kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Niels Jensen

Niels Elis Viktor Jensen, född 8 maj 1964 i Faaborg, Danmark, är en svensk skådespelare, sångare, låtskrivare, konstnär  och filmregissör. 

Jensen är dotterson till professor Erik Essen-Möller. Han slog igenom som musiker med låten "Mobbingbarn" 1979 och blev känd för den större publiken i rollen som den skånske syntharen Jeppe i filmen G – som i gemenskap.

Biografi 
Jensen är son till två konstnärer. Fadern dog då han var två år gammal och med modern flyttade han några år senare till Lund, där han växte upp.  Med inspiration från bland andra Kal P. Dal, David Bowie och Kraftwerk började han tidigt att skapa egen musik och uppmärksammades för sin debutsingel "Mobbingbarn", endast 15 år gammal. Musikkarriären har blandats med verksamhet  som skådespelare och konstnär. Han filmdebuterade 1982 med en stor roll i Sveriges Television:s dramafilm Sova räv, som väckte stor samhällsdebatt för sin skildring av en ungdomsvärld på liv och död bortom kontakt med det vuxna samhället, ett tema som återkom året därpå med en uppmärksammad roll i Staffan Hildebrands ungdomsfilm G – som i gemenskap. Han spelade bland annat också i Bo Widerbergs film Mannen från Mallorca (1984) och har även verkat som skådespelare och kompositör inom teater. 

På 1980-talet började han även att måla och har haft flera uppmärksammade utställningar, bland annat i Köpenhamn, London, Paris, Barcelona och Shanghai. Han har även gjort musikvideor till bland andra Uno Svenningsson och Bo Kaspers orkester. År 2004 regisserade han filmen Tänk med Malin Levanon i huvudrollen.

Hösten 2017 gjorde han den retrospektiva konsertproduktionen Fan vad tiden går med blandning av alla sina konstformer på Victoriateatern i Malmö.

Han har två barn sedan tidigare äktenskap och är sedan 2007 bosatt på Mallorca tillsammans med den spanska konstnären Bego Riba.

Filmografi 
1982 – Sova räv (Johan Jarlgård)
 (punkare i T-banan)
 (Jeppe)
 (Roger "Rogge" Jansson)
 (regi och fotografi)
 (Lempel)
 (Jonas)
2007 – Lite som du

Teater

Roller

 1990 – Teatermusik till Natten just innan skogarna av Bernard-Marie Koltés

Diskografi
 1979 - Mobbingbarn (singel)
 1982 - Vintervind (singel) B-sida "Punkarjävel", en tolkning av David Bowies "Rebel Rebel"
 1983 - Musik ur filmen G  Samlings-LP
 1983 - Rum
 1983 - Vildkatt
 1983 - Satellit (singel)
 1984 - Montag Goes Too Far (singel)
 1984 - The great sightseeing tour
 1984 - Mobbingbarn
 1984 - Inom mig (singel)
 1985 - Dem heliga dem farliga (singel)
 1985 - Containerlove (singel)
 1985 - Celluloid
 1986 - Kungarna krigar (singel)
 1988 - Nude But Still Stripping
 1990 - Niels & The New York Street Percussionists
 - Ordinary day (Samling på tyskt bolag med låtar från Nude och New York Street)
 1993 - Party on My Own (singel)
 2002 - En gång till (singel)
 2003 - Kompost 1979-2002
 2005 - Feel on skin (Viperas)
 2006 - All min kärlek 2006 (kom även ut i 500ex 2005)

Referenser

Externa länkar 
Niels Art, officiell webbplats
 Niels Jensen på last.fm 

Svenska pop- och rocksångare
Svenska låtskrivare
Svenska skådespelare
Svenska konstnärer under 2000-talet
Svenska musikvideoregissörer
Födda 1964
Män
Levande personer
Personer från Region Syddanmark
Heinrich Schliemann

Johann Ludwig Heinrich Julius Schliemann, född 6 januari 1822 i Neubukow, Mecklenburg, Tyskland, död 26 december 1890 i Neapel i Italien, var en tysk affärsman och arkeolog. Särskild uppmärksamhet väckte hans utgrävningar av Troja och Mykene, och kallas den mykenska arkeologins fader.

