kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Paroxysmal takykardi

Paroxysmal takykardi förkortas PSVT (paroxysmal supraventrikulär takykardi). PSVT är en hjärtarytmi som kännetecknas av snabb hjärtrytm som uppkommer plötsligt. Tillståndet är vanligare hos äldre människor. Det viktigaste symptomet är hjärtklappning som kan vara förenad med ångest. Diagnos kan sättas genom EKG.

Ofta krävs ingen behandling, då tillståndet kan vara snabbt övergående och ofarligt, om det kvarstår under en längre tid kan det orsaka försämrad hjärtfunktion. I svårare fall behandlas PSVT med så kallade betablockerare eller i vissa fall kalciumflödeshämmare, t.ex. Verapamil och Adenosin. På senare tid har även s.k. RF-ablation blivit ett alternativ. Med hjälp av en kateter införd via ljumsken bränns den felaktiga strukturen i hjärtmuskeln bort och symptomen försvinner därefter. Ingen farmakologisk behandling erfordras efter detta ingrepp. I vissa speciella fall kan ett behandlingsalternativ vara pacemaker. 

När en attack startar ökar pulsen kraftigt upp till runt 200 slag per minut. Detta sker plötsligt utan andra symtom. När hjärtat återgår till vanligt rytm är även detta plötsligt och utan förvarning, ofta även med att hoppa över något slag.

Hjärtkammaren är skyddad (till viss del) från alltför höga pulser genom en port som bara tillåter en viss del av impulserna att komma igenom. Vid tillståndet Wolff-Parkinson-White syndrom undviker pulsen denna port och överförs direkt till kamrarna. Det är det som kan upptäckas på EKG.

Vid automatiska typer av SVT som t.ex. förmakstakykardi finns det en mer gradvis ökning och sänkning av hjärtfrekvensen. Detta beror på att delar i hjärtat skapar sina egna elektriska signaler.

Tecken och symtom
Tillståndet kan uppstå plötsligt och kan gå över utan behandling. Stress, träning och känslor kan leda till en normal eller fysiologisk ökning av hjärtfrekvensen. Attacken kan pågå från några minuter till en eller två dagar, ibland, även om det är sällsynt, kvarstå tills behandling skett. Den snabba hjärtfrekvensen gör att blodcirkulationen försämras. Följande symtom är typiska när vid en hjärtrytm på 150-270 eller högre:
 Palpitation
 Dyspné
 Kärlkramp
 Takypné
 Yrsel
 Svimning (Endast i de allvarligaste fallen.)

Se även
 Takykardi

Referenser 

Arytmier
Ivan Gašparovič

Ivan Gašparovič, född 27 mars 1941, är en slovakisk politiker. Han var president i Slovakien 2004–2014. Gašparovič föddes i Poltár, i närheten av Lučenec. Hans far, Vladimir Gašparović, var från Kroatien och emigrerade till Slovakien efter första världskriget.

Referenser 
 Ivan Gašparovič

Slovakiens statschefer
Födda 1941
Män
Levande personer
Glenmarks

Glenmarks var en svensk vokalgrupp, framgångsrik under första halvan av 1970-talet.

Gruppen bestod av Ann-Louise Hanson, Bruno Glenmark, Anders Glenmark och Karin Glenmark. Innan Karin gick med i gruppen hade de en annan medlem, Lisa Linn. Deras första större framgång var 1972 med låten "Gammaldags musik" som blev listetta på Svensktoppen och även kom in på Kvällstoppen. Efter den följde flera Svensktoppsplaceringar.

Melodifestivalen 
Gruppen tävlade i Melodifestivalen tre år i rad:

1973 – "En liten sång (som alla andra)", skriven av Östen Warnerbring (4:e plats)
1974 – "I annorlunda land", skriven av Anja Notini-Wallin och Bengt-Arne Wallin (8:e plats)
1975 – "Lady Antoinette", av och med Hadar (6:e plats)

Externa länkar 
 Glenmarks på Discogs

Svenska vokalgrupper
Musikgrupper med syskon
Deltagare i Melodifestivalen 1973
Deltagare i Melodifestivalen 1974
Deltagare i Melodifestivalen 1975
Musikgrupper bildade 1971
Theodora Porphyrogenita

Theodora Porphyrogenita, född 981, död 31 augusti 1056, var regerande bysantinsk kejsarinna från den 11 januari 1055 till den 31 augusti 1056. Hon var Konstantin VIII:s dotter.

