kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ingolf

Mansnamnet Ingolf är ett fornnordiskt namn som betyder "Ings varg" där Ing är namnet på en fornnordisk gud. Samma Ing förekommer också i namn som Inge, Ingemund, Ingemar, Ingvald, Ingeborg och Ingvar.
Ingo är en tysk kortform av Ingolf. Kopplingen till varg är genom "-olf", dvs ulv som också har samband Wolf med Ulf. Vanligt förekommande i Norge, Danmark, Tyskland och Sydsverige (fd. danska provinserna) samt Island. I Blekinge (Ringamåla socken) används även dialektalt uttalet Ängolv. På Island stavas namnet Ingólfur och efternamnen blir därför Ingólfsson eller Ingólfssdóttir.

Den 31 december 2014 fanns det 411 män I Sverige med förnamnet Ingolf. Av dessa hade 93 namnet som tilltalsnamn. Det fanns 26 personer med Ingolf som efternamn.

Personer med namnet Ingolf
Ingólfur Arnarson räknas som den första nordbon som bosatte sig på Island. Arn betyder örn. Han står staty i Reykjavik utanför kyrkan. Det finns också en gata i Reykjavik, Ingólfsstræti, uppkallad efter honom.
Ingolf, greve av Rosenborg (född 1940), tidigare prins av Danmark.
Ingolf Persson - grundare av Sweden Rock Festival - Skandinaviens största hårdrocksfestival.

Källor 

Mansnamn
Fornnordiska mansnamn
Iran Air

Iran Air är Irans nationella flygbolag med bas i Teheran och grundades 1944 under shahen Mohammad Reza Pahlavi. 

På grund av sanktioner från USA kan man inte köpa nya plan, utan man har en blandad flotta från shahens tid, bättre begagnade Airbus, flygplan från Ryssland samt leasade flygplan. Under den senaste tiden har Iran Air fått tillstånd att köpa reservdelar till sina flygplan från Airbus och Boeing.

I Sverige trafikerar Iran Air Stockholm-Arlanda och Göteborg-Landvetter med flera avgångar i veckan direkt till den Internationella flygplatsen i Teheran.

Historik 
Iranian Airways etablerades på statligt initiativ av några affärsmän i maj 1944 och började sina flygningar precis efter andra världskriget till den heliga staden Mashhad i Iran. Inom loppet av 17 år (1945-1962) hade Iranian Airways utvecklats till ett stort nationellt flygbolag med några få internationella flygningar per vecka. Flottan på den tiden var bland annat Douglas DC-4, Douglas DC-3 och Vickers Viscount.

Gyllene åren 
1965 tog Iran Air emot sina första jetflygplan, som var av modellen Boeing 727. Dessa följdes av Boeing 737. Boeing 747-SP, Boeing 747-100 och Boeing 747-200 levererades också. I mitten av 1970-talet hade Iran Air direktflyg till europeiska städer flera gånger i veckan (mer än 30 flygningar till London per vecka). Den 8 oktober 1972 lade Iran Air in beställning på två stycken Concorde hos British Aircraft Corporation, en beställning som återkallades när Islamiska republiken kom till makten 1980. Detta gjorde Iran Air till det sista flygbolag som avbokat en Concorde-beställning.

Flotta

Externa länkar 
Officiell webbplats

Källor 

Iran under Pahlavidynastin
Företag med statligt ägande
Iranska flygbolag
Flygbolag bildade 1944
Agré

Agré, agrée, eller agreerad, är en titel, som Konstakademien före 1887 tilldelade yngre konstidkare, som inte ansågs mogna att upptas som ledamöter, men som verkade i akademiens anda. I Kungliga Musikaliska Akademien utsågs åtta agréer mellan åren 1820 och 1850.

Ordet är, något felaktigt, bildat av franskans agréger, från latinets aggregare, av ad 'till', och grex 'hjord', 'sällskap', 'klubb', dvs. 'uppta någon som medlem' – eller en försvenskad form av franskans agréer, av gré, 'tycke', 'smak', 'behag', från latinets gratum, 'det som är behagligt'.

