kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karthago

Karthago, Kartago (feniciska Kart Hadasht, latin Carthago, franska och engelska Carthage, arabiska قرطاج) är en arkeologisk plats i Tunisien utanför huvudstaden Tunis. Det moderna Karthago är en förort till Tunis och hade 17 010 invånare vid folkräkningen 2014. Platsen är upptagen på Unescos världsarvslista. Från cirka 600 f.Kr till 200 f.Kr var Kartago med sin stora flotta och rikedomar en stormakt vid Medelhavet

Karthago var huvudstaden i det feniciska handelsriket med samma namn med andra stora städer som Hadrumetum, Kerkuan, Leptis Magna och Utica.

Historia 

Den grundades 814 f.Kr. Ursprungligen var det ett underlydande område till den feniciska staden Tyros. Karthago blev självständigt omkring 650 f.Kr. och upprättade en hegemoni över andra feniciska bosättningar i hela Medelhavet, Nordafrika och vad som nu är Spanien, ett välde som varade fram till slutet av 200-talet f.Kr. På toppen av stadens betydelse, sträckte sig dess politiska inflytande över större delen av västra Medelhavet och var ett av de stora handelsnaven.

Under stor del av sin historia var Karthago i ett konstant stridstillstånd med grekerna på Sicilien och med den romerska republiken, vilket ledde till en serie väpnade konflikter kända som grekisk-puniska krigen och puniska krigen. Staden hade också att ta itu med de flyktiga berberna, ursprungsbefolkningen i regionen där Karthago byggdes. År 146 f.Kr., efter det tredje och sista puniska kriget, förstördes Karthago och ockuperades därefter av romerska styrkor. Nästan alla andra feniciska stadsstater och tidigare kartagiska underlydande områden föll i romerska händer därefter.

Byggnader 
Mycket av arkitekturen i Karthago är förstörd och idag finns endast få feniciska eller romerska monument bevarade. Bland de framstående byggnaderna kan nämnas

 Antoninus badhus byggd ca år 145-165, anses som det största i Nordafrika
 Hamnen (kothoa) omger en ca 100 m bred kanal och är delad på dels en hamn för krigsfartyg innerst och dels en hamn för handelsfartyg ytterst, återuppbyggd av romarna i samma form
 Amfiteatern, liten sidoteater, i stort helt förstörd i motsats till stora teatern
 Gravplatsen Tophet  är en grottliknande religiös helgedom tillägnad guden Baal-Hammon med en rad gravplatser
 Tornet på Byrsakullen, den centralt belägna kullen i staden
 Eldkulelagret, stenkulor som doppades i brännbart ämne och slungades mot fientliga fartyg
 Teatern är helt restaurerad, svårt att urskilja originaldelar, används idag till uppträdanden
 Bokvarteret på Byrsakullen, välbevarade ruiner från bostadshus
 Kolumnbyggnaden, ruiner efter byggnad med okänt ursprung, möjligen Gargilius badhus

Se även
Antikens Karthago

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

 Site officiell de la municipalité de Carthage - Karthago kommuns officiella hemsida
 UNESCO världsarv Karthago
 Tunisiska turistbyrån om Karthago
 om Karthago

 
Världsarv i Tunisien
Världsarv inskrivna 1979
Ej längre existerande städer
1651

1651 (MDCLI) var ett normalår som började en söndag i den gregorianska kalendern och ett normalår som började en onsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Augusti 
7 augusti – Drottning Kristina deklarerar att hon planerar att avstå kronan till förmån för Karl Gustav. För tillfället förmås hon dock att stanna.
18 augusti – Olof Eriksson Willman landstiger i Japan och kommer sedermera att skildra sina upplevelser där i sin dagbok, publicerad 1667.

September 
3 september – England och Irland står utan regent sedan två år tillbaka, medan Skottland sedan Karl I:s avrättning 1649 har erkänt hans son Karl II som skotsk kung. Nu tvingas dock denne gå i exil och Oliver Cromwell inordnar även Skottland i det engelska samväldet, som han två år senare utropar sig till lordprotektor över.
28 september – Bracław och Tjernihiv återförs till Polen.

Okänt datum 
Kommerskollegium inrättas. Ämbetsverkets uppgift är bland annat att öka invandringen av arbetskraft, särskilt hantverkare, till Sverige.
Magnus Gabriel De la Gardie, drottning Kristinas gunstling, faller i onåd.
Kajana får stadsprivilegium av Per Brahe d.y.
Hårdare bestämmelser införs för de svenska gästgiverierna, som måste ha minst tre gästrum utöver gästgivarens eget.
Carl Gustaf Wrangel utnämns till greve.

Födda 
10 april – Ehrenfried Walter von Tschirnhaus, tysk matematiker och filosof.
6 augusti
François Fénelon, fransk teolog och andlig författare.
Carl Gustaf Rehnskiöld, svensk greve, fältmarskalk, kungligt råd.
16 september – Engelbert Kaempfer, tysk läkare och forskningsresande.
 12 november - Juana Inés de la Cruz, mexikansk författare, poet och dramatiker.

Avlidna 
7 april – Lennart Torstenson, riksråd och fältmarskalk.
 8 augusti – Amalie Elisabeth av Hanau-Münzenberg, regent i Hessen.
9 oktober – Anna Katarina Konstantia Vasa, dotter till Sigismund och Konstantia av Steiermark.
22 november – Giovanni Battista Soria, italiensk arkitekt.
15 december – Virginia Centurione Bracelli, italiensk mystiker och ordensgrundare; helgon.
 Anna Roemers Visscher, nederländsk författare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1580

1580 (MDLXXX) var ett skottår som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

Juli 
 18 juli – Filip II av Spanien blir kung av Portugal då Portugal och Spanien ingår personalunion.

Augusti 
 Augusti – Possevino och Laurentius Norvegus lämnar Stockholm. De besöker Vadstena kloster och uppmanar nunnorna att hålla sig undan lutherdomen.

November 
 4 november – Svenskarna erövrar fästningen Kexholm från ryssarna.

Okänt datum 
 Pontus De la Gardie blir svensk befälhavare i kriget mot Ryssland.
 Johan III:s förhandlingar med påven strandar.
 Nederländaren Willem de Wijk får fullmakt av kronan att befalla över de svenska gruvorna.
 Den så kallade spanska pesten skördar offer i Sverige, främst i Uppland. En följd blir att Uppsala universitet stängs.
 Michel de Montaigne utkommer med sina Essayer.
 Jesuitmissionärer anländer till hovet hos Akbar den store, härskare av Mogulriket.
 Concerto delle donne bildas i Ferrara.

Födda 
 30 maj eller 9 juni – Daniel Heinsius, nederländsk filolog och skald.
 25 juni – Petrus Claver, spansk jesuit och missionär, helgon.
 29 juli – Francesco Mochi, italiensk skulptör under manierismen och barocken. 
 14 september – Francisco de Quevedo, spansk diktare.
 Adriana Basile, italiensk kompositör

Avlidna 
 31 maj – Dorotea av Oldenburg, dotter till Kristian II.
 19 augusti – Andrea Palladio, italiensk arkitekt.
 Inés de Suárez, spansk conquistador.
 Anne de Pisseleu d'Heilly, fransk mätress, hertiginna och kulturmecenat.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Francisco de Quevedo

Francisco de Quevedo, eg. Francisco Gómez de Quevedo y Villegas, född 14 september 1580 i Madrid, död 8 september 1645 i Villanueva de los Infantes, var en spansk författare. Jämte sin stora rival Luis de Góngora var han en av den spanska barockepokens främsta författare. Han är kanske mest känd för sin pikareskroman Historia de la vida del Buscón (1626), som på svenska fått titeln Pablos från Segovia, men även för sina drygt åttahundra efterlämnade dikter, postumt publicerade 1648 och 1670.

