kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
M/S Stena Nordica

M/S Stena Nordica är en Ropax-färja som går i trafik för Stena Line mellan Karlskrona och Gdynia i Polen. Hon har tidigare även trafikerat Irländska sjön mellan Holyhead och Dublin.

Referenser

Passagerarfartyg
Fartyg sjösatta 2000
Stenas fartyg
Fartyg byggda i Japan
Ann Coulter

Ann Hart Coulter, född 8 december 1961 i New York i New York, är en amerikansk författare, advokat och konservativ politisk kommentator.

Biografi
Ann Coulter studerade vid Cornell University där hon var medgrundare till den konservativa studenttidningen Cornell Review, för vilken hon även en tid var redaktör. Hon studerade sedan vidare vid University of Michigan Law School där hon grundade en avdelning av det konservativa juristsällskapet Federalist Society.

Coulter blev känd för en större publik i samband med publiceringen av hennes bok High Crimes and Misdemeanors: The Case Against Bill Clinton, som handlar om Bill Clintons affärer och spelet däromkring. Boken låg åtta veckor på New York Times bestsellerlista. Hennes tre följande böcker Slander: Liberal Lies About the American Right, Treason: Liberal Treachery from the Cold War to the War on Terrorism och How to Talk to a Liberal (If You Must) har också alla blivit bestsellers. Hon har också skrivit Godless: The Church of Liberalism, som bland annat argumenterar mot evolutionsteorin.

Före sitt offentliga genombrott arbetade Coulter som advokat vid konservativa Center for Individual Rights, som generellt åtar sig fall där människors rättigheter har kränkts och i synnerhet fall där människors yttrandefrihet eller religionsfrihet har kränkts. Hon har även arbetat en tid så som juridisk konsult åt senator Spencer Abraham och även en tid så som affärsjurist vid Cahill, Gordon and Reindel och Kronish, Lieb.

Ann Coulter har en egen syndikerad kolumn och är juridisk korrespondent för den konservativa veckotidningen Human Events. Hon deltar ofta i olika politiska debattprogram. Hon har fått kritik för personangrepp och uttalanden som av vissa uppfattas som rasistiska och homofoba. Kritiken kommer ofta från politiska motståndare, men även ett fåtal debattörer på högerkanten har tagit avstånd från en del av Coulters uttalanden, exempelvis då hon skrev att hon "aldrig har sett människor njuta så mycket av sina makars död"  som fyra kvinnor som förlorade sina makar i attentatet mot World Trade Center, och senare valde att stödja John Kerry i presidentvalskampanjen 2004. Hon har även gjort vissa ironiska uttalanden som uppfattats som för extrema, däribland att hon önskade att Timothy McVeigh bombade New York Times redaktion, att hon anser att liberaler bör skickas till Guantanamo, att kvinnornas rösträtt ska dras in så det inte ska behöva bli någon demokratisk president, och att USA bör invadera muslimska länder, "döda deras ledare och omvända dem till kristendomen". Coulters grova polemik fick Alan Colmes att i tv-programmet Hannity & Colmes lägga fram hypotesen att Coulter i själva verket var en liberal som driver med konservativa genom att låtsas vara en extrem sådan.

Noter

Externa länkar 

 Ann Coulter, personlig webbplats

Amerikanska författare
Kvinnor
Födda 1961
Politiska opinionsbildare
Levande personer
Konservatism i USA
Alumner från University of Michigan
Alumner från Cornell University
Personer från New York
Bila Tserkva

Bila Tserkva (, ) är en stad i Kiev oblast i centrala Ukraina. Staden ligger vid floden Ros, cirka 78 kilometer sydväst om Kiev. Bila Tserkva beräknades ha 207 273 invånare i januari 2022.

Historia 
Bila Tserkva grundades år 1032 under Kievrikets tid. Från 1363 tillhörde staden Storfurstendömet Litauen, och från 1569 Polen. 1795 kom staden under rysk överhöghet.

Bila Tserkva var 1918–1919 säte för Symon Petljuras regering.

Brott mot mänskligheten 1941 
Under andra världskriget genomförde tyska Einsatzgruppe C ett flertal massakrer i Ukraina, bland annat i Babij Jar. I slutet av augusti 1941 beordrades en trupp ur SS-Standartenführer Paul Blobels Sonderkommando 4a att i Bila Tserkva avrätta nära 100 judiska barn genom arkebusering. Den 29-årige SS-Obersturmführer August Häfner övervakade massavrättningen på eftermiddagen den 22 augusti 1941.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Belaja Zerkow: Die Ermordung von 90 Kindern 
 Kort vittnesmål av August Häfner 

Städer i Ukraina
Orter i Kiev oblast
Förintelsen
Krigsåret 1941
Porsche 955 Cayenne

Porsche 955 Cayenne är en 5-sitsig SUV från Porsche, lanserad 2002. Bilen är utvecklad i samarbete med Volkswagen AG, som samtidigt utvecklade Volkswagen Touareg. Cayenne har permanent fyrhjulsdrift och finns i fyra versioner, med framförallt olika motorer eller effekt:
Cayenne - 3189 cm³ VR6, 290 hk (213 kW), 385 Nm
Cayenne S - 4511 cm³ V8, 385 hk (283 kW), 500 Nm
Cayenne GTS - 4511 cm³ V8, 405 hk (298 kW), 500 Nm
Cayenne Turbo - 4511 cm³ V8, 500 hk (368 kW), 700 Nm
Cayenne Turbo S - 4511 cm³ V8, 550 hk (404 kW), 750 Nm
Cayenne Diesel  - 2,967cm³      V6  240 hk (176 kw), 550 Nm

Externa länkar
Porsche Cayenne 

955 Cayenne
Fyrhjulsdrivna fordon
Victor Borg

Victor Borg, född 8 april 1916, död 27 juni 1996, var en norsk författare, manusförfattare, dramatiker och psykiater.

Filmmanus

Bibliografi i urval
1983 - Bordet fanger          
Gullkalven        
Min elskede mann          
Seniorpartiet          
Sport

Externa länkar

Norska författare
Norskspråkiga författare
Födda 1916
Avlidna 1996
Män
Kämpinge

Kämpinge är ett gammalt fiskeläge  på Söderslätt i Vellinge kommun beläget öster om Höllviken och Falsterbonäset och nordväst om Trelleborg. Kämpinge har med tiden vuxit ihop med och är en del av tätorten Höllviken. 

I Kämpinge finns bland annat ett bärnstensmuseum och en välbesökt badstrand, ej att förväxla med det närliggande natur- och strandskyddade området Kämpinge strandbad i Höllviken. Fram till sommaren 2014 låg det även en välbesökt glasskiosk vid namn "Surfhyddan" på Kämpingestranden. 
Kämpinge består av villabebyggelse, med några enstaka bevarade fiskehoddor.

Historia

Kämpinge finns för första gången nedtecknat år 1368, detta för att en borgare i byn ville att man i Lunds domkyrka årligen skulle hålla en mässa för honom och hans fru. Detta  då han skänkt en gårds resurser till nämnda domkyrka. I detta brev anges Kämpinge som tillhörande Stora Hammars socken, och är alltså nedtecknat innan Kämpinge hade en egen kyrka.

Ortnamnet Kämpinge tillhör de äldsta namnformerna och är tusen år gammalt eller mer. Det anses betyda kamp, klappersten, små rundade stenar.

Kämpinge kyrka och församling
Kyrkan byggdes på 1400-talet, då byn tack vare sillafisket fått de ekonomiska resurser som krävdes för att bilda Kämpinge församling och bygga kyrkan. Då byn blev allt fattigare då sillfisket avtog förföll kyrkan, och blev begraven i flygsand. Kyrkan hade vid denna tid inte längre någon präst. Den siste hette Hans Nielson, var från Maglarps socken, och ska ständigt ha beklagat sig över Kämpingebornas kyrkliga ointresse. Danske kungen Kristian IV beslutade 5 november 1632 att kyrkan skulle rivas och när detta skett uppgick församlingen/socknen i Rängs församling.

Kyrkplatsen används idag för utomhusgudstjänster och dop. Kyrkklockan är bevarad och finns numera i Rängs kyrka.

Kommunikationer
Kämpinge har direkt bussförbindelse med resten av Höllviken genom linje 152, och med Vellinge och Trelleborg genom linje 181.

Källor

Se även
 Kämpinge strandbad (naturreservat)

Orter i Vellinge kommun
Ulla Smidje

Ulla Vendela Smidje, född 26 december 1925 i Ullared i Hallands län, död 28 november 1972 i Annedals församling i Göteborg, var en svensk skådespelare

Biografi

Tidiga år och debut på Nya teatern 
Smidlje växte upp i det lilla samhället Ullared i Halland som dotter till smidesmästaren Sven Carlsson och Elsa Carlsson. Hon tog realexamen i Varberg 1942 men drömde om att få spela teater.  

När hon inte kom in på Dramatens elevskola 1945 engagerades hon av Per-Axel Branner vid Nya teatern på Regeringsgatan 111. Där debuterade hon i november samma år med en mindre roll i Hans Rothes skådespel Nattlig ankomst. I januari 1946 fick hon chansen med den mer framträdande rollen som Christine i Arthur Schnitzlers pjäs Liebelei, här kallad Älskog.

På Dramatens elevskola 
Hon sökte på nytt och blev antagen vid Dramatens elevskola hösten 1946 i samma årskull som Marianne Karlbeck, Brita Billsten, Jarl Kulle, Ingvar Kjellson, Arne Ragneborn och Per Gerhard, son till Karl Gerhard. I klassen fanns också Märta Torén som fick Hollywood-kontrakt redan 1947 men som dog tio år senare endast 31 år gammal. 

Hösten 1947 gjorde Smidje sin debut på Dramaten i Hjälten på den gröna ön av J.M. Synges och direkt därefter gav Alf Sjöberg henne rollen som Frida Fogdal i Ibsens John Gabriel Borkman, som gjordes av Lars Hanson medan Tora Teje gjorde Gunhild.

Men Smidjes genombrott kom hösten därpå när hon som tredjeårselev fick rollen som Lizzie i Göran Genteles uppsättning av Sartres Den respektfulla skökan. 

Smidje gjorde sin första filmroll 1948 i Hampe Faustmans Lars Hård som följdes av Alf Sjöbergs Bara en mor året därpå och 1950 spelade hon syster till den hårdföre huvudpersonen Jompa (Sven-Eric Gamble) i Lars-Eric Kjellgrens film Medan staden sover..

Fyra år på Dramaten och i Helsingborg 
Hösten 1949 satte Olof Molander upp Maxwell Andersons En dag av tusen som cirklade runt Inga Tidblad som Anne Boleyn mot Lars Hansons Herny VIII och Smidje som gjoirde Jane Seymour. 

Hösten därpå gjorde hon Marie i Axel Strindbergs Kunde hända. Våren 1951 var hon Mary i Kapten Grant och hans barn efter Jules Verne och sedan som Lizzy i Onkel Tom, i pjäsen med samma namn av Bechter-Stowe. 

Innan hon lämnade Dramaten gjorde hon Jenny Hill i Georg Bernard Shaws Major Barbara och Syster Agnes mot Eva Dahlbeck i H. C, Branners Syskon.

Göteborgs stadsteater 
1970 spelade hon Ranjevskaja i Tjechovs Körsbärsträdgåren med Kerstin Tidelius som Varha.

Övrigt 
Smidje tilldelades Thaliapriset  1961.

Hon gifte sig 1945 med Anders Sundberg. De är begravda på Ullareds kyrkogård.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Bilder

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Ullareds socken
Födda 1925
Avlidna 1972
Kvinnor
Akabaviken

Akabaviken (även: Aqabaviken; , Khalij al-Aqabah) eller Eilatviken (, Mifrats Eilat) är den nordöstliga viken av Röda havet mellan Arabiska halvön och Sinaihalvön. Vikens angränsande stater är Egypten, Israel (med staden Eilat), Jordanien (med staden Akaba som givit viken sitt namn) samt Saudiarabien. Akabaviken är cirka 177 kilometer lång och på bredaste stället 27 kilometer. Den är betydligt smalare men djupare än Röda havets andra vik i norr, Suezviken. Vikens korallrev är ett dykparadis för turister.

Viktigare städer kring viken är Taba (Egypten), Eilat (Israel) och Akaba (Jordanien) vid vikens nordspets. Den största saudiarabiska staden är Haql. På Sinaihalvön är Sharm el-Sheikh och Dahab de största kustorterna mot Akabaviken.

Referenser

Externa länkar 

Asiens geografi
Röda havet
Bukter i Israel
Bukter i Egypten
Bukter i Saudiarabien
Bukter i Jordanien
David A. Keene

David A. Keene, född 20 maj 1945 i Rockford, Illinois, är en amerikansk politiker och lobbyist. Han var ordförande för American Conservative Union, som är USA:s största och äldsta medlemsbaserade konservativa organisation, från 1984 till 2011. Han var ordförande för National Rifle Association från 2011 till 2013.

David Keene tog examen vid University of Wisconsin Law School och har varit forskardocent vid Harvard University. 

Valdes till ordförande för Young Americans for Freedom 1969. Efter sina studier var han först politisk sekreterare åt vicepresidenten Spiro Agnew och sedan åt, Conservative Party of New Yorks hittills enda senator, James Buckley.

Han arbetade så som regional koordinator åt Ronald Reagans primärvalskampanj 1976 och som politisk analytiker åt George H. W. Bush primärvalskampanj 1980. Han var även rådgivare åt Bob Dole under hans primärvalskampanj 1988 och hans presidentvalskampanj 1996. Som kuriosa kan nämnas att inga av dessa kampanjer var lyckosamma.

Källor 

Amerikanska politiker
Män
Födda 1945
Levande personer
Amerikanska lobbyister
Elsa Appelquist

Elsa Linnea Elvira Appelquist, född 29 september 1909 i Tyssedalen, Norge av verkstadsarbetaren Elof och Frida Appelquist, född Bäcker, död 21 september 1977 i Trångsund, Huddinge, var en journalist och författare verksam inom svensk arbetarrörelse.

Biografi 
Elsa Appelquist kom som barn till Sverige och var under 18 år anställd vid LM Erikssons verkstäder i Midsommarkransen. Hon var även fackligt aktiv. 1933–1934 gick hon en vinterkurs på Birkagårdens folkhögskola. På 1940-talet blev hon journalist på socialdemokratiska Morgon-Tidningen. Vid denna tid var det ovanligt med kvinnliga journalister med arbetarbakgrund inom A-pressen. När tidningen lades ner 1958 gick Appelquist till Aftonbladet och stannade där sin arbetstid ut. Mellan åren 1944–1959 var hon kåsör i fackförbundstidningen Metallarbetaren. Under signaturen El Appell kåserade hon främst om arbetslivets och vardagens problem från de kvinnliga förbundsmedlemmarnas perspektiv.

1949 kom hennes enda bok Krig med räknesticka ut på Kooperativa Förbundets bokförlag. Miljön är LM Erikssons verkstäder och bygger på författarens erfarenheter av tempoarbete. Boken diskuterar och skildrar tidsstudier, stress och livskvalitet. Den uppmärksammades när den kom och temat knöts till Folke Fridell-debatten om det moderna industriarbetets avigsidor. En av recensenterna var Gunnar Eklöf i Bonniers litterära magasin. 

I slutet av 40-talet fick Appelquist två pjäser uppförda i radio, Arbetare och Mamma gör revolution. Den sistnämnda pjäsen blev underlag till en kortfilm 1950 regisserad av Mimmi Pollak och med Elsa Appelquist som manusförfattare. 1957 fick pjäsen utgöra underlag till filmen Mamma tar semester med Schamyl Bauman som regissör.

Elsa Appelquist var gift med reklamkonsulent Einar Eriksson Enulf och är begravd på Brännkyrka kyrkogård.

Filmmanus

Bibliografi

Referenser 
NoterAllmänna källor

 Margareta Berger (1977) Pennskaft: kvinnliga journalister i svensk dagspress 1690-1975. Stockholm: Norstedt. Libris

 Lars Furuland och Johan Svedjedal (2006) Svensk arbetarlitteratur. Stockholm: Atlas. Libris

Vidare läsning 

 Elisabet Kågerman (1961). Arbetarförfattarnas syn på arbetet: studie i svensk arbetardiktning. Stockholm: (Bonnier).LIbris

 Jan-Ewert Strömbäck "Den förbannade klockan". Folket i bild kulturfront, 2000:10.

Externa länkar 
 
 

Svenskspråkiga författare
Svenska journalister
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Gravsatta på Brännkyrka kyrkogård
Födda 1909
Avlidna 1977
Kvinnor
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
David Horowitz

David Horowitz, född 10 januari 1939 i Forest Hills i Queens i New York, är en amerikansk författare och konservativ debattör.

Biografi
Horowitz föräldrar var kommunister. Han tog en examen i engelsk litteratur vid Columbia University 1959 och vid University of California at Berkeley 1961.

Under 60-talet var David Horowitz en ledargestalt inom den nya vänstern och var bland annat redaktör för Ramparts Magazine. På svenska finns från den här tiden boken Från Jalta till Vietnam : en kritisk granskning av USA:s utrikespolitik (första upplaga 1966). Under 1970-talet blev Horowitz desillusionerad av vänstern och en del av dess taktik och lämnade politiken. Istället skrev han biografier om de amerikanska dynastierna Rockefeller, John F. Kennedy, Ford och Roosevelt.

Under 1980-talet gjorde Horowitz upp med sitt förflutna i böckerna Destructive Generation: Second Thoughts About the Sixties och den självbiografiska Radical Son. 1988 grundade han den konservativa tankesmedjan Center for the Study of Popular Culture som ger ut webbtidningen FrontPage Magazine och tidskriften Heterodoxy. Tankesmedjan bytte namn 2006 till David Horowitz Freedom Center och ligger bland annat bakom Jihad Watch.

Horowitz har visat öppet stöd för Donald Trump och dennes politiska idéer..

Referenser

Noter

Externa länkar
 www.horowitzfreedomcenter.org
 Medverkan i program på C-SPAN.

Amerikanska författare
Män
Födda 1939
Levande personer
Alumner från Columbia University
Alumner från University of California, Berkeley
Sepia

Sepia (av latin sepia 'bläckfisk') är en typ av mörkbrunt vattenlösligt färgämne, som utvinns ur bläckfiskens bläckkörtel. Numera framställs sepiafärgen syntetiskt.

Några av de tidigaste svartvita fotografierna använde inte svart som kontrastfärg till vitt, utan sepia.

I Colour Index har den naturliga sepian beteckningen Natural Brown 9 (C.I. 75500).

Någon färg med namnet sepia finns inte bland de ursprungliga HTML-färgerna eller webbfärgerna (X11). I andra källor ges sepia färgkoordinaterna i boxen härintill.

Se även 
Sepiatoning
Färg
Färgord

Referenser

Noter 

Färgord
Färgämnen och pigment
Citti-Park

Citti-Park är ett företag som driver köpcentrum i norra Tyskland. Företaget driver köpcentrum i städerna Flensburg, Kiel, Lübeck, Rostock och Stralsund.

I Citti-Park Flensburg finns bland annat McDonald's, Media Markt, Mister Minit, SG-Shop, Flensburger Sparkasse, Discothek Fun och Citti. Citti-affären motsvarar ungefär hälften av köpcentrets totala yta.

