kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bönälven

Bönälven (Bönån) är en skogsälv i norra Norrbotten, Överkalix kommun. Den är ett biflöde till Ängesån i Kalixälvens vattensystem. Längden är cirka 95 km inklusive källflöden. 

Bönälven rinner upp i Bönträsket inom Gällivare kommun (164 m ö.h.) och rinner först cirka 50 km åt sydost, därpå efter en väldig krök åt nordväst i cirka 20 km. Älven mynnar i sjön Orasjärv (64 m ö.h.) som avvattnas till Ängesån via den korta Tvärån (inte ens 10 km), som är Ängesåns största biflöde. Förutom Bönälven mynnar även Lansån i Orasjärv.

Största biflöden till Bönälven är Muggån och Risån, båda rinner in från väster. Närmast utloppet till Orasjärv (intill E10) rinner Naisbäcken in i älven norrifrån för västra delen av kommunen.  Viktigaste källflöde är Västerån. Bönälven var fram till första åren av 1960-talet en viktig flottningsled.Flottning förekom tidigare i alla Bönälvens biflöden och för flottningens skull rensades forsar på sten och andra hinder för timret. En del av forsarna har senare återställts. Bönälven är en viktig reproduktionslokal för bäver.

Älven är en populär led för kanotfärder och för sportfiske. Bönälven är ett bra fiskevatten där det förekommer abborre, gädda, id, mört, braxen, harr och öring. De viktigaste forsarna i Bönälven är Kvarnforsen, Hammarforsen, Kinsforsen och Bönkroken.

 
Vattendrag i Norrbotten
Vattendrag i Överkalix kommun
Kalixälvens avrinningsområde
Sankt Hans kyrka, Lund

Ej att förväxla med den tidigare medeltida Sankt Hans kyrka i Lunds innerstad, se Sankt Hans kyrka, Lund (medeltiden)

Sankt Hans kyrka är en kyrkobyggnad i Lund. Den är församlingskyrka i Lunds östra stadsförsamling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan, belägen i stadsdelen Norra Fäladen, invigdes 27 mars 1971 och är en modernistisk kyrka i tegel ritad av Hakon Ahlberg, Yngve Lundquist och Hans Rendahl. Inredningen är mycket enkel och stilren med gult tegel såväl i väggar som golv. Altare, dopfunt och predikstol är flyttbara, så att kyrkorummets användning blir flexibelt. Altaret står på kyrkans lägsta nivå, symboliserande att Kristus stigit ned till människorna och finns bland dem.

Inventarier
Bakom altaret hänger en kordekoration gjord av Stig Carlsson. Den består av ett ljust, "leende" kors framför och döljande ett mörkt kantigt kors och tre cirklar som går in i varandra, symboliserande treenigheten. Från mittgången ser man ett "nådens regn" av glasplattor i varierande färger falla från dekorationens mittcirklar ned över altaret. Stig Carlsson har också skapat de 10 keramiktavlor, Via Dolorosa, som finns på östväggen, till höger om altaret.

Orgel
Orgeln byggdes av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund, hade ursprungligen 16 stämmor och invigdes 1978. Den hade rent mekanisk traktur och registratur. 2019 gjordes en tillbyggnad av Anders Sällström med 2 stämmor  och dessa har elektriskt styrda ventiler.

Galleri

Källor

Externa länkar
Om Sankt Hans kyrka

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Lunds kommun
Kyrkobyggnader invigda 1971
1971 i Sverige
Maria Magdalena kyrka, Lund

Maria Magdalena kyrka är församlingskyrka för Lunds östra stadsförsamling. Kyrkan är belägen i stadsdelen Östra Torn i Lund.

Kyrkobyggnaden
Östra Torns församling hade bildats och behövde en kyrka. Maria Magdalena kyrka uppfördes efter ritningar av arkitekterna Eva Andersson och Olof Meiby. Eftermiddagen den 28 augusti 1991 togs första spadtaget och 22 november 1992 genomfördes invigningen av biskop K.G. Hammar. Kyrkan är utformad som en basilika.

Inventarier
 Altartavlan är en triptyk utförd 1994 av Lars Gerdmar från Lund.
 Altaret och dopfunten är tillverkade i boklamell och granit.
 Orgeln är byggd av Robert Gustafssons orgelbyggeri och invigd på pingstdagen 1996.
 Kyrkklockan är gjuten av Skånska klockgjuteriet i Hannas. Klockan är av brons, är 617 mm i diameter och väger 135 kg. Klockan är fastmonterad med invändig elektromagnetisk kläpp.

Källor
 Mer information från Svenska kyrkan i Lund
 Kyrkoguiden

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Lunds kommun
Kyrkobyggnader invigda 1992
1992 i Sverige
Petersgårdens kyrka

Petersgårdens kyrka är en kyrkobyggnad i Lunds kommun. Den är församlingskyrka i S:t Peters klosters församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan invigdes den 27 februari 1965 som församlingshem. Arkitekter var Hans Westman och Fritz Österling.

Byggnaderna renoverades 1993-94. Då byggdes den öppna gården in och ändrades till ett kyrktorg med bland annat café. Kyrkan med klockstapel är inrymd i östra längan.

På gården finns en skulptur av Ivar Ålenius-Björk.

Inventarier
 Processionskorset i ek och järnsmide är utförd av konstnären Bertil Ågren 1977.
 Glasmosaiken med temat Störst i hela himmelriket är utförd 1987 av Tore Ekelin.
 I januari 1996 installerades ett glaskrucifix tillverkat vid Åfors glasbruk och formgivet av Bertil Vallien.

Orgel
Den nuvarande orgeln byggdes 1967 av Anders Persson Orgelbyggeri, Viken och är en mekanisk orgel.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Sankt Peters klosters församling

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Lunds kommun
Norra Nöbbelövs kyrka

Norra Nöbbelövs kyrka är en kyrkobyggnad i norra Lund. Den är församlingskyrka i Norra Nöbbelövs församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden 
Ursprungligen hade Norra Nöbbelöv en kyrka från 1100-talet i romansk stil. Denna hade varken torn eller absid.

I slutet av 1800-talet fann man att den gamla kyrkan var för liten för Norra Nöbbelövs församling. Man beslutade därför att riva den gamla kyrkan, något som verkställdes 1899.

Den nya kyrkan byggdes mellan 1900 och 1901 i nygotisk stil och kunde invigas på allhelgonadagen 1901. Den ritades av den malmöitiska arkitektsfirman Lindvall & Boklund.

Åren 1995–1996 byggdes kyrkan ut på framsidan. Tillbyggnaden är ett fyrkantigt hus som ansluter till resten av kyrkan. I detta finns bland annat kapprum, toaletter och samlingslokaler samt handikappanpassad entré.

Inventarier 
 Kyrkans dopfunt gjordes på 1100-talet. Den har en rund och stilren utformning. Dess botten är fyrkantig en sandstensplatta av nyare datum. Dopfatet gjordes av mässing under 1500-talet.

 Ett altarskåp av ek från första halvan av 1400-talet fanns tidigare i Norra Nöbbelövs kyrka, men det finns numera i Lunds universitets historiska museums samlingar. Skåpets mariabild är bevarad, men bilderna på dörrarna har förstörts, mer eller mindre.

 Vid dopfunten finns en kopia i gips av mariaskulpturen från altarskåpet. På denna har Maria och Jesusbarnet förgyllda kläder och Maria bär en krona. Kopian utfördes 1965 av Birger Videlius.

 På altaret står ett triumfkrucifix av trä skulpterat av Eva Spångberg.

Orgel
1901 byggde Johannes Magnusson, Göteborg en orgel med 5 stämmor.
1950 byggde E A Setterquist & Son, Örebro en orgel med 13 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1971 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel.

Kyrkogården 
År 1995 påträffades i samband med kyrkans tillbyggnad en massgrav omkring 20 meter väster om kyrkan, innanför den plats där det under medeltiden fanns en kyrkogårdsmur. Där fanns skelettdelar från ett tjugotal soldater från slaget vid Lund 1676. Detta är den första massgrav från detta slag som påträffats. En minnessten har satts upp vid kyrkan.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 
 Mer information från Svenska kyrkan i Lund

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Lund
Kyrkobyggnader invigda 1901
1901 i Sverige
Paul Breitner

Paul Breitner, född 5 september 1951, är en tysk före detta professionell fotbollsspelare. Mångsidig försvarare och mittfältare som tillhörde fotbollens stora profiler under 1970-talet. Breitner blev europamästare 1972 och världsmästare 1974.

Biografi
Paul Breitner spelade i västtyska juniorlandslaget där hans livslånga kamratskap med Uli Hoeness grundlades. Breitner slog igenom under tränaren Udo Latteks ledning i Bayern München och debuterade i Bundesliga som 18-åring 1970. Lattek hade redan som förbundskapten för juniorlandslaget tränat Breitner och Hoeness. Lattek kom att skola om Breitner till offensiv ytterback vilket gjorde Breitner mycket framgångsrik. 1971 följde landslagsdebuten mot Norge och han blev redan som 20-åring europamästare 1972 och två år senare världsmästare. Breitner spelade till en början som ytterback men kom i slutet av karriären att flytta in som central mittfältare. 

Under VM-slutspelet 1974 gjorde han tre mål. Breitner avgjorde bland annat matchen mot Chile (1–0) med ett distansskott och han slog även in kvitteringen på straff i finalen mot Nederländerna. Breitner är tillsammans med Pelé, Vavá, Zinedine Zidane och Kylian Mbappé de enda som gjort mål i två VM-finaler. 

Efter VM-slutspelet gick han till Real Madrid där han kom att bli central mittfältare och bildade ett centralt mittfält tillsammans med Günther Netzer. Han återvände överraskande till den västtyska klubbfotbollen genom att värvas till Eintracht Braunschweig. Det blev bara ett år i Braunschweig innan han återvände till Bayern München. Tillbaka i Bayern blev han del i Bayerns nya framgångar med ligasegrar 1980 och 1981 samt final i Europacupen för mästarlag 1982. Efter att sagt nej till landslagsspel under sju år efter VM-slutspelet 1974, med undantag för två landskamper 1975, gjorde Breitner comeback 1981 och spelade VM-slutspelet 1982.

Breitners afrofrisyr under den aktiva karriären gjorde att han omnämndes som "der Afro". Han blev även känd för vänstersympatier och kallades därför även "Roter Paul" under 70-talet. Idag arbetar Breitner som expertkommentator och tidningskrönikör.

Meriter 
 48 A-landskamper (1971-1982)
 VM i fotboll: 1974, 1982
 VM-guld: 1974
 VM-silver: 1982
 EM i fotboll: 1972
 EM-guld: 1972

 Europacupen för mästarlag: 1974
 Tysk mästare: 1972, 1973, 1974, 1980, 1981
 Tysk cupmästare: 1971, 1982
 Spansk mästare: 1975, 1976
 Spansk cupmästare: 1975

Externa länkar 
 Spelarbiografi om Paul Breitner 

Födda 1951
Tyska fotbollsspelare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Bayern München
Spelare i Real Madrid
Spelare i Eintracht Braunschweig
Män
Fifa 100
Världsmästare i fotboll
Levande personer
Spelare i VM i fotboll 1974
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i La Liga
Torns landskommun

Torns landskommun var en tidigare kommun i förutvarande Malmöhus län. Den omfattade de delar av nuvarande Lunds kommun som ligger norr om tätorten Lund, med samhällena Stångby, Vallkärra, Norra Nöbbelöv, Håstad, Västra Hoby, Igelösa och Odarslöv.  Nuvarande Torns församling sammanfaller med den gamla kommunen.

Administrativ historik
Kommunen bildades som storkommun vid kommunreformen 1952 genom sammanläggning av kommunerna Norra Nöbbelöv, Vallkärra, Västra Hoby, Stångby och Håstad samt Igelösa och Odarslöv. 

Under förberedelserna inför 1971 års kommunreform infogades den 1967 i Lunds stad och ingår sedan 1971 i Lunds kommun.

Kommunkoden var 1224.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen församlingarna Håstad, Igelösa, Norra Nöbbelöv, Odarslöv, Stångby, Vallkärra och Västra Hoby.

Geografi
Torns landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 63,74 km², varav 63,15 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Torns landskommun ingick  tätorten Stångby, som hade 289 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 11,8 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1950-1962

Källor

Sveriges kommuner 1952-1970
Upphörda indelningar i Lunds kommun
Tidigare kommuner i Malmöhus län
Neustadt am Rübenberge

Neustadt am Rübenberge är en stad i Region Hannover i det tyska förbundslandet Niedersachsen, belägen drygt 20 km från Hannover.

Neustadt är en mindre stad med omkring  invånare. Den var tidigare residensstad för hertigen av Calenberg. Här finns slottet Landestrost från 1570 och kyrkan Petrikirche från 1000-talet.

Stadsdelar

Referenser 

Kommuner och städer i Region Hannover
Orter i Niedersachsen
Hildesheim

Hildesheim är en stad i Landkreis Hildesheim i Niedersachsen i Tyskland. Den ligger omkring tre mil sydöst om Hannover. Invånarantalet är omkring .

Staden grundades av Ludvig den fromme som biskopsstad. Kyrkan Michaeliskirche är en av de praktfullaste tyska kyrkorna i romansk stil.

Historia 

Hildesheim ligger där den urgamla öst-västliga handelsvägen Hellweg korsar floden Innerste. Det har funnits en bosättning och helgedom på platsen sedan förfrankisk tid. Karl den store grundade 815 Hildesheims stift och den första domkyrkan byggdes av biskop Altfrid. Biskop Bernward byggde omkring år 1000 ut den till en massiv kyrkoborg. Runt omkring denna växte en borgerlig stad upp. Omkring 1300 tvingades biskopen ge upp makten över staden, som då fick egna stadsrättigheter och ett eget sigill. År 1367 blev staden medlem i Hansan. Sedan 1542 är flera av kyrkorna i Hildesheim lutherska, medan domkyrkan har förblivit katolsk. År 1807 kom Hildesheim under preussiskt överhöghet, men blev efter Napoleonkrigen en del av kungadömet Hannover. Efter 1866 blev staden tillsammans med Hannover återigen en del av Preussen.

Den 22 mars 1945 förstördes Hildesheims historiska centrum totalt under ett allierat bombanfall.

År 1970 grundades den första högskolan i Hildesheim. Idag finns ett universitet.

Ekonomi och infrastruktur 
Hildesheim ligger vid motorvägen A7 (E45) och vid förbundsvägarna B1, B6, B243, B494. Staden har två järnvägsstationer och trafikeras av de tyska snabbtågen ICE. Staden har en hamn som är förbunden med Mittellandkanal. Det finns även en mindre flygplats, som utnyttjas flitigt i samband med mässor i det närbelägna Hannover.

I augusti varje år sedan 2000 arrangeras festivalen M'era Luna på stadens flygfält.

Företag 

Den viktigaste arbetsgivaren i Hildesheim är Bosch-Blaupunkt med över 4.000 anställda.

Media 
Dagstidningen Hildesheimer Allgemeine Zeitung har funnits sedan 1705 och anses vara Tysklands äldsta tidning som fortfarande ges ut. Hildesheim har en lokal icke-kommersiell radiostation och en Internet-TV-station.

Vänorter
Hildesheim har följande vänorter:
 Al-Minya, Egypten, sedan 16 juli 1979
 Angoulême, Frankrike, sedan 17 september 1965
 Gelendzjik, Ryssland, sedan 30 juli 1992
 Halle an der Saale, Tyskland, sedan 21 april 1990
 North Somerset, Storbritannien, sedan 17 november 1997
 Padang, Indonesien, sedan 20 juni 1988
 Pavia, Italien, sedan 22 juni 2000
 Weston-super-Mare, Storbritannien, sedan 11 april 1983

Se även 
 Hildesheims domkyrka (Hildesheimer Dom)
 Mikaeliskyrkan (Michaeliskirche)

Källor

Noter

Kommuner och städer i Landkreis Hildesheim
 
Hansan
Berchtesgaden

Berchtesgaden är en köping (Markt) i den tyska delstaten Bayern, och är belägen vid alptopparna Watzmann och Untersberg. Den är en gammal kurort och har cirka  invånare. Nationalpark Berchtesgaden ligger i närheten av orten.

I staden finns en stiftskyrka i romansk och gotisk stil och tidigare fanns här även ett kungligt slott. Under Tredje riket fanns i stadens omgivning en semesteranläggning för Hitlers personliga bruk. Huset högt uppe på en alptopp över byn kallas för Örnnästet och var en gåva från det nationalsocialistiska partiet till Adolf Hitler. Sommarhuset, som egentligen heter Kehlsteinhaus, är idag ett populärt turistmål med utsikt över Alperna, och man kan vid klart väder se ända till Salzburg. 

Inte långt från Berchtesgaden ligger fästningen Hohenwerfen. Det var där som filmen Örnnästet, med Richard Burton och Clint Eastwood i huvudrollerna, spelades in i slutet av 1960-talet. Filmen bygger på Alistair MacLeans bok med samma namn.

Källor

Externa länkar

Kommunal webbplats 
Kommunal webbplats 
Regional turistportal 

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Berchtesgadener Land
Köpingar i Bayern
Gränsorter i Europa
Monism

Monism är en metafysisk term och en filosofisk lära, som står i motsatsställning till dualism och pluralism. 

Det finns i princip två olikartade former av monism:

Substansmonism, vilket innebär att det endast finns en substans, till exempel Baruch de Spinozas teori om identiteten, Georg Wilhelm Friedrich Hegels idealism, eller vissa teorier av Bertrand Russell.
Egenskapsmonism som innebär att allt har samma slags egenskap och därför kan förklaras utifrån samma principer och modeller, som till exempel inom materialismen (och därmed den logiska positivismen, scientism, behaviorism med mera), och Gottfried Wilhelm Leibniz’ idealism.

Inom teologin motsvarar monismen tron på en Gud; se monoteism. Ofta förknippas monism med panteism.

Genom historien har enkelt uttryckt tre grundformer av monism förekommit. Materialismen, för vilken det enda verkliga är materia, formulerad redan under antiken av Demokritos i atomläran. Idealismen, för vilken det enda verkliga är av andlig natur. Den neutrala monismen, som menar att det verkliga utgörs av sinnesupplevelsernas innehåll, för vilka det kan vara svårt att dra gränsen mellan materiellt och andligt (mentalt).

Genom Immanuel Kants teorier om subjektivitet och Arthur Schopenhauers filosofi fick det monistiska tänkandet en blomstringstid i slutet av 1800-talet och början av 1900-talet. Monism kom att beteckna den filosofi som biologen Ernst Haeckel deltog i att formulera med utgångspunkt i bland annat Baruch Spinozas tankar. År 1906 bildades Deutscher Monistenbund, en framstegsoptimistisk, materialistisk och antikyrklig världsbild baserad på naturvetenskap och evolutionslära. Till anhängarna hörde bland annat Svante Arrhenius och Wilhelm Ostwald. Från 1915 utgav man Monistische Monatshefte.

Se även
 Advaita
 Holism
 Nondualism
 Medvetandefilosofi
 Abstrakta substantiv

Källor 

Filosofilexikonet, red. P. Lübcke, övers. Jan Hartman, Forum 1988

Rörelser inom metafysik
Silkscreentryck

Silkscreentryck eller serigrafi är en tryckteknik som bygger på att färg, med hjälp av en rakel (ett verktyg som påminner om en gummiraka), pressas genom en tunn silkes-, eller polyesterväv som är fastspänd i en ram. Även finmaskiga metallnät förekommer. En fördel med metallnät är att de håller länge, och kan användas för stora upplagor.

Schabloner täcker de partier av väven som inte ska släppa igenom färg till papperet under ramen. Schablonerna kan bestå av papper eller plast, eller av fernissa som penslats direkt på väven och sedan fått torka. I professionella tryckerier skapas schablonerna fotografiskt, och beroende på vävens täthet och schablonens exakthet kan mycket hög tryckkvalitet uppnås.

Vid silkscreentryck kan man bara trycka en färg åt gången, men genom att trycka nya lager färg på samma papper kan den slutliga bilden ha oändligt många färger, som antingen skapats med hjälp av raster eller med heltäckande färger.

Serigrafi kallas silkscreentryck i konstgrafiska sammanhang.

Historia 
Tryckmetoden uppfanns i Kina för cirka 2 000 år sedan och har sedan utvecklats med nya sorters färger och raklar.

Inom västerländsk konst började amerikanska konstnärer använda silkscreentryck i slutet av 1930-talet. Idag använder många konstnärer serigrafin för stora format, ofta i kombination med fotografiskt material. Genom att man kan trycka på olika sorters underlag, som målarduk, plast, eller trä, har åtskilliga målare och skulptörer integrerat metoden i sitt skapande. En stor del av till exempel Rauschenbergs och Warhols bilder baseras på silkscreentryckets möjligheter.

Referenser

Externa länkar 
 Who’s Who in Screenprinting 
 А.Парыгин. Искусство шелкографии. ХХ век (история, феноменология, техники, имена) 

Målarkonst
Grafik
Tryckteknik
Centralperspektiv

Centralperspektiv eller enpunktsperspektiv är en teknik inom konsten för att antyda avstånd i målningar och teckningar. Denna form av perspektiv uppfanns och utvecklades av Filippo Brunelleschi i 1400-talets Italien.

Brunelleschi utarbetade ett system, varigenom avstånd kunde framställas på ett vetenskapligt mätbart sätt. Nyckeln till detta system låg i iakttagelsen att alla parallella linjer, som löper genom rummet i rät vinkel mot motivet, tycks konvergera i en central ögonpunkt, flyktpunkt, i höjd med betraktarens öga. De parallella linjerna kallas ortogonaler, och de ger ett geometriskt nätverk som definierar bildrummet. Brunelleschis upptäckt kom att upphöja målarkonsten till vetenskap.

Centralperspektivet kan beskrivas som att parallella linjer i en bild, som är riktade bort från betraktaren återges med allt mindre avstånd; skalan minskar i proportion till avståndet. Ett föremål på 1 m håll blir dubbelt så stort som ett på 2 m. Brunelleschi var troligen påverkad av camera obscuras sätt att avbilda omvärlden. 

I en landskapsmålning har, beroende på placeringen i landskapet, olika byggnader olika flyktpunkter. Ofta målas då en byggnad i målningen just med centralperspektiv och ger då betraktaren en plats att – som det upplevs – vila ögonen på.

Se även
Luftperspektiv
Perspektiv
Värdeperspektiv

Perspektiv
Haute couture

Haute couture (svenskt uttal: ) är den högsta formen av sömnadskonst. Beteckningen haute couture borgar för konstskicklighet och exklusivitet, och appliceras på ett antal modehus i Europa. De kläder som visas upp på catwalken är skräddarsydda för modellen. Vill man sedan köpa ett plagg får man kontakta modehusets ateljé för att få det uppsytt. Dessa plagg kostar ofta flera hundra tusen kronor, och de flesta köpare vill vara privata och är ganska osynliga i media.

Begreppet prêt-à-porter används för att beskriva designerplagg som är gjorda efter standardiserade storlekar och mönster och som är avsedda för butiksförsäljning.

Historia
Haute couture (franskt uttal: ) är franska för ’hög sömnad’. Haute couturen grundades av Charles Frederick Worth i Paris och etablerades under 1800-talets andra hälft. Svensken Otto Gustav Brobergh var inblandad vid Haute Couturens födelse. Affärsmannen grundade tillsammans med Worth vad som skulle komma att bli världens första modehus: House of Worth. I början av 1900-talet dominerades couturen av Paul Poiret, under första världskriget och därefter framför allt av Coco Chanel. På 1930-talet grundades många couture-hus, i synnerhet Christian Diors med dess särpräglade stilelement. På 1960-talet följde couturen alltmer kraven från den yngre befolkningen och påverkades mer och mer av prêt-à-porter.

Definition
För att kunna titulera sig som "haute coutureist" måste man godkännas av la Chambre Syndicale de Haute Couture som finns inom industridepartementet i Frankrike. De viktigaste kraven som måste uppfyllas är dessa:

 Skräddarsy plagg för privata köpare, med minst en provning.
 Ha en ateljé i Paris med minst 15 heltidsanställda.
 Varje vår och höst presentera en kollektion i Paris, bestående av minst 35 plagg för både dag- och kvällsbruk.

I Sverige finns inga företag som får kalla sina kollektioner "haute couture". Pär Engsheden är en av de mest kända svenskarna som arbetat i haute couture-hus. Sverige har dock tidigare haft tre etablerade haute couture-damskrädderier verksamma under 1800- och 1900-talet: Augusta Lundin, Märthaskolan och NK Franska. Dessa 3 uppfyllde aldrig kraven för haute couture. De köpte toiller/mönster från vissa haute couturehus i Paris och sydde upp plaggen. Att sälja modeller på detta sätt började vissa modehus med efter börskraschen 1929 när kundkretsen minskade kraftigt. Även under 1950-talet var det också mycket populärt med dessa franskdesignade modeller.

Haute couture-hus 
 Adeline André
 Anne Valérie Hash
 Chanel
  Dior
 Dominique Sirop
 Franck Sorbier
 Givenchy
 Jean Paul Gaultier
 Maurizio Galante
 Stéphane Rolland
 Valentino
 Giorgio Armani
 Elie Saab

Galleri

Källor

Noter

Externa länkar 
The Syndicat Chamber of Haute Couture

Mode
Sömnad
Juliet Mitchell

Juliet Mitchell, född 4 oktober 1940 i Christchurch, Nya Zeeland, är en brittisk feminist och socialist. Hon var 1962–1972 gift med Perry Anderson.

Mitchell fick stor uppmärksamhet för essän Women: The Longest Revolution (1966, i tidskriften New Left Review), vilken innehåller en rad tankegångar som blev centrala inom andra vågens feminism. Hon publicerade 1974 Psychoanalysis and Feminism: A Radical Reassessment of Freudian Psychoanalysis, genom vilken hon väckte intresse för Sigmund Freud och psykoanalytisk teori, något som blev en viktig del av postmodern feminism. Hon har även utgivit bland annat Women: The Longest Revolution (1984), Mad Men and Medusas: Reclaiming Hysteria (2001) och Siblings, Sex and Violence (2003).

Referenser

Brittiska feminister
Födda 1940
Kvinnor
Levande personer
Brittiska socialister
Personer från Christchurch
Personer verksamma vid universitetet i Cambridge
Brittiska psykologer