kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Så skön och ljuvlig är

Så skön och ljuvlig är är en psalm från 1694 med ursprungliga titelraden O Huru liuflig är Tin boning / HErre kär som var elva verser lång, skriven av Haquin Spegel. Psalmen är en tolkning av . Det finns ingen uppgift om vem som bearbetade psalmen efter stavningsreformen 1906. Den bearbetades av Britt G. Hallqvist 1984.

Psalmens inledningsord 1695 är:
O Huru liuflig är Tin boning, HErre kär
Ditt Tempel och tin Kyrckia
Ther sig min siäl kan styrckia

Melodin är enligt 1697 års koralbok en tonsättning av Jakob Regnart i (D-moll 2/2 eller E-moll 4/4) från 1574. Den finns nedtecknad i Schöne kurzweilige teutsche Lieder, som från början är profana kompositioner som bearbetats till koraler för kyrkligt bruk. Den används också till psalmerna Jag vill i denna stund (1695 nr 18), O Herre, vem skall bo (1695 nr 41), Gläd dig, du Kristi brud (1695 nr 116, 1986 nr 104), Sorgen för glädien går (1695 nr 286), O Jesus, rik av nåd (nr 292) och På min Herre Gudh allen (1695 nr 385).

Publicerad som
Nr 76 i 1695 års psalmbok med titelraden "O Huru liuflig är Tin boning, HErre kär", under rubriken "Konung Davids Psalmer".
Nr 325 i 1819 års psalmbok med titelraden "O huru ljuvlig är", under rubriken "Med avseende på särskilda personer, tider och omständigheter: Lärare och åhörare: Gudstjänstens glädje och högtidlighet".
Nr 104 i Stockholms söndagsskolförenings sångbok 1882 med verserna 9-11, under rubriken "Psalmer".
Nr 105 i Svensk söndagsskolsångbok 1908 v. 9-11 med titeln "Ack Herre, hör min röst" under rubriken "Samlingssånger".
Nr 5 i Sionstoner 1935 med titelraden "O huru ljuvlig är", under rubriken "Inledning och bön".
Nr 207 i 1937 års psalmbok med titelraden "O huru ljuvlig är", under rubriken "Helg och gudstjänst".
Nr 404 i Den svenska psalmboken 1986 med nya titelraden, under rubriken "Helg och gudstjänst".
Nr 449 i Psalmer och Sånger 1987 med nya titelraden, under rubriken "Kyrkan och nådemedlen - Helg och gudstjänst".
Nr 176 i Finlandssvenska psalmboken 1986 under rubriken "Gudstjänsten" med annorlunda text än i Den svenska psalmboken.

Referenser

Noter

Externa länkar
Hos Sibelius-Akademin återfinns noterna enligt 1695 års melodi till Frögda tigh tu Christi brudh, där framgår också att förebilden är: "J Regnart 1576: Venus du und dein Kind, 1578 Hilf Gott wie ist so groß".

Svenska psalmer
Stridsvagn m/21-29

Stridsvagn m/21-29 (Strv m/21-29) är en svensk stridsvagn, ombyggd från Stridsvagn fm/21. Fem vagnar, två stycken av AB Landsverk och tre stycken av NOHAB, moderniserades i början av 1930-talet. De betecknades stridsvagn m/21-29 och tjänstgjorde fram till krigsutbrottet 1939.

Referenser

Svenska stridsvagnar
Militärfordon tillverkade av Landsverk
Mötley Crüe (musikalbum)

Mötley Crüe är Mötley Crües självbetitlade album som släpptes 1994. På denna skiva hade sångaren Vince Neil bytts ut mot John Corabi.

