kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anestesi

Anestesi, från grekiska a-, "utan" och αἴσθησις, aisthēsis, "känsla", är ett medicinskt begrepp. Anestesi är ett annat ord för bedövning och har att göra med upphävandet av förmågan att uppfatta, eller bedövningen av, sinnesintryck som till exempel smärta, tryck, värme, kyla eller beröring.

Historia 

Den moderna anestesins födelse brukar anges till 16 oktober 1846 i och med tandläkaren William T.G. Mortons eter-inhalations-narkos i Boston, världens först beskrivna eteranestesi (eterbedövning) på Massachusetts General Hospital. Han hade dock redan 1844 börjat experimentera med eter när han studerade kemi. Något även läkaren Crawford Long i Georgia, USA gjort men utan att publicera sina studier. Detta har gjort att man inte säkert kan säga när den första etersövningen gjordes.

Generell anestesi 

Ordet anestesi används inte så ofta i det svenska vardagsspråket, betydligt mer förekommande är ordet narkos. Specialister inom området i Sverige är anestesisjuksköterska samt anestesiolog som oftare benämns narkossjuksköterska respektive narkosläkare. Narkos innebär kontrollerad nedsövning tillsammans med smärtstillande läkemedel.

Regional anestesi 

Regional anestesi är det samma som lokalbedövning. Det är när man bedövar lokalt på kroppen, men man fortfarande är vid medvetande. Det kan ske vid till exempel mindre operationer, lagning av tänder och provtagningar.

Ytanestesi
Ytanestesi är en ytlig bedövning som uppnås genom att man sprayar, penslar eller droppar bedövningsmedel på en slemhinna (slemhinneanestesi). Metoden används vid smärre ingrepp i näsa, svalg och ögon samt vid undersökningar med t. ex. endoskop i diagnostiskt syfte.

Anestetikum 
Bedövningsmedel, anestetikum (plur. anestetika), är läkemedelspreparat som användes i samband med anestesi. Bedövningsmedel används i sjukvården, av tandläkare och av veterinärer.

Exempel på narkosmedel 
 Inhalerade
 Sevofluran (varunamn Sevofluran Baxter)
 Halotan (varunamn Fluothane, inte godkänt av Läkemedelsverket i Sverige)
 Isofluran (varunamn Forene, Isofluran Baxter)
 Desfluran (varunamn Suprane)
 Intravenösa
 Tiopental (varunamn Pentothal)
 Propofol (varunamn Diprivan, Propolipid, Pripofol - Lipuro, Propofol Sandoz, Recofol)

Exempel på lokalanestetika 
 Lidokain (varunamn Xylocain, Xylocain adrenalin med flera)
 Prokain
 Amethokain
 Kokain
 Prilokain

Anestesiologi 
Medicinska specialiteten anestesiologi omfattar i Sverige både anestesi och intensivvård, samt till viss del även smärtlindring.

Se även 
 Dissociativ anestesi
 Muskelrelaxantia

Referenser

Notförteckning

Källförteckning

Externa länkar 
 1177, Narkos (anestesi)
 Morton 1846

Kirurgi
Anestesi
Sensoriska störningar
Ika i rutan

Ika i rutan var ett svenskt TV-program för barn som hade premiär den 14 november 1988 i SVT. Programledare var Ika Nord som mimade och höll på med mystiska danser, bland annat en skelettdans. Signaturmelodin komponerades av Nords dåvarande partner Lars Demian och serien regisserades av Tomas Alfredson.

Några år senare följdes programmet av Ikas TV-kalas.

Visningar och utgivning 
2004 utkom serien på två VHS-kassetter. Serien också har repriserats ett flertal gånger i SVT, bland annat år 1992, 1996, 2000, 2004 och 2005.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 

Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
TV-seriestarter 1988
TV-serieavslutningar 1988
Kapitalvaror

Kapitalvaror är enligt nationalekonomisk teori de medel som används för att producera konsumtionsvaror. Alltså är kapitalvaror de medel som tillverkar de medel som används av människor för att uppnå sina mål. Hit räknas dock inte de ursprungliga produktionsfaktorerna som arbete och land. Ett vanligt exempel på kapitalvaror är maskiner.