Biografi 
Heinrich Schliemann var son till den protestantiske prästen Ernst Schliemann och Luise Therese Sophie Schliemann. Då modern dog 1831 fick han växa upp hos sin farbror. Han studerade bland annat språk och litteratur vid Sorbonne i Paris 1866-1870, men Heinrich Schliemann var huvudsakligen självlärd; han började ägna sig åt arkeologi vid 41 års ålder. Intresset för den grekiska historien hade dock väckts redan i barndomen. Han klarade hjälpligt tretton språk, däribland svenska.

Vid en utgrävning under 1870-talet i den turkiska byn Hisarlik upptäckte Heinrich Schliemann platsen där Troja varit belägen, och vid en utgrävning 1876 upptäckte han vad han ansåg var Agamemnons mask i Mykene. Han publicerade genast sina forskningsresultat och vann internationellt erkännande, varför även intresset för arkeologi snabbt tilltog. Ytterligare ett bidrag till den arkeologiska vetenskapen var att förstå värdet av keramiska fynd.

Senare års forskning har visat att Schliemann troligen förbättrat sina resultat från utgrävningarna. Arkeologin har sedan dess förbättrat sina metoder. Redan under samtiden blev han dock kritiserad, bl.a. för att ha förfalskat olika fynds datering, för att passa i det historiska sammanhanget.

Gift (1) 1852 med Jekaterina Petrowna Lyshina, (2) 1869 med den sjuttonåriga Sophia Engastromenos.

Han är begravd i Aten.

Bibliografi (urval)
La Chine et le Japon au temps présent. Librairie centrale, Paris 1867
Ithaka, der Peloponnes und Troja. Leipzig 1869 (med självbiografi)
Trojanische Altertümer. Leipzig 1874
Mykenä. Leipzig 1877
Ilios. Leipzig 1881 (online)
Orchomenos. Leipzig 1881
Reise in der Troas. Leipzig 1881
Troja. Leipzig 1883
Tiryns. Leipzig 1886.

Referenser 
Donald F.Easton, Schliemann's Excavations at Troia 1870 - 1873, Studia Troica Monographs Vol 2 2002

Noter

Externa länkar 

Heinrich Schliemann-Museum i Ankershagen

Tyska arkeologer
Födda 1822
Avlidna 1890
Män
Schliemann
Trädgårdskonst

Trädgårdskonst är konstformen kring att planera, formge och anlägga en trädgård. Den nuvarande europeiska trädgårdskonsten sina rötter i 600-talets islamiska trädgårdar. Trädgårdskonstens historia har uppvisat höjdpunkter i Europa under renässansen och barocken; de italienska renässansträdgårdarna på 1500- och 1600-talen, som Villa d'Este, de franska barockträdgårdarna på 1600- och 1700-talen som till exempel barockträdgårdarna på Versailles, i Sverige Drottningholms slott och Tessinska palatset  i Stockholm och i England landskapsparkerna, som till exempel Blenheim Palace på 1700- och 1800-talen.

De historiska kinesiska (som Yuanmingyuan) och japanska trädgårdarna (till exempel Zenträdgårdna) har också några mycket förfinade och raffinerade exempel på trädgårdskonst.

Trädgårdskonstens historia har genom tiderna omfattat all slags iordningställande av trädgårdar där syftet varit att skapa en helhet av upplevelser utifrån den miljö, biotop, växtzon, klimat och kultur som varit rådande.

Brukskonst
Trädgårdskonst kan också i dagligt tal också avse konstföremål i syfte att utsmycka trädgården med annat än växter, till exempel skulpturer, smärre byggnader eller andra arrangemang som inte direkt har med växtligheten att göra.

Se även 
Park
Engelsk park
Floral art

Referenser 

Arvidsson, Bengt, Bed och arbeta i trädgården. Trädgårdskonsten i tro och tradition, Lund 2009
Dunér, Sten och Katarina Dunér, Den gyllene trädgården. Trädgårdskonstens idé- och kulturhistoria från Adam till örtagård, 2001
Flinck, Maria, Tusen år i trädgården: från sörmländska herrgårdar och bakgårdar, Stockholm 1996
Trädgårdskonstens historia 3000 år av Penelope Hobhouse, Natur & Kultur, 2004, 

Arkitektur
Utsiktstorn

Att besöka utsiktstorn eller utkikstorn kan betraktas höra till naturturismens tidigaste upplevelseaktiviteter. När tornen runt förra sekelskiftet började byggas för att möjliggöra utsiktsvyer rörde man sig inte på samma sätt som i dag. Möjligheterna till naturliga utsiktsplatser var inte lika vanliga som när vi i dag betydligt mycket snabbare färdas i tillrättalagda landskap där utsiktsvyer utgör ett förväntat inslag.

I turismforskningen konstateras att just behovet att tillgodose vida vyer var ett av skälen för att turistmål utvecklades. Möjligheten att beskåda naturens storslagenhet och förnimmelsen av den mänskliga litenheten anges vara skäl att utsiktstornen tilldrog sig uppmärksamhet och långväga besökare.

Ett utsiktstorn räknas i allmänhet som en sevärdhet, och kan vara, eller ge upphov till, en turistfälla.

I områden som i slutet av 1800-talet tillhörde Tyska kejsardömet är så kallade Bismarcktorn, uppkallade efter Otto von Bismarck, vanliga. Av omkring 240 sådana uppförda torn återstår fortfarande 173.

Exempel

Se även
Belvedere (arkitektur)
Brandtorn
Pariserhjul

Externa länkar

Byggnadstyper
Torn
Turism
Bihav

Ett bihav, inhav eller innanhav är en avgränsad del av en ocean. Ett bihav kan antingen vara ett randhav eller ett medelhav. Några exempel på bihav är Östersjön, som är ett medelhav, och Nordsjön, som är ett randhav, och Tasmanhavet, som också är ett randhav. Bihav kan, som exempelvis Östersjön, ha bräckt vatten om de bara har liten kontakt med vanligt havsvatten, men har stora tillflöden av sötvatten.

Referenser
Kvarter (olika betydelser)

Kvarter kan syfta på:

 Kvarter –  inom samhällsplanering och fastighetsrätt en sammanhängande grupp bebyggda eller obebyggda fastigheter vanligen skilda åt av gator eller vägar
 Kvarter (längdmått) – ett längdmått
 Kvarter (militärväsen) – förläggning av trupp under tak i husrum
 Kvarter (volymenhet) – ett äldre svenskt rymdmått för våta varor
 Månens kvarter – månens fyra faser, se månfas
Kvarter (tidsmått). Man använder även inom svenska flottan begreppet kvarter när man delar in dygnet i fyra delar för att dela upp arbetstiden när fartygen är ute i tjänst.

Se även
 Kvart
Tomt

En tomt, förr även toft, är ett markområde som är bebyggt, eller avses att bebyggas. En tomt kan vara en egen fastighet eller del av en fastighet. En fastighet kan bildas via en lantmäteriförrättning genom avstyckning. En skogs- och jordbruksfastighet räknas inte som tomt men kan delvis bestå av tomtmark.

Tomten har normalt alltid tillgång till vägnätet, ibland genom ett skaft, en smal markremsa för infart, och då kallas den skafttomt.

Man skiljer mellan tomtmark och allmän mark. På allmän kommunalägd mark får kommunen inte hyra ut mark till exempelvis reserverade parkeringsplatser utan marken ska vara tillgänglig för allmänt nyttjande.

