Svenska ortnamnsefterled

Svenska ortnamnsefterled är sista ledet i sammansatta ortnamn som antingen förekommer i Sverige eller kommer ur svenskan. Förled och efterled förekommer i alla sammansatta ord och många svenska ortnamn är sammansättningar. I artikeln redovisas efterled som avser bebyggelsenamn. Dessa kan vara primära eller sekundära. Primära är sådana bebyggelsenamn som från början avsett bebyggelse, som -by. Naturnamn som -vik har i många fall senare kommit att beteckna bebyggelse (som Västervik). Även artefaktnamn som -bro har kommit att beteckna bebyggelse (som Örebro).

I ortnamnsforskningen spelar efterleden en stor roll som del av ortnamnen (ortnamnelement), därför att många efterled är så vanliga. Exempelvis har mycket forskning ägnats åt ortnamnselementen by, böle, lösa, rum och stad. Att kunna avgöra ortnamnens etymologi är centralt, liksom deras ålder och deras geografiska utbredning.

Ortnamn kan även antingen bestå av ett enda ord (till exempel Berg i singular eller Berga i plural) eller ha en avledningsändelse tillagd till grundordet. Vanliga sådana ändelser är -inge och -unge (till exempel Steninge och Almunge). Se vidare Svenska ortnamnsändelser.



Allmänt om ortnamnsforskningen
Ortnamns efterled kan ha en betydelse som ännu är fullt begriplig, som till exempel -holm, men också där ordet i efterledet inte längre används i modern svenska, men där man i språkforskningen känner till motsvarigheter till ordet i fornsvenska, isländska, fornengelska etc. Ortnamnen har också ofta förvanskats så att man måste gå tillbaka till äldre källmaterial för att få se hur ortnamnen ursprungligen kan ha låtit för att utröna betydelsen av dem.

I vissa enskilda fall har betydelsen av ett efterled inte heller kunnat fastställas eller endast kunnat begripas med vissa tveksamheter på grund av att jämförelse endast förelegat med ett ord på fornengelska etc. Det gäller till exempel efterledet -ust i ortnamnet Orust och förledet Vad i ortnamnet Vadstena, vilka antas syfta på ett fornsvenskt och fornnorskt idag försvunnet vazt/vozt, med motsvarighet i fornengelskan med betydelsen fiskeplats. Samma betydelse föreligger också sannolikt hos efterledet i ortnamnet Alvastra, som då betyder "ål-fiskeplats". Efterledet utgörs då av varianten -vazter (synonym till vazt på samma sätt som holm/holme förhåller sig till varandra) i den plurala formen -vaztra (pluralis genitiv). Pluralformen är vanlig hos ortnamn.

Dessutom kan ortnamn med idag fullt begripligt förled och efterled ha en oklar syftning som ändå gör ortnamnet oklart, till exempel gäller det ortnamnet Stockholm.

Efterledet i ett ortnamn kan ofta ge en uppfattning om ortens ålder och karaktär beroende på jämförelse med arkeologiskt material på jämförbara platser med jämförbara ortnamn och beroende på geologisk aktivitet som landhöjning etc., till exempel om ortnamnet ursprungligen syftat på ett läge vid en idag uppgrundad vik och så vidare. I denna artikel anges därför en del uppgifter om hur gamla en del av ortnamnen antas vara. Det ska dock poängteras att en kyrka också kan ha byggts i utkanten av en äldre bebyggelse och därför fått ett yngre namn, eftersom denna del av socknen hade detta yngre namn (se exempelvis i artikeln Ucklum om detta ortnamn).

Termerna efterled och ändelser 
Termen efterled avser ett sammansatt ords sista led. Många ortnamn är sammansatta av förled och efterled, men det finns också osammansatta ortnamn som Vi och Boo. Många ortnamn har böjningsändelser som till exempel -a i Mora, -e i Linde och -om i Krokom. Även avledningsändelser förekommer, som -und i Ragunda, samt den mycket vanliga ändelsen -inge, -unge i Västerhaninge, Skuttunge. Ibland kan det vara svårt att veta vad som är ändelse och vad som är efterled. Ett exempel är ortnamnet Näsum. Man vet inte säkert om -um är beteckning för pluralis av näs (då är -um en ändelse) eller om -um kommer av -hem (då är -um ett efterled).

Definition 
Med svenska efterled kan avses efterled i Sverige (svenska, finska och samiska). Det kan också betyda efterled som kommer av svenska ord, både i Sverige och i Finland. Huvuddelen av de efterled som nämns här är ortnamn i Sverige med efterled som kommer av svenska ord. Vissa ortnamn som har ett sådant efterled men finns i Finland nämns också, exempelvis Helsingfors. Även på Åland har de allra flesta orterna och byarna ett svenskt namn. I Norrbotten finns ett stort antal sekundära bebyggelsenamn med finskt ursprung, och några vanliga efterled för sådana ortnamn nämns också, alltså namn som slutar på -järvi, -vaara med flera. Samiska bebyggelsenamn i Sverige är inte fullt så vanliga som de finska. Vissa ortnamn med samiskt ursprung har också försvenskats, så att exempelvis Arvidsjaur kommer av de umesamiska Arviesjávvrrie där förledet betyder 'rikt givande'. Eftersom samiska bebyggelsenamn med vanliga efterled inte finns i så stort antal har endast -jaur/-jaure nämnts här.

Kartor 
Kartorna visar, regionalt, ortnamnsefterledens andel av alla ortnamn. Syftet är att ge en översiktlig bild utifrån dagens kartnamn. Kartorna bör tolkas försiktigt och främst ses som en inspiration till fördjupade studier.
Metod: Inom en flytande cirkel med 3 mils radie har andelen ortnamn med aktuellt efterled av alla ortnamn beräknats och utifrån dessa värden har iso-linjer konstruerats. För att undvika procentberäkningar på låga värden har mätpunkter med färre än 50 ortnamn utelämnats.

Kartans ytor har färg efter den andel som kartändelsen har av alla kartnamnen. Färgerna går från rött (högsta procentuella värdet inom kartan) över grön och blått till beige.

Längst ner finns en länk till Lantmäteriets "Kartsök". Fyll endast i ett ortnamnsefterled och en förteckning samt en karta visas.

-ala, -ele, -el
Ett antal namn med efterledet -ala finns i Hälsingland, Uppland, Västergötland och Östergötland. -ala är en pluralform av -al som sedan länge har ansetts betyda 'hedniskt tempel'. Tre sockennamn, Fryele, Friel och Fröjel, har efterleden -el, -ele, som kommer av -al. På senare tid har denna uppfattning ifrågasatts. Istället har en betydelse 'samlingsplats i ofredstider' framförts som möjlig. Ovannämnda -ala ska inte förväxlas med det finska -la i till exempel Pajala. Det finska -la är en boplatsangivande ändelse.
Det finns också några "falska" -ala med andra betydelser i Uppland, Södermanland och Närke.

Exempel
Götala, herrgård i Skara kommun
Götala, by i Styra, Östergötland
Motala, kommun i Östergötland
Riala, socken i Uppland
Norrala, socken i Söderhamns kommun, Hälsingland
Söderala, tätort i Söderhamns kommun, Hälsingland
Fryele i Småland
Friel i Västergötland
Fröjel på Gotland

-alt
I kombination med ett förled som slutar på a, ändras ofta efterledet -hult till -alt. Efterledet förekommer i Halland och norra Skåne.

Exempel
Boalt, Örkelljunga kommun i Skåne
Boalt, Östra Göinge kommun i Skåne
Häljalt i Skåne
Vasalt i Skåne

-arp
I kombination med namn vars förled slutar på -a (gammal genitivändelse -a, eller -ar), kan efterledet -torp bli -arp. Exempel är gårdsnamnet Alarp i Östergötland som utvecklats från Allathorp (1381) via Alaorp (1545) till Alarp.

Ortnamnen med efterledet -arp är vanliga i Skånelandskapen, Småland och Östergötland och Västergötland. Som ersättning för det ursprungliga -arp har ibland i Skåne och Halland formerna -rup/-erup uppkommit. Dessa utvecklades på Själland, och infördes i Skåne genom danskt skriftspråk före den svenska erövringen.

Exempel
Alnarp, Lomma socken, Skåne
Barnarp, Småland
Dörarp, Småland
Fammarp, Halmstads kommun, Halland
Genarp, Lunds kommun, Skåne
Häljarp, Landskrona kommun, Skåne
Kattarp, Kattarps socken, Skåne
Kopparp, Ödeshögs kommun, Östergötland
Mularp, socken i Västergötland
Porrarp, Vittsjö socken, Skåne
Påarp, Välluvs socken, Skåne
Tjörnarp, Tjörnarps socken, Skåne
Sibbarp, socken i Halland
Tollarp, Västra Vrams socken, Skåne
Tovarp, Asby socken, Östergötland

-arv 
Efterledet -arv betyder 'egendom som tagits i arv' och förekommer i västra Nyland och Åboland. Möjligtvis består förledet av namnet på den som ärvts.

Exempel
 Bromarv, Nyland
 Finnarv, Egentliga Finland
 Håkansarv, Nyland

-arvaby, -arby 
Efterledet -arvaby eller -arby är sammansatt av -arve (arvinge) och -by. Formen förekommer i Dalarna, norra Uppland och södra Finland och på Åland. Alla ortnamn på -arby handlar dock inte om arv, utan kommer av att slutledet på förledet slutar på -ar, till exempel Skräddarby. 

Exempel
 Gennarby, Nyland
 Tosarby, Åland, 'Tores arvinges by/gård'
 Klåsarby, Nyland 'Klas arvinges by/gård'

-arve

Efterledet -arve betyder 'arvinge' och förekommer ofta på Gotland, men inte i några andra landskap. Ortnamn med detta efterled bildades huvudsakligen under medeltiden.

Exempel
Botarve
Barnarve
Kauparve
Smissarve
Snäckarve

-arven 
Efterledet -arven finns i Hälsingland och betyder 'arvegods'.

Exempel
Ingesarven

-arvet

Efterledet -arvet finns enbart i Dalarna och betyder 'arvegods'. Dessa ortnamn bildades under sen medeltid.

Exempel
Baggarvet
Bomsarvet
Domnarvet
Harmsarvet
Hönsarvet

-benning

-benning är en förkortning av 'hyttobygning', alltså hytta. Namnen är från medeltiden.

Efterledet finns i Bergslagen, framförallt i Fagersta, Norbergs, Avesta och Hedemora kommuner.

