kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
K.P.R. Gopalan

K.P.R. Gopalan, död 6 augusti 1997, var en indisk politiker som började sin politiska karriär i Kongresspartiet men senare kom att växla över till kommunisterna. Före den indiska självständigheten dömdes Gopalan till döden av brittiska myndigheterna.

När han lämnade Kongresspartiet anslöt sig Gopalan först till Communist Party of India. Vid partisöndringen 1964 följde han med utbrytarna till det nya partiet Communist Party of India (Marxist), där han kom att befinna sig i vänsterfalangen. Han fortsatte därför sin vandring 1967 till naxalitererna i  AICCCR. På grund av oenighet med denna organisation ska han ha grundat ett eget parti med namnet Communist Revolutionary Party före valen 1970.

Referenser

Indiska politiker under 2000-talet
Indiska kommunister
Män
Avlidna 1997
Födelseår saknas
Sis Ram Ola

Sis Ram Ola, född 30 juli 1927 i Jhunjhunu i Rajasthan, död 15 december 2013 i Delhi, var en indisk politiker som tjänstgjorde i Manmohan Singhs regering, först som arbetsmarknadsminister 2004 och därefter som gruvminister 2004–2009. Från 2013 innehade han åter posten som arbetsmarknadsminister, fram till sin död samma år. Han var ledamot av Lok Sabha från 1996 fram till sin död.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Födda 1927
Indiens arbetsmarknadsministrar
Indiens gruvministrar
Indiska politiker under 1900-talet
Indiska politiker under 2000-talet
Män
Avlidna 2013
Personer från Rajasthan
Shankarsinh Vaghela

Shankarsinh Vaghela, född 21 juli 1940, är en indisk politiker och textilminister i Manmohan Singhs indiska regering.

Indiska politiker
Personer med anknytning till textil
Män
Födda 1940
Levande personer
Raghuvansh Prasad Singh

Raghuvansh Prasad Singh, född 6 juni 1946 i Vaishali i Bihar, död 13 september 2020 i New Delhi, var en indisk politiker och minister för landsbygdsutveckling 2008-2009 i Manmohan Singhs regering.

Han avled 2020 i sviterna av covid-19.

Källor

Indiska politiker under 2000-talet
Män
Födda 1946
Avlidna 2020
Personer som avlidit av covid-19
Personer från Bihar
Indiens ministrar
Kamal Nath

Kamal Nath, född 18 november 1946, är en indisk politiker och tidigare minister för handel och industri i Manmohan Singhs indiska regering.

Utmärkelser 
Kamal Nath fick utmärkelsen FDI Personality of the Year 2007 av FDI magazine och "Financial Times Business" för hans "aktiva ansträngningar för att attrahera utländska företag till Indien, gynna exporten liksom handel och investeringar".

Referenser 

Indiska politiker
Män
Födda 1946
Levande personer
Anbumani Ramdoss

Dr. Anbumani Ramdoss, född 9 oktober 1968, är en indisk politiker. Han var familje- och hälsovårdsminister i Manmohan Singhs indiska regering.

Källor 

Indiska politiker
Män
Födda 1968
Levande personer
Meira Kumar

Meira Kumar, född 1945 är en indisk politiker och minister för social rättvisa i Manmohan Singhs indiska regering. Hon är dotter till politikern Jagjivan Ram och frihetskämpen Indrani Devi. Meira Kumars make är advokat i högsta domstolen och de har tre vuxna barn.

Kumar kan engelska, spanska, hindi, sanskrit och bhojpuri.

Källor
 https://web.archive.org/web/20081104051230/http://socialjustice.nic.in/meet/txt.htm

Noter

Indiska politiker under 2000-talet
Födda 1945
Kvinnor
Levande personer
Dayanidhi Maran

Dayanidhi Maran är en indisk politiker och minister för kommunikation och IT i Manmohan Singhs indiska regering.

Indiska politiker under 2000-talet
Män
Födda 1966
Levande personer
Priyaranjan Dasmunsi

Priyaranjan Dasmunsi, född 13 november 1945, död 20 november 2017, var en indisk politiker och minister för vattenförsörjning i Manmohan Singhs indiska regering.