Kapitalvaror definieras också som varor som är tänkta att användas och avskrivas under en längre tidsrymd, som verktyg, maskiner, elektronisk utrustning, byggnader, vitvaror och bilar. Kapitalvaror skiljs från konsumtionsvaror och insatsvaror, som förbrukas genom sin användning.

Se även
Kapital
Positionsvara

Produkter
Nationalekonomi
Konsumtion

pl:Dobra kapitałowe
Konsumtion

Se även konsumtion (juridik) och konsument (ekologi).

Konsumtion är den slutliga förbrukningen av varor och tjänster. Förbrukningen får alltså inte ske i syfte att producera nya varor eller tjänster.

Inom nationalekonomin förekommer två typer av konsumtion. Offentlig konsumtion är de utgifter stat och kommuner har för exempelvis vård och andra offentliga tjänster. Privat konsumtion är de delar av hushållens inkomster som inte går till sparande.

Enligt den modell som försörjningsbalansen är uppbyggd på kan producerade varor och tjänster antingen konsumeras eller investeras.

Se även 
 Konsumism
 Konsumenträtt
 Överkonsumtion
 Slutanvändare

Källhänvisningar

Externa länkar
Sveriges privata och offentliga konsumtion 1800-2000 - Portalen för historisk statistik
 Riksbankens historiska konsumentprisindex 1290-2006

Nationalekonomi
Livsstil
Mikroprocessor

Mikroprocessor, från engelskans microprocessor. Datorns centralenhet eller processor i ett chip, till skillnad från begreppet CPU som även kan innefatta diskreta centralprocessorer uppbyggda av många komponenter (sk bitslice), både elektroniska och i enstaka fall mekaniska. 

Mikroprocessor har sedermera även kommit att bli ett samlingsbegrepp för olika programmerbara aritmetiska, digitala och elektroniska enheter som till exempel:
 Signalprocessor
 Grafikprocessor
 Centralprocessor

Historia 
Den första mikroprocessorn uppfanns av Intel år 1971 – Intel 4004.

Se även 
 Mikrokontroller – mikroprocessor med arbetsminne, programlagring, in/ut-system i samma chip
 OMAP – en kategori av mikroprocessorer från TI

Datorteknik
Processorarkitekturer
Svarssägen

En svarssägen är en mytologisk berättelse som försöker ge svar på varför eller hur ett visst kultbruk uppkommit.

Eftersom myter bevaras ojämförligt bättre än kultbruk uppstår svarssägner som förklaring på de senares traditionella utformning. I till exempel Demeterkulten förekom bruket att kasta ned grisar i underjordisk hålor som offerdjur. Som förklaring sades underjordsguden Eubuleus' grishjord ha uppslukats av jorden då Hades bortrövade Persefone. Denna sägen tros alltså ha uppstått som en förklaring på kulten sedan kultens egentliga ursprung glömts bort.

Källor 

Begrepp med anknytning till mytologi
Gestalt

En gestalt (av tyska: Gestalt, "skepnad", "form", "figur") är en isolerad, avgränsad, sluten och strukturerad helhet vars egenskaper inte kan reduceras till egenskaperna hos dess delar.

Mer specifikt beskrivs en gestalt i termer om sina isomorfa egenskaper: Egenskaper som består då delarna förändras. Till exempel i musik; en melodi (helheten) är samma gestalt som består även om tonarten (alla delarna) förändras.

Se även 
 Gestaltpsykologi
 Topologi
 Max Wertheimer

Termer inom metafysik
Termer inom psykologi
Skolastik

Skolastik (ytterst av grekiska scholastikos, "person som ägnar sin lediga tid åt studier") är den filosofiska och vetenskapliga huvudströmningen under högmedeltiden. Skolastiken berörde alla sidor av det dåtida vetandet och strävade att utveckla den teologiska vetenskapen. 