Verk

Svenska
 Lazarillo de Tormes  och Pablos de Segovia: två skälmromaner, översatta från spanskan och försedda med en inledning av Erik Kihlman (1923)
 Pablos från Segovia I-II (anonym översättning, Niloé, 1961-1962)

Engelska
 The dog & the fever: A perambulatory novella by Don Francisco de Quevedo who published under the name of Pedro Espinosa. I översättning av William Carlos Williams och Raquel Hélène Williams (Hamden, 1954)

Referenser

Litteratur
 Anders Cullhed: Diktens tidrymd. Studier i Francisco de Quevedo och hans tid (Symposion, 1995) 545 s.

Fotnoter

Externa länkar
  
 Böcker av och om Francisco de Quevedo på svenska bibliotek. Libris.

Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Spanska romanförfattare
Spanskspråkiga romanförfattare
Spansk adel
Barockförfattare
Poeter under 1600-talet
Spanska författare under 1600-talet
Författare från Madrid
Födda 1580
Avlidna 1645
Män
1681

1681 (MDCLXXXI) var ett normalår som började en onsdag i den gregorianska kalendern och ett normalår som började en lördag i den julianska kalendern.

Händelser 
April – Sundsvall drabbas av en stadsbrand.
25 april – Sundsvall drabbas av ännu en stadsbrand.
24 maj – Canal du Midi genom södra Frankrike öppnas för trafik.
30 september – Freden mellan Nederländerna och Sverige ratificeras genom garantitraktaten i Haag. Båda länderna skall följa frederna i Westfalen och Nijmegen. Nederländerna får ställning som "mest gynnad nation" i de svenska hamnarna.
Oktober – Den svenska reduktionskommissionens första domar fälls.
12 december – Borås stad brinner ner.

Okänt datum 
 Lundabiskopen Canutus Hahn sätts att leda försvenskningen av Skånelandskapen. Man börjar ersätta danska böcker med svenska och svenska blir skol- och kyrkospråk.
 Mariefreds kyrka brinner ner.
 Fransmannen Jean-François Regnard företar en resa till Torne lappmark och skriver senare en bok om resan.
 Tolv judar konverterar till kristendomen i Tyska kyrkan i Stockholm. Detta har så stort propagandavärde att kungen, drottningen och änkedrottningen är dopvittnen.
 Olov Svebilius blir ny svensk ärkebiskop.
 Dronten dör ut (omkring detta år).

Födda 
 14 januari – Marie Karoline von Fuchs-Mollard, österrikisk grevinna och guvernant.
 14 mars – Georg Philipp Telemann, tysk tonsättare.
 26 juni – Hedvig Sofia, svensk prinsessa, dotter till Karl XI och Ulrika Eleonora av Danmark.
 28 september – Johann Mattheson, tysk tonsättare.

Avlidna 
 mars – Marie Fouquet, fransk författare.
 12 maj – Johannes Baazius d.y., 54, svensk ärkebiskop sedan 1677.
 7 oktober – Nikolaes Heinsius d.ä., 61, nederländsk filolog och diplomat.
 datum okänt – Fatima Soltan, regerande sultaninna av Qasimkhanatet.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Johann Mattheson

Johann Mattheson, född 28 september 1681, död 17 april 1764, var en tysk tonsättare och musikteoretiker.

På operan i Hamburg uppträdde han åren 1697–1705 som sångare (tenorist), och år 1699, i operan Plejaden, till och med som operakompositör, sångare och dirigent i en person. Han blev 1706 legationssekreterare hos engelska sändebudet och erhöll efter hand flera uppdrag som diplomat. 1715 blev han musikdirektör och kanonikus vid Hamburgs domkyrka (Mariendom), men måste 1728 lämna direktörstjänsten på grund av dövhet.