Biografi 
Hon beskrivs som en kvinna med en stark och spartansk karaktär. Hon avvisade den presumtive arvtagaren, Romanus, som istället gifte sig med hennes syster Zoë 1028. Trots att hon bodde i tillbakadragenhet väckte hon Zoës svartsjuka och med konspiration som förevändning blev hon inspärrad i ett kloster. 

År 19 april 1042 ledde den folkliga rörelse som orsakade Mikael V:s avsättande från tronen även att Theodora sattes in som medregent tillsammans med systern. Efter två månader aktivt regerande lät hon sig ersättas av Zoës nye make Konstantin IX den 11 juni 1042. Då han dog 11 januari 1055, och trots att hon var i sjuttioårsåldern återupptog hon sina vilande rättigheter med vigör och grusade generalen Nicephorus Bryennius förhoppningar om att ersätta henne. Genom sitt bestämda ledarskap kontrollerade hon en oregerlig adel och hejdade åtskilliga missförhållanden; men hon fördärvade sitt rykte genom överdriven hårdhet mot sina privata fiender och olämpligt anställande av tjänare som rådgivare. 

Hon dog plötsligt den 31 augusti 1056. Då hon inte hade några barn och var den sista i sin dynasti, hade hon valt ut en av sina gunstlingar som tronföljare. Men Mikael VI, som inte var släkt med den dynasti som styrt det bysantinska riket under 189 år (867–1056), ansågs inte vara en rättmätig kejsare. Detta ledde till en serie av tronstrider mellan olika adelsfamiljer under perioden 1056 till 1081.

Referenser 
 Alf Henrikson: Byzantinsk historia, illustrerad av Björn Berg, 1971

Noter

Externa länkar 

Födda 981
Avlidna 1056
Kvinnliga regenter under 1000-talet
Bysantinska kejsarinnor
Kvinnor
Personer i Bysantinska riket under 1000-talet
Gravsatta i Apostlakyrkan
Bysantinska kejsare
Pater Nosterkyrkan

Pater Nosterkyrkan är en före detta kyrka vid Paternostergatan i södra delen av Majorna i Göteborg som användes som kyrka mellan 1973 och 2011. Den övertogs 2012 av Göteborgs stad och används sedan 2014 i förskoleverksamheten "Såggatan 73 förskola".

Historik
Kyrkan  uppfördes 1973 med stöd av Göteborgs småkyrkostiftelse och är utförd i gult tegel med en friliggande klockstapel. En ny orgel byggd av Lindegrens orgelbyggeri invigdes den 10 oktober 1976 av komminister Gunnar Brodendal. Kyrkan fungerade under många år som distriktskyrka i Masthuggs församling men avvecklades på grund av vikande besöksantal. Den sista gudstjänsten hölls den 15 december 2011.

I anslutning till detta återlämnades kyrkan till Göteborgs småkyrkostiftelse som 2012 genomförde försäljning till kommunen för att byggas om till förskola. Förskoleverksamheten "Såggatan 73 förskola" startades våren 2014.

Kyrkklockan flyttades 2014 till den nybyggda Amhults kyrka, medan orgeln efter viss ombyggnad 2013–2014 togs i bruk som kororgel i Johannebergskyrkan.

Orgel
Den nuvarande orgeln byggdes 1976 av Lindegrens Orgelbyggeri AB, Göteborg och är en mekanisk orgel med ny fasad. Den invigdes 10 oktober 1976 av komminister Gunnar Brodendal.  Orgeln flyttades 2013 till koret i Johannebergskyrkan, och togs i bruk 2014 som kororgel efter viss ombyggnad.

Referenser

Noter

Källor 
Julhälsningar till församlingarna i Göteborgs stift 1977, red. Prosten Fritz Helldén, Göteborgs Stifts-Tidnings Förlag, Göteborg 1977 ISSN 0284-2084, s. 175
Hansson, Hans-Olof (2016). Småkyrkorörelsen i Göteborg 70 år. Göteborg: Församlingsförlaget. Libris 19821353. 

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Göteborg
Kyrkobyggnader invigda 1973
Tidigare kyrkobyggnader i Sverige
1973 i Sverige
Majorna
Alfta GIF Hockey

Alfta GIF Hockey, är en ishockeyklubb i Alfta, Ovanåkers kommun, Hälsingland bildad 1947. Från början spelade man på en utomhusplan som gjorts i ordning av frivilliga krafter. 1959 sluttande man till Forsparken där Alfta kommun gjort i ordning en plan för hockeyspel. Ishallen de spelar i idag började byggas våren 1972 och invigdes 1973. Alfta var den sextionde ishallen att byggas i Sverige. De var alltså ganska tidig med att bygga ishall i Alfta. Den har idag 800 st sittplatser och 300 st ståplatser.

Säsongen 1954/1955 kvalade man sig till en plats i division 2 (då var andraligan i Sverige) för den kommande säsongen och lyckades hålla sig kvar till säsongen 1960/1961. Året därpå vann man division 3, men misslyckades i kvalet. Likväl fick man en plats i division 2 då serien utökades till 10 lag. Där han man sedan spelat de flesta säsongerna sedan dess med ett fåtal säsonger (sex st) i division 3.

Historia

Alfta hockeys seniorer blev distriktsmästare: 1956, 1962, 1965, 1966, 1983 och 1985.
	
Alfta hockeys juniorer blev distriktsmästare: 1955, 1965, 1966, 1967, 1970, 1971, 1972, 1977, 1979, 1980, 1984, 1985, 1986, 2001, 2004 och 2005.

Alftaspelare som fått jubileumspokalen (bäste ungdomsspelare i distriktet)

1988 - Jonas Gudmunsson (B)
1993 - Tobias Jahr (Fw)
1996 - Dennis Johansson (Fw)
1998 - Fredrik Persson (B)
1999 - Niklas Näslund (Fw)
2003 - Kristoffer Karlström (Fw)
2004 - Robin Hellgren (B)
2005 - Dennis Woxberg (Fw)
2007 - Martin Hellgren (Fw)

Alftaspelare som fått silverpucken (bäste spelare i distriktet)

1974 - Sven-Inge Ehn (M)
1979 - Tord Söder (B)
1989 - Håkan Hellgren (B)

Externa länkar
Alfta Hockey
Facebook: Alfta Hockey

Källor

Ishockeyklubbar i Sverige
Sportklubbar i Ovanåkers kommun
Sportklubbar bildade 1947
RTP Internacional

RTP Internacional är Rádio e Televisão de Portugals internationella tv-kanal.

Externa länkar
Rádio e Televisão de Portugal

Referenser 

RTP International
Portugisiskspråkiga TV-kanaler
TV-kanaler och TV-stationer startade 1992
Landshövdingar i Södermanlands län

Landshövdingen i Södermanlands län är chef för Länsstyrelsen i Södermanlands län. Nuvarande landshövding är Beatrice Ask med ett ursprungligt förordnande från den 1 januari 2020 till och med den 31 mars 2023. Den 13 februari 2023 förlängdes förordnandet fram till och med den 31 mars 2025.

