kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Birgitta Lillpers

Birgitta Lillpers, född 1958 i Orsa, är en svensk författare. 

Lillpers betraktar sig främst som lyriker, även om hennes böcker då och då tar sig formen av romaner. Hennes första bok, diktsamlingen Stämnoja, publicerades 1982.

Hon har belönats med flera priser, bland annat Aftonbladets litteraturpris 1990 och Svenska Dagbladets litteraturpris 2004 för diktsamlingen Glömde väl inte ljusets element när du räknade.  2021 fick hon Sveriges Radios Lyrikpris för diktsamlingen Kälda.

Bibliografi (urval)
1982 – Stämnoja (dikter)
1984 – Igenom: härute (dikter)
1986 – Gry, och bärga (dikter)
1987 – Blomvattnarna (roman)
1988 – I bett om vatten (dikter)
1990 – Besök på en främmande kennel (dikter)
1991 – Iris, Isis och skräddaren (roman)
1992 – Krigarna i den här provinsen (dikter)
1993 – Medan de ännu hade hästar (roman)
1995 – Propolis (dikter)
1998 – Och jag grep årorna och rodde (roman)
2000 – Silverskåp (dikter)
2002 – Alla dessa liv och våder (roman)
2004 – Glömde väl inte ljusets element när du räknade (dikter)
2006 – Dikter från betet (dikter)
2007 – Nu försvinner vi eller ingår (dikter)
2010 – Om du fick tänka dig ett hem (roman)
2012 – Industriminnen (dikter)
2016 – Anteckningar om hö (dikter)
2018  – En Häst Brun till färjen: om hästkulturen i Orsa från äldsta tid till 1950 (kulturhistoria)
2020 – Kälda (dikter)

Priser och utmärkelser 
1987 – Stig Carlson-priset
1990 – Aftonbladets litteraturpris
1992 – Sveriges Radios Lyrikpris
1996 – Gerard Bonniers lyrikpris
1996 – De Nios Vinterpris
2001 – Doblougska priset
2004 – Svenska Dagbladets litteraturpris
2007 – Karlfeldt-priset
2008 – De Nios Stora Pris
2008 – Ferlinpriset
2008 – Lars Ahlin-stipendiet
2011 – Bellmanpriset
2011 – Erik Lindegren-priset
2016 – Ekelöfpriset
2019 – Aspenströmpriset
2021 – Sverige Radios Lyrikpris

Externa länkar 
 Svenska Dagbladet kultur

Referenser

Kvinnor
Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Födda 1958
Levande personer
Personer från Orsa socken
Svenska poeter
Författare från Dalarna
Edith Crepp

Bo Håkan Widerström Sleman (tidigare Widerström) är känd under artistnamnet Edith Crepp, född 27 april 1961 i Hjärnarps församling, Kristianstads län, är en svensk revy- och dragshowartist.

Biografi
Edith Crepp dök upp omkring 1980 på nattklubben Trocadero i Malmö, men har framförallt varit aktiv under 2000-talet, bland annat i Allsång på Skansen 2008 och Regnbågsfestivalen i Malmö 2012. Figuren beskrivs som en anglosaxisk, lite burlesk damimitation och som Malmös svar på Babsan, och har stundom använt den legendariska primadonnan Git Gays egna gamla scenkostymer.

Referenser

Externa länkar
 Edith Crepps Boudoir
 Ediths lilla blogg

Män
Personer från Hjärnarps socken
Födda 1961
Levande personer
Svenska dragqueens
Svenska revyartister
Bordtennis vid olympiska sommarspelen 1988

Bordtennisturneringen vid de olympiska sommarspelen 1988 avgjordes i Seoul.

Medaljersummering

</div>

Medaljtabell 

Bordtennis vid olympiska sommarspelen 1988
Helena Henschen

Helena Henschen, född 21 mars 1940 i Solna, död 27 januari 2011 i Farsta, var en svensk formgivare och författare. Hon var en av grundarna till designföretaget Mah-Jong.

Helena Henschen var dotter till konstnären Anders Henschen av släkten Henschen och Marianne von Sydow samt brorsdotter till Helga Henschen.

Hon arbetade för bland annat tidskriften Moderna Tider, SKP:s tidskrift Marxistiskt Forum och för Stockholms stadsmuseum. Henschen har även skrivit och illustrerat barnböcker. 