Referenser

Noter 

Indiska politiker under 1900-talet
Män
Födda 1945
Avlidna 2017
Indiska politiker under 2000-talet
En stjärna föds (film, 1976)

En stjärna föds är en amerikansk dramatisk musikalfilm från 1976 i regi av Frank Pierson, med Barbra Streisand och Kris Kristofferson i huvudrollerna. Den hade svensk premiär den 12 augusti 1977. Den är en nyinspelning av Hollywood från 1937 samt En stjärna föds från 1954, men handlingen har flyttats från Hollywoods värld till musikvärlden.

Filmen vann en Oscar för bästa originalmusik, den tilldelades Barbra Streisand och Paul Williams för låten Evergreen. Den manliga rollen gick först till Elvis Presley men manager Tom Parker avböjde då Elvis hälsa var alltför dålig.

Medverkande (i urval) 
 Barbra Streisand - Esther Hoffman
 Kris Kristofferson - John Norman Howard
 Gary Busey - Bobbie Ritchie
 Oliver Clark - Gary Danziger
 Venetta Fields - Medlem av The Oreos
 Clydie King - Medlem av The Oreos
 Marta Heflin - Quentin

Soundtrack 
Filmens soundtrack, framfört av Barbra Streisand och Kris Kristofferson, blev framgångsrikt, med bland annat en förstaplats på Billboard 200.

 "Watch Closely Now" - 3:49 
 "Queen Bee" - 3:55 
 "Everything" - 3:50 
 "Lost Inside of You" - 2:54 
 "Hellacious Acres" - 2:58 
 "Evergreen (Love Theme From A Star Is Born)" - 3:04 
 "The Woman in the Moon" - 4:49 
 "I Believe in Love" - 3:13 
 "Crippled Crow" - 3:30 
 "Finale: With One More Look at You/Watch Closely Now" - 7:43 
 "Reprise: Evergreen (Love Theme From A Star Is Born)" - 1:46

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 1976
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska musikalfilmer
Engelskspråkiga filmer
Golden Globe Award för bästa film – musikal eller komedi
Per Wirtén

Per Wirtén, född 19 juni 1958, är en svensk journalist och författare. Han är brorson till Rolf Wirtén.

Per Wirtén arbetade åren 1983 till 1985 i musiktidningen  Schlager och blev därefter frilansande skribent. 1993 grundade han tillsammans med Håkan A. Bengtsson tidskriften Arena, där han senare var chefredaktör till januari 2010. Han är medarbetare i Sydsvenskan och Expressen och har skrivit flera böcker om sociala och politiska frågor, där han kritiserat de svenska politiska partierna och analyserat samtidsfenomen. Han har också givit ut böcker om Mellanöstern ur ett palestinskt perspektiv.

2018 tilldelades han Lotten von Kræmers pris och Gerard Bonniers essäpris.

Bibliografi (i urval)

Intifada (1990)
Resa på helig mark (1990, tillsammans med bland andra Göran Gunér)
Hellre fattig än arbetslös (1997)
Populisterna: en berättelse från folkets århundrade (2000)  
Europas ansikte (Rasdiskriminering eller mångkultur) (2002)
The Crazy Swede (2007)
Där jag kommer från – kriget mot förorten (2012)
Herbert Tingstens sista dagar: berättelsen om ett liv (2013)
Är vi framme snart? (2017)
Europa, ständigt detta Europa. Elin Wägners förlorade kärlek (2020)

Källor
Författarporträtt på Bonniers webbplats

Noter

Externa länkar

Per Wirténs webbplats
Koordinater från "Där jag kommer från - kriget mot förorten" på Google Maps

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Män
Födda 1958
Levande personer
Sveriges Arkitekters kritikerpris
Hans-Peter Briegel

Hans-Peter Briegel är en tysk fotbollsspelare, mittfältare, född 11 oktober 1955. Han är en kraftfull mittfältare som blev känd som en av profilerna i Västtysklands fotbollslandslag under 1980-talet.

Biografi
Briegel var även friidrottare och blev känd för sin fysiska spelstil och uthållighet. Bland hans meriter inom friidrotten kan noteras tyska juniormästerskap i längdhopp och tresteg. Han prövade även på tiokamp, men bara två gånger, men har ändå omnämnts som tiokampare. Briegel kom sent att satsa på fotbollen och spelade i Sportverein Rodenbach 1919 e.V. i en lägre division. Han slog sedan igenom i FC Kaiserslautern dit han flyttade 1975 och spelade med bland andra Ronnie Hellström, Roland Sandberg och senare Torbjörn Nilsson. Han togs ut till A-landslaget första gången 1979 när han debuterade mot Irland.