Källor
 Gustaf Hilleström: Kungl. Musikaliska Akademien, Matrikel 1771-1971
  

 
Ord och fraser på franska
Ugglan
Ove Magnusson (skådespelare)

Ej att förväxla med manusförfattaren Ove Magnusson (författare) (1927–2002).  Se även Ove Magnusson för fler med samma namn.

Stig Ove Magnusson, född 6 november 1933 i Härnösand, död 20 mars 1996 i Maria Magdalena församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Ove Magnusson är gravsatt i minneslunden på Maria Magdalena kyrkogård i Stockholm.

Filmografi i urval

Källor 
 Magnusson, Stig Ove på SvenskaGravar.se

Externa länkar
 
  (skådespelaren och manusförfattaren tycks sammanblandade i en post)

Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Härnösand
Gravsatta på Maria Magdalena kyrkogård
Födda 1933
Avlidna 1996
Män
Super 8-film

För åkattraktionen Super 8 på Liseberg, se Super 8, Liseberg.

Super 8-film, egentligen Super 8 mm, är ett filmformat för rörliga bilder som lanserades av Kodak 1965 som en förbättrad version av de äldre systemet Standard 8. Filmen levererades i en kassett vilket underlättade omladdning av kameran. En version med magnetljud introducerades 1973. Varje kassett innehåller 15 meter film vilket motsvarar 3 minuter och 20 sekunder filmat med 18 bilder per sekund, vilket är vanligast bland privatpersoner. Med 24 bilder per sekund räcker 15 meter film i 2 minuter och 30 sekunder.

 Historia 
Super 8-formatet hade sin storhetstid på 1970-talet och 1980-talet, men är numera i stort sett helt ersatt av videosystem. Det har däremot vänt något på senare år då nytillverkade kameror och råfilm går att köpa, dock endast stumfilm då ljudfilm slutade tillverkas 1997. Många trodde att 8 mm filmen skulle försvinna helt när Kodak 2005 bestämde sig för att sluta tillverka Kodachrome 40 som då var den vanligaste filmtypen. Dock överlevde Super 8'' även detta och har på senare år börjat få ett visst uppsving bland amatörfilmare som vill lära sig filma på äldre vis för att senare gå vidare till 16/35mm.

Ljudfilm 

Vid introduktionen fanns det ej ljudfilm utan endast stumfilm. Efter ett par år lanserades nya filmer och kameror som även klarade av att spela in ljud. Super 8 med ljud blev dock aldrig särskilt populärt, utan det beräknas att endast 5 % av alla filmer har ett ljudspår. Sedan 1997 tillverkas endast stumfilm.

Om filmen saknade ljudspår i original 
Smalfilmen var svår att ljudsätta. Man kunde fräsa ett spår på motsatta sidan av perforeringen och gjuta in ett magnetspår, där man kunde lägga in ljud. Alternativt kunde man koppla in en bärbar bandspelare med pilotton, och ta ljudet från bandspelaren vid uppspelningen, vilket gav högre ljudkvalitet. Bandspelaren hade två kanaler, men den ena kanalen upptogs av själva pilottonen, så det inspelade ljudet var i mono. 
Vid uppspelning styrde den inspelade pilottonen hastigheten på filmprojektorn. 
Detta var ingen bra lösning för den enkla amatören.

Super 8 idag 
I dag har 8 mm-film spelat ut sin roll som familjefilm och används mest av de som uppskattar det resultat som går att uppnå med analog film. Det har blivit ganska populärt med Super 8-film i musikvideor, just för att man får ett speciellt utseende, med filmkorn och färgskalor som är omöjliga att uppnå med en modern och högupplöst videokamera.

Nytillverkning 
Det tillverkas nya kameror och projektorer för Super 8-formatet. Till exempel har både Kodak och det danska företaget Logmar lanserat var sin ny kamera, som båda tillåter ljudinspelning på SD-kort direkt i kameran.

Det finns också råfilm att köpa och nya emulsioner släpps med jämna mellanrum.