Henschen debuterade som skönlitterär författare 2004 med boken I skuggan av ett brott, som behandlar de von Sydowska morden, vilka utspelade sig i hennes mors familj. Hösten 2008 gav Henschen ut Hon älskade, en bok om farmodern Signe Henschen, dotter till bankmannen och mecenaten Ernest Thiel. 

Helena Henschen var gift första gången med arkitekten Peter B Larsson (son till Matts Bergom Larsson), andra gången med konstnären Håkan Nyberg och tredje gången med författaren Gunnar Ohrlander. I första äktenskapet blev hon mor till Jesper Bergom-Larsson, i andra giftet hade hon en dotter och i tredje äktenskapet ett par tvillingdöttrar.

Henschen avled av en hjärnblödning 2011.

Priser och utmärkelser 
2004 – Svenska Akademiens belöning
2004 – BMF-plaketten för I skuggan av ett brott
2005 – Tidningen Vi:s läsarpris
2007 – Priset Stockholm läser
2009 – Europeiska unionens litteraturpris

Bibliografi 
1982 – Häxor och helgon (en bok om årets högtider)
1985 – Stormtid vargtid (en nordisk gudasaga)
1997 – Stockholm för stockholmare och andra turister
2004 – I skuggan av ett brott
2008 – Hon älskade

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska modeskapare
Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Kvinnor
Födda 1940
Avlidna 2011
Gifta med ättlingar till Gerhard Bonnier
Personer från Solna
Värmerörelse

Värmerörelse är en slumpmässig rörelse, som varje partikel i en fysikalisk kropp genomgår. Storleken på rörelsen kan kopplas till kroppens temperatur, och kan även – i klassisk mening – användas som en definition på begreppet temperatur. Ju högre temperatur, desto större medelenergi hos de ingående partiklarna och därmed snabbare rörelse hos partiklarna.

Temperatur
Temperaturen hos en kropp (räknat i Kelvin) definieras som den genomsnittliga rörelseenergin hos partiklarna i kroppen, delat med Boltzmanns konstant, vilken är k=1,38066 ⋅ 10-23 J/K

Detta är en rent klassiskt angreppssätt, som inte tar hänsyn till Heisenbergs osäkerhetsprincip, vilken påpekar att det finns en kvantmekanisk orsakad rörelseenergi fortfarande vid temperaturen 0 K, av storleksordningen 

där ω beror på materialet, och är kvantiseringen av den frekvens, med vilken två närliggande partiklar (atomer, molekyler) vibrerar gentemot varandra.

Se även
termodynamik
statistisk mekanik

Termodynamik
Simon Sebag Montefiore

Simon Sebag Montefiore, född 27 juni 1965 i London, är en brittisk författare och historiker.

Montefiore skriver regelbundna krönikor i The Sunday Times, The Spectator och New York Times. Han studerade historia i Cambridge och tillbringade åren därefter kringresande i det sönderfallande Sovjetunionen.

Familj 
Simons far var läkare och härstammade från en namnkunnig sefardisk judisk släkt som bland annat varit diplomater och bankirer i hela Europa. I början av 1800-talet blev Montefiores släkting, bankiren sir Moses Montefiore, partner med N M Rothschild & Sons. Montefiores mor April kom från en fattig akademisk litauisk släkt. Hennes föräldrar flydde från Ryssland runt sekelskiftet 1900. De köpte biljetter för att ta sig till New York men blev lurade och fick gå av båten i Cork. Under bojkotten i Limerick 1904 lämnade de Irland och flyttade till Newcastle-upon-Tyne i England.

Författargärning 
Han har skrivit två uppmärksammade biografier: Prince of Princes: The Life of Potemkin, på svenska översatt till Potemkin och Katarina den stora: En kejserlig förbindelse, och Stalin: The Court of the Red Tsar, svensk titel Stalin – den röde tsaren och hans hov. Båda böckerna bygger på omfattande studier i ryska arkiv. År 2007 utkom Young Stalin som bygger på nytt arkivmaterial. Han har även skrivit Mina 101 hjältar ur världshistorien och Jerusalem:Biografin som utkom 2011.

