Max Born

Max Born, född 11 december 1882 i Breslau, död 5 januari 1970 i Göttingen, var en tysk matematiker och fysiker som mottog Nobelpriset i fysik 1954. Han var en av 11 som skrev på Russell-Einsteinmanifestet.

Utbildning 
Max Born föddes i vad som då var Breslau i Tyskland (numera Wrocław i Polen) som son till professor Gustav Born, anatom och embryolog, och hans fru Margarete (född Kauffmann), som kom från en schlesisk textilfabrikörfamilj. Han studerade vid König Wilhelm Gymnasium i Breslau, men visade inte upp någon större studiebegåvning.
 
Born läste sedan vid universiteten i Breslau, där han bland annat studerade matriskalkyl, samt vid universiteten i Heidelberg, Zürich, Göttingen och för en kortare tid i Cambridge.

Akademisk karriär 
Han kom tillbaka till Breslau 1908, där han bland annat studerade relativitetsteorin. 1909 fick han en tjänst som oavlönad privatdocent vid Göttingenuniversitetet.

Hans mest betydande arbete utfördes vid Göttingenuniversitetet, där han hade en professur i fysik mellan 1921 och 1933. Han forskade bland annat i kvantmekanik (en term som myntades av Born) tillsammans med Werner Heisenberg och Wolfgang Pauli, som var en av Borns studenter. I samband med forskningen i kvantmekanik tog Born bland annat fram en statistisk tolkning av Schrödingers vågfunktion, för vilket han fick Nobelpriset i fysik 1954.

Han tvingades att lämna Tyskland på grund av sin judiska börd 1933, och tillbringade tre år vid Cambridgeuniversitetet och ett halvår vid Indian Institute of Science i Bangalore. Därefter (1936) och till sin pensionering 1953 var han professor vid Edinburghuniversitetet.

Privatliv 
År 1913 gifte han sig med Hedwig Ehrenberg, dotter till juridikprofessorn Victor Ehrenberg, i Göttingen. De fick en son och två döttrar. Sonen Gustav Victor Rudolf Born blev farmakolog.

Efter pensioneringen återvände han till Tyskland och bosatte sig i Bad Pyrmont nära Göttingen.

Utmärkelser 
Max Born erhöll många utmärkelser för sitt arbete. Bland annat var han medlem i vetenskapsakademierna i Berlin, Bangalore, Boston, Bukarest, Dublin, Edinburgh, Göttingen, Stockholm, där han blev ledamot 1952, Köpenhamn, Lima, Moskva, London, där han blev ledamot 1939, samt Washington

Publicerade böcker 
 The Restless Universe – en populariserad beskrivning för studenter
 Einstein's Theory of Relativity 1924.
 Dynamics of Crystal Lattices (med Huang Kun)
 Optik
 Moderne Physik
 Atomic Physics
 Mechanics of the Atom, Frederic Ungar Publ. Co., 1960
 Principles of Optics (med Emil Wolf)
 Natural Philosophy of Cause and Chance
 Zur Quantummechanik
 Natural Philosophy of Cause and Chance, Born löser Kants pussel Ding an Sich,  saken i sig själv.

Litteratur 
 Max Born, Hedwig Born, Albert Einstein. The Born-Einstein Letters.

Källor

Noter

Externa länkar 

  med hans nobelföreläsning 11 december 1954 The Statistical Interpretations of Quantum Mechanics

Nobelpristagare i fysik
Tyska nobelpristagare
Tyska matematiker under 1900-talet
Tyska fysiker under 1900-talet
Tyska professorer
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid universitetet i Cambridge
Personer verksamma vid Edinburghs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer från Breslau
Ledamöter av Royal Society
Ledamöter av Royal Society of Edinburgh
Födda 1882
Avlidna 1970
Män
Storkorset av andra klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Alumner från Göttingens universitet
Ledamöter av Akademie der Wissenschaften zu Göttingen
Ledamöter av Videnskabernes Selskab
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg