kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Västmannaöarna

Västmannaöarna () är en isländsk ögrupp, som även utgör en egen kommun. Västmannaöarna har 4 347 invånare och har en sammanlagd yta på 13,4 km². De är belägna cirka 10 kilometer söder om den isländska huvudöns sydkust. 

Västmannaöarna är en mindre ögrupp utanför Islands sydkust. Ögruppen består av 15 öar och ett trettiotal kobbar och skär. Den sydligaste av öarna är Surtsey, och den nordligaste är Elliðaey. Den största av öarna är Hemön (isländska: Heimaey), som dessutom är den enda av öarna som är bebodd.

Ön hade vid årsskiftet 1972/1973 sin hittills största befolkning med 5 303 invånare. I stort sett samtliga evakuerades i samband med vulkanutbrottet och cirka 1 700 återflyttade inte efter att utbrottet upphört.

Vulkanutbrottet 1973
Huvudartikel: Vulkanutbrottet på Västmannaöarna 1973
I januari 1973 fick vulkanen Eldfell ett utbrott, som ledde till att Hemön utrymdes. Utbrottet varade mellan den 23 januari och den 3 juli.. Eldfell ligger nära den gamla vulkanen Helgafell. Vulkanutbrottet ödelade delar av bebyggelsen och förstorade Hemöns yta med omkring 20 %. Man befarade att lavan skulle täppa till hamninloppet, men den hejdade sig till sist, där kraftig besprutning med havsvatten anses ha bidragit och resulterade i att hamnen blev mer skyddad än tidigare.

Kommunikationer
Färjan Herjólfur trafikerar en rutt till Landeyjahöfn vid Markarfljóts mynning på isländska fastlandet. 

Västmannaöarnas flygplats har regelbundna flygturer till och från Reykjavik.

Bildgalleri

Se även
Heimaeys stavkyrka
Olavsfrontalet

Källor

Noter

Externa länkar
Carlos Alberto Parreira

Carlos Alberto Parreira, född 27 februari 1943 i Rio de Janeiro, är en brasiliansk fotbollstränare, f.d. förbundskapten för Brasiliens fotbollslandslag

Carlos Alberto Parreira har en lång karriär som tränare bakom sig där hans största framgångar kommit vid hans olika uppdrag hos det brasilianska fotbollsförbundet. Parreira var med i VM-staben 1970 då Brasilien tog sitt tredje VM-guld och förbundskapten när Brasilien vann VM-guld 1994.

Tränaruppdrag
Brasiliens fotbollslandslag (1991-1994, 2002-2006)
VM-guld 1994
Fifa Confederations Cup 2005
Kuwaits herrlandslag i fotboll
Ghanas herrlandslag i fotboll

Brasilianska fotbollstränare
Män
Födda 1943
Levande personer
Personer från Rio de Janeiro
Förbundskaptener i VM i fotboll 2010
Förbundskaptener i VM i fotboll 2006
Förbundskaptener för Kuwaits herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener för Brasiliens herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener för Ghanas herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener i VM i fotboll 1998
Förbundskaptener i VM i fotboll 1994
Förbundskaptener i VM i fotboll 1982
Förbundskaptener i VM i fotboll 1990
Förbundskaptener för Förenade Arabemiratens herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener för Saudiarabiens herrlandslag i fotboll
Fotbollstränare i Fenerbahçe SK
Förbundskaptener för Sydafrikas herrlandslag i fotboll
Ishockey vid olympiska vinterspelen 1960

Ishockey vid olympiska vinterspelen 1960 spelades i Squaw Valley i Kalifornien i USA den 19–28 februari 1960, och var det 27:e världsmästerskapet och det 38:e Europamästerskapet, som då spelades som en gemensam turnering.

De nio deltagande landslagen spelade först en inledande omgång uppdelade i tre grupper varifrån de två bäst placerade landslagen från varje grupp gick vidare till en finalomgång för placeringarna ett till sex medan gruppförlorarna fick spela vidare i en placeringsomgång för att avgöra placeringarna sju till nio.