Bibliografi (urval) 
 Prince of Princes: The Life of Potemkin (2000) (Potemkin och Katarina den stora: en kejserlig förbindelse, översättning Ulf Gyllenhak, Prisma, 2005)
 Stalin: The Court of the Red Tsar (2003) (Stalin – den röde tsaren och hans hov, översättning Olov Hyllienmark, Prisma, 2004)
 Young Stalin (2007) (Den unge Stalin, översättning Per Nyqvist, Prisma, 2007)
 Sashenka (Sasjenka, översättning Per Nyqvist, Norstedts, 2009)
 101 World Heroes (2009) (skriven tillsammans med Dan Jones och Claudia Renton) (Mina 101 hjältar ur världshistorien, översättning Ulf Gyllenhak, Norstedts, 2009)
 Jerusalem: the Biography (2011) (Jerusalem: biografin, översättning Ulf Gyllenhak, Norstedts, 2011)
 The Romanovs (2016) (Romanov: Den sista tsardynastin 1613-1918, översättning Hans O. Sjöström, Norstedts, 2017)

Referenser

Noter

Externa länkar 

  

Brittiska historiker
Brittiska författare under 2000-talet
Författare från London
Födda 1965
Levande personer
Män
Carl Reinholdz

Carl "Calle" Reinholdz, egentligen Karl Oskar Reinhold Rindholt, född 19 september 1909 i Norrköping, död 24 november 1973 i Norrköping, var en svensk skådespelare och sångare.

Carl Reinholdz scendebuterade 1929 på Arbisteatern i Norrköping där Gideon Wahlberg var chef, han engagerade Reinholdz till Tantolundens friluftsteater i Stockholm. Han kom senare att engageras vid Casinoteatern och Södran. 

Reinholdz filmdebuterade 1932 och kom att medverka i ett 30-tal filmer. I slutet av 1950-talet drabbades han av en ögonsjukdom och avbröt teaterkarriären.

Reinholdz är begraven på Norra kyrkogården i Norrköping.

Filmografi i urval

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar
 Calle Reinholdz på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960 (med diskografi)
 Calle Reinholdz arkiv, Musik- och teaterbiblioteket (Musikverket)

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska sångare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Skådespelare från Norrköping
Födda 1909
Avlidna 1973
Män
Signalgenerator

Signalgenerator är ett elektroniskt instrument som används för att generera signaler.

En vanlig typ av analog signalgenerator, även kallad funktionsgenerator, arbetar från kanske några hertz upp till MHz (Megahertz, miljoner hertz). Vågformen kan ställas in på instrumentet och kan vara sinus-, fyrkant- eller sågtandsformad. Amplituden (styrkan) ställs in med antingen med en vridpotentiometer eller digitalt. Frekvensen ställs även den in med en vridpotentiometer eller digitalt.

I många sammanhang börjar de analoga signalgeneratorerna ersättas av arbitrary(AWG) generatorer som i princip spelar upp en inspelad fil och använder sig oftast av DDS (Direct Digital Synthesizer) för att kunna justera frekvensen i små steg och med hög noggrannhet.

Tv-tekniker använder speciella signalgeneratorer som skickar ut förprogrammerade signaler för att man ska kunna ställa in TV:n rätt.

Datortekniker använder signalgeneratorer som skickar iväg digital information och på så sätt kan datorer, nätverk och annan utrustning undersökas.

När man använder benämningen signalgenerator så avser man vanligen en högfrekvensgenerator som genererar frekvenser från 100 kHz upp till flera GHz, dvs radiofrekvensområdet. En sådan generator har i regel möjlighet att amplitud- eller frekvensmodulera signalen från inbyggd tongenerator eller yttre signalkälla. Användningsområden är service och intrimning av radiomottagare m.m.

Tongenerator eller audio frequency generator är benämningen på lågfrekvensgeneratorer inom området några Hz upp till någon MHz. Vågform vanligen sinus och fyrkant. Användningsområden är service och intrimning av ljudutrustning.

Det finns många andra typer av signalgeneratorer.

Se även 
 Funktionsgenerator
 Oscilloskop
 Spektrumanalysator
 Kristallugn, temperaturreglerad oscillator

Kommunikationsmedel
Elektriska mätinstrument
Torsten Hillberg

Torsten Axel Ludvig Hillberg, född 28 juni 1892 i Göteborg, död 28 augusti 1954 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Biografi
Hillberg scendebuterade i Göteborg 1911. Han var senare verksam omväxlande i Göteborg och Stockholm samt vid de svenska teatrarna i Finland. Han filmdebuterade 1920 och kom att medverka i drygt 50 filmer i många mindre roller. 

1919 gifte han sig med skådespelaren Linnéa Nilsson (1890–1977). De är begravda på Örgryte gamla kyrkogård.

Torsten Hillberg var bror till skådespelaren Olof Hillberg (1887–1968).