Tomttyper ur marknadssynpunkt
Inom fastighetsbranschen skiljer man mellan två begrepp när det gäller hur nära vatten tomten befinner sig:
Sjötomt är samma sak som strandtomt och går ända ner till vattnet.
Strandtomt sträcker sig ner till vattnet, men allmänheten har tillträde till strandremsan närmast vattnet, vanligen i form av en stig som går utefter stranden. Inom tätbebyggda områden har det blivit alltmer vanligt att kommunerna vid nystyckning av tomter begränsar sjönära tomter till typen strandtomt för att underlätta för allmänheten att få tillgång till stränderna.
Inom mäklarkåren förekommer dessutom följande två begrepp:
Sjönära innebär att tomten på den del som ligger närmast sjön ligger på promenadavstånd från sjön utan att man specificerar avståndet. Normalt anses 2-3 minuters promenad motsvara ett vedertaget avstånd för att kallas sjönära.
Sjöglimt innebära att tomten på den del som ligger närmast sjön under vissa förhållanden är synlig. Hur långt från stranden är dock inte definierat.

Alla fyra ovanstående begrepp innebär i praktiken olika prisklasser och kan skilja sig avsevärt vid i övrigt samma förhållanden för tomten.

Se även
 Tomträtt

Referenser

Noter 

Arkitektur
Fastighetsrätt
en:Real property
Instinkt

Instinkter (av latinets instinctus, 'ingivelse') är nedärvda beteendemönster hos människan och andra djur. Det handlar om beteenden, känsloreaktioner och attityder, och i första hand sådana som kommer  som beror av ett bestämt stimuli. Exempel på en instinkt är hästens flyktinstinkt vid fara.

Utformning och samband 
Orsaken till instinktiva beteenden går ofta att finna i evolutionen. Enklare ryggradslösa djur styrs i högre grad av instinkter än mer avancerade ryggradsdjur som har större förmåga till inlärning. Behoven hos ett djur av att utföra de beteendemönster  som då beror av instinkter är ofta mycket starka och om ett djur inte kan få utlopp för sina instinkter kan det leda till stress.

Man talar särskilt om instinkter kring beteenden som verkar reflexmässiga och svåra att kontrollera.

Den första moderna lärboken i etologi, The Study of Instinct, skrevs 1950 av Niko Tinbergen. I boken låg fokus på studerandet av medfödda beteenden och hur de var genetiskt fixerade.

I delvis överförd betydelse används ord som modersinstinkt och försvarsinstinkt i det vardagliga språket. Man syftar där både på medfödda beteenden, vilka är typiska för varje djurart, men även på att de här beteendena eller känslorna är svåra att kontrollera. Enligt modern etologi är dock beteenden som hur fåglar häckar en kombination av genetiska styrmedel och anpassningar till den aktuella situationen. Det medfödda kan styra hur reviret väljs och försvaras, vilken sorts fågelbo som konstrueras, liksom hur man ruvar och matar ungarna. Fågelns erfarenheter spelar dock in i hur dessa beteenden formas i praktiken. Beteenden hos djur (inklusive människor) sker inte okontrollerat, utan de utlöses av specifika stimuli.

Etymologi 
Ordet instinkt kommer från latinets instinctus, med betydelsen 'ingivelse'. Det är en avledning av verbet instinguere med betydelsen 'egga' eller mer bokstavligt 'sticka in'. Ordet finns i svensk text sedan 1735.

Se även 
 instinktshandling
 driftteori
 Flykt- och kamprespons

Referenser 

Etologi
Zoologi
Instinkter och behov
Fort

Fort är en typ av permanent befästning. Ordet används framförallt för koloniala utposter. Det kan även beteckna berganläggningar som var för sig inte är så imponerande men tillsammans bildar en fästning. Exempelvis utgjordes huvuddelen av både Vabergets fästning och Bodens fästning av ett antal fort insprängda i urberget.

Ett fort är i allmänhet mindre än en fästning men ändå nog befäst för att det ska kunna genomföra en strid på egen hand.

