kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Yuppie

Yuppie är en sammanskrivning av engelskans young urban professional, som kom att bli ett begrepp under 1980-talet i samband med en föryngring av den brittiska och amerikanska, välbetalda yrkeskåren, framför allt inom finanssektorn. Samtidigt rådde högkonjunktur.

Ordet lånades in till det svenska språket, och kom att utgöra ett förled till ord som yuppienalle, det vill säga mobiltelefon, som på den tiden endast var de välbetalda förunnat.  I Sverige var begreppet yuppie ett begrepp som hängde ihop med en viss livsstil. Det handlade om att klä sig på ett speciellt sätt med kläder i strikt kontorsmässig stil, gärna av dyrbara märken. Köra dyra bilar som Porsche (Börsmoppe) och Ferrari exempelvis. Det fanns också tillbehör som var viktiga, till exempel mobiltelefoner (vilket på den tiden fortfarande var ovanligt), bärbara datorer och klockor från Rolex. Vissa restauranger, barer, nattklubbar och liknande inriktade sig just på en kundkrets som tillhörde denna livsstil och blev därför tillhåll för många yuppies. Dessa ställen var ofta dyra. Det var inte ovanligt att vissa satsade på denna livsstil trots att de egentligen inte hade råd med detta. I början av 1990-talet började denna livsstil tonas ner, då en internationell lågkonjunktur utbröt, och det ansågs mer förfinat att visa professionell framgång på ett mindre iögonfallande sätt.

Se även 
 Finansvalp
 Iögonfallande konsumtion
 Hippie
 Dink
 Glada 1980-talet

Källor

Fotnoter

1980-talet
Subkulturer
Finansvalp

Finansvalp är ett uttryck som avser främst unga anställda inom banker och fondkommissionsbolag, som gör snabba affärer med stora vinster.

Uttrycket användes först i Veckans Affärer våren 1987, när tidningens dåvarande redaktionssekreterare Pieter Tham kläckte en rubrik till en artikel om börsmäklarnas löner. Uttrycket fick sitt genombrott när LO-ordföranden Stig Malm i sitt 1 maj-tal ondgjorde sig över "knapptryckarna" och "finansvalparna".

Den särskilda omsättningsskatt på värdepapper, som tillkommit 1987 och som drabbade mäklarna själva fick smeknamnet  valpskatt. Denna skatt upphävdes av Regeringen Bildt 1991.

Se även
 Yuppie

Källor

Fotnoter

Svenskt finansväsen
Sverige under 1980-talet
Look at Yourself

Look at Yourself, ett musikalbum av hårdrocksbandet Uriah Heep. Gruppens tredje album inspelat sommaren 1971 och släppt senare samma år. Skivan blev lite av ett genombrott för gruppen och var deras första skiva på den engelska topplistan (plats 39). Albumet innehåller en av bandets mest populära låtar, July Morning, där Manfred Mann medverkar på Moog synthesizer. 

Skivomslaget på denna skiva är originellt - en folieskiva instucken i skivfodralet bildar en spegel så att man kan se sig själv ("Look at Yourself").

Låtlista
"Look at Yourself" (Hensley) - 5:10
"I Wanna Be Free" (Hensley) - 4:01
"July Morning" (Byron/Hensley) - 10:32
"Tears in My Eyes" (Hensley) - 5:01
"Shadows of Grief" (Byron/Hensley) - 8:39
"What Should Be Done" (Hensley) - 4:15
"Love Machine" (Box/Byron/Hensley) - 3:37

Medlemmar

 David Byron - sångare
 Ken Hensley - orgel, piano, gitarr och sång
 Mick Box - gitarr och sång
 Paul Newton - bas och sång
 Ian Clarke - trummor

Listplaceringar

Referenser
Look at Yourself på Allmusic
Fotnoter

Musikalbum 1971
Album av Uriah Heep
Martin Erat

Martin Erat, född 28 augusti 1981 i Třebíč, Tjeckoslovakien, är en tjeckisk professionell ishockeyspelare som spelar för HC Kometa Brno i Extraliga.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Arizona Coyotes, Washington Capitals och Nashville Predators och på lägre nivåer för Avangard Omsk i KHL, Milwaukee Admirals i AHL samt Red Deer Rebels och Saskatoon Blades i WHL och HC Zlin i Extraliga.

