kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
DJ Yella

Antoine Carraby, mer känd under sitt artistnamn DJ Yella, född 11 december 1967 i Compton i Kalifornien, är en amerikansk discjockey, musikproducent, rappare och filmregissör. Han var medlem av den amerikanska electrogruppen World Class Wreckin' Cru tillsammans med Dr. Dre under 1980-talet, innan han blev medlem av hiphopgruppen N.W.A i slutet av 1980-talet.

Karriär 
Tillsammans med Dr. Dre producerade han Eazy-E:s debutalbum Eazy-Duz-It från 1988, samt tre N.W.A-album, inklusive det första samlingsalbumet från 1987. Han producerade även tillsammans med Dr. Dre och Arabian Prince J. J. Fads debutalbum Supersonic, Michel'les album Michel'le, samt bidrog med trummor på No One Can Do It Better av The D.O.C.. N.W.A:s manager Jerry Heller skrev 2006 om DJ Yellas och Dr. Dres samarbete. Han beskrev det som att de "kusligt förstod varandra när de skapade beats och producerade musik, utan att ens prata med varandra".

Efter N.W.A:s upplösning 1991 stod DJ Yella nära Eazy-E och Ruthless Records. Han producerade J. J. Fads andra album Not Just a Fad (1990), Yomo & Maulkies debutalbum Are U Xperienced? (1991), två låtar på Eazy-E:s EP It's On (Dr. Dre) 187um Killa (1993), låten "Foe tha Love of $" från Bone Thugs-N-Harmonys EP Creepin on ah Come Up (1994), Menajahtwas album Cha-licious (1994), samt låtar från H.W.A:s Az Much Ass Azz U Want. Han producerade även färdigt Eazy-E:s sista album efter hans död i mars 1995. DJ Yella släppte sitt debutalbum One Mo Nigga ta Go 1996 på Street Life Records, med artister från Ruthless Records, bland annat Kokane, B.G. Knocc Out och Dresta.

Efter att han släppt sitt debutalbum tog han en lång paus i musikskapandet, och gick in i porrfilmsbranschen och blev porrfilmsregissör under 12 år. Han säger själv att han producerat och regisserat mer än 300 filmer.

I november 2011 började han arbeta på sitt andra album kallat West Coastin''', som släpptes sommaren 2012.

DJ Yella spelades av Neil Brown Jr. i den biografiska filmen Straight Outta Compton om N.W.A 2015. Han porträtterade honom som en som hade ett intresse för sex och kvinnor, som var mindre aggressiv än de andra medlemmarna i gruppen och som även var ovillig att gå i konflikt med Ice Cube.

 Diskografi 
 Studioalbum 
1996 – One Mo Nigga ta Go2012 – West Coastin'''

Referenser

Externa länkar 

 
Amerikanska hiphopmusiker
Amerikanska musikproducenter
Amerikanska diskjockeyer
Musiker från Kalifornien
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska filmproducenter
Medlemmar i N.W.A
Pseudonymer
Födda 1967
Män
Levande personer
National Hockey League 1917/1918

National Hockey League 1917/1918 var den första säsongen av den professionella ishockeyligan NHL, efter det att National Hockey Association, NHA, hade avvecklat sin verksamhet efter säsongen 1916–17. Seriespelet under säsongen var uppdelat i två halvor, första halvan spelades mellan 19 december och 4 februari, och den andra halvan mellan 6 februari och 6 mars. Montreal Canadiens vann den första halvan och Toronto Arenas vann den andra halvan.

Endast fyra lag var anmälda till spel för säsongen; Montreal Canadiens, Toronto Arenas, Ottawa Senators och Montreal Wanderers. Efter sex omgångar brann Montreal Canadiens och Montreal Wanderers hemmaarena Montreal Arena ner vilket tvingade Canadiens att flytta tillbaka till sin gamla hemmaplan Jubilee Arena, medan Wanderers fick dra sig ur ligan för resten av säsongen. De övriga tre lagen spelade 22 matcher var innan spelet om Stanley Cup inleddes den 11 mars 1918.