Lista över landshövdingar i Södermanlands län 
1634: Stellan Otto von Mörner
1634–1637: Peder Erlandsson Bååt
1637–1640: Knut Göransson Posse
1640–1648: Hans Rotkirch
1648–1653: Gustaf Bonde
1653–1657: Göran Bengtsson Sparre
1657–1678: Erik Carlsson Sparre
1678–1693: Gabriel Falkenberg
1693–1710: Hans Clerck
1710–1714: Peder Franc
1714–1716: Peter Scheffer
1716–1723: Germund Cederhielm den yngre
1723–1727: Nils Gyllenstierna
1727–1732: Michael Törnflycht
1732–1733: Jonas Fredrik Örnfelt
1733–1737: Olof Gyllenborg
1737–1739: Carl Gustaf Sparre
1739–1750: Nils Bonde af Björnö
1750–1751: Carl Mårten Fleetwood
1751–1761: Claes Gustaf Rålamb
1761–1769: Nils Adam Bielke
1769: Jeremias Wallén
1769–1791: Per Abraham Örnsköld
1792–1794: Carl Lagerbring
1794–1804: Salomon Jakob Gyllenadler
1804–1815: Fabian Ulfsparre
1815–1824: Per Erik Skjöldebrand
1824–1833: Gustaf Peyron den äldre
1833–1858: Gustaf Erik Frölich
1858–1888: Gustaf Lagerbjelke
1888–1894: Otto Printzsköld
1894–1906: Filip Boström
1906–1927: Lennart Reuterskiöld
1927–1935: Gustaf Sederholm
1935–1958: Bo Hammarskjöld (tjänstledig 1940–1944)
1940–1944: Anders Wijkman (tillförordnad)
1958: Gustaf Andersson
1958–1970: Ossian Sehlstedt
1970–1980: Mats Lemne
1980–1990: Bengt Gustavsson
1990–1996: Ivar Nordberg
1996–2005: Bo Holmberg
2006–2012: Bo Könberg
2012–2019: Liselott Hagberg
2020– : Beatrice Ask

Källor

Externa länkar
 Länsstyrelsen i Södermanlands län.

Södermanlands län
Landshövdingar i Södermanlands län
Gröna linjen (Israel)

Begreppet Gröna linjen kan syfta på en av flera demarkationslinjer i Mellanöstern. Den är kanske främst bekant som stilleståndslinjen mellan Israel och Jordanien efter 1948 års krig. Denna linje upphörde att ha någon praktisk roll efter att Israel 1967 ockuperade Västbanken i samband med sexdagarskriget.

I något vidare mening kan begreppet syfta på gränslinjen mellan Israels internationellt erkända territorium och Västbanken, Gazaremsan och Golanhöjderna. Alla dessa gränslinjer fastslogs som stilleståndslinjer och gränsen för det internationellt erkända israeliska territoriet efter 1948 års krig.

Se även
Gröna linjen (Libanon) (1976–1990)

Referenser

1948
Israel-Palestina-konflikten
Israels historia
Sydvästasien
Västbanken
Palestinas geografi
Israels geografi
Syriens geografi
Libanons geografi
Jordaniens geografi
Radiotelevisione Italiana

RAI Radiotelevisione Italiana (RAI) är ett offentligt radio- och TV-företag i Italien.

RAI började sända reguljära sändningar 1954 och två år senare nådde sändningarna hela Italien. 1961 följde RAI 2 och 1979 RAI 3. 1974 upphävdes RAI:s monopol genom domstolsbeslut.

TV-kanaler 
 Rai 1
 Rai 2
 Rai 3
 Rai 4
 Rai 5
 Rai Premium
 Rai Movie
 Rai Gulp
 Rai Yoyo
 Rai News 24
 Rai Storia
 Rai Sport
 Rai Scuola

Radiokanaler 
 Rai Radio 1
 Rai Radio 2
 Rai Radio 3
 Rai Radio Tutta Italiana
 Rai Radio Classica
 Rai Radio Techete'
 Rai Radio Live
 Rai Radio Kids
 Rai Isoradio
 Rai GR Parlamento

Externa länkar 
 http://www.rai.it/ – Den officiella webbplatsen

Referenser 

Radiotelevisione Italiana
Eurovisionen
Radiokanaler och radiostationer startade 1924
Rai 2

Rai 2 är Radiotelevisione Italianas andra TV-kanal. Rai Due startade sina sändningar den 4 november 1961.

Externa länkar 
 Rai 2, på Rai.it

Radiotelevisione Italiana
TV-kanaler i Italien
TV-kanaler och TV-stationer startade 1961
Italienskspråkiga TV-kanaler
Rai 1

Rai 1 är italienska RAI:s huvudkanal och den mest sedda kanalen i Italien. Kanalen hette från början Programma Nazionale och senare Rete 1 tills namnet byttes till det nuvarande 1982. Kanalen lanserades 3 januari 1954.

