlämning och den därpå liggande byggnaden är skyddad som byggnadsminne.

Invid slottet byggdes Rönö kyrka 1641-1642, klockstapeln tillkom omkring 1680. I denna miljö hittas även en före detta skolbyggnad från 1884 samt ett före detta ålderdomshem.

Historia 
Rönö hade tillhört biskopen i Linköping, men innehades under Albrekt av Mecklenburgs tid av riksråden Karl Ulfsson till Tofta och hans son Knut Karlsson. Drottning Margareta inlöste gården från dem 1389 och gav den jämte Östkinds härad till linköpingsbiskopen. Ett fast stenhus uppfördes därefter och vid Engelbrekt Engelbrektssons uppror innehades det av Albrekt Styke, men intogs av biskop Knuts trupper 1434 och revs på Sten Sture den äldres befallning 1497.

Genom reformationen indrogs Rönö till kronan och nämns 1558 som ladugård under Stegeborgs slott. Johan III lät uppföra ett nytt slott på platsen. Detta beboddes av hans gemål Gunilla Bielke och deras son Johan. Egendomen donerades 1630 till pfalzgreven Johan Kasimir och innehades av dennes son Adolf Johan av Pfalz. Vid reduktionen drogs det tillbaka till kronan 1689.

Jämte flera slott längs östersjökusten brändes Rönö av ryssarna under rysshärjningarna 1719, men slottet finns avbildat i Erik Dahlberghs Suecia antiqua et hodierna. På graveringen, som är utförd av Jan van den Aveelen 1706, ses Johan Kasimirs och hans maka prinsessan Katarinas sköldar.

Källor
 

Byggnader och anläggningar i Norrköpings kommun
Borg- och slottsruiner i Östergötland
Kungsgårdar i Sverige
Byggnader avbildade i Suecian
Herrgårdar i Östergötland
Pianokonsert nr 21 (WA Mozart)

Pianokonsert No. 21 i C-dur, K. 467, är ett musikstycke som är komponerat 1785 av Wolfgang Amadeus Mozart. Konserten är daterad blott en månad efter den förra Pianokonsert No. 20 i d-moll. Trots samma orkestrala instrumentuppsättning, med inledande trumpeter och slagverk, har denna konsert en betydligt lättare och festligare framtoning. Här framkommer Mozarts skicklighet i komposition för orkesterns samtliga instrument. Till fördel för blåsarna och till nackdel för pianot, säger en del. Hur det än anses i den frågan är denna konsert ett bevis för att Mozart inte hatade eller inte tålde de heroiska trumpeterna, även om han reagerade med att svimma första gången han fick höra trumpetspel. I denna komposition framgår att han med åren lärde sig att både förstå och använda trumpeten för dess särskilda förmåga.

Denna konserts andra sats kallas också "Elvira Madigan" (på svenska), då den användes som ledmotiv i Bo Widerbergs film med detta namn (1967).

Konserten består av

 I. Allegro maestoso
 II. Andante, som innehåller musiken som användes i en film om Elvira Madigan.
 III. Allegro vivace assai

Källor 

Verk av Wolfgang Amadeus Mozart
Microsoft Mappoint

Microsoft MapPoint är en programvara som kombinerar enkla kartfunktioner som till exempel ruttbeskrivning från A-B med mer avancerade funktioner som mer kan räknas till området GIS.

Möjlighet finns att via programspråk som Visual Basic och .NET förändra funktionaliteten i kartan, men för den vanliga användaren innehåller Microsoft MapPoint det mesta man kan behöva för enklare marknadsanalys och ruttplanering.

En enklare variant av Microsoft MapPoint finns om man bara är intresserad av att planera resor via kartan. Detta program heter Microsoft AutoRoute. Begränsningen är att det inte går att programmera. Det går inte heller här att visa data på ett mer avancerat sätt.

MapPoint Web Services
Microsoft MapPoint Web Service är en internetbaserad programmeringsbar tjänst som används när man vill utveckla programvaror som ska visa olika typer av kartfunktioner. Tjänsten stödjer i huvudsak följande tre huvudfunktioner:

 Ruttberäkningar
 Sökning av plats/adress.
 Rendering/visning av kartbild.

Nuvarande prissättning följer en sorts "PayPerView"-alternativ. När man använder tjänsten så ligger mjukvaran för kartan hos Microsoft. Varje gång man utnyttjar någon del av denna mjukvara så utförs en transaktion mellan kartservern och den applikation som kallar på funktionen. Dessa transaktioner håller sedan Microsoft reda på och varje kvartal så debiteras man för summan använda transaktioner. Det går att testa produkten gratis en kortare period genom att anmäla sitt intresse till Microsoft.

Denna tjänst går även att kombinera med Virtual Earth för att få en utökad funktionalitet som bland annat innebär att man kan få se kartan via äkta flygfoton.