Exempel
Ingvallsbenning i Dalarna
Karbenning i Västmanland
Olsbenning i Västmanland

-berg

Efterledet 'berg' har två olika betydelser.

1/ I Bergslagen har 'berg' ofta med bergshantering att göra och betyder då 'bergslag', 'bergverk', 'gruvfält'.

Exempel
Dalkarlsberg i Västmanland
Garpenberg i Dalarna
Grängesberg i Dalarna
Kopparberg i Västmanland
Lindesberg i Västmanland
Norberg i Västmanland
Persberg i Värmland

2/ I övrigt betyder efterledet just 'berg'.

Exempel
Brunnsberg i Dalarna
Falkenberg i Halland
Hallsberg i Närke
Taberg i Småland

I samband med ett personnamn syftar 'berg' ofta bara på någon liten höjd.

Exempel
Adolfsberg i Örebro
Marieberg i Stockholm

-berga
Efterledet '-berga' betyder berg eller höjd.
Det finns i södra och mellersta Sverige, bland annat i Småland och på Öland.

Exempel
Ett mycket vanligt namn är Solberga som betyder 'solbelyst berg eller höjd'.
Solberga socken, Skåne
Solberga socken, Bohuslän
Solberga, Nässjö kommun

Andra -berga:

Exempel 
Kläckeberga socken, Småland
Triberga, Öland
Varberga, Närke
Tillberga, Västmanland

-bo
En betydelse av -bo är 'inbyggare'. Denna betydelse finns i en del häradsnamn och sockennamn.

Exempel
Albo härad, Skåne
Kärrbo socken, Västmanland

En annan betydelse är 'bygd'. Bland annat finns denna betydelse i en del sockennamn i Gävleborgs län.

Exempel
Delsbo, Hälsingland
Hanebo socken, Hälsingland
Ockelbo, Gästrikland

Betydelsen 'bygd' förekommer även i gotländska ortnamn som slutar på -lingbo. Mellanledet -ling- betyder 'inbyggare' eller 'ättlingar'.

Exempel
Hablingbo på Gotland

En tredje betydelse är 'gård'. Den betydelsen finns i Bjälbo och Grebo i Östergötland, som så småningom blev kyrksocknar.

De ortnamn med efterledet -bo som är bygdenamn, sträcker sig ända tillbaka till förhistorisk tid. Däremot är de -bo-namn som betecknar 'gård' från medeltiden.

-bo, -boda

Efterledet -bo har flera betydelser än de som nämnts ovan. Den allra vanligaste betydelsen är 'bod'. I dessa fall är -bo en försvagad form av -boda. De flesta namnen med efterledet -bo eller -boda är från medeltiden, men det finns också ortnamn av denna typ som är ända från vikingatiden. Efterledet -boda är äldst och började förekomma under vikingatiden, men merparten är från medeltiden och framåt. Från och med 1500-talet började -boda förkortas till -bo. Ortnamnen på -boda och -bo anses ha sitt ursprung i bodar vid slåttermarker. -bo och boda-namnen används ofta i samband med ett förnamn eller en personbeteckning. Under nyare tid har -bo kommit att beteckna ett allmänt 'bebyggelse'.

Exempel på namn med efterledet -bo
Skogsbo, Enköping, Uppland
Andersbo, Uppland
Gunnilbo, Västmanland

Exempel på namn med efterledet -boda
Eringsboda i Blekinge
Pålsboda i Närke
Spannarboda i Västmanland

En del boda-namn har ett träd som förled.

Exempel
Aspeboda i Dalarna
Lönsboda i Skåne

-bodarna

Efterledet bodarna betyder fäbodvall.

Exempel
Brintbodarna i Dalarna
Ljusbodarna i Dalarna
Mångsbodarna i Dalarna
Ållstabodarna i Ångermanland
Ärstabodarna i Ångermanland

-bol, -böle

Efterledet -bol betyder 'gård, nybygge, nyodling'. -bol är en avledning av verbet -bo. Ur -bol har -böle uppstått genom omljud. Dessa efterled är från medeltiden och även från nyare tid.

En speciell grupp är de namn som kommer av fornsvenska *nybyli (nybygge) och *þykbyle (tät bebyggelse). Ur *nybyli har namn som Nibble, Nybble, Nöbbele och Nöbble uppstått, och ur *þykbyle kommer Tybble och Tibble. Ortnamnen i denna grupp betecknar ofta stora byar, och dessa byar anses ha uppstått under vikingatiden. De finns i Skåne, Småland, Östergötland och (när det gäller Nibble, Nybble, Tibble och Tybble) framför allt i östra Svealand.

Den yngre bebyggelsen på -bol och -böle var nybyggen och nyodlingar på utmark. De uppstod med efterledet -bol i västra Götaland, i Värmland, Södermanland och Uppland, och med efterledet -böle i östra Småland, på Öland, i Uppland, närliggande Åland och i Norrland. Förutom på Åland förekommer orter med -böle eller förfinskningen med -pyöli, längs hela kusten från Österbotten i norr till gränsen till Ryssland i sydost.

Exempel på -bol:
Andersböle, Jomala, 
Brandsbol i Värmland
Bäckebol i Göteborg
Håbol i Dalsland
Klässbol i Värmland
Kåtebol i Bohuslän
Rossbol i Jämtland
Ändebol i Södermanland
Exempel på -böle:
Baggböle i Västerbotten
Baggböle stadsdel i Helsingfors, Finland
Kårböle  Hälsingland
Nupurböle, stadsdel i Esbo, Nyland, Finland
Oxböle i Jämtland
Skallböle i Medelpad

-borg/-borga

Betecknar oftast att det legat en större människogjord befästning på platsen eller en naturligt svårframkomlig plats, ett naturligt fäste eller landborg, eller en anlagd borg, exempelvis en vikingatida trelleborg i Skåne.

Exempel
Björneborg i Satakunta
Göteborg i Västergötland
Helsingborg i Skåne
Karlsborg i Västergötland
Raseborg i Nyland
Trelleborg i Skåne
Uleåborg i Norra Österbotten
Viborg i Leningrad oblast
Vänersborg i Västergötland

-born

Efterledet är den bestämda formen av 'bor', 'passage mellan eller utmed vatten'.

Exempel
Björkborn i Värmland
Gåsborn i Värmland
Kärvingeborn i Västmanland
Sundborn i Dalarna

-by

Det finns 4266 -by i Sverige enligt Lantmäteriet.

-by som ortnamnsefterled (fornsvenska by(r)) kan beteckna dels 'enstaka gård' och dels 'by, samling av gårdar'. Betydelsen får bedömas från fall till fall.

I några fall har orter med ortnamn -by så småningom blivit städer, vilket i åtminstone Visbys fall kan ha att göra med inflytande från Danmark (där "by" betyder stad).

Många ortnamn med -by som efterled har hög ålder. Oftast brukar forntida ortnamn på by ha naturföreteelser i förleden, medan yngre ortnamn med -by ofta har ett personnamn i förleden.

Vissa namn på -by är den ursprungliga leden -bygd.

Exempel på ortnamn med efterledet by:
Husby, Husaby finns i ett stort antal. Betyder administrativ gård för kungen, det som senare kallas kungsgård.
Lundby finns i ett stort antal och betyder 'by invid skogsdunge'.
Norrby, Norby finns i ett stort antal. Betyder byn norr om moderbyn.
Väsby finns i ett stort antal. Betyder byn väster om moderbyn.
Ösby finns i ett stort antal. Betyder byn öster om moderbyn.
Söderby (85 st), Sörby (244 st).
Aneby, Småland
Hultaby, utanför Vetlanda
Nordby, Bohuslän
Nyby, Jämtland
Nyby, Småland
Näsby utanför Vetlanda
Gusselby, Västmanland
Älvkarleby, Uppland

Attundaland:
Karby
Brottby betyder egentligen bryteby, jämför Husby
Hagby
Täby socken, med Täby kyrkby

Tiundaland:
Rinkeby betyder krigarens by

Städer:
Karleby
Ljungby
Mjölby
Nykarleby
Ronneby
Vimmerby
Visby

Utanför traditionellt svenskspråkigt område:
Grimsby (Stad i England, döpt av nordiska vikingar.)
 Gammalsvenskby, samhälle i Ukraina bildat av estlandssvenska utflyttare från Dagö

-byn

Bestämd form av -by, som är vanlig i stora delar av Norrland och även förekommer i Dalarna, Värmland och Dalsland samt sporadiskt även i andra delar av Götaland och Svealand.

Exempel
Edsbyn i Hälsingland
Fanbyn i Medelpad
Gunnarsbyn i Norrbotten
Högsbyn i Dalsland
Masugnsbyn i Lappland
Skattungbyn i Dalarna
Sundsbyn i Värmland
Valsjöbyn i Jämtland
Öjebyn i Norrbotten

-bygget 
Ortnamn som betyder nybygge eller nyodling. Namntypen förekommer främst i Halland och norra Skåne.

Exempel
 Porsabygget i Halland

-böte 
Syftar på en kulle eller annan höglänt plats på vilken det stått en vårdkase. Namn som innehåller ”böte” förekommer längs Sveriges östkust från Blekinge till norra Uppland, i den åländska och österbottniska skärgården, samt längs Finska vikens norra kust. Ordet har troligen sitt ursprung i det fornsvenska verbet böta (slå eld).

Exempel
 Nämdö böte i Stockholms skärgård

-dal/-dala/-dalen

Exempel på ortnamn med efterledet -dal/-dala/-dalen
Grönadal i Blekinge
Mölndal i Västergötland
Henriksdal i Södermanland
Ljusdal i Hälsingland
Offerdal i Jämtland
Kyrkdal i Ängermanland
Svedala i Skåne 
Kortedala i Göteborg
Enskededalen i Stockholm
Högdalen i Stockholm
Älvdalen i Dalarna
Lofsdalen i Härjedalen
Vemdalen i Härjedalen

-damm
Exempel
Mariedamm i Närke
Saladamm i Västmanland

-drag
Efterledet -drag förekommer mest efter ostkusten till och med Gästrikland. Dess betydelse är 'land mellan två vatten, där man måste dra båten'. -drag kan också användas om ställe på havet eller sjön vilket är starkt utsatt för vind och vågor, som i Långedrag.

Exempel
Långedrag, primärområde i Göteborg
Skalkedrag, torp i Misterhults socken i Småland
Stordrag, gård i Börstils socken i Uppland

-dråg
-dråg betyder dal

Exempel
Askedrågen, Häggedrågen, natur- och torpnamn i Jösse härad, Värmland

-ed/-eda
-ed betyder "passage mellan eller utmed vatten"

Exempel på ortnamn med efterledet -ed/-eda
Dals Långed
Hamneda
Hjorted

-eke/-ike/-icke
Efterledet -eke betyder 'ekdunge'. När ett gudanamn är förled anses det att platsen har använts för kult av denna gud. I Uppland finns Onsike, aff odheneke 1409, och i Södermanland finns Onsicke, j odhinseke 1365. Där dyrkades i forntiden guden Oden. I Skåne finns Torseke, y Torsege 1570-talet, där guden Tor dyrkades.

-ene

Efterledet kommer av vin, som betyder 'betesmark; äng'. Det förekommer i Bohuslän, Västergötland och Värmland. Namnen med efterledet -vin (som långt senare har blivit -ene), började uppstå vid tiden för Kr. f. och har sedan varit produktiva fram till 1000-talet. I södra och sydvästra Värmland kan -ene i många fall vara en pluralisändelse (dativ, bestämd form), som i Vikene. Men det kan också komma av -vin, som i Bredene och Lökene.  

Exempel
Tossene, Bohuslän
Götene, Västergötland
Levene, Västergötland
Södra Härene, Västergötland
Vittene, Västergötland
Bredene, Värmland
Lökene, Värmland

-fallet
Betyder 'åkerstycke, åkerskifte'; 'mark där skogen är fälld (ibland för nyodling)'.

Exempel
Krogsfallet, Östergötland
Lindefallet, Hälsingland
Slätfallet, Gästrikland

-fors/-forsa/-forsen

Exempel på ortnamn med efterledet -fors/-forsa/-forsen
Bengtsfors
Bodafors
Degerfors
Hagfors
Helsingfors
Kramfors
Nyfors
Orrefors
Storfors
Rimforsa
Tammerfors

-gadd/-gadden/-gaddarna 
Udde, skär eller kobbar som ”sticker ut” från en ö eller ögrupp.
Exempel
Holmögadd
Södergadden
Västergaddarna

-garn

Efterledet kan betyda 'långt, smalt vattendrag; smal udde, eller smal vik och även holme. Det förekommer i Uppland, Södermanland och på Gotland.

Exempel
Angarn, sydöstra Uppland
Venngarn i Uppland
Södergarn på Lidingö som i forntiden utgjorde en holme skild från Lidingös fastland.
Tullgarn, östra Södermanland
Gammelgarn, Gotland
Ljugarn på Gotland

-haga/-hagen

Exempel
Solhaga
Vettershaga
Oxhagen

-hammar/ -hamra

Efterledet -hammar kan betyda 'stenig höjd, stenbacke'.
Bergshamra
Stenhammar
Östhammar

En annan betydelse för -hammar är 'industrianläggning med vattendriven hammare'.
Rockhammar
Hallstahammar 
Norrahammar
Surahammar
Morgårdshammar

-hamn

Exempel på ortnamn med efterledet -hamn 
Karlshamn
Klagshamn
Klintehamn
Kristinehamn
Nynäshamn
Oskarshamn
Söderhamn
Ulricehamn

-har, -hara, -haru, -hära, -haren 
En har(a) betyder 'stenigt grund', 'stening udde', 'lågt moränrev', 'stenrev' eller 'mindre skär ute mot havsfjärd'. Namnet förekommer speciellt på Åland, i Skärgårdshavet och vid Nylands kust. Förekommer också i Stockholms skärgård. Formen -hära är vanlig på Åland medan -haru förekommer i Åboland och Nyland. Namn med -haren är vanligt förekommande i skärgården i Lövstabukten norr om Karlholmsbruk och fortsätter upp till Gävles och södra Norrlands kust.     

Exempel:

 Klovharun (Borgå)
 Gråhara (Helsingfors)
 Strandharen (Houtskär)
 Rönnhära (Vårdö)
 Stångharen, Hundsharen, Svartharen, Bondharen (skärgården norr om Karlholmsbruk i Lövstabukten).
 Kullerharen, Askharen, Tärnharen, Bildstensharen, Oxharen, Gräsharen, Leharen (grupp av öar nord, nordväst och väst om Limön i Gävlebukten).
 Brusängsharen, Långharen, Alderharen, Rönnharen, Gräsharen (bukten söder om Eskön norr om Gävle).

-harg
I nutida svenska finns Harg bara som ett osammansatt ortnamn. Ordet har två betydelser 'stenig mark' och 'kultplats'. Som efterled finns ordet i formerna harg (othinsharg 1286 för Odensala i Uppland), (skætharg 1287 för Skederid), med omljud herghe (Skedherge 1306 för Skerike) och hærgi (thorshærgi 1296 för Torshälla). I dessa sammansatta former betecknar de 'kultplats'.

-hed

Salbohed

-hem

Efterledet hem har flera besläktade betydelser, men är med avseende på ursprunget identisk med dagens svenska substantiv 'hem'. Det är av allt att döma släkt med det grekiska ordet keimai (jämför runsvenskans och isländskans heim) och koite som betyder 'ligga' respektive 'läger, liggplats'. Den ursprungligaste betydelsen är därför 'hemvist', 'plats där man slår sig ner', därav den äldsta betydelsen 'trakt, bygd'. Yngre är därför också betydelsen 'gård'. Namnen på -hem hör till de äldsta namntyperna och är oftast namnet på gamla moderbyar, från vilka yngre byar och gårdar flyttats ut från i omgivningen. Ett annat tecken på deras ålder är att dessa by- och gårdsnamn i stor utsträckning också blivit sockennamn. Huvudsakligen är namnen från tiden före vikingatiden och det stora flertalet har sannolikt tillkommit redan under romersk järnålder (Kr.f.–400) eller folkvandringstid (400–550).

Detta efterled förekommer på olika ställen både på kontinenten, i England, på Shetlandsöarna, Orkneyöarna och i Norden. Kärnområdet i Norden är i Norge, som har cirka ett tusental med detta ortnamnsefterled. I Danmark är de vanliga på Jylland, men förekommer endast sporadiskt på de danska öarna. Island har ett 30-tal namn av en något mer schablonartad karaktär – med naturfenomen som förled, till exempel Sólheimar, Vindheimar. I Finland saknas namnelementet helt.

I Sverige förekommer dessa ortnamn med detta ortnamnsefterled i Västsverige, närmare bestämt i Halland, Västergötland, Bohuslän och södra Värmland. Mest (tätast) förekommer de i Skaraborgsområdet och området däromkring med cirka 80 representanter. I övrigt förekommer dessa namn tätast på Gotland och i Ångermanland i Västernorrlands län och det senare området sträcker sig in i Medelpad. Relativt vanliga är ortnamnen också i Uppland och därefter förekommer de mindre och mindre och sporadiskt i Östergötland, Småland, Södermanland, Skåne, Västmanland och Närke och Blekinge (i Blekinge bara ett bevarat namn). I Gävleborgs län, Dalarna, Västerbottens län, Norrbottens län och Öland saknas denna ortnamnstyp helt.

Under 1800- och 1900-talet har hem fått betydelsen 'hem för en namngiven person'.

Exempel på den äldsta betydelsen 'trakt, bygd':
Ett antal kyrkbyar på Gotland slutar på hem.
Elinghem
Eskelhem
Etelhem

Exempel på namn med den något yngre betydelsen 'gård':
Dalhem
Länghem

Exempel på sena ortnamn med betydelsen hem för en viss person:
Alfredshem

Många ortnamn med efterledet -hem har med tiden spårat ur mer eller mindre och ändrats så att de inte alltid är lätta att identifiera.

Exempel på sådana namn är:
Alster (Alstrem 1348)
Askim (Askheims herað 1200-talet)
Gråmunkehöga (in Gromundhem 1316)
Hajom (Haghema kirkioby 1403)
Lindome (i Lyngemä soken 1348)
Marma i Alunda socken  (Marhem 1316)
Marma i Lagga socken  (Marheme 1376)
 Marma i Almunge socken  (Mareme 1413)
Viad (i Wiem 1407)

Se även -um.

-hester, -hestra

Betydelsen av detta efterled är omstridd. En möjlig betydelse är 'skottskog, lågskog'. Efterledet förekommer mest i Jönköpings län, men även i Öster- och Västergötland. En del av namnen på -hester är från vikingatiden, men de flesta är från medeltiden.

Exempel
Angerdshestra, Småland
Appelhester, Småland
Habblahester, sydöstra Västergötland

-holm/-holma/-holmen

I efterledet -holm ingår dels det dialektala holm och dels holme. När borgar och sätesgårdar under medeltiden började byggas på mindre öar och holmar i sjöar och vattendrag började efterledet -holm uppstå. Vanligtvis betecknade -holm först själva holmen, men senare överfördes -holm på bebyggelsen. Dessa borgar och sätesgårdar hade ofta hög status. Det gjorde att efterledet -holm efter medeltidens slut användes på herresäten, bruk och till och med byar, gårdar och torp, utan att dessa behövde ha anknytning till någon holme.

Vanligast förekommer efterledet -holm i södra Sverige, men även i Mellansverige, när det gäller slott och herresäten. I Dalarna och i Norrland har ett mindre antal byar, gårdar och torp efterledet -holm enbart som statussymbol, liksom sådan bebyggelse i de sydligare delarna av landet.

Exempel på ortnamn med efterledet -holm/-holma/-holmen 
Hässleholm
Katrineholm
Laholm
Stockholm
Ängelholm
Arholma
Lindholmen (Stockholm)

-hov
Namnen på -hov konstruerades ursprungligen (med början under 1600-talet) som namn på storgods efter mönster från Tyskland, där herresäten kunde ha namn med efterledet -hof, som också anspelade på betydelsen 'furstehov'. Namn på -hov kunde senare även uppstå genom skämtsam namngivning, som är troligt för Johanneshov.   
Exempel på ortnamn med efterledet -hov
Johanneshov
Stjärnhov
Sturehov
Åkeshov

-hult/-hylte

Hult ingår i många ortnamn, både ensamt och som efterled. Dess grundläggande betydelse i ortnamn är troligen enbart 'skog' (oberoende av storlek, trädslag eller användningsområde). En liten del av namnen på -hult är från vikingatiden, men den stora majoriteten uppstod under medeltiden.

Likheter finns i danskan, norskan, engelskan och tyskan. De flesta -hult-namnen finns i Småland men även i Skåne, Blekinge, Halland, Västergötland, Östergötland, Närke, Västmanland och Södermanland finns ett antal. I västra Småland finns även formen -hylte, som har uppkommit genom omljud av -hult.

Exempel:
Brännehylte, Småland
Döderhult, Småland
Hishult, Halland
Hässlehult, Småland
Krängshult, Småland
Kyrkhult, Blekinge
Sibbhult, Skåne 
Skånes-Fagerhult
Vilshult, Blekinge
Älghult, Småland
Älmhult, Småland

-hus

Efterledet -hus betyder 'befäst hus, borg'. Detta efterled uppstod i början av 1300-talet.

Exempel:
Bohus
Glimmingehus
Malmöhus
Tavastehus
Åhus
Örbyhus

I ett par fall i mellersta Dalarna har 'os' (åmynning) fått formen -hus.
Gopshus (utlopp i Siljan)
Våmhus (utlopp i Spjutmosjön)

-härad
Efterledet -härad betyder 'bygd', när det gäller sockennamn.

Exempel
Ekshärad
Lillhärad
Vagnhärad

-hög

Efterledet -hög kan ha olika betydelser. Det kan dels betyda gravhög och dels kan det beteckna en liten naturlig höjd (det mest vanliga). Efterledet förekommer vanligast i Götaland.

Exempel
Hammenhög i Skåne
Alfshög i Halland
Ödeshög i Östergötland

-ie, -ige
Dessa båda efterled betyder samma sak som -hög. Efterledet -ie finns i Skåne och -ige finns i Halland.

Exempel
Fjelie i Skåne
Flädie i Skåne
Fosie i Skåne
Hyllie i Skåne
Veddige i Halland

-ilt

Efterledet -hult ändras ofta till -ilt i Halland.

Exempel
Elmilt
Fägrilt

-jaur/-jaure

Försvenskat samiskt ord för sjö (samiska jávrrie), som används i många områden kring sjöar i Lappland.
Arvidsjaur av umesamiska Árviesjávrrie
Njallejaur
Randijaur
Galtisjaure
Palkijaure

-joki

Efterledet finns i de finsktalande delarna av Norrbottens län. Det betecknar både mindre och större vattendrag; alltså 'bäck, å eller älv'.

Exempel
Keräsjoki
Parkajoki

-järvi

Även järv, finskt ord för sjö eller tjärn, namn på sjöar och sjönära orter i Lappland och Norrbotten.

Lansjärv av samiska Lájnnesjávrri
Morjärv av finska mura 'dy' och järvi 'sjö'
Vittjärv av norrbottenfinska vitta 'ris, vidja' och järvi 'sjö'
Jukkasjärvi
Kainulasjärvi
Keräntöjärvi
Lista över insjöar i Sverige med namn som slutar på -järvi
Finskans benämning på tjärn är "lampi" och på vatten "vesi"

-kil 
Efterledet -kil betyder i Bohuslän vik.   

Exempel 
Lysekil
Tjuvkil
Varekil

-kyrka

Botkyrka
 Stenkyrka

-kärr

Bebyggelsenamn i Värmland som syftar på 'terräng lämplig för foder- och lövtäkt.

Exempel
Kroppkärr i Värmland
Skattkärr i Värmland
Starrkärr i Värmland

I speciellt sydvästra Västergötland och i norra Halland är kärr ett ord för 'liten sjö', 'tjärn'. 
Lista över insjöar i Sverige med namn som slutar på -kärr

-kärret 
I Närke och Södermanland, andra landskap i Mellansverige och i norra Norrland kan ibland -kärret vara ett ord för 'liten sjö', 'tjärn'. 
Lista över insjöar i Sverige med namn som slutar på -kärret

-köp

-köp betyder 'köpt gård, köpt mark'.

Exempel på ortnamn med efterledet -köp 
Gösköp
Prästköp
Svensköp

-köping
-köping betyder 'handelsplats' och förekommer som efterled i namnen på några medeltida städer. Från ordet 'köping' kommer också ortnamnet Köping på Öland samt Köping i Västmanland.<ref>Svenskt ortnamnslexikon, Språk- och folkminnesinstitutet, Uppsala, Elanders Gotab, Stockholm 2003, s. 183</ref>, vilka då förmodas ha varit centralt belägna handelsplatser där. Efterledet finns i södra och mellersta Sverige och uppstod under medeltiden. Detta ords ursprungliga betydelse är alltså handelsplats och hör ihop med ordet 'köpa'. Senare bestämdes att denna benämning skulle användas för handelsplatser på landet som var filialer till städer där handel undantagsvis var tillåtet i stadens ställe och som var för små för att få stadsprivilegier. Denna benämning kom alltmer att användas på kommuner från och med 1800-talets andra hälft på mindre industriorter med mera. Se vidare i artikeln Köping. Endast en svensk ort har fått ett namn med efterledet -köping sedan den fått tillstånd att bli köping. Det är Malmköping.

Övriga ortnamn med efterledet -köping 
Enköping
Falköping
Jönköping
Lidköping
Linköping
Norrköping
Nyköping
Söderköping
Äsköping

-köpinge
Ortnamn på -köpinge förekommer i södra Skåne. -köpinge är dativ singularis av -köping, 'handelsplats'.

Ortnamn med efterledet -köpinge 
Dalköpinge
Hököpinge
Kyrkoköpinge
Löddeköpinge
Sireköpinge

 -la  
Betydelsen är 'boplats'. Ortnamn på -la finns i de finsktalande delarna av Norrbottens län.

Ortnamn som slutar på -la, exempel 
Kukkola
Nikkala
Pajala

-land, -landa, -landet

Dess betydelse är 'jordstycke; åker'.
Efterledet -land förekommer nordligare än -landa. Från och med Småland och norra Halland finns -landa upp till och med södra Dalarna och Gästrikland. I Gästrikland och i mellersta Dalarna börjar allmänt de ortnamn som slutar på -land, men de finns även längre söderut, till exempel i norra Bohuslän.
Ursprung från folkvandringstiden, 400–500-talen, och senare.

Exempel på ortnamn med efterledet -land 
Groland, småort i Bohuslän
Västland, i nordöstra Uppland
Kovland, tätort i Sättna socken
Hålland, by i Jämtland
Nyland, by i Jämtland
Bäckland i Nordingrå, Ångermanland
Själand i Nordingrå, Ångermanland
Mjällomslandet i Nordingrå, Ångermanland

Exempel på ortnamn med efterledet -landa 
Arlanda i Uppland
Brålanda i Dalsland
Färgelanda i Dalsland
Karlanda i Värmland
Skepplanda i Västergötland
Torslanda socken i Västergötland
Upplanda i Uppland
Vetlanda i Småland

-lax
Ursprungligen av äldre finska "laksi" = vik (modern finska: lahti)

Ortnamn av denna typ förekommer i Norrbotten, till exempel Hortlax och Kallax, och i svenskspråkiga områden i Finland.

-led
Betydelse: '(landsvägs)grind'.

Exempel
Åled i Halland

-lid/-lida/liden

Lid betyder 'backe, sluttning'.

Exempel på ortnamn med efterledet -lid/-lida/-liden 
Fagerlid i Borås kommun
Krigslida i Haninge kommun
Indalsliden i Medelpad

-lombolo/lompolo
Efterledet -lompolo betyder 'sjöliknande träsk'. Lompolo används speciellt i Lapplands dialekter.

Exempel
Korpilombolo i Pajala kommun
Muodoslompolo i Pajala kommun
Parkalompolo i Pajala kommun

-lunda

Det finns 1147 -lunda i Sverige enligt Lantmäteriet.

Efterledet -lunda är känt från början av folkvandringstid och in på medeltiden, främst i Uppland. Betydelsen av -lund är 'skogsdunge'. Dessa namn anses ibland ha haft en religiös betydelse, och Lundanamnet användes ofta (i likhet med Tunanamnen) i kombination med vissa äldre gudanamn, till exempel Fröslunda och Torslunda. Teorier finns att en del av -lunda och -tuna har varit religiösa centra, och ofta lever då de gamla lunda-namnen kvar i form av en sockenkyrka eller mindre by eller stad. Men -lunda kan ofta syfta på en dunge, som i Björnlunda.

Exempel på olika -lunda-kombinationer:
Alunda i Uppland
Björnlunda i Södermanland
Fröslunda i Uppland, koppling till guden Frö
Närlunda, Södermanland. Anses ha koppling till gudanamnet Njord, vars stam från början är Nerdh-.
Västra Frölunda i Västergötland

-luspen
-luspen kommer av ett samiskt ord för 'plats där ett vattendrag rinner ut ur en sjö'.

I Sverige förekommer efterledet -luspen från Jämtland och norrut, särskilt i södra Lappland. Exempel är:
Lomsjöluspen vid utloppet av Lomsjön i Strömsunds kommun i Jämtland.
Fjosokluspen vid utloppet av Fjosoken i Sorsele kommun i Lappland.

-lycke

-lycke betyder 'inhägnad (liten) åker '.

Exempel på ortnamn med efterledet -lycke 
Bylycke i Skåne
Mölnlycke i Västergötland

-lösa

-lösa betyder 'glänta; äng'. Ortnamn på -lösa finns i Skåne, Småland, Öland, Västergötland, Östergötland och trakterna kring Hjälmaren och Mälaren. I landskapen Södermanland och Uppland finns också några -lösa rätt långt från de båda stora sjöarna, som Mellösa socken i Södermanland och byn Älglösa i Films socken i Uppland. Namnen på -lösa uppstod under folkvandringstiden (400–550 e.Kr.).

Enstaka -lösa har uppstått som senare bildningar till adjektivet lös, som till exempel Brödlösa.

Exempel
Boglösa i Uppland
Förlösa i Småland
Gumlösa socken i Skåne
Harlösa i Skåne
Kastlösa på Öland
Västerlösa i Östergötland

På Gotland motsvaras dessa namn av -lause , till exempel Gisslause och Krämplause.

-löv

De flesta -löv-namnen finns i Skåne. Den ursprungliga formen av efterledet är -lev, som är besläktat med verbet lämna, och har betytt "något efterlämnat", det vill säga arvedel. De äldsta namnen på -löv kommer antagligen från folkvandringstiden (400-550 e.Kr.).

Exempel
Arlöv i Skåne
Burlöv i Skåne
Eslöv i Skåne
Glumslöv i Skåne
Härslöv i Skåne
Svalöv i Skåne
Vinslöv i Skåne
Härlöv i Småland

 -mark 

Efterledet -mark betyder "gränsområde, gränsskog". I Syd- och Mellansverige syftar -skog ofta på skogsområden och har senare kommit att beteckna en bygd. De norrländska ortnamnen på -mark syftar redan från början på bebyggelse. Det är då frågan om nybyggen i skog eller i utmarken.  De flesta av namnen på -mark är från äldre medeltid.

Exempel
Dagsmark by i Kristinestad, Finland
Dragsmark i Bohuslän
Ärtemark i Dalsland
Skillingmark i Värmland
Töcksmark i Värmland
Bullmark i Västerbotten
Ersmark, Umeå kommun och Ersmark, Skellefteå kommun, två tätorter i Västerbotten
Sjulsmark i Norrbotten
Norrmark och Södermark delar av staden Björneborg, Finland

 -minne 
Efterledet -minne betyder "mynning". En alternativ variant är "-mynne".

Exempel
Tvärminne i Hangö stad, Finland
 Åminne på Gotland
Åminne i Halikko, Finland

-mo
Betyder "sandig mark"; mo är även namnet på en jordart. 

Exempel
Hossmo i Småland
Resmo på Öland
Värnamo i Småland
Forsmo i Ångermanland

 -mora

-mora kommer av mor, 'sumpig granskog'.

Exempel
Bollmora i Tyresö kommun
Dannemora i Uppland
Hedemora i Dalarna

-myra/myran/myren
Betyder detsamma som myr. Förekommer oftast i norra Sverige.

Exempel
Stormyran (flera platser)
Spångmyran i Ytterlännäs socken, Ångermanland

-måla

Det finns 1156 -måla i Sverige enligt Lantmäteriet.

Efterledet -måla förekommer i ett ganska avgränsat område i Sverige - Småland, Blekinge och Östergötland. Betydelsen är sannolikt "avgränsat, uppmätt jordstycke". Många -måla-namn börjar med ett personnamn och är tidsmässigt vanligast från medeltiden.

Exempel på ortnamn med efterledet -måla 
Blomstermåla i Småland
Kråkemåla i Småland
Mindre platser som Brunnsmåla, Flinsmåla, Haraldsmåla, Hullingsmåla, Hundsmåla, Korpemåla, Njutemåla, Rävemåla, Vitemåla och så vidare.

-niemi
Efterledet -niemi betyder "udde". Ortnamn på -niemi finns i de finsktalande delarna av Norrbottens län.

Exempel
Hietaniemi

-nora, -noret, -nor

Efterleden -nora, -noret kommer av nor, som är ett smalt sund mellan två sjöar.

Exempel
Sköldnora i Uppland
Landsnora i Uppland
Övernora i Dalarna
Hindsnoret i Dalarna
Röjnoret i Västerbotten
Häggnor i Ångermanland

-näs
Ett näs är en smal landtunga som förenar två större landmassor, men kan även beteckna en långsmal halvö eller en udde.

Exempel
Bollnäs i Hälsingland
Höganäs i Skåne
Korsnäs kommun i Österbotten, Finland
Skillingenäs i Blekinge
Skrattnäs i Kristinestad, Finland
Strängnäs i Södermanland
Vännäs i Västerbotten
Ytterlännäs socken i Ångermanland
Dynäs i Ångermanland

-oja

Efterledet -oja betyder dike, ibland betecknar ordet naturliga, smala vattendrag av typ bäck och förekommer i de finsktalande delarna av Norrbotten.

Exempel
Harrioja, by i Nedertorneå socken
Turunoja, gård i Övertorneå socken

-om
Ledet-om kan komma av -hem. Se även -um nedan.

Exempel
Hajom i Västergötland, (Gärdesgårdshem)
Koppom i Värmland

I de flesta ortnamn som slutar med -om, till exempel Krokom, är det dock en pluraländelse.

-orp
Efterledet förekommer i Östergötland och är en förkortning av -torp.

Exempel
Stjärnorp i Östergötland
Haddorp i Östergötland

-os 
Vanligt vid ortnamn som slutar på -os (å- eller älvmynning) är att det föregås av -r, (genitiv av förledet).
Exempel
Aros, Västra Aros (Västerås)
Foskros i Dalarna
Fredros i Värmland
Inseros i Västergötland
Rottneros i Värmland
Älvros i Härjedalen

-pää
Efterledet förekommer i de finsktalande delarna av Norrbottens län. Betydelsen är huvud eller ände, spets (i olika geografiska betydelser).

Exempel
Alapää i Lappland
Niskanpää i Norrbotten

-red/-rud/-ryd/-ryda/-röd

Dessa efterled är olika former av samma efterled och betecknar 'röjd mark'. Formerna på -rud (i delar av Västergötland samt i Dalsland, Värmland och västra delen av Närke) och även de bohuslänska efterleden på -röd är västnordiska former. De skånska efterleden på -röd, samt alla former på -red och -ryd är östnordiska former. -rud kommer av urnordiska *ruð och de övriga formerna kommer av *reuð. I fornvästnordiska blev *reuð till *rióðr, som genom omljud blev den bohuslänska ändelsen -röd. En del av efterleden -röd i Bohuslän kommer istället av *ruð. I fornöstnordiska blev *reuð till *riuð, som genom omljud blev -ryd. I Skåne sänktes y, så att efterledet blev -röd. I Halland och i delar av Västergötland blev efterledet -red genom sänkning av y.

-red

Efterledet -red kommer av ett tidigare -ryd. Ortnamn på -red finns i Halland och i den södra delen av Västergötland.

Exempel på ortnamn med -red:
Knäred i Laholms kommun, Halland
Ullared i Halland
Hedared i Borås kommun, Västergötland
Horred i Marks kommun, Västergötland
Lagmansered i Trollhättans kommun, Västergötland
Tollered i Lerums kommun, Västergötland

-rud

-rud, efterled i många svenska ortnamn, de flesta i Dalsland, Värmland och norra Västergötland, betecknar 'röjd mark'. Namnen på -rud har tillkommit under medeltiden eller senare.

Exempel på ortnamn med -rud:
Aggerud 
Frykerud 
Långserud 
Mellerud i Dalsland
Sannerud i Västergötland
Sillerud i Värmland
Skållerud i Dalsland
Övre Ullerud i Värmland

-ryd/ryda

-ryd, efterled i många svenska ortnamn, de flesta i Småland, betecknar 'röjd mark'. Många av namnen är från vikingatiden, men de flesta är från medeltiden. En hel del av namnen har från början betecknat slåtter- eller betesmark. Det är också vanligt att nybyggen som anlagts i skogsmark under medeltiden har fått namn som slutar på -ryd.

Exempel på ortnamn med -ryd/-ryda:
Bredaryd i Småland
Danderyd i Uppland
Hällaryd i Blekinge
Landeryd i Småland
Markaryd i Småland
Tofteryd i Småland
Traryd i Småland
Unnaryd i Småland
Vaggeryd i Småland
Härryda i Västergötland
Ormaryd i Småland

-röd

Det finns 1076 -röd i Sverige enligt Lantmäteriet. De flesta av dessa ligger i Skåne och Bohuslän.

Exempel på ortnamn med -röd:
Djurröd i Skåne
Linderöd i Skåne
Veberöd i Skåne
Resteröd i Bohuslän

-rödja, -rödjan

Dessa efterled är bildade till fornsvenska rydhia (röja).

Exempel
Finnerödja i Västergötland
Björkrödjan, gård i Östergötland
Sjörödjan, gård i Småland

-rum

De ortnamn som slutar på -rum finns mest i östra Götaland. Efterledets betydelse är troligen 'öppen plats, öppen mark'. Namnen på -rum uppstod under vikingatiden och medeltiden.

Exempel
Algutsrum på Öland
Allerum i Skåne
Andrarum i Skåne
Ankarsrum i Småland
Asarum i Blekinge
Augerum i Blekinge
Gärdserum i Östergötland
Gålrum på Gotland
Virserum i Småland
Överum i Småland
Byarum i Småland

-rup/-erup
Som ersättning för det ursprungliga -arp har ibland i Skåne och Halland formerna -rup/-erup uppkommit. Dessa utvecklades på Själland, och infördes i Skåne genom danskt skriftspråk före den svenska erövringen.

Exempel
Hjärup i Staffanstorps kommun
Löderup i Ystads kommun
Skurup i Skurups kommun

-rå
De sju platser som har ortnamn med -rå ligger i Ångermanland, Medelpad och Hälsingland. Dessa sju orter är alla kyrksocknar. De flesta av dem ligger längs kusten i Medelpad och Ångermanland. Arbrå i Hälsingland och Multrå i Ångermanland ligger dock i inlandet. Av dessa namn är förledet i alla, utom Bjärtrå, Multrå och Timrå, ett förled som syftar på inbyggare. Efterledet skrevs förr som -radh, som betyder bygd i de allra flesta fall. Timrå har ett dunkelt förled och efterledet kan antingen tolkas som 'bygd' eller 'liten (skogbeväxt) myr'. Ortnamnet Multrå kan tolkas som att  efterledet '-radh', -rå kan vara ett dialektord som betyder 'liten (skogbeväxt) myr'. Förledet Mult- (också ett dialektord) betyder då 'hjortron' och Multrå betyder alltså 'hjortronmyr'. Om -rå däremot tolkas som bygd kan inte förledet tolkas alls.

-sala

-sala kommer av ordet 'sal', vars ursprungliga betydelse var 'byggnad med ett rum'. Ordet sal hade fått en dubbel betydelse i fornspråket, så att det kunde betyda både 'tillfällig bostad, härbärge, bod' och så vidare och 'festsal, hallbyggnad'. I den sistnämnda betydelsen kan sal ha syftat på prestigebyggnader som kan knytas till centralorter. Dessa ortnamns tillkomsttid är dels förhistorisk dels medeltida.

Exempel
Odensala i Östersund i Jämtland
Odensala i Uppland
Onsala
Samsala
Uppsala
Vaksala

-sar, -sor, -sår, -såra
Av det finska ordet för ö (saari). Ortnamn med detta efterled förekommer främst i de svenskspråkiga delarna av Finland samt på Åland.

Exempel
Pensar i Nagu
Åvensor i Korpo
Högsåra i Kimitoöns kommun

-sel/-sele/-sela

Efterledet -sel eller -sele förekommer i Norrland. Ett sel är ett lugnt strömmande vattenparti mellan två forsar.

Exempel på ortnamn med ändelsen -sel/-sele 
Mellansel
Vidsel
Edsele
Junsele
Lycksele
Långsele
Ramsele
Sorsele
Svansele

-säl/-sälen  

Dessa efterled förekommer i delar av Dalarna, speciellt i Malung-Sälens kommun, och betyder fäbodvall.

Exempel
Budsäl
Matsäl
Kappsjösälen
Kvillssälen

-sike
Exempel på ortnamn med efterledet -sike 
Alsike i Uppland
Onsike i Uppland

-sjö/-sjön

Exempel
Femsjö i Småland
Klövsjö i Jämtland
Norsjö i Västerbotten
Nässjö i Småland
Stensjö i Halland
Svärdsjö i Dalarna
Yngsjö i Skåne
Grövelsjön
Insjön

-skeda/-skede
Efterledet kan i Götaland komma av ett dialektord för 'gräns', möjligen åsyftande 'rågång'. I Svealand, till exempel i Enskede, kan -skede komma av ett dialektord skede '(skiljande) åsrygg'.

Exempel
Fyrskeda
Ristskeda
Enskede i Stockholm

-skog

Efterledet -skog betyder skogsbygd, utmarksskog och förekommer ofta i namn på kyrksocknar i Värmland och Dalsland.

Exempel
Hanaskog i Skåne
Brunskog i Värmland
Dalskog i Dalsland
Skog i Ångermanland

-skruv

Efterledet '-skruv', finns endast i Smålands sydöstra delar, mest i Kronobergs län. Dialektalt kan -skruv betyda 'strut', och har kopplats till någon slags smältugn i medeltidens järnhantering.

Exempel
Arnaskruv 
Gullaskruv 
Hageskruv  
Kylleskruv  
Källeskruv
Tikaskruv
Älgaskruv

-sta

Det finns 2276 -sta i Sverige enligt Lantmäteriet.
 
Efterledet -sta förekommer främst i Mellansverige och i Norrland till och med Ångermanland, och är även vanligt i Norge och på Island. Detta efterled är känt från strax efter Kr.f. fram till vikingatiden. Den ursprungliga användningen av -sta/-stad kan gälla bebyggelser, ägor och naturlokaler. Efterledet har ansetts komma av det fornnordiska ordet stadher med betydelsen ställe, plats. Denna uppfattning har under senare år ifrågasatts. 
  
En tolkning knyter efterledet istället till stad, i betydelsen kant, rand, och tolkar sta-efterledet mer specifikt som gränsområde, utmarker, nybygge och att platsen på något sätt är av underordnad rang. Det skulle stå för mindre gårdar och platser i utkanten av eller mellan äldre platser, gårdar som var underställda och fick betala i form av naturvaror till mer betydelsefulla huvudgårdar. De är generellt blygsammare och enklare än -lunda- och -tuna-orterna, och de uppvisar mindre antal fornminnen och gravfält. Många av de nyare gravfälten under vikingatid läggs dock vid staorter. Sta-namnen används ibland i samband med ett förnamn, som kan vara förste gårdsägaren eller röjaren av området, men oftare med förled från modergården, till exempel Kjulsta gård anläggs en bit från det äldre Kjula. I Mellansverige finns även efterledet -sta i betydelsen båthamn. -sta förekommer också som torpnamn på 1600-talet och på sentida egnahem och torp från sent 1800- och tidigt 1900-tal.

Exempel på ortnamn med -sta:VästerbottenBösta i Umeå kommunÅngermanlandBjästa ort i Örnsköldsviks kommun
Billsta ort i Örnsköldsviks kommun
Docksta ort i Kramfors kommun
Bollsta ort i Kramfors kommun
Kåsta ort i Kramfors kommun
Barsta ort i Kramfors kommun
Järnsta ort i Kramfors kommunMedelpadAllsta i Sundsvalls kommun
Birsta i Sundsvalls kommun
Klingsta i Sundsvalls kommun
Korsta i Sundsvalls kommun
Kävsta i Sundsvalls kommun
Ljusta i Sundsvalls kommun
Lucksta i Sundsvalls kommun
Nacksta i  Sundsvalls kommun
Åsta i Sundsvalls kommun
Vivsta i Timrå kommun
Fränsta i Ånge kommun
Hallsta i Ånge kommunJämtlandSvenstavik (av Svensta gård) i Bergs kommun
Kingsta i Krokoms kommun
Kougsta i Krokoms kommun
Könsta i Krokoms kommun
Kösta i Krokoms kommun
Håkansta i Åre kommun
Svensta i Åre kommun
Fillsta i Östersunds kommun
Korsta i Åre kommun
Gusta i Åre kommun
Ångsta i Östersunds kommunGästriklandFlösta
Hagsta
Koffsta
Koversta
RångstaDalarnaAvestaUpplandBålsta
Ensta i Täby kommun
Hacksta i Enköpings kommun
Högsta
Kista
Knivsta
Krogsta
Kårsta i Vallentuna kommun
Malsta i Norrtälje kommun
Märsta
Orkesta i Vallentuna kommun
Rocksta i Vallentuna kommun
Råcksta i Stockholms kommun
Tensta i Stockholms kommun
Valsta
ÖlstaVästmanlandBjörksta
Fagersta
IrstaSödermanlandBogsta i Nyköping
Farsta stadsdel i Söderort i Stockholm
Glömsta i Huddinge kommun
Gnesta
Helgesta i Flen
Hållsta, Eskilstuna kommun i Eskilstuna
Tungelsta i VästerhaningeNärkeBlacksta i Örebro kommun
Fjugesta, ort i Lekebergs kommun
Gällersta, i Örebro kommun
Sköllersta, i Hallsbergs kommunSmålandAlvesta

Efterledet -sta kan ibland ha andra betydelser än övriga -stanamn. En namntyp som är vanlig i Mälardalen, och särskilt i Uppland, är Lövsta. I Uppland finns bland annat Lövstabruk i Österlövsta socken (Løstum 1312) samt Västerlövsta socken (Løstum 1344). Dessa namn innehåller ett forntida ord, *löst 'glänta'. Samma ord innehåller Lojsta socken ((i) Løstum 1412) på Gotland.

Eksta socken ((til) Aista) på Gotland har fått sitt namn av en försvunnen gård, *Este. Det kan vara ett namn på ett vattendrag, *Aist 'den hastigt rinnande'. Senare har namnet blivit Eksta, så att det skulle verka mer begripligt.

Namnet på stadsdelen Nälsta (Nærthastaff 1354) i Västerort i Stockholms kommun betyder 'guden Njords stav'.

-stad

Efterledet -stad förekommer i Götaland och i Värmland. I ortnamn kan det ha samma betydelse som -sta i övriga delar av landet. Men efterledet kan också betyda stad (köpstad) i administrativ bemärkelse. I dessa fall har -stad som förled namnet på en kung, prins eller drottning  (med undantag av Strömstad). I Finland är förledet namnet på en adlig person. Dessa officiellt namnsatta städer i Sverige och Finland fick stadsrättigheter under 1500–1600-talet.

Ortnamn med efterledet -stad  med administrativ betydelse
Strömstad i Bohuslän
Filipstad i Värmland
Karlstad i Värmland
Kristianstad i Skåne
Mariestad i Västergötland
Brahestad i Norra Österbotten
Jakobstad i Österbotten
Kristinestad i Österbotten

Exempel på ortnamn med efterledet -stad utan administrativ betydelse 
Blackstad
Båstad
Färjestad
Halmstad
Lyrestad
Pilgrimstad
Segerstad på Öland

-städe
Efterledet -städe förekommer enbart på Gotland. Det har en betydelse liknande -sta och -stad, det vill säga "ställe, plats".

Exempel på ortnamn med efterledet -städe 
Tingstäde på Gotland

-suando/-suanto

Exempel
Junosuando i Pajala kommun
Karesuando i Kiruna kommun
Kätkesuando i Pajala kommun
Nurmasuanto i Kiruna kommun

-sund/-sunda

Av ordet sund.

Exempel
Erikssund i Uppland
Iggesund i Hälsingland
Kvicksund i Västmanland/Södermanland
Oxelösund i Sörmland
Stenungsund i Bohuslän
Stocksund i Uppland
Strömsund i Jämtland
Östersund i Jämtland

-sälja
-sälja är en pluralform av ordet säl som är bildat efter ordet -sal, och har antagligen samma innebörd som efterledet -sala, dvs, 'byggnad med ett rum'. Ordet sal hade fått en dubbel betydelse i fornspråket, så att det kunde betyda både 'tillfällig bostad, härbärge, bod' och så vidare och 'festsal, hallbyggnad'. Dessa ortnamns tillkomsttid är dels förhistorisk dels medeltida.

Norrsälja i Uppland
Västersälja i Uppland

-säter/-sätt/-sätter/-sätra/-sättra

Säter/sätt/sätter/sätra/sättra betyder 'utmarksäng, skogsäng'.
Som bebyggelsenamn har flest -säter-namn tillkommit under vikingatiden och medeltiden. -säter-namnen finns från Småland och Öland i söder till Norrbotten i norr. De är vanligast i Mellansverige.

Exempel på ortnamn med efterleden -säter/-sätt/-sätter/-sätra 
Dvärsätt, tätort i Jämtland
Finnsäter, byar i Alsen och Offerdal i Jämtland
Flögsätter i Ångermanland
Gallsäter, by i Ångermanland
Gössäter, tätort i Västergötland 
Hagsätra, stadsdel i Stockholm
Kungsäter, by i Halland
Molnsättra, herrgård i Uppland
Stensätter i Ångermanland

-sätern

Efterledet betyder 'fäbodvallen' och förekommer i Värmlands, Dalarnas, Härjedalens och Jämtlands skogs- och fjälltrakter.

Exempel
Brändsätern
Kårebolssätern

-ta/-tan/-taka
Är ett särskilt i Värmland och Dalsland förekommande variant av efterledet -täkt, alltså en nyodling eller utäga.
Det finns också flera exempel på att -ta-namn gett upphov till "falska" -sta-namn.

Järpetan i Grava socken, Karlstads kommun
Segoltan i Eds socken, Grums kommun

-tofta

-tofta är en sydvästlig variant av -tomta. Båda efterleden kommer av tomt. -tofta finns i Skåne, Småland, Halland, Västergötland och Bohuslän. I bebyggelsenamn anses ändelsen betyda 'enskild mark med hus', eller 'äng; beteshage'. De äldre namnen på -tofta är från vikingatiden. Men namnen har även varit produktiva under medeltiden och under nyare tid.

Exempel
Bulltofta i Malmö kommun i Skåne
Bringetofta i Nässjö kommun i Småland
Jälluntofta i Hylte kommun i Småland
Vartofta i Falköpings kommun i Västergötland

-tomta
-tomta finns i Småland, Västergötland, Östergötland och hela Mellansverige. Även i Hälsingland finns några namn på -tomta. Liksom namnen på -tofta har -tomta uppkommit under vikingatiden, medeltiden och nyare tid.

Exempel
Altomta i Uppland
Örtomta i Östergötland
Stigtomta i Södermanland
Älvtomta i Örebro
Björtomta i Hälsingland

-torp/-torpa/-torpet

De första svenska -torpnamnen fanns i Skåne senast under 800-talet. Troligen har torp ursprungligen betytt 'hägnad'. Beydelsen har senare kommit att bli 'inhägnat område' och sedan 'betesmark. Därifrån har betydelsen skiftat till 'nybygge (på betesmark)'. En stor majoritet av -torp-namnen kan betyda 'nybygge', 'utflyttad gård'. Bebyggelsenamnen påBebyggelsenamnen -torp spred sig mot norr från Danmark och i Danmark och Skåne fanns dessa namn på vikingatiden. I Västergötland kom de lite senare, troligtvis vid vikingatidens slut. I Södermanland och Uppland finns mycket få -torp-namn som är förmedeltida och norr om Dalälven är -torp-namnen fåtaliga. 
  

Namnen på -torp spred sig mot norr från Danmark och i Danmark och Skåne fanns dessa namn på vikingatiden. I Västergötland kom de lite senare, troligtvis vid vikingatidens slut. I Södermanland och Uppland finns mycket få -torp-namn som är förmedeltida och norr om Dalälven är -torp-namnen fåtaliga.

Bebyggelsenamnen -torp spred sig mot norr från Danmark och i Danmark och Skåne fanns dessa namn på vikingatiden. I Västergötland kom de lite senare, troligtvis vid vikingatidens slut. I Södermanland och Uppland finns mycket få -torp-namn som är förmedeltida och norr om Dalälven är -torp-namnen fåtaliga. 

Under Gustav Vasa klassades mindre gårdar som torp, och de tillhörde då den lägsta skatteklassen för skatt till kronan. Under 1600-talet kom beteckningen torp alltmer att användas om små jordbruk som ingick i en större egendom (större gårdar, herrgård eller statsägd mark (kronans mark), men som brukades av annan än markägaren. Brukaren, kallad torpare, betalade då "hyra" till ägaren i form av dagsverken.

Varianter är -arp, -orp och det skånska -rup.

Exempel på ortnamn med efterledet -torp
Anderstorp i Småland
Asmundtorp i Skåne
Bondstorp i Småland
Hillerstorp i Småland
Olstorp i Västergötland
Perstorp i Skåne
Staffanstorp i Skåne
Teckomatorp i Skåne
Åstorp i Skåne
Västertorp i Hägersten i Stockholm

-träsk

Träsk är ett gammalt namn för sjö, som används främst i norra Sverige (Västerbottens län och Norrbottens län), på Gotland och i Svenskfinland. I Norrland är -träsket ett mycket vanligare efterled för sjöar än -träsk. Däremot får bebyggelsenamn gärna -träsk som efterled när det ligger vid en sjö med efterledet -träsket. Ett exempel är tätorten Burträsk som ligger vid sjön Burträsket.

Exempel på ortnamn med efterledet -träsk 

Bebyggelsenamn i Norrland

Abborrträsk i Lappland
Avaträsk i Lappland
Bastuträsk i Västerbotten
Burträsk i Västerbotten
Ekträsk i Västerbotten
Glommersträsk i Lappland
Klöverträsk i Norrbotten
Korsträsk i Norrbotten
Lakaträsk i Norrbotten
Långträsk i Norrbotten
Sandträsk i Norrbotten
Vistträsk i Norrbotten
Åsträsk i Västerbotten
Örträsk i Norrbotten

Sjönamn på Gotland med efterledet -träsk
Bästeträsk
Sigvaldeträsk

Lista över insjöar i Sverige med namn som slutar på -träsk och träsket

-tunase även Tuna (ortnamn)Det finns cirka 120 -tuna i Sverige.

Ortnamnet Tuna härstammar från det urgermanska ordet tun, som betydde gärdesgård (gårdstun). I tyska Zaun=gärdesgård finns denna betydelse kvar, men i engelska och i de nordiska språken har betydelsen förändrats till inhägnat område. Denna betydelse finns i det engelska ortnamnsefterledet -ton (till exempel Brighton) samt ordet town (stad), liksom i norska tun och isländska tún. Vad ordet tun egentligen betytt i ortnamn är osäkert. Forskare har föreslagit "inhägnad plats= handelsplats" eller "befäst plats". Många tuna-orter har under järnåldern varit centralorter i respektive trakt. Än idag används ordet tun på Gotland som beteckning för äng eller hage nära eller invid en gård.

Tunanamnen anses ha uppkommit under äldre järnåldern och sedan spritts vidare under den yngre järnåldern. Kärnområdet är Mälarlandskapen och cirka hälften av -tunanamnen där finns i Uppland. En del av -tunanamnen har uppenbarligen använts som term för 'centralort för territoriell administration'.

Ursprungligen tycks vissa orter med efterledet -tuna ha haft en religiös betydelse, och Tunanamnet användes ofta i kombination med vissa äldre gudanamn, till exempel Frötuna, Torstuna och Ultuna.

Oenighet föreligger bland forskarna om tuna-namnen alltid skulle syfta på centralorter, eller om det skulle kunna finnas en hel del sådana namn som betecknar mindre betydelsefull bebyggelse. 

Kommuner med ett Tuna :

Vimmerby
Södertälje
Ekerö
Upplands-Bro
Sigtuna
Västerås
Knivsta
Tierp
Hudiksvall
Sundsvall
Timrå
Luleå

Exempel på ortnamn med efterledet -tuna 

Almtuna
Biskopstuna
Eskilstuna
Färentuna
Hälsingtuna
Nåntuna i Uppsala
Närtuna
Sigtuna
Skepptuna
Skultuna
Sollentuna
Tortuna i Västmanland
Ultuna 
Vallentuna
Östuna

-udden

Exempel
Aspudden, stadsdel i Söderort, Stockholm
Böndalsudden gård i Tryserums socken i Småland
Lerudden gård i Boda socken, Värmland
Risudden samhälle i Övertorneå socken i Norrbotten
Rävelsudden i Nordingrå socken, Ångermanland

-um
-um, (-hem) betyder 'boplats', 'gård'.

Exempel på ortnamn med efterledet -um 
Bjärnum i Hässleholms kommun
Kvänum i Vara kommun Västergötland
Lerum i Lerums kommun, Västergötland
Hasslum i Skövde kommun, Västergötland
Ugglum i Partille kommun, Västergötland
Verum i Hässleholms kommun, Skåne
Helgum i Ångermanland

-um kan också vara en pluraländelse.

Det finns också "falska" -um, som Ucklum i Bohuslän (Auklanda kirkia 1388), där -um kommer av ändelsen -landa.

-vaara/-vara

Finskt ord för berg. Förekommer i Norrbottens län (och enstaka ställen i Västernorrlands län).

Exempel på ortnamn med efterledet -vaara/-vara 
Kaunisvaara i Pajala kommun
Nattavaara i Gällivare kommun
Nilivaara i Gällivare kommun
Svappavaara i Kiruna kommun

-vad
Ordet betyder 'vadställe'. Detta efterled förekommer mest i Götaland, allra mest i Västergötland, men det finns också på vissa ställen i Svealand.

Exempel på ortnamn med efterledet -vad 
Kvinnevad, Skåne
Genevad, Halland
Sjönevad, Halland
Yllevad, Halland
Hjältevad, Småland
Hyndevad, Södermanland
Svennevad, Närke
Själevad, Ångermanland

6 sockennamn i Västergötland:
Härjevad
Lavad
Ottravad
Tidavad
Tråvad
Ullervad

-vall/-valla

Efterledet betyder 'slät, gräsbevuxen mark'.

Exempel
Arnäsvall i Ångermanland
Axvall i Västergötland
Hudiksvall i Hälsingland
Högevall i Skåne
Laisvall i Lappland
Sundsvall i Medelpad
Återvall i Uppland
Edsvalla i Värmland
Edvalla i Uppland
Solvalla i Storstockholm
Torvalla i Jämtland
Törnevalla i Östergötland
Uddevalla i Bohuslän
Vivalla i Närke
Ölmevalla i Halland

-vallen

Efterledet betyder fäbodvallen, och förekommer i Värmlands, Dalarnas och Norrlands skogs- och fjälltrakter.

Exempel
Nyvallen i Härjedalen
Nordingråvallen

-vare

Samiskt ord för berg.

Exempel på ortnamn med efterledet -vare 
Gällivare i Norrbottens län

-vattnet

Efterledet -vattnet är i Norrland vanligt förekommande i bebyggelsenamn, främst i Jämtland och övre Norrland, i stället för -sjö, -sjön, men förekommer även på andra ställen, exempelvis i Bohuslän och Värmland.

Exempel
Örevattnet, gård i Västerlanda, Bohuslän
Lekvattnet, socken i Värmland
Långvattnet, by i Åsele kommun, Lappland
Jormvattnet, by i norra Jämtland
Ökvattnet, by i Norrbotten

-vi/-ve
Efterleden -vi, -ve har betydelsen "helig plats", "kultplats" eller "offerplats", se Vi (helgedom). Ofta är dessa platser högt belägna. De sammansatta namnen på -vi finns från mellersta Öland i söder, Karlevi, till trakten av Leksand i norr, Ullvi. I Västergötland är efterledet -ve. Osammansatta namn på Vi finns bland annat i Gästrikland, Hälsingland och Medelpad. I Värmland finns det osammansatta Ve, (ett par gårdar i Väse), och i Skåne finns Vä i Kristianstad. Ortnamnen på -vi är bland de äldsta ortnamnen i Sverige. De bildades från tiden strax e.Kr och fram till kristnandet av Sverige.

Exempel på platser med efterledet vi :
Folkavi - by i Lekebergs kommun
Frövi - ort i Lindesbergs kommun, (j) Ffrødehwi 1457. Betydelsen är 'starkt växande skog'.Jöran Sahlgren (i Namn och bygd, årgång 1923), i artikeln "Oäkta vi-namn" Detta Frövi-namn (i Näsby socken) är alltså ett "oäkta vi-namn", till skillnad från gårdsnamnen Frövi i Edsbergs socken i Närke och Frövi i Skultuna socken i Västmanland
Götevi - by i Mjölby kommun
Hellvi - socken på Gotland
Kåvi - gård i Örebro kommun
Odensvi - socken i  Västerviks kommun
Locknevi (Lødhkonuwj 1371 - fruktbarhetsgudinnans tillnamn luddkona, besläktat med bland annat ordet luden syftande på växtlighet, ingår i namnet, detta gäller även Luggude härad i Skåne) - socken i  Vimmerby kommun utanför Västervik
Skedevi - socken i Finspångs kommun
Snarvi - gård i Lekebergs kommun
Stora Skedvi - kyrkby i Säters kommun
Torsvi - kyrkby i Enköpings kommun
Ullvi - by i Leksands kommun, Dalarna
Vrinnevi i Norrköpings kommun
Västra Skedvi - kyrkby i Köpings kommun
Frösve - Skövde-trakten. Betydelsen kan vara kultplats till guden Frös ära eller också kan -ve betyda 'skog'.

Efterledet -vi kan ibland även ha en annan betydelse än "helig plats", "kultplats", eller "offerplats":
Medevi - äldre form Midhianwidh, efterledet widh(er) betyder "skog". Även Frövi i Näsby socken anses ha denna betydelse.

Att efterledet -vi i många fall betyder "skog" har hävdats av bland annat Jöran Sahlgren.Jöran Sahlgren (i Uppsala ortnamnssällskaps årsskrift 1951, artikeln "Skövde. Ett förberedande meddelande"). Vissa av Sahlgrens åsikter har på senare tid ifrågasatts.Svenskt ortnamnslexikon 2003, sid. 277 (Skedevi socken|Skedevi), sid. 297 (Stora Skedvi) och sid. 372 (Västra Skedvi)

-ved/-vid
Detta efterled finns i Götaland och i Södermanland och har två olika betydelser.

1. Betydelsen är 'skog'.

Exempel på ortnamn med efterledet -ved, -vid 
Gislaved i Småland
Åtvid i Östergötland
Öved i Skåne

2. Betydelsen är 've', 'vi' (helig plats, kultplats).
I Östergötland har dessa namn ofta både stavningen -vid och stavningen -vi.

Exempel på ortnamn med efterledet -ved, -vid 
Kinneved i Västergötland
Tyrved i Södermanland
Alguvid, även Alguvi i Östergötland
Disevid, även Disevi i Östergötland
Skedevid, även Skedevi Tjärstad i Östergötland

-vik/-vika/-viken

Vik är en inbuktning, båge eller krök på en strandlinje.

Exempel på ortnamn med efterledet -vik/-vika/-viken 
Arvika
Höllviken
Köpingsvik
Ludvika
Sandviken
Västervik
Hummelviken
Kåstaviken
Norrfällsviken
Sprängsviken

-å/-eå

Efterledet -å betecknar läge vid en å. Efterledet -eå kan ibland beteckna läge vid älv.

Utefter den norrländska kusten (speciellt i Västerbotten och Norrbotten) finns ett antal större och mindre orter som slutar på -eå. De ligger nära utloppet av åar eller (i de flesta fall) älvar. Några orter som slutar på -eå har inte ett kustnära läge, nämligen Gideå och Sollefteå i Ångermanland och Simeå i Hälsingland. Ursprungligen har de orter som nu slutar på -eå slutat på -a (ackusativform -o). Senare har nominativformen kommit att sluta på -e. Stavningen -eå kan då ses som en kompromiss mellan de båda vokalerna e och o. Stavningen har nog också påverkats av ordet å, som dialektalt även kan beteckna älvar, till exempel Umeå vid Ume älv.

Exempel på ortnamn med ändelsen -å 
Malå i Lappland
Nordanå i Västerbotten
Skogså i Norrbotten
Svanå i Västmanland
   
Exempel på ortnamn med ändelsen -eå 
Bygdeå i Västerbotten
Gideå i Ångermanland
Luleå i Norrbotten
Piteå i Norrbotten
Råneå i Norrbotten
Skellefteå i Västerbotten
Sollefteå i Ångermanland
Umeå i Västerbotten

-åker/-åkra

Efterledet -åker finns i de mellersta och norra delarna av Sverige, medan ändelsen -åkra finns i de södra delarna av landet. I de flesta fall betyder -åker liksom nu 'odlad mark'. I vissa fall kan -åker beteckna 'kultplats', det vill säga i de fall förledet är ett gudanamn, som i Friggeråker, Frösåker och Torsåker. Dessa kultbetecknande mellansvenska -åker/-åkra har troligen bildats under folkvandringstid, medan många andra -åker/-åkra har bildats under medeltiden.

Exempel på ortnamn med efterledet -åker/-åkra 
Bergsåker i Medelpad
Friggeråker i Västergötland
Frösåker i Uppland
Jönåker i Södermanland
Tvååker i Halland
Undersåker i Jämtland
Vingåker i Södermanland
Fröåkra i Västergötland
Glimåkra i Skåne
Slättåkra i Halland
Ödåkra i Skåne
Österåker i Uppland
Nordanåker i Ångermanland
Sunnanåker i Ångermanland

-åna
Efterledet betyder 'ån' och förekommer i trakten av Laxå samt i angränsande del av Västergötland och förekommer även i till exempel Värmland, där även ortnamnet Öna förekommer som gårdsnamn (betyder ö eller upphöjning i landskapet). Ändelsen -na är en gammal ackusativändelse i femininum (jämför isländska).

Laxå har inte med fisksorten lax att göra utan skrevs ursprungligen som det andra ortnamnet Lassåna nedan och syftade på en vägbank, "lad" i ån Laxån där Eriksgatan passerade. Namnet gällde ursprungligen denna å (i Lassåhna 1529).

Värmland
Svartåna i Brunskogs socken
Tväråna i Östmark

Laxåtrakten
Lassåna
Stavåna

Västergötland
Haddåna i Amnehärad
Öxnåna i Ardala församling (före 1 januari 2006 i Vinköls församling)

-ånger

Ordet -ånger förekommer i Sverige längs med kusten från norra Uppland (Finnerånger) till norra Västerbotten (Lövånger). -anger-namn är även vanligt förekommande i ortnamn och sjönamn längs hela Norges kust (Hardanger, Geiranger, Høyanger, Stavanger mm), och i ett fall i Danmark (Hvidanger). Namnet anses ha kommit till Sverige västerifrån, sannolikt med en tidig invandring av en jordbrukande befolkning från Norge till Mellannorrland. Ordet kommer av fornsvenska angr och är ett terrängord som anger att orten ligger eller låg vid en havsvik eller fjord, (viken kan ha uppgrundats av landhöjningen, och ibland förvandlats till en sjö). De äldsta ortnamen anses ha bildats senast vid vår tideräknings början, och de yngsta under vikingatid. Ånger och anger har betydelsen havsvik främst när det förekommer som efterled i namnet, men samma betydelse återfinns även i förledet i landskapsnamnet Ångermanland och i Ångermanälven.Gösta Holm, -anger, 1991

Exempel
Finnerånger i Uppland
Enånger i Hälsingland
Harmånger i Hälsingland
Lönnånger i Hälsingland
Njutånger i Hälsingland 
Selånger i Medelpad
Ullånger i Ångermanland
Vålånger i Ångermanland
Lövånger i Västerbotten

-ås/-åsa

Exempel
Alingsås
Borås
Garsås i Dalarna
Hindås
Maggås
Tranås
Ulvåsa i Motala kommun i Östergötland
Värsås i Skövde kommun i Västergötland

I några fall har 'os' eller 'aros' med betydelsen 'åmynning' ombildats till -ås. Exempel:

Djurås
Faurås
Västerås (av 'aros')

-äng, -ängen, -änge, -änget

I Götaland och Svealand används efterleden -äng och -ängen. På Gotland och i Norrland används efterleden -änge och -änget. I Gästrikland och Hälsingland används också efterleden -äng och -ängen och i Dalarna från och med Siljan används även efterleden -änge och -änget. I nordligaste Svealand och i sydligaste Norrland förekommer alltså blandat bruk av dessa efterled.

Klosteränge på Gotland
Mästerbyänget i Gotland
Gullänget i Ångermanland
Kungsängen i Uppland

-ö
Hammarö i Värmland
Karlö utanför Uleåborg, Finland
Lidingö i Stockholm
Visingsö 
Ängsö i Västmanland

-ör
Betydelse: '(grus)bank'. Se även ör.

Kungsör
Skanör i Vellinge kommun i Skåne

-öse
-öse kommer av os, som betyder 'åmynning'.

Exempel
Lödöse

Vanliga ortnamnsefterled från folkvandringstid
Vanliga ortnamnsefterled från folkvandringstid och in på vikingatid är till exempel -by, -sta (eller -stad), -lund eller -lunda och -tuna. De båda sistnämnda tillsammans med efterledet -vi anses ha mer anknytning till religiösa samlingsplatser. Bruket av förvaringsbodar vid slåttermarker har också gett upphov till särskilda namnformer som slutar på -boda''.

Se även
Skärgårdsnamn
Ortnamnsefterled i England
Tuna (ortnamn)
Vi (ortnamn)
Walesiska ortnamnsförled och ortnamnsefterled

Referenser

Noter

Källor
Ejder, Bertil, "Rud och ryd", Dialekt- och ortnamnsarkivet i Lund, 1979.
Nationalencyklopedin
"Ortnamn i (på) ...". En bokserie om ortnamnen i de flesta svenska landskap. Utgavs under åren 1982-1990 av AWE/Gebers, Kristianstad.
Pamp, Bengt "Ortnamnen i Sverige", Lund, Studentlitteratur, 1988
Ståhl, Harry, "Ortnamn och ortnamnsforskning". Stockholm, Almqvist & Wiksell, 1976

Eniro kartor på Internet 
Lantmäteriet kartor på Internet 
Finlands svenska ortnamn: Namnledslexikon (FSO-lex)

Externa länkar
Lantmäteriets kartsök

Ortnamn i Sverige
Ortnamn i Finland
Orter i Sverige
Orter i Finland
Ortnamn i Estland