Svenska fort
Bodens fästning med forten: Degerbergsfortet, Gammelängsfortet, Rödbergsfortet, Mjösjöfortet och Södra Åbergsfortet
Byviksfortet
Ellenabbsfortet
Myttingefortet
Oscar II:s fort
Vabergsforten med norra och södra fortet
Vretafortet
12:e batteriet på Rindö

Bilder

Se även
 Borg
 Fästning
 Belägring

Referenser

Befästningskonst
Klan

En klan är en social grupp, oftast definierad genom släktskap. Klaner är ofta viktiga strukturer inom nomadkulturer. Ordet kommer ursprungligen ifrån skotsk-gaeliskans clann (svenska: "avkomma"", "ätt").

Klansamhällen är en av de vanligaste samhällsformerna i världen och har stor betydelse i samhällskontexter där statliga myndigheter inte är närvarande. I dessa uppfyller klansystemet vissa basala värlfärdstjänster gällande skydd, trygghet och säkerhet.

Europa 
Före medeltiden var europeiska samhällen lika andra jordbrukssamhällen i världen: storfamiljerna var kittet som höll samman samhällena. Att odla grödor och skydda marktillgång krävde samarbete och att gifta sig med kusiner var en metod för att åstadkomma detta. Under 500-talet började den tidiga kyrkan formulera lagar och regler som förbjöd giftermål med kusiner och sysslingar. Förbudet försvagade institutioner baserade på släktband i samhället och därmed klanstrukturer som dittills präglat Europa. Denna försvagning skedde parallellt med framväxande av en annan uppsättning egenskaper i befolkningarna: individualism, icke-konformism och tillit till främlingar.

Norden 

I nordiska länder övergavs klansamhället i en process som varade mellan 1200- och 1600-talet och ersattes av statssamhälle. Samhället bygger istället på social tillit och tilltro till statsmakt och myndigheter. I Norden har beväpnade klaner därför inte haft samma betydelse under de senaste seklerna som i exempelvis Italien och Skottland, men under medeltiden fanns flera militanta grupperingar med politiska ambitioner. Följande exempel var baserade på vänskapslojalitet mer än på blodsband:
 
 Birkebeinarna, banditgäng i skogsbygderna mellan Värmland, Dalsland och Norge, som försökte ta makten av Norges kung
 Folkungar i Uppland
Klansamhällen i Sverige har i nutid återuppträtt som fenomen till följd av omfattande invandring från länder med kollektivistiska strukturer där klaner styr och skipar rätt.

Vidare läsning

Se även 
Ätt
Släkt
Stam
Etnicitet
Nation
Hövdingadöme
Iwi
Klankriminalitet
Kulturell evolution
Skotska klaner
Ku Klux Klan

Referenser

Sociologi
Antropologi
Tommy Johnson

Tommy Clarence Fredrik Johnson, född 5 december 1931 i S:t Matteus församling i Stockholm, död 17 juli 2005 i Högalids församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Biografi 
Johnson växte upp på Söder i Stockholm, hans föräldrar var köpmannen Clarence Johnson och Gunhild Johansson. Efter skådespelarutbildningen vid Axel Witzanskys teaterstudio 1955–1956 var han fram till 1958 engagerad vid flera olika teatrar, däribland Riksteatern, Skansenteatern och Blancheteatern.

Han var sedan knuten till Borås stadsteater 1958–1962, Uppsala stadsteater 1962–1966 och Malmö stadsteater 1966–1969. År 1970 bildade han tillsammans med bland andra Gösta Ekman Turteatern i Kärrtorp. Från 1988 var han engagerad vid Fenixteatern i Stockholm.

Tommy Johnson var från 1970-talet flitigt anlitad för såväl TV- som filmproduktioner. Han var för många igenkänd från Vi på Saltkråkan, Bröderna Lejonhjärta, Badjävlar, Mannen från Mallorca, Kådisbellan och inte minst för sin roll som korpral Hugg i Någonstans i Sverige. På senare år sågs han i TV-serien Tre Kronor. I Midvinterduell som sänts i repris om jularna spelade han vägmästaren. Johnson filmdebuterade annars redan 1956 i Arne Ragneborns film Flamman.