Briegel var en del av det nya västtyska lag som formerades efter VM i Argentina 1978 och blev europamästare 1980 efter finalsegern mot Belgien med 2–1 i Rom. Han var sedan en av de tongivande spelarna i de landslag som nådde VM-finalerna 1982 och 1986. Briegel lämnade Kaiserslautern 1984 för spel i Hellas-Verona där han överraskande blev italiensk mästare 1985. Samma år var han det första utlandsproffset att motta priset som årets spelare i Västtyskland. Han spelade sedan i Sampdoria där han blev italiensk cupmästare 1988.

Efter den aktiva karriären har Briegel verkat inom sin gamla klubb FC Kaiserslautern och arbetat som tränare, samt varit krönikör i Kicker Sportmagazin.

Meriter 
 72 A-landskamper för Västtyskland
 VM i fotboll: 1982, 1986
 VM-silver 1982, 1986
 EM i fotboll: 1980, 1984
 Europamästare 1980
 Italiensk mästare 1985

Externa länkar 
 Spelarbiografi om Hans-Peter Briegel (svenska)

Födda 1955
Tyska fotbollsspelare
Tyska fotbollstränare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1980
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1984
Spelare i Mundialito 1980
Spelare i FC Kaiserslautern
Spelare i Hellas Verona FC
Spelare i UC Sampdoria
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Serie A
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1986
Tränare i Beşiktaş JK
Tränare i Trabzonspor
Män
Levande personer
Idrottare från Rheinland-Pfalz
Remo – obeväpnad, men livsfarlig

Remo – obeväpnad, men livsfarlig är en amerikansk film från 1985. Huvudrollen Remo Williams är hämtad från en bokserie utgiven från början av 1970-talet.

Handling 
Efter ett mordförsök blir en polis tagen för död. I själva verket har en underjordisk organisation, CURE, rekryterat honom för att bli lönnmördare för USA:s regering. Remo (Fred Ward), som blir hans nya namn, tränas i den uråldriga kampsporten Sinanju av dess nuvarande mästare Chiun (Joel Grey), men eftersom CURE:s chef, Harold Smith (Wilford Brimley), har problem med en vapenfabrikant som förskingrar pengar från försvarsbudgeten, "lånar" han Remo för ett första uppdrag.

Om filmen 
Filmen är baserad på en lång rad böcker av Warren Murphy och Richard Sapir (The Destroyer Series).

Kuriosa 
Filmen blev nominerad till en Oscar för bästa smink.

Rollista (i urval) 
 Fred Ward – Remo Williams
 Joel Grey – Chiun
 Wilford Brimley – Harold Smith
 J.A. Preston – Conn MacCleary
 George Coe – Gen. Scott Watson
 Charles Cioffi – George Grove
 Kate Mulgrew – Maj. Rayner Fleming
 Patrick Kilpatrick – Stone
 Michael Pataki – Jim Wilson
 Davenia McFadden – trafikpolis
 Cosie Costa – Pvt. Damico
 J.P. Romano – Boomer #1
 Joel Kramer – Boomer #2
 Frank Ferrara – Boomer #3
 Marv Albert – Sportkommentator

Externa länkar 
 
 Sinanju.com
 Destroyer Club

Filmer 1985
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska spionfilmer
Amerikanska actionäventyrsfilmer
Amerikanska kampsportsfilmer
Remo Williams (karaktär)

Remo Williams, vanligen bara kallad Remo, är huvudperson i novellserien Remo (Engelska: "The Destroyer") av Warren Murphy och Richard Sapir. 

1985 gjordes även filmen Remo – obeväpnad, men livsfarlig där Remo var huvudperson.

Figuren 
Remo var från början en ärlig polis (föräldralös och utan egentliga vänner) som blev utsatt för en komplott, och dömdes för ett brott han inte begått. Han användes som ett avskräckande exempel och avrättades - och fick då reda på att allt var ett utstuderat sätt att rekrytera honom till organisationen CURE, som därefter var hans arbetsgivare. Organisationen var tänkt att arbeta utanför konstitutionen för att skydda den, och som sådan vet bara den nuvarande presidenten om den. Men för att ingen ska frestas att använda CURE för sina egna syften kan presidenten bara föreslå uppdrag eller beordra den att upplösas.

