kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kvicksundsbron

{{Källor|månad=2023-10}

Kvicksundsbron, som egentligen är två parallella broar, leder järnvägstrafiken och riksvägstrafiken över sundet i Kvicksund. Båda broarna är byggda som klaffbroar. Järnvägsbron är av enkel fackverkstyp medan riksvägstrafiken leds över en dubbel klaffbro. Det är riksväg 56 som går genom Kvicksund.  

I Kvicksund har det funnits färjeförbindelse i hundratals år men på 1870-talet byggdes en järnvägsbro över sundet. På den tiden fick man lösa in en biljett för "färjan" för att komma över till andra sidan sundet eller så fick man lösa en gåbiljett då man var tvungen att gå över järnvägsbron. I början av 1920-talet ersattes järnvägsbron av en vridbro. Vridbron var byggd en bit öster om den nuvarande Kvicksundsbron. De enda spåren kvar av bron är det gamla brofästet på södermanlandssidan och ett fundament i vattnet. Vridbron var byggd för både biltrafik och tågtrafik och ersattes 1976 av den nuvarande Kvicksundsbron. 

Tillsammans med Hjulstabron, Södertälje kanal och Landsort är broarna en del i Sveriges längsta lotsfarled. Vattenvägen från Landsort via Kvicksund till Köping är cirka 103 sjömil (190 km).

Brofakta
 Segelfri höjd: 4,5 meter
 Maxfart genom sundet: 5 knop
 Byggd: 1975-1976

Externa länkar 
 
 Sjöfartsverkets sida om Kvicksundsbron

Byggnader och anläggningar i Västerås kommun
Byggnader och anläggningar i Eskilstuna kommun
Broar i Södermanlands län
Broar invigda 1976
1976 i Sverige
Broar i Västmanlands län
Jantra

Jantra (även Yantra; på bulgariska Янтра; latin: Iatrus) är en omkring 150 kilometer lång biflod till Donau i Bulgarien. Den rinner upp på norra sidan av Balkanbergen i närheten av Sjipka-passet, rinner därifrån norrut och sammanfaller med Donau söderifrån nedanför Svisjtov. Vid Jantra ligger städerna Veliko Tărnovo och Gabrovo.

Källor 
 [ Yantra] at [ GeoNames.Org (cc-by)]; post uppdaterad 2012-01-18; databasdump nerladdad 2015-11-20

Vattendrag i Bulgarien
Donaus avrinningsområde
Human Torch

Human Torch eller Flamman är en superhjälte skapad av Stan Lee och Jack Kirby på Marvel Comics och ingår i superhjältegruppen Fantastic Four. Hans egentliga namn är Johnny Storm.

Han kan förvandla sig till eld och flyga samt kasta eldbollar. När han förvandlar sig till eld så ropar han "Tänd på!" (Flame on!).

Johnny är bror till Susan Storm (Osynliga flickan/Invisible Woman), och svåger till gruppens ledare, Reed Richards (Mr Fantastic). 

Då Johnny Storm badar kan han inte starta sin eld på 24 timmar.

Referenser 

Superhjältar
Seriefigurer i Marvels universum
Fiktiva figurer från delstaten New York
Tuck Everlasting

För filmen med samma originaltitel från 1981, se Tuck - som aldrig dör, för boken se Speldosan (bok).
Tuck Everlasting är en dramafilm från 2002. I rollerna ses William Hurt, Sissy Spacek, Ben Kingsley,  Alexis Bledel, Jonathan Jackson.

Handling
Filmen utspelar sig 1914 (inte 1880 som boken). Winnie Foster (Alexis Bledel) är dotter till stadens mest förmögna familj och är hårt hållen till de traditioner som familjen har. Hennes föräldrar vill skicka i väg henne till en sträng internatskola för flickor, något som Winnie själv inte vill då hon drömmer om ett friare liv så hon rymmer från hemmet, men går snart vilse i skogen. Där möter hon Jesse Tuck (Jonathan Jackson) och ser honom dricka ur en källa vid en ek. Efter ett missförstånd tror Jesses äldre bror Miles (Scott Bairstow) att Winnie känner till familjen Tucks hemlighet om källan som ger evigt liv; han tar med henne till deras hem för att hindra henne att avslöja deras hemlighet. Där får Winnie först kontakt med Mae Tuck (Sissy Spacek) som är mor till Jesse och Miles, och sakta växer en vänskap fram mellan henne och familjen Tuck.