Matthesons kompositioner är glömda, men hans skrifter är viktiga, dels för kännedomen om den tidens musikhistoria, dels eftersom han med skärpa, humor och frimodighet bidrog att framhålla det moderna harmonisystemet och undanröja lämningarna av den gamla solmisationen, hexakordet och kyrkotonarterna. Hans produktionsförmåga var ofantlig. Han gav ut 88 kompositioner (operor, oratorier, kantater, sviter, sonater etc.) samt nära 30 större och mindre teoretiska arbeten. Mattheson är för eftervärlden kanske mest känd för sitt musikteoretiska verk Der vollkommene Capellmeister (1739), där han bland annat ingående avhandlar den så kallade affektläran, en av grundstenarna i barockens musikestetik. Bland hans övriga teoretiska verk kan nämnas Das neueröffnete Orchester (1713), Das beschützte Orchester (1717), Das forschende Orchester (1721), Critica musica (1722), Der musikalische Patriot (1728), Grosse Generalbassschule (1731), Kern melodischer Wissenschaft (1737), musiklexikonet Grundlagen einer Ehrenpforte etc. (1740; ny upplaga 1907) och G. F. Händels Lebensbeschreibung (1761).

Externa länkar

Källor 

Tyska klassiska kompositörer
Tyska musikteoretiker
Musiker från Hamburg
Födda 1681
Avlidna 1764
Män
Tyska musiker under 1700-talet
Svensk

Svensk kan avse:

 Svensk – person som ingår i gruppen svenskar
 Svenska – kvinna som ingår i gruppen svenskar
 Svensk – som har att göra med landet Sverige, 
 Svensk  – som har att göra med språket svenska
 Finlandssvensk – en sentida (1910-) benämning på den svenskspråkiga minoriteten i Finland
 Rikssvenskar – enligt finlandssvenskt språkbruk svenskar som bor i Sverige
 Svensk - ett efternamn, se Svensk (efternamn)
 Svenske (adelsätt) - en svensk adelsätt

Se även
Svenska – ett östnordiskt språk
Sveriges demografi – statistik över personer som är skrivna i Sverige, eller med permanent uppehållstillstånd i Sverige

Referenser
1559

1559 (MDLIX) var ett normalår som började en söndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 1 januari – Vid Kristian III:s död efterträds han som kung av Danmark och Norge av sin son Fredrik II.
 15 januari – Elisabet I kröns till drottning av England.

September 
 11 september – Hertig Johan (III) skickas som sändebud till England, för att, för hertig Erik (XIV):s räkning fria till drottning Elisabet.
 21 september – 15-årige kung Frans II av Frankrike kröns i Reims.

December 
 13 december – Skandalen Vadstenabullret inträffar. Prinsessan Cecilia ertappas med en tysk greve på sitt rum, under sin systers bröllopsresa. Eftersom Erik sköter skandalen mycket klumpigt uppstår ovänskap mellan Gustav Vasa och Erik.
 25 december – Sedan Paulus IV har avlidit den 18 augusti väljs Giovanni Angelo de' Medici till påve och tar namnet Pius IV.

Okänt datum 
 Gustav Vasa och hans söner gör ett triumftåg in i Stockholm.
 Första utgåvan av Index librorum prohibitorum utkommer.

Födda 
 1 januari – Virginia, frillodotter till Erik XIV och Agda Persdotter.
 Februari – Johann Tserclaes Tilly, tysk fältherre.
 22 juli – Laurentius av Brindisi, italiensk kyrkolärare; helgon.
 10 september – Mauritz Stensson Leijonhufvud, svensk greve, friherre och riksråd, riksdrots 1602–1607.
 21 september – Ludovico Cigoli, italiensk konstnär, målare.
 22 december – Kristina Svantesdotter Sture, gift med Gustav Axelsson Banér.

