kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kalle Ankas Pocket 4: Kalle Anka i toppform

Kalle Anka i toppform var den fjärde i serien Kalle Ankas Pocket och publicerades 1969.

Innehåll

Rädde sej den som kan!

Fin plats i skolan
Genom ett misstag blir Kalle lärare i Knattarnas skola. "Jag fordrar lydnad, flit och ordning!" säger han innan kaos utbryter. Rektorn inskrider snart och ger honom sparken. Kalle tänker inte ge sig utan vidare men brevet där han anställs flyger iväg och hamnar på en båt nere i hamnen. Båten tillhör Björnligan som upptäcker honom och låser in honom. Även Knattarna tänker rymma och gömmer sig på samma båt.

Den flygande skotten
Joakim känner sig ensam och köper en fågel att ha som sällskap. Kitty kan dock endast äta färsk sill som är skuren på längden. Tyvärr verkar det som om havet är helt utfiskat just då och trots stora ansträngningar kan han inte hitta en enda färsk sill till Kitty. En gammal fiskare berättar dock att det verkar som om sillen har skrämts bort av något. Långt ute på havet upptäcker Joakim, Kalle och Knattarna vad detta är. Det gamla segelfartyget, Den flygande skotten med Anka McNärig ombord tvingas kryssa på haven på grund av ett gammalt löfte.

Kalle Ankas filmfestival
Flera korta serier:
Kalle försöker bli patrulledare i Gröngölingarna
Farmor Anka ger Mårten Gås sparken och får en ny dräng
Joakim drömmer om semester men till och med i drömmen kostar detta pengar
Oppfinnar-Jocke målar huset åt Kalle
Kajsas syförening har basar med lotter

Kalle Anka

Farmor Anka

Farbror Joakim

Knatte Fnatte och Tjatte

Kajsa Anka

Farbror Joakim (Goes to Disneyland)

Den fantastiska flodfärden
I sin ungdom var Joakim kapten på hjulångaren Drottning Dollaro på Mississippi. Men Björnligan har hjulångaren Flodens häxa och tävlar med Joakim om vem som är snabbast på floden.

Kalle Anka, Knatte Fnatte och Tjatte

Indianlandet
Farbror Joakim och de andra besöker Disneyland. Med en magisk spegel kan Joakim få se vilka äventyr de andra upplever:
Kalle och Knattarna kidnappas av utomjordingar som vill veta vad träd är för något
Musse och Långben på äventyr i djungeln

Tabell

Externa länkar
KAP 4 på I.N.D.U.C.K.S

Kalle Ankas Pocket 004
Synovate

Synovate var ett internationellt marknadsundersökningsföretag baserat i Singapore och som ägdes av Agis Group. Synovate lanserades 2003. Det bildades genom sammanslagning av ett antal mindre företag, hade sammanlagt cirka 6 000 medarbetare och ansågs vara det sjunde största företaget inom sin bransch. Synovate köptes upp av Ipsos hösten 2011. Sedan årsskiftet 2011/2012 ingår Synovates verksamhet i Ipsos.

Synovate Sweden 
Synovate Sweden bildades i slutet av 2005 genom förvärv av Univero och hade cirka 100 medarbetare.

Synovate mätte och publicerade regelbundet politiska opinionsundersökningar. Denna verksamhet bedrevs tidigare under namnet TEMO, Testhuset Marknad Opinion AB, vilket var ett företag bildat 1971.

TEMO Skolan 
Temo, Testhuset Marknad Opinion AB, bildade skola för många marknads- media- och opinionsanalytiker under början och mitten av 1990-talet. Flera nu allmänt använda undersökningsmetoder och undersökningsmodeller nyskapades, utvecklades och vidareutvecklades under denna tid. Jan Nylund utvecklade modeller inom Conjoint analys. Håkan Söderqvist inom media/ medieanalys. George A. Berglund och Jan Dufva inom sambands/multipel linjär regressionsanalys; kundlojalitet.

Referenser

Externa länkar 
 Synovates internationell webbplats
 Synovate Swedens webbplats

Singaporianska företag
Analysföretag
Företag bildade 2003
Robert av Mortain

Robert av Mortain, död 1095 var halvbror till Vilhelm Erövraren, och blev en betydande markägare i både England och Normandie.

Han var son till Vilhelm Erövrarens mor Herleva och Herluin, vicomte av Conteville. Odo av Bayeux var hans äldre bror. Han föddes omkring år 1040, möjligtvis några år tidigare.  

Omkring 1055 befäste hertig Vilhelm sitt grepp om hertigdömet och då han avsatt greven av Mortain, gav han förläningen till brodern Robert.  Mortain var ett gränsterritorium på gränsen till Bretagne och Maine och Robert bidrog till hertigdömets försvar genom att bygga borgar i staden Mortain, vid Saint-Hilaire-du-Harcouët, Le Teilleul och Tinchebray.

Under det nästa decenniet var Robert en nära rådgivare hos sin halvbror och ofta närvarande vid hans hov, och vid det råd som planlade om den normandiska invasionen av England. Han stred troligen i själva slaget vid Hastings, även den tidens källor nämner det specifikt, och viktigare är att han bidrog till en stor del av invasionsflottan.

Efter erövringen tilldelades han stora landområden i England, däribland det strategiska  Pevensey i Sussex, och andra områden som skyddade London, däribland Berkhamsted, Lambeth och Bermondsey. 1072 anförtroddes han Cornwall efter att den tidigare ägaren återvänt hem till Bretagne, trots att han troligtvis aldrig blev earl, formellt sett. I vilket fall som helst var han den näst betydelsefullaste lekmannen i England. 

Robert tycks ha varit ointresserad av engelsk politik - somliga menar att han inte var tillräckligt klok för det - och tillbringade återstoden av Vilhelm Erövrarens regeringstid i Normandie. Han förblev lojal mot Vilhelm in i det sista, även då hans bror Odo av Bayeux revolterade och fängslades.  Vid Vilhelms dödsbädd lyckades han övertala honom att frige Odo.

Odo tycks ha dragit med sig Robert till handling, eftersom Robert deltog i upproret  1088, ett försök att ersätta Vilhelm Rufus med Robert Curthose. Efter Pevensey kapitulerat och upproret misslyckats, benådade Vilhelm Rufus honom, men Odo skickades i landsflykt till Normandie. Skillnaden i behandling kan återspeglat en samtida analys av Roberts bristande initiativförmåga. 

Han gifte sig med Matilda, dotter till  Roger av Montgomery, 1:e Earl av Shrewsbury, och efterträddes av sonen Vilhem.

Källor

Robert Golding, "Robert of Mortain", Anglo-Norman Studies XXIII

Normandie
Personer i England under 1000-talet
Män
Födda 1000-talet
Avlidna 1000-talet
Godsägare under 1000-talet
Barna från Blåsjöfjället

För boken, se Barna från Blåsjöfjället (bok)

Barna från Blåsjöfjället är en svensk film från 1980 i regi av Jonas Sima. Filmen bygger på en ungdomsroman av Jonas Sima och Björn Norström, vilken i sin tur är en moderniserad version av den klassiska ungdomsboken Barnen ifrån Frostmofjället.

Filmen spelades till stora delar in i Jämtland, på platser som Stora Blåsjön, Jormlien, Gäddede, Ströms Vattudal och Östersund.

Handling 
De sex blåsjöbarnen sjunger till förtexterna om mamma och pappa. Mamman har precis avlidit och pappan bygger tunnelbana i Stockholm.

En hemsyster kommer hem till dem i en snövessla. Hon säger att de tillsvidare måste placeras i ett fosterhem, men innan hon kommer fram, har barnen redan stuckit därifrån tillsammans med geten Gullspira. Storebror Ante, Lena, Anna-Lisa och Månke som åker skidor, samt Pär-Erik och Märta-Stina som sitter i en pulka. De vill hålla samman och absolut inte spridas på olika fosterhem. Driftige storebror Ante tar befälet trots hans systrars protester. Under vedermödor och äventyr tar fyra av de sex barnen sig med godståg och flyttbuss till Stockholm där de, förgäves, söker sin pappa vid ett tunnelbanebygge. Under tiden barnen är på rymmen har medierna uppmärksammat deras flykt och fått pappan att återvända hem. Under en TV-sändning får de direktkontakt med pappan - och familjen kan återförenas hemma på fjället.

Skådespelare 
Barnen spelas av
Anders Edvindsson - Ante
Carina Linder - Lena
Yvonne Danielsson -Anna-Lisa
Kent Ivar Fredriksson - Månke
Martin Isaksson - Per-Erik
Lova Sima - Märta-Stina

Vuxenrollerna spelas av
Ulf Brunnberg - TV-producent
Moltas Erikson - vinterbadare
Yngve Gamlin - landshövding
Rolv Wesenlund - busschaufför
Beppe Wolgers - Vattudals-Joel
Monica Zetterlund - Hulda Krook
Göthe Grefbo - Manne från Ankarvattnt
Lasse Pöysti - Lasso-Lassi
Stig Grybe - kock
Carl Billquist - kapten
Pierre Lindstedt - soldat
Halvar Björk - Uno Huus
Sonja Lindgren - hemsyster
Malou Hallström - TV-scripta
Thure Persson - fjällbo

Källor 
 , läst den 10 november 2008.
  Svensk Filmdatabas: http://www.sfi.se/sv/svensk-filmdatabas/läst 19 april 2010

Filmer 1980
Svenska familjefilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer baserade på romaner
Jämtland på film
Svenska 1980-talsfilmer
Filmer om barn
Bert Hellinger

Bert Hellinger, född 16 december 1925 i Leimen i Baden-Württemberg, död 19 september 2019, var en tysk psykolog och psykoterapeut. 

Efter många utbildningar inom psykologi och närmare 40 års erfarenhet som terapeut, efter det att han varit katolsk missionär i Afrika, utvecklade Hellinger terapiformen familjekonstellation. Med hjälp av metoden kan man få reda på och rätta till skador i ens så kallade familjesjäl, som annars kan ligga till hinder för ens personliga utveckling. Metoden är mycket effektiv, och ofta kan det räcka med ett par konstellationer för att starta upp den process som sedan löser upp den insnärjdhet i familjesystemet som man omedvetet är del av.

Familjesjäl är ett begrepp, myntat av Hellinger, som används av honom för att beskriva familjerelationer. När man försöker frigöra sig från sin familj och bli mer självständig, kan detta inte göras utan att man känner av skuld. Denna skuld är det familjesjälen som orsakar. Ett annat ord är kanske "familjesamvetet". Effekten kanske blir mest tydligt i tonåren och när man bildar eget hem och ska jämka samman två olika familjekulturer.

Familjesjälens uppgift är i grunden att se till att ingen utesluts ur familjen. Om detta sker, kommer någon annan i familjen att få lida för det, ofta i en senare generation. Denne kan då till exempel känna sig udda och att hon inte hör till familjen.

Kritik 
Bert Hellinger och hans metoder har kritiserats skarpt för att vara förnedrande mot patienter samt inkompatibla med de fundamentala premisserna för systematisk terapi. Hans påstådda nazistsympatier såväl som hans kontroversiella syn på bl.a. incest har också orsakat honom mycket kritik.

Externa länkar 
 Svenska hellingerinstitutets hemsida
 Bert Hellingers officiella hemsida
 Short Film Example (in German)

Källor
https://web.archive.org/web/20090129153520/http://www.xs4all.nl/~afa/alert/engels/hellinger_e.html

Referenser

Noter

Tyska psykologer
Män
Födda 1925
Avlidna 2019
Motorvägar i Marocko

Marocko har ett för Afrika relativt väl utbyggt motorvägsnätverk. Det binder samman huvudstaden Rabat med den ekonomiska huvudstaden Casablanca och de tidigare huvudstäderna Meknès och Fès. Det når också upp till hamnstaden Tanger som är en viktig hamnstad med båttrafik mot Europa. Det når även ner till turiststaden Agadir i söder. Motorvägsnätet omfattar i dagsläget 1808 kilometer.

De marockanska motorvägarna försöker hålla en europeisk standard, men ekonomiska begränsningar gör att det inte är möjligt. Skyltarna består alltid av vit text mot blå bakgrund, med text både med arabiska och latinska bokstäver. Siffrorna är alltid med latinska tecken. Hastighetsbegränsningen är i regel 120 km/h, förutom i närheten av betalstationer. De marockanska motorvägarna har generellt två körfält i varje riktning, förutom ett på A1 som har tre körfält i varje riktning.

Motorvägarna i Marocko är betalmotorvägar av samma typ som finns i Spanien och Frankrike och administreras av det statsägda aktiebolaget Autoroutes du Maroc. På de längre sträckorna tar man en biljett vid infarten till motorvägen och betalar sedan en avgift som bestäms av färdsträckan och vägens geografi (stängt system). Bergssträckor är dyrare att bygga och underhålla och därmed dyrare att färdas på. Biljettsystemet används i dagsläget på A1 mellan Casablanca och Tnine Chtouka, A2 mellan Sidi Allal El Bahraoui och Fès samt på A5 mellan Kénitra och Tanger. Vid övriga betalstationer betalar man en bestämd summa (öppet system).

Motorvägssträckor i Marocko

 A1 Rabat–Bouznika–Mohammedia–Casablanca–Tnine Chtouka–El Jadida–Safi
 A2 Rabat–Khémisset–Meknès–Fès–Oujda
 A3 Casablanca–Settat–Ben Guerir–Marrakech–Chichaoua–Agadir
 A4 Berrechid–Béni Mellal
 A5 Tanger Med–Tanger–Assilah–Larache–Kénitra–Rabat
 A7 Tétouan–M'Diq–Fnideq

Källor

Externa länkar
Autoroutes du Maroc
Som torra marken dricker regn

Som torra marken dricker regn är en psalm av Britt G. Hallqvist 1977 efter Jean Servel 1974. Melodi (2/2, F-dur) av Conrad Baden. 

Psalmen innehåller åtta liknelser, åtta exempel på mottagandets konst. Och varje vers (5 st) avslutas med bönen: "(Så), Herre, låt oss ta emot ditt ord".

Publicerad som
Nr 67 i Den svenska psalmboken 1986, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 under rubriken "Ordet".
Nr 209 i Finlandssvenska psalmboken 1986 under rubriken "Guds ord".

Svenska psalmer
Harald Wehlnor

Harald Maximilian Wehlnor, född 2 februari 1891 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, död 18 april 1962 i Hässelby, var en svensk skådespelare. 

Han är begravd på Hässelby begravningsplats.

Filmografi (urval)

Teater

Roller

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Hässelby begravningsplats
Män
Födda 1891
Avlidna 1962
Svenska stumfilmsskådespelare
Jag tror på Gud som med sitt ord

Jag tror på Gud som med sitt ord är en psalm för dop, skriven av Eva Norberg 1979 fritt efter Thomas Kingo 1689. Första strofen i den svenska versionen utgörs av en trosbekännelse till den treenige Guden, den andra en bön. Orden är formade ur dopkandidatens (-ernas) perspektiv. ("Jag tror", "möt mig").

Norbergs text är fri från upphovsskydd år 2074.

Publicerad som
Nr 68 i Den svenska psalmboken 1986, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 under rubriken "Dopet".
Nr 213 i Finlandssvenska psalmboken 1986 under rubriken "Dopet".

Svenska psalmer
Doppsalmer
Astor Qvarts

Bossakungen Astor Qvarts är en fiktiv karaktär i revyn Grisen i säcken med Galenskaparna och After Shave. Han gestaltades av Peter Rangmar iklädd ett slags kroppsstrumpa av velour och bredbågade glasögon.

Astor envisas med att spela bossa nova trots att musikstilen varit impopulär under en längre tid. Med den mycket medryckande låten "Bossafeber" försöker han tala om för skivbolagsdirektören Rune att det ännu finns värde i musiken. (En händelse som såg ut som en tanke var att bossanovan några år senare fick något av en renässans i hippa kretsar på 90-talet.)

Se även
CD-skivan Grisen i säcken

Qvarts, Astor
Qvarts, Astor
Ernst Brunman

Ernst Olof Wilhelm Brunman, född den 2 augusti 1886 i Katarina församling i Stockholm och död där den 1 januari 1961, var en svensk operettsångare och skådespelare.

Biografi
Brunman studerade sång för Oskar Lejdström och debuterade på Kristallsalongen i Stockholm i en Emil Norlander-revy. Han var först engagerad hos John Sondell 1904–1905 och därefter hos Albert Ranft 1905–1917 och vid Folkteatern 1917–1921. Åren 1921–1923 var han verksam vid Helsingborgs stadsteater och senare vid Skansens friluftsteater och hos Karl Gerhard.

Bland hans operettroller kan nämnas Ministern i Wienerblod, Baron Zeta i Den glada änkan, Pietro i Boccaccio, Pistol i Tiggarstudenten, Aubrais i Kyska Susanna och Lorenzo XVII i Lyckoflickan.  

Han hade även tal- och filmroller. Filmdebuten skedde 1919 och han medverkade i drygt ett 100-tal filmer. Brunman är begravd på Sandsborgskyrkogården i Stockholm.

Filmografi i urval

Teater

Roller (ej komplett)

Regi

Radioteater

Roller

Referenser

Externa länkar 
 
 
 

Svenska operettsångare
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Sångare från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Födda 1886
Avlidna 1961
Män
Velour

Velour eller plysch är ett slags tyg. Det liknar sammet men är stickat vilket ger god elasticitet. Ett extra varp bildar öglor som skärs upp på ena sidan och ger en kort lugg på tyget. Luggen valkas och ruggas för att bli tillräckligt mjuk. Tyget är oftast av polyester men även bomull förekommer. I många andra språk skiljer man inte mellan sammet och velour.

Tyget var populärt under 1970-talets Mah-Jongmode och användes bland annat till unisexdräkter, en form av overaller i enkelt snitt som var tänkt att kunna användas i alla sammanhang. Sedan dess får velour ofta symbolisera denna tid och tillhörande jämställdhetsideal, där män med mycket avslappnad hållning till traditionella mansroller kallades velourmän.

Velourtrikåer benämns ofta plysch.

Velourskinn är inte skinnimitation utan avser en skinnprodukt med en grövre, ruggad yta.

Velour är även namnet på ett klädmärke baserat i Göteborg.

Tyger av syntetfibrer
Bomullstyger
Stickade tyger
Makron

Makron kan syfta på:

 Makron (diakritiskt tecken) – ett diakritiskt tecken
 Makron (bakverk) – ett bakverk
 Makrón Óros – ett berg i Grekland

Se även 
 Makro
 Makaron
Velourman

Velourman eller velourpappa är en lätt nedsättande benämning på vad som uppfattats som en "mjuk" man, i kontrast mot en mer traditionell, "hård" manlighet. Termen uppkom på 1980-talet som en reaktion mot det mjuka tyget velour som var populärt på 1970-talet i en viss typ av unisexmode. Benämningen syftade dels på mannens mjukare sätt, vilket kunde ta sig uttryck i hans engagemang i hushåll och barnskötsel men även i hans förhållningssätt till konfliktlösning, dels på att den typiske velourpappan bar velourkläder. Ordet används mer sällan idag.

Benämningar på personer
Pejorativa termer
Stereotyper och arketyper
Plysch

Plysch är ett slags långhårig sammet mjukare än schagg med uppskuren lugg liggande åt samma håll. Den kan vara av silke, bomull eller ylle.

Ibland kallas även trikåvävd velour för plysch.

Källor 
 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000 (uppslagsord Plysch)

bomullstyger
ylletyger
sidentyger
Henry Every

Henry Every, eller Henry Avery, även känd som Long Ben och Piraternas Kung, född 1659 i Newton Ferrers, England, död 1699 i Bideford, var en ökänd pirat. Hans riktiga namn var Henry Every och som många andra pirater hade han flera alias, bland andra John Avery, Long Ben och Benjamin Bridgeman.

Mycket lite är känt om Henry Everys liv före piratkarriären, men man vet att han opererade som slavhandlare i Karibien utan tillstånd under det sena 1600-talet. Han var en av få pirater som undkom med livet i behåll och som dessutom kom över en enorm förmögenhet även efter piratlivet. Allt detta trots hans synnerligen kriminella liv. Averys kanske mest kända kriminella verk är plundringen av keppet Ganj-i-Sawai (från dagens Indien) där Avery och ett flertal andra pirater ska ha plundrat juveler och ädelmetaller värderade till ca 108 miljoner dollar. Kapningen av detta skepp urartade i en orgie av våldtäkter och fylleslag. Storyn om Averys skatt har dragit till sig mycket frågetecken, inte minst i spelvärlden och spelet uncharted 4 där Averys skatt är huvudmålet. Ingen sägs ha hittat Averys skatt på riktigt.

Populärkultur
Henry Avery har även varit med i den Brittiska sci-fi serien Doctor Who under avsnittet  The Curse Of The Black Spot  ; han är under avsnittet spelad av skådespelaren Hugh Bonneville. Han var även med i TV-spelet, Uncharted 4: A Thief's End där hela spelet handlade om att hitta hans skatt.

Källor

Se även
 Sjöröveri

Externa länkar

 Long Ben Avery commersen.se
 Henry Every pirateshold.buccaneersoft.com

Pirater
Män
Födda 1659
Avlidna 1699
Allan Nilsson

Allan Nilsson kan syfta på följande personer:

 Allan Nilsson (1908–1982), konstnär
 Allan Nilsson (1933–2015), konstnär
 Allan Nilsson (arkitekt) (1902–1991)
 Allan Nilsson (revyartist) (1933–2021)
 Allan Nilsson (schackspelare) (1899–1949)
 Allan Nilsson (skådespelare) (1905–?), skådespelare

Referenser
Adventure Galley

Adventure Galley var ett tremastat fartyg som var piraten Kapten Kidds flaggskepp. Den 287 ton tunga Adventure Galley hade 23 par åror och 34 kanoner ombord och en besättning på omkring 150 man. Hon sjönk vid ön Île Sainte-Marie, tidigare piratbas utanför Madagaskars nordöstra kust. Hon rensades och sattes i brand. Resterna av skeppet finns fortfarande kvar på grunt vatten utanför ön. 2015 bärgades en blytacka på platsen som felaktigt påstods vara en del av kapten Kidds silverskatt.

Källor

Segelfartyg
Piratfartyg
Skeppsvrak i Indiska oceanen
Fartyg byggda i England
Fartyg sjösatta under 1690-talet
Rolf Gregor

Rolf Gregor, född Rolf Gregor Lundström 11 juni 1918 i Örebro, död 23 mars 2007 på samma ort, var en svensk skådespelare.

Han spelade bland annat en lång rad småroller på Dramaten 1943–1957. Han gjorde sammanlagt sex filmroller mellan 1942 och 1948.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar

Födda 1918
Avlidna 2007
Svenska skådespelare
Män
Skådespelare från Örebro
Kåre Ström

Kåre Ström, född 8 oktober 1947 i Stockholm, död 8 december 1996 i Stockholm, var en svensk musiker.

Ström växte upp i en musikalisk familj i Sollentuna. Han spelade gitarr, bas och sjöng i gruppen Gimmicks som deltog i Melodifestivalen 1975 med "Sången lär ha vingar". Han frilansade även i olika orkestrar och hörs bland annat som basist i ledmotivet (Luffarvisan) till Astrid Lindgren-filmen Rasmus på luffen 1981.

Källor 
 Minnesord av Gimmicksmedlemmen Urban Hansson i Dagens Nyheter, 21 december 1996, sid. B9 (sid. 31 digitalt)

Svenska basister
Svenska pop- och rockmusiker
Deltagare i Melodifestivalen 1975
Svenska musiker under 1900-talet
Musiker från Stockholm
Födda 1947
Avlidna 1996
Män
Janne Lucas

Janne Lucas, egentligen Jan Lars Persson, född 3 oktober 1947 i Göteborgs Gamlestads församling, Göteborgs och Bohus län, är en svensk pianist och sångare, som hade flera listframgångar i Sverige under 1970- och 80-talen.

Karriär 

Tillnamnet Lucas kommer från det popband i Göteborg, där han var pianist och sångare i slutet av 1960-talet. Popbandet Lucas vann Sveriges Radios popbandstävling 1967 och nådde samma år en fjärdeplats i Tio i topp med melodin "Anti-Social Season". Innan dess hade Moody Bluescovern "Go Now" gått in på topplistorna. 

Lucas kom tvåa med "Växeln hallå" i Melodifestivalen 1980. Året därpå deltog han med melodin "Rocky Mountain", som kom på tredje plats av fem tävlingsmelodier. Han bodde även på Guldheden i några år. 

Lucas var under flera år pianist i frågesportprogrammet Vi i femman och spelade många olika instrument som illustration till programmets musikfrågor. 

Lucas ackompanjerade sånggruppen Noviserna under en tid, där Anna-Lisa Cederquist deltog.

Diskografi

Album 
1977 – Ad Lib
1978 – Born To Rock
1978 – Solfeggietto
1981 – Rocky Mountain
1982 – Boeves Psalm
1988 – White Christmas

Singlar 
1980 - Ballade for Britta / Repent Valpurgis
1981 - Rocky Mountain / Dallas

Övrigt 
1975 - Ett steg till - Pugh & Rainrock (livealbum med Pugh Rogefeldt och Ola Magnell)

Källor

Externa länkar
Diskografi på Discogs

Män
Födda 1947
Svenska pianister under 1900-talet
Svenska pianister under 2000-talet
Svenska pop- och rocksångare
Deltagare i Melodifestivalen 1980
Deltagare i Melodifestivalen 1981
Levande personer
Musiker från Göteborg
Sigvard Törnqvist

Sigvard Torsten Gabriel Törnqvist, född 2 april 1912 i Jönköping, död 17 april 1990 på Lidingö, var en svensk ryttare, skådespelare och kompositör. 

Han var verksam vid Lidingö Ridskola och medlem i Sällskapet Stallbröderna. Törnqvist är begravd på Lidingö kyrkogård.

Filmmusik 

1957 – Född i dag

Filmografi roller (urval) 

1946 – Ballongen
1949 – Bara en mor
1951 – Tull-Bom
1953 – Gycklarnas afton
1953 – Dumbom
1954 – Karin Månsdotter
1954 – Herr Arnes penningar 

1955 – Kvinnodröm 

1956 – Flickan i frack
1957 – Räkna med bråk
1957 – Gårdarna runt sjön
1957 – Synnöve Solbakken
1958 – Ansiktet
1958 – Damen i svart
1959 – Fly mej en greve
1959 – Lejon på stan
1959 – Ryttare i blått

1966 – Syskonbädd 1782

Referenser 

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska ryttare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1912
Avlidna 1990
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Män
Musiker från Jönköping
Skådespelare från Jönköping
Industriminister

Industriminister var i Sverige åren 1969-1991 beteckning för det statsråd som var chef för dåvarande industridepartementet. 1991 byttes namnet till näringsminister och departementet blev då näringsdepartementet.

Se även
Lista över Sveriges industriministrar
Näringsminister (för internationella motsvarigheter)

Ministrar efter post