Snart uppstår också en förälskelse mellan Winnie och Jesse, och hon hamnar i valet om hon ska vända tillbaka hem till ett vanligt liv och glömma vad hon upplevt eller dricka ur källan och tillbringa en evighet ihop med Jesse. Hans far Angus (William Hurt) vill dock att familjen ska ge sig av då de känner sig hotade av närvaron av en man i gul kostym (Ben Kingsley) som dykt upp inne i staden, som verkar känna till familjens hemlighet och som vill missbruka de möjligheter källan till evigt liv ger. När mannen får se att Winnie befinner sig hos dem tvekar han därför inte en sekund innan han erbjuder Robert Foster (Victor Garber) och tillika Winnies far att avslöja var hon finns i utbyte mot att han får ta över hela skogen och därmed också källan.

Om filmen
Tuck Everlasting regisserades av Jay Russell och är baserad på Natalie Babbitts bok Speldosan. Filmen är en nyinspelning av filmen Tuck - som aldrig dör från 1981.
Filmen producerades av Walt Disney Pictures.

Rollista (urval)
Alexis Bledel - Winnie Foster
William Hurt - Angus Tuck
Sissy Spacek - Mae Tuck
Jonathan Jackson - Jesse Tuck
Scott Bairstow - Miles Tuck
Ben Kingsley - mannen i den gula kostymen
Amy Irving - mamma Foster
Victor Garber - Robert Foster

Externa länkar 

Filmer 2002
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska fantasyfilmer
Amerikanska romantikfilmer
Disneys långfilmer
1914 på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer baserade på barnböcker
Filmer från Walt Disney Pictures
Fotbollsallsvenskan 1956/1957

Fotbollsallsvenskan 1956/1957 vanns av IFK Norrköping.

Höstsäsongen spelades 29 juli-14 oktober 1956 och vårsäsongen spelades 14 april-5 juni 1957.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Skytteligan 
 19 mål: Harry Bild, IFK Norrköping
 18 mål: Charles Gustafsson, Malmö FF, Henry Källgren, IFK Norrköping

Publiksiffror

Högsta publiksiffror 
 34 640: AIK–Djurgårdens IF 2–1, Råsunda den 17 maj 1957
 26 322: Gais–IFK Göteborg 1–2, Ullevi den 15 augusti 1956
 25 943: IFK Göteborg–Malmö FF 5–3, Ullevi den 2 september 1956
 25 409: AIK–IFK Norrköping 0–1, Råsunda den 30 maj 1957

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Fotboll i Sverige 1956
Fotboll i Sverige 1957
1956/1957
Fotbollssäsongen 1956/1957
Fotbollsallsvenskan 1955/1956

Fotbollsallsvenskan 1955/1956 vanns av IFK Norrköping.

Höstsäsongen spelades 4 augusti-6 november 1955 och vårsäsongen spelades 8 april-7 juni 1956.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

Skytteligan 
 22 mål: Sylve Bengtsson, Halmstads BK

Publiksiffror

Högsta publiksiffror 
 35 663: AIK–Hammarby IF 6–1, Råsundastadion den 4 september 1955
 33 003: Djurgårdens IF–AIK 2–1, Råsundastadion den 25 maj 1956
 32 238: AIK–Djurgårdens IF 3–1, Råsundastadion den 17 augusti 1955
 31 737: IFK Norrköping–Malmö FF 2–1, Norrköpings Idrottspark den 7 juni 1956

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Fotboll i Sverige 1955
Fotboll i Sverige 1956
1955/1956
Fotbollssäsongen 1955/1956
G3