Avlidna 
 1 januari – Kristian III, kung av Danmark och Norge sedan 1534.
 5 januari – Kristina Nilsdotter (Gyllenstierna), svensk riksföreståndargemål 1512–1520, gift med Sten Sture den yngre.
 25 januari – Kristian II, kung av Danmark och Norge 1513–1523 samt av Sverige 1520–1521.
 10 juli – Henrik II, kung av Frankrike sedan 1547.
 18 augusti – Paulus IV, född Giovanni Pietro Caraffa, påve sedan 1555.
 Isabella Jagiełło, ungersk regent.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Finska viken

Finska viken (; ;  Finskij zaliv) är den östligaste viken i Östersjön, belägen mellan Finland och Estland. De östra delarna av Finska viken tillhör Ryssland.

De största kuststäderna vid Finska viken är Sankt Petersburg, Helsingfors och Tallinn. Rysslands viktigaste oljehamnar finns längst in i viken, omkring Sankt Petersburg.

Geografi 
Finska vikens areal uppgår till 29 500 km², längden till 428 km och bredden till 120 km. Bredden vid Finska vikens mynning är 75 km och avståndet från Porkkala till Rohuneeme utanför Tallinn 52 km. I öster smalnar Finska viken av till den 10–28 km breda Kronstadtsviken. Den största viken på den norra kusten är Viborgska viken och i söder Narvabukten.

Det finns ett flertal utöar i Finska viken, av dessa är Hogland, Tytterskären, Lövskär och Seitskär bland de största. De djupaste partierna kan hittas i Finska vikens mynning där det finns en sänka på 80–100 meter. Vid sydkusten finns det till och med djup på över 100 meter, när det på nordkusten inte ens är djupare än 60 meter vid samma avstånd från kusten. Den allra djupaste punkten, 121 m, finns vid den estniska kusten, strax nordost om Tallinn. Omkring 5 procent av Östersjöns vattenmassor finns i Finska viken.

Havsströmmarna försöker vrida sig medsols på norra halvklotet, på grund av Corioliseffekten, därför går strömmarna vid den estniska kusten mot öster och vid den finska kusten mot väster. Den stora Nevafloden har sitt utlopp längst in i Finska viken. Därför är vattnet sötare i öster än i väster.

Gränsen västerut för Finska viken motsvaras av östgränsen för Egentliga Östersjön. Det motsvarar en rak linje från Hangö udd till estländska fastlandets nordvästligaste hörn.

Miljöproblem 
Den stora övergödningen av Finska viken förorsakar det största problemet för vattendraget – algblomningen, som förekommer sommartid, kan täcka stora områden. Den 1 december 2015 publicerades dock en rapport som visade att under närmast föregående decennium hade algmängderna och fosforbelastningen från land minskat.

Se även 
 Peter den stores sjöfästning

Källor

Externa länkar 

 Sjöfartsverket: En virtuell båtresa på Finska viken.
 Finlands miljöcentral: Algsituationen just nu
 Havsforskningsinstitutet: Havsforskningsinstitutets nättjänst

 
Östersjön
Områden och platser i SMHI:s sjöväderrapport
1519

1519 (MDXIX) var ett normalår som började en lördag i den Julianska kalendern.

Händelser

Augusti 
10 augusti – Ferdinand Magellan inleder den första världsomseglingen då 5 fartyg (Trinidad, San Antonio, Concepción, Victoria och Santiago) lämnar Spanien.
 15 augusti – Panama City grundas.

September 
 September – Svenskarna besegrar danskarna i slaget framför Kalmar.
 30 september – Gustav Vasa anländer till Lübeck efter att ha flytt från Kalø slott på Jylland.

Okänt datum 
 Den avsatte svenske ärkebiskopen Gustav Trolle får påven att bannlysa Sten Sture den yngre och alla de som undertecknat Trolles avsättning.
 Kristian II tränger in i Västergötland, återuppbygger Älvsborgs fästning samt intar Öland med Borgholms slott.
 Olof Magnusson (Olaus Magnus) reser till Lappmarken för att omvända samerna till kristendomen.

Födda 
 31 mars – Henrik II, kung av Frankrike 1547–1559.
 15 juni – Henry Fitzroy, engelsk kungason, hertig av Richmond och hertig av Somerset.
 20 juli – Innocentius IX, född Giovanni Antonio Facchinetti de Nuce, påve 1591.
 datum okänt – Janet Beaton, skotsk adelskvinna.
 Barbara Thenn, österrikisk myntmästare.

