kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eskişehir

Eskişehir (turkiska för "Gammal stad", på grekiska Δορύλαιον, Dorylaion) är en stad i Anatolien i västra Turkiet. Den ligger cirka tjugo mil sydväst om Ankara, vid floden Porsuk, och är administrativ huvudort för provinsen Eskişehir. Storstadskommunen har cirka 660 000 invånare och administrerar de två distrikten Odunpazarı och Tepebaşi.

Historia 
Staden är känd sedan antiken, då den på grekiska hette Δορύλαιον (Dorylaion) och på latin Dorylæum. Staden var känd för sina varma bad, och den var betydande som en knutpunkt i norra Frygien för de handelsvägar som från kusten ledde in i det inre av Mindre Asien. 1097 besegrade korsfararna under Bohemund och Gottfrid av Bouillon den seldjukiske sultanen av Iconium, Kilij Arslan I i ett slag vid Dorylæum.

Den moderna staden är uppbyggd efter kriget mot Grekland 1920-1922.

Näringsliv 
Eskişehir är en av landets viktigaste industristäder, med transport-, cement-, textil- och livsmedelsindustri. I närheten av staden finns sjöskumsgruvor.

Kultur 
Eskişehir är en universitetsstad med de två stora universiteten Osmangazi och Anadolu. Anadolu-universitetet är Turkiets största med bland annat en japansk trädgård i campusområdet, och Osmangazi är ett medicinskt universitet. Utanför staden finns även berömda varma källor.

Transport 
Eskişehir var den fjärde staden i Turkiet som fick spårvagn, efter Adana, Izmir och Istanbul. Staden har järnvägsförbindelse med bland annat Ankara.

Källor

Noter

Externa länkar 

Orter i Turkiet
Ugglan
Salmonsens
Distorted Reality

Distorted Reality är ett tysk/amerikanskt synthpopband med medlemmarna Martha M. Arce (sång) och Christian Kobusch (keyboard, synthesizer).

Diskografi
Studioalbum
The Fine Line between Love and Hate (EU-version) (2002; Accession Records), Europa
The Fine Line between Love and Hate (USA-version) (2003; Nilaihah Records), USA / Kanada
Daydreams and Nightmares (2006; Nilaihah Records), USA / Kanada
Daydreams and Nightmares (2006; Dark Dimsn (Soulfood Music)), Europa

Tyska musikgrupper
Amerikanska musikgrupper
Queen Latifah

Queen Latifah, eg. Dana Elaine Owens, född 18 mars 1970 i Newark, New Jersey, är en amerikansk skådespelare, sångare, rappare, låtskrivare och producent. År 1989 signerade hon med Tommy Boy Records och släppte sitt debutalbum All Hail the Queen den 28 november 1989.

Biografi
När Owens var 8 år gav hennes muslimska kusin henne smeknamnet Latifah, vilket på arabiska betyder "ödmjuk och känslig". 

Hennes musikkarriär började när hennes debutsingel kom när hon var 17 år gammal. Det första albumet sålde mer än en miljon exemplar. Hon fick en Grammy för singeln "U.N.I.T.Y." 

2003 nominerades hon till en Oscar i kategorin Bästa kvinnliga biroll för sin roll som Mama Morton i Chicago.

Filmografi i urval 

 (röst)

•   2006-  Last Holiday 
 (röst)

Diskografi

Källor

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska rappare
Pseudonymer
Födda 1970
Kvinnor
Levande personer
Personer från Newark, New Jersey
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Royal Rumble

Royal Rumble är ett årligt pay-per-view-event, det sänds varje år i januari av fribrottningsförbundet World Wrestling Entertainment (WWE). Huvudevenemanget är en Battle Royal-liknande match, med namnet Royal Rumble. Den är en av WWE:s "Stora Fyra", tillsammans med WrestleMania, SummerSlam och Survivor Series. Royal Rumblen är också en av WWE:s mest populära pay-per-view.

Royal Rumblen var från början ett vanligt program på USA Network innan den blev ändrad till en pay-per-view. Reglerna och formatet av Rumble-matchen har ändrats sedan matchens debut (1988). Ända sedan 1993 har vinnaren av Rumble-matchen fått en titelmatch på Wreslemania samma år.

Historia 
Geniet bakom Royal Rumble-matchen var Pat Patterson. Innan matchen startar drar de tävlande nummer till Rumble-matchen. Matchen inkluderar trettio men, matchen börjar med de två men som drar ett och två. Efter en bestämd tid (oftast nittio sekunder) så fylls matchen på med den som drog tre sedan fyra osv. Varje man för sig själv, vinnaren är den sista kvar efter alla andra blivit eliminerade.

Precis som i en Battle Royal så kan brottarna endast bli eliminerade över repen med båda fötterna röra vid golvet. En domare placerad utanför ringen måste se elimineringen för att den ska räknas. Om en brottare blir eliminerad utan att domaren ser det, kan smyga sig tillbaks i ringen igen (vilket har hänt). Ett år blev "Stone Cold" Steve Austin eliminerad under Rumble-matchen (1997), men han smög tillbaks utan att domaren såg och vann också matchen. En brottare som lämnar ringen under eller emellan repen är inte eliminerad. Under 1999 års Rumble-match lämnade både Vince McMahon och "Stone Cold" Steve Austin ringen, senare under matchen kom de tillbaka in och var också de två sista männen i matchen. I Royal Rumble 1994-matchen, var de två sista männen Bret Hart och Lex Luger. De blev båda utnämnda till vinnare när beslutet blev att bådas fötter rörde vid golvet samtidigt. Under Royal Rumble 2005 hände det igen, denna gång med brottarna John Cena och Batista. Men istället för att båda männen vann så startades matchen om och Batista eliminerade till slut John Cena.