Lübeckköpcentret har affärer som Aldi, Citti, Apollo Optik, Toys 'R' Us, Media Markt och många småbutiker.

Källor

Externa länkar
 Citti-Park.de - Officiell webbplats

Tyska företag
Köpcentrum i Tyskland
Elizabeth Dole

Elizabeth Hanford Dole, f. Elizabeth Hanford den 29 juli 1936 i Salisbury, North Carolina, är en amerikansk jurist, politiker och före detta ordförande för amerikanska Röda Korset. Hon var senator för North Carolina 2003–2009. 

Elizabeth Dole tog examen vid Duke University 1954, vid Harvard University 1960 och Harvard Law School 1965.

Hon flyttade därefter till Washington och började som demokrat arbeta med handikappfrågor vid departementet för hälso-, utbildnings- och välfärdsfrågor. Hon bytte sin partibeteckning till oberoende 1968 och började arbeta med konsumentfrågor i Vita huset innan Richard Nixon placerade henne i den federala handelskommissionen. 

1975 ändrade hon sin partibeteckning till republikan och gifte sig med senatorn, 1976 års republikanske vicepresidentkandidat och 1996 års republikanske presidentkandidat Bob Dole. Hon var USA:s transportminister under Ronald Reagan 1983–1987 och arbetsmarknadsminister under George Bush Sr. 1989–1990. 1991 blev hon ordförande för amerikanska Röda Korset, en post han stannade på fram till och med 1999.

Hon blev ”Liddy” Dole med hela amerikanska folket när hennes man 1996 utsågs till republikanernas presidentkandidat. Under flera år sedan dess har Elizabeth Dole utsetts till en av världens tio mest beundrade kvinnor av Gallup. 

1999 var Elizabeth Dole en förhandsfavorit till republikanernas presidentnominering inför presidentvalet 2000, men hon drog sig ur innan primärvalen ens börjat, förmodligen för att hon inte klarat av att samla ihop nog med kampanjbidrag.

Istället valdes hon 2002 till senator för North Carolina, i en prestigefull kampanj mot Bill Clintons kanslichef Erskine Bowles. Hon förlorade sitt omval till senaten 2008.

Externa länkar
Biografi på den amerikanska kongressens webbplats, Biographical Directory of the United States Congress

Källor

Noter

Kvinnor
Födda 1936
Amerikanska demokrater
Amerikanska republikaner
Kvinnliga amerikanska presidentkandidater
Ledamöter av USA:s senat från North Carolina
USA:s arbetsmarknadsministrar
USA:s transportministrar
Mottagare av Wallenbergpriset
Levande personer
Alumner från Duke University
Alumner från Harvard Law School
Alumner från Oxfords universitet
Leif "Smoke Rings" Anderson

Leif ”Smoke Rings” Anderson, egentligen Leif Rune Anderson, född 11 februari 1925 i Sankt Johannes församling i Malmö, död 17 november 1999 i Malmö, var en svensk journalist och programledare i Sveriges Radio. Han blev särskilt känd för sitt program Smoke Rings.

Biografi
På grund av en halssjukdom i unga år var Leif Andersons röst mycket hes och mörk, vilket gav honom en karaktäristisk radioröst. Han blandade sin skånska dialekt med uttryck på engelska som han hade snappat upp på amerikanska jazzskivor. Han fick sitt smeknamn när han 1960–1999 ledde programmet Smoke Rings i Sveriges Radio, där han presenterade mjuk, melodiös jazzmusik, främst från swingepoken. Den 14 november 1999, tre dagar före sin död, slog han Sven Jerrings tidigare radiorekord från 
Barnens brevlåda, genom att sända det 1 786:e Smoke rings. Som signaturmelodi till Smoke Rings använde han hela tiden ”Smoke Rings” med The Casa Loma Orchestra och som avslutning under senare år ”Marlowe's Theme” av David Shire från filmen Farewell my lovely "Kör hårt, Marlowe" som kom 1975.

Före programmet Smoke Rings var han programledare för liknande radioprogram från Malmö, Reflexer i skivsplittret (1956), Svängdags (1959) och Swing Session (1960).

Anderson var tillsammans med Lasse O'Månsson berättarröst 1966–1967 i Sveriges Radios radioteater-följetong Dickie Dick Dickens. Han var vidare programledare för två TV-program i SVT, dels Nostalgoteket där han visade korta musikfilmer, dels Rainbow Room (sex program 1984–1985) där han i smoking och röd fluga presenterade jazzkompositörer.

Anderson drev sedan 1940-talet egen postorderförsäljning av jazzskivor, "The Music Room".

Han verkade som skribent i bland annat Orkester-Journalen, där han ofta upprörde musiker med sina tvärsäkra åsikter och sitt ogillande av modern jazz (”migränmusik”). Dessutom sågs han ofta som presentatör vid jazzevenemang.

Utmärkelser 

 1993 -- Basisten (Anderson och Lars Resberg var de första mottagarna av den av  Riksförbundet Svensk Jazz's instiftade utmärkelsen)

Referenser

Noter

Webbkällor
Leif "Smoke Rings" Anderson på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960

Svenska radioprogramledare
Födda 1925
Avlidna 1999
Män
Journalister från Malmö
Svenska journalister under 1900-talet
Jakob Kuhn

Jakob "Köbi" Kuhn, född 12 oktober 1943 i Zürich, död 26 november 2019 i Zollikerberg i kantonen Zürich, var en schweizisk professionell fotbollsspelare och tränare.

Meriter
63 A-landskamper för Schweiz herrlandslag i fotboll

Klubbar
FC Zürich

Tränarkarriär
Förbundskapten för Schweiz herrlandslag i fotboll
EM i fotboll 2004
Förbundskapten för Schweiz U21-herrlandslag i fotboll

Källor

Fotnoter

Schweiziska fotbollsspelare
Schweiziska fotbollstränare
Schweiziska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Zürich
Spelare i Grasshopper-Club Zürich
Spelare i VM i fotboll 1966
Män
Födda 1943
Avlidna 2019
Schweiziska idrottare under 1900-talet
Förbundskaptener i VM i fotboll 2006
Förbundskaptener för Schweiz herrlandslag i fotboll
Gary Bauer

Gary L. Bauer, född 4 maj 1946 i Covington, Kentucky, USA, är en amerikansk politiker, notabel för sina band till evangeliskanska grupperingar och kampanjer.

Karriär 
Bauer genomförde sina studier vid Georgetown College (Kentucky) och Georgetown Law School (Washington D.C.). Efter sina studier började han arbeta på företaget Direct Mail Marketing Association med ansvar för politiska utskick. 

När Ronald Reagan valdes till USA:s president började Bauer arbeta inom Reagan-administrationen. Bauer steg i graderna inom utbildningsdepartementet innan han fick rollen som ordförande för en specialtillsatt arbetsgrupp med fokus på familjen. 

1988 när Reagan lämnade Vita huset övergick Gary Bauer till att bli VD för Family Research Council. Den lilla och dittills okända tankesmedjan, senare klassad som en anti-homosexuell hatgrupp av Southern Poverty Law Center blomstrade under hans ledarskap, antalet anställda ökade tex. från 3 till närmare 120 stycken.

Bauer bildade 1996 en egen plattform i form av Campaign For Working Families, som arbetar med att få kandidater med konservativa familjevärderingar valda till kongressen. Inom loppet av ett par år blev Campaign For Working Families, en av USA:s största förmedlare av kampanjbidrag.

Trots att Gary Bauer aldrig varit invald i något lagstiftande organ, ställde han upp i det republikanska primärvalet 2000. Efter dåliga resultat i de tidiga primärvalsomgångarna drog han sig dock ur, och gav sitt stöd till John McCain.

Amerikanska presidentkandidater
Personer från Covington, Kentucky
Födda 1946
Levande personer
Män
Alumner från Georgetown Law