Klubbar
Zlin Jr 1997–99
Zlin ZPS HC 1998–99
Saskatoon Blades 1999–01
Red Deer Rebels 2000–01
Milwaukee Admirals 2002–03
Nashville Predators 2001–04, 2005–13
HC Zlín 2004–05
Washington Capitals 2013–14
Arizona Coyotes 2014–15
Avangard Omsk 2015–16
HC Kometa Brno 2016–

Externa länkar
Martin Erat NHL Statistics - Hockey-Reference.com
Martin Erat - nhl.com

Tjeckiska ishockeyspelare
Födda 1981
Män
Levande personer
Spelare i Nashville Predators
Spelare i Arizona Coyotes
Spelare i Washington Capitals
Personer från Třebíč
Spelare i Saskatoon Blades
Spelare i Red Deer Rebels
Tjeckiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Tjeckien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Tjeckien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Tjeckien
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2014
Spelare i Phoenix Coyotes
Spelare i Milwaukee Admirals (2001–)
Spelare i Avangard Omsk
Spelare i HC Kometa Brno
Spelare valda i NHL Entry Draft 1999
Spelare valda av Nashville Predators i NHL Entry Draft
Giza

Giza (, al-Gīzah) är den tredje största staden i Egypten, med 2 891 275 invånare (2006). Staden är huvudort för guvernementet Giza. Giza är en av de tre största städerna i världen som  ingår i en större stads storstadsområde, i detta fall Egyptens huvudstad Kairo vars storstadsområde har någonstans mellan 15 och 18 miljoner invånare.

Giza är mest känd för att vara av stor arkeologisk betydelse, och ligger längs med Nilens västra strand, ungefär 10 km sydväst på motsatta sidan av floden om centrala Kairo. Mest iögonfallande är Gizaplatån med sina pyramider, sfinxen och flera tempel. Dessa monument är belägna i öknen alldeles i utkanten av storstadsbebyggelsen.

Historia 

Gizas mest kända arkeologiska plats, Gizaplatån, innehåller några av forntida Egyptens mest spektakulära monument.
Cheopspyramiden som räknas som ett av antikens sju underverk, Chefrenpyramiden och Mykerinospyramiden är de tre största pyramiderna. Cheops, Chefren och Mykerinos är de kända namnen på de tre faraonerna, men detta är de grekiska namnen. Deras egyptiska (och egentliga) namn är Khufus, Khaefre och Menkaure. Menkaure var son till Khaefre och sonson till Khufus.

En gång i tiden blomstrade området, eftersom Nilen rann rakt igenom platån, och pyramiderna byggdes så att de kunde ses från Memfis, forntida Egyptens huvudstad.

Giza var förr i tiden nollmeridianen, och utgick förmodligen från den största pyramiden. Nollmeridian idag är Greenwich.

Själva staden har förändrats över tiden. Bland annat har infrastrukturen ändrats under olika ockupationer av Egypten, bland annat britterna, som under 1800- och tidiga 1900-talet fokuserade på byggandet av vägar, gator och byggnader. Giza har med tiderna blivit ett blomstrande kulturellt centrum i Egypten. Detta mycket tack vare monumenten utanför staden, som har lockat många turister genom åren. Gizas infrastruktur har även förbättrats på senare tid, eftersom den egyptiska regeringen anser att det är en viktig turiststad.

Se även 
 Gizaplatån

Källor

Externa länkar 

 UNESCO världsarv Giza och Memphis 
 om Giza
 om Pyramiderna
Kajsa Ernst

Kajsa Anna-Karin Linnéa Ernst, född 4 augusti 1962 i Kortedala församling, Göteborg, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Kajsa Ernst började som 16-åring i Nöjesteatern i Malmö. Efter avslutad utbildning var hon i tio år vid Helsingborgs stadsteater, där hon medverkade i uppsättningar som bland annat Byggmästare Solness, Spindelkvinnans kyss och Knäckebröd och hovmästarsås. 1982 dansade hon i baletten hos Nils Poppe på Fredriksdalsteatern och 1990 spelade hon en roll i Två man om en änka på samma scen. 

År 1998 flyttade Kajsa Ernst till Stockholm. Hon gjorde filmdebut i Kjell Sundvalls Tomten är far till alla barnen (1999), och har även medverkat i filmer som Miffo (2003), Masjävlar (2004, Guldbagge  för bästa kvinnliga biroll) och Järnets änglar.

