kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henrik VIII:s sex hustrur

Henrik VIII:s sex hustrur () är en TV-serie från 1970 producerad av BBC. Varje avsnitt handlar om en av drottningarna.

Serien sändes i sex avsnitt på TV2 10 april–15 maj 1970.

Serien gjordes 1972 om till film, med titeln Henrik VIII och hans sex hustrur, fortfarande med Keith Michell i rollen som kungen, men med andra skådespelare i rollerna som drottningarna. Den gjorde dock inte samma succé som TV-filmerna gjort.

Rollista i urval 
 Keith Michell – Henrik VIII
 Annette Crosbie – Katarina av Aragonien
 Dorothy Tutin – Anne Boleyn
 Anne Stallybrass – Jane Seymour 
 Elvi Hale – Anna av Kleve
 Angela Pleasence – Katarina Howard
 Rosalie Crutchley – Katarina Parr

Referenser

Se även 
 Henrik VIII (pjäs)
 Henry VIII (TV-serie)
 The Tudors (TV-serie)
 Wolf Hall (roman)

Externa länkar 
 

Brittiska TV-serier från 1970-talet
Historiska TV-serier
Tudoreran i fiktion
Henrik VIII:s sex hustrur
Henrik VIII av England på film
TV-seriestarter 1970
TV-serieavslutningar 1970
Engelskspråkiga TV-serier
Mitt kors är ej större än hans nåd

Mitt kors är ej större än hans nåd är en körsång från 1893 med text och musik av Ballington Booth.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 82 i kördelen under rubriken "Helgelse".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 77 i kördelen under rubriken "Helgelse".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 800 under rubriken "Helgelse".

Amerikanska psalmer
Nu den kommer, nu den kommer, den helige Andes kraft

Nu den kommer, nu den kommer, den helige Andes kraft är en kör från 1886 med text och musik av Ballington Booth.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 88 i kördelen under rubriken "Helgelse".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 80 i kördelen under rubriken "Helgelse".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 801 under rubriken "Helgelse".

Amerikanska psalmer
Trogen dig, trogen dig

Trogen dig, trogen dig är en psalm komponerad för kör med text från 1881 av Ballington Booth och musik av Silas Jonas Vail.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 73 i kördelen under rubriken "Helgelse".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 67 i kördelen under rubriken "Helgelse".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 802 under rubriken "Helgelse".

Amerikanska psalmer
Sånger 1881
Åter och åter likt en mäktig flod

Åter och åter likt en mäktig flod är en körsång med text och musik (1896) av Ballington Booth.

Publicerad i
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 64 i kördelen under rubriken "Helgelse".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 59 i kördelen under rubriken "Helgelse".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 807  under rubriken "Helgelse".

Amerikanska psalmer
Silas Jonas Vail

Silas Jonas Vail, född 1818, död 1884, var en affärsman och kompositör från USA.

Psalmer
En folkhop mot Golgata drager
Jag vet en port som öppen står 
Trogen dig, trogen dig

Amerikanska koralkompositörer
Födda 1818
Avlidna 1884
Män
Claude-Nicolas Ledoux

Claude-Nicolas Ledoux, född 21 mars 1736 i Dormans, död 18 november 1806 i Paris, var en fransk arkitekt inom nyklassicismen. Han utsågs till hovarkitekt 1773. De flesta av hans byggnader har rivits.

Claude-Nicolas Ledoux ritade bostäder anpassade efter ändamålet, till exempel ett stort frö för en bonde eller ett hus för en flodvaktare där vattnet strömmar genom huset. Ledoux ritade staden Chaux som skulle vara för saltproduktion. I mitten var direktörens hus, vid sidan av dem själva saltfabrikerna och i en ring runt var arbetarnas hus och utanför cirkeln fanns trädgårdar och olika gemensamma byggnader. Chaux byggdes aldrig till fullo men en halv variant finns mellan städerna Arc och Senans.

Källor

Externa länkar

Födda 1736
Avlidna 1806
Franska arkitekter under 1700-talet
Män
Franska stadsplanerare
Personer från Marne
En folkhop mot Golgata drager

En folkhop mot Golgata drager är en sång med text från 1894 av Hjalmar Hansen och musik av Silas Jonas Vail. Sången översattes 1899 till svenska av Conrad Adolf Björkman.