Vinnaren av NHL-slutspelet vann O'Brien Trophy och fick sedan spela en serie mot den rivaliserande ligan PCHA om Stanley Cup. Toronto Arenas tog sin första Stanley Cup-titel efter att ha besegrat Vancouver Millionaires med 3-2 i matcher.

Montreal Canadiens Joe Malone blev den förste spelaren att vinna skytteligan under NHL:s grundserie, han spelade ihop 48 poäng fördelat på 44 mål och 4 assists på sina 20 spelade matcher.

Grundserien 
Referens:

Not: SM = Spelade matcher, V = Vunna, O = Oavgjorda, F = Förlorade, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, P = Poäng, MSK = Målskillnad

 Lag i grönt till NHL-final

Matchresultat

Första halvan 

Not: † = Montreal Arena brann ner och Wanderers drog sig ur ligan. Dessa två Wanderers-matcher räknades som vinster för Canadiens och Toronto.

Andra halvan

Poängligan 
Not: SM = Spelade matcher, M = Mål, A = Assists, P = Poäng

Slutspelet 

Ettorna i de två "seriehalvorna" spelade final i bäst av två matcher där den som gjorde mest mål fick spela om Stanley Cup mot vinnaren i PCHA. Finalen spelades i bäst av fem matcher.

NHL-finalen 

Toronto vs. Montreal Canadiens

Toronto vann serien med totalt 10–7 i mål och vann O'Brien Trophy

Stanley Cup-finalen 

Toronto vs. Vancouver Millionaires

Toronto vann serien med 3-2 i matcher

Slutspelets poängliga
Not: SM = Spelade matcher; M = Mål; A = Assists; P = Poäng

Källor 
 Grundserien 1917/18 på hockeydb.com
 NHL-finalen 1918 på hockeydb.com

1917 i Kanada
1918 i Kanada
Ishockeysäsongen 1917/1918
1917/1918
Långbäcken

Långbäcken är en by i Fredrika distrikt (Fredrika socken) i Åsele kommun i Västerbottens län (Lappland), längs vägen Fredrika - Västermyrriset, historisk länsväg 352. I byn ligger Långbäckens kapell.

Externa länkar
Långbäckens hemsida

Orter i Åsele kommun
Hennes kungarike (1953)

Hennes kungarike (Young Bess) är en film från 1953, regisserad av George Sidney efter en roman av Margaret Irwin.

Handling
Filmen handlar om Elisabet I av Englands liv som ung.

Om filmen
Filmen hade världspremiär i New York den 21 maj 1953 och svensk premiär den 18 augusti samma år, filmen är barntillåten.

Rollista i urval
 Jean Simmons -  Elisabet I 
 Stewart Granger - Thomas Seymour
 Deborah Kerr - Katarina Parr 
 Charles Laughton - Henrik VIII
 Rex Thompson - Edvard VI
 Elaine Stewart - Anne Boleyn
 Dawn Adams - Katarina Howard
 Lumsden Hare - Ärkebiskop Cranmer

Externa länkar
 

Amerikanska dramafilmer
Filmer 1953
Tudoreran på film
Elisabet I av England på film
Engelskspråkiga filmer
Henrik VIII av England på film
Åttonträsk

Åttonträsk, by med kapell från 1932 i Lycksele kommun, Lappland. Byn ligger längs länsväg 365 och den så kallade militärvägen, 43 km söder om Lycksele.

 	

Orter i Lycksele kommun
Vägsele

Vägsele är en by i Lycksele kommun, Lappland längs länsväg 365, militärvägen, och strax söder om Öreälven. Här sammanstrålar vägarna Åsele–Lycksele samt gamla vägen Vilhelmina–Lycksele.
Byn är ca 300 år gammal och ligger på Stöttingfjället.
Högsta punkten på Vägseleberget, som är berget byn är belägen på, är 465 möh. 

