kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Levonantradol

Levonantradol är ett hallucinogent preparat som hör till gruppen cannabinoider, och har testats mot illamående. Preparatets kemiska summaformel är C27H35NO4 och dess molmassa 437,571 g/mol.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning II i Sverige, men finns för närvarande inte upptagen i förteckningarna i internationella narkotikakonventiomer.

Källor

Cannabinoider
Fenantridiner
Fenoletrar
Acetatestrar
Narkotikaklassade läkemedel
Levorfanol

Levorfanol (17-metylmorfinan-3-ol, summaformel C17H23NO) är ett smärtstillande preparat som tillhör gruppen opioider. 

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckningen N I i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Källor 

Narkotikaklassade läkemedel
Opioider
Vatikanträdgårdarna

Vatikanträdgårdarna (italienska: Giardini Vaticani) är de konstfullt anlagda och skötta trädgårdar som är belägna i Vatikanstaten. De kan enbart besökas med guide. Vatikanträdgårdarna anlades under renässansen och barocken och är utsmyckade med fontäner och skulpturer.

Se även
Cortile del Belvedere
Vatikanmuseerna

Externa länkar
www.vaticanstate.va — Vatikanträdgårdarna (officiell webbplats)

Trädgårdar
Trädgårdar
Johan Zacharias Kjernander

Johan Zacharias Kjernander, född 1711 eller 1712 inom Högby socken i Östergötland, död omkring 1800 i Calcutta, Indien, var en svensk missionär. 

Han blev 1734 student i Uppsala, men uteslöts 1735 ur Östgöta nation på grund av att han i Norrköping försökt utprångla en falsk sedel. Kjernander flydde undan rättvisan till Köpenhamn. Därifrån kom han till August Hermann Francke i Halle och åtnjöt i fyra år dennes undervisning, varefter han av Society for Promoting Christian Knowledge sändes som missionär till Ostindien (1740). 

Då Cuddalore, dit hans första verksamhet förlades, 1758 intogs av fransmännen, begav han sig till det då ännu obetydliga Calcutta, där han rönte ett vänligt mottagande av Clive och genom gifte kom att disponera över en högst betydlig förmögenhet. På egen bekostnad uppförde han i Calcutta en kyrka och flera andra missionsbyggnader, bland dem en skola med fritt underhåll för ett stort antal barn. Men Kjernander gjorde ock med största gästfrihet sitt hus till en samlingsplats för musikälskare, vetenskapsmän och främlingar. Detta levnadssätt, jämte stora borgensförluster, som en hans son ådrog honom, ledde därhän, att han slutligen försattes i konkurstillstånd. 

Han valde nu en annan vistelseort. Från Calcutta, där han varit "clergyman of the established church and chaplain to the Indian company" och där missionsverket efter hans tid gick betydligt tillbaka, flyttade han till den nederländska besittningen Chinsura (30 km norrut) och var där 1785–1795 pastor vid en liten luthersk kyrka. Sina sista år tillbragte han i obemärkthet i Calcutta. Kjernander skall ha varit en man med utmärkta gåvor och brinnande nit för missionssaken.

Källor 

 

Svenska missionärer
Missionärer i Indien
Personer i Indien under 1700-talet
Personer från Högby socken, Östergötland
Födda 1711
Avlidna 1800
Män
Ugglan
Cuddalore

Cuddalore är en stad i den indiska delstaten Tamil Nadu och är centralort i ett distrikt med samma namn. Folkmängden uppgick till 173 636 invånare vid folkräkningen 2011.

Cuddalore ligger vid ett aestuarium som är bildat genom förening av floderna Kedilam och Paravanar och som faller ut i Bengaliska viken. Viktiga näringar är socker, oljefrön och indigo.

Källor

Noter

Se även 
Johan Sakarias Kjernander

Orter i Tamil Nadu
Ugglan
Korsstygn

Korsstygn (även kallat korssöm) tillhör de vanligare stygnen i broderikonsten.