Publicerad i
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 508 under rubriken "Högtider och särskilda tillfällen - Långfredag".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nummer 607 under rubriken "Högtider - Passionstid".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nummer 729 under rubriken "Fastan".
Sångboken 1998 som nummer 19.

Norska psalmer
Blåbärskaktus

Blåbärskaktus (Myrtillocactus geometrizans) är en suckulent växt inom blåbärskaktussläktet (Myrtillocactus) och familjen kaktusar.

Beskrivning

Blåbärskaktusar är storväxta kaktusar och rikt grenade. De påminner på många sätt om de upprättväxande Cereus. De blir däremot sällan högre än 4,5 meter och diametern kan bli cirka 10 centimeter. De har tydliga åsar, men inte så skarpt markerade som hos Cereus. Alla har en klart blågrön färg på stammen och hos vissa arter är den blådaggig. I regel är åsarna fem till sex i antalet och areolerna sitter i normala fall med ett mellanrum på 2 - 2,5 centimeter, beroende på art. Hos blåbärskatusen sitter de ganska långt ifrån varandra. De radiärtaggarna är fem till åtta stycken och kraftiga, men längden är mindre än 1,3 centimeter. De sitter spridda och är bruna eller svarta. Den enda centraltaggen är till och med kraftigare än radiärerna och står rakt ut från plantan. Den kan bli 2,5 centimeter lång och har samma färg som de radiära taggarna. Blommorna kommer ofta i klasar från areolerna på den övre delen av stammarna. Hos stora plantor är blommorna ganska små, sällan mer än 2,5 centimeter långa. De är trattformade och slår ut helt under natten och doftar mycket. Blommorna är vita till vitrosa. Frukterna är små, nästan klotformade och blålila då de är mogna. Frukten är ätlig och anses smaka gott.

Det vetenskapliga namnet Myrtillocactus är sammansatt av grekiskans myrtilli’nus som betyder blåbärslik och cactus som just betyder kaktus.

Taxonomi
Synonymer:
Cereus geometrizans Martius 1837
Cereus pugioniferus Lemaire 1838
Myrtillocactus pugionifer (Lem.) A.Berger 1929
Myrtillocactus grandiareolatus Bravo 1932

Odling
Unga plantor av blåbärskaktus som är förökade med frö är nästan helt tagglösa under de första åren. De används ofta som ympunderlag eftersom de växer snabbt och är lätta att handskas med. Den enda stötestenen är att det, oberoende av vad man ympar på den, krävs en minimitemperatur på 10°C eller högre vintertid.

Myrtillocactus är lika lätta att odla som någon Cereus eller Echinopsis. De klarar sig med vilken acceptabel jord som helst och kräver mycket vatten från vår till höst. Vintertid kräver de lite annorlunda behandling. De får lätt fläckar om temperaturen skulle bli för låg. Risken för sådana fläckar är speciellt stor vid hör luftfuktihet. Idealisk minimitemperatur under vintern är 10°C vilket inte bör ge upphov till några fula märken på plantorna, som bör hållas helt torra. Om man odlar dem i boningsrum där temperaturen aldrig går under 16°C, måste de vattnas då och då, även under vintern, för att de inte ska skrumpna ihop. För att behålla den vackra blå färgen på växtkroppen behöver de så mycket ljus som möjligt.

Referenser

Kaktusväxter
Bl Växtindex
Krukväxter
Växter i Mexiko
Märta Lagerfelt

Märta Lagerfelt, född Schubert 15 december 1875 i Svea artilleriregementes församling i Stockholm, död 28 maj 1946 i Bromma, var en svensk friherrinna och psalmförfattare.

Biografi
Hon var dotter till majoren Ludvig Julius Schubert och Martha Rosenberg samt från 1898 gift med sjömansmissionären, sedermera  kyrkoherden i Näshulta, Carl-Gösta Lagerfelt. Hon arbetade tillsammans med sin make inom Svenska sjömanskyrkan i Europa fram till 1931. Lagerfelt översatte sång nr 621 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 från norska till svenska samt publicerade ett flertal berättelser för unga.

Psalmer
Nr 621 Jesus, giv eld i vart hjärta översättning av den norske prästen Gustav Aagaards psalm.

Referenser

Svenska psalmförfattare
Kvinnor
Födda 1875
Avlidna 1946
Roquebrune-Cap-Martin

Roquebrune-Cap-Martin är en stad i departementet Alpes-Maritimes i sydöstra Frankrike.