För första gången deltog Japan och Australien i olympiskt spel. Två interna tyska kvalifikationsmatcher avgjorde att Västtyskland skulle representera Tyskland, som annars brukade ställa upp med ett gemensamt lag.

Värdlandet USA utnyttjade fördelen med hemmabana och blev överraskande för första gången någonsin olympiska mästare och för andra gången världsmästare, efter 1933. De två favoritlagen, före turneringens start, Kanada och Sovjetunionen, slutade på andra och tredje plats.

Kvalificeringsmatcher
Ett tyskt lag var kvalificerat att delta i turneringen, så de två tyska landslagen spelade två utslagsmatcher om OS-platsen. Den första matchen spelades den 9 december 1959 i Garmisch-Partenkirchen i Västtyskland, där västtyskarna vann med 5-2. Returmatchen tre dagar senare i Weisswasser slutade med västtysk seger, denna gång med 5-3. Därmed vann västtyska landslaget rätten att representera Tyskland i den olympiska ishockeyturneringen.

Medaljfördelning

Gruppspel 
De två bästa lagen (färgade) från varje grupp avancerar till slutspelet och spelar om platserna 1-6.

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Matcher om platserna 7-9

Slutspel 
Ettan vann guld, tvåan silver och trean brons.

Slutställning

Läs mer 
 VM i ishockey 1960

Laguppställningar

USA 
Jack McCartan, John Mayasich, Jack Kirrane, Paul Johnson, Weldon Olson, Eugene Grazia, Richard Rodenheiser, Edwyn Owen, Rodney Paavola, Richard Meredith, Bill Christian, Tommy Williams, Roger Christian, Robert McVey, Lawrence Palmer, Bill Cleary, Bob Cleary

Kanada 
Harold Hurley, Harry Sinden, Jack Douglas, Bob Attersley, Fred Etcher, George Samolenko, Donald Charles Head, Darryl Sly, Ken Laufman, Floyd Martin, James Connelly, Robert Forhan, Donald Rope, Maurice Benoit, Bobby Rousseau, Cliff Pennington, Robert McKnight

Sovjetunionen 
Jurij Tsitsinov, Vladimir Grebennikov, Michail Bytjkov, Viktor Prjazjnikov, Nikolai Karpov, Nikolai Puchkov, Jevgenij Grosjev, Viktor Yakushev, Stanislav Petukhov, Evgeni Yerkin, Nikolaï Sologubov, Yuri Baulin, Aleksandr Almetov, Konstantin Loktev, Veniamin Aleksandrov, Genrikh Sidorenkov, Alfred Kuchevskiy

Sverige 
Bengt Lindqvist Pliggen Inte ministern

, Kjell Svensson, Gert Blomé, Bert-Olov Nordlander, Roland Stoltz, Hans Svedberg, Acka Andersson, Sigurd Bröms, Einar Granath, Lars-Eric Lundvall, Nils "Dubbel-Nisse" Nilsson, Ronald "Sura-Pelle" Pettersson, Ulf Sterner, Sven Tumba, Sune Wretling, Carl-Göran Öberg

Referenser

Noter

Externa länkar

Ishockey i USA
1960
Olympiska spelen
Sporter vid olympiska vinterspelen 1960
1960
Mário Zagallo

Mário Jorge Lobo Zagallo, född 9 augusti 1931 i Maceió, Alagoas, brasiliansk fotbollsspelare och fotbollstränare.

Zagallo spelade vänsterytter när Brasilien blev världsmästare 1958, och gjorde ett mål i finalen mot hemmalaget Sverige. Han var även med i VM 1962, men hade då flyttat ner på mittfältet i Brasiliens nya 4–3–3-system.

Zagallo spelade klubblagsfotboll i Flamengo och Botafogo.

Efter spelarkarriären fortsatte Zagallo som tränare, och ledde Brasiliens herrlandslag till VM-seger i Mexiko 1970. Han blev därmed den förste att vinna VM både som spelare och som förbundskapten.