Kajsa Ernst var gift med skådespelaren och regissören Göran Stangertz från 2009 fram till hans död 2012.

Filmografi 

2020 – Min pappa Marianne

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 

Kvinnor
Svenska skådespelare
Födda 1962
Levande personer
Guldbaggen för bästa kvinnliga biroll
Skådespelare från Göteborg
Deltagare i Stjärnorna på slottet
IOC

IOC kan syfta på

 IOC – engelska förkortningen för International Olympic Committee, en internationell kommitté som organiserar de olympiska spelen, se Internationella olympiska kommittén
 IOC – den äldsta och mest omfattande internationella serien med möten för ornitologer, se International Ornithological Congress
 IOC – en organisation av Unesco-stater, se Intergovernmental Oceanographic Commission
Internationella olympiska kommittén

Internationella olympiska kommittén (IOK; engelsk förkortning: IOC; fransk förkortning: CIO) är en internationell kommitté som organiserar de olympiska spelen. Organisationen grundades den 23 juni 1894 av Pierre de Coubertin och Demetrios Vikelas. Svensken Viktor Balck ingick i den första olympiska kommittén.

IOK har sitt säte i Lausanne i Schweiz och består av upp till 115 ledamöter som är valda som individer av IOK själv, dock med vissa kvoter för aktiva idrottare, ledamöter av internationella idrottsförbund och nationella olympiska kommittéer. Under IOK finns inom den olympiska rörelsen 205 nationella olympiska kommittéer, exempelvis Sveriges Olympiska Kommitté.

IOK:s ordförande sedan 1894 
IOK har haft nedanstående ordförande sedan grundandet 1894. Sedan 1999 gäller att ordföranden väljs med en mandatperiod på åtta år, och kan omväljas högst en gång för en period av fyra år.

Se även 
 Internationella olympiska kommitténs ledamöter
 Lista över IOK:s landskoder
 Internationella paralympiska kommittén
 Olympiska spelen
 Paralympiska spelen

Referenser

Externa länkar 

 IOK – International Olympic Committee

IOK
Idrottsförbund bildade 1894
Sport i Lausanne
Organisationer i Schweiz
Observatörer vid FN:s generalförsamling
Åbo slott

Åbo slott (finska: Turun linna) ligger vid Aura ås mynning i Åbo, Finland.

Historik 
Slottet grundades på 1280-talet och användes då av kungens ståthållare och soldater. Slottet har ändrats mycket sedan dess, både i form och storlek. Ursprungligen var det ett öppet lägerkastell, men i början av 1300-talet blev det en sluten borg med huvud- och förborg. Åren 1556–1563 fick slottet ungefär sitt nuvarande utseende i renässansstil.

Johan III hade under sin tid som hertig av Finland Åbo slott som sitt huvudsäte.  

Slottet har använts för många ändamål. Bland annat bodde Finlands generalguvernör, Per Brahe d.y. i förborgen 1637–1640. Även landshövdingsämbetet och hovrätten har funnits där, men i slutet av 1700-talet flyttade de och efter det gjordes det stora förändringsarbeten på slottet. Sedan dess har huvudborgen använts bland annat som spannmålsmagasin och förborgen som fängelse. På 1890-talet placerades Åbo stads historiska museum i förborgen och fängelset togs ur bruk. Vid bombningarna under andra världskriget 1941 skadades slottet, men efter att det helt hade reparerats öppnades det igen för allmänheten 1961.

Former, drag och material 
Dagens Åbo slott är murad av gråsten och kalksten. Ursprungligen bestod Åbo slott också av flera träbyggnader. De har dock med tiden ersatts med stenbyggnader på grund av att de förstörts av brand, belägringar med mera. Ett av de typiska dragen för Åbo slott är att fönstren inte är symmetriskt utplacerade, utan är fritt placerade och i alla former och storlekar. Flera av de bågformade fönstren har dekorerats med inhuggningar i svart. 

Samma former som man ser på murverket, portarna, trapporna och de mindre öppningarna påträffar man i stort drag i både åländska och gotländska kyrkor. Formernas förebilder finns också på ett ännu mera avlägset håll, nämligen stadsmuren kring Köln i Rhenlandet. Den bär på byggnadstraditioner från romartidens försvarsverk och är en förebild för alla som byggde stadsmurar och lägerkastell på 1200-talet. 

Från 1300-talets början kan man se en nyorientering söderut. Man anar mönstret från de fyrsidiga borgarna i Preussen, även om planen av Åbo slott av praktiska skäl blev mindre. Även de välvda utrymmena, bland annat Nunnekapellet och kungsmaket, visar drag från tysk arkitektur.

Galleri

Vidare läsning

Referenser

Externa länkar

Museiverket: Åbo slott
Åbo slott

Byggnader och anläggningar i Åbo
Museer i Åbo
Slott i Finland
Historiska svenska slott
Befästningar i Finland som tillhört Sverige
Brahehus

Brahehus är en tidigare slottsbyggnad, numera ruin, vid Europaväg 4, tre kilometer norr om Gränna. Ruinen ligger i Gränna socken i Jönköpings kommun.

Historik 
Per Brahe den yngre lät påbörja bygget av Brahehus 1637, men arbetet blev inte klart förrän i mitten av 1650-talet. Byggarbetet försvårades av att byggmaterialet, som till någon del utgjordes av lokal vätternsandsten, måste forslas uppför det branta berget. Ursprungligen var Brahehus tänkt som ett änkesäte åt Brahes maka Kristina Katarina Stenbock, men eftersom hon avled 1650 användes byggnaden istället för inkvartering av Brahes gäster.

När byggnaden stod färdig, bestod den av en hög huvudbyggnad vid klippranden ner mot Vättern och två fyrkantiga hörntorn, med en milsvid utsikt över Vättern, Visingsö och Gränna.

Efter Per Brahes död 1680 tömdes Brahehus på inredning och strax därefter drogs grevskapet in till kronan under Karl XI:s reduktion. På hösten 1708 utbröt en brand i grannbyn Uppgränna och elden spred sig även till Brahehus, som brann ned till grunden.

Beskrivning 
Brahehus ligger på 270 meters höjd över havet, 180 meter över Vättern, vilket är en av Sveriges största höjdskillnader mot en större sjö eller ett hav med utsikt över detsamma. Sveriges högst belägna motorväg, den så kallade Vätterleden (E4) går strax öster om Brahehus.

Brahehus ligger idag vid motorvägen och där finns också rastplats, restaurang och bensinstation med utsikt mot Vättern och Visingsö.

Ruinen restaurerades 2011–2012.

Bilder

Se även
 Brahälla
 Visingsborg
 Bogesunds slott

Källor
 Turistbyrån Gränna-Visingsö
 Slottsguiden.info om Brahehus
 Bengans historiesidor om Brahehus

Noter

Externa länkar

 360° VR panorama av Brahehus
 360° VR panorama inuti Brahehus
 Överflygning av Brahehus
 Brahehus i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882–1883
 Brahehus i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856–1870

Borg- och slottsruiner i Småland
Byggnader och anläggningar i Jönköpings kommun
Vättern
Motorvägar i Sverige
Rastplatser
Byggnader avbildade i Suecian
Svenska Braheätten
Rabid Records

Rabid Records, svenskt skivbolag baserat i Stockholm. Startat 1998 av medlemmarna i gruppen Honey Is Cool. Det drivs idag av Karin Dreijer och Olof Dreijer.

Har släppt skivor med Honey Is Cool, Rockmonster, Monster & Maskiner, Calle P, The Knife och Jenny Wilson.

Under flera år existerade bolaget bara för att ge ut The Knife, men 2005 gav de ut Jenny Wilsons solodebut.

Externa länkar
 Rabid Records webbplats

Svenska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1998
Mörlunda

Mörlunda är en tätort i Hultsfreds kommun i Kalmar län, kyrkby i Mörlunda socken.

Historia
Invid Mörlunda kyrka finns kommunens enda runsten uppställd, den har i forntid stått i en järnåldersby strax norr om samhället. Runstenen har slagits sönder, men sammanfogade delar kan ändå delge följande runor. Här i modern svenska: "... lät resa denna sten efter Härulf, sin fader och Assur och Inger".