Externa länkar
 Microsoft Mappoint Review
Microsoft MapPoint Home (engelska)
The Magazine for MapPoint - Samlingsplats för alla som använder MapPoint (engelska)

GIS-program
Microsoft
Gunthchramn

Gunthchramn, Guntram, Gontran (född omkring 525 eller 528, död 28 mars 592 i Chalon-sur-Saône) frankisk, merovingisk kung över Burgund och Orléans 561–592.  Son till Chlothar I och Ingund.

När Chlothar dog delades hans rike enligt frankisk sed mellan hans söner. Gunthchramn erhöll Burgund och Orléans. Som kung kämpade Gunthchramn mot attacker från barbarer och försökte också medla mellan sina bröder Sigibert I och Chilperik I. Då Chilperik I avled bad hans maka Fredegund Gunthchramn om beskydd för henne och hennes son Chlothar II. 

Gunthchramn avled utan tronarvingar och hans rike tillföll därför Childebert II.

Referenser

Frankiska kungar
Födda 525
Avlidna 592
Merovinger
Män
Pomperipossa i Monismanien

Pomperipossa i Monismanien är en satirisk saga skriven av den svenska författaren Astrid Lindgren, publicerad i Expressen den 10 mars 1976. Häxan Pomperipossa förekom i Falstaff, fakirs berättelse Sagan om Pomperipossa med den långa näsan (1895). Landet Monismanien, där enpartidiktatur råder, förekom i Kenne Fants film Monismanien 1995 (1974). Lindgren skrev texten då hon hade upptäckt att hon hade 102 procent i marginalskatt det året på grund av en marginalskatteffekt. Den höga marginalskatten var ett resultat av Haga-överläggningarna mellan Socialdemokraterna, Folkpartiet och Centerpartiet den 4 mars 1975 där man sänkte inkomstskatten bland annat genom att ta bort taket på 7,5 gånger basbeloppet för egenavgifter i socialförsäkringen.

I en tydlig allegori berättas historien om Pomperipossa som i ett rike långt borta skriver böcker för barn, men trots att hon jobbar och sliter får hon bara 5 000 kronor om året kvar att leva på. I förbifarten nämner Lindgren att man kan sänka sin skatt genom att köpa hus med stora skulder. Det var ett nålstick mot Sveriges dåvarande finansminister Gunnar Sträng som just hade gjort detta och därför – trots att han var höginkomsttagare – kunde betala en låg summa i skatt. I riksdagen läste moderaternas partiledare Gösta Bohman upp sagan i talarstolen. På det svarade Sträng att Lindgrens inlägg i skattedebatten röjde "djup osakkunskap" om skattesystemet. "Men det begär vi ju inte att Astrid Lindgren ska klara". Lindgren svarade i radio dagen efter: "Men jag begär att Gunnar Sträng ska klara det. Om det är någon som har räknat fel så är det Riksskatteverket, för det är från dem jag fått siffrorna. Sträng kan berätta sagor, men räkna kan han tydligen inte. Vi borde nog byta jobb han och jag."

Lindgrens text blev ett uppmärksammat inlägg i debatten och sägs vara en bidragande orsak till att Socialdemokraterna förlorade makten vid riksdagsvalet 1976, för första gången på 40 år.

Dagen efter Lindgrens död, den 29 januari 2002, medgav dåvarande statsminister Göran Persson att "Astrid Lindgren troligen hade rätt om Pomperipossa. Det fanns en abnormitet i skatteskalorna". Trots detta förblev hon socialdemokratisk sympatisör hela sitt liv, vilket visas i ett brev till Ingvar Carlsson från september 1995.

Se även 
Progressiv skatt
Högervågen
Marginalskatt

Referenser

Externa länkar 
Pomperipossa i Monismanien i Expressen

Politik i Sverige 1976
Politik i skönlitteratur
Politik i Sverige
Skönlitteratur 1976
Gunnar Sträng
Svenska noveller
Verk av Astrid Lindgren
592

592 (DXCII) var ett skottår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum
 Det Bysantinska riket vinner åter tillbaka Singidunum från Avarerna.
 Den persiska usurpatorn Bistam besegras av Khusrov II.

Födda 
 Xu Jingzong, kinesisk kansler under Tangdynastin (död 672)

Avlidna 
 28 mars – Gunthchramn, frankisk kung av Burgund sedan 561 och av Paris sedan 584
Piper

Piper kan avse:
 Piper (rappare) – rappare i musikgruppen Flipsyde
 Piper Aircraft – amerikansk flygplanstillverkare
 Piper (efternamn)  – vanligt namn bland annat i Tyskland 
 Piper (släkt) – namnet på en adlig släkt
 Piper (släkte) – ett släkte av pepparväxter
 Piper Halliwell – en syster i Förhäxad
Alla vi barn i Bullerbyn

Alla vi barn i Bullerbyn är en serie böcker och filmer författade av Astrid Lindgren. Böckerna är inspirerad av Astrid Lindgrens fars uppväxtmiljö i Sevedstorp i nordöstra Småland, och filmerna är också inspelade där. TV-serien från 1960 är dock filmad i Stockholms skärgård och Roslagen.