Tränaruppdrag 
 Förbundskapten för Brasiliens herrlandslag i fotboll
 VM-guld 1970
 VM-silver 1998
 Förbundskapten för Förenade Arabemiratens herrlandslag i fotboll

Brasilianska fotbollstränare
Brasilianska fotbollsspelare
Brasilianska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i CR Flamengo
Fotbollsspelare i Botafogo FR
Spelare i VM i fotboll 1958
Spelare i VM i fotboll 1962
Världsmästare i fotboll
Födda 1931
Levande personer
Män
Personer från Alagoas
Förbundskaptener i VM i fotboll 1998
Förbundskaptener i VM i fotboll 1974
Förbundskaptener i VM i fotboll 1970
Förbundskaptener för Förenade Arabemiratens herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener för Kuwaits herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener för Saudiarabiens herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener för Brasiliens herrlandslag i fotboll
SMR

SMR kan syfta på:

 SMR – landskod i ISO 3166-1 för San Marino
 SMR – ett förbund för Sveriges mansjourer, se Sveriges Mansjourers Riksförbund
 SMR – en organisation, se Svenska Mejeriernas Riksförening
 SMR – en sammanslutning av civilingenjörer, högskoleingenjörer, ingenjörer, se Svenska Mekanisters Riksförening
 SMR – en gren av Nordiska motståndsrörelsen, se Svenska Motståndsrörelsen
 SMR – en förening bildad 1908, se Sveriges Minuthandlares Riksförbund
 SMR – en del av Östra kinesiska järnvägen, se South Manchuria Railway
 SMR – en paraplyorganisation för rikstäckande muslimska organisationer i Sverige, se Sveriges Muslimska Råd
 SMR – landskod i ISO 3166-1 för San Marino    
 SMR – Småskalig modulär reaktor. Ett mini-kärnkraftverk som kan generera upp till ca 300 MW eleffekt.
 SMR – Södertörns marinregemente, ett svenskt förband inom kustartilleriet som verkade i olika former åren 1956–2000.

Referenser

Noter
Rinus Michels

Rinus Michels, född 9 februari 1928 i Amsterdam, död 3 mars 2005 i Aalst, var en nederländsk fotbollsspelare och tränare.

Michels var en av de stora tränarna inom den holländska totalfotbollen som hade stora framgångar under 1970-talet. Michels slog igenom som tränare under sin tid i Ajax på 1960-talet och ledde Nederländernas fotbollslandslag under VM 1974 då laget tog silver. 1988 var Michels förbundskapten då Holland vann EM.

Biografi

Michels spelade som anfallare och blev holländsk mästare 1947 och 1957. Han spelade även fem A-landskamper för Nederländerna. Efter spelarkarriären studerade han idrottsvetenskap i Amsterdam och utbildade sig till massör och sjukgymnast. Han arbetade senare på en skola för dövstumma barn. I början på 1953-talet tog han tränarlicens och började som tränare i amatörklubbarna Asser Boys, JOS Amsterdam och AFC Amsterdam. 1965 blev han tränare för Ajax med spelare som Johan Cruyff, Wim Suurbier och Sjaak Swart i laget. Under Michels ledning blev laget fyra gånger nederländska mästare (1966, 1967, 1968, 1970) och tre gånger cupmästare (1967, 1970, 1971). 1971 blev Ajax för första gången segrare i Europacupen för mästarlag. 1971 gick Michels över till FC Barcelona där han 1974 återförenades med Johan Cruyff. 