G3 kan syfta på:

 G3-ekring – en lösning på bakhjulets offset-problem hos moderna kedjeväxlade cyklar
 G3 (samverkan) – en grupp av länderna Colombia, Mexiko, Venezuela
 G3 Live: Rockin' in the Free World – en konsertserie, med Steve Vai och Joe Satriani
 G3 Torrent –  en öppen källkods-baserad bittorrent-klient
 Heckler & Koch G3 – en automatkarbin som Automatkarbin 4 är baserad på
 PowerPC G3 – en familj från olika tillverkare av den tredje generationen PowerPC-processorer, se PowerPC 750
 Powershot G3 X – en digitalkamera i produktfamilj Canon Powershot
Fruktförband

Fruktförband, även kallad sammansatt frukt, bildas av blommor som har separata pistiller men vars frukter sitter ihop. Exempel på fruktförband är mullbär, hallon, hjortron, björnbär och åkerbär.

En annan definition skiljer på fruktförband – en spridningsenhet bildad av flera blommor – och sammansatt frukt, en spridningsenhet bildad av en blommas många pistiller. Enligt det striktare systemet är fikon, mullbär och ananas fruktförband, och björnbär, hallon och jordgubbar sammansatta frukter.

Se även 
 Skenfrukt
 Äkta frukt

Referenser 

Växtanatomi
Rodopibergen

För asteroiden, se 166 Rhodope. För snäckan, se Rhodope (djur)

Rodopibergen, även stavat Rodopebergen eller Rhodopebergen, är en bergskedja som till över 83 procent av sin yta ligger i Bulgarien, resten i Grekland. Den högsta bergstoppen Goljam Perelik (2 191 meter) är det sjunde högsta berget i Bulgarien. Rodopibergen har mycket intressanta karstområden med djupa flodklyftor, stora grottor och särskilda formationer som Trigradklyftan, grottorna Djävulssvalget, Uhlovitsa, Jagodinska och de Underbara broarna. Till väster ersätts Rodopibergen av de högre bergskedjorna Pirinbergen och Rilabergen.

Västra Rodopibergen
De västra Rodopibergen är den större (66 procent av den totala ytan), högre, mer utvecklade och besökta delen av bergskedjan. De högsta och mest kända bergstopparna ligger också här (över 10 är över 2000 meter höga) inklusive den högsta, Goljam Perelik. En av bergstopparna heter "Professor Undén" efter Östen Undén, till minne av ett rättsfall han hade som skiljedomare i Haag. Den ligger 73 km från Plovdiv.

Staden Batak ligger i detta område, liksom vinterorten Pamporovo, klostret Batjkovo, ruinerna av Assenovborgen, grottorna Djävulssvalget, Jagodinska och många andra. Bulgariens högst belägna by, Manastir (över 1500 meter högt), ligger vid bergstoppen Prespas norra fot.

Östra Rodopibergen
Östra Rodopibergen upptar ungefär 34 procent av bergskedjans yta och är en mycket lägre del. De stora konstgjorda dammarna Kardzjali och Studen kladenets ligger här, liksom floderna Borovitsa och Varbitsa. Området har många varma källor.

Östra delen av Rodopibergen är mycket mer tätbefolkad än den västra. De större städerna Chaskovo och Kardzjali ligger här, liksom de mindre  Momtjilgrad, Krumovgrad, Zlatograd och Kirkovo.

Större floder i Rodopibergen är Maritsa, Mesta, Struma, Dospat, Vutja, Tjepelarska med flera.

Klimat
Rodopibergens belägenhet i den sydöstra delen av Balkanhalvön bestämmer till stor del klimatet. Det påverkas både av kallare luft från norr och varmare från Medelhavet.

Årsmedeltemperaturen i östra Rodopibergen är 12–13 °C. Den högsta nederbördsmängden är i december och lägsta i augusti. I västra Rodopibergen varierar temperaturen mellan 5 och 9 °C och det regnar mycket på sommaren.