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Radioteater

Roller

Referenser 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Skådespelare från Göteborg
Gravsatta på Örgryte gamla kyrkogård
Födda 1892
Avlidna 1954
Män
Linnéa Hillberg

Linnéa Paulina Hillberg, född Nilsson 26 oktober 1890 i Uddevalla, död 3 juli 1977 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Biografi
Linnéa Hillberg scendebuterade 1913 och var sedan verksam i Karin Swanströms teatersällskap mellan 1914 och 1918. Hon kom därefter att arbeta på bland annat Blanche- och Komediteatrarna i Stockholm samt Nya teatern och Lorensberg i Göteborg. På 1930-talet tillhörde hon den fasta ensemblen på Vasateatern i alla år under Gösta Ekman d.ä.s regi.

Hillberg var även under en större period anställd vid Dramaten 1938–1941 och senare tillsammans med sin make, Torsten Hillberg, vid Norrköping-Linköpings stadsteater 1947–1951. Linnéa Hillberg turnerade också flitigt med Riksteatern i ett flertal uppsättningar under 1950-talet och var från 1960 till sin död anställd och verksam vid Stockholms stadsteater och medverkade bland annat där i uruppsättningen av Jösses flickor (1974).

Hon gjorde under sin karriär hyllade rolltolkningar på scen i flertalet, framför allt, klassiska pjäser; som Lady Macbeth i Shakespeares Macbeth och som drottning Gertrud i Hamlet, som både Fru Alving och Regina i Ibsens Gengångare (olika uppsättningar) och som Gina Ekdahl i Vildanden; som Laura i Strindbergs Fadren, Fru Heyst i Strindbergs Påsk och som Claire Zachanassian i Friedrich Dürrenmatts Besök av gammal dam. Hon spelade också Husebyfröken Florence Stephens i Vilhelm Mobergs kontroversiella pjäs Sagoprinsen, som handlade om den då uppmärksammade Husebyaffären. 

Hon filmdebuterade 1920 i Victor Sjöströms Mästerman och kom att medverka i drygt 50 filmer och TV-inspelningar, bland annat i filmatiseringen av Elin Wägners Norrtullsligan (1923), Pensionat Paradiset (1937), Adolf klarar skivan (1938), Hasse Ekmans Lågor i dunklet (1942),  Gustaf Molanders Kvinna utan ansikte (1947), med manus av Ingmar Bergman, Anders Henriksons Strindbergsfilmatisering av Giftas (1955) och i Jan Halldoffs Korridoren (1968).

Liksom på scenen fick hon ofta spela rigida, stela, svartsjuka och bittra kvinnor, som till exempel i filmerna Tänk, om jag gifter mig med prästen (1941), Flickan och Djävulen (1944) och Kvinna utan ansikte. 

Sedan 1919 var hon gift med skådespelaren Torsten Hillberg (1892–1954). De är begravda på Örgryte gamla kyrkogård.

Filmografi i urval

Teater

Roller (ej komplett)

Radioteater

Källor

Externa länkar

Vidare läsning 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Personer från Uddevalla
Gravsatta på Örgryte gamla kyrkogård
Födda 1890
Avlidna 1977
Kvinnor
SOS – vi nödlandar

SOS – vi nödlandar, amerikansk film från 1953.

Handling 
John Wayne spelar den gamle veteranpiloten Dooley som med sin Douglas DC-3 tvingas nödlanda i Labradors ödemarker. Trots kylan och snön lyckas han hålla ihop besättningen och hålla dem vid mod tills räddningen anländer.

Om filmen 
SOS – vi nödlandar är baserad på en roman av författaren Ernest K. Gann som även svarade bearbetningen av filmmanuset.

Rollista (i urval) 
John Wayne - Kapten Dooley 
Lloyd Nolan - Stutz 
Walter Abel - Col. Fuller 
James Arness - McMullen 
Andy Devine - Moon 
Allyn Joslyn - J.H. Handy 
Jimmy Lydon - Murray, navigatör 
Harry Carey Jr. - Hunt 
Hal Baylor - Stankowski mekaniker 
Sean McClory - Frank Lovatt, andrepilot 
Wally Cassell - D'Annunzia telegrafist 
Regis Toomey - Sgt. Harper 
Louis Jean Heydt - Fitch 
Bob Steele - Wilson 
Darryl Hickman - Swanson

Externa länkar 
 

Filmer 1953
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av William A. Wellman
Engelskspråkiga filmer
Arktis på film
Flygplan på film
Mellan himmel och hav

Mellan himmel och hav (originaltitel: The High and the Mighty) är en amerikansk film från 1954 i regi av William A. Wellman. Filmen är baserad på en bestseller av författaren och piloten Ernest K. Gann, som även skrev filmmanuset. Den hade svensk premiär den 25 oktober 1954. Filmens musikaliska ledmotiv av Dimitri Tiomkin belönades med en Oscar.