Skolastiken försökte förklara alla trossanningar i termer av förnuftssanningar. Utgångspunkten är att den kristna tron i princip kan begripas. Innehållet utvecklades i skolor och universitet, i samband med studiet av Skriften, av kyrkofäderna, eller erkända (ofta antika) klassiker, kallade auctores. Skolastikens viktigaste redskap var diskussioner, debatter och logik, varigenom man via slutledningar ansåg sig kunna uppställa rationella utsagor om Gud, världen och skapelsen. Målet var att framställa hela kristendomens sanning och att rationellt vederlägga de invändningar som anförts mot den. 

Den tidiga skolastiken (1000–1200) ägnade sig framför allt åt logik, metafysik och semantik. Bland dess företrädare märks Anselm av Canterbury och Pierre Abaelard. 

Under högskolastiken (1200-talet), skolastikens blomstringstid, inarbetades Aristoteles tänkande i den kristna teologin och filosofin. Startskottet var plundringen av Konstantinopel som ägde rum år 1204 men även från de erövrade moriska städerna under den reconquistan.  Genom dessa kom, tillsammans med mängder av reliker, även en del av antikens kunskaper, som tidigare varit förbehållen Romarriket och det Bysantinska riket, tillbaka till Västeuropa. På sätt och vis kom även makten över den kristna teologins utveckling att under högskolastiken börja förflyttas till Västeuropa. Högskolastikens främsta företrädare var Albertus Magnus, Thomas av Aquino och Bonaventura. Denna tids främsta förtjänst var i vetenskapsteoretiskt avseende och inom forskningsfälten naturfilosofi, psykologi, filologin.

Begynnande utfasning 
Senskolastiken (1300-talet) var en nedgångsperiod på grund av att kyrkan började mista sin enhet och de kristna splittrades i olika trosuppfattningar. Nominalismen (med bland andra William av Ockham) sysslade med frågor gällande förhållandet mellan kyrka och stat, och var av viss betydelse för den politiska filosofin. 

Skolastiken upplevde dock en efterblomstring i Spanien under 1600-talet.

Teologi
Platå

Platå, högplatå eller högslätt är inom topografi ett höglandsområde med relativt flack eller böljande terräng.

På tropikernas högplatåer är mänskliga bosättningar och jordbruk möjliga upp till cirka 4 000 meter över havet. Till en stor del utgörs de svenska fjällen av högplatåer som genomskärs av dalgångar. Andra högplatåer i Skandinavien är exempelvis Hardangervidda och Finnmarksvidda i Norge.

Beskrivning 
Som geografisk term används platå om en av de landskapstyper vilka bildar huvuddragen av jordens yta. Platå är ett större eller mindre höglandsområde med jämn toppnivå, där höjdskillnaderna inte överstiger 100 meter. Däremot kan platån ligga några hundra meter över havet som Deccans platåland i Indien eller på flera tusen meter över havet som Pamir norr därom.

Platåerna skiljer sig åt med hänsyn till läge, storlek, höjd och uppkomst. Vid foten av stora berg finns så kallade piedmontplatåer, intermontana platåer ligger mellan bergskedjor och kontinentala platåer bildar de stora inre delarna av gamla urbergsområden, som i norra Ryssland och Brasilien.

Med hänsyn till platåernas uppkomst finns sådana som utgör kvarstående delar av ett gammalt eroderat landområde, residualplatåer. Sådana är vanliga i exempelvis västra USA, och kallas mesa eller, om de är små och isolerade, butte. Andra har bildats genom att lava förts upp till jordytan och skyddat området från nedbrytning och sönderstyckning, såsom Deccans platåland eller i mindre skala Västgötabergen, som Ålleberg.

Många platåer har uppstått genom vertikala förkastningsrörelser av berggrundsblock då det bildas horstplatåer, exempelvis i Östafrika och Sverige.

Höglandsområden med horisontell, jämn toppyta och branta sluttningar kan benämnas platåberg. Stora platåer höjer sig mer än 700 meter över omgivningen (relativ höjd), medan platåberg har en begränsad omfattning och höjd.