Under VM 1974 var Michels förbundskapten för Nederländerna och förde in systemet med totalfotboll i landslaget som varit så framgångsrikt i Ajax. Totalfotboll innebär att varje spelare kan spela på varje position och därmed byta positioner under spelets gång, vilket gör att spelsystemet är intakt under hela matchen. Det nederländska landslaget imponerade stort under VM-slutspelet med sitt spel och tog sig till VM-final där laget förlorade mot hemmanationen Västtyskland. Michels kom att prägla den moderna holländska fotbollen. Michels återkom som teknisk direktör i landslaget 1984 och blev på nytt förbundskapten 1986. Michels ledde laget till EM-guld 1988 med spelare som Marco van Basten, Ruud Gullit, Ronald Koeman och Frank Rijkaard. Michels slutade som förbundskapten men återkom för en tredje och sista period 1990–1992.

Tränaruppdrag
Förbundskapten för Nederländernas fotbollslandslag
VM-silver 1974
EM-guld 1988
EM-semifinal 1992
1. FC Köln
AFC Ajax

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 

Födda 1928
Avlidna 2005
Nederländska fotbollsspelare
Nederländska fotbollstränare
Spelare i AFC Ajax
Tränare i Bayer 04 Leverkusen
Tränare i FC Barcelona
Tränare i 1. FC Köln
Tränare i AFC Ajax
Idrottare från Amsterdam
Män
Nederländska idrottare under 1900-talet
Förbundskaptener i VM i fotboll 1974
Totalfotboll

Totalfotboll är en spelstil inom fotboll som kännetecknas av att nästan alla spelare i ett lag kan spela på nästan alla positioner på spelplanen.

Totalfotbollen började praktiseras under 1970-talet med dess främsta företrädare i det ukrainska laget Dynamo Kiev (två internationella cupvinster), Nederländernas och Västtysklands fotbollslandslag samt ländernas olika klubblag (AFC Ajax, Borussia Mönchengladbach med flera). En spelare som förknippas med begreppet är Nederländernas Johan Cruijff. 

Totalfotbollen handlar om att spelare byter positioner vartefter spelet utvecklar sig, och på så sätt kan bibehålla den ursprungliga taktiska formationen trots att varje enskild spelare kanske inte befinner sig precis där det på pappret ser ut att han/hon skulle vara. Detta kräver att varje spelare är duktig på att utföra både offensiva och defensiva uppgifter och kräver mycket av spelaren både i form av kondition och teknik. Den tränare som anses ha "uppfunnit" totalfotbollen är holländaren Rinus Michels, men detta är halva sanningen; Ukrainske tränaren Valerij Lobanovskij skapade samtidigt samma spelstil.

Totalfotbollen är i grunden en mycket offensiv spelstil. En viktig grundbult är tanken att motståndarna inte kan göra mål så länge man själva håller i bollen. Catenaccio-taktiken från Italien betraktas ofta som en motsats till totalfotbollen, medan totalfotbollen också kan ses som en vidareutveckling av catenaccio då totalfotbollen bygger på samma grundtanke att kontrollera bollen inom det egna laget och därmed släppa in färre mål än motståndarna och utnyttja motståndarnas misstag.

Som tränare för AFC Ajax hade Rinus Michels stora framgångar med totalfotbollen. Ajax vann Mästarcupen/Europacupen för mästarlag (nuvarande Uefa Champions League) tre år i rad 1971–1973 och i finalen 1972 besegrade man Inter (2-0) som många ansåg vara catenacciofotbollens främsta företrädare.

När Michel blev landslagstränare för Nederländerna och så småningom tränare för FC Barcelona exporterade han totalfotbollen dit. Med totalfotbollen nådde Nederländerna finalen i fotbolls-VM både 1974 och 1978, samt vann EM 1988. 1988 blev Johan Cruijff tränare för Barcelona och "återinförde" totalfotbollen till den spanska storklubben med en mycket offensiv 3-4-3 uppställning (senare modifierad till 4-3-3). Laget hade mycket stora framgångar med 4 raka ligatitlar 1991–1994 samt seger i Europacupen 1992. Än idag spelar Barcelona med ett spelsystem som påminner mycket om totalfotbollen så som den praktiserades av Michels med ett snabbt passningsspel och stort bollinnehav på offensiv planhalva. Barcelonas tränare mellan 2008 och 2012, Josep Guardiola, var spelfördelare i Barcelona under stora delar av Cruyffs tid som tränare i klubben.