Låtlista
"Power to the Music" - 5:12
"Uncle Jack" - 5:28
"Hooligan's Holiday" - 5:52
"Misunderstood" - 6:53
"Loveshine" - 2:37
"Poison Apples" - 3:41
"Hammered" - 5:16
"'Til Death Do Us Part" - 6:04
"Welcome to the Numb" - 5:18
"Smoke the Sky" - 3:37
"Droppin' Like Flies" - 6:25
"Driftaway" - 3:59

Musikalbum 1994
Album av Mötley Crüe
Album producerade av Bob Rock
Album utgivna på Elektra Records
Engelskspråkiga musikalbum
Fonologisk loop

Den fonologiska loopen (engelska: the phonological loop) är inom psykologin ett begrepp som betecknar ett av två slavsystem underordnat den så kallade centralutövande instansen (the central executive) i arbetsminnet vars syfte är att, under en mycket begränsad tid (1-19 sekunder varierande med kapacitet), hålla kvar ljudbärande information för bearbetning. 

Det andra slavsystemet, det visuospatiala ritblocket (the visuospatial sketchpad), håller kvar visuell information under kort tid.

Psykologi
Minne
Från Fjärdingen och Svartbäcken

Från Fjärdingen och Svartbäcken är en novellsamling av August Strindberg från 1877, där han skriver om studentlivet vid Uppsala universitet. Fjärdingen och Svartbäcken är två stadsdelar i Uppsala.

Bakgrund
Efter att ha översatt några utländska böcker för Albert Bonniers förlag blev denna bok Strindbergs första bok utgiven av Bonniers. Verket kom 1881 att inlemmas i samlingsvolymen I vårbrytningen.
I den första upplagan var undertiteln "Studier vid Upsala akademi", som i den andra upplagan (i I vårbrytningen) ändrades till 
"Studier vid akademien".

Huvudpersonerna i novellerna har drag av studentkamrater och andra som Strindberg träffade under studietiden i Uppsala. 
Kritiken av studentromantiken blir alltmer markant i de senare novellerna, från och med "Skalden och poeten".

Novellerna
 Inackorderingarna
 Ensittaren
 Sorken
 Mellan drabbningarna
 En Snobb
 Ett folknöje
 En lovande yngling
 Skalden och poeten
 Offret
 Lättsinnet
 Primus och Ultimus
 Det gamla och det nya

Källor
 Kommentarer till I vårbrytningen på Litteraturbanken

Externa länkar
 Från Fjärdingen och Svartbäcken på Projekt Runeberg
 I vårbrytningen på Litteraturbanken

Svensk skönlitteratur
Novellsamlingar av August Strindberg
Uppsala i skönlitteratur
Skönlitteratur 1877
Britta Vieweg

Anna Britta Vieweg, född 6 augusti 1903 i Krägga, Övergrans församling, Uppsala län, död 7 december 1996 i Älvsjö, var en svensk målare och skådespelare.

Hon var dotter till läroverksadjunkten Karl Vieweg och Hilda Maria Andersson och från 1935 gift med den danska legationsrådet Poul Scheel. Vieweg studerade vid Dramatiska teaterns elevskola 1923–1926 och var engagerad vid Oscarsteatern 1927–1931. Som konstnär utbildade hon sig genom privatlektioner för olika konstnärer i Sverige och utlandet och genom självstudier under ett flertal resor i Europa. Hon tilldelades ett konstnärsstipendium från Svensk-norska samarbetsfonden. Hennes konst består av stilleben och landskapsskildringar utförda i pastell, akvarell eller gouache. Tillsammans med Manfred Panne visade hon en separatkollektion med pasteller på På Galleri Brinken i Stockholm och hon medverkade i ett flertal samlingsutställningar. Hon är begravd på Vårfrukyrkogården i Enköping.

Filmografii urval

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 675, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1903
Avlidna 1996
Personer från Övergrans socken
Anna-Lisa Hydén

Anna-Lisa Hydén, född 13 maj 1908 i Kungsholms församling i Stockholm, död 6 april 1998 i Annedals församling i Göteborg, var en svensk skådespelare.

Hon är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar 
 

Kvinnor
Födda 1908
Avlidna 1998
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Generation Swine

Generation Swine är ett musikalbum från 1997 av Mötley Crüe.

Det är Mötley Crües sjunde studioalbum, och var deras första återföreningsförsök. På denna skiva var Vince Neil tillbaka som sångare i Mötley Crüe.

Låtförteckning
Find Myself
Afraid
Flush
Generation Swine
Confessions
Beauty
Glitter
Anybody Out There?
Let Us Prey
Rocketship
A Rat Like Me
Shout At The Devil '97
Brandon
Afraid (Swine Mix Jimbo Mix)
Wreck Me (Unreleased Track)
Rocketship (Early Demo)
Kiss The Sky (Unreleased Track)
Confessions (Demo)
Afraid (Video)

Album av Mötley Crüe
Musikalbum 1997
Engelskspråkiga musikalbum
Polyamori

Polyamori (från grekiska πολυ, poly, många eller flera och latinets amor, kärlek) är utövandet, önskan om eller förmågan till flera samtidiga kärleksrelationer, med samtycke från alla inblandade. Polyamori skiljer sig från polygami, som är giftermål mellan flera parter.

De som praktiserar polyamori skiljer det vanligtvis från öppna förhållanden. Till skillnad från dessa så betonas kärlek och känslomässiga band till alla de man är tillsammans med. Man ser på kärlek som en känsla som bara blir starkare ju mer man känner det, snarare än att man har ett speciellt kärleksförhållande som delas mellan två personer. Man anser att varje relation är annorlunda och att man inte kan byta ut någon man älskar bara för att man också börjar älska någon annan.

Rent praktiskt finns det otaliga varianter, alltifrån någon som bor ensam och har flera partners, ett gift par där båda har andra partners till tre eller fler människor som älskar varandra och bor ihop.

Det finns flera flaggor som symboliserar polyamori. Den polyamorösa flaggan i blått, rött och svart med en Pi-symbol på är från 1995 är den mest spridda. 2020 togs det fram en ny flagga för polyamori i blått och grönt i fyra nyanser med ett hjärta och en evighetsymbol på. 

En symbol för polyamori är en regnbågsfärgad papegoja (röd ara, Ara macao), vilket kommer av att en papegoja stereotypt ges namnet Polly samt Regnbågsflaggan som då ger en koppling till HBTQ. Detta innebär inte att alla personer inom HBTQ-rörelsen ser polyamorösa som en del av densamma.

Böcker om polyamori 
 The Ethical Slut
 Opening up
 När du älskar fler än en
 Du med flera av Tanja Suhinina
 More Than Two: A practical guide to ethical polyamory

Filmer som innehåller polyamori 
 Shortbus
 Splendor
 Whatever Works
 Vicky Cristina Barcelona
 Savages 
 Sex of the angels
 Den tatuerade änkan
 Caprica ( serie)
 You me her ( serie)

Se även 
Relationsanarki
Monogami
Promiskuitet

Referenser

Externa länkar 
 Aftonbladet: Jättesvårt att hitta en vettig människa Publicerad 2013-08-01
 Aftonbladet: Kärlek kräver inte exklusivitet Publicerad 2013-08-01
 Polyheart Svenskt forum
 PolyNorge Norskt forum

Sexuella relationer
Relationsformer
Kärlek
Polyamori
Sune Östling

Sten Sune Emanuel Östling, född den 26 mars 1916 i Enköping, död den 28 mars 1982 i Angered i Göteborg, var en svensk pianist, kompositör och musikarrangör.