På klipphyllan mot havet finns två arkitektoniskt berömda fritidshus: Eileen Grays Villa E-1027 och Le Corbusiers Le Cabanon.

Från något år in på 1960-talet till sin död 1973 var Herbert Tingsten verksam i Roquebrun och skrev här sina böcker och artiklar i sin egen villa på orten.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Roquebrune-Cap-Martin

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Alpes-Maritimes

Källor

Externa länkar 

Orter i Provence-Alpes-Côte d'Azur
Kommuner i Alpes-Maritimes
Gränsorter i Europa
Hjalmar Hansen

Hjalmar Hansen, född 1873, död 1952, brigadör i Frälsningsarmén i Norge, sångförfattare och tonsättare. Han har skrivit över 800 sångtexter.

Hansen var frälsningssoldat i Bergen innan han 1892 utbildades till Frälsningsofficer vid krigsskolan i Oslo. 1900 flyttade han till Danmark där han var verksam som officer inom FA innan han 1914 återvände till Norge. I Norge var han medarbetare vid FA:s redaktion och samaritsekreterare (ansvarig för insamlingen till FA:s sociala arbete).

Sånger
Anden kom ifrån himlen sänd, FA 326 (text & musik)
Den som beder skall få, FA 753 (musik)
En folkhop mot Golgata drager FA 729 (text)
Möter mig sorger som tynger mig ner, FA 579 (text & musik)

Norska koralkompositörer
Norska psalmförfattare
Personer inom Frälsningsarmén
Män
Födda 1873
Avlidna 1952
Palazzo Adriano

Palazzo Adriano (på arberesjiska Pallací, på sicilianska Palazzu) är en ort i storstadsregionen Palermo, innan 2015 i provinsen Palermo, på västra Sicilien i Italien. Kommunen hade  invånare (2017). och består av italienare och arberesjer. Palazzo Adriano gränsar till kommunerna Bivona, Burgio, Castronovo di Sicilia, Chiusa Sclafani, Corleone, Lucca Sicula och Prizzi.

Palazzo Adriano omnämns först i samband med sicilianska aftonsången år 1282. Under 1300-talet var dock platsen nästan helt obebodd, fram till att den i slutet av 1400-talet åter befolkades av grekisk-ortodoxa arberesjer (albaner) som flydde från Balkan undan osmanernas invasion av Morea.

Referenser

Externa länkar 
 Comune di Palazzo Adriano

   

Kommuner i storstadsregionen Palermo
Orter på Sicilien
Steam Railroading Institute

Steam Railroading Institute är en museijärnväg vid Owosso, Michigan i USA. Där går ångtåg av olika slag; till exempel 2-8-4 Berkshire som en gång var med i filmen Polarexpressen.

Järnväg i USA
Shiawassee County
Bioteknik

Bioteknik (B) är en kombination av biologi och teknik som i första hand innebär att använda celler eller komponenter från celler (såsom enzymer eller DNA) i tekniska tillämpningar. Bioteknik är således en tvärvetenskap. En del av tillämpningarna har även medicinska/biomedicinska tillämpningar. Bioteknik är historiskt nära besläktat med kemiteknik, och de äldsta tillämpningarna av bioteknik är sådana som innefattar olika jäsningsprocesser. I takt med att framsteg inom molekylärbiologin har skett, har mer av genteknik kommit att innefattas i området.

Bioteknik är ett väldigt brett område, Verket för innovationssystem har fastställt följande huvudindelningar
Läkemedel och medicin
 Agrobioteknik,  exempelvis växtförädling
 Miljöbioteknik, till exempel vattenrening och avfallshantering
 Biotekniska verktyg (produkter och tjänster, utrustning och mätinstrument för bioteknisk användning), till exempel för att upptäcka Alzheimers sjukdom 
 Biotekniska livsmedel.
Bioproduktion (produktion av biomolekyler eller mikroorganismer)

Närliggande områden är syntetisk biologi, biomaterial, medicinsk teknik, proteinteknik och genteknik.

En annan aspekt av bioteknik är de tekniska problem som uppstår inom biologisk forskning – som till exempel vid storskalig odling av mikroorganismer, genmodifiering och proteinrening. Denna tolkning är vanlig i akademiska sammanhang.