Referenser

Noter

Källförteckning

Externa länkar 
 

Filmformat
Christer Skeppstedt

Knut Hans Christer Skeppstedt, född 16 december 1947 i Nyköping, är en svensk skådespelare.  

Skeppstedt studerade vid Statens scenskola i Stockholm.

Filmografi (urval)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 
 Östgötateaterns arkiv

Svenska skådespelare
Män
Födda 1947
Levande personer
Skådespelare från Nyköping
Tove Linde

Tove Linde, född Tove Louise Carlsdotter Jonasson 5 juni 1948 i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Filmografi 
 (röst)

 (röst)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare
Svenska röstskådespelare
Kvinnor
Födda 1948
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Bibbi Unge

Bibbi Ulla Margit Elisabeth Unge, ursprungligen Ulla Margit Elisabeth Unge, född 7 februari 1951 i Södertälje församling i Stockholms län, är en svensk skådespelare och före detta rektor på Calle Flygares teaterskola. Hon var 1984-2002 gift med musikern Anders Eljas.

1979 påbörjade hon i en huvudroll en turné med över 200 föreställningar av Alan Ayckbourns Toffelhjältar, mot bland andra Sven-Bertil Taube och Kjerstin Dellert, i Göteborg, Lund, Helsingfors och på Intiman i Stockholm. År 1994 var hon som Britt-Marie Dahlström med i två avsnitt av Tre Kronor på tv.

Hon är dotter till civilingenjören Torsten Vilhelm Unge och Margit Ingegerd Maria Sundelin samt sondotter till civilingenjören Nils Unge.

Filmografi (urval)

Källor

Noter 

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1951
Levande personer
Skådespelare från Södertälje
Bertil Bokstedt

Karl Bertil Bokstedt, född 3 april 1919 i Malmö, död 24 september 2010, var en svensk kapellmästare, musiker och teaterchef. Han anställdes vid Kungliga Teatern (numera Kungliga Operan) som repetitör 1942 och blev kapellmästare där 1954. Bokstedt utnämndes 1969 till intendent vid Drottningholms slottsteater (t f fr 1967), en befattning han lämnade 1980, och var under åren 1971–1977 chef för Kungliga Teatern. Bertil Bokstedt blev 1972 ledamot av Kungl Musikaliska Akademien.

Filmmusik

Referenser

Noter

Källor 
Svenska Filmdatabasen med födelse- och dödsdatum

Svenska musiker under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Män
Chefer vid Kungliga Operan
Födda 1919
Avlidna 2010
Svenska kapellmästare
Svenska teaterchefer
Musiker från Malmö
Gunnar Falkås

Karl Gunnar Fridolf Falkås, född Gustavsson, den 29 september 1903 i Barne-Åsaka socken, död den 14 november 1973 i Nossebro, var en svensk författare och lantbrukare. 

Han författade bla följande: 

Hembygdens melodier 

Den stiger glad och klingande, vår hembygds melodi, när sommardagen spelar upp sin ljusa symfoni; då susa alla björkarna, då sjunger fink och trast, och syrsan höjer felan glad och fejlar på med hast. Och susa nu, du västanvind och sjung din färdesång, och lyft, du gök, ditt horn och blås din visa än en gång, och samla, fosterbygd, allt vad av färg och ton du har och sätt det till en hembygdssång, som klingar stark och glad.

Bibliografi

Filmmanus

Priser och utmärkelser
1941 – Andra pris i Svenska Lantbruksförbundets och LTs förlags romantävling om bästa bonderoman för Gökhult
1954 – Landsbygdens författarstipendium
1965 – Litteraturfrämjandets stipendiat
1966 – Skaraborgs landstings kulturstipendium

Referenser

Födda 1903
Avlidna 1973
Svenskspråkiga författare
Män
Malören

Malören (finska: Maluri) är den yttersta ön i Kalix skärgård med ett kapell och ett fyrtorn. Namnet betyder rund sten och antas syfta på alla stenar på ön som rundats av havets krafter. Ön liknar till formen en hästsko. Den bildades för ungefär 1500 år sedan när landhöjningen gjorde att området reste sig med 85 cm per århundrade. Sedan 1997 har ön varit ett naturreservat, omfattande 180 hektar. På ön finns ett kapell byggt 1769, och en fyr byggd 1851. Före 1960 tillhörde Malören Nedertorneå landskommun. 

