kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hillevi

Hillevi (även Hellevi) är en dansk form av det tyska namnet Helvig, ursprungligen Heilwig, sammansatt av orden heil (lycka) och wig (strid). Det äldsta belägget i Sverige är från år 1482.
 
Kortformer av Hillevi är bland andra Hilla (äldsta belägg i Sverige: 1364), Hille (äldsta belägg i Sverige: 1364), Hilly (äldsta belägg i Sverige: medeltid) och Hill (äldsta belägg i Sverige: 1887).

Den 31 december 2014 fanns det totalt 7 209 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Hillevi, varav 1 773 bar det som tilltalsnamn. Motsvarande siffror för Hellevi var 740 respektive 71. Dessutom fanns det 66 kvinnor med namnet Hilla (tilltalsnamn: 40), 24 kvinnor med namnet Hille (tilltalsnamn: 17), 51 kvinnor med namnet Hilly (tilltalsnamn: 21) samt 34 kvinnor med namnet Hill (tilltalsnamn: 11).

Namnsdag: 15 oktober  (sedan 2001, dessförinnan 13 augusti under hela 1900-talet), delas med Hedvig.

Personer med namnet Hillevi
Hillevi Blylods, svensk operasångerska
Hillevi Callander, svensk arkitekt
Hillevi Engström, svensk politiker (m), f.d. statsråd
Hillevi Ganetz, svensk forskare
Hillevi Larsson, svensk politiker (s)
Hillevi Löfvendahl, svensk psykiatriker
Hillevi Martinpelto, svensk operasångerska
Hillevi Rombin, svensk modell och skådespelare
Hillevi Svedberg, svensk arkitekt
Hillevi Wahl, svensk författare

Fiktiva figurer med namnet Hillevi
 Hillevi, Bert-serien, Åkes styvmamma

Källor

Kvinnonamn
Teleborg

Teleborg är en stadsdel i södra delen av Växjö tätort i Växjö kommun i Kronobergs län. 

Teleborg är med sina 10 921 invånare (2008) Växjös största stadsdel. Den växte fram främst under 1970-talet, men fortsätter att expandera, speciellt efter att högskolan år 1999 blev utnämnt till universitet. Universitet hette först Växjö universitet, men bildar numera Linnéuniversitetet tillsammans med det som tidigare var Högskolan i Kalmar. Universitetet har utbytesstudenter från alla världsdelar.

Omkring Teleborg centrum finns en högstadieskola, ett köpcentrum, Teleborgshallen, Teleborgs kyrka, vårdcentral och ett apotek. Teleborg är beläget ca 4 km från Växjö centrum.
 
Längs Södra Bergundasjön ligger flera soldattorp, som idag används av konstnärer och av frilufts- och föreningsliv. Ett exempel finns att se vid fotbollsplanen Torparängen. Några av Teleborgs gator har namngivits efter soldatnamnen, bland annat Raskens väg, Kulas väg och Jarlens väg.

Vattentornet i Teleborg från 1974 kallas ibland "Ekotemplet" eftersom ett kraftigt eko skapas under tornet. Ekot beror på att tornet har en konkav reservoarbotten som ger utrymmet under själva reservoaren ett konvext tak och detta skapar den exceptionella ekoeffekten. Man kan räkna antalet gånger ljudet ekar till över ett tjugotal. Tornet har blivit en känd attraktion. 

I området ligger även Teleborgs naturreservat som är skyddat sedan 1990 och omfattar 83 hektar. Här finns omväxlande odlingslandskap med öppna fält och artrika hagmarker. Reservatet är beläget i stadsdelen Teleborgs östra delar kring vattentornet och sluttningarna mot bebyggelsen i norr och Skirviken i sjön Trummen i öster. Vid sjön ligger Teleborgs slott, Linnéuniversitetet, S:t Sigfrids sjukhus och Sandviksverket.

Bildgalleri

Se även 

 Teleborgs slott

Referenser

Externa länkar

Stadsdelar i Växjö
Finn (namn)

Finn är ett mansnamn av nordiskt ursprung med betydelsen "finne" eller möjligen ursprungligen "vandrare". 

Namnet har använts som dopnamn i Sverige sedan slutet av 1800-talet men har aldrig varit något vanligt namn.
Den 31 december 2012 fanns det totalt 1 336 personer i Sverige med namnet, varav 802 med det som förstanamn/tilltalsnamn . 
År 2003 fick 18 pojkar namnet, varav 6 fick det som tilltalsnamn.

Namnsdag: i Sverige 16 oktober  (sedan 1986)

Finn var även ett ovanligt soldatnamn. 2018 fanns 373 personer med efternamnet Finn i Sverige.

Personer med namnet Finn 
 Finn Alnæs, norsk författare
 Finn Asp, svensk konstnär
 Finn Bernhoft, norsk skådespelare
 Finn Björnulfsson, svensk musiker
 Finn E. Kydland, norsk nationalekonom, mottagare av Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne 2004
 Finn Helgesen, norsk skridskoåkare
 Finn Juhl, dansk formgivare
 Finn Lange, norsk skådespelare
 Finn Malmgren, svensk meteorolog och polarforskare
 Finn Nielsen, dansk skådespelare
 Finn Poulsen, dansk-svensk teaterregissör och teaterchef
 Finn Savery, dansk kompositör och pianist
 Finn Schau, norsk skådespelare
 Finn Søeborg, dansk humorist och författare
 Finn Zetterholm, svensk trubadur och författare

Referenser 

Mansnamn
Svenska mansnamn
Svenska efternamn
Soldatnamn
Francis Crick

Francis Harry Compton Crick OM, född 8 juni 1916 i Weston Favell, då en liten by utanför Northampton, Northamptonshire, död 28 juli 2004 i La Jolla nära San Diego, Kalifornien, var en brittisk medicinforskare. Tillsammans med James D. Watson och Maurice Wilkins upptäckte Crick strukturen hos DNA-molekylen, för vilket de tre delade Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1962.

(Bokstäverna "OM" efter namnet anger att han har fått den brittiska utmärkelsen Order of Merit. Denna är den högsta utmärkelsen en civil britt kan få näst efter Order of the Bath och ger innehavaren rätt att just sätta OM efter sitt namn.)

Asteroiden 12845 Crick är uppkallad efter honom.

Karriär
Crick studerade fysik vid University College, London och tog Bachelor of Science (fil. kand.) 1937. Han började därefter arbeta på ett fysiklaboratorium och studerade vattens viskositet vid höga temperaturer, "det tråkigaste ämne som över huvud taget är tänkbart" enligt hans egen utsaga. En bombolycka under andra världskriget förstörde emellertid hans utrustning och hans arbetsresultat.
Efter andra världskriget började han istället studera biologi.

År 1951 började han forska vid universitetet i Cambridge där även James Watson arbetade. Med hjälp av bl.a. Rosalind Franklins resultat från röntgendiffraktionsexperiment föreslog de en spiralstruktur för DNA som de publicerade 1953. Tillsammans med Maurice Wilkins belönades de 1962 med Nobelpriset i medicin för sina upptäckter. 1960 tilldelades de Albert Lasker Basic Medical Research Award.

Crick har också gett andra betydande bidrag till utvecklingen av molekylärbiologin. Han deltog bl.a. i utforskningen av den genetiska koden och mekanismerna bakom cellernas proteinsyntes. 

Han övergav därefter molekylärbiologin för studier inom neurologi och problemet med att förklara medvetande som ett resultat av neurologiska processer i hjärnan. I sin bok The Astonishing Hypothesis: The Scientific Search For The Soul utgiven 1995, utvecklar han sina tankar om detta.

Crick avled i cancer i San Diego den 28 juli 2004.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 , (översättning från The Double Helix av Jack Valentin).

Vidare läsning

Externa länkar

Nobelprize.org, Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1962
Nobelprize.org, Francis Crick – biografi

Födda 1916
Avlidna 2004
Brittiska nobelpristagare
Ledamöter av Royal Society
Mottagare av Copleymedaljen
Män
Nobelpristagare i medicin
Personer från Northampton
Alumner från Universitetet i Cambridge
Pricktest

Pricktest, test för att diagnostisera allergi. Allergenextrakt samt histamin och natriumkloridlösning förs in strax under överhuden och utslaget noteras. 

I Sverige innehåller en så kallad standardpanel vanligtvis björk, timotej, gråbo, katt, häst, hund, husdammskvalster (D. pteronyssinus och D. farinae) samt mögel (Cladosporium och Alternaria).

Referenser

Medicinska undersökningsmetoder
Tölt

Tölt är en gångart som endast ett fåtal hästraser behärskar, varav islandshästen torde vara den mest kända. Rörelsemönstret är egentligen en typ av snabb skritt, men istället för att ha tre ben i marken och ett lyft, har hästen i tölt ett ben på marken och tre lyfta. Tack vare att tölten inte innehåller något svävmoment blir detta väldigt bekvämt för ryttaren. Tölten är en fyrtaktig gångart med fotförflyttningen vänster bak – vänster fram – höger bak – höger fram osv.

Gångarter

en:Ambling#Tölt
Farmaci

Farmaci (grekiska, läkemedel) är ett yrkesområde som kopplar samman hälsovetenskaper med de kemiska vetenskaperna. Farmaci utövas främst av apotekare och receptarier (ibland kända som farmaceuter), vilka ägnar sig åt beredning och utlämning av läkemedel till patienter. Begreppet omfattar även andra verksamheter, som överseende av läkemedels säkerhet och verkan, rådgivning samt industriell utveckling av beredningsformer av läkemedel.

Discipliner
Fältet farmaci kan generellt delas in i tre huvudområden:
 Galenisk farmaci
 Läkemedelskemi och Farmakognosi
 Samhällsfarmaci

Områdena överlappar med flera vetenskaper, bland annat biokemi. Ibland anses farmakologi utgöra ett fjärde huvudområde, men betraktas av de flesta som ett separat vetenskapligt område.

 
Farmakologi
Kemi
Livsmedelsverket

Livsmedelsverket (före 2001: Statens livsmedelsverk, förkortat SLV) är i Sverige en statlig förvaltningsmyndighet för livsmedelsfrågor med uppgift att i konsumenternas intresse arbeta aktivt för säkra livsmedel, redlighet i livsmedelshanteringen och bra matvanor.

Myndigheten är från 1 oktober 2022 beredskapsmyndighet och sektorsansvarig myndighet för beredskapssektorn livsmedelsförsörjning och dricksvatten.

Historik 
Statens Livsmedelsverk bildades 1972 genom en sammanslagning av delar av Statens institut för folkhälsan, delar av Kungliga veterinärstyrelsen och den enhet vid Kommerskollegium som ansvarade för livsmedelstillsatser.

Livsmedelsverket skall bland annat utarbeta regler inom livsmedelsområdet, utöva och verka för en effektiv livsmedelskontroll.  Svarta listan är en lista på varor som inte får säljas utan tillstånd. Myndigheten, som har sitt säte i Uppsala, sorterar fr.o.m. den 1 januari 2023 under Landsbygds- och infrastruktur­departementet.

Livsmedelsverkets författningssamling 
Livsmedelsverkets författningssamling innehåller lagar, EU-förordningar och Livsmedelsverkets egna föreskrifter. EU-förordningarna gäller direkt utan att de skrivs in i föreskrifterna.

Verket har bland annat givit ut Svenska näringsrekommendationer.

Kontrollavgifter 
År 2020 ökades kontrollavgifterna för livsmedelsföretag, som debiteras per timme. Timpriset ökade från 1225 till 1720 kronor och taxan är samma för små som stora företag.

Slakterier kontrollerades fram till 2019 av samma inspektörer som andra livsmedelsföretag, men omorganiserades sedan. Slakterier har olika kontrollavgifter beroende på företagets storlek eftersom staten subventionerar avgifterna med 100 miljoner kronor.

Generaldirektörer och chefer 
 Gösta Björkman 1972–1975
 Arne Engström   1975–1986
 Arne Kardell    1986–1998
 Bertil Norbelie 1998–2004
 Inger Andersson 2004–2013
 Stig Orustfjord 2013-2015
 Annica Sohlström, tf. dec 2015, ordinarie juni 2016

Se även 
 Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) - Fastställer gränsvärden för Europa
 Lista över incidenter med matkontaminering

Källor 

 Sveriges statskalender för åren 1973, 1976, 1981 , 1985, 1997, 2001, 2005 och 2009

Externa länkar
 Livsmedelsverkets webbplats
Livsmedelsverkets Instagram
Livsmedelsverkets YouTube 

Myndigheter under Landsbygds- och infrastrukturdepartementet
Myndigheter i Uppsala
Livsmedelsmyndigheter
Folkhälsa i Sverige
Livsmedelssäkerhet
Avokado

Avokado eller alligatorpäron (Persea americana) är en art i familjen lagerväxter, som odlas för sina frukter. Arten växer vilt från Mexiko i norr ner till länderna runt Anderna i söder. Numera odlas arten över hela världen på platser med lämpligt klimat.

Avokado blir ett 20 meter högt städsegrönt träd och har 12–25 centimeter långa blad. Trädet tål inte frost och växer enbart i subtropiska och tropiska klimat.

Frukten är ett knytnävsstort bär med stor kärna. Fruktköttet är mört och gult till ljusgrönt, medan det oätliga skalet är grönt till mörkgrönt och ibland mer lilaaktigt när frukten är mogen. Ett normalt avokadoträd ger omkring 120 frukter per år.

Ordet avokado kommer ytterst från ahuacatl på aztekernas språk nahuatl. Det betyder ordagrant testikel (syftar på fruktens form) och kom till svenska genom spanskan.

Odling 
Avokado odlas framför allt på platser med medelhavsklimat, som Mexiko, Kalifornien, Israel, Sydafrika och Chile.

Bildgalleri

Användning 
Avokado äts vanligen rå, ofta i förrätter och sallader. Den serveras ofta i halvor med kärnan avlägsnad. För att kunna konsumeras måste avokadon ha rätt mognadsgrad, då lossnar kärnan och skalet lätt och köttet har lagom mjuk konsistens. En mogen avokado ger efter en aning om man trycker försiktigt vid skaftfästet. Fördjupningen som den borttagna kärnan lämnar efter sig kan fyllas med olika fyllningar. Löjrom, majonnäs eller enklare kaviar är omtyckta ingredienser när avokado i denna form serveras som förrätt. Avokadoköttet kan också skäras i mindre skivor eller bitar och blandas in i grönsaks- eller andra sallader. Avokadopuré kan även användas i söta efterrätter som avokadoglass och avokadomousse. Avokado är huvudingrediensen i den mexikanska dippen guacamole. Löven och kärnan används inom traditionell afrikansk medicin mot smärta, men det finns ingen forskning som bekräftar deras verkan.

Näringsvärde
Avokadofrukten kan innehålla upp till 30 procent omättat fett, men det vanligaste är att den innehåller cirka 15 procent fett, främst enkelomättat sådant. Den har även ett högt innehåll av kalium, ett essentiellt mineral som är nödvändigt för normal hjärt- och muskelfunktion.

Synonymer 
Laurus persea L.Persea americana var. drymifolia (Schltdl. & Cham.) Blake 
Persea americana var. nubigena (L. Wms.) Kopp Persea drymifolia Schltdl. & Cham. 
Persea gratissima Gaertn.f. Persea nubigena L. Wms. 
''Persea persea Cockerell

Se även 
 Persin

Referenser

Noter

Allmänna källor

Externa länkar 

Så här väljer du den perfekta avokadon – tricket du inte kommer fatta hur du kunnat leva utan!. Allt om mat.

Grönsaksfrukter
Lagerväxter
Av Växtindex
Alexander Cunningham

Sir Alexander Cunningham, född 23 januari 1814 i London, död där 28 november 1894, var en engelsk arkeolog. Han var son till Allan Cunningham och bror till Joseph Davey Cunningham.

Cunningham blev ingenjörofficer och kom 1834, som adjutant hos generalguvernören, till Indien, där han utförde ambassader till Kashmir 1839 och till Tibet 1858 samt 1858 utnämndes till  överingenjör i nordvästprovinserna och 1870 till arkeologisk generalinspektör över Indien. Han erhöll avsked 1885 och återvände till England, varvid han genom ett skeppsbrott vid Ceylon förlorade största delen av sina dyrbara samlingar.

Bibliografi
An Essay on the Arian order of Architecture (1846)
The Bhilsa Topes, or Buddhist Monuments of Central India (1854)
Ladak, Physical, Statistical and Historical (1854)
Archæological Survey of India (1871 ff.; utgiven på styrelsens bekostnad)
Corpus inscriptionum indicarum (redaktör, 1878)
Book of Indian Eras (1883)

Källor  

 

Brittiska arkeologer
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Personer från London
Födda 1814
Avlidna 1894
Män
Ugglan
Raita

Raita är en indisk yoghurtsås. Svalkande till heta rätter. Raita smaksätts exempelvis med mynta, honung, koriander och spiskummin. Såsen innehåller också ibland grönsaker som gurka, lök, rädisa, frukt eller tomat.

I Sverige kan man köpa en färdig kryddblandning, som man sedan själv blandar med matlagningsyoghurt.

En liknande sås är den grekiska tzatzikin.

Referenser

Externa länkar 

 A celebration to the Indian delicacy raita! – ett antal recept

Mat och dryck i Indien
Såser
Toini

Toini är ett kvinnonamn med finskt ursprung.  Det är antagligen en smekform av Antoinette och har förekommit som dopnamn i Sverige sedan slutet av 1800-talet. Författaren Zacharias Topelius döpte sin första dotter till Aina (född 1846) och sin andra dotter till Toini (född 1854). Aina betyder "den enda" och det finska ordet toinen betyder "den andra". 

Namnet är ett av de ovanligaste namnen med namnsdag.
Den 31 december 2012 fanns det totalt 493 personer i Sverige med namnet, varav 326 med det som förstanamn/tilltalsnamn . År 2003 fick 1 flicka namnet, men ingen fick det som tilltalsnamn.

Namnsdag: 17 oktober  (sedan 2001, dessförinnan på 2 november och 5 mars)

Personer med namnet Toini
 Toini Gustafsson-Rönnlund - skidåkare och flerfaldig OS-medaljör, bragdmedaljör
 Toini Pöysti - finländsk längdåkare

Referenser

Kvinnonamn
Finska förnamn
Svärmors tunga

Svärmors tunga eller svärmorstunga (Dracaena trifasciata) är en art i bajonettliljesläktet som tillhör familjen sparrisväxter och ursprungligen kommer från Sydafrika, Kongo och Tanzania. Växten är en mycket tålig och populär krukväxt.

Namnet kommer av plantans spetsiga blad som är mycket långsmala; cirka 70–90 centimeter höga och 5–6 centimeter breda. Bladen är tigrerade i olika gröna nyanser. Utöver denna naturform finns flera sorter, exempelvis den ofta odlade D. trifasciata 'Laurentii', som förutom den gröna färgen dessutom har klart gula bladkanter. Svärmors tunga är mycket nära släkt med fiberbajonettliljan, och båda arterna går ibland under namnet bajonettlilja.

Svärmors tunga tar upp giftiga ämnen ur luften, exempelvis vissa flamskyddsmedel som ofta förekommer i nya hus och på nytillverkade möbler. För länge sedan användes plantans starka fibrer till att göra rep och strängar till pilbågar.

Skötsel 
Svärmors tunga är mycket tålig. Den kräver inte så mycket ljus och behöver sällan vattnas. Den trivs bäst i sandig jord eller jord med grus i, helst med högt kalkinnehåll. Svärmors tunga skall dock inte stå i mullig jord, och absolut inte torvjord.

Förökning 
Växten går enkelt att föröka genom att man försiktigt delar plantan. Ofta fungerar det till och med att skära av ett skott eller en bladspets som direkt planteras i jorden, där skottet/sticklingen snabbt bildar egna rötter. I egentlig mening är detta dock inte äkta förökning, utan en form av kloning. Svärmorstunga blommar ofta även i kruka, men det kan vara svårt att få blommorna att gå i frö. Att förmera plantorna genom sexuell förökning kan alltså vara vanskligt.

Giftighet
Svärmors tunga är inte känd för att vara särskilt giftig, men ett förgiftningsfall har inträffat i Sverige då en treåring åt en 5x15 cm stor bit av ett blad och fick magsmärtor, kräkningar och diarreer, som senare gick över.

Källor 
 Blomsterfrämjandet (Svärmorstunga)
 Odla.nu (Svärmorstunga), arkiverad 2009
 A study of interior landscape plants for indoor air pollution abatement (NASA, 1989)

Noter

Externa länkar 

Krukväxter
Sparrisväxter
Bajonettliljor
Sv Växtindex
Finn

Finn kan syfta på:

 Finn (musikalbum) – ett musikalbum av Neil och Tim Finn
 Finn (mytologi) – den centrala gestalten i irländsk, keltisk mytologi
 Finn (namn) – ett mansnamn av nordiskt ursprung, samt personer med förnamnet
 Finn (publikation) – en publikation från Lukasgillet i Lund
 Finn (Star Wars) – en rollfigur i filmerna Star Wars: The Force Awakens och Star Wars: The Last Jedi
 Finn: – den norska vissångaren Finn Kalviks andra musikalbum från 1972
 Jätten Finn – en legend och saga knuten till en mängd medeltida stenkyrkor i Skandinavien och Finland

Personer
 Liam Finn (1983–), en nyzeeländsk musiker och sångare
 Neil Finn (1958–), en nyzeeländsk musiker och sångare
 Tim Finn (1952–), en nyzeeländsk musiker
Grimma

Grimma (fornnordiska: gríma) är ett ord som ursprungligen avsåg bland annat ansiktsmask eller visir, men som i modern tid främst avser ansiktsinrättningar av remtyg, tågvirke eller dylikt som anbringas runt ansikten på djur eller människor av diverse anledning.

Den vanligaste typen är ett remtyg av läder, textil eller polyester som fästs runt ett större tamdjurs huvud (till exempel häst, ko, lamadjur) och som används vid uppbindning eller när man leder djuret. Jämförd med träns saknar den bett.

Grimman gör det svårt för djuret att slita sig. Djur som har slitit sig eller går på lösdrift eller bete går också enklare att fånga om de bär grimma. Det korta rep, rem eller metallkedja som man fäster vid grimman för att binda upp eller leda djuret kallas för grimskaft.

I överförd användning 
 Nosgrimma – remtyg avsett att anbringas kring nosen på ett djur för att hindra det att bita respektive skälla osv.
 Näsgrimma – grimma inom sjukvården med syrgastillförsel till näsan

Referenser

Noter

Webbkällor 

 Vårdhandboken om näsgrimma 

Jordbruk
Joseph Davey Cunningham

Joseph Davy Cunningham, född den 9 juni 1812 i Skottland, död den 28 februari 1851 nära Umballa, var en brittisk militär och historiker. Han var son till Allan Cunningham och bror till Alexander Cunningham.

Cunningham kom 1834 ut till Indien och sändes 1837 av lord Auckland som biträdande politisk agent till sikhernas land, utförde en mängd viktiga politiska uppdrag vid nordvästgränsen och förvärvade sig därunder synnerligen ingående kännedom om sikhernas seder och bruk. Han deltog (som "politisk officer") i första sikhkriget (1845-1846), utnämndes 1845 till kapten och efter krigets slut till brittisk politisk agent i Bhopal. Där ägnade han sig åt historiska och arkeologiska studier, vilkas frukt blev hans berömda arbete History of the sikhs (1849), som länge ansågs som en obestridd auktoritet i detta ämne. På grund av att han i sin historia yppat en del detaljer om förhandlingar under kriget, vilka hans överordnade betraktade som regeringshemligheter, blev Cunningham 1850 återkallad från Bhopal. Bruten av den oförtjänta skymfen, avled han inom kort.

Källor 

 

Brittiska militärer
Brittiska historiker
Sikhism
Födda 1812
Avlidna 1851
Män
Ugglan
Saka (kortspel)

Att saka är att inte följa färg (och utan att trumfa) i ett kortspel. I de flesta kortspel som använder systemet med trumf är det inte tillåtet att saka om man kan följa färg. Med "följa färg" menas att lägga i samma färg som den som inledde sticket. I några få kortspel är det tillåtet att saka trots att man har kort i samma färg som det som inledde sticket. Man kan inte vinna ett stick med sakade kort, även om det sakade kortet skulle vara högre än det högsta i rätt färg.

Kortspel
Saker (folk)

Saker (sanskrit: caka) var ett tidigt iranskt folkslag. Det levde runt år 0 i Centralasien och utvandrade senare söderut och in i Indien. Folket har i historien ofta sammanblandats med skyterna.

Tidigast förekommer folknamnet Saka i de fornpersiska (akemenid-)inskrifterna, brukat om vad man brukar sammanfatta under namnet skyter. En del av dessa saker (skyter) var säkert av ariskt ursprung och hade sina boplatser i Centralasien och omkring Syr-Darja. Under 100-talet f.Kr. trängdes de undan av Yuezhifolket och flyttade mot söder samt besatte landet omkring Hilmendfloden, vilket efter dem fick namnet Sakastan, nu Seistan.

Språk

Bland de nya språk, som upptäckts vid de storartade utgrävningar, som under 1900-talets första årtionde företagits i Östturkestan, i Khotan-området av Aurel Stein, i Turfan och angränsande orter av preussiska vetenskapsakademins expeditioner (vartill kommer Steins och Pelliots häpnadsväckande litteraturfynd i Dunhuang 1909), förekommer ett, som man efter vartannat betecknat med olika namn och senast med termen nordariska. Det torde nu vara ställt utom tvivel att detta är ett iranskt språk och att det tillhört de i dessa trakter under nämnda tid politiskt och kulturellt härskande sakerna.

Se även
Tochariska språk

Källor

Referenser

Vidare läsning 
Alexander von Staël-Holstein, "Tocharisch und die Sprache 2", "Tocharisch und die Sprache l" (i "Bulletin de l'Académie impériale des sciences de Saint-Pétersbourg" 1908-09)
 Alexander von Staël-Holstein, "Kosano und Yüeh-shih" (i "Sitzungsberichte der königlichen preussischen Akademie der Wissenschaften", 1914)
August Friedrich Rudolf Hoernle, "The 'unknown languages' of Eastern Turkestan" (i "Journal of the Royal asiatic society", 1910 och 1911)
Sten Konow, "Vedic 'Dasyu', Toxri 'Dahä' " (i "Festschrift Vilhelm Thomsen", 1912),
 Sten Konow, "Zwei Handschriften-Blätter in der alten arischen Literatursprache aus chinesisch Turkestan" (i "Sitzungsberichte der königlichen preussischen Akademie der Wissenschaften", 1912)
Sten Konow, recension av Leumanns ovan nämnda bok i "Göttingische gelehrte Anzeigen" (1912);
Paul Pelliot, "Un fragment du Suvarna-prabhasasutra en iranien oriental" (i "Mémoires de la société de linguistique" 18; 1913);
Hans Reichelt, "Das Nordarische'" (i "Indogermanisches Jahrbuch" I, 1913).

Iranska folk