kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Odlingsgräns

Odlingsgräns eller kulturgräns är den av klimatet beroende gränsen mellan mark som går att odla, som av människan betraktas som användbar, och den mark där odling av kulturväxter inte är möjlig på grund av att grödan inte klarar det rådande klimatet. 

Inom jordbruket kallas mark som är obrukbar för åkerbruk impediment.

Se även 
Fäbodgränsen
Trädgränsen

Källor 
 Nationalencyklopedin, artikeln odlingsgräns

Jordbruk
Klimatologi
Ha'amonga 'A Maui

Ha'amonga 'A Maui (tonganska Ko e Haʻamonga ʻa Maui är ett arkeologiskt monument och historiskt område som ligger på Tongatapuön i Tonga i sydvästra Stilla havet. Triliten är den största i sitt slag i västra Polynesien.

Geografi
Ha'amonga 'A Maui ligger i Niutōudistriktet på Tongatapus nordöstligaste del mellan orterna Niutōua och Heketā cirka 30 km nordöst om Nuku'alofa.

Monumentet
Ha'amonga 'A Maui består av tre stora stenblock som bildar en cirka 5,2 meter hög, 2 meter bred och 5,8 meter lång portal. Monumentet är konstruerat i kalksten  och varje stenblock väger cirka 25 ton.

Omkring 100 m från monumentet finns även Maka Fa'akinanga-stenen, en 2,7 meter upprättstående stenplatta som troligen användes som bakstycke till den kungliga tronen och även två langi Langi Heketā och Langi Mo'ungalafa (langi är en pyramidformad begravningsplats i sten).

Historia
Tongaöarna beboddes av polynesier sedan 2000-talet f.kr. under Lapitakulturen.

Tongatapuön har alltid varit basen för det tonganska imperiet och en rad fornlämningar vittnar om denna tid. Förutom Ha'amonga 'A Maui finns även det stora gravområdet Lapaha langi nära Mu'a sydväst om Niutoua.

Ha'amonga 'A Maui uppfördes troligen i början på 1200-talet under det Tonganska imperiets utvidgning under Tu'itatuis, den 11:e Tu'i Tonga, regeringstid.

Enligt legenden bars stenblocken till Tonga från Uvea av guden Maui. Namnet härstammar från det tonganska ordet Ha'amonga som är en sorts stor stav och guden Maui. Än i dag är det oklart vilket syfte monumentet hade, men troligen var det entrén till det kungliga området Heketā. Denna teori stöds av att Maka Fa'akinanga-stenen bara ligger cirka 100 meter från portalen.

1972 utsåg monarken Taufa'ahau Tupou IV det 23 hektar stora området till nationalparken "'Ha'amonga 'a Maui Historical Park".

2007 upptogs Ha'amonga 'A Maui tillsammans med Lapaha Langi på Unescos lista över tentativa världsarv under namnet Forntida huvudstäderna i kungariket Tonga.

Referenser

Externa länkar

 Lägeskarta Ha'amonga 'A Maui (Mappery.com)
 Film från Ha'amonga 'A Maui (YouTube)
 Bilder över Ha'amonga 'A Maui (Flickr)

Tongas geografi
Tongas historia
Fornminnen i Tonga
Forntida huvudstäderna i kungariket Tonga
Jacobs stege (film)

Jacobs stege är en svensk dramafilm från 1942 i regi av Gustaf Molander. I huvudrollerna ses Sture Lagerwall och Birgit Tengroth.

Handling 
I filmen får man följa Jonathan, en karriärsinriktad fiskarson från Bohuslän, i hans färd mot toppen. Han bor med sina föräldrar på en liten gård. 

Jonathans far har stora problem med skulder till grosshandlaren Möller vilket slutar med att de får lämna gården. Hans mor dör av sorg och hans far tvingas till fattighuset. Jonathan svär då att hämnas på Möller.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 20 augusti 1942 på biograf Skandia vid Drottninggatan i Stockholm. Inspelningen av filmen skedde med ateljéfilmning i Filmstaden Råsunda med exteriörer från  Uddevalla och olika platser i Bohuslän av Åke Dahlqvist. 

Som förlaga har man Alexander Kiellands roman Jacob från 1891. Romanen har filmats 1940 i Norge som Tørres Snørtevold och 1942 i Danmark som Søren Søndervold. Alla tre filmerna har haft en fri bearbetning av romanen, och Kiellands arvingar förbjöd att man nämnde Kiellands namn i samband med filmerna.

Jacobs stege har visats vid ett flertal tillfällen i SVT.

Rollista i urval 

Sture Lagerwall – Jonathan "John" Nordmark 
Birgit Tengroth – Eva, hembiträde 
Hjördis Petterson – fru Knutsson, innehavare av P.J. Knutssons Speceri- & Diversehandel 
Erik Berglund – Hjalmar Möller, grosshandlare 
Holger Löwenadler – Herman Franzén, första man hos P.J. Knutsson 
Marianne Löfgren – Hildur Törnberg, expedit 
Gaby Stenberg – Greta Möller, Hjalmars dotter 
Viran Rydkvist – Julia, Hjalmars syster 
Ernst Eklund – bankdirektör Olsson 
Carl Ström – Albert Emanuelsson, skeppare på fiskebåten MD 23 
Josua Bengtson – Mattias Nordmark, Jonathans far, fiskare 
Torsten Hillberg – major Hellberg, regementsintendent 
Carl-Axel Hallgren – löjtnant Helge Bergman
Dagny Stenius – Jonathans mor 
Carl-Gunnar Wingård – Lindgren, grosshandlare 
Gösta Gustafson – präst 
Sven-Eric Carlsson – Anton, lagerdräng hos Möller
Ernst Brunman – fanjunkare
Blenda Bruno – servitris på Köpmannaföreningens årsfest

Musik i filmen 
Symfoni nr 6 i h-moll, op. 74 (Pathétique), kompositör Pjotr Tjajkovskij, instrumental. 
På tu man hand, kompositör Seymour Österwall, instrumental.
Wiener Bonbons, op. 307, kompositör Johann Strauss d.y., instrumental.
Ett skepp går till Shangha, kompositör Jules Sylvain, text Jokern, instrumental. 
Guldregn, kompositör Stig Holm, instrumental.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 1942
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gustaf Molander
Svenska filmer baserade på romaner
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Bohuslän på film
Uddevalla på film
Gustaf Salzenstein

Gustaf Adolf Salzenstein, född 10 oktober 1856 i Stockholm, död 11 mars 1939 i Hedvig Eleonora församling , Stockholm, var en svensk skådespelare.

Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar

 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska stumfilmsskådespelare
Män
Födda 1856
Avlidna 1939
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Münchens universitet

Münchens Ludwig-Maximilian-universitet (tyska Ludwig-Maximilians-Universität München ), förkortat LMU är med drygt 44 000 studenter sommarterminen 2005 Tysklands största universitet.

Universitetet har 12 000 anställda, varav ungefär 810 professorer, och består av 18 fakulteter. Det grundades 1472 i Ingolstadt, flyttades 1802 till Landshut och är sedan 1826 förlagt till München.

Under andra världskriget uppstod motståndsgruppen Vita rosen vid universitet. Sedan 1997 finns ett minnesmärke över den mellan ljusgården och Auditorium maximum.

Kända personer som studerat eller arbetat vid universitetet 

 Valdas Adamkus, president i Litauen 1998-2003 och 2004-2009
 Konrad Adenauer, förbundskansler för Västtyskland 1949-1963
 Ulrich Beck, tysk sociolog
 Hans Bethe, nobelpristagare i fysik 1967
 Gerd Binnig, nobelpristagare i fysik 1986
 Günter Blobel, nobelpristagare i medicin 1999
 Konrad Bloch, nobelpristagare i medicin 1964
 Bertolt Brecht, författare
 Dragutin Gorjanović-Kramberger, paleontolog som upptäckte Krapinamänniskan 1899
 Eduard Buchner, nobelpristagare i kemi 1907
 Karl Carstens, president i Västtyskland 1979-1984
 Peter Debye, nobelpristagare i kemi 1936
 Ernst Otto Fischer, nobelpristagare i kemi 1973
 Hans Fischer, nobelpristagare i kemi 1930
 Ian Fleming, författare av böckerna om James Bond
 Karl von Frisch, nobelpristagare i kemi 1973
 Theodor W. Hänsch, nobelpristagare i fysik 2005
 Werner Heisenberg, nobelpristagare i fysik 1932
 Gustav Hertz, nobelpristagare i fysik 1926
 Roman Herzog, president i Tyskland 1994-1999
 Theodor Heuss, president i Västtyskland 1949-1959
 Wolfgang Ketterle, nobelpristagare i fysik 2001
 Hans Adolf Krebs, nobelpristagare i medicin 1953
 Richard Kuhn, nobelpristagare i medicin 1938
 Max von Laue, nobelpristagare i fysik 1914 
 Justus von Liebig, tysk kemist
 Otto Loewi, nobelpristagare i medicin 1936
 Feodor Lynen, nobelpristagare i medicin 1964 
 Wolfgang Paul, nobelpristagare i fysik 1945
 Max Planck, nobelpristagare i fysik 1918
 Joseph Ratzinger, påve som Benedikt XVI 2005-
 Wilhelm Conrad Röntgen, nobelpristagare i fysik 1901
 Bert Sakmann, nobelpristagare i medicin 1991
 Maximilian Schell, skådespelare, vann en Oscar 1961 
 Johannes Stark, nobelpristagare i fysik 1919 
 Edmund Stoiber, tysk politiker (kristdemokrat)
 Marie Stopes, skotsk botaniker och förkämpe för födelsekontroll
 Heinrich Wieland, nobelpristagare i kemi, 1927
 Wilhelm Wien, nobelpristagare i fysik 1911 
 Richard Willstätter, nobelpristagare i kemi 1915
 Manfred Wörner, generalsekreterare för Nato 1988-1994

Se även 
 Münchens tekniska universitet

Externa länkar 
 Officiell webbplats 

Münchens universitet
Universitet och högskolor i Tyskland
Tyska elituniversitet
Utbildning i München
Frillesås kyrka

Frillesås kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Frillesås församling i Göteborgs stift. Den ligger i Kungsbacka kommun 5 kilometer öster om tätorten Frillesås, som har en egen kyrka: Rya kyrka.

Historia
Den medeltida kyrkan låg en kilometer väster om den nya. Marken omkring är jämnad. Kyrkans gamla grundmurar har markerats genom stensättning i marknivå. Kyrkobyggnaden var 46 alnar lång och 15 alnar bred. Ett torn uppfördes 1767 vid kyrkans västra gavel. I söder fanns ett medeltida vapenhus. Mot norr fanns sedan 1830 en sakristia. Beslut om att bygga ny kyrka fattades redan 1855, men det överklagades och ledde till flera års stridigheter. Den medeltida kyrkan raserades slutligen 1865 och de inventarier som inte återanvändes i den nya kyrkan såldes på auktion..

Takmålningar
Den rivna kyrkan hade takmålningar utförda 1796 av Jacob Magnus Hultgren. Brädorna togs vid rivningen om hand av församlingsbor, som återanvände dem som byggnadsmaterial. En del brädor har samlats in och bevaras nu av Frillesås hembygdsförening.

Kyrkobyggnaden
Dagens kyrka uppfördes 1864–1866 av byggmästare från Sandhults socken efter ritningar av Albert Törnqvist vid Överintendentsämbetet och ersatte den medeltida. Invigningen ägde rum först den 31 maj 1874. Kyrkan ligger på en utskjutande kulle i Frillesåsdalen invid Löftaån. Byggnaden är uppförd av vitputsad gråsten i nyromansk stil och har inslag av italiensk renässansarkitektur. Den består av ett rektangulärt långhus med ett 35 meter högt kyrktorn i väster. Vid långhusets östra sida finns en polygonal utbyggnad där sakristian är inrymd. Fönsteröppningarna är rundbågiga och parvis kopplade. Portalerna är flersprångiga. Sakristian skiljs av från koret och övriga kyrkorummet med ett skrank.

Inventarier
Dopfunten av täljsten är unik i sitt slag i Halland och tillverkad efter 1250. Endast två delar med en sammanlagd höjd av 83 cm är bevarade. Cuppan är cylindrisk och har skrånande undersida som avslutas med en repstav. På livet finns arkader i platthuggen teknik. Skaftet är cylindriskt och mycket vittrat. Uttömningshål saknas. Den står på en nytillverkad fot av granit i korets södra del.
 Predikstolen med baldakin och altaruppsatsen är från 1866 och ritades av kyrkans arkitekt. De är byggda av Johannes Johansson i Mjöbäck. 
 Altartavlan från 1871 är målad av Carl Gustaf Holmgren och föreställer Kristi himmelsfärd.
 Altarets krucifix är en donation tillverkad i Oberammergau.  
 Orgelverket är byggt av Tostareds Kyrkorgelfabrik.

Klockor
Storklockan är från 1400-talet och utan inskription.
Lillklockan var ursprungligen gjuten 1749 men göts om 1906.

Bilder

Referenser

Externa länkar
 
 Löftadalens pastorat

Kyrkobyggnader i Kungsbacka kommun
Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader invigda 1866
1866 i Sverige
Tandställning

Tandställning är ett hjälpmedel som används inom ortodonti (tandreglering). Ortodontisk behandling görs för både kosmetisk och funktionell förbättring i förhållande till tandläget. 

En tandställning kan vara fast monterad eller vara möjlig att ta ur, t.ex. under måltider eller vid tandborstning. Det finns också tandställningar som används endast nattetid.

Har man vanlig tandställning bör man vara noga med att borsta tänderna morgon och kväll, eller efter varje måltid och vid läggdags.
Man bör undvika att äta hårda saker de första veckorna. Tandställning är kostnadsfri i Sverige för ungdomar under 23 år, och ges till dem som verkligen är i behov.

Bilden visar exempel på montering med elastiskt ligament och med metalltråd. Lägg också märke till den extra "piggen" på ett av fästena. Ett sådant fäste kan användas för att förbinda tänder i överkäken till tänder i underkäken med elastiska band och på så sätt trycka tänderna inåt.

Den fasta tandställningen består av särskilda fästen av metall (eng. brackets) som under behandlingstiden sitter limmade på tänderna och en båge av metall som utövar en bestämd kraft mot tänderna för att på så sätt ändra deras läge. Metallbågen sätts fast i de pålimmade fästena med hjälp av små gummiband (se bilden till höger) eller fästs med metalltråd. Dessa kan sedan lösgöras vid nästa behandlingstillfälle, när tandställningen justeras (aktiveras). Nyare typer av brackets har inbyggda fästen för metallbågen.

Fästena på tänderna kan också göras av keramiskt material, vilket kan upplevas som mer estetiskt. Bågar finns också gjorda i plastmaterial.

Den fasta tandställningen har en kraft som utövas genom att den fästs med viss förspänning. Efter ett tag avtar kraften då tänderna flyttar sig något och metallens kraft mattas. Tandställningen måste då spännas genom att en ny båge sätts in och ger ny kraftverkan. Detta görs vid upprepade behandlingar med lämpliga intervall. Regleringskraften som påverkar tänderna kan bestämmas genom val av lämplig båge och utformningen av denna.

När tandställningen monteras (eller aktiveras vid behandling) kan patienten uppleva ett visst obehag de första 2–3 dygnen, men detta går normalt över.

Den avtagbara tandställningen ger stöd eller utövar tryck emot de tänder som skall regleras. En avtagbar tandställning kan också vara en avslutande fas i tandregleringen eller användas förebyggande.

Den traditionella tandställningen sätts utanför tänderna. Men det finns också tandreglerare som arbetar från insidan (lingual ortodonti). Tekniken i övrigt är densamma och den linguala ortodontin är en variant av behandlingsteknik.

Till hjälp vid tandregleringen kan också monteras mikroinplantat som tillfälligt fästs i käkbenet och ger stödpunkter för förflyttningen av tänderna.

Behandlingstiden för tandregleringen är beroende på komplexiteten, men mäts i de flesta fall i år.

Källor

Externa länkar 

Odontologi
VIK Hockey Support

VIK Hockey Support är en supporterklubb som stöder den svenska ishockeyklubben Västerås IK. Medlemsantalet låg säsongen 2022/2023 på 773 medlemmar.

Externa länkar
Officiell webbsida

 
Supporterklubbar i Sverige
Nowy Sącz

Nowy Sącz (uttalas //; tyska: Neu Sandez) är en stad i Lillpolens vojvodskap i södra Polen med omkring 85 700 invånare (år 2001).

Historia 
Nowy Sącz grundades den 8 november 1292 av den böhmiska kungen Wenzel II, på platsen för en by benämnd Kamienica. En äldre handelsväg, kallad Bärnstensvägen, passerade staden, som förband Östersjön och Medelhavet. Under den tiden gynnades staden av dess närhet till handelsvägen till Ungern tack vare rättigheter givna av kung Vladislav I Lokietek, och senare hans son, Kasimir III, för att stödja honom under ett uppror i 1311. Under 1400-talet producerades stål- och ullprodukter i staden, och nästan rivaliserade Kraków i bildkonst. År 1611 ägde en stor brand rum som förstörde stora delar av staden, och under 1600-talet minskade stadens i betydelse efter "Svenska syndafloden". År 2021 rankades staden som den staden i Europa med sämst luftkvalité.

Externa länkar 

 Stadens officiella webbplats
 Bildgalleri

 
Städer i Lillpolens vojvodskap
Städer med powiatstatus i Lillpolens vojvodskap
Professionell boxning

Professionell boxning eller proffsboxning, är boxning där vinnaren får pengar som belöning. Proffsboxning skiljer sig även från amatörboxning i fråga om regler och utrustning. Proffsboxare får varken använda tröja eller huvudskydd. Handskarna är lättare på grund av tunnare stoppning och saknar den vita markering som amatörboxhandskar har för att underlätta poängräkningen.

Kontroversiell sport
Proffsboxningen är kontroversiell på vissa håll i världen. Dess motståndare hävdar att proffsboxningen är skadlig, gör publiken våldsam samt anser att det är fel att tjäna pengar på en sport där mycket går ut på att medvetet slå någon annan. Proffsboxningens förespråkare hävdar däremot att det finns andra minst lika skadliga sporter, att boxningspublik ofta uppför sig bättre än till exempel huliganer på fotboll och att proffsboxning bör få vara ett yrke, med proffsboxare som frivilligt slåss.

Sverige
Sverige förbjöd proffsboxning efter ett beslut i Sveriges riksdag den 26 november 1969. Beslutet trädde i kraft den 1 januari 1970. Bakgrunden var rekommendation i Nordiska rådet. Det svenska proffsboxningsförbudet var omdebatterat och Sveriges riksdag avslog motioner om återinförande 1985, 1993, 1995 och 1997. En förespråkare var Moderata samlingspartiets Gullan Lindblad .

Den 1 januari 2007 blev proffsboxning återigen tillåtet i Sverige, dock under förutsättning att man hade tillstånd från länsstyrelsen i det län där boxningen skulle anordnas och att matcherna inte planerades för mer än fyra ronder för män och max sex ronder för kvinnor (fler ronder för damer beroende på kortare tid per rond). En fyra-rondersmatch betraktas som en legitim proffsboxningmatch och är vanlig i en boxares inledande karriär.

Senare tillät man via dispenser längre matcher. Till exempel har den svenska boxningsstjärnan Frida Wallberg boxats åtta ronder i Sverige då hon försvarat sin WBC-titel.

Internationellt
Länder med proffsboxningsförbud är bland annat Kuba, Island och Nordkorea. Norge förbjöd proffsboxning 1981 . 2014 blev proffsboxning tillåtet i Norge.

Källor

Boxning
Kalle Baah

Kalle Baah är en svensk reggaegrupp från Skärblacka utanför Norrköping, och en av grundstenarna i musikföreningen Blacka Musik.

Historia
Gruppen bildades 1978, då medlemmarna gick i femte klass. På Bob Marleys dödsdag 1981 drog de ut sina instrument på villatomten för att genomföra en minneskonsert (vilka fortfarande hålls i ortens folkets hus). Flera av medlemmarna hade också inspirerats av en tolkning av rastafari, Blacka rasta. 

Under tidigt 1980-tal gav gruppen ut en stor mängd demokassetter. Med sin lite sorgsna roots reggae med svenska texter blev de populära lokalt. 

1985 samlades det bästa därifrån på en LP, Blacka Rasta. Ganska tung rock-roots reggae med politiska, metaforiska texter om det stora och det lilla i livet; utanförskap, klädmärkesfixering, lumpen, miljöförstöring etcetera.

Gruppen gav 1992 ut skivan Natural med texter på engelska. Man hade nu också blåsare i bandet. Skivan utgiven på det egna bolaget DigiDub var nära att bli ett större genombrott i Sverige, men man halkade på målsnöret. 

Bandet fortsatte att turnera mer eller mindre intensivt (vilket de fortfarande 2023 gör). 1995 kom albumet Soon Come... inspelad i Kingston, Jamaica. En gladare och mindre roots-betonad skiva. 

1999 köpte gruppen det gamla missionshuset i Skärblacka vilket byggts om till inspelningsstudion och replokalen Red Hut Studios. 

10 maj 2006 släpptes skivan Bråda Dagar, inspelad i den egna Red Hut Studion. Skivan är den första på svenska sedan Blacka Rasta.

I samband med bandets 30-årsfirande ordnades en jubileumskonsert i Norrköping som samlade en publik på ca 1600 gäster. Så gott som alla gamla medlemmar och gästartister genom åren deltog. I samband med konserten släpptes 30 - en samling, en samlingsskiva som summerar de 30 första åren och även innehåller tre nya spår.

2010 erhöll Kalle Baah Svenska pappersindustriarbetareförbundets kulturstipendium. Stipendiet delades ut av förbundsordförande i samband med förbundets kongress i Norrköping. 

Under 2019 firade gruppen sitt 40-årsjubileum med en konsert på Arbis i Norrköping. I samband med det blev det klart att de tilldelats guldskivor för de äldre låtarna "Ugly Girls" och "You Are My Angel".

Diskografi

Studioalbum

Singlar
1982 – "In Roots"
1983 – "Flush I Down the Drain"
1989 – "You are My Angel"
1992 – "Turn Me On"
1993 – "Ugly Girls"
1994 – "Cloak and Dagger"
1995 – "Juliette & Romeo"
1996 – "Here Me When I Say"
1999 – "Entering Zion"
2005 – "Billie Rude Boy"
2016 – "Under samma himmel"

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 
 Kalle Baah på Facebook

Referenser 

Svenska reggaegrupper
Musikgrupper från Norrköping
Musikgrupper bildade 1978
Kolsyrejäsning

Kolsyrejäsning (franska: Macération carbonique), är inom vinframställning en jäsningsmetod för lätta rödviner, framförallt så kallad Beaujolais. Metoden ger vinet en lätt, fruktig och frisk karaktär med lite tanniner.

Öppna jäskärl fylls med oskadade druvklasar. Klasarna i botten krossas av de andra druvornas tyngd. Jästceller som finns på druvornas skal når nu musten, och jäsningen sätter i gång. Koldioxiden som bildas vid denna jäsning börjar tränga ur luften ur jäskärlet och bäddar in de oskadade druvorna högst upp. I denna miljö jäser de oskadade druvorna inifrån och spricker slutligen.

Processen drar färg snabbt från skalen tillsammans med de fruktiga doft- och smakämnena utan nödvändigtvis mycket tanniner.

Vin
Vietnamveteran

Vietnamveteran är en term som används för att beskriva någon som tjänstgjorde i militärstyrkorna för de länder som deltog i Vietnamkriget. 

Benämningen associeras vanligtvis med personer som var med i militärstyrkorna för Sydvietnam, USA och länder allierade med dessa. I den engelsktalande världen används termen vanligtvis inte för medlemmar i den nordvietnamesiska armén eller FNL.

Vietnamkrigsveteraner i olika länder

Australien
Från Australien deltog sammanlagt 13 600 i Royal Australian Navy, 41 720 members från Australian Army samt 4 900 från Royal Australian Air Force i Vietnamkriget mellan 1962 och fram till 1975. Av dess blev 501 stupade eller saknade i strid och 2 400 skadades.

USA

Enligt den officiella definitionen började insatsen i Vietnam för USA:s väpnade styrkor i februari 1961 och varade fram till maj 1975. Drygt 2,7 miljoner amerikanska män och kvinnor tjänstgjorde i Vietnam. Under kriget stupade 58 000 amerikaner. Presumtionen är att de flesta under sin tjänstgöring exponerats för avlövningsmedlet Agent Orange. Posttraumatiskt stressyndrom är även vanligt förekommande.

Se även
 Vietnam Veterans Memorial (monument i Washington, D.C.)

Referenser

Noter

Externa länkar

USA:s militärhistoria
Vietnamkriget