Filmmusik
1941 - En fattig miljonär

1942 - Kvinnan tar befälet

1944 - Narkos

Externa länkar

Svenska kompositörer under 1900-talet
Födda 1916
Avlidna 1982
Män
Personer från Enköping
Sven Ericsson

Sven Edvard Ericsson, född 20 mars 1921 i Sundsvall, död 24 februari 2004 i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Ericsson debuterade 1945 i Anders Henriksons Blod och eld och kom att medverka i totalt 24 filmer fram till 1958.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare
Män
Födda 1921
Avlidna 2004
Skådespelare från Sundsvall
O syndaträl, som i din dvala dröjer

O syndaträl, som i din dvala dröjer är en psalm i 16 verser av Lasse Lucidor med den ursprungliga titelraden "O Syndig man som säker är och trygger", texten bearbetades senare av Jesper Swedberg och ytterligare av Johan Olof Wallin. Dess första publicering var 1685 i en skrift vid namn "Lucida intervalla" och samma år i en andaktsbok av Petrus Brask "Den Sinnrike Fransosens och Herrens De la Serre Söte Döds Tankar". Psalmen förekom sedan i flera versioner i sångböcker av olika slag. Det antas att Lucidor fått inspiration från de texter som Brask hade översatt från De la Serre och Johannis Baptista.

Inledningsorden i 1695 års psalmbok är:
O Syndig man som säker är och trygger
I syndsens sömn och dödsens dwahla ligger
Wak up, och se tigh om, thet är högh tijd
Ännu så är tin Gudh tigh huld och blijd

Publicerad i
Nr 409 i 1695 års psalmbok med titelraden "O Syndig man som säker är och trygger", under rubriken "Om then osaliga Ewigheten".
Nr 465 i 1819 års psalmbok under rubriken "Med avseende på de yttersta tingen: En varnande åtanke på den osaliga evigheten".

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1695 i "Den gamla psalmboken" i PDF

Svenska psalmer
Maja Björkman

Maja Björkman, född den 23 december 1889 i Malmö, död den 4 januari 1946, var en svensk journalist och författare. Pseudonym: Charlotte Stefanson.

Biografi
Föräldrar var möbelsnickaren Johan Björkman och Anna Maria Hansson. Hon studerade i USA och var verksam som journalist och författare. 

Hon ingick under 1900-talets första årtiode i styrelserna för Malmö socialdemokratiska ungdomsklubb och Malmö Kvinnliga Diskussionsklubb, och under 1910-talet i Skånes Socialdemokratiska Kvinnodistrikt. Hon var aktiv i Stockholms Allmänna Kvinnoklubb under 1920- och 30-talen, medverkade i Morgonbris, ombud vid partikongressen 1936. 

Antikrigsboken "Aldrig mera krig!" gavs ut av Samorganisationens förlag 1930. Den illustrerades med Fackföreningsinternationalens bildmaterial i syfte att visa krigets verkliga ansikte. Björkman skrev även debattromanen "Gula kliniken", vilken filmades på 1940-talet.

Bibliografi

Referenser

Anne-Marie Lindgren & Marika Lindgren Åsbrink: Systrar kamrater! Arbetarrörelsens kvinnliga pionjärer. Stockholm 2007

Svenskspråkiga författare
Svenska journalister under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1889
Avlidna 1946
Författare från Malmö
Journalister från Malmö
Svenska socialdemokrater
Författare publicerade under pseudonym
Underkylt regn

Underkylt regn är regn som håller en temperatur under noll grader Celsius. När dropparna träffar marken eller andra föremål fryser de snabbt till så kallad glattis. Det ger en mycket svår halka, ofta kallad blixthalka. 

Underkylt regn uppstår ibland när varm luft kommer in över kallare luftområden. Regn som bildas i den varma luften faller ner och passerar genom luftlager med frysgrader nära marken. Trots minusgrader håller sig vattnet flytande i droppen, det vill säga vattnet blir underkylt. Det inträffar framför allt när vattnet är mycket rent utan några föroreningar eller partiklar som iskristallisering kan ske runt. När regndroppen träffar marken finns det mängder med kristallbildningspunkter som kristalliseringen kan starta vid och vattnet fryser snabbt till is.

Ibland kallas oegentligt även frysande regn för underkylt regn. Vid frysande regn träffar dock vanliga regndroppar mark med en temperatur under noll grader och fryser snabbt till is. Det ger också svår halka.