Fyrplatsen är statligt byggnadsminne sedan 25 januari 1935, förnyat 1993.

Historia
Malören har troligtvis bebotts sedan medeltiden. Tillgången på strömming och löja gjorde att många fiskare lockades hit, och uppförde enkla fiskebodar på ön. De kom oftast från Torneå och Karlö i Österbotten. Kring 200 personer höll till på ön sommartid. Fisket tog fart under senare delen av 1700-talet, och tio procent av fångsten donerades till prästerskapet. 1725 uppfördes ett stångmärke och 1823 en fyrbåk. Som ett resultat av det goda fisket byggdes Malörens kapell 1769, en åttakantig rödmålad träbyggnad senare försett med spåntak. Kapellet har kallats "skärgårdens domkyrka"

Lotsar och fyrar 
1827 blev Malören lotsplats. 1851 byggdes ett 17,5 meter högt fyrtorn, det första som ritades av fyringenjör Gustav von Heidenstam. 1891 byggdes en något lägre fyr för att man skulle kunna minska fyrpersonalen. Denna mindre fyr slutade dock användas 1910 och den äldre fyren började användas igen men nu med en gasdriven utrustning. Fyrpersonalen drogs samtidigt in och fyren sköttes istället av lotsarna. 1958 försågs fyren med en AGA-utrustning. 

Sedan lotsplatsen drogs in 1967 saknar Malören fast boende, men är bebott sommartid. 1984 installerades ett vindkraftverk från SVIAB för fyrens strömförsörjning. Den 25 januari 1935 blev fyren statligt byggnadsminne, som förnyades 28 januari 1993.

Växt- och djurliv 
Vegetationen på den stenrika ön har med åren blivit rikare och frodigare. Rönnen har tagit fäste och det finns numera gott om strandärt, kråkvicker och mjölkört. Lite mer ovanliga arter är strandviva och ormtunga. Det som är mest utmärkande för ön är ändå fågellivet, belägen på den sydligaste utposten av skärgården är ön viktig både som rastplats och för häckning. Silvertärnan är talrik på ön liksom tretåig mås, labb, små och större strandpipare, roskarl, rödbena och olika typer av måsfåglar.

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

 Malören, fyr.org
 Malören, Statens Fastighetsverk.
 Lotsstugan på Malören, Statens Fastighetsverk.

Fyrar i Sverige
Naturreservat i Kalix kommun
Statliga byggnadsminnen i Sverige
Öar i Kalix skärgård
Naturskyddsområden bildade 1997
Natura 2000-områden i Norrbottens län
Friarannonsen

Friarannonsen är en svensk dramafilm från 1955 i regi av Gösta Werner.

Om filmen
Filmen premiärvisades 5 september 1955. Den spelades in vid Sverige Metronome Studios i Stocksund med exteriörer från bland annat i Varnhem, Billingen samt vid järnvägsstationen i Korsberga och Roslagen av Jan Lindeström. Förlaga var Gunnar Falkås radiopjäs Friarannonsen eller Svekfull kärlek från 1954. Vid radiouppsättningen spelade Håkan Jahnberg Algot och Bengt av Jarl Kulle. Som Stina hörde man Ulla Sjöblom och som brevbäraren Ulf Johanson.