Referenser 

Fotboll
Kollationering

Kollationering kan syfta på:

Kollationering (teater) – när ett teaterstycke, pjäs eller spex presenteras för ensemblen. Styckets titel, eventuell affisch och musik kommer nu alla till del. På kollationeringen sker även rollfördelningen och när detta är gjort läses manuset igenom av de som skall besätta rollerna. 

Kollationering (bokbinderi) – ett moment i bokbinderi

Kollationering (telegram) – vid telegramutväxling, dels den i de fastställda trafikmetoderna föreskrivna repetition (återsändning, motläsning) som mottagaren gör för kontroll av att allt är rätt mottaget, dels den repetition av sifferuttryck och namn som sändaren gör som avslutning av sänt meddelande.

Sambandstjänst
Scenkonstproduktion
Stefan Aust

Stefan Aust, född 1 juli 1946 i Stade, Niedersachsen, är en tysk journalist, chefredaktör för Der Spiegel från 1994 till februari 2008.

Aust var 1966–1969 redaktör på tidskriften Konkret samtidigt som Ulrike Meinhof var skribent på tidskriften. Han skrev 1985 boken Der Baader–Meinhof-Komplex, som filmatiserades 2008.

Böcker
Baader-Meinhof - sju år som förändrade Förbundsrepubliken (ty. Der Baader-Meinhof-Komplex)

Källor

Tyska journalister
Män
Födda 1946
Levande personer
Personer från Niedersachsen
Rudolf Augstein

Rudolf Karl Augstein, född 5 november 1923 i Hannover, död 7 november 2002 i Hamburg, var en tysk tidningsutgivare. Han var en av de stora männen i den tyska mediavärlden genom sitt grundande och chefskap för Der Spiegel från 1946 och fram till sin död 2002.

Tyska journalister
Tyska chefredaktörer
FDP-politiker
Tyska förbundsdagsledamöter
Födda 1923
Avlidna 2002
Män
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Personer från Hannover
Ethel och Julius Rosenberg

Ethel Greenglass Rosenberg (född Greenglass den 28 september 1915 i New York, död 19 juni 1953 i fängelset Sing Sing i Ossining, New York) och Julius Rosenberg (född 12 maj 1918 i New York, död 19 juni 1953 i fängelset Sing Sing), var två amerikanska kommunister som dömdes och avrättades den 19 juni 1953 för spionage i krigstid. Åtalet rörde överförande av information om atombomber till Sovjetunionen. Det är den enda avrättningen av civila, dömda för spionage i USA:s historia. 

Makarna hade under andra världskriget kontakt med anställda vid kärnvapenlaboratoriet i Los Alamos, framför allt Ethels bror David Greenglass. Deras avrättning framkallade en våg av protester och sågs av många som ett utslag av den fanatiska antikommunistiska stämning som vid den tidpunkten rådde i vissa kretsar i USA.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

Amerikanska brottslingar
Amerikanska kommunister
Personer som blivit avrättade av USA under 1900-talet
Personer som blivit avrättade genom elektriska stolen
Personer från New York
Rosinha

Rosinha är ett kvinnonamn. 

Det uttalas Rosinja. I Sverige finns endast 1 kvinna med namnet (2004)

Saknar namnsdag i Sverige.

Personer med namnet Rosinha
 Rosinha Sambo, svensk-angolansk sexarbetare
 Rosinha Garotinho, brasiliansk guvernör i Rio de Janeiro.

Kvinnonamn
Rudolf Wall

Axel Rudolf Mauritz Wall, född 19 januari 1826 i Stockholm, död 20 augusti 1893 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk tidningsman och grundare av Dagens Nyheter.