Från början sände kanalen bara utbildningsprogram utan några som helst reklamavbrott, bortsett från det mycket populära Carosello. Sändningar under början av kanalens existens sändes delvis för att lära ut ett gemensamt språk efter andra världskriget.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Radiotelevisione Italiana
TV-kanaler i Italien
TV-kanaler och TV-stationer startade 1954
Italienskspråkiga TV-kanaler
Michael Cimino

Michael Cimino, född 3 februari 1939 i New York, död 2 juli 2016 i Los Angeles, var en amerikansk filmregissör, filmproducent och manusförfattare. 

Cimino skrev manus till ett antal filmer, bland annat Dirty Harry-filmen Magnum Force. Han fick sedan regissera Thunderbolt på Clint Eastwoods bolag Malpaso. Cimino fick stor framgång med det känsliga krigsdramat Deer Hunter och fick i stort sett fria händer med sitt nästa projekt, en westernfilm. Resultatet blev Heaven's Gate, ett fiasko som gick back med 43 miljoner dollar och förstörde Ciminos rykte. Han försökte dock regissera Footloose 1984, men fick sparken efter fyra månader då han verkade dra över budgeten. Efter detta finansierade han  sina filmer utanför studiosystemet.

Filmografi i urval 
 (manus)
 (manus)

Källor
Biskind, Peter: Easy Riders, Raging Bulls. Simon & Schuster 1998.

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1939
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska filmregissörer
Män
Avlidna 2016
Oscar för bästa regi
Alumner från Michigan State University
Personer från New York
Inga-Lill Åhström

Inga-Lill Margareta Åhström-Lundqvist, född 26 oktober 1908 i Falkenberg, död 20 november 1991 i Högalids församling, Stockholm, var en svensk skådespelare.

Hon var dotter till sjökapten Carl August Åhström och kompositören Frida Åhström, född Jungbeck. Åhström-Lundqvist är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Filmografi i urval

Teater

Roller (ej komplett)

Källor 

 Östgötateaterns arkiv

Referenser 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Falkenberg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1908
Avlidna 1991
Kvinnor
1059

1059 (MLIX) var ett normalår som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
Anselm av Canterbury slår sig ned i benediktinerklostret i Le Bec i Normandie.
Kardinalskollegiet blir ensamma om påvevalet.
Muhammed ben Da'ud, känd som Alp Arslan blir seldjukernas andre sultan.
Isak I Komnenos abdikerar som bysantinsk kejsare och utser Konstantin Ducas till sin efterträdare.
Påve Nikolaus II installeras i opposition mot motpåven Benedictus X.

Födda 
Fulcher av Chartres, krönikör under Första korståget.
Emma de Guader, engelsk adelsdam.

Avlidna 
Mikael Cerularius, patriark av Konstantinopel.

Externa länkar
Enköpings SK

Enköpings SK (ESK) är en sportklubb i Enköping i Sverige. Den bildades 5 mars 1914. Föreningen är sedan 1995 indelad i sektionsföreningar.

Spelarprofiler 
 Tomasz Stolpa
 Olle Kullinger
 Andreas Hermansson

Sektioner
Bandy, se vidare Enköpings SK Bandy.
Fotboll, se vidare Enköpings SK Fotboll.
Gymnastik, se vidare Enköpings SK GF.
Ishockey, se vidare Enköpings SK HK.

Källor

Fotnoter

Sportklubbar bildade 1914
Alliansföreningar i Sverige
Sportklubbar i Enköping
Urban Sahlin

Lars Urban Sahlin, född 13 maj 1941 i Åre, död 7 augusti 1982 i Katarina församling, Stockholm, var en svensk skådespelare.

Biografi
Han tog privatlektioner för Hans Strååt. Därefter utbildades han vid Statens scenskola i Stockholm 1964–1967, där han var klasskamrat med bland andra Lena Nyman, Marie Göranzon och Rolf Skoglund. Han verkade större delen av sin karriär på Dramaten, utom 1970–1972 då han var engagerad vid Norrköping-Linköping stadsteater.