Bioteknikens historia 
Bioteknik har använts i tusentals år inom jordbruket, livsmedelsindustrin och medicinen.

Begreppet är däremot ganska nytt och anses ha myntats 1919 av den ungerske ingenjören Károly Ereky.

Ett stort genombrott för biotekniken skedde strax före andra världskriget när penicillin upptäcktes. De första organismerna som isolerades var med dagens mått ineffektiva producenter av penicillin. Med mutationsarbete och naturligt urval har bioteknikerna sedan odlat fram stammar som ger 10000 gånger så mycket antibiotikum som de första i slutet av 1930-talet.

Utbildning inom bioteknik 
Flera av Sveriges högskolor och universitet bedriver både civil- och högskoleingenjörsutbildning i bioteknik, t.ex. Linköpings universitet, Högskolan i Borås. Flera av utbildningarna på de större universiteten och tekniska högskolorna finns representerade i organisationen Bioteknikutbildningar i Sverige.

Källor

Externa länkar 
 SwedenBIOs webbplats. Branschföreningen för svenska bioteknikföretag 

 
Wikipedia:Basartiklar
Henry Grey, 1:e hertig av Suffolk

Henry Grey, 1:e hertig av Suffolk, 3:e markis av Dorset och baron Ferrers av Groby, Harrington, Bonville och Astley, född ca 1515, död 23 februari 1554, var en engelsk adelsman under Tudortiden och far till Jane Grey.

Henrik VIII:s regeringstid 

Henry Grey var son till Thomas Grey, 2:e markis av Dorset och Margaret Wotton, och blev tredje markis av Dorset 1530 då fadern avled. År 1533, med kung Henrik VIII:s tillåtelse, gifte han sig med Frances Brandon (1517–1559), dotter till Henrik VIII:s syster Maria Tudor och Charles Brandon, hertig av Suffolk. Paret fick tre barn som överlevde spädbarnsåren: Jane Grey (1537–1554), Catherine Grey (1540–1568), och Mary Grey (1545–1578). 

Före Henriks död 1547, hade Grey blivit framstående i hovkretsar. Som riddare av Bathorden var han kungens svärdbärare vid Anne Boleyns kröning 1533, vid Anna av Kleves ankomst 1540, och vid erövringen av Bologne 1545. Han var befälhavare under strider i Frankrike 1545. År 1547 blev han riddare av Strumpebandsorden.

Edvard VI:s regeringstid 
Efter Henriks död kom Grey i onåd hos Kung Edvard VI:s regering, Edward Seymour, 1:e hertig av Somerset och protektor av England. Grey återvände till sitt hem i Bradgate, Leicestershire. Tillsammans med protektorns bror Lord Thomas Seymour, konspirerade Grey för att få dottern gift med kungen, men detta misslyckades och ledde i förlängningen till att Seymour avrättades, men Grey klarade sig. 

1549 lyckades John Dudley, earl av Warwick störta protektorskapet och säkrade makten genom att utse lojala vänner till riksrådet. Grey var en del av denna grupp. Som belöning blev han hertig av Suffolk den 11 oktober 1551, under samma ceremoni blev John Dudley hertig av Northumberland.

Protestantism 
Henry Grey är mest känd för sin iver för den protestantiska läran. Den schweiziske reformatorn Heinrich Bullinger dedicerade en bok till honom 1551 och korresponderade ofta med familjen. I parlamentet och riksrådet drev Grey på fortsatta protestantiska reformer.

Drottning Jane 
Som far till Jane Grey, försökte Grey med hjälp av Northumberland, installera sin dotter som drottning efter Edvard VI avled 6 juli 1553. Hon var den närmaste protestantiska arvingen med anspråk på tronen. Försöken misslyckades 19 juli 1553). Hans hustru var vän med den nya drottningen Maria I, och därigenom undvek Grey och hans dotter avrättning tillfälligt. Maria lät halshugga Henry Grey 23 februari 1554, efter att han dömts för förräderi för sitt deltagande i Thomas Wyatts försök att störta henne efter att hon tillkännagivit att hon planerade att gifta sig med Filip II av Spanien.

Referenser

 Denna artikel utgörs, helt eller delvis, av en översättning från en version av engelskspråkiga Wikipedia
 FactMonster.com - Henry Grey, Duke of Suffolk (2004)
 AllRefer.com - Henry Grey, Duke of Suffolk (2003)
 Robert C. Braddock, Grey, Henry, duke of Suffolk (1517-1554), Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004.