Böcker
 1946 – Alla vi barn i Bullerbyn
 1949 – Mera om oss barn i Bullerbyn
 1952 – Bara roligt i Bullerbyn
 1961 – Bullerbyboken (samlingsvolym)
 1963 – Jul i Bullerbyn (bilderbok)
 1965 – Vår i Bullerbyn (bilderbok)
 1966 – Barnens dag i Bullerbyn (bilderbok)

Filmer och tv-serier
1960 – Alla vi barn i Bullerbyn, regi: Olle Hellbom
Avsnitt av TV-serien finns även omklippt till två långfilmer: Alla vi barn i Bullerbyn (1960) och Bara roligt i Bullerbyn (1961)
1986 – Alla vi barn i Bullerbyn, regi: Lasse Hallström
1987 - Mer om oss barn i Bullerbyn, regi: Lasse Hallström
Lasse Hallströms två filmer finns även uppdelade i en sju avsnitt lång TV-serie med titeln Alla vi barn i Bullerbyn, premiärvisad på SVT 1989.

Se även
Barnen i Bullerbyn

Referenser

Verk av Astrid Lindgren
Frodebu

Frodebu (Front pour la démocratie du Burundi) eller Sahwanya-Frodebu, är ett socialdemokratiskt parti i Burundi och är konsultativ medlem i Socialistinternationalen.

Historik

Partiet fick makten vid det första allmänna valet 1993 med stor majoritet (uppgifterna varierar om valresultatet), men deras första president, hutuern Melchior Ndadayé, mördades i en statskupp efter fyra månader av tutsier. Detta inledde en etnisk rensning av tutsier och de hutuer som stödde den förra militärregimens parti UPRONA (Union pour le progrés national).

Partiets leds numer (2015) av Frederic Bamvuginyumvira. Inför valet 2015 bildades en utbrytning ur partiet kallad Frodebu-Nyakuri, av Jean Minani och elva andra partimedlemmar.

Referenser

Socialism
Politiska partier i Burundi
Socialdemokratiska partier i Afrika
Politiska partier bildade 1986
William Hogarth

William Hogarth, född 10 november 1697 i London, död 26 oktober 1764 i London, var en engelsk målare, grafiker och karikatyrtecknare.

Bakgrund
Hogarth kom 1712 i lära hos en guldsmed, och etablerade sig 1718 som en självständig kopparstickare. Omväxlande med sin mera hantverksmässiga verksamhet stack han figurscener som enstaka blad eller hela serier och uppenbarade i dem snart sin satiriska talang. 1728 blev han elev till James Thornhill, och gifte sig senare med dennes dotter. Hogarth målade därefter mindre genrebilder, ofta föreställande scener ur populär dramatik, till exempel Tiggarens opera. Snart fann han emellertid sin egen speciella form, det vill säga bildcykeln, vilken han först målade i olja och sedan själv stack eller lät sticka i koppar. Dessa bilder har ett utpräglat satiriskt innehåll och en stark dramatisk form i medveten anslutning till scenkonsten. Föremål för hans satir är i allmänhet missförhållanden inom samhället såväl i dess högre som lägre skikt. Hans mest berömda serier är En glädjeflickas historia (The Harlot's Progress, 1731), En rucklares väg (A Rake's Progress, 1735), och Äktenskap på modet (Mariage à la mode, 1745). Hogarths målningar utmärker sig för skenbart osökt komposition, säker och momentan uppfattning av gester och hållning samt en ofta utsökt kolorit. Av samtiden uppfattades de föga, men hans kopparstick spreds däremot i stora upplagor. Hogarth målade även ett antal tavlor med religiösa motiv, mindre betydande om än omsorgsfullt och skickligt utförda. Som porträttist är han en av den brittiska konstens högst skattade mästare, inte minst som psykolog och fysionomist. I sin bok Analysis of Beauty (1753) framställer han som det skönas grundelement våglinjen och den av levande rytm sammanhållna omväxlingen, vilken han tillämpar på sin egen konst. 

Hogarth är representerad vid bland annat National Gallery, Tate Britain och Sir John Soane's Museum samt vid Göteborgs konstmuseum med en etsning. Han var engagerad i barnhemmet Foundling Hospital i London vid dess inrättande 1739 och är även representerad vid Foundling Museum som skildrar barnhemmets historia.

Asteroiden 12613 Hogarth är uppkallad efter honom.

Målningar

Se även 
 Aubry de La Motraye

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 177.

Noter

Externa länkar

William Hogarth research site

Brittiska målare under 1700-talet
Födda 1697
Avlidna 1764
Män
Personer från London
Brittiska illustratörer
Brittiska grafiker
Representerade vid Göteborgs konstmuseum