Roller i urval
Adolf Jahr - Algot Andersson, snickare 
Elof Ahrle - Bengt Truelsson, murare 
Inga Gill - Stina 
Jan von Zweigbergk - Erik 
Barbro Larsson - Greta 
Georg Adelly - brevbärare 
Wiktor "Kulörten" Andersson - nasare 
Marianne Löfgren - Hilda 
Gösta Bernhard - von Stråhle, konsulent 
Britta Brunius - Anna 
Torsten Winge - chef för skönhetssalong 
Björn Montin - Gösta 
Stig Johanson - Anders 
Åke Grönberg - Berg, patron 
Hjördis Petterson - fru Berg

Filmmusik i urval
Intermezzo, kompositör Jules Sylvain
Lido, kompositör Cecil Milner
De' ä' grabben me' chokla' i, kompositör Helge Lindberg, specialtext Georg Adelly
Håll takten spelemän för nu dansar jag, kompositör Jules Sylvain, text Gösta Stevens
Lambeth Walk, kompositör Noel Gay och Douglas Furber, specialtext Georg Adelly
Trolljazzen, kompositör Jules Sylvain, text S S Wilson 
Varför småler Mona Lisa?, kompositör Jules Sylvain, text Gösta Rybrant
Den första gång jag såg dig, kompositör och text Birger Sjöberg
Nasarvisa, kompositör Jules Sylvain, text Carro

Filmer 1955
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gösta Werner
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer baserade på pjäser
Svenska 1950-talsfilmer
Ali Baba

Ali Baba är en litterär figur som förekommer i sagosamlingen Tusen och en natt i berättelsen "Ali Baba och de 40 rövarna".

Berättelsen är en av de mest kända i Tusen och en natt. De 40 rövarna har sitt gömställe i en stor grotta, dit porten öppnar och stänger sig när man säger "Sesam, öppna dig" och "Sesam, stäng dig" En dag upptäcker vedhuggaren Ali Baba hemligheten, och med hjälp av den stjäl han de väldiga rikedomar som är gömda i grottan. Rövarhövdingen försöker finna tjuven, men blir alltid överlistad av Morgiana, Ali Babas slavinna, som till slut dödar både hövdingen och alla hans män.

Ali Baba har även uppförts som opera av Luigi Cherubini (urpremiär den 22 juli 1833) och Giovanni Bottesini (urpremiär i London den 18 januari 1871).

Källor

Externa länkar 

Tusen och en natt
Vaughn Greenwood

Vaughn Greenwood, född 19 januari 1944, död 18 december 2020, var en amerikansk seriemördare. Han skar halsen av elva personer mellan 1964 och 1975. Offren utvaldes slumpvis. I januari 1977 dömdes Greenwood till livstids fängelse.

Offer

Källor
Vaughn Orrin Greenwood “The Skid Row Slasher” Courtney Lerch, Missy Levy & Josh Lynch. Department of Psychology, Radford University. Läst 21 juli 2016. 

Personer från Pennsylvania
Födda 1944
Amerikanska seriemördare
Män
Avlidna 2020
Jesus Kristus är uppstånden

Jesus Kristus är uppstånden är en påskpsalm av Philip Paul Bliss 1876, både text och melodi (F-dur, 3/4). Psalmen översattes av Erik Nyström 1893 och har senare bearbetats något i olika omgångar. Varje strof (3 st) börjar med utropet "Jesus Kristus är uppstånden!" och innehåller fyra "Se, han lever!". Psalmens ålder till trots blev den publicerad i de svenska psalmböckerna först med 1986 års psalmbok.

Melodin används också till psalmen Tacken konungarnas Konung (Lova Herren 1988 nr 12).

Publicerad som
Nr 148 i  Den svenska psalmboken 1986, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 under rubriken "Påsk".

Amerikanska psalmer
Lemmeströ socken

Lemmeströ socken ingick i Vemmenhögs härad och uppgick 4 april 1781 i Gustavs socken och området är nu en del av Svedala kommun.

I socknen låg Lemmeströ kyrka var rester nu utgör Lemmeströ kyrkoruin.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung.

4 april 1781 uppgick Lemmeströ församling i Gustavs församling.

Namnet
Namnet skrevs 1356 Laemitsriidh.

Referenser

Noter

Socknar i Vemmenhögs härad
Indelningar i Svedala kommun
Norges landsdelar

Norges landsdelar är en traditionell uppdelning av Norge vilka inte har någon administrativ funktion.

Landsdelarna med fylken är.