Födda 1515
Avlidna 1554
Riddare av Strumpebandsorden
Personer som blivit avrättade av England under 1500-talet
Män
Personer som blivit avrättade genom halshuggning
Personer under Tudoreran
Central Pacific Railroad

Central Pacific Railroad (CPRR) var ett järnvägsbolag som började bygga den transkontinentala järnvägen västerifrån, från Sacramento i Kalifornien 1863. 90 procent av CPRR:s rallare var kinesiska invandrare. Efter sex års slit mötte de Union Pacific Railroads ånglok No 119 i Promontory Summit i delstaten Utah. För att fira detta slog man en guldspik i den sista syllen, och under högtidliga former möttes ånglokomotiven. Idag utgör CPRR en del av Union Pacific Railroad.

The Ten Mile Day
Våren 1869 lade Union Pacific Railroad upp till 12 kilometer järnväg om dagen. De hävdade att det inte gick att göras snabbare och erbjöd Central Pacific en belöning på 10 000 dollar om de kunde överträffa det. Utmaningen antogs direkt, och den 28 april 1869 vid soluppgången satte 850 man från Central igång. 12 timmar senare hade de lagt 16,25 kilometer – över 10 amerikanska mil spår. Detta blev känt som "The Ten Mile Day".

Järnvägshistoria
Amerikanska järnvägsbolag
Järnvägsbolag bildade 1861
Om jag blivit blott en enda gång

Om jag blivit blott en enda gång är en sång med text från 1911 av Conrad Adolf Björkman, musiken är hämtad från Förbundstoner. Sångens refräng Ja, jag tror att Gud hör bön finns i Frälsningsarméns sångbok 1990 som nummer 757.  

Texten är fri från upphovsrättsligt skydd år 2013.

Publicerad som
Nr 112 i Fridstoner 1926 under rubriken "Frälsnings- och helgelsesånger".
Nr 574 i Psalmer och Sånger 1987 under rubriken "Att leva av tro - Bönen". 
Nr 481 i Segertoner 1988 under rubriken "Att leva av tro - Bönen".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Skåda, skåda nu här alla

Skåda, skåda nu här alla ("Schaut, schauet doch ihr Sünden") är en gammal påskpsalm i fem verser av Johann Qvirsfeld från 1682, i översättning av Andreas Petri Amnelius till svenska 1690 och har bearbetats språkligt av Christopher Dahl 1809, Frans Michael Franzén 1814 och 1980 Jan Arvid Hellström. Texten bygger på Psaltaren psalm 92.

Psalmen inleds 1695 med orden:
Skåder, skåder nu här alle
Hur thet går medh JEsu kär

Den tonsattes av Thomas Ihre 1690.

Koralbearbetningar

Orgel
Skåder, skåder nu här alla ur Ad crucem, tre koralmeditationer till Långfredagen för soloinstrument och orgel av Åke Kullnes.

Publicerad som
Nr 156 i 1695 års psalmbok under rubriken "Om Christi pino och dödh".
Nr 92 i 1819 års psalmbok under rubriken "Jesu lidande, död och begravning: Jesus på korset".
Nr 411 i Segertoner 1930 under rubriken "Jesu lidande och död. Blodet. Försoningen".
Nr 187 i Sionstoner 1935 under rubriken "Passionstiden".
Nr 147 i Sånger och psalmer 1951 under rubriken "Passionstid".
Nr 92 i 1937 års psalmbok under rubriken "Passionstiden".
Nr 142 i Den svenska psalmboken 1986, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 under rubriken "Fastan".
Nr 67 i Finlandssvenska psalmboken 1986 under rubriken "Fastetiden".
Nr 153 i Lova Herren 1988 under rubriken "Passionstiden".

Referenser

Noter

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1695 i "Den gamla psalmboken" i PDF.