Privatliv 
Tommy Johnson var 1959–1963 gift med skådespelaren Irma Erixson (född 1937), 1964–1972 med Elisabet Henriksson (född 1945), 1982–1988 med Selma Ayata (född 1955) och 1995–1996 med Marie-Louise Moell (född 1943). Tommy Johnson hittades död i sin bostad i Stockholm den 1 september 2005 efter att ha legat död en lång tid. 
Han är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Priser och utmärkelser 
År 1971 fick han pris som bäste manlige skådespelare vid TV-festivalen i Prag för rollen som lastbilschauffören i Lars Molins Hon kallade mig jävla mördare. Han tilldelades vidare Cornelis Vreeswijk-stipendiet år 1988.

Filmografi 

1956 – Flamman
1956 – Den tappre soldaten Jönsson
1956 – Sceningång
1959 – Sängkammartjuven
1959 – Raggare!
1963 – En vacker dag
1968 – Badarna
1971 – Midsommardansen

1973 – Luftburen
1977 – Bluff Stop
1977 – Bröderna Lejonhjärta
1977 – Måndagarna med Fanny
1977 – The Shadow of Chikara
1978 – Bomsalva
1980 – Trollsommar
1981 – Rasmus på luffen
1982 – Klippet
1983 – Lyckans ost
1983 – Andra dansen
1984 – Mannen från Mallorca
1984 – Splittring
1990 – Bulan
1993 – Polis polis potatismos
1993 – Kådisbellan
1994 – Sommarmord
1997 – Spring för livet
2000 – Pettson och Findus – Kattonauten
2000 – Naken
2004 – Hemlängtan (kortfilm)

TV-produktioner 

 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)

 (TV-film)
 (korpral Hugg)

 (TV-film)

 (TV-film)
 (gästroll)
 (gästroll)

 (TV-film)

 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 (TV-film)
 ("Polisen i Strömstad")
 (TV-film)
 (TV-film)

 (gästroll)

 "Det perfekta brottet"

 (TV-film)

 (TV-film)

 (gästroll)
 (TV-film)

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar 
 
 Tommy Johnson på Malmö stadsteater

Födda 1931
Avlidna 2005
Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Män
Let's Pök!

Let's Pök! är ett musikalbum från 1993 av Ronny och Ragge (Peter Settman och Fredde Granberg). Det spelades in januari–februari 1993 i Soundtrade Studios, och lyckades den 30 juni 1993 toppa den svenska albumlistan. Från albumet hamnade två låtar på Svensktoppen under 1993, Rara söta Anna och De' e' sommar.

Spårlista
Intro (tal)
De' e' sommar
Raggar-history (tal)
Min Wunderbaum
Första gången (tal)
Pökpåsen
Ronny & Ragges brevlåda (tal)
Bjud upp
The dans plejs (tal)
Se på mig
Sensitive i fåården (tal)
Rara söta Anna
Dom 3 b:na''' (tal)Köra fort som fan''

Listplaceringar

Medverkande
 Texter: Peter Settman och Fredde Granberg
 Musik: Patrik Frisk och Christer Sandelin
 Mix: Ronny Lahti och Christer Sandelin

 Peter Settman och Fredde Granberg - sång
 Lasse Jonsson - gitarr
 Patrik Frisk - keybord
 Lilling Palmeklint och Erika Essen-Möller - kör

Listföljd

Referenser

Svenska musikalbum
Musikalbum 1993
Svenskspråkiga musikalbum
Belägringsvapen

Belägringsvapen är olika former av artilleri, som syftar till att på något sätt bräcka försvarsmurar, eller på annat sätt ta sig förbi dem. Under antiken och medeltiden var till exempel murbräckor, belägringstorn och olika former av katapulter vanliga. Katapulterna ersattes dock gradvis av de mycket mer kraftfulla kanonerna under 1400-talet, varpå murens roll blev allt mindre; därav blev det också mindre viktigt med belägringsvapen.

Det senaste storskaliga militära användandet av katapulter var i skyttegravskrigen under första världskriget. Där användes katapulterna under de tidiga skedena av kriget till att kasta handgranater över ingenmansland ner i fiendens skyttegravar.

Typer av belägringsvapen
 Ballist
 Katapult
 Murbräcka
Blida
 Kanon

Se även
 Mekaniskt projektilvapen
Sten Lonnert

Sten Erik Lonnert, ursprungligen Johansson, född 30 december 1927 i Johannes församling i Stockholm, död 15 juli 1996 i Hägersten, var en svensk skådespelare.

Lonnert är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Regi

Koreografi

Referenser

Noter

Källor 

 Östgötateaterns arkiv
Teater i Stockholm 1910-1970.

Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1927
Avlidna 1996
Män
Slev

En slev är ett köksredskap som liknar en stor sked. 

Slevar används framförallt för att ösa upp flytande matvaror som soppor, såser och grytor. Slevar görs i en rad material, främst stål, silver, aluminium. trä och plast. Beroende på storlek och användningsområde kan slevar ha mer definierade benämningar, som såsslev och soppslev.

Från 1500-talet har slev använts som benämning även för redskap som liknar en slev till utseendet och fyller en liknande funktion, exempelvis sked, skopa och spade. Ett exempel är murslev.

Ibland förekommer uttryck som "sleva i sig", vilket syftar på att man öser i sig.

Se även 
 Hålslev

Källor 

Köksredskap
Växelspänning

Växelspänning är en spänning som växlar polaritet. Om en växelspänning vid en viss tidpunkt har en viss polaritet kommer den vid en senare tidpunkt att ha motsatt polaritet.

Om en växelspänning ansluts till en krets med elektrisk ledningsförmåga kommer kretsen att genomflytas av en växelström. Uttag med växelspänning finns i nästan alla hus med el. I de vanligaste vägguttagen (enfas) är spänningens effektivvärde 230 V, se även artikeln om trefas. Det finns inga bestämda poler i uttaget, vilket gör det enkelt att koppla in en elektrisk apparat. 

I Sverige och i större delen av världen är de publika elnätens växelspänningsfrekvens 50 Hz. I Nordamerika, större delen av Sydamerika, samt i vissa andra länder används 60 Hz. Japan har 50 Hz i den östra, och 60 Hz växelspänning i den västra delen av landet. Elektrifierad järnväg i Sverige, Norge, Tyskland, Schweiz och Österrike använder 16 ⅔ Hz, övriga världen 50 eller 60 Hz eller i enstaka fall likspänning.

Se även
Växelström
Trefassystem

Elektroteknik
Gylf

En gylf är en öppning på byxors framsida. Gylfen kan bestå av knappar eller blixtlås.

När hosorna började göras om till byxor, dvs syddes ihop, föddes behovet av att konstruera en öppning som snabbt och enkelt gick att öppna och stänga utan att plagget togs av. Den tidiga varianten var i god tradition stor och iögonfallande. På hosornas senare tid doldes mannens könsdelar med en så kallad blygdkapsel (skamkapsel). Den var ofta överdrivet stor. Det var ett sprund framtill som slöts med stora och vackert utformade knappar. 

Gylfen infördes först på finare herrkläder på 1600-talet.

Gylfmodet fick ge vika för byxluckan som 1700-talets knäbyxor (culotter) försågs med. I och med byxluckans införande avsexualiserades herrbyxorna. Och när gylfen åter blev på modet på 1840-talet gjordes den så diskret att den helst inte skulle synas alls – knapparna doldes bakom en fåll. Ytterligare förbättring kom med blixtlåset på 1930-talet, men parallellt med den nya uppfinningen, fortsatte man att sy byxor med knappgylf.

Ordet "gylf" är av oklart ursprung och är belagt i svenska språket sedan 1901.

Referenser

Kläddetaljer