Avlidna 
 2 maj – Leonardo da Vinci, italiensk konstnär, arkitekt, uppfinnare och naturforskare.
 4 maj – Lorenzo II de' Medici, härskare i republiken Florens 1513–1519, hertig av Urbino 1516–1519.
 24 juni – Lucrezia Borgia, italiensk furstinna.
 10 december – Birger Gunnersen, dansk ärkebiskop sedan 1497.

Källor

Externa länkar
1666

1666 (MDCLXVI) var ett normalår som började en fredag i den gregorianska kalendern och ett normalår som började en måndag i den julianska kalendern. Året kallas ofta Annus Mirabilis och nämns i dikten med samma namn.

Händelser

Januari 
27 januari – Andra bremiska kriget utbryter när Sverige återigen försöker tvinga Bremen att erkänna Sveriges överhöghet, vilket staden inte vill.

Februari 
28 februari – Bodekull byter namn till Karlshamn.

Augusti 
12 augusti – Varberg förstörs i en häftig eldsvåda.

September 

2 september – Den stora stadsbranden i London utbryter och varar i dagarna tre, vilken ödelägger större delen av staden.

November 
15 november – Det andra bremiska kriget slutar med att Sverige erkänner Bremens självständighet genom traktaten i Habenhausen.
28 november – Placat och Påbudh, Om Gamble Monumenter och Antiquiteter, Sveriges första ansats till en fornminneslag, beslutades efter förlaga från Johan Hadorph, och la grunden för rannsakningar efter antikviteter som startade året därpå.

December 
19 december – Stiftelsebrevet för Lunds universitet utfärdas. Universitetet är ett led i Skånes försvenskande och invigs två år senare.

Okänt datum 
En särskild vägdirektör, wägmästaren, tillsätts för att hålla uppsikt över svenska vägar, broar och skjutsväsendet.
Språkforskaren Johannes Schefferus ger ut sitt historiska arbete Upsalia antiqua i vilket en ny teori om var Uppsalas hednatempel låg presenteras.
Före detta drottning Kristina återkommer en andra gång till Sverige.

Födda 
9 februari – George Hamilton, brittisk fältmarskalk.
22 februari – Christian Christophersen Sehested, dansk ämbetsman och adelsman, Danmarks storkansler 1708–1721.
15 mars – George Bähr, tysk arkitekt.
12 april – Pierre Legros d.y., fransk barockskulptör.
4 september – Anna Maria Ehrenstrahl (död 1729), svensk konstnär.
5 september – Gottfried Arnold, tysk författare.
6 september – Ivan V, tsar av Ryssland.
15 september – Sofia Dorotea av Celle.
21 september – Fabian Törner, svensk universitetslärare.
9 november – Carl Gustaf Armfeldt d.ä., svensk friherre och general.
12 november –  Mary Astell, brittisk författare, feminist och retoriker.

Avlidna 
22 januari 
Shah Jahan, indisk mogulhärskare.
Anna av Österrike, fransk regent.
20 maj – Jordan Edenius, svensk professor.
30 juni – Adam Krieger, organist, kapellmästare och tonsättare.
1 september – Frans Hals, nederländsk konstnär.
23 september – François Mansart, fransk arkitekt.
22 december – Guercino, italiensk konstnär, målare.
26 december – Alexandrine von Taxis, tysk postmästare och grevinna.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Frans Hals

Frans Hals, född cirka 1583 i Antwerpen, död 1 september 1666 i Haarlem, var en nederländsk porträttmålare, verksam i Haarlem. Han var bror till Dirck Hals.