Svenska psalmer
Tyska psalmer
Passionspsalmer
Christer Nilsson

Christer Nilsson är namnet på flera kända svenskar:

Christer Nilsson (trollkarl) (1931–2022) – innehavare av Sveriges Magi-Arkiv
Christer Nilsson (musiker) – medverkande i musikgruppen Namelosers
Christer Nilsson (politiker) (född 1941) – socialdemokratisk riksdagsledamot sedan 1973 från Norrköping
Christer Nilsson (forskare) (född 1951) – professor emeritus
Christer Hallerby, tidigare Christer Nilsson, (född 1951) – ordförande 1977–1979 i Folkpartiets ungdomsförbund
Christer Åberg (född 1964), bloggare och evangelist, hette Nilsson som ogift
Anders Christer-Nilsson (1859–1933), läkare
Languedoc-Roussillon-viner

Languedoc-Roussillon-viner är viner från Languedoc-Roussillon i södra Frankrike, en region lokaliserad på sydkusten mot medelhavet mellan Pyrenéerna och Provence. Regionen, som även kallas Le Midi, är på stark uppgång och är en del av den renässans Sydfrankrike upplever inom den traditionella franska vinvärlden. Vin de Pays d'Oc bildades av ett antal pionjärer i mitten på 1980-talet vilket satt fart på utvecklingen. Genom moderna metoder, internationella druvsorter och en strävan efter att producera viner för dagens smakpreferenser har distriktet i det närmaste blivit en del av Nya världen lokaliserad inom den gamla världen. Intressant nog är det dock distriktets traditionella viner och vingårdar som upplever det största lyftet tack vare moderniseringen, vilket bland annat beror på att de traditionella vinerna nått nya höjder tack vare tillskott och stöd från internationella druvor som Cabernet Sauvignon och Chardonnay.
Distriktet är framförallt inriktat på produktion av röda viner men det produceras även mycket starkvin - Vin Doux Naturel. Vin de Pays (lantvin) är den viktigaste klassen och i denna klass produceras moderna viner på de flesta förekommande druvsorterna i distriktet.

Druvor 
Traditionella blå druvor i regionen är Carignan & Cinsault (den sistnämnda används ofta för att mjuka upp den förstnämnda). Den lokalt framkorsade druvan Alicante Bouschet förekommer också. Dessa druvor har på senare år kompletterats med ett flertal internationella druvor som Syrah, Mourvédre, Grenache, Merlot, Cabernet Sauvignon etc. 
De vanligaste gröna druvorna är Viognier, Marsanne och Roussanne, vilka kompletterats med Sauvignon Blanc och även Chardonnay. Slutligen är den spanska druvan Maccabeo en utbredd grön druva. Muscat är en vanlig druva för framställning av starkviner (så kallade Vins Doux Naturels, VDN).

Indelning 
Regionen Languedoc-Roussillon står för ca en tredjedel av Frankrikes totala areal för vinodling. Dessa arealer fördelas på departementen Hérault, Pyrénées-Orientales, Gard och Aude.

Appellationer 
 Fitou AOC - fylliga och koncentrerade rödviner med örtiga inslag som framförallt görs på Carignan och Grenache med inblandning av till exempel Syrah. Fitou var det första området i Languedoc-Roussillon som fick AOC-klassning (redan 1948).
 Corbières AOC - kraftiga och fylliga röda viner med inslag av örter och kryddor. Appellationen har lyckats göra Carignan-druvan till mer än en massvindruva som den ofta annars är.
 Côte du Roussillon - inom vilka de bästa vinerna får tillägget Villages
 Costières de Nîmes - påminner mycket om Côte du Rhône i stilen.
 Minervois - Grenache- och Syrah-druvorna dominerar medan Cinsaut används för att ge lite extra finess.
 Coteaux du Languedoc - viner från ett större område inom Languedoc men som skall vara från bra lägen. De viktigaste druvorna är Syrah, Mourvédre, Grenache tillsammans med Carignan som måste finnas med till minst 40% i vinerna.

Externa länkar 
 Languedoc - en jätte i förändring
 Languedoc – möten med viner och vinodlare i franska södern - en svensk bok om Languedocs vin och mat
 Videointroduktion: Vin från Languedoc

Franska viner
Ja, jag tror att Gud hör bön

Ja, jag tror att Gud hör bön är refrängtexten till sången Om jag blivit blott en enda gång. Den författades av Dudley Kidd och översattes till svenska av Conrad Adolf Björkman. 

Melodin komponerades av Ch. G. Allen och enligt uppgift i Psalmer och Sånger 1987 publicerades musiken i "Förbundstoner").

Körtexten finns publicerad i
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 2 i körsångsdelen under rubriken "Bön".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 757 under rubriken "Bön".
Segertoner som nr 481 under rubriken "Bönen".

Brittiska psalmer