Vägsele har 35 invånare (2018). 
Mellan åren 2015 till 2019 hade byn en negativ befolkningskurva, då invånare antalet minskade från ca 45 personer till 35, men på senare år har byn haft en positiv befolkningstillväxt och i slutet av 2022 bodde 41 personer i byn. På 1970-talet bodde uppemot 100 personer i byn.

Fram till 2001 hade byn en skola som idag funkar som bostad till bärplockare. Byn har även haft en affär, som idag används som byastuga, skoterförsäljare och taxi under 1900-talet.

Poeten Bo Setterlind har rötter till byn genom sin mormor, och hälsade ofta på släktingar i byn. Många av hans dikter är inspirerade av bygden och folket som bor där. Dikten "Drömmarnas Skepp" blev, tillsammans med Staffan Persey tonsatt i ett hus i byn som höll på att byggas.

Phål Pehrsson var byns första nybyggare i början av 1700-talet. 

Orter i Lycksele kommun
Brunnsäpple

Brunnsäpplet, också kallat Hallands brunnsäpple, är Hallands landskapsäpple. Blomningen är medeltidig och varar länge.
Brunnsäpple pollineras av bland annat Filippa, James Grieve och Säfstaholm. Brunnsäpple odlas gynnsammast i zon IV enligt Riksförbundet svensk trädgårds zonkarta.

Källor
 Görel Kristina Näslund - 100 älskade äpplen.

Noter

Halland
Landskapsäpplen
Äppelsorter
History (TV-kanal)

History HD (tidigare The History Channel) är en ursprungligen amerikansk TV-kanal som inriktat sig på dokumentärer, reality och underhållning kopplat till historiska händelser, föremål och personer. Kanalen ägs av A&E Television Networks som ägs av Disney Company och magasinkoncernen Hearst Corporation. Kanalens dokumentärer har ofta förklaringar av historiker såväl som rekonstruktioner av historiska händelser eller intervjuer med vittnen. När kanalen lanserades i Europa hade den stort fokus på militärhistoria. Programmen handlade då oftast om andra världskriget och amerikanska inbördeskriget men har med tiden ersatts av ett större fokus på reality med koppling till historiska och antika föremål.

Under slutet av 00-talet övergick kanalen till att sända reality-tv. Utöver denna formatförändring har kanalen kritiserats av många forskare, historiker och skeptikerrörelsen för att ha sänt pseudodokumentärer (som liknar dokumentärfilm men inte handlar om verkliga händelser) och pseudovetenskapligt, ogrundat och sensationsökande innehåll. Sedan den 26 februari 2014 distribueras kanalen enbart i en HD-variant till Sverige då intresset för standardversionen svalnat och kostnaden för dubbeldistribution visat sig vara för hög, förutom hos Boxer där History inte sänder i HD-kvalitet. Kanalens europeiska version distribueras till Sverige med svenska undertexter via Com Hem, Sappa, och Canal Digital Telia samt Boxer. Kanalen sänder i HDTV-formatet 1080i med Dolby Digital 5.1-ljud. Kanalen har under 2013 sökt sändningstillstånd i svenska digitala marknätet vilket kan betyda att kanalen dyker upp i Boxers utbud under 2014.

I Sverige visar kanalen egenproducerade amerikanska tittarframgångar som Pawn Stars, Duck Dynasty, Storage Wars och American Pickers. I USA visas flera av serierna på Historys systerkanal A&E. Flera av titlarna är några av de absolut mest sedda på amerikansk kabel-TV. Dock har fokus på historia helt förlorats i TV kanalen, förutom några få egenproducerade inslag.

History fanns från mitten av 1990-talet fram till 2005 i en svensk version sammansatt av Viasat som ett programblock i två av företagets egna kanaler. Svenska History låg som ett fönster, först i TV1000 Cinema sedan i TV8. Kanalen sände vid tidpunkten främst dokumentärer om amerikansk och europeisk militärhistoria. Sändningarna lades ner när History på egen hand ville lansera en brittisk och europeisk version av kanalen. Viasats ägare MTG svarade genom att starta sin egen konkurrerande historiekanal Viasat History under 2005 som tydligt plockat inspiration från History.