Befolkningsutveckling

Sevärdheter 
 Lillesjö idrottsplats och badplats
 Blåbärskullen; hembygdsgård.
 Mörlunda kyrka
 Tveta kyrka
 More kastell
 Tyska folkhemsmuseet

Se även

Mörlunda har givit upphov till en ort i Greenbrier County, West Virginia

Noter 

Orter i Hultsfreds kommun
Tätorter i Sverige
Mikrochip

Ett chipp (rekommenderat namn enligt Svenska datatermgruppen på TNC), chip eller mikrochip är en platta, vanligtvis gjord i kisel, innehållande en elektrisk krets. En sådan kiselplatta kan innehålla allt från en enstaka transistor till ett fullständigt datorsystem bestående av miljarder transistorer.

Ett chipp tillverkas genom att olika lager av ledande och halvledande material etsas på kiselytan. För tillverkningen behövs bland annat volfram.

Vanligen förpackas chippet i en benförsedd krets för att möjliggöra lödning på ett kretskort. En sådan integrerad krets kallas år 2017 i vardagligt tal ofta för ett chipp, som en pars pro toto.

Se även
Integrerad krets
Modchip

Källor

Datorteknik

en:Microchip
it:Microchip
pt:Microchip
ru:Микросхема
Volkswagen Phaeton

Volkswagen Phaeton , Typ D1, är en lyxbil från Volkswagen. Bilen visades för första gången som designstudie på bilsalongen i Frankfurt i september 1999, då under namnet "Volkswagen D Concept".

Det var Volkswagens chef Ferdinand Piëch som ville skapa en lyxbil för att konkurrera med Mercedes-Benz och BMW. Försäljningen gick dock inte enligt förväntningarna. Priset var på samma nivå med konkurrenternas, men Volkswagens varumärke kunde inte mäta sig med dessa i fråga om prestige. Bilen byggs i Volkswagens fabrik i Dresden med glasfasad, Gläserne Manufaktur. Phaeton delar plattform med Bentley Continental GT, Bentley Continental GTC och Bentley Flying Spur.

Namnet Phaeton anknyter till den grekiska mytologin. Phaeton var den son till solguden Helios som en dag fick sin önskan uppfylld, att få köra solvagnen över himlen. Namnet kom sedan att användas för en typ av hästvagnar och har tidigare använts för bilmodeller av Horch, Packard och Skoda. 

Modellen introducerades i Sverige i november 2002 och den var Volkswagens första lyxbil. Vid introduktionen fanns det två tillgängliga motorvarianter, en 3,2 liters V-6-motor med 241 hk/177 kw, och en W-12, 6-liters 12-cylindrig med en effekt av 420 hk/309 kw. 2003 kom en dieselmotor, V-10 TDI, 313 hk/230 kw, med ett vridmoment av 750 Nm vid ett varvtal om 2000 varv per minut. Med den kraftigaste motorn är topphastigheten elektroniskt begränsad till 250 km/h.

Externa länkar

Phaeton
Fyrhjulsdrivna fordon

Källhänvisningar
Råfrukt

Råfrukt vid öltillverkning är andra ämnen än malt, såsom ris, majs, råg, vete, havre, råsocker eller omältat korn. Råfrukten tillsätts före jäsningen. Anledningen till tillsättandet kan vara flera, dels att det är betydligt billigare än malt men även för att åstadkomma vissa egenskaper som torrhet och krispighet eller att öka alkoholhalten. 

Råfrukt får enligt Reinheitsgebot inte förekomma i tyska ölsorter. Råfrukt förekommer rikligt i de lätta amerikanska lagerölen, till exempel Budweiser. Enligt svensk lag får öl maximalt innehålla 49 procent råfrukt mot mängden malt. 

Ölbryggning
Volkswagen Multivan

Volkswagen Multivanär den mest familjeanpassade av de modeller som bygger på VW:s lätta transporterserie. 

VW Multivan har sålt bra i Europa sedan introduktionen av typ T3 1980 men fanns då ej att köpa i Sverige. När VW T4 presenterades i Sverige 1991 fanns VW Multivan med men bara i sexsitsigt utförande och såldes bara i några hundra ex. 1995 var det dags för ett nytt försök, nu med den sjusitsiga modellen och med utrustningspaketet "Allstar" inte heller nu blev det någon större framgång jämfört med övriga Europa där Multivan och Caravelle i stort sett delar på VW:s minibussmarknadsandel. Anledningen till detta är enligt marknadsansvariga på VW i Sverige att Multivanen hamnat i fel försäljningsled hos återförsäljarna.