Metoden 

Det framgår av namnet att man korsar stygnen med varandra. Men det framgår inte av namnet att det övre stygnet alltid ska ha samma riktning i ett broderi, som regel åt vänster. Detta åstadkoms genom att i första delen av stygnet träs nålen upp genom tyget från nedre vänstra hörnet i stygnet för att gå ner i det övre högra hörnet, varpå nålen vänds mot den syende och går upp i tyget i nedre högra hörnet, över den första delen av stygnet och ner i övre vänstra hörnet.

Korsstygn broderas på stramalj eller aidaväv, av linnetyg eller också bomullsväv, där antalet trådar i tyget är relativt lätt att överblicka och räkna. Stygnet sys över samma antal trådar över hela broderiet. Vanligast är att mönstret broderas men att bakgrunden förblir obroderat bottentyg. Helt täckande korsstygnsbroderi är relativt sällsynt, men används ibland för kuddvar, karmöverdrag eller mindre pallar. En slags negativ variant är där stygnen sys så att mönstret bildas av bottentygets kvarvarande tomma ytor.

En skicklig brodör ombesörjer att baksidan är minst lika konstfärdig som framsidan, oavsett om broderiet ramas in eller inte. Det innebär att inga trådar skall korsas eller gå i sidled på baksidan, inte ens vid fästningarna av garnet, utan alla stygn skall vara helt lodräta på baksidan. Detta förutsätter en viss planering i broderandet och att stygnen på framsidan ibland "sys fel" för att bli rätt. Genom att påbörja sömnaden i nederkant till vänster och sy alla bottenstygn en bit innan man vänder för att sy överstygnet underlättas det hela. Med beaktande att broderiet i sig bör påbörjas i mittens närhet för att successivt broderas utåt vardera håll ganska jämnt fördelat, i syfte att minimera snedvridning av bottentyget.

Svårast är att brodera korsstygn på ett bottentyg i ren lärft (tuskaft), där inslagstäthet och varptäthet är densamma.

Historia 

Korsstygn förekommer över hela världen, men anses ha spridits från Orienten till Europa. Det var vanligt förekommande redan på medeltiden i Europa. På 1700- och 1800-talets vanligt förekommande märkdukar broderades hela alfabetet i korsstygn. Märkböcker med mönster över olika stilsorter spreds av gårdfarihandlarna.

Organisation 

Handarbetets vänner är den organisation som genom Svensk Hemslöjd har arbetat för att bevara och utveckla broderiets historia och framtid. Genom utbildningsinsatser, kursverksamhet samt egen försäljning av mönster och material.

Clara Wæver var verksam i Danmark, men skapade på sin tid broderimönster som lever kvar än idag, även i Sverige.

Källor

Externa länkar
Brodera - om sömmar och stygn

Broderi
Halvarsgårdarna

Halvarsgårdarna är en tätort i Borlänge kommun, belägen cirka nio kilometer söder om Borlänge tätort.

Befolkning

Se även
Stora Tuna socken

Noter 

Orter i Borlänge kommun
Tätorter i Sverige
Idkerberget

Idkerberget är ett samhälle i Borlänge kommun. På orten finns Idkerbergets kapell, byggt 1904, och resterna av Idkerbergets gruva, nedlagd 28 februari 1977. Bebyggelsen i samhället med området norr därom avgränsades av SCB 1960 till en tätort. Vid avgränsningen 2020 var avståndet mellan bebyggelsen norr och söder om gruvhålet sådant att tätorten delades upp i två småorter, där denna artikel handlar om bebyggelsen söder om gruvhålet och Idkerberget norr om bebyggelsen norr därom.