 Nordnorge: Nordland fylke och Troms og Finnmark fylke 
 Trøndelag: Trøndelag fylke 
 Vestlandet: Møre og Romsdal fylke, Vestland fylke och Rogaland fylke
 Sørlandet: Agder fylke
 Østlandet: Vestfold og Telemark fylke, Viken fylke, Oslo och Innlandet fylke

Norges geografi
Du segern oss förkunnar

Du segern oss förkunnar är en påskpsalm skriven av Erik Gustaf Geijer 1812. Texten bygger på Första Korintierbrevet 15:55, 57. Psalmen tilltalar Frälsaren från början till slut ("du, dig"), men är ingen egentlig bönesång, utan snarare en lovsång. Från början var psalmen åtta verser när den publicerades i skriften "Försök till psalmer" men efter bearbetning som antas vara av Johan Olof Wallin ströks de ursprungliga stroferna nummer 2, 3 och 5. Kvar blev fem sjuradiga strofer och inför publiceringen i 1819 års psalmbok ändrades den sista versens slutrader. Wallins insatser finns inte angivna i någon psalmbok. De strukna orden var: "Ack låt oss mild Dig finna!/Då värdes Dig påminna,/Vi hoppats uppå Dig" som ersattes med: "Ljuvt skall din stämma klinga./Och oss det budskap bringa,/Att ingen död mer är!".

Melodin är en gammal folkmelodi upptecknad i Erfurt 1524. Enligt 1937 års psalmbok är det samma melodi som används till psalmen Förlossningen är vunnen (1937 nr 50, 1986 nr 36 med ny titelrad).

Publicerad i
1819 års psalmbok som nummer 105 i 1819 års psalmbok under rubriken "Återlösningen. Jesu uppståndelse".
Sabbatstoner 1888 sång nummer 107 med 5 verser
Nya Pilgrimssånger 1892 som nummer 80 under rubriken "Om Kristus. Kristi uppståndelse".
Svensk söndagsskolsångbok 1908 som nummer 56 under rubriken "Påsksånger"
Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nummer 138 under rubriken "Jesu uppståndelse"
Svensk söndagsskolsångbok 1929 som nummer 70 under rubriken "Påsksånger"
Sionstoner 1935 som nummer 210 under rubriken "Passionstiden".
1937 års psalmbok som nummer 105 under rubriken "Påsk".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nummer 621 under rubriken "Högtider - Påsk".
Herren Lever 1977 som nummer 874 under rubriken "Kyrkans år - Påsktiden".
Den svenska psalmboken 1986 som nummer 150 under rubriken "Påsk".
Finlandssvenska psalmboken 1986 som nummer 99 under rubriken "Påsk".

Referenser

Noter 

Verk av Erik Gustaf Geijer
Påskpsalmer
Svenska psalmer
Dictionnaire philosophique

Dictionnaire philosophique ("Filosofiskt uppslagsverk") är det främsta av Voltaires filosofiska arbeten och innehåller de artiklar Voltaire skrev till den stora franska encyklopedin, plus flera mindre stycken. Verket innehåller kritik av franska politiska institutioner liksom mot Voltaires personliga fiender, men mest har verket sin udd riktad mot Bibeln och den katolska kyrkan. Arbetet är för ytligt för att kategoriseras som filosofiskt arbete av samma dignitet som Kant eller John Rawls, men innehåller skarpa och insiktsfulla observationer av konkreta problem.

Allmänna verk om filosofi
Verk av Voltaire
Verk 1764
Harold Perrineau

Harold Perrineau, eg. Harold Williams Jr., född 7 augusti 1963 i Brooklyn, New York, är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd för rollerna Augustus Hill i Oz och Michael Dawson i Lost. Han har även medverkat i filmer som Matrix Reloaded, Matrix Revolutions och Romeo och Julia.

Uppväxt och privatliv
Perrineau föddes i Brooklyn, New York, son till Harold Williams och Sylvia Perrineau. Hans föräldrar ändrade sitt namn till Williams när han var sju år. Harold ändrade senare lagligt sitt namn tillbaka till sitt födelsenamn efter att ha upptäckt att det redan fanns en Harold Williams i Screen Actors Guild. Perrineau gick på Shenandoah University, men tog inte examen. Perrineau och hans fru, Brittany, har tre döttrar, Aurora Perrineau, född 1994, Wynter Aria, född den 7 maj 2008, och Holiday Grace, född den 21 mars 2013.

Skådespelarkarriär
År 1989 var Perrineau tillsatt rollen som Tyrone Jackson i scenframträdandet av filmen från 1980 Fame på Walnut Street Theatre i Philadelphia, Pennsylvania. Perrineau tog rollen som Link i The Matrix-serien efter att den ursprungliga rollen Tank skrevs ut ur manuset när Marcus Chong fick sparken över pengatvister. Lost-motspelaren Adewale Akinnuoye-Agbaje spelade mot Perrineau i HBO-serien Oz.

Perrineau spelade karaktären Michael Dawson i ABC:s succé Lost. Han skrevs tillfälligt ut ur serien när hans karaktär lämnade ön med sin son i slutet av säsong två, och medverkade inte alls i säsong tre. I juli 2007 meddelades det att Perrineau skulle återvända till huvudrollerna i seriens fjärde säsong. Detta var dock en kortlivad återkomst, eftersom den fjärde säsongen var hans sista säsong med en återkommande roll då Dawson dog i säsongfinalen. Han gästade senare i ett avsnitt av den sjätte och sista säsongen.

Perrineau medverkade 2008 i musikvideon "Yes We Can", och spelade karaktären Damon Pope, huvudantagonisten i säsong 5 av Sons of Anarchy.

Musik
Sedan hans debutsingel "Stay Strong" från 2007 har Perrineau också arbetat på sin musikaliska karriär och samarbetar aktivt med musikproducenten Tomo in der Muhlen, känd som Tom Tom, på hans kommande debutalbum Seeker. Den första singeln, "Moving On" släpptes den 15 oktober 2011. Perrineau gillar göra liveshower där han uppträder med ett fullt band: två gitarrer, bas, trummor och keyboard. Han framträdde på Los Angeles-klubben The Mint i april 2010.

Filmografi

Källor

Noter

Externa länkar
 
 

Födda 1963
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Color Climax

Color Climax är ett danskt bolag som producerar och säljer pornografisk film och tidningar. Företaget sålde tidigt filmer i Super8-format.

Bolaget var tidigt i Skandinavien med porrtidningar med färgbilder, tidningar som de sålde från 1965 via sin egen affär i Köpenhamn.

Referenser

Externa länkar 
 Color Climax webbplats

Danska filmbolag
Porrproducenter
Molly - familjeflickan

Molly – familjeflickan är en svensk porrfilm från 1977 i regi av Bert Torn. Filmen premiärvisades 11 april 1977 på biograf Woodstock i Stockholm. Den spelades in av Bert Torn och Jean-Jacques Renon. Som förlaga har man en fri tolkning av Daniel Defoes roman Fortunes and Misfortunes of the Famous Moll Flanders som utgavs 1722. Den kom i svensk översättning 1944 under namnet Moll Flanders.

Roller i urval
Marie Forså - Molly 
Chris Chittell - Peter 
Eva Axén - Eva 
Peter Loury - Robin 
Darby Lloyd Rains - Lady Fleming 
Kim Pope - Anna 
Eric Edwards - Lord Fleming 
Anne Magle - Peggy 
Jack Bjurquist - Leopold 
André Chazel - Mauritz 
Anita Ericsson - Linda 
Sissi Kaiser - boutiqueägaren 
Nina Gunke - mannekäng 
Rune Hallberg - partygäst 
Jim Steffe  
Louise Frevert - partygäst

Musik i filmen
Generation, kompositör Paul de Senneville, text Olivier Toussaint

Filmer 1977
Svenska pornografiska filmer
Filmer i regi av Mac Ahlberg
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer baserade på romaner
Svenska 1970-talsfilmer