1992 års Rumblepris var Tungviktstiteln (WWF Championship). Traditionen att vinnaren fick en WWE-titelmatch på Wrestlemania startade i 1993. Royal Rumble 2004 var det första året som vinnaren fick chansen att välja Världs Tungvikts Titeln (World Heavyweight Championship) match på WrestleMania. När Ecw anlände till WWE 2006 las även Ecw-titeln i 2007 års titel val. Från 2001 - 2007 har vinnaren av Rumble-matchen lyckats vinna världs titeln på Wrestlemania. Efter John Cena vann 2008 års Rumble-match så blev han den första i historien att ha sin titel-match i ett annat event (No Way Out). Han blev också den första sedan 2000 att vinna Rumble-matchen men inte vinna titeln (The Rock var den senaste innan John Cena).

Datum, arenor och vinnare 

1. Luger och Hart delade vinsten eftersom de var de två sista brottarna i ringen och slog ut varandra samtidigt.
2. TD Garden är tidigare känd som Fleet Center.

Referenser 

World Wrestling Entertainment
Menderes

För mindre floder, se Küçük Menderes. För den turkiske politikern, se Adnan Menderes.

Menderes eller Büyük Menderes, antikens Maiandros (latin Mæander) är en 450 km lång flod i Anatolien i Turkiet som utmynnar i Egeiska havet.

Eftersom floden är slingrig har det latinska namnet Mæander gett upphov till ordet meander.
Vattendrag i Turkiet
Medelhavets avrinningsområde
Din godhet rätt att lova

Din godhet rätt att lova är en gammal nyårspsalm i åtta verser av Haquin Spegel från 1686. Psalmen bearbetades av Johan Olof Wallin 1816 och bestod även 1937 av åtta verser.

Inledningsorden i 1695 års psalmbok är:
Tin godhet wele wij lofwa
O HErre JEsu kär

Enligt 1697 års koralbok används melodin också till psalmen Från Gud vill jag ej vika (nr 283), Gudz godhet skole wij prisa (nr 138), Vad gott kan jag dock göra (nr 261), Vad sörjer du så svåra (nr 267), Jagh kommer för tigh, Herre (nr 320) och Nu är en dag framliden (nr 369) vars melodi (F-moll, 2/2) är från Lyon 1557 troligen nedtecknad i Erfurt först 1572 enligt Den svenska psalmboken 1986.

Publicerad som
Nr 135 i 1695 års psalmbok under rubriken "Ny-Åhrs Psalmer".
Nr 410 i 1819 års psalmbok under rubriken "Med avseende på särskilda personer, tider och omständigheter: Årets början och slut: Nyårspsalmer".
Nr 464 i 1937 års psalmbok under rubriken "Årsskifte".

Nyårspsalmer
Svenska psalmer
Anders Edestam

Anders Edestam, född 1 juni 1898 i Ed, död 12 december 1977 i Ed, var en svensk läroverksadjunkt, personhistoriker och kulturforskare. Som det senare specialiserade sig Edestam på Dalslands kulturhistoria och Karlstads stifts prästerskap genom tiderna, vilket gav en omfattande tryckt produktion.

Biografi
Edestam var son till lantbrukare Olof Spjut och Johanna Greta Johansdotter och hette ursprungligen Anders Bernhard Spjut. Hans mor dog när han var 1 år gammal. Namnet Edestam tog han senare. Han tog studenten som privatist i Göteborg och blev filosofie magister i historia och geografi i Lund 1928. Han var därefter lärare vid Sunderbyns folkhögskola i Norrbotten 1928, Melleruds kommunala mellanskola 1929-30, läroverksadjunkt i Gävle 1931-32, Umeå 1932-37 och Karlstad 1946-1961. Han blev filosofie hedersdoktor i Göteborg 1970. Edstam, som var gift med Anna Engström, är gravsatt i Grinstad.

Edestams forskning
Edestams forskningsarbeten innefattade huvudsakligen personhistoria, kyrkohistoria, ekonomisk historia och demografi. Han gjorde en betydande insats för dalslandsforskningen genom sin kartläggning av dalsländska järnbruk, vattensågar m.m. Hans största arbete är det omfattande "Karlstads stifts herdaminne" i fem band med biografier över samtliga präster i hela Karlstads stift från medeltiden till våra dagar. Han donerade sin historisk-topografiska bibliotek om ca 8000 band till Åmåls stadsbibliotek. För sin kulturhistoriska forskning utsågs han till filosofie hedersdoktor och tilldelades även guldmedaljen Illis Quorum. Han var hedersledamot av Dalslands fornminnes- och hembygdsförening och Värmlands nation i Uppsala. Han erhöll Frödingstipendiet och Åmåls kommuns kulturpris.

Litteratur
Olle Enbågen, "Anders Bernhard Edestam 1898-1977", tryckt i Hembygden, årsbok utg. av Dalslands fornminnes- och hembygdsförbund 1978, sid. 9-24.

 Bengt O.T. Sjögren, "Anders Edestam", tryckt i tidskriften Släkt och Hävd 1978, sid. 96-97.

Externa länkar
Anders Edestams Dalslandssamling i Åmåls stadsbibliotek

Källor 

Svenska historiker under 1900-talet
Födda 1898
Avlidna 1977
Män
Personhistoriker
Personer från Dals-Eds socken