Biografi
Rudolf Wall var son till sjömannen Erik Gustaf Saxholm och Johanna Fredrika Chagelin. Han växte upp under enkla förhållanden, huvudsakligen med modern. Efter privatundervisning kom han i kontakt med Lars Johan Hierta hos vilken han blev kontorspojke 1838. Vid sidan av arbetet studerade han. Hos Hierta avancerade Wall, och fick så småningom även arbeta vid redaktionen. År 1846 övertog han ett boktryckeri som han arrenderat i två år, och fick namnet Wallska tryckeriet. Under Wall blev företaget framgångsrikt, och 1847 kunde han starta Söndagstidningen, och året därefter Veckoskrift för barn och ungdom. Framgången ledde till att Wall fick burskap i Stockholm 1858, det vill säga att han erkändes som stadens borgare. 

Misslyckade affärer med brännvin innebar att Wall 1859 begärdes i konkurs. För att försörja sin familj började han då en journalistisk bana, först vid Göteborgs Handels- och Sjöfarts Tidning, och sedan kom han åter till Aftonbladet. Därtill grundade han Sveriges handelskalender, samt översatte politisk litteratur.

Det fanns ingen morgontidning i Sverige när Rudolf Wall grundade Dagens Nyheter 1864, där han skulle bli ansvarig utgivare och chefredaktör till 1889. 1874 ombildades företaget till ett aktiebolag, Dagens Nyheter ab, och Wall var dess förste styrelseordförande, vilket han förblev till sin död.

Wall, som gifte sig 1852 med Rosa Löwenström (1830–1897), är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

Noter

Externa länkar

Vidare läsning

Svenska chefredaktörer
Dagens Nyheter
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Svenska journalister under 1800-talet
Journalister från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1826
Avlidna 1893
Män
Curt Lindström (tränare)

Curt Carl Olof "Curre" Lindström, född 26 november 1940, är en svensk ishockeytränare. Lindström har coachat såväl Sveriges som Finlands och Lettlands ishockeylandslag och därutöver ett flertal klubblag. 

Efter det historiskt svaga resultatet i VM 1985 utnämndes Lindström till svensk förbundskapten inför VM 1986. Han var från början tänkt som en tillfällig lösning, men Sverige tog silver och var inte långt ifrån att bli världsmästare. Lindström fick därför förnyat förtroende inför VM 1987, och då lyckades han tillsammans med Tommy Sandlin coacha Sverige till sitt första VM-guld sedan 1962. Senare gjorde han om bedriften när han coachade Finlands herrlandslag i ishockey till VM-guldet 1995, Finlands första VM-guld. Lindström blev därmed den hittills ende tränaren som vunnit VM-guld för två nationer.

Förutom att ha varit förbundskapten för Sverige och Finland var Lindström också förbundskapten för Lettland, vilka han förde till en kvartsfinal i VM, vilket var Lettlands största hockey-framgång fram tills VM-bronset 2023.

Klubbar han har tränat är bland annat Hammarby IF, Södertälje SK, Huddinge IK och Mälarhöjden/Bredäng Hockey.
Utomlands har han också varit tränare för München och Kloten.

2005 var han inblandad i en skatteskandal och fick lämna jobbet som tränare för Ilves i Finland. Alla andra åtalade i skattehärvan dömdes i tingsrätten förutom Lindström. Han blev dock fälld i Svea hovrätt och dömdes 2007 till villkorlig dom och samhällstjänst för bokföringsbrott.

Lindström är idag bosatt i Thailand.

Bibliografi
Från nödlösning till VM-guld: ett liv av ledarskap, 1996 (tillsammans med Bengt-Åke Cras)

Referenser

Födda 1940
Svenska ishockeytränare
Tränare i MB Hockey
Män
Levande personer
Sommarvärdar 1996
Svenska idrottsledare under 1900-talet
Svenska idrottsledare under 2000-talet
Idrottare från Uppsala
Förbundskaptener för Sveriges herrlandslag i ishockey
Svetlana

Svetlana är ett ryskt kvinnonamn som är vanligt i Ryssland och på Balkan. Namnet betyder "LJUS". 