1982 begick han självmord.

Familj
Sahlin var son till konstnären Peter Sahlin och Elise Wikstedt, samt bror till Batte Sahlin och halvbror till Paul Sahlin och Margareta Christensson. Han hade varit gift med Ingrid Christina Sahlin. Paret skilde sig 1979 och hade två barn tillsammans.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 
Östgötateaterns arkiv

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Födda 1941
Avlidna 1982
Män
Personer från Åre socken
Skådespelare som begått självmord
Rune Gustafsson

Rune Urban Gustafsson, född 25 augusti 1933 i Göteborg, död 15 juni 2012 i Vantörs församling i Stockholm, var en svensk jazzmusiker (gitarr) och kompositör, känd bland annat för filmmusik till filmerna Mannen som slutade röka (1972), Släpp fångarne loss – det är vår! (1975) och Söndagsbarn (1992).

På Statens musikverk/Svenskt visarkiv finns Rune Gustafssons donerade personarkiv, som är fritt tillgängligt för forskning.

Biografi 
Hans tidigare professionella karriär var med trumslagaren Nils-Bertil Dahlander i Göteborg. Han flyttade därefter till Stockholm på 1950-talet för att samarbeta med Putte Wickman (Swedisk Jazz Kings, EP, 1957) och i Arne Domnérus Radiobandet och Radiojazzgruppen och blev en anlitad studiomusiker. 

Han skivdebuterade med EP:n Rune Gustafsson Quartet And Trio (HMV 7-EGS 28), utgiven 1953 och producerad av Putte Wickman. Första soloalbumet var Young Guitar (Metronome, MLP 15072, 1961) med Arne Domnérus, Jan Johansson, Jimmy Woode, Bjarne Nerem, Börje Fredriksson och Jan Allan.

Rune at the Top utkom år 1969 och inkluderade bland annat den norska trummisen Jon Christensen. Han spelade i Arne Domnérus duo (Dialog, 1972) och hans olika orkestrar, med Jan Johansson, Georg Riedel, Cornelis Vreeswijk, Ulf Johansson Werre med flera. 

På hans egen Rune Gustafsson Himself Plays Gilbert O'Sullivan (1973) spelade han med Egil Johansen, som var en av hans mest använda medspelare, även på Killing Me Softly (1973) och Move (1977).

På On a Clear Day (Sonet, SLP 2581, 1976) medverkade bland annat Red Mitchell och Duke Ellingtons trummis Ed Thigpen. För albumet Move (Sonet, 1977) fick han utmärkelsen Gyllene skivan. Han spelade med Zoot Sims på två skivor, The Sweetest Sounds och In a Sentimental Mood, varav den senare blev Sims sista skiva.

Utöver sin verksamhet som jazzmusiker blev han under slutet av 50-talet ofta anlitad som sologitarrist på svenska rockinspelningar.

Rune Gustafsson är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Priser och utmärkelser 
1976 – Jan Johansson-stipendiet
1997 – Albin Hagströms Minnespris
1998 – Thore Ehrling-stipendiet
2004 – Guitarpeople's Prize
2009 – Lars Gullin-priset för att han varit ”stilbildande för unga gitarrister i Sverige och utomlands”
2010 – Monica Zetterlund-stipendiet

Filmografi
Musik

Roller

Teater

Roller (urval)
1969 – Akates Käxell i Spader, Madame! eller Lugubert sa Schubert av Hans Alfredson och Tage Danielsson (även regi), Oscarsteatern

Referenser

Externa länkar

Rune Gustafssons arkiv på Statens musikverk
Rune Gustafsson i Svensk mediedatabas

Svenska jazzkompositörer
Svenska filmmusikkompositörer
Svenska jazzgitarrister
Födda 1933
Män
Avlidna 2012
Musiker från Göteborg
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Melkersson-Rosenthals syndrom

Melkersson–Rosenthals syndrom (MRS), efter den svenske neurologen Ernst Gustaf Melkersson, 1898–1932, och den tyske neurologen Curt Rosenthal, 1892–1937. Ärftlig sjukdom med periodiskt förekommande inflammatorisk svullnad i ansiktet, särskilt i kinder, läppar och tunga. Karaktäristiskt är en kraftigt rynkad tunga. Övergående ansiktsförlamning är vanlig. Symptomen försvinner efter månader till år men kan sedan efter flera år återkomma. Effektiv behandling saknas. Kortisonpreparat används i svåra fall.