Större platåer 
Den största och högsta platån på jorden är den tibetanska högplatån som ibland kallas "världens tak" och som täcker ungefär 2 500 000 km² på en ungefärlig höjd av 5 000 meter över havet. Den bildas fortfarande på grund av att indo-australiensiska och eurasiska kontinentalplattorna pressas mot varandra. 

Den näst högsta platån är Deosai National Park som täcker cirka 3 000 km² och ligger på en genomsnittlig höjd av 4 114 meter över havet i Skardudistriktet i Gilgit-Baltistan, i norra Pakistan.

En annan mycket stor platå är den Antarktiska platån som täcker merparten av centrala Antarktis och består av 3 000 meter tjock glaciär.

Nordamerikas största platå är Coloradoplatån som täcker ungefär 337 000 km² i Colorado, Utah, Arizona och New Mexico.

Se även 
 Platåberg

Referenser 
Delar av texten bygger på en översättning av engelskspråkiga wikipedias artikel Plateau, läst 2014-09-20

Noter

Externa länkar 

 
Topografi
Furir

Furir (förkortning: fu) är en militär grad som funnits i den svenska försvarsmakten i olika former sedan 1500-talet.

Från 1 oktober 2019 har graden ersatt sergeant  (OR 5:1).

Graden är mellan korpral och överfurir. För att kunna bli befordrad till furir måste soldaten/sjömannen utöver att vara lämplig också  ha jobbat i minst ett år som korpral.

Gradbeteckningar 2019-

Etymologi 
Ordet furir kommer från franskans fourrier, "den som utfodrar", från feurre, halm. Verbet furera från 1500/1600-talet innebär att man sörjer för inkvartering, ofta genom att resa i förväg för att ordna logi åt någon (jämför: hovfurir). Har även benämnts förridare. Furiren som underofficer biträddes av så kallade furirskyttar, hämtat från äldre tyskans furierschütze.

Underofficer (1500-tal till 1875)
Furir var sedan 1500-talet den underofficer som vid sidan av sitt taktiska befäl skulle handha underhållstjänsten inom kompaniet. Detta kunde vara att förbereda och ombesörja ett kompanis inkvartering och förplägnad. Furiren biträddes då av särskilda soldater, så kallade furirskyttar. Vid befälsreformen 1833/37 blev furir den lägsta underofficersgraden. År 1875 blev furirer sergeanter (av andra löneklassen).

Underbefäl (1914 till 2008)
Från 1914 benämndes högsta underbefälsgraden furir. Den hette tidigare distinktionskorpral i armén eller förste konstapel i artilleriet. Före befälsreformen 1972 motsvarade furir närmast dagens sergeant. Furirerna blev 1972 överfurirer, medan korpralerna blev furirer. Vid befälsreformen 1983 blev furirerna överfurirer, medan överfurirerna blev sergeanter. Graden användes av värnplikts- och hemvärnsbefäl som gruppchefer eller ställföreträdande gruppchefer.

Graden fanns kvar ända fram till sista december 2008 innan det nya tvåbefälssystemet trädde i kraft 1 januari 2009. Furirerna blev då sergeanter (OR-5) och fick tre vinklar som gradbeteckning.

Gradbeteckning 1914–2008 
Furir infördes när uniform m/1910 var aktuell och bar samma gradbeteckning som den tidigare distinktionskorpralen. Gradbeteckningen bestod då av en guldgalon runt axelklaffen. Först till uniform m/1923 fick furiren tre stolpar på kragen. Sedan dess har gradbeteckningen för furir varit tre stolpar till alla uniformssystem fram till slutet av 2008.

Internationell jämförelse
Än idag är Fourier en tjänstegrad för kompanikvartermästare i den schweiziska armén, motsvarande en svensk underofficer eller specialistofficer. Furirens motsvarigheter i andra länder är enligt tabellen nedan.

Se även 
 Hovfurir
 Befäl
 Underofficer
 Underbefäl
 Militära grader i Sverige

Noter 

Militära grader i svenska armén
Militära grader i svenska flottan
Militära grader
Slaka

Slaka är en tätort i Linköpings kommun och kyrkbyn i Slaka socken som ligger sydväst om Linköping. 

I orten ligger Slaka kyrka.

Historia 
Slaka omnämndes första gången 1247 under namnet Slacu. Det finns flera korsprydda runstenar från 1000-talet på kyrkogården och runstensfragment från 800-talet har hittats.  Under förkristen tid hölls här häradets ting och rättarställe (galgbacke).

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Linköpings kommun
Tätorter i Sverige
Mikaela de Ville

Mikaela de Verdier, tidigare de Ville, är en svensk programledare i radio och tidigare programpresentatör på Kanal 5, bosatt på Södermalm i Stockholm.

Mikaela de Ville är utbildad på radioutbildningen Akademi Båstad. Våren 2005 slutade hon på Kanal 5 och under sommaren medverkade hon i Rix FM:s sommarprogram Semester tillsammans med Daniel Ollhage. Från 2006 till 2009 sände hon eftermiddagar på NRJ i programmet NRJ Prime. Hon är nu programpresentatör på TV4 (2015).

Mikaela driver även podcasten Knoddpodden tillsammans med Jeanette Predin för Radio Play, en podd om föräldraskap, med en humoristisk touch. 

Svenska programpresentatörer
Kvinnor
Födda 1972
Levande personer
Vem tar vem

Vem tar vem är ett TV-program som sändes på SVT åren 1990–1992 och 1993 på Kanal 5 (då kallad TV5 Nordic). Programledare var Barbro "Lill-Babs" Svensson. Idén till programmet kom från USA där formatet hette The Dating Game. 

Programmet gick ut på att tre personer fick frågor av en person av det motsatta könet som satt bakom en vägg utom synhåll för de andra tre. Personen bakom väggen skulle därefter, med hjälp av de svar han eller hon fått, välja ut en partner. Dessa två vann sedan en gemensam resa.

Programmet spelades in på den legendariska teatern Folkan vid Östermalms torg i Stockholm. De senare avsnitten spelades in i en studio i Sickla, Nacka. Under våren 1991 spelades det in i Malmö.

TV3 gjorde 2006 ett nytt försök på samma tema, under namnet Fling, med Josefin Crafoord som programledare.

Referenser

TV-program i SVT
TV-program i Kanal 5
Lageröl

Lager är den vanligaste typen av öl. Ordet kommer från tyskans ord för att lagra och heter så just för att den tålde lagring bättre än det tidigare överjästa ölet. Jäsningen av lager sker vid förhållandevis låg temperatur (6-12 grader C) och har därför ett långsamt förlopp. Därför sjunker jästcellerna ner till botten och lager är därför ett underjäst öl.

Huvudtyper 
Det finns viss variation inom lagerölsgruppen. De tre huvudtyperna i Sverige var Münchentyp (mörk, maltaromisk, svagt humlad, lågförjäst) (i Sverige vanligast kallat Bayerskt öl); Pilsnertyp (ljus, humblebesk, högförjäst) är torr och besk och mycket ljus. Wienertypen (Vienna lager) ligger mellan dessa och är rödaktig med en halvsöt, nötliknande smak. Av övriga lageröl märks Schwarzbier, som är mycket mörkt brun med brända toner och stor kropp. Bocköl är alkoholstarka (över 7%) och ofta något söta med toner av russin och marsipan.

Annan betydelse 
Tidigare avsågs med lageröl i Sverige det som kallades Wienerlager. Den moderna terminologin är en anglicism.

Danmark 
På danska avses med lagerøl ett öl som liknar det ursprungliga tyska München- eller Bayerska typen. Det är mörkare och har en mer utpräglad maltkaraktär än pilsneröl. Det är fylligare med en lätt sötma och en mjuk humlebitterhet.

Norge 
Lagerøl eller Landsøl var norska namn på alkoholsvagt öl som marknadsfördes 1913-1972. Lageröl och landsöl var de enda ölsorter som producerades under kriget 1940-1945. Lageröl tog över som ensambenämning från 1950-talet. En ny alkoholsvag öl lanserades 1972, Briggøl infördes då som lagerölets arvtagare, tillverkat efter gemensamt recept av norska bryggareföreningens alla bryggerier. Från 1985 är detta öl ersatt med olika alkoholsvaga svaga öl med Lett eller Light i namnet och varierande smaker.

Se även 
Öl
Svenskt öl

Referenser 

Ölsorter
David Sklansky

David Sklansky, född 1947, är en amerikansk pokerspelare som publicerat flera böcker om spel, i synnerhet poker men även blackjack. Hans böcker publiceras på Two Plus Two Publishing. Hans mest kända bok är The Theory of Poker i vilken han formulerat sitt berömda "fundamental theorem of poker". Medförfattare till några av hans böcker har varit Mason Malmuth, Ed Miller och Ray Zee.

Sklansky har vunnit tre armband i World Series of Poker, två stycken 1982 och ett 1983.

Han vann även Poker By The Book-invitationseventet på World Poker Tour 2004 och besegrade en bord full av pokerslegendarer, inklusive Phil Hellmuth Jr, Mike Caro, T. J. Cloutier och Mike Sexton. I turneringen besegrade han slutligen Doyle Brunson.

David Sklanskys total vinster från live-turneringar överstiger 1,4 miljoner dollar.

Bibliografi
Sklansky, D., The Theory of Poker
Sklansky, D., Hold 'em Poker
Sklansky, D., Getting the Best of It
Sklansky, D., Sklansky on Poker
Sklansky, D., Poker, Gaming, and Life
Sklansky, D., Sklansky Talks Blackjack
Sklansky, D., Tournament Poker for Advanced Players
Sklansky, D., Malmuth M., Gambling for a Living
Sklansky, D., Malmuth M., Hold 'em Poker for Advanced Players
Sklansky, D., Malmuth M., Zee, R., Seven-Card Stud for Advanced Players
Miller, E., Sklansky, D., Malmuth M., Small Stakes Hold 'em: Winning Big with Expert Play
Sklansky, D., Miller, E., No Limit Hold 'em: Theory and Practice

Källor

Externa länkar
Two Plus Two Publishing

Födda 1947
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Amerikanska pokerspelare
Män
Levande personer
Keltisk mytologi

Den keltiska mytologin är egentligen inte en utan flera relaterade mytologier. Den kan delas in i tre undergrupper:
 Gaeler: irisk, mannisk och skotsk
 Brittiska kelter: walesisk, kornisk, kumbrisk
 Kontinentala kelter: bretonsk

Liksom många andra folk under den europeiska järnåldern var de keltiska folken polyteistiska innan de konverterade till kristendomen. Den keltiska kulturen var inte tillnärmelsevis så homogen som till exempel den romerska eller grekiska. Förmodligen hade varje keltisk stam i det enorma område som den keltiska expansionen omfattade sina egna gudar. Av dessa är drygt 300 kända. Få av de keltiska myterna har överlevt i oförvanskad form vilket inte hindrar att deras mytologi påverkat den moderna europeiska civilisationen.

Gestalter i keltisk mytologi 

A B C D E F G H
I J K L M N O P
Q R S T U V W X
Y Z

A

 Aranrhod
 Arawn
 Art mac Cuinn
 Arthur

B

 Balor
 Bedevere
 Belenus
 Beli
 Blodeuedd
 Bors
 Branwen
 Brennius
 Bricriu
 Brigantia
 Bron

C

 Ceridwen
 Cernunnos
 Conaire
 Conchobar
 Conn
 Cordelia
 Cormac
 Creiddylad
 Cuchulainn
 Culhwch

D

 Dagda
 Danann
 Danu eller Dana
 Deirdre
 Diarmaid
 Don

E

 Elaine
 Elffin
 Emrys
 Epona

F
 Fergus
 Finn eller Fingal

G

 Galahad
 Gawain
 Gog
 Gogmagog
 Grainne
 Guenever
 Gwion
 Gwydion
 Gwyn
 Gwynedd

H
 Herne

I
 Isolde
 Isoud

L

 Lancelot
 Leir eller Lear (se även Llyr)
 Lir
 Llefelys
 Lleu Llaw Gyffes
 Lludd
 Llyr (se även Leir)
 Lohengrin
 Lug

M

 Mab
 Mabon
 Macsen
 Manannan
 Manawydan
 Maponus
 March
 Mark av Cornwall
 Math
 Matholwch
 Matrona
 Medb
 Melwas
 Merlin
 Modron
 Mordred
 Morgan le Fay
 Morrigan
 Myrddin

N

 Niamh
 Nodens
 Nuadha
 Nudd

O

 Oengus
 Oghma
 Ogmios
 Oisin
 Olwen
 Oonagh
 Osla

P

 Pelles
 Perceval
 Peredur
 Pryderi
 Pwyll

R
 Rhiannon

T

 Taliesin
 Teyron
 Tristan
 Tuatha de Danann

U
 Uther

V
 Viviane
 Vortigern

Y
 Ysbaddaden

Externa länkar
 CyberSamurai Encyclopedia of Celtic Mythology (English)

Keltisk mytologi
Japansk mytologi

Japansk mytologi innehåller gudar, djur och hjältar från både shinto och buddhism, flera av kinesiskt ursprung.

Gestalter i japansk mytologi 


A B C D E F G H
I J K L M N O P
Q R S T U V/W X
Y Z

A 
 Amaterasu

B 
 Baku (mytologisk gestalt)
 Benkei
 Benten, en av de sju lyckobringande gudarna
 Bishamon, en av de sju lyckobringande gudarna

C 
 Chōkarō

D 
 Daikoku, en av de sju lyckobringande gudarna
 Draken

E 
 Ebisu, en av de sju lyckobringande gudarna
 Emma-O

F 
 Fukurokujū, en av de sju lyckobringande gudarna
 Fūten

H 
 Hachiman
 Hoderi
 Ho-o-fågeln
 Hoori
 Hotei, en av de sju lyckobringande gudarna

I 
 Iha-Naga
 Inari
 Issun Boshi
 Izanagi
 Izanami

J 
 Jimmu Tenno
 Jingo
 Jizo Bosatsu
 Jūrojin, en av de sju lyckobringande gudarna

K 
 Kagutsuchi
 Kami
 Kami-Musubi
 Kappa (mytologisk gestalt)
 Karyōbinga
 Kintarō
 Kishijōten
 Kirin
 Konohanasakuyahime
 Kwannon
 Kitsune

M 
 Minogame
 Momotarō
 Monju-Bosatsu

N 
 Ninigi
 Nue

O 
 Ojin
 Ōkuninushi
 Omoigane
 Oni
 Otohime
 Ōyamatsumi

R 
 Raiden
 Raiko
 Ryujin

S 
 Shinigami
 Shishi
 Shōki
 Suku-Na-Bikona
 Susanoo
 Suseri-Bime

T 

 Tajika-No-Mikoto
 Tajika-No-Mikoto  är i japansk mytologi en gud som förknippas med fysisk styrka.
 Tako
 Tametomo
 Tanuki
 Tawara Toda
 Tengu
 Tsukuyomi

U 
 Uke-Mochi
 Urashima
 Uzume

Y 
 Yamato Takeru
 Yomotsuhirasaka
 Yorimitsu
 Yoshi-Iye
 Yoshitsune

 
WP:Projekt Japan
Ambiorix

Ambiorix var en gallisk furste och frihetskämpe. Då Caesar vintern 54 f Kr lagt en del av sin här i vinterkvarter hos eburonerna anstiftade Ambiorix ett uppror som var nära att kosta romarna hela deras här och herraväldet i belgiska Gallien. Caesar besegrade emellertid Ambiorix, som räddade sig genom flykt. Ambiorixs senare öden är okända.

Asteroiden 3519 Ambiorix är uppkallad efter honom.

Referenser 

Personer i Gallien
Män
Personer under 000-talet f.Kr.