Externa länkar
 History UK
 History USA

Multinationella TV-kanaler
TV-kanaler i USA
Engelskspråkiga TV-kanaler
TV-kanaler och TV-stationer startade 1995
Rayleigh-spridning

Rayleigh-spridning, uppkallad efter den brittiske fysikern Lord Rayleigh, är spridning av ljus eller annan elektromagnetisk strålning i fast, flytande eller gasformig materia. Rayleigh-spridning uppstår när fotoner sprids mot bundna elektroner. (Spridning som orsakas av fria elektroner kallas Thomsonspridning.) Spridaren antas ha mycket mindre storlek än ljusets våglängd. (För större partiklar sker Mie-spridning.)  Rayleigh-spridning är en elastisk process, där den spridda strålningen har samma frekvens som den inkommande. (Inelastisk ljusspridning som orsakas av bundna elektroner, där ljuset i spridningsprocessen förlorar eller vinner energi och därmed får en lägre eller högre frekvens, benämns Ramanspridning.)

Ett exempel på Rayleigh-spridning är himlens blå färg. Sannolikheten för Rayleigh-spridning är nämligen proportionell mot λ-4, där λ är våglängden, vilket innebär att ljus med kort våglängd, det vill säga blått ljus, sprids mest, och atmosfären ser således blå ut. Allteftersom ljuset passerar genom atmosfären sprids de kortvågiga (blå) komponenterna mer, och de delar av ljuset som inte sprids får ett proportionellt sett större och större inslag av de långvågiga (röda) komponenterna. Av den anledningen blir solen rödare och rödare vid solnedgång, eftersom ljuset då går en allt längre väg genom atmosfären.

Rayleigh-spridning kan användas för att mäta den lokala densiteten hos gaser, och indirekt temperaturen i de fall där trycket är konstant. Rayleigh-Thomson-spridning av röntgenstrålning i kristaller ger upphov till diffraktion som används inom  röntgenkristallografin.

Referenser

Källor

Externa länkar 

Optik
Sara Gilbert

För den brittiska immunologen Sarah Gilbert, se Sarah Gilbert

Sara Rebecca Gilbert, född Abeles den 29 januari 1975 i Santa Monica, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare. 

Sara Gilberts mor Barbara Abeles var tidigare gift med skådespelaren Paul Gilbert, från vilken Sara tagit sitt efternamn. Sara Gilbert är halvsyster till skådespelarna Melissa Gilbert och Jonathan Gilbert. Hon är också svägerska till Bruce Boxleitner. 

Den roll som Sara Gilbert är mest känd för är den som Darlene Conner i komediserien Roseanne. Man har även kunnat se henne i dramaserien Cityakuten i rollen som Jane Figler.

Sara Gilbert blev tillsammans med Allison Adler 2001. De har två barn ihop; sonen Levi Hank Gilbert-Adler, född av Adler i oktober 2004, och dottern Sawyer, född av Gilbert 2 augusti 2007. Gilbert kom ut offentligt som lesbisk 2010. Gilbert och Adler separerade i augusti 2011.

Gilbert blev sedan tillsammans med låtskrivaren och frontpersonen i 4 Non Blondes Linda Perry.  Gilbert och Perry förlovade sig i april 2013. Gilbert och Perry gifte sig 30 mars 2014. Den 9 september 2014 berättade Gilbert i The Talk att hon väntar barn.

Filmografi (urval)

Film

TV
1988-1997 – Roseanne
1992 – Simpsons, avsnitt New Kid on the Block (gäströst)
2003 – Will & Grace, avsnitt Fanilow (gästroll)
2004-2007 – Cityakuten
2007 – Private Practice 
2007-2016 – The Big Bang Theory

Referenser

Externa länkar

Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1975
Kvinnor
Personer från Santa Monica
Levande personer
Alumner från Yale University
Alicia Goranson

Alicia Linda Goranson, även känd som Lecy Goranson, född 22 juni 1974 i Evanston, Illinois, är en amerikansk skådespelerska, mest känd för rollen som Becky i TV-serien Roseanne.