Se även 
 Underkylning
 Friktion
 Isstorm
 Trafiksäkerhet

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Supercooled Water, Matt Sparks visar filmer med underkylt vatten som fryser till is.

Nederbörd
Telefonkatalog

Telefonkatalog är en förteckning över telefonnummer och andra kontaktuppgifter, utifrån ett specifikt geografiskt område, eller över abonnenter till tjänster som utgivaren erbjuder. Syftet med en telefonkatalog är att man ska kunna finna telefonnummer utifrån personnamn, företagsnamn eller adress. Telefonkataloger kan även innehålla samhällsinformation och annonser.

Historia

Den första tryckta telefonkatalogen, som bara bestod av en pappsida, publicerades 21 februari 1878 och listade 50 företagare i New Haven, Connecticut vilka hade telefon.

Den första brittiska telefonkatalogen gavs ut 15 januari 1880 av The Telephone Company och omfattade 248 namn och adresser av både privatpersoner och företag i London. Katalogen innehöll inte telefonnummer eftersom man fortfarande var tvungen att bli kopplad via namnanrop hos telefonist.

Sverige

Den första svenska tryckta telefonkatalogen publicerades 1880 av Stockholms Telefonförening och omfattade deras 156 medlemmar. 1889 gav Kungliga Telegrafverket ut sin första telefonkatalog som omfattade 320 abonnenter. 1938 gavs katalogen ett nytt format som behölls fram till 1966.

Lokaldelen grundades på 1940-talet och fokuserade på lokala kontaktnät. Branschförteckningen Gula Sidorna infördes i Sverige 1978. Det fristående katalogföretaget Din Del köptes 1986 upp av Televerket. Samma år lanserades företagskatalogen Emfas. Åren 1987–1991 infördes färgade sidor för de olika delarna.

1993 avskaffas telefonimonopolet och därmed bolagiserades Televerket till Telia. 1996 lanserades telefonkatalogen på Internet och 1998 på CDROM med tre utgåvor per år. År 2000 avknoppades katalogverksamheten till bolaget Eniro som idag är den enda större aktören på den svenska telefonkatalogmarknaden, tillsammans med Lokaldelen. Från 2012 fasade Eniro ut persondelen av telefonkatalogen, med början i storstäderna. Kvar blev företagsdelen under namnet Gula Sidorna, men även denna avvecklades under tredje kvartalet 2014.

Noter

Externa länkar 

Telefoni
Trycksaker
Issos

Issos eller Issus ( eller Ἱσσοί) var en boplats under antiken i nuvarande Turkiet, vid floden Pinarus. Den ligger inte långt från İskenderun.

Här utkämpades slaget vid Issos mellan Alexander den store och Darius III.

Historiska platser i Turkiet
Känguru

Känguruer är en sorts pungdjur från familjen kängurudjur (Macropodidae). Känguruer utgör ingen systematisk taxon, utan begreppet används framförallt för storvuxna arter av släktet Macropus, bland andra röd jättekänguru och grå jättekänguru. På svenska betraktas dock ibland kängurudjur och känguru som synonymer.

Mindre kängurudjur brukar kallas vallabyer.  Användningen av ordet vallaby är lite oenhetligt. Egentligen är vallaby ett undersläkte till släktet Macropus med åtta arter. Å andra sidan används namnet vallaby för kängurudjur som inte är tillräckligt stora för att kunna klassificeras som känguru eller inte fått något annat namn. Det finns ingen direkt linje var gränsen för klassificeringen går. Generellt betecknas kängurudjur som vallaby när de är mindre och kraftigare byggd än en känguru. Kängurun är känd för att kunna balansera på svansen under parningstider men även för att skrämma andra vilda djur.

Källhänvisningar 

Kängurudjur
Serinus

Serinus är ett släkte med finkar som på senare tid genomgått stora förändringar i sin sammansättning.