Medicinska diagnoser uppkallade efter personer
Nervsjukdomar
Genetiska sjukdomar
Ödem
Gryta

Gryta kan syfta på: 

 Gryta (köksredskap) – ett kokkärl för matlagning
 Gryta (maträtt) – en maträtt
 Jättegryta – en geologisk bildning

 Gryta socken – en socken i Uppland ingick i Hagunda härad
 Gryta landskommun – en tidigare kommun i Uppsala län 1863–1951
 Gryta församling – en tidigare församling i Uppsala stift i Enköpings kommun i Uppland –2010
 Gryta kyrka – en medeltida kyrkobyggnad nordost om Örsundsbro
 Gryta distrikt – ett distrikt i Enköpings kommun och Uppsala län 2016–
 Önsta-Gryta – en del av ett administrativt bostadsområde i norra Västerås

Se även
Grytan (olika betydelser)
Alvik (tunnelbanestation)

Alvik är en tunnelbanestation i stadsdelen  Traneberg precis på gränsen mot stadsdelen Alvik i Västerort inom  Stockholms kommun. Stationen trafikeras av tunnelbana 1 (gröna linjen), Nockebybanan och Tvärbanan.

Historik
Från 1914, då området var del av Bromma landskommun, passerade spårvägen Alvik som då var en grenstation för spårvagnarna, där linje 11 (Ängbybanan, från 1944) gick till Islandstorget, linje 12 (Nockebybanan) till Nockeby och (fram till år 1950) linje 13 (Ulvsundabanan) till Ulvsunda. Ängbybanan öppnade år 1944 och byggdes som tunnelbana, men trafikerades som spårväg till 1952.

Alviks tunnelbanestation togs i bruk i oktober 1952, då sträckan Hötorget–Vällingby invigdes. Samtidigt blev Nockebybanan en anslutningslinje med byte direkt över plattform. Avståndet till station Slussen är åtta kilometer.

Uppbyggnad
Stationen har två plattformar utomhus. De yttre spåren används för tunnelbanan och de inre för Nockebybanans spårvagnar. Tvärbanans spårvagnar har sin hållplats under plattformarna utanför den västra entrén. Entré finns i väster från Vidängsvägen och Alviks torg samt i öster från Tranebergsvägen. En mindre bussterminal finns i anslutning till stationen.

Alvik är den största knutpunkten för spårtrafiken i Västerort. Inpasserande genom spärren var en vinterdag år 2005 cirka 22 600 personer Av de 4 000 påstigande på Nockebybanan (vars hållplats ligger innanför spärrlinjen) tillhörde en del dessa inpasserande, men de flesta var omstigande från tunnelbanan. Tvärbanan (vars hållplats ligger utanför spärrlinjen) hade 4 300 påstigande.

Konst
Henjasaj Koda skapade den konstnärliga utsmyckningen. Flera konstverk skapar en enhet, inspirerad av zenbuddhism. Materialet består av bland annat skånsk diabas och cortenstål.

Galleri

Galleri av den konstnärliga utsmyckningen av Henjasaj Koda

Se även
Alvik

Externa länkar

Referenser

Alvik
Stockholms tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1952
Spårvagnstrafik i Stockholm
Traneberg
1952 i Sverige
1051

1051 (MLI) var ett normalår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
Henrik I av Frankrike gifter sig med Anna av Kiev.
 Hilarion av Kiev blir den förste infödde metropoliten av ortodoxa kyrkan i Kievriket, som dittills letts av grekiska/östromerska metropoliter.

Födda 
 Bertha av Savojen, tysk-romersk kejsarinna.
 Edgar the Aetheling, Englands okrönte konung i slaget vid Hastings (1066).

Avlidna 
 27 april – Folque-Bertrand I av Provence, greve av Provence.

Externa länkar