Goranson hade också en roll i filmen Boys Don't Cry.

Filmografi (i urval) 
1988–1996, 2018 – Roseanne (TV-serie)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Personer från Evanston
Kvinnor
Födda 1974
Levande personer
Måns Mårtensson Karesuando

Måns Mårtensson Karesuando, död mellan 1690 och 1692. Antagligen född i Juoksengi. Grundare av Karesuando by, länsman i  Suonttavaara 1678-1683, nämndeman i Enontekis tingslag 1680-1688. Han tillhörde den birkarlssläkt, som sedermera kom att kallas Inga och ansågs vara Lapplands rikaste man. År 1684 uppskattades han ha 25 à 30 kor, 400 får, samt 300 à 400 renar.

Skalden och soldaten Antti Keksi kallar honom i sitt kväde om islossningen 1677 (rad 165-166): ”Hyvä Maunu Martinpoika, potentaati Pohjanmaalla.” – ”Gode Måns Mårtensson, potentat i Nordanlanden.” Man får i intrycket av att den gamle soldaten Ailin Matti, som i kvädet fäller de citerade orden, använder Måns Mårtenssons namn som ett kraftuttryck.

Män
Avlidna 1690-talet
Personer under stormaktstiden
Tornedalingar
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Svenska nämndemän
Antti Keksi

Anders Mickelsson Keksi (tornedalsk namnform: Antti Mikkelinpoika Keksi), född omkring år 1622 och död omkring 1705, var en poet i Tornedalen. Av hans verk finns två bevarade.

Antti Keksi föddes troligen i Kuivakangas by omkring 1622. (Enligt roterings- och utskrivningslängden var han 16 år den 1 april 1639.) Han var möjligen son till landsknekten Mickel Mickelsson från Kaulinranta. 1642 blev han husbonde på Keksi hemman i dagens Korva, då tillhörande Marjosaari by. Han övertog gården efter sin svärmor Agnes, som var änka efter Henrik Olofsson Nirviä (död 1615), som tillhörde en birkarlssläkt som hade ägt gården sedan 1564. Antti Keksi och hans hustru, vars namn inte är känt, hade minst fyra söner. Sonen Josef Andersson Keksi övertog sin mödernegård.

Antti Keksi diktade på kalevalameter. Hans kväden är de äldsta bevarade (traderade) litterära verken på tornedalsfinska. Han är också den tidigaste kända finskspråkiga folkdiktaren. Hans stil var drastisk, ironisk och humoristisk.

Förutom sin poetgärning var Keksi soldat vid Västerbottens regemente 1669–1678 och under en tid fjärdingsman i Övertorneå socken.

Antti Keksis två bevarade kväden 
 Keksin laulu jäänlähdöstä Tornionväylässä vuonna 1677. Keksis kväde om islossningen i Torne älv år 1677. Kallas ofta bara Keksis kväde. Översvämningen som följde islossningen har fått namnet Keksin tulva. Publicerade översättningar till svenska har gjorts av:
 Theodor Grape, publicerad 1937 i tidskriften Tornedalen nr 5
 Björn Collinder, ursprungligen från 1930-talet
 Bengt Pohjanen 2005
 David Vikgren 2010
 Keksin laulu Nikolaus papista. Keksis kväde om prästen Nikolaus (Nicolaus Nicolai Ulopolitanus). Även kallat Antti Keksin toinen runo, (Antti Keksis andra kväde), trots att det tidsmässigt är äldre än kvädet om islossningen. Översättningar till svenska har gjorts av:
 Tryggve Sköld och Erik Wahlberg gemensamt 1955
 Bengt Pohjanen 2007

Källor 
 Erik Wahlberg – Bondeskalden Antti Keksi, Tornedalica nr 45
 Erik Kuoksu (2008) – Birkarlssläkter från Övre Tornedalen 1539–1800. Angered.

Noter

Externa länkar 
 Antti Keksi på norrbottensförfattare.se

Finskspråkiga poeter
Svenska poeter
Födda 1622
Avlidna 1705
Tornedalingar
Män
Högbacka

Högbacka var en pälsfarm i byn Rågetsböle på Åland.