Bilen som är en familjebil, marknadsförs av samma försäljare som säljer Volkswagen Caravelle och Volkswagen Transporter, vars köpgrupp är taxi, företag, vårdhem och hantverkare med flera. När sista försöket med VW Multivan T4 genomfördes cirka 2002 var detta ändrat och trots kort försäljningstid såldes fler VW Multivan på några månader än under hela perioden 1991 till 2001. Nuvarande utförande av VW Multivan T5 utgör en stor del av antalet minibussar i Sverige mycket beroende på privatimporten från Tyskland.

Multivan
Bakhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Volkswagen Corrado

Volkswagen Corrado, en bilmodell från Volkswagen lanserad 1988.

En två dörrars coupé, den enda äkta sportbilen från VW. I jämförelse med Volkswagen Scirocco verkade bilen elegantare, mindre kantig, och påminde starkt om den klassiska 2+2 konfigurationen. Motorn var försedd med "G-Lader" (kompressor) och var på 1,8 l. med en effekt på 160 hk och 225 Nm i vridmoment. Topphastighet cirka 225 km/h. 
I oktober 1991 kom det ut ytterligare motoralternativ: 2,0 16V på 136 hk, och 2,9 l VR6-motor på 190 hk. Det har även funnits ännu ett motoralternativ, en 2,0 8V på 115 hk men den såldes i väldigt få exemplar. Det såldes endast 12 stycken Corrados av motortypen VR6 i Sverige.

En fyrstegs automat var tillgänglig från och med januari 1991. I april 1993 avslutades produktionen av motorn med "G-lader" (motorbeteckning PG). Alla modeller var framhjulsdrivna. Karosseriet tillverkades av Karmann i Osnabrück.

Sista årsmodellen blev 1995 och under de sju år som modellen tillverkades rullade det ut 97 521 exemplar av Volkswagen Corrado. Anledningen till att det idag är en relativt ovanlig bil är att många fann nypriset för högt och genom det blev bilen lite av en "flopp".

I Sverige finns en klubb för Volkswagen Corrado-entusiaster som grundades 2002, Corrado Club Sweden (CCS). En motsvarande klubb i Tyskland heter CCD.

Externa länkar 

 Corrado club Sweden
 Corrado club of Spain

Corrado
Framhjulsdrivna fordon
Veteöl

Veteöl eller Weißbier ('vitöl') är överjäst öl där man inte bara använder malt från sädesslaget korn, utan även en viss del vetemalt. I södra Tyskland är andelen vetemalt ofta högre (uppemot 50 procent), och ölet går då ofta under benämningen Weizenbier ('veteöl'). Vanliga typer av veteöl är Weissbier och witbier. Utöver dessa finns även sura varianter som lambic, Berliner Weisse och gose.

Variationer
Vetet ger en mildare, friskare ton med låg humlebeska, och ölet får en smak som istället domineras av jästens olika fruktiga aromer. Ölet serveras ofta i höga glas för att kunna hantera den kraftiga skumbildningen som vetemalten orsakar.

Weissbier
I Tyskland skiljer man på "mit Hefe" (med jästfällning) och "kristall[klar]" där jästfällningen filtrerats bort. Även mörkt veteöl förekommer, då nästan uteslutande "mit Hefe".

Witbier
Veteöl görs även i Belgien. Det kanske mest kända belgiska veteölet är Hoegaarden. Medan tyskarna sedan tidigt 1500-tal har lytt under Reinheitsgebot och bara fått krydda sitt öl med humle, har belgarna utvecklat ölkryddning till en konst. I belgisk veteöl används omältat vete (vilket inte har varit tillåtet i Tyskland) och kryddor som koriander och pomerans. I Belgien går veteöl under benämningen witbier eller bière blanche (nederländska respektive franska för vitöl).

Amerikanskt veteöl
Det finns även amerikanska veteölsorter. Dessa skiljer sig från både tyska och belgiska veteöl då de inte använder samma typ av jäst. Amerikanska veteöl saknar den typiska syrligheten och nejlikotonerna i de tyska veteölen, och är heller inte kryddade som belgiska veteöl.

Exempel på varumärken 
 Erdinger Weißbier
 Franziskaner Weißbier
 Paulaner Weißbier
 Hoegaarden
 Schneider Weiße
 Berliner Weiße
 Weihenstephaner
 Beloe Zolota
 Left Hand Brewing Company

Källhänvisningar

Ölsorter