Hals gick i lära hos målaren Karel van Mander den äldre omkring 1602, och blev en av dennes mest framstående elever. Han inträdde 1610 i Lukasgillet, vars ledare han blev 1644. Hals var njutningslysten och åtnjöt på grund av dålig ekonomi statligt understöd under större delen av sin karriär. I sitt måleri koncentrerade sig Hals på att avbilda den nederländska borgerligheten. I början var hans målningar omsorgsfulla i teckningen och mörka i färgerna, men från 1620-talet blev hans målningar friare och ljusare. Hals utvecklade en helt egen teknik, lik den 1800-talets impressionister använde. Från 1630-talet tog han även intryck av Rembrandt, och lade större vikt vid kompositionen av sina målningar än tidigare.

De flesta av Hals stora grupporträtt, totalt åtta stycken, finns idag i museet i Haarlem. Det äldsta är från 1616, merparten från 1630- och 1640-talen och två från 1664. En skyttebild från 1637 finns i Rijksmuseum i Amsterdam. Där bevaras även ett bekant dubbelporträtt samt flera enkelbilder. Betydande målningar av Hals finns även på stora museer i Berlin, Paris, London, Sankt Petersburg och New York, liksom i museerna i Kassel, Schwerin, Prag samt i Gallerie Lichtenstein i Wien. Nationalmuseum i Stockholm äger Daniel von Aken spelande fiol och han finns även på Hallwylska museet. På Stockholms slott finns två mindre porträtt av Frans Hals.

I Haarlem finns ett Frans Hals-museum.

Noter

Externa länkar 

 

Representerade vid Nationalmuseum
Nederländska porträttmålare
Målare, Stockholms slott
Konstnärer från Antwerpen
Födda 1580-talet
Avlidna 1666
Män
1554

1554 (MDLIV) var ett normalår som började en måndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 25 januari – São Paulo grundas.

Juli 
 25 juli – Maria I av England gifter sig med Filip I av Neapel (sedermera Filip II av Spanien). I samband med giftermålet proklameras det att alla Marias rättigheter som regerande drottning av England och Irland även ska tillfalla Filip och därmed räknas han officiellt som kung av England och Irland så länge äktenskapet varar (till Marias död 1558).

September 
 25 september – Stockholms borgare beordras att bygga goda örlogsfartyg, bland annat börjar flaggskeppet Elefanten byggas på Blasieholmen.

Okänt datum 
 Historia de omnibus Gothorum Sveonomque regibus (Om götarnas och svearnas alla konungar) av Johannes Magnus utkommer på latin i Rom.
 Finland delas i två stift, Åbo och Viborg.
 Munkarna och nunnorna i Nådendals kloster tvångsomvänds till den lutherska läran och kyrkans egendomar börjar konfiskeras.
 Ett krig mellan Sverige och Ryssland utbryter, detta år endast med skärmytslingar.
 Kyrkan i Kinnared rivs.
 Romanen Lazarillo de Tormes (original La vida de Lazarillo de Tormes, y de sus fortunas y adversidades) publiceras i Spanien.
 Altan Khan grundar staden Hohhot i Inre Mongoliet.

Födda 
 9 januari – Gregorius XV, född Alessandro Ludovisi, påve 1621–1623.
 22 januari – Walter Raleigh, engelsk sjömilitär, upptäcktsresande, hovman och författare (född detta år eller 1552).
 22 mars – Catherine de Parthenay, fransk matematiker.
 28 oktober – Enevold Kruse, dansk adelsman och riksståthållare i Norge 1608–1618.
 30 november – Sir Philip Sidney, engelsk författare.

Avlidna 
 4 januari – Mencía de Mendoza, spansk-nederländsk kulturpersonlighet och protofeminist
 12 januari – Lars Siggesson (Sparre), svenskt riksråd, riksmarsk sedan 1523
 12 februari
 Jane Grey, regerande drottning av England och Irland 1553 (avrättad genom halshuggning)
 Guildford Dudley, engelsk prinsgemål 1553 (gift med Jane Grey) (avrättad genom halshuggning)
 23 april – Gaspara Stampa, italiensk poet

Referenser

Fotnoter

Externa länkar