Böckerna 
Serien böcker om Remo startade som ett samarbete mellan politikern Warren Murphy och journalisten Richard Sapir  och har därefter haft författare som Will Murray och Jim Mullaney. Det finns nästan 140 böcker utgivna, varav lite drygt 110 finns översatta till svenska, först i serien Remo (nedkortade till 160 sidor) och senare Remo Special (från början 240 sidor, mot slutet 320 sidor). Upplagan låg i Sverige på runt 20000 ex/bok.

Filmen 
1985 gjordes filmen Remo – obeväpnad, men livsfarlig med Fred Ward som Remo och Joel Grey som Chiun (sminkningen blev nominerad till en Oscar). Det blev inte någon större succé, även om den var regisserad av Guy Hamilton som regisserat flera James Bond-filmer.

Källor och externa länkar 
 Remo-böckerna
 Utgivningsplaner från Richters förlag
 Sinanju.com
 Warren Murphys hemsida

Bokserier
Fiktiva figurer introducerade 1971
Filmfigurer
Litterära figurer från USA
Henry A. Wallace

Henry Agard Wallace, född 7 oktober 1888 i Orient i Iowa, död 18 november 1965 i Danbury i Connecticut, var amerikansk jordbruksminister 1933-1940, vicepresident 1941-45 och handelsminister 1945-1946. Han var känd för sina vänstersympatier. Han var son till Henry Cantwell Wallace.

Biografi 
Wallace efterträddes som vicepresident av Harry S. Truman. Anledningen var att Franklin D. Roosevelt var vid dålig hälsa och ledningen i Demokratiska partiet ville ha en annan vicepresident (och eventuell efterträdare till presidentposten ifall Roosevelt avled). Wallace ansågs vara för liberal och på andra sätt opålitlig. Wallace utsågs istället till handelsminister 1945. Han avskedades dock från den posten i september 1946 av Truman, som nu efterträtt den framlidne Roosevelt, då han (Wallace) var motståndare till den nya administrationens hårda linje mot Sovjet. Några dagar tidigare, den 12 september, hade Wallace också hållit ett uppmärksammat tal i Madison Square Garden där han gett en helt annan syn på hur politiken gentemot Sovjet skulle bedrivas än vad utrikesministern James Byrnes förespråkade. Truman hade läst delar av talet och godkänt det i förhand. Presidenten kände sig därför mycket skamsen för sättet han skött händelsen.

Han ställde upp som presidentkandidat 1948 för antikrigspartiet American Progressive Party.

Se även 
 Nomineringen till demokraternas vicepresidentkandidat 1944

Referenser

Externa länkar 

 "Henry Agard Wallace, 33rd Vice President (1941-1945)"

USA:s vicepresidenter
USA:s handelsministrar
USA:s jordbruksministrar
Amerikanska presidentkandidater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Adair County, Iowa
Födda 1888
Avlidna 1965
Män
Ikebana

Ikebana kallas den traditionella japanska konsten att arrangera blommor. Där västerländska florister i många fall lägger tyngdpunkten på det dekorativa i mängden blommor, färger och blommornas skönhet i arrangemanget, väljer utövare av ikebana att i hög grad jobba med färgkombinationer, vackra, rena linjer och det estetiska samspelet mellan vas, blommor, blad och stjälkar.

Ikebana-konsten springer ur den gamla buddhistiska rituella ceremonin att placera blommor bredvid Buddha-statyer i templen, vilket började på sexhundratalet e.Kr. Med tiden övertogs konstarten av samurajer och hovmän och efterhand tilläts även kvinnor utöva ikebana. Det blev tillsammans med teceremonin och kalligrafi de konstformer som kvinnor fick lära sig som förberedelse för giftermål.

I utövandet av ikebana finns en stor portion av meditation. Arbetet med arrangemanget sker under tystnad och ikebana förknippas med andligt lugn, med årstiderna och med det levandes förgänglighet. Studier i ikebana sker enligt gammal tradition genom undervisning av mästare till elev. Att bli mästare i ikebana kräver många års studier.

Organisation 
Ikebana International
Ikebana International Switzerland

Ikebanakonstnärer
 Junichi Kakizaki
 Shogo Kariyazaki

Externa länkar
 Junichi Kakizaki - blomsterkonstnär  (engelska och japanska)
 Shogo Kariyazaki - Homepage (japanska)

Kultur i Japan
Konst
Skulpturtyper
Botanik
Japanska ord och uttryck
Trädgårdskultur
WP:Projekt Japan
Det gör ont en stund på natten men inget på dan

Det gör ont en stund på natten men inget på dan släpptes 2004 och är ett studioalbum av Lena Philipsson , som toppade den svenska albumlistan fem veckor i följd och blev Lena Philipssons första albumetta. 2005 hade albumet sålts i över 120.000 exemplar, och därmed platina två gånger.