Det milda klimatet och andra faktorer gynnar utvecklingen av rekreations- och annan turism.

Temperaturer ner till -15 grader Celsius är vanliga och Rodopibergen är därför det sydligaste området på Balkanhalvön där träd som gran och vårtbjörk förekommer.

Rodopibergen sträcker sig över 14 737 kvadratmeter, av vilka 12 233 kvadratmeter tillhör Bulgarien. Bergskedjan är omkring 220 kilometer lång och omkring 100–120 kilometer bred med en genomsnittlig höjd på 785 meter. 15 naturreservat är inrättade i området och vissa av dessa står på Unescos lista.

Floden Mesta ger liv åt hela området.

Referenser

Källor

Externa länkar

Bergskedjor i Grekland
Bergskedjor i Bulgarien
Airén

Airén är den mest odlade gröna druvan i Spanien, som i sin hemregion La Mancha står för 90% av de vita vinerna. Det är också världens mest odlade druvsort, sett till odlad areal. (Tack vare att den odlas glest i det torra Spanien, finns det med största sannolikhet fler vinstockar av flera andra druvsorter.) Att druvsorten trots detta är relativt okänd beror på att de flesta Airén-viner är enkla bulkviner där ingen druvsort anges på etiketten, och att en stor del av produktionen används för framställning av druvsprit, som bland annat blir basen i spansk brandy.

Airén ger i allmänhet extraktrika, men neutrala, viner med hög alkoholhalt.

Vindruvor
Tore Thorén

Tore Thorén, född Tore Lill-Viktor Thorén 14 juni 1918 i Göteborg, död 3 november 1990 i Göteborg, var en svensk skådespelare.

Biografi
Thorén studerade vid Göteborgs Handelsinstitut 1937 och genomgick teaterutbildning hos bland andra Gösta Terserus. Han var engagerad vid Lilla Teatern i Helsingfors, Riksteatern, Folkets hus teater i Göteborg och därefter vid Norrköping-Linköping stadsteater. Han innehade bland annat huvudrollen i Charleys tant i regi av Carl-Axel Heiknert på Folkets hus teater i Göteborg 1955.

Han var son till skådespelaren Victor Thorén och far till musikern Tony Thorén i gruppen Eldkvarn. Tore Thorén är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.


Filmografi i urval

 

1947 – Pikajuna pohjoiseen (i Sverige Tåg norrut premiär 1952)

1964 – Svenska bilder

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

 Thorén, Tore Lill Viktor på SvenskaGravar.se

Externa länkar 
 
 
 Östgötateaterns arkiv

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Göteborg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1918
Avlidna 1990
Män
Victor Thorén

Ernst Victor Thorén, född 20 september 1879 i Linköping, död 13 oktober 1948 i Göteborg, var en svensk skådespelare.

Biografi
Thorén studerade vid Kjellbergs Handelsinstitut, blev anställd hos K. M. Lundberg i Stockholm och därefter elev vid Dramatiska teatern 1897. Efter engagemang vid Albert Ranfts teatersällskap kom han 1904 till Göteborg. Där blev han en av Axel Engdahls mest kända och omtyckta artister på Folkteatern. Efter Engdahls död 1922 fortsatte Thorén med revyer på Nya teatern och på Folkteatern samt med folklustspel på Slottskogsteatern.

Han medverkade i tretton filmer under åren 1925-1941 och spelade 1913 in bland annat sju Engdahlsvisor. Ytterligare skivinspelningar följde i slutet av 1930-talet.

Familj
Victor Thorén var son till musikern Ernst Thorén och Hilma Wåhlander. Han gifte sig den 7 december 1906 med Ellen Gustafsson (1884-1974), även hon med engagemang hos Axel Engdahl. De fick sonen Tore, som även han blev skådespelare.

Filmografi

Teater

Roller

Radioteater

Roller

Referenser

Noter

Källor 

Sveriges dödbok 1947-2003, (CD-ROM version 3.0), utgiven av Sveriges Släktforskarförbund 2005

Externa länkar
 
 

Victor Thorén 78-varvare

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1879
Avlidna 1948
Skådespelare från Linköping
Lagaholm

För ångslupen, se S/S Lagaholm. För lastfartyget, se M/S Lagaholm

Lagaholm är en slottsruin i Laholm, som ligger invid den plats där kraftverket idag ligger. I Laholm fanns tidigt ett befäst hus som redan år 1231 blev benämnt i den danske Kung Valdemars jordebok. Det befäster Laholm som den äldsta staden i Halland. Syftet med borgens läge på holmen i Lagan var främst att kontrollera kommunikationerna på Lagan, landtrafiken mellan Helsingborg och Oslo samt handelsstigarna från inlandet. En styresman stationerades på plats som även var stadens högste ämbetsman. Fästningen var omgiven av en ringmur och innanför den låg en borggård med flera byggnader. Huvudbyggnaden var ett högt torn.

Lagaholms slott belägrades gång på gång under de följande århundradena. Åren 1341-1360 tillhörde det Sverige och Magnus Eriksson. På 1400-talet under Engelbrektupproret intog svenskarna slottet under sitt plundringståg. På Gustav Vasas och hans söners tid sändes här efter här för att erövra slottet utan framgång. Sedan kom Nordiska sjuårskriget åren 1563-1570 och efter det var befästningen totalt förfallen. Först på 1600-talet moderniserades slottet på order av den danske kungen Christian IV. Det fick en femhörnig form för att kunna stå emot den nya tidens krigföring och samtidigt ståndsmässigt kunna ta emot en kung med sitt sällskap.

Med artilleriets utveckling blev Lagaholms slott snabbt omodernt igen. Karl XI beordrade bönderna i trakten att riva slottet år 1675. Lagaholms ruin förföll sedan fram till åren 1923-1937 då ruinen grävdes ut. För att betala detta arrangerade den dåvarande borgmästaren i Laholm, Axel Malmqvist, årliga krönikespel, de så kallade Lagaholmsspelen.

Se även
Laholms län
Södra Halland

Källor
Informationsskylt vid ruinen. 
Lagaholms slottsruin, Laholms kommun (läst 3 juni 2016)

Externa länkar

Lagaholm på Bengans historiesidor

Borg- och slottsruiner i Halland
Byggnader och anläggningar i Laholms kommun
Svenska Orienteringsförbundet

Svenska Orienteringsförbundet, SOFT, är ett specialidrottsförbund för svensk orientering med 600 anslutna föreningar.

Historik 
Förbundet bildades på Strömsborg i Stockholm den 6 januari 1938 och anslöts till Riksidrottsförbundet samma år. Förbundet anslöts till Internationella orienteringsförbundet vid dess bildande 1961.

Verksamhet 
Svenska Orienteringsförbundets kansli ligger i Hammarby sjöstad och det ger ut orienteringstidskriften Orienteraren ( som ersatt den tidigare utgivna Skogssport).

Förbundet har ansvar för de fyra grenarna inom orientering: orienteringslöpning, skidorientering, mountainbikeorientering och precisionsorientering. Det tar ut det svenska landslaget i alla dessa fyra grenar.

Svenska landslaget i orientering

Orienteringslöpning

A-landslaget

Utvecklingslandslag

Skidorientering

Mountainbikeorientering

Precisionsorientering
Den följande ingick i truppen till VM 2019 i Portugal.

Förbundsstyrelse 
I Svenska Orienteringsförbundets styrelse sitter:
 Maria Krafft Helgesson, förbundsordförande
 Patrik Elfwing, vice ordförande
 Ulrika Granfors
 Claes Turesson
 Jan Näslund
 Mats Rosander
 Eva Öhlund
 Anna Ljungqvist
 Linda Take

Källor

Referenser

Se även
 Lista över orienteringsklubbar i Sverige
 Svenska mästerskapen i orientering

Externa länkar
 Förbundets webbplats

Idrottsförbund bildade 1938
Orienteringsförbund
Orienteringsförbundet
Orientering i Sverige
Sthlm (TV-serie)

Sthlm (Stockholm), svensk TV-serie i sex delar från 2008 med manus och regi av Håkan Lindhé.

Del 1 (Johan) 

Handling: Johan har det jobbigt med sin psykiskt sjuka mamma som tror att hon är en kunglig höghet. Han försöker frigöra sig från henne, vilket inte är det lättaste.

Erik Johansson - Johan
Eva Fritjofson - Mamma Louise
Eva Röse - Elin
Andreas Nilsson - P-G, Personalchef på Elgiganten
Svetlana Rodina Ljungkvist - Dr. Bogren
Jens Hultén - Skötare
Nicklas Gustavsson - Säkerhetsvakt
Christian Wennberg - Kund på Elgiganten

Del 2 (Farouk) 

Handling: Farouk är en uttråkad taxichaufför, men när en gravid kvinna behöver skjuts till sjukhus tar han ett större ansvar än vad en vanlig taxichaufför skulle göra, då kvinnan är psykiskt sjuk och vill bli av med sitt nyfödda barn.

Michalis Koutsogiannakis - Farouk
Johanna Wilson - Johanna, den gravida kvinnan
Björn Bengtsson - Claes
Susan Taslimi - Farouks fru
Sannamari Patjas - Barnmorska

Del 3 (Adam) 

Handling: Adam är en nioårig ensam pojke med ganska oansvariga föräldrar. När pappan hämtar honom efter skolan på fredagen har han andra planer för helgen: att åka med sin polare på en glassig båt och festa, och Adam måste följa med.

Kristoffer Stålfors - Adam
Peter Engman - Pappa Micke
Mattias Silvell - Kricke
Helena af Sandeberg - Isabel
Linda Santiago - Mamma
Claudia Galli - Adams Lärare

Del 4 (Kerstin)  

 Erika Höghede - Kerstin
 Jonatan Blode - Happy
 Nadja Weiss - Sanna
 Claes Ljungmark - Chefen

Svenska TV-program
Centre Spatial Guyanais

Centre Spatial Guyanais (franska för Guyanska rymdcentrumet) är en fransk/europeisk rymdhamn, där den europeiska rymdorganisationen ESA sköt upp sina Ariane 4- och skjuter upp Ariane 5-raketer, dessutom har Sojuz skjutits upp därifrån år 2011, en ny uppskjutningsramp är byggd för detta. Centre Spatial Guyanais ligger i närheten av Kourou i Franska Guyana. Platsen är idealisk för raketuppskjutningar eftersom den ligger nära ekvatorn och inte är drabbad av orkaner som Cape Canaveral eller av jordbävningar. Ingen bemannad rymdraket har ännu skjutits upp ifrån Franska Guyana. Anläggningen skyddas av franska främlingslegionen som evakuerar närliggande områden i samband med uppskjutningar.

Historia
1964 började Frankrike planera att bygga en rymdhamn på platsen, för eget bruk efter att ha övergett sin rymdbas i Algeriet i samband med deras självständighet. Anläggningen stod klar 1968. När ESA bildades 1975 erbjöd Frankrike att man skulle dela på anläggningen. ESA står för två tredjedelar av driftkostnaderna.

ELA 1 (CECLES/ELV)
CECLES byggdes på 1960-talet för Europa II raketer. Endast en uppskjutning av en Europa II genomfördes från denna ramp. Rampen monterades ner och byggdes om för att kunna skjuta upp Ariane 1 raketer. Samtidigt bytte den namn till ELA 1. Fram till 1989 sköts även Ariane 2 och 3 upp från denna ramp. Senare byggdes rampen om för att skjuta upp Vega, även namnet ändrades till Ensemble de Lancement Vega (ELV).

ELA 2
ELA 2 byggdes för att skjuta upp Ariane 4, användes fram till 2003.

ELA 3
ELA 3 har sedan 1996 används för att skjuta upp Ariane 5.

ELA 4
ELA 4 är under uppbyggnad för Ariane 6.

ELS
Huvudartikel: Soyuz Launch Complex
ELS ligger 10 km norr om ELA 3. Här ifrån skjuter man upp den ryska Sojuz-raketen. Första uppskjutning gjordes den 21 oktober 2011.

Externa länkar

 Centre Spatial Guyanais (på franska)
Esa – Europe's Spaceport (på engelska)
Arianespace – Europe's Spaceport (på engelska)

Rymdfart
Rymdbaser i Franska Guyana
Rilabergen

Rilabergen är den högsta bergskedjan på Balkanhalvön. Den ligger nordväst om Rodopibergen i västra Bulgarien och består av granit och kristalliniska skiffrar. Den högsta bergstoppen Musala är med 2 930 meter också både Bulgariens och hela Balkanhalvöns högsta berg. Flera andra bergstoppar når över 2 400 meter.

Bergen är i de nedre delarna täckta av lövskog, som över 1 000 meter ersätts av barrskog, som dock till 1 300 meter är blandad med bok. Trädgränsen ligger vid 2000 meter. Endast under några veckor på högsommaren smälter snötäcket på Rilabergens toppar. En mängd moräner och över 100 små bergssjöar vittnar om forntida nedisning.

På Rilabergen upprinner Iskăr (till Donau), Maritsa och Mesta till Egeiska havet. På Rilabergens södra sida ligger Rilaklostret (1180 meter över havet), som varit viktigt för bulgarernas litterära och nationella pånyttfödelse.

Bergskedjor i Bulgarien
Tobakshandlare

En tobakshandlare, även kallad tobakist, är en försäljare inom detaljhandeln av olika tobaksvaror, till exempel cigaretter, snus, cigarrcigaretter, cigarrer och piptobak. Tobakshandlare saluför även rökaccessoarer, typ pipor, cigarrsnoppare, piprensare, tändare, cigarr/cigarett etui och askfat.

Yrken
Tobak
Detaljhandel
Conrad Gesner

Conrad Gesner, född 1516, död 1565, var en schweizisk naturforskare och professor vid universiteten i Lausanne och Zürich.

Gesner författade flera stora arbeten inom ett antal områden, det mest kända är den zoologiska uppslagsboken Historiae animalium (fem band år 1551-87). Bland andra verk finns botaniska (Enchiridion historiae plantarum, 1541, och Catalogus plantarum, 1542) och lingvistiska (Mithridates de differentis linguis, 1555, som var en förteckning över 130 språk), samt bibliografin Bibliotheca universalis (1545). Han lät även publicera bilder på fossiler och kristaller i en bok om stenar 1565. Han dog i pest.

Växtfamiljen Gesneriaceae och släktet Gesneria är uppkallade efter Gesner. Även asteroiden 9079 Gesner är uppkallad efter honom.

Referenser

Externa länkar
 
 Conrad Gesner: Historiae Animalium, digital fotofaksimil, National Library of Medicine, Bethesda, Maryland

Schweiziska botaniker
Schweiziska zoologer
Schweiziska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Lausanne
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Födda 1516
Avlidna 1565
Män
L&M

L&M är ett cigarettmärke producerat av Philip Morris International (PMI). Märket är PMI:s näst största efter Marlboro, med 92 miljarder levererade exemplar 2007. Märket grundades i USA 1953.

Förpackningsstorlekar
 Filter (Röd)
 Light (Blå)
 Super-Light (Vit)
 Mentol (Grön)

Källor

Cigarettmärken
Philip Morris International
Ernst Marcusson

Ernst Marcusson född Ernst Eugén Marcusson, 4 november 1894 i Uppsala, död 20 april 1964 i Masthuggs församling i Göteborg, var en svensk skådespelare och inspicient.

Ernst Marcusson är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska inspicienter
Skådespelare från Uppsala
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1894
Avlidna 1964
Män