Marken till gården köptes av Karl-Erik "Farmaren" Eriksson på 1930-talet. Han hade levt i USA och kom hem smått förmögen och byggde en rävfarm. Han födde upp så kallade svartpälsade rävar. Farmen finns avmålad av den åländske konstnären Ture Malmberg på en två meter bred tavla från 1935. Huset på gården byggdes 1939, med tre våningsplan och har en blandning av amerikansk och nordisk arkitektur. Husets stil ansågs vara speciell, varav Eriksson sålde kopior på ritningarna. På grund av detta finns idag 4 villor med Högbacka som förebild.

Bolaget inom vilket rävfarmen sköttes hette Finströms Pälsgård. Karl-Erik Eriksson var direktör för bolaget. Pälsarna såldes på nordiska skinauktioner i Finland, Sverige och Norge. Före krigsutbrottet 1939 såldes även pälsar till London Fur Sales Ltd och C.M. Lampson & Co i England. Under 40-talet var Eriksson en av initiativtagarna till att samla alla pälsfarmer i Finland under ett förbund, Finlands Pälsdjursuppfödares Förbund. Vidare var Eriksson också affärspartner med redare Gustaf Erikson.

Pälsfarmer i Finland
Finström
Länsväg 143

Länsväg 143 är 42 km lång och går från Visby via Roma till länsväg 144 vid Hallute backe nära Ljugarn, på Gotland.

Vägen har i sin helhet en körbana i varje riktning. Vägren finns på sträckan Visby - Follingbo. Hastighetsbegränsningen utanför tättbebyggt område är 90 eller 80 km/h.

Historia
När vägnummer infördes i Sverige på 1940-talet fick vägen Visby - Sjonhem (nära Roma namnet länsväg 21, och det numret fortsatte till Hemse. Vägen från Sjonhem till nära Ljugarn fick heta länsväg 23. År 1962 reformerades numren och vägen Visby - Sjonhem - Hemse fick heta länsväg 143, medan vägen Sjonhem - Ljugarn blev länsväg 145.

År 1985 gjordes en ändring så att länsväg 143 kom att gå i dagens sträckning, och länsväg 145 försvann som beteckning.

En del av länsväg 143 mellan Visby och Follingbo, kallad "Follingborakan", är tillsammans med en del av väg I 653 (Brorakan), reservvägbaser på Gotland. Dessa vägavsnitt är breda, raka och förstärkta för att stridsflygplan ska kunna landa och starta på dem ifall den ordinarie landningsbanan på flygplatsen skulle vara obrukbar.

Se även 
Lista över svenska vägar i nummerordning
Primära länsvägar på Gotland

Referenser

Externa länkar

Länsvägar i Gotlands kommun
Länsväg 144

Länsväg 144 är en primär länsväg på Gotland, från Ljugarn via Lye till Hemse. 

Vägen har i sin helhet en körbana i varje riktning, och saknar vägrenar.

Anslutningar
Länsväg 143 vid Hallute backe vid Ljugarn
Länsväg 141 och länsväg 142 i Hemse

Historia
På 1940-talet infördes vägnummer i Sverige och sträckan Ljugarn - Lye blev länsväg 22 och sträckan Visby - Lye - Hemse blev länsväg 21. År 1962 blev sträckan Ljugarn - Lye länsväg 144 och sträckan Visby - Lye - Hemse blev länsväg 143. År 1985 ändrades sträckan Lye - Hemse till länsväg 144, eftersom länsväg 143 ändrade sträckning.

Se även 
Lista över svenska vägar i nummerordning
Primära länsvägar på Gotland

Referenser

Länsvägar i Gotlands kommun
St. Peter Port

St. Peter Port (guernesiais: St Pierre Port) är Guernseys huvudstad, och även öns huvudsakliga hamnstad. Det är en relativt liten stad, och den har många branta smala gator. Den hade 2001 16 488 invånare

St. Peter Port ligger på öns östra kust, och gränsar till St. Sampson's i norr, Vale i nordväst, St. Andrew's i väst och St. Martin's i syd.

Staden hyser bland annat Elizabeth College, ett college grundat 1563 av Elisabet I. Huvudbyggnaden, som byggdes 1826, står ut i stadens skyline.

Europas huvudstäder
Guernsey
Strömen

Strömen är en mindre å som rinner från Jomala på Åland, genom Storsträsk i Finström och sedan till innerskärgården.

På 1950-talet ville bönderna i mellersta Finström få tillgång till mera åkermark. Man dikade då ut flera insjöar och träsk; Storträsk, Bjärströmsträsk, Koträsk och Västerträsk. Innan man dikade ut var vattensystemet störst bland alla insjöar på ön. Strömen är den största av utdikningarna och går genom Svartsmara och Rågetsböle för att sedan mynna ut i Rågetsbölefjärden. Utplanteringar av gäddor och id har gjort att det vårtid simmar tusentals idar och gäddor uppströms för att komma till parningsplatsen i Storträsk. Fallhöjden är cirka 12 m och längden 10 km.

Finström
Vattendrag i Finland
Skärgårdshavets avrinningsområde
Jomala
Dolley Madison

Dolley Madison, född Paine 20 maj 1768 i New Garden, North Carolina, död 12 juli 1849 i Washington, D.C.; amerikansk presidentfru 1809-1817, gift med James Madison.

Biografi
Hennes familj var kväkare från Virginia, som tillfälligt hade bosatt sig i North Carolina. När hon var 15 flyttade hon med familjen till Philadephia.

Den 7 januari 1790 gifte hon sig med John Todd, kväkare och advokat. Efter tre års äktenskap blev hon änka med en liten son; ett annat barn hade avlidit i späd ålder. Hon var en vacker kvinna, trots sin enligt kväkarnas regler enkla framtoning och klädedräkt, och hon lockade snart till sig en lång rad friare, bland dem "den store lille Madison", såsom hon beskrev honom i ett brev. De gifte sig den 15 september 1794, när han var 43 år och hon 26.

Hon började snart klä sig i eleganta kreationer men hade en värme och enkelhet som gjorde henne till en av sin tids populäraste personer. Hon fungerade som värdinna i vita huset under Thomas Jeffersons tid som president och sedan som första dam från 1809 till 1817.

Hon ägnade mycken tid åt att inreda Vita huset, men hennes fina draperier förstördes när britterna brände ner byggnaden 24 augusti 1814. Hon lyckades dock rädda Gilbert Stuarts berömda målning av George Washington undan lågorna och även hennes make ovärderliga anteckningar som beskriver Författningskonventet 1787.

Medan Vita huset byggdes om, bodde presidentparet i en privatbyggnad kallad Octagon House. Makarna hade inga gemensamma barn; hennes son från första äktenskapet växte upp till en slarver. Sedan de lämnat Washington fortsatte Dolley Madison att hålla stora middagsbjudningar på Montpelier, makens plantage i Virginia. 

Hon återvände till Washington efter Madisons död och slog sig ned i ett litet hus mittemot Vita huset, där hon fortsatte att mottaga hyllningar.

Dolley Madison avled 1849.

Källor

Externa länkar 

USA:s första damer
Födda 1768
Avlidna 1849
Kvinnor
Toyota Hiace

Toyota Hiace, stiliserat HiAce, är en serie lätta nyttofordon tillverkade av den japanska fordonstillverkaren Toyota sedan 1967. Serien finns i flera varianter, bland annat som skåpbil och minibuss.

Historik 
1967–1977 - Första generationen (H10)
1977–1982(–1985) - Andra generationen (H11/H20/H30/H40)
1982–1989(–1995) - Tredje generationen (H50/H60/H70/H80/H90)
1989–2004 - Fjärde generationen (H100)
2004–2019 - Femte generationen (H200)
2019– Sjätte generationen (H300)

Anmärkningar

Se även 

Hiace
Skåpbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon