kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Boarnsterhim

Boarnsterhim (nl. Boornsterhem) var från 1984 til 2014 en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area var 168,59 km² (där 16,72 km² är vatten) och invånarantalet låg 2013 på 19 390 invånare. Boarnsterhim hade 1984 etablerats efter en kommunreform ur de historiska landskommunerna Idaarderadeel (frisiska - fy. Idaerderadiel), Utingeradeel (fy. Utingeradiel) och Rauwerderhem (fy. Raerderhim). Kommunen gick den 1 januari 2014 upp i kommunerna Leeuwarden, Heerenveen, Súdwest-Fryslân och De Friese Meren och upphörde därmed som kommun. 

Kommunens officiella namn valdes 1984 att vara på frisiska, och så är fortfarande fallet för namnen på de 18 samhällena (byarna) i kommunen, även när de numera ligger i en annan kommun som inte nödvändigtvis väljer att ha enspråkigt frisiska namn: Akkrum, Aldeboarn och Nes (numera i kommunen Heerenveen), Grou, Eagum, Idaerd, Jirnsum, Reduzum, Warstiens, Warten och Wergea (i Leeuwarden), Dearsum, Poppenwier, Raard, Tersoal och Sibrandabuorren (i Súdwest-Fryslân) samt Terherne (i De Friese Meren). Centralorten var Grou (nl. Grouw).

Viktigaste näringsgrenar 
Turism (vattensport), skeppsbyggeri och varv var och är en viktig inkomstkälla i många av byarna i den före detta kommunen, vid sidan om boskapsskötsel, industri och service. Dörr- och lastpalltillverkning i Grou; i Wergea (nl. Warga) grundlades det kooperativa mejeri Frico som skulle växa ut till världskoncernen FrieslandCampina. Många invånare pendlar till staden Leeuwarden eller till Heerenveen. Kommunen genomkorsas av motorväg A32 och av järnväg (Leeuwarden-Zwolle). Järnvägsstationer finns i Grou och Akkrum.

Frisiska språket 
Frisiska talas fortfarande av flerparten av de infödda. Grou är födelseby för bröderna Joost (fy. Joast, latiniserat Justus), Eeltje (fy. Eeltsje) och Tjalling (fy. Tsjalling) Halbertsma, som på 1800-talet inledde renässansen av frisiska som kulturspråk genom att nedskriva (folk)historier, dikter och sånger.

Sevärdheter 
Några av samhällen har fina bykärnor (Grou, Aldeboarn, Poppenwier) med 1800-talsbebyggelse samt några enstaka äldre hus. Medeltida (romanska) kyrkor i bl.a. Grou, Idaerd, 1700-talskyrka samt våghus i Aldeboarn; bondgård med museum från 1600-talet i Warten. De flesta av byarna ligger på s.k. "terpen", konstgjorda kullar som för mer än 2 000 år sedan anlades för att skydda människor och boskap vid högvatten. Kulturlandskapet räknas till ett av Västeuropas äldsta. Natur: fågelrika våtmarker, sjöar (andfåglar, hägrar, doppingar) och ängar (tovsvipa, rödbena, rödspov), nationalparker "De Alde Feanen" och "De Deelen" (mossar).

Referenser

Externa länkar 
 Kommunens officiella webbplats
 De Alde Feanen

Stater och territorier bildade 1984
Stater och territorier upplösta 2014
Historiska kommuner i Friesland
De Fryske Marren
Heerenveen
Leeuwarden
Súdwest-Fryslân
Bolsward

Bolsward (frisiska Boalsert) var en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area var 9,42 km² (där 0,31 km² är vatten) och invånarantalet är på 9 430 invånare (2005). Kommunen gick 1 januari 2011 upp i Súdwest-Fryslân och upphörde därmed som kommun.

Externa länkar 
 Officiell Webbplats

Hansan
Stater och territorier upplösta 2011
Historiska kommuner i Friesland
Orter i Friesland
Súdwest-Fryslân
Dantumadiel

Dantumadiel (nl. Dantumadeel) är en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 87,49 km² (där 1,71 km² är vatten) och invånarantalet är på 19 677 invånare (2005).

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kommuner i Friesland
Dongeradeel

Dongeradeel (fy. Dongeradiel) är en historisk kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 266,94 km² (där 99,67 km² är vatten) och invånarantalet är på 25 085 invånare (2005). Huvudort är staden Dokkum.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Historiska kommuner i Friesland
Noardeast-Fryslân
Gaasterlân-Sleat

Gaasterlân-Sleat (frisiska; på nederländska Gaasterland-Sloten) var en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area var 209,29 km² (varav 114,06 km² är vatten) och den har 10 220 invånare (2005). Kommunen gick 1 januari 2014 upp i De Friese Meren och upphörde därmed som kommun.

Referenser 

Stater och territorier upplösta 2014
Historiska kommuner i Friesland
De Fryske Marren
Het Bildt

Het Bildt (fy. It Bilt) är en historisk kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 116,51 km² (där 24,23 km² är vatten) och invånarantalet är på 10 933 invånare (2008) .

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Historiska kommuner i Friesland
Waadhoeke
Heerenveen

För fotbollslaget, se SC Heerenveen

Heerenveen (frisiska It Hearrenfean) är en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 140,15 km² (där 4,97 km² är vatten) och invånarantalet är på 42 811 invånare (2005).

Industri
Cykeltillverkaren Batavus.

Externa länkar
 
 Kommunens webbplats

Orter i Friesland
Harlingen, Nederländerna

Harlingen (frisiska: Harns) är en stad (stadsprivilegier 1234) och en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala yta är 387,67 km² (där 362,49 km² är vatten) och invånarantalet är 15 939 (2005).

Kända personer från Harlingen
Jan Ykema (1963–), skridskoåkare

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kommuner i Friesland
Orter i Friesland
Franekeradeel

Franekeradeel (frisiska: Frjentsjerteradiel) är en historisk kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens har en befolkning på 20 581 invånare (1 januari 2007) och en yta på 109,16 km² (varav 6,44 km² är vatten). Huvudort är Franeker.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Historiska kommuner i Friesland
Waadhoeke
Ferwerderadiel

Ferwerderadiel (nl. Ferwerderadeel) är en historisk kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 133,18 km² (där 35,53 km² är vatten) och invånarantalet är på 8 970 invånare (2005).

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Historiska kommuner i Friesland
Noardeast-Fryslân
Kollumerland en Nieuwkruisland

Kollumerland en Nieuwkruisland (fy. Kollumerlân) är en historisk kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 116,33 km² (där 6,44 km² är vatten) och invånarantalet är på 13 128 invånare (2005).

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Historiska kommuner i Friesland
Noardeast-Fryslân
Leeuwarderadeel

Leeuwarderadeel (frisiska Ljouwerteradiel) är en historisk kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 41,38 km² (där 0,58 km² är vatten) och invånarantalet är på 10 553 invånare (2005).

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Historiska kommuner i Friesland
Leeuwarden
Lemsterland

Lemsterland (frisiska Lemsterlâm) var en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area var 124,38 km² (där 48,10 km² är vatten) och invånarantalet är på 13 421 invånare (2005). Kommunen gick 1 januari 2014 upp i De Friese Meren och upphörde därmed som kommun.

Referenser

Externa länkar 
 Follega-Eesterga webbplats 

Stater och territorier upplösta 2014
Historiska kommuner i Friesland
De Fryske Marren
Menaldumadeel

Menaldumadeel (frisiska Menameradiel) är en historisk kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 70,03 km² (där 1,01 km² är vatten) och invånarantalet är på 13 944 invånare (2005).

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Historiska kommuner i Friesland
Waadhoeke
Nijefurd

Nijefurd var en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area var 289,17 km² (där 192,49 km² är vatten) och invånarantalet är på 10 931 invånare (2005). Kommunen gick 1 januari 2011 upp i Súdwest-Fryslân och upphörde därmed som kommun.

Externa länkar 
 Officiell Webbplats

Stater och territorier upplösta 2011
Historiska kommuner i Friesland
Súdwest-Fryslân
Littenseradiel

Littenseradiel (nl. Littenseradeel) är en historisk kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 132,57 km² (där 1,83 km² är vatten) och invånarantalet är på 10 845 invånare (2005).

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Historiska kommuner i Friesland
Leeuwarden
Súdwest-Fryslân
Waadhoeke
Ooststellingwerf

Ooststellingwerf (fy. Eaststellingwerf) är en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 226,08 km² (där 1,70 km² är vatten) och invånarantalet är på 26 484 invånare (2005).

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kommuner i Friesland
Opsterland

Opsterland (frisiska Opsterlân) är en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 227,68 km² (där 2,61 km² är vatten) och invånarantalet är på 29 461 invånare (2005).

Externa länkar
 Officiell webbplats

Kommuner i Friesland
Schiermonnikoog

Schiermonnikoog (fy. Skiermûntseach) är en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 191,19 km² (där 151,25 km² är vatten) och invånarantalet är på 1 002 invånare (2005). Huvudort och enda byn heter också Schiermonnikoog. Schiermonnikoog är femte ön i ökedjan kallad de frisiska öarna (nl. Waddeneilanden; fy. Waadeilannen) som ligger utmed kusten av Nederländerna, Tyskland och Danmark. Den grunda delen av Nordsjön som ligger mellan ökedjan och fastlandet kallas Vadehavet (nl. Waddenzee; fy. Waadsee eller it Waad). Ön är uppkallad efter gråmunkarna (nl. 'schiere monniken') i Cisterciensorden från klostret Klaarkamp (Clarus Campus) nära staden Dokkum i Friesland, som ägde ön fram till reformationen år 1580.
Viktigaste näringsgren på bilfria Schiermonnikoog är turismen. Färjeförbindelse med Lauwersoog i provinsen Groningen på fastlandet.

Externa länkar 

 Officiell Webbplats

Nederländernas öar
Kommuner i Friesland
Skarsterlân

Skarsterlân var en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area var 216,89 km² (där 30,48 km² är vatten) och invånarantalet är på 27 095 invånare (2005). Kommunen gick 1 januari 2014 upp i De Friese Meren och upphörde därmed som kommun.

Referenser 

Stater och territorier bildade 1984
Stater och territorier upplösta 2014
Historiska kommuner i Friesland
De Fryske Marren
Smallingerland

Smallingerland (frisiska Smallingerlân) är en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 126,15 km² (där 7,67 km² är vatten) och invånarantalet är på 54 437 invånare (2005). Huvudort är Drachten med 42 000 invånare.

Externa länkar
 Officiell webbplats
Wymbritseradiel

Wymbritseradiel (nl. Wymbritseradeel) var en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area var 162,74 km² (där 24,41 km² är vatten) och invånarantalet är på 16 363 invånare (2005). Kommunen gick 1 januari 2011 upp i Súdwest-Fryslân och upphörde därmed som kommun.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Stater och territorier upplösta 2011
Historiska kommuner i Friesland
Súdwest-Fryslân
Wûnseradiel

Wûnseradiel (nl. Wunseradeel) var en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area var 317,68 km² (där 159,18 km² är vatten) och invånarantalet är på 11 866 invånare (2005). Kommunen gick 1 januari 2011 upp i Súdwest-Fryslân och upphörde därmed som kommun.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Stater och territorier upplösta 2011
Historiska kommuner i Friesland
Súdwest-Fryslân
Weststellingwerf

Weststellingwerf är en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 228,36 km² (där 6,19 km² är vatten) och invånarantalet är på 25 992 invånare (2005).

Externa länkar 
 Officiell webbplats
Vlieland

Vlieland (fy. Flylân) är en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 315,79 km² (där 275,78 km² är vatten) och invånarantalet är på 1 126 invånare (2005). Huvudort och enda byn är Oost-Vlieland. Vlieland är andra ön, räknad från väst, i ökedjan kallad de frisiska öarna (nl. Waddeneilanden; fy. Waadeilannen) som ligger utmed kusten av Nederländerna, Tyskland och Danmark. Den grunda delen av Nordsjön som ligger mellan ökedjan och fastlandet kallas Vadehavet (nl. Waddenzee; fy. Waadsee eller it Waad). Viktigaste näringsgren på Vlieland är turismen. Färjeförbindelse med hamnstaden Harlingen på fastlandet.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Nederländernas öar
Kommuner i Friesland
Tytsjerksteradiel

Tytsjerksteradiel (nl. Tietjerksteradeel) är en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 161,42 km² (där 11,75 km² är vatten) och invånarantalet är på 32 027 invånare (2005).

Externa länkar 
 Officiell webbplats
Terschelling

Terschelling (frisiska Skylge; Terschelling-frisiska: Schylge) är en ö och samtidigt en kommun i provinsen Friesland i Nederländerna. Kommunens totala area är 674,00 km² (där 585,90 km² är vatten) och invånarantalet är 4 737 invånare (2005). Huvudort är West-Terschelling (frisiska: West); andra byar bland annat Midsland, Formerum, Hoorn och Oosterend.

Terschelling är den tredje ön räknad från väst i den ökedja, kallad de frisiska öarna (nederländska: Waddeneilanden; fy. Waadeilannen), som ligger utmed kusten av Nederländerna, Tyskland och Danmark. Den grunda delen av Nordsjön som ligger mellan ökedjan och fastlandet kallas Vadehavet (nederländska: Waddenzee; fy. Waadsee eller it Waad). Viktigaste näringsgren på Terschelling är turismen. Nationalparken De Boskplaat ligger på öns östra del. Färjeförbindelse finns mellan West-Terschelling och hamnstaden Harlingen på fastlandet.

Willem Barents, upptäcktsresanden som utforskade nordostpassagen, föddes på ön. Högre sjöfartsskolan i West-Terschelling är uppkallad efter honom (Maritiem Instituut Willem Barentsz).

Externa länkar 
 Officiell Webbplats

Nederländernas öar
Kommuner i Friesland
Anders Sjöberg (präst)

Anders Johan Sjöberg, född den 15 februari 1957 i Enköpings församling, Uppsala län, är en svensk präst och teolog. 

Sjöberg, som är teologie licentiat, är även författare till ett flertal böcker. Han var missionsföreståndare för Evangeliska Fosterlandsstiftelsen 2001–2009 och ordförande i Svenska Evangeliska Alliansen 2010–2012.

Biskopsvalet i Göteborgs stift 2003 
Sjöberg var aktuell vid biskopsvalet i Göteborgs stift 2003 då han vann första valomgången, men förlorade i andra valomgången med 42 procent av rösterna mot Carl Axel Aurelius 58 procent.

Bibliografi (urval)
 1995 – Grogrund, 
 1996 – Vandringsleden, 
 1997 – Templet, 
 1998 – Vem är den mannen? : en guide till evangelierna, 
 1999 – Lilla Bibelguiden, (ny utgåva 2015) 
 2002 – Hela världen väntar : en guide till Apostlagärningarna, 
 2005 – Guds hemlighet - Kolosserbrevet visar vägen, 
 2006 – 
 2007 – 
 2008 – 
2018 --  Vandringsleden - med Matteus, Markus, Lukas och Johannes som medvandrare. BV Förlag 
2019 --  Vandringsleden - med Matteus, Markus, Lukas och Johannes som medvandrare. BV Förlag E-bok

Noter

Externa länkar

Svenskspråkiga författare
Svenska författare inom kristen litteratur
Kristna ledare
Män
Personer verksamma inom EFS
Födda 1957
Levande personer
Svenska präster under 1900-talet
Personer från Enköping
Fläkt

Fläkt var även en benämning på Svenska Fläktfabriken.

En fläkt är en konstruktion avsedd att förflytta gas. Fläkten består oftast av en motor som roterar ett antal vingliknande blad. Vid rotation av bladen uppstår ett undertryck på ena sidan och motsvarande övertryck på den andra sidan, varpå gasblandningen sätts i rörelse. Enklare fläktkonstruktioner används ofta för kylning, till exempel i datorer.

Fläktar för byggnader kan delas upp i radial-, axial- och kammarfläktar. De olika fläktarna har olika karaktäristika egenskaper vilket gör dem lämpliga för olika tillämpningar. Radialfläktar är oftast förekommande i ventilationssystem i byggnader då de kan generera förhållandevis höga tryck vid relativt låga flöden. Axialfläktar används med fördel i de sammanhang då stora luftmängder behöver förflyttas. Inom gruvindustrin används till exempel ofta axialfläktar, ofta seriekopplade, då detta ger möjlighet till att flytta stora luftmängder även vid höga tryck. Kammarfläktar är tvärställda radialfläktar, och tar på så sätt mindre plats, varför de ofta används då utrymme är en begränsande faktor. Detta medför dock en lägre verkningsgrad vilket leder till högre elanvändning.

Se även 
 Propeller
 Impeller
 Handtork

Externa länkar 

Maskinteknik
Turbomaskiner
Owain Glyndŵr

Owain Glyndŵr (eller Owen Glendower), född 1359, död cirka 1416, var den sista walesaren som innehade titeln prins av Wales. Han var en ättling till furstarna av Powys.

Glyndŵr inledde från år 1400 en revolt mot Henrik IV:s engelska styre över Wales. Han hade fram till 1405 stora framgångar, men därefter drevs han tillbaka. Från 1409 handlade det om ett rent gerillakrig, och upproret var helt nedslaget 1413.

Referenser

Externa länkar 

Wales kungligheter
Födda 1359
Avlidna 1416
Män
Personer i Wales under 1300-talet
Personer i Wales under 1400-talet
Personer i Wales historia
Torsten Carleman

Tage Gillis Torsten Carleman, född 8 juli 1892 i Visseltofta i Skåne, död 11 januari 1949 i Djursholm i Danderyds församling, var en svensk matematiker, känd bland annat för sina resultat om kvasianalytiska funktionsklasser.

Carleman hade under sin tid vid Växjö gymnasium haft Henrik Petrini som lärare i fysik och matematik. Han blev filosofie doktor i Uppsala 1917 och samma år docent i matematik vid Lunds universitet samt efterträdde 1924 Helge von Koch som professor i matematik vid Stockholms högskola. 

Carleman var ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund från 1924, av Kungliga Vetenskapsakademien från 1926, av Vetenskaps-Societeten i Uppsala 1927, av Videnskabernes Selskab i Köpenhamn, av Sächsische Akademie der Wissenschaften i Leipzig och av Finska Vetenskaps-Societeten 1934. Han var föreståndare för Mittag-Leffler-institutet mellan 1927 och 1949. Två av hans elever var Åke Pleijel och Hans Rådström.

Carleman skrev större arbeten om integralekvationer, kvasianalytiska funktioner och harmonisk analys. Han arbetade även med matematisk fysik, exempelvis Schrödingeroperatorn och kinetisk gasteori.

Se även
Carlemans sats
Carlemanklass
Carlemans olikhet

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 Biografi på MacTutor History of Mathematics Archive
Torsten Carleman på Mathematics Genealogy Project

Svenska professorer i matematik
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Svenska eponymer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Ledamöter av Videnskabernes Selskab
Ledamöter av Finska Vetenskaps-Societeten
Ledamöter av Sachsiska vetenskapsakademien
Matematiker under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Födda 1892
Avlidna 1949
Män
Svensk uppslagsbok
Henrik Beaufort

Henrik Beaufort (eng. Henry Beaufort), född cirka 1374, död 11 april 1447, Johan av Gents och älskarinnan Katherine Swynfords andre son, föddes i Anjou i Frankrike omkring 1374 och utbildades för en karriär inom kyrkan.

Omkring 1390 förklarade kusinen Rikard II av England honom, hans två bröder och en syster legitima. (Det råder viss förvirring på denna punkt, det tycks ha genomförts en liknande procedur 1397, med parlamentet inblandat.) Henrik Beaufort blev biskop av Lincoln 1398. Då hans halvbror avsatte Rikard och tillträdde tronen som Henrik IV av England, blev biskop Beaufort lordkansler 1403, men han övergav den posten följande år då han blev biskop av Winchester.

Mellan 1411 och 1413 var biskop Beaufort i politisk onåd eftersom han tog parti för sin brorson, prinsen av Wales gentemot kungen. Men då Henrik IV dog, blev prinsen kung och farbrodern åter lordkansler. Henrik övergav ånyo den posten då påven Martin V erbjöd honom att bli kardinal, men Henrik V tillät inte detta. Henrik V dog 1422, kort efter att gjort sig till arvtagare till Frankrike genom att gifta sig med den franske kungens dotter och deras unge son blev kung. Biskop Beaufort och de övriga farbröderna blev förmyndare och 1424 blev Beaufort lordkansler än en gång, men fick återigen avsäga sig posten 1426 på grund av dispyter med barnakungens övriga farbröder.

Påven utsåg honom slutligen till kardinal och 1427 påvlig legat över Tyskland, Ungern och Böhmen. 1431 förrättade han kröningen av Henrik VI till fransk kung. Beaufort fortsatte att vara aktiv inom engelsk politik under flera år, och stred mot de andre mäktiga rådgivarna runt kungen och gick aldrig i deras fällor. Han avled 11 april 1447 och begravdes i katedralen i Winchester.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Personer i England under 1300-talet
Brittiska kardinaler
Huset Lancaster
Män
Födda 1374
Avlidna 1447
Englands lordkanslerer
Alumner från Oxfords universitet
Madrigal

Madrigal, herdesång (från italienskans mandra, boskapshjord), är en vokal profan polyfon musikform med italienskt ursprung. Den har rötter i flera medeltida visformer i norra medelhavsområdet, bland andra, dock indirekt, Trecento-madrigalen i trettonhundratalets Florens, men framför allt frottolan. Ursprungligen var lyriken bunden till en viss versfot men blev snart friare till sin utformning.

Madrigaler kännetecknas av en lyrisk text på folkspråket, ofta om kärlek, av flerstämmig sats och ofta kontrapunktisk kompositionsteknik, dock betydligt friare än samtida kyrkliga musikformer som motetten. De har under olika tidsepoker och i olika länder varierat, dels med modet men dels också med resurserna, från en enkel stämma med lutackompanjemang, till åttastämmig körsång. 

Under renässansen blev den mycket populär över hela Europa. I Frankrike var musikformen vanlig under hela 1500- och 1600-talen, och fick där formen av snarast galanta små visor. Också i Tyskland och England, där italienska kulturinflytanden på den tiden var starka skrevs det mycket madrigaler. Såsom varande tidens populärmusik, tog den intryck från olika håll, (och smittade även av sig i sin tur) av ballader, canzoner, chansoner, frottoler, osv. I Sverige kan man säga att skillingtrycken var en fortsättning på madrigalerna, och därmed också dagens visskatt. Madrigalerna kom under 1800-talet att alltmer trängas undan av mer solistiska sånger och orkestermusik, men hade sina trogna anhängare fram till vår tid, då de åter har ökat i popularitet.

Välkända kompositörer av madrigaler var Claudio Monteverdi, som skrev nio böcker med flerstämmiga madrigaler, och Orlando di Lasso som också komponerade ett flertal, men även mässor och motetter. Även Giovanni Pierluigi da Palestrina, som var mest känd för sina sakrala verk, skrev över hundratalet madrigaler.

Källor

Externa länkar
 Madrigal på MusikSök

Körsång
Musikhistoria
Musikteori
Typer av musikstycken