Orup skrev alla låtarna, och ett musikaliskt samarbete mellan de två artisterna inleddes. Lena Philipsson fick 2004 sina största framgångar på flera år.

Låtlista

Listplaceringar

Listföljd

Referenser

Noter

Externa länkar
Det gör ont en stund på natten men inget på dan på Discogs
Det gör ont en stund på natten men inget på dan på Allmusic

Album av Lena Philipsson
Musikalbum 2004
Svenskspråkiga musikalbum
Proteus syndrom

Proteus syndrom är en sällsynt sjukdom, med totalt inte mer än 150-200 fall beskrivna i medicinsk litteratur. Sjukdomen, som är kongenital (medfödd), ger snabbt abnorma missbildningar, genom att tillväxten av olika extremiteter m.m. förefaller ske helt slumpmässigt. Internt bildas benigna tumörer. Sjukdomen har sitt namn från havsguden Proteus i den grekiska mytologin som kunde förändra skepnad och anta olika utseenden. DNA-tester har visat att Joseph Merrick, känd som Elefantmannen, led av Proteus syndrom.

Barnsjukdomar
Dämpfaktor

Dämpfaktor är en storhet som beskriver ett slutstegs eller en effektförstärkares förmåga att kontrollera sin belastning. Elektriskt sett är dämpfaktorn förstärkarens förmåga att hantera mekaniskt alstrade svängningar från till exempel högtalarkoner. 

En högtalare vill, på grund av sin fjäderliknande upphängning, fortsätta vibrera även efter att förstärkaren slutat skicka signal. Då högtalaren består av en spole i ett magnetfält alstrar dessa eftersvängningar en ström som går tillbaks till slutsteget. Hur bra förstärkaren kan dämpa bort denna ström avgör hur väl den kontrollerar högtalarkonens rörelser.

Särskilt viktigt med hög dämpfaktor är det för baselement, då de har störst slaglängd och därigenom alstrar mest egenströmmar. 

Dämpfaktorn räknas fram med förstärkarens utimpedans (så låg som möjligt) genom högtalarens impedans. Då impedansen är frekvensberoende (varierar med tonhöjd) är det relevant att ange vid vilken frekvens dämpfaktorn räknats fram.

En dämpfaktor på 800-1000 vid 1000 Hz / 8 ohm bör man kunna kräva av ett modernt slutsteg i ljudanläggningar. Ett slutsteg med under 100 i dämpfaktor för basfrekvenser håller knappt godkänt för professionella sammanhang.

Måttenheter
Effektförstärkare

Effektförstärkare är en samlingsbenämning för den del av ett förstärkarsystem som producerar effekten, vilken mäts i watt. I en effektförstärkare är det meningen att signalen endast skall få en effektökning eller signalförstärkning. Därför kan inte en effektförstärkare även benämnas slutsteg, då slutsteget är sista delen i effektförstärkaren. Orden effektsteg och effektförstärkare ska inte sammanblandas med verkan i form av ljud- och ljuseffekter, vilket är något helt annat. Här är det fråga om ökning av energi.

Effektförstärkare finns i alla typer av förstärkare, det är sista steget innan lasten. Inom ljudsektorn talar man om klass A-, klass AB- och klass B förstärkare.

Skillnaden mellan effektförstärkare utförda med bipolärt respektive rör-/MOSFET-slutsteg är den typ av distorsion som genereras av de respektive slutstegen. Bipolära transistorer genererar tredjetonsdistorsion, vilken inte är harmonisk, medan däremot rör och MOSFET alstrar andratonsdistorsion. Denna andratonsdistorsion är jämna multipler av grundtonen och faller alltså in i harmonin vilket uppfattas, framförallt vad gäller gitarrförstärkare med rör, som en fylligare och varmare ton. Vid ljudåtergivning från inspelat material kan däremot rörförstärkare med relativt hög distorsion inte anses vara förenligt med Hi-fi, då det lägger till övertoner som inte härrör från musikinstrumenten, även om de är harmoniska.

Referenser

Hemelektronik
Ljudteknik

en:Power amplifier
no:effektforsterker
Effektsteg

Effektsteg är en samlingsbenämning inom ljudteknik för den del av ett förstärkarsystem som producerar effekten vilken mäts i watt. I ett effektsteg är det meningen att signalen endast skall få en effektökning eller signalförstärkning. Därför kan ett effektsteg även benämnas slutsteg. Men orden effektsteg och effektförstärkare kan sammanblandas med effekt i form av ljud- och ljuseffekter vilket är något helt annat. Här är det fråga om energiförvandling, inte förvandling.

Effektsteg finns i alla typer av förstärkare, det är sista steget innan lasten. Inom ljudsektorn talar vi om klass A, klass AB och klass B förstärkare.

Hemelektronik
Ljudteknik
Palme (olika betydelser)

Palme kan syfta på:

 Palme (släkt) – en svensk släkt
 Palme (efternamn) – personer med namnet
 Palmemordet – mordet på Olof Palme 1986
 Palme (film) – svensk dokumentärfilm från 2012
 Palme d'Or – det mest prestigefyllda filmpriset som utdelas vid filmfestivalen i Cannes
 Olof Palme (1927–1986), en svensk statsman

Geografi
 La Palme, Aude – kommun i Languedoc-Roussillon, Frankrike

Se även
 Lista över myndigheter inrättade av regeringen Palme II
 Palm
 Palmer (olika betydelser)
 Olof Palme (olika betydelser)
Klippning (ljudteknik)

När en förstärkare klipper hugger den av ljudsignalerna eftersom förstärkarens drivspänning inte räcker till att förstärka signalen till den nivå den skulle behöva, alltså när signalens dynamik överstiger förstärkarens förmåga att förstärka utan förvrängning eller distorsion.

Om insignalen är ren sinusvåg innehåller den en enda ton. Skulle denna enkla ton klippas av en förstärkare så huggs topparna av. Resonanserna eller övertonerna som uppstår vid överstyrningen blandas med grundtonen så att en helt ny signal, med grundtonen som bas, hörs. Distorsionen är till viss del harmonisk eftersom den har grundtonen som bas. Men när klippningen överstiger någon procent går det inte längre att finna någon harmoni om man lyssnar på signalen.

En rörförstärkare beter sig annorlunda än en transistorförstärkare i ett sådant läge. I en rörförstärkare komprimeras signalen innan den klipper, varför en rörförstärkare kan hantera ett större dynamikområde än en transistorförstärkare.

För att motarbeta klippningen kan kompressorer användas, så att ljudet trycks ihop innan effektsteget. Ljud som är processat på detta sätt saknar dock en viss dynamik och om man lyssnat på till exempel en symfoniorkester kommer mycket ljud att saknas. En förstärkare med kompressor kan alltså närma sig klippningsgränsen under kontrollerade former och spela med högre uteffekt än en förstärkare utan kompressor. Förstärkaren har börjat att klippa, förstärkaren klipper.

Ljudteknik
Klippa

Klippa kan avse:

 Klippa (geologi) – en mindre brant, kal bergsformation
 Klippa – en förstärkare hugger av ljudsignalerna, se klippning (ljudteknik)

Se även
Klippan (olika betydelser) – flera betydelser
Klippning – flera betydelser
Beluga

Beluga kan syfta på:

 Beluga – annat namn på en tre till sex meter lång tandval, se vitval
 Beluga – annat namn på en anadrom fisk som ingår i släktet Huso, se hus (fisk)
 Belugalinser – en sort av arten Lins (växt)
 Beluga, Alaska – by i Alaska
 Airbus Beluga – ett fraktflygplan tillverkat av Airbus
Aarne Lakomaa

Aarne Lakomaa, född 31 maj 1914, död 2001, var diplomingenjör och löjtnant samt flygplanskonstruktör på Saab AB i Linköping. Lakomaa var inblandad i konstruktionen av Saab 90 Scandia, Saab 35 Draken, Saab 37 Viggen, samt det aldrig realiserade planet Saab 36.

Lakomaa ledde under många år SAAB:s avdelning för experimentflygplan där han bland annat ritade prototyper till ersättare till Lansen, Draken och Viggen liksom en rad andra militära och civila flygplan.

Lakomaa deltog i Finska vinterkriget och Fortsättningskriget på finsk sida där han bland annat kom på att man kunde utrusta de Morane-Saulnier MS.406-flygplan man köpt från Frankrike med motorer från erövrade ryska flygplan och därmed förvandla dem från närmast obsoleta till jaktplan som stod sig bra mot de ryska jaktplanen.

Finländska militärer
Födda 1914
Avlidna 2001
Män