Handling 
Filmen utspelar sig mestadels i en fyrmotorig Douglas DC-4 på väg mellan Honolulu och San Francisco. Som andrepilot flyger den tidigare flygkaptenen Dan Roman (John Wayne) med över 35 års erfarenhet av flygning. Han tvingades att lämna befattningen efter ett flyghaveri där han som kapten haft det juridiska ansvaret. I vänsterstolen sitter den yngre ofelbara kaptenen och befälhavaren John Sullivan (Robert Stack). När flygplanet är långt ute över Stilla Havet får man motorproblem. Det är här det visar sig om den äldre och mer erfarna piloten kan reda ut problemen.

Medverkande (i urval) 
 John Wayne - Dan Roman 
 Claire Trevor - May Holst 
 Laraine Day - Lydia Rice 
 Robert Stack - John Sullivan 
 Jan Sterling - Sally McKee 
 Phil Harris - Ed Joseph 
 Robert Newton - Gustave Pardee 
 David Brian - Ken Childs 
 Paul Kelly - Donald Flaherty 
 Sidney Blackmer - Humphrey Agnew 
 Julie Bishop - Lillian Pardee 
 Pedro Gonzales-Gonzales - Gonzales  
 John Howard - Howard Rice 
 Wally Brown - Lenny Wilby, navigatör 
 William Campbell - Hobie Wheeler
 Douglas Kennedy - Boyd
 Regis Toomey - Tim Garfield

Referenser

Externa länkar 
 

Filmer 1954
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Flygplan på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av William A. Wellman
Industry Standard Architecture

För andra betydelser av ISA, se Isa (olika betydelser).

Industry Standard Architecture (ISA) ursprungligen PC/AT-bus i IBM Personal Computer/AT, är en standard för expansionsplatserna i PC-datorer under perioden 1981–2001. Beteckningen ISA används egentligen bara i PC-kloner.

8-bitars ISA 

IBM PC/XT (1981) använde kort med PC-bussen, dessa använde sig av 20 adressbitar och 8 databitar parallellt med en klockhastighet på 4,77 MHz.

16-bitars ISA 

I och med IBM PC/AT (1984) introducerades AT-bussen med 24 adressbitar, 16 databitar och 8 MHz överföring.

Med IBM PS/2 (1987) frångick IBM ISA-standarden och introducerade istället MCA, en 32-bitarsarkitektur som klarade cirka 30 MHz som året därpå släpptes i en 16-bitars budgetversion. Dessa kort hade för övrigt en tidig form av Plug and Play.

32-bitars EISA 

MCA-arkitekturen var skyddad och producenterna av PC-kloner, exempelvis Compaq tog därför fram en öppen och förbättrad version av ISA som de kallade för Extended ISA (EISA). EISA-korten kördes på 8,33 MHz och utökade med ytterligare 16 databitar till 32 bitars överföring. 

Senare togs det även fram en FAST EISA som klarar 133 MHz.

Användning på senare tid 

Kortplatser med ISA-buss användes långt in på 1990-talet i IBM-kompatibla PC-datorer som ett komplement till PCI-bussen. ISA-bussen fanns monterad i de flesta moderkort så sent som 2001. De första PCI-portarna fanns tillgängliga i de första Pentium-datorerna cirka 1993–1994. ISA-portarna fanns dock kvar och användes av mindre krävande enheter som till exempel ljudkort fram till åtminstone 1997, därefter kom fler enheter till PCI-portarna och ISA-porten fasades sakta men säkert ut. Av princip monterades tre ISA-portar på de flesta moderkort fram till 1998, därefter monterades enbart en på de flesta moderkorten, oftast längst ner. Sedan omkring 2001 är ISA-portarna helt ersatta av PCI-arkitekturen till anslutningskort som i sin tur är helt eller delvis ersatt av PCI Express.

I dagligt tal kallas alla versionerna (något felaktigt) för ISA-buss. IBM använde aldrig själva denna beteckning men det har ändå blivit gängse språkbruk.

Man kan därför tala om följande sorters ISA-buss:
 8-bitars ISA på 4,77 MHz
 16-bitars ISA på 8 MHz
 32-bitars EISA på 8,33 MHz

Databussar
Typograf

En typograf är en äldre yrkesbeteckning på tryckare och sättare som arbetar i ett sätteri eller på ett bok- eller tidningstryckeri. Svenska Typografförbundet bildades 1886 och var Sveriges första fackförbund i modern mening. I och med digitaliseringen av trycktekniken försvann yrkesgruppen successivt från och med 1970-talet. En person med i viss mån liknande arbetsuppgifter kallas idag formgivare, art director eller grafiker.

Referenser

Se även 
 typografi
typsnitt
Svenska Typografförbundet 

Typografi
Hantverksyrken
Tryckerier
Andreas Lilja

{{Ishockeyspelare
| bild             = Andreas Lilja.jpg
| bildtext         = Lilja i Detroit Red Wings.
| bildstorlek      = 
| klubb            = Rögle BK
| tidigare_klubbar = NHLPhiladelphia FlyersAnaheim DucksDetroit Red WingsFlorida PanthersLos Angeles KingsElitserienMalmö IFMora IK| liga             = Allsvenskan
| position         = Back
| skjuter          = Vänster
| längd            = 191
| vikt             = 101
| smeknamn         = 
| spelade_för      = 
| nationalitet     = Sverige
| nationalitet_2   = 
| född_datum       = 
| född_ort         = Helsingborg, Sverige
| draftad          = 54:e totalt
| draftad_år       = 2000
| draftad_lag      = Los Angeles Kings
| proffs_start     = 1994
| proffs_slut      = 2015
| halloffame       = 
| hemsida          = 
| namn             = Andreas Lilja
}}Andreas Lilja''', född 13 juli 1975 i Helsingborg, är en svensk professionell ishockeyspelare.

Karriär
Lilja började sin karriär i Rydebäcks IF innan han fortsatte till Landskronaklubben IF Lejonet för att sedan gå vidare till Helsingborgsklubben HHC Redskins. Därefter spelade han i Malmö IF innan han värvades till Los Angeles Kings i NHL. Lilja spelade dock bara en match i Los Angeles Kings innan han lånades ut till Kings farmarlag. Efter en säsong i Los Angeles såldes han till Florida Panthers där han spelade två säsonger innan han såldes vidare till Nashville Predators. Lilja hann aldrig spela med Nashville på grund av NHL:s lockout, under denna tid spelade spelade han i Mora IK. Efter lockouten värvades han till Detroit Red Wings där han spelade fem säsonger och var en viktig kugge i det lag som 2008 vann Stanley Cup. Han blev därmed också den förste skåningen i historien att vinna den åtråvärda hockeybucklan.

Säsongen 2010–11 spelade Lilja i Anaheim Ducks, men fick inte sitt ettårskontrakt förlängt och gick som free agent till Philadelphia Flyers.

Från säsongen 2013-14 spelar han med Rögle BK där han i april skrev på ett tvåårskontrakt med nydegraderade klubben från Ängelholm. Han blev utsedd till lagets kapten den 29 juli 2013.

Andreas Lilja är numera tränare för Kristianstads IK.

Klubbar
Rydebäcks IF
IF Lejonet
HHC Redskins
Malmö IF 1994–95 – 1999–2000
Los Angeles Kings 2000–01 – 2002–03
Lowell Lock Monsters 2000–01
Manchester Monarchs 2001–02
Florida Panthers 2002–03 – 2003–04
Mora IK 2004–05
HC Ambri-Piotta 2004–05
Detroit Red Wings 2005–06 – 2009–10
Grand Rapids Griffins 2009–10
Anaheim Ducks 2010–11
Philadelphia Flyers 2011 – 2013
Rögle BK 2013 - 2015

Källor

Externa länkar

Andras Liljas statistik på The Internet Hockey Database 

Svenska ishockeyspelare
Spelare i Malmö Redhawks
Spelare i Los Angeles Kings
Spelare i Florida Panthers
Spelare i IF Lejonet
Ishockeyspelare i Mora IK
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i Anaheim Ducks
Spelare i Philadelphia Flyers
Idrottare från Helsingborg
Män
Födda 1975
Levande personer
Spelare i Manchester Monarchs (2001–2015)
Spelare i Grand Rapids Griffins (2001–)
Stanley Cup-mästare 2008
Spelare valda i NHL Entry Draft 2000
Spelare valda av Los Angeles Kings i NHL Entry Draft