Idkerbergets gruva 

De första utmålen för Idkerbergets gruva erhölls 1759 och 1783. Storskalig brytning startades 1902 av Idkerbergets gruvaktiebolag, som var ett dotterbolag till Stora Kopparbergs Bergslags AB. Gruvan fick två gruvlavar i betong 1952 respektive 1954. 1908 låg produktionen av järnmalm mellan 50 000 och 100 000 ton. Malmen fraktades mellan åren 1902 och 1912 med linbana till Ulfshyttan, men 1 oktober 1912 invigdes Rämshyttan-Idkerbergets järnväg till bruket i Rämshyttan.

Raset vid Idkerberget 1961 
Gruvan blev känd i hela Sverige vid det stora raset på morgonen 16 mars 1961. Förutom att skapa ett stort hål i marken, tog raset med sig ett garage, nio bilar och en lekplats. 70 personer fick evakueras, 26 personer blev utan bostad, men ingen person skadades fysiskt.

Befolkningsutveckling

Se även
Stora Tuna socken

Noter 

Orter i Borlänge kommun
Tidigare tätorter i Sverige
Småorter i Sverige
Gruvor i Dalarna
Järnmalmsgruvor
Nedlagda gruvor i Sverige
Dwarkanath Tagore

Dwarkanath Tagore, född 1795, död 1846, chef för den stora handelsfirman Carr, Tagore & c:o i Calcutta, Indien, och på sin tid en av Indiens ledande affärsmän. På grund av sitt ytterst dyrbara levnadssätt, sina vittomfattande filantropiska intressen - bland annat tog han verksam del i arbetet för införande av förbud mot änkebränningen - och stora hjälpsamhet, åsamkade han sig emellertid så oerhörda skulder, att firman efter hans död sattes under förvaltare.

Far till Devendranath Tagore och därigenom farfar till diktaren och nobelpristagaren Rabindranath Tagore.

Källor

Referenser 

Personer inom Indiens näringsliv
Födda 1795
Avlidna 1846
Män
Personer inom näringslivet under 1800-talet
Repbäcken

Repbäcken är en tätort i Borlänge kommun, strax norr om Borlänge. 

Här fanns tidigare en järnvägsstation, men den är sedan länge nerlagd och utgör idag endast en mötesstation. Strax norr om mötesstationen skiljs Västerdalsbanan från Siljansbanan (Dalabanan). Tidigare har det också funnits en järnväg till Falun.

Befolkningsutveckling

Se även
Stora Tuna socken

Noter 

Orter i Borlänge kommun
Tätorter i Sverige
Torsång

Torsång är en tätort  i Borlänge kommun i Dalarna och kyrkbyn i Torsångs socken. Orten är belägen i den östra delen av kommunen och cirka 10 kilometer från Borlänge centrum.

Historia 
Torsång har varit boplats sedan den äldre stenåldern. Människorna som bosatte sig här livnärde sig på jakt och fiske. Fynd av stenyxor, vars typer spänner över en period på mer än  år, tyder på att Torsång blev en boplats under den här tiden. 

Gustav Vasa passerade Torsång på sin flykt undan de danska knektarna från Rankhyttan till Ornässtugan år 1520. En minnessten har rests vid Torsångs hembygdsgård för att minnas denna viktiga händelse för det moderna Sveriges födelse.

Tätorten
1960 avgränsade SCB här en tätort med namnet Tylla, vilket härrör från området väster och söder om Dalälven. Tätorten hade 201 invånare och låg inom Stora Tuna landskommun. Tätorten upplöstes 1965, men återuppstod 1980 under namnet Torsång. Åtminstone sedan 1990 omfattar tätorten ett område på båda sidor om både Dalälven och Lillälven.

Befolkningsutveckling

Samhället 
Inom Torsång finns bland annat skola år 1-3 och förskola/ förskoleklass, bibliotekets utlåningsstation, idrottsplats, motionsspår, utomhusbad vid Uvbergsviken, kanotstadion, motormuseum, hembygdsgård samt Torsångs kyrka med församlingsgård.

I Torsång finns även omkring 500 bostäder, de allra flesta småhus. Småhusområdet norr om kyrkan omfattar 140 småhus och uppfördes omkring 1980. 2004 upprättades ett 20-tal lägenheter med bostadsrätt i själva Torsång. Övrig bebyggelse utgörs i huvudsak av äldre bebyggelse kompletterad med nyare småhus. 
 
1,5 kilometer norr om kyrkan, vid Uvbergsviken pågår utbyggnad av ett bostadsområde med ett 50-tal småhus.

Kommunikationer 

Med sitt läge invid Ösjön (en del av Runn), Dalälven och Lillälven (som förbinder Runn med Dalälven) har det sedan urminnes tider funnits behov av att ta sig över de båda älvarna. 

Över Dalälven strax söder om Torsångs kyrka och omedelbart öster om Torsångs kafé har sedan mycket länge funnits först färja och sedan flottbro. Liksom alla flottbroar har denna byggts om i omgångar. 1971 ersattes den sista flottbron av en provisorisk fast bro ett hundratal meter väster om flottbron. Denna hade nedsatt bärighet (klarade max 25 tons totalvikt) och tillät endast trafik i en riktning åt gången och var därför reglerad med trafiksignaler. 2006 färdigställdes en ny bro med högsta bärighetsklass BK1 och med ett körfält i vardera riktningen samt en gång- och cykelbana.

Den tidigare bron över Lillälven hade begränsad bärighet (BK2) varför de tyngsta lastbilarna inte kunde passera. Bron har därför 2018 ersatts av en ny bro. 

Väg 807 mellan Torsång och Ornäs följer till stora delar gränsen mellan Stora Tuna och Torsångs socknar och anses ha sin sträckning sedan medeltiden.

Dalatrafik ansvarar för busstrafiken mellan Borlänge och Torsång.

Näringsliv 
Inom området finns cirka 200 arbetsplatser inom både privat och offentlig sektor, bland annat Torsångs skola, Torsångs förskola, Torsångs kyrka, Torsångs café, Torsångs Handelsträdgård, Torsångs Slipstation samt Torsångs mark & entreprenad.

Noter 

Orter i Borlänge kommun
Tätorter i Sverige
Devendranath Tagore

Devendranath Tagore, även stavat Debendranath Tagore, född 15 maj 1817 i Calcutta, död 19 januari 1905 i Calcutta, var en indisk (bengalisk) religionsbildare. Han var son till Dvarakanath Tagore och far till Rabindranath Tagore. 

Jämte Rammohun Roy och hans yngre samtida Keshab Chunder Sen (se Brahma-samaj) stod Tagore i medelpunkten av de strävanden, som utgör grundvalen för de moderna indiska rörelser på religionens område, vilka fått sitt mest pregnanta uttryck i det på den indiska bhakti-läran grundade religiösa samfundet Brahma-samaj, vars huvuduppgift är att skapa en högre mänsklig lycka genom närmande och sammansmältning av de stora världsreligionerna (unitarism)  under förkastande eller avsöndrande av speciella yttre kultformer. Hela hans liv och alla hans strävanden var präglade av en upphöjd religiositet, som redan från början tog sig uttryck däri, att han frivilligt avstod från sitt stora arv till förmån för faderns kreditorer. Genom inkorporering (1843) med Brahma-samaj av det av Tagore 1839 för religiös väckelse stiftade mindre samfundet Tattvabodhini sabha blev Tagore efter Roy dess egentlige ledare och själ. 

En schism mellan den mera på indisk åskådningsgrund stående Tagore och den starkt åt kristendomen lutande Keshab Chunder Sen ledde (1865) till den senares utträde, varvid det ursprungliga samfundet fick namnet "Adi brahma-samaj
("den första b.s."). Senare delen av sitt liv, då han mera till namnet var samfundets ledare, ägnade han sig åt skriftställen och religiösa vandringar och förkunnelser. Han gällde i hela Indien som en maharsi, helgon eller profet. Hans mest uppmärksammade arbete är hans på bengali skrivna vidlyftiga självbiografi, även den förnämsta källan för kunskapen om hans religiösa egenart. Den redogör för hans livs märkligaste händelser och religiösa utveckling från barndomen intill 1858.

På svenska finns Min levnad (översättning från engelska av August Carr, Norstedt, 1915).

Religiösa personligheter i Indien
Män
Födda 1817
Avlidna 1905
Personer från Calcutta
Personer i Indien under 1800-talet
Norr Amsberg

Norr Amsberg är en tätort i Borlänge kommun.

Norr Amsberg ligger 7 kilometer nordväst om Borlänge utefter riksväg 70. Byn har 237 invånare (2020).

Dalälven meandrar söder och öster om byn. Hemsjön är en avknoppning av Dalälven med en liten förbindelse ut till älven och erbjuder en liten badplats.

Befolkningsutveckling

Sevärdheter 
Det fina timrade Amsbergs kapell är byggt 1683. Där finns till exempel omålade kyrkbänkar, ett altarskåp från 1490 (troligen krigsbyte) och en ljuskrona. Predikstolen är från 1620. Mässkrudar broderade med guld och silvertråd är från 1600-1700-talet.

Ett annat turistmål är Per Gynts grotta. Han var en bergsman som blev stråtrövare och bodde i en grotta tillsammans med en orm och en varg. Han överföll och mördade resande på vägen mellan Falun och norra Dalarna. Den platsen kallas än idag "Mogan" - Mordgatan. Ovanför grottan ligger "Fläckegalgan" där Per Gynt slutligen hängdes. Om man vandrar runt grottområdet så finns berättelser uppsatta och ibland anordnas guidade turer.

Se även
Stora Tuna socken

Noter

Källor 
Mats Nordqvist berättar om byn där Per Gynt bosatte sig i en grotta och levde rövare.

Orter i Borlänge kommun
Tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Mena Suvari

Mena Alexandra Suvari, född 13 februari 1979 i Newport i Rhode Island, är en amerikansk skådespelare av estnisk härkomst.

Biografi 
12 år gammal började Suvari som fotomodell och kom på så vis i kontakt med skådespelaryrket. Hennes stora genombrottsår kom 1999 när hon var med i både komedifilmen American Pie och dramafilmen American Beauty. I den senare filmen, femfaldigt Oscarsbelönad, spelade hon mot bland andra Kevin Spacey.

Filmografi (urval) 
 (två avsnitt)

 (sju avsnitt)

 (röst)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Personer från Newport, Rhode Island
Födda 1979
Levande personer
Kvinnor
Surendra Mohan Tagore

Raja Surendra Mohan Tagore eller Sourindro Mohun Tagore, född 1840, död 1914, skrev om indisk musik och hörde till den yngre av de båda släktgrenarna Tagore. Han var direktör för musikskolan i Calcutta och var den förnämsta auktoriteten på området indisk musik. I detta ämne skrev han ett tjugotal skrifter, bland vilka exempelvis kan nämnas "Hindu music from various authorities composed and published" (2:a uppl., 1882). Han skrev också om dramatik och poetik. Tagore blev 1877 ledamot av Musikaliska akademien i Indien.

Källor

Författare från Indiska halvön
Engelskspråkiga författare
Indiska musiker
Män
Födda 1840
Avlidna 1914
Clara Wæver

Clara Marie Wæver, född 7 april 1855 i Stubbekøbing, död 18 augusti 1930 i Köpenhamn, dansk textilkonstnär. 

Clara Wævers släktnamn härstammade från tidigare generationer som var just vävare. Själv kom hon att vara verksam inom broderikonsten. Hon lärde sig att brodera på Betzy Jacobsens flickskola samtidigt som hon arbetade i en broderiaffär. Redan 1890 fick hon och systern tillstånd att driva detaljhandel och utvecklade en rörelse som blev känd i hela Norden för sina speciella korsstygnsmönster med naturmotiv i huvudsak och en omfattande utbildningsverksamhet.  
Claras syster Augusta drev affärsrörelsen medan Clara stod för undervisning i rörelsen.

Clara Wæver blev synonym för alla de mönster som såldes i affären, även om andra textilkonstnärer anlitades. Systrarnas rörelse blev ett begrepp så till den grad att det inte alltid framstår om det är personen eller rörelsen i sig som avses.

Familjen Rosenstand kom att överta rörelsen så småningom, men ersatte på 1990-talet de tidigare bomullsgarnerna, som var så typiska för Clara Wævers mönster, med de glänsande moulinégarnerna.

Externa länkar 
 Clara Wævers biografi

Danska textilkonstnärer
Danska konstnärer under 1800-talet
Födda 1855
Avlidna 1930
Kvinnor
Danska konstnärer under 1900-talet
Textilkonstnärer under 1800-talet
Textilkonstnärer under 1900-talet
Tagore

Tagore (beng. takura) är namnet på en brahmin, som trätt i tjänst hos engelsmännen. Sedan upptogs det som släktnamn av en brahminsk familj, som enligt traditionen härstammande från en på 1000-talet verksam religiös och dramatisk författare, Bhatta Narayana från Kannauj, sedan 1700-talet med detta namn levde i Bengalen med huvudsäte först i Govindpore (sedermera Fort William), sedan i Calcutta. Från Jayarama Tagore (död 1763) härstammar de båda huvudgrenar av släkten Tagore, som ännu lever kvar i Indien. Till den äldre, mera betydande grenen hör följande personer:
 Dvarakanath Tagore
 Rabindranath Tagore
 Devendranath Tagore

Till den yngre grenen hör följande person:
 Raja Surindra Mohun Tagore

Källor 

Indiska släkter
Katolska östkyrkor

Katolska östkyrkor eller Östkatolska kyrkor, Östliga katolska kyrkor, Orientaliska katolska kyrkor, Unierade kyrkor, avser autonoma, östliga delkyrkor med östlig rit som står i full kommunion med den romersk-katolska kyrkan.

De katolska östkyrkorna tillämpar egen liturgisk rit och kyrkorätt men räknas som lika mycket en del av romersk-katolska kyrkan som den västliga latinska kyrkan. Medlemmar av de katolska östkyrkorna kallas ibland uniater (ett nyord i 13:e upplagan av Svenska Akademiens ordlista över svenska språket, 2006).

Äldst av dessa delkyrkor är maronitiska kyrkan i Libanon som själv anser att den andliga och juridiska unionen med Rom aldrig bröts, även om de formella banden återknöts på 1100-talet.

Historia

Bakgrund 
De östkatolska kyrkorna har sitt ursprung i östeuropa, östafrika, nordafrika, mellanöstern och södra Indien. Men sedan 1800-talet har kyrkorna spridit sig till västeuropa, Amerika och Oceanien dels på grund av förföljelse.

Ortodoxa kyrkorna 
De flesta av de östkatolska kyrkorna har förr tillhört den östortodoxa kyrkan, de orientaliska ortodoxa kyrkorna eller den historiska kyrkan i öst. Dessa kyrkor genomgick olika schismer genom historien.

Gemensamt är att de till skillnad från de ortodoxa kyrkorna erkänner biskopen av Rom, påvens överhöghet och står i full kommunion med Heliga stolen.

Sverige 

I Sverige existerar Vikariatet för de östkatolska kyrkorna i Sverige som självbestämmande mission sui juris för de av romersk-katolska kyrkans orientalisk-katolska kyrkor som finns representerade i landet.

Anhängare 
De östkatolska kyrkorna utgör en liten andel av medlemskapet i den katolska kyrkan jämfört med den latinska kyrkan, som har över 1,2 miljarder medlemmar. 

Från en statistik 2017 visade att de fyra största östkatolska samfunden var:

 Ukrainska grekisk-katolska kyrkan med 4,5 miljoner medlemmar (ungefär 25% av alla östkatoliker)
 Syro-malabariska katolska kyrkan med 4,3 miljoner medlemmar (24%)
 Maronitiska kyrkan med 3,5 miljoner medlemmar (20%)
 Melkitiska grekisk-katolska kyrkan med 1,6 miljoner medlemmar (9%)

Statistisk översikt

Bilder

Se även 

 Romersk-katolska kyrkan
 Katolicism
 Östkyrkan

Källor 

 Den här artikeln är delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Eastern Catholic Churches, 1 augusti 2023.

Referenser

Externa länkar 

 Liturgi i en ukrainsk grekisk-katolsk kyrka (Youtube): Divine Liturgy at St. Michael the ArchAngel Ukrainian Catholic Church April 7, 2013 - YouTube
Bruksföremål

Bruksföremål används som term för de nyttoredskap och den utrustning som är avsedda att användas och inte bara beses. Tavlor, pynt och krimskrams som inte är till någon praktisk nytta räknas inte till bruksföremålen. 

En ganska stor del av konsthantverkets alster ingår i kategorin bruksföremål, och kan därmed kallas brukskonst, d.v.s. är produkter som har ett användningsområde samtidigt som det är konstnärligt utformat eller dekorerat.

Se även 
 Textil konst
 Dekorativ konst

Hantverk
Nyttoföremål
Knallar

Knallar kan syfta på:

 Knalle – en försäljare, oavsett härkomst, som säljer sina varor på årligen återkommande marknader som inte hålls vid hemorten.
  Knallar – en typ av kubisk surdegsskorpa, se succariebröd
Gårdfarihandlare

Gårdfarihandlare var i Sverige kringresande försäljare. De mest kända var knallarna från Sjuhäradsbygden. Kring mitten av 1800-talet fanns det 5 000–7 000 gårdfarihandlare i Sverige. Nasare är en äldre benämning för gårdfarihandlare som sedan även kom att användas nedsättande om dörrförsäljare.

Under bland annat 1800-talet var det vanligt att judar verkade som gårdfarihandlare. En annan folkgrupp som ibland livnärde sig som gårdfarihandlare var resandefolket.

Källor

Handel
Recessivt anlag

Ett recessivt anlag är ett begrepp inom genetiken som innebär att det för en egenskap krävs att en individ fått arvsanlag från båda föräldrarna för att egenskapen skall visa sig. Motsatsen är ett dominant anlag, som visar sig även om ett arvsanlag bara ärvts från den ena föräldern. Ett recessivt anlag döljs således av ett dominant anlag.

Ett recessivt anlag kommer från en recessiv allel som är en allel som i ett genpar hos en heterozygot individ som "underordnar sig" för den andra, dominanta allelen i paret. Den recessiva allelen ger alltså inte upphov till några synliga egenskaper hos individen. Endast i en homozygot individ med två likadana recessiva alleler ger allelen upphov till synliga egenskaper. 

Detta är viktigt när man undersöker genetiska sjukdomar. Man kan vara bärare av en genetisk sjukdom utan att det syns. Ett vanligt exempel är färgblindhet som kan bero på att det är en defekt i generna som styr det röda eller gröna färgseendet. Denna gen sitter i X-kromosomen och är recessiv. Kvinnor, som har två X-kromosomer har inte lika stor andel färgblinda som män, eftersom män har en X och en Y-kromosom. Får mannen den defekta allelen blir han färgblind.

Även Sickelcellsanemi beror på en recessiv allel. Där är det dock gynnsamt att vara heterozygot, eftersom man då har ett visst skydd mot malaria. Denna allel sitter inte på könskromosomerna, utan på kromosom 11.

Genetik