Systematik 
Släktet är traditionellt mycket stort och omfattar ett femtiotal arter. Efter DNA-studier som visar att släktet är parafyletiskt förs merparten av dessa istället numera oftast till släktet Crithagra. Ytterligare två arter i släktet, citronsiska och korsikansk siska, har visat sig stå nära steglitsen och har därför flyttats till Carduelis. På samma sätt förs numera himalayasiskan till Spinus. Kvar återstår endast åtta arter med utbredning i Europa, Mellanöstern och delar av Afrika. Dessa är systerarter till de huvudsakligen amerikanska siskorna i Spinus.

Arter i Serinus i begränsad mening 
 Rödpannad gulhämpling (Serinus pusillus) 
 Gulhämpling (Serinus serinus) 
 Levantsiska (Serinus syriacus) 
 Kanariesiska (Serinus canaria) 
 Grånackad siska (Serinus canicollis) 
 Gulkronad siska (Serinus flavivertex)
 Etiopiensiska (Serinus nigriceps) 
 Karroosiska (Serinus alario)

Arter som tidigare förts till Serinus

Spinus 
 Himalayasiska (Spinus thibetanus)

Carduelis 
 Citronsiska (Carduelis citrinella)
 Korsikansk siska (Carduelis citrinella)

Crithagra 
 Príncipesiska (Crithagra rufobrunnea)
 Stenknäckssiska (C. concolor) – tidigare placerad som ensam art i Neospiza
 Smalnäbbad siska (C. citrinelloides)
 Diademsiska (C. frontalis)
 Gråkindad siska (C. hyposticta)
 Svartmaskad siska (C. capistrata)
 Papyrussiska (C. koliensis)
 Skogssiska (C. scotops)
 Vitgumpad siska (C. leucopygia)
 Svartstrupig siska (C. atrogularis)
 Gulgumpad siska (C. xanthopygia)
 Reichenowsiska (C. reichenowi)
 Arabsiska (C. rothschildi)
 Gulstrupig siska (C. flavigula)
 Kragsiska (C. xantholaema)
 Citronbröstad siska (C. citrinipectus)
 Savannsiska (C. mozambica)
 Vitbukig siska (C. dorsostriata)
 Ankobersiska (C. ankoberensis)
 Jemensiska (C. menachensis)
 Kapsiska (C. totta) 
 Drakensbergsiska (C. symonsi) 
 Somaliasiska (C. donaldsoni)
 Massajsiska (C. buchanani)
 Gulsiska (C. flaviventris)
 Svavelsiska (C. sulphurata)
 Miombosiska (C. reichardi)
 Höglandssiska (C. striatipectus) – ofta betraktad som underart till reichardi
 Vitbrynad siska (C. gularis)
 Västafrikansk siska (C. canicapilla) 
 Svartkindad siska (C. mennelli)
 Brungumpad siska (C. tristriata)
 Vitstrupig siska (C. albogularis)
 Stornäbbad siska (C. burtoni)
 Strimsiska (C. striolata)
 Gulbrynad siska (C. whytii)
 Kipengeresiska (C. melanochroa)
 Proteasiska (C. leucoptera)

Referenser

Noter

Källor 
 Gustaf Rudebeck (1962) Våra svenska fåglar i färg, omtryck 1984, 

Finkar
Fågelsläkten
Länsväg 165

Länsväg 165 går mellan Dingle vid E6 och norska gränsen.

Vägen används förutom färd till och från orterna längs vägen också för färd söderifrån till Halden och norr därom i Norge.

Länsväg 165 (tillsammans med fylkesvei 220 till Halden) kallas även Blågröna vägen. Namnet används framförallt i marknadsföring av området i turismsammanhang, där vägen framställs som ett sevärt och lugnare alternativ till E6.

Sträckning:

Dingle - Hällevadsholm - Holtet (Vassbotten) vid gränsen.

Den möter följande vägar:
E6
Länsväg 174
Länsväg 163
Länsväg 164

Sträckan Dingle - Hällevadsholm är av relativt bra standard, 8-9 m bred, går dock genom dessa två orter. Detta var före år 2000 E6:an, men numera med mycket mindre trafikmängd. Norr om Hällevadsholm är den något smalare.

Se även
 Lista över länsvägar i Västra Götalands län

Länsvägar i Västra Götalands län
Härskarödlor

Härskarödlor eller arkosaurier (vetenskapligt namn: Archosauria, nylatin för "ärkeödlor") är en orankad grupp av kräldjur som omfattar krokodildjuren samt många utdöda djurgrupper, bland annat (övriga) dinosaurier, flygödlor och Aetosauria. Mycket tyder på att även fåglar kan räknas hit under dinosaurierna, och i så fall de enda kvarlevande djuren under gruppen Avemetatarsalia och tillsammans med krokodildjuren de enda kvarlevande härskarödlorna. De första härskarödlorna uppkom för cirka 300 miljoner år sedan, och deras storhetstid började strax efter att de däggdjurslika reptilerna kraftigt försvagades i massdöden som ägde rum övergången mellan perm-trias. De äldre arkosaurierna dominerade bland landlevande djur fram tills det att dinosaurierna utvecklats och tog över den dominerande rollen i mitten av trias. Arkosaurierna bildade även vattenlevande varelser och flygödlor, som kom att dominera luften fram till dess att fåglarna utvecklats till fullo.

Utmärkande egenskaper 
Många av arterna i gruppen arkosaurier (inklusive dinosaurierna) besatt en rad egenskaper som gjorde dem framgångsrika under rådande levnadsförhållanden. Bland dessa egenskaper fanns en upprätt kroppshållning, vilket gör det möjligt att förflytta sig snabbt och energieffektivt över stora avstånd. Andningsapparaten var bättre på att utvinna syre ur inandningsluften jämfört med andra landlevande djur. Denna egenskap var av särskild betydelse strax efter massdöden i samband med övergången mellan perm-trias då syrehalten i atmosfären plötslig sjönk från ca 30% till bara 15%. Arkosaurierna kunde klara sig på mycket små mängder med vatten och kunde därför lättare överleva i ett klimat där det var ont om vatten. Klimatet i stora delar av den dåtida superkontinenten Pangaea var varmt och torrt som en följd av att regn inte nådde de inre delarna av kontinenten. Avståndet från kusten var på många ställen helt enkelt för långt för att regnbärande moln kunde nå dessa avlägsna områden.

Yngre medlemmar av djurgruppen saknar tänder på gommen. Deras hjärta består av fyra delar. En gallblåsa saknades.

Klader 
 Crurotarsi
 Aetosauria †
 Krokodildjur
 Phytosauria †
 Rauisuchia †
 Avemetatarsalia
 Ornithodira
 Dinosaurier (där fåglarna eventuellt räknas in och är de enda kvarlevande)
 Flygödlor †

Referenser 

Kräldjur
Chappaquiddick Island

Chappaquiddick Island är en ö i den amerikanska delstaten Massachusetts. Ön är en del av staden Edgartown och betraktas ibland som en ö och ibland som en halvö, på grund av ett smalt rev som sträcker sig mellan Martha's Vineyard och Chappaquiddick som tidvis täcks av vatten under orkaner och starka stormar. Exempelvis var revet täckt i åtta år mellan 2007 och 2015. Trots att landmassorna oftast har varit ihopväxta över vattenytan kallas Chappaquiddick oftast en ö.

Ön hamnade i fokus för amerikansk politik 1969 efter att senatorn Ted Kennedy och den unga kvinnan Mary Jo Kopechne körde ner i vattnet vid Dike Bridge på denna ö efter en fest. Kennedy lyckades ta sig ut, efter att förgäves ha försökt rädda Kopechne, men underlät därefter att rapportera olyckan i tio timmar. Kennedy dömdes sedan till två månaders fängelse, något som gjorde att hans chanser att bli USA:s president försvann.

Källor 
Massachusetts öar
Dukes County
Skandaler i USA
USA under 1960-talet