I Sverige finns 1055 kvinnor som har namnet Svetlana. Av dessa har 961 namnet Svetlana som tilltalsnamn/förstanamn (2011).

Saknar namnsdag i Sverige.

Urval av kända personer med namnet Svetlana
Svetlana Aleksijevitj
Svetlana Allilujeva
Svetlana Ambrosius
Svetlana Feofanova
 Svetlana Kuznetsova
 Svetlana Ražnatović (Ceca)

Kvinnonamn
Pär Axel Sahlberg

Pär Axel Sahlberg, född 1954, är en svensk pastor och politiker (socialdemokrat), som var ordinarie riksdagsledamot 1994–1998 och 1999–2006 (även ersättare 1998–1999), invald för Hallands läns valkrets.

Sahlberg föddes in i en murarfamilj från Borås. Han började som 21-åring arbeta som pastor i Metodistkyrkan i Sverige och var länge konfirmationspastor på Västkustgåren, Metodistkyrkans lägergård i Halland, Kungsbacka.

I riksdagen var han ledamot i konstitutionsutskottet (1994–1998 och 1999–2006, samt suppleant 1998–1999), suppleant i socialförsäkringsutskottet, suppleant i utrikesutskottet, suppleant i Europarådets svenska delegation samt ledamot i valprövningsnämnden. 

Han var en del i utredningen, som mynnade ut i Lag (1998:1591) om Svenska kyrkan, som innebar att Svenska kyrkan separerades från staten den 1 januari 2000.

Sahlberg var ordförande i International League of Religious Socialists från 2003 till 2009 och ordförande i Life and Peace. Han var även vice ordförande i Sveriges kristna socialdemokraters förbund (nuvarande Socialdemokrater för tro och solidaritet). Han är den politiker som enligt Dagens Nyheters kartläggning under längst tid har uppburit riksdagens inkomstgaranti. Sahlberg har sedan sin avgång 2006 mottagit inkomstgaranti om 5,1 miljoner kronor.

Källor

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska pastorer
Födda 1954
Levande personer
Män
Bodens GK

Bodens GK är en golfklubb i Norrbotten och är en av Sveriges äldsta golfklubbar, grundad på 1940-talet. För närvarande ligger klubben i Sävast omkring 7 kilometer utanför Boden. Banan är av parkaraktär och svårigheterna finns runt de välondulerade greenerna som ofta vaktas av bunkrar.

Historia 
Klubben har ett brokigt förflutet med starkt inflytande av militärstaden Boden och har sedan begynnelsen flyttat några gånger. Den längsta epoken var tiden i Degerbäcken med en niohålsbana. När trycket på golfsverige ökade i slutet av 1980-talet beslutade klubben att bygga nytt och 18 hål. Sävast blev den nya platsen med Luleälven och väg 97 som avgränsare.

Sportklubbar bildade 1946
Otto Nerz

Otto Nerz, född 21 oktober 1892, död 18 april 1949, var en tysk fotbollstränare. Tysklands förste förbundskapten i fotboll, mellan 1923 och 1936.

Efterträddes av sin assistent Sepp Herberger.

Meriter 
 VM i fotboll: 1934
 VM-brons 1934

Födda 1892
Tyska fotbollstränare
Spelare i VfR Mannheim
Tränare i Tennis Borussia Berlin
Fotbollsspelare i Tennis Borussia Berlin
Män
Avlidna 1949
Personer från Hechingen
Förbundskaptener i VM i fotboll 1934
Alla

Alla är ett kvinnonamn. Namnet härstammar troligtvis från Ryssland.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 249 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Alla, varav 181 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag i Sverige: saknas

Personer med namnet Alla
 Alla Nazimova, rysk-amerikansk skådespelare
 Alla Pugatjova, rysk sångerska
 Alla Sizova, rysk ballerina
 Alla Sjelest, rysk ballerina och koreograf
 Alla Gevorgyan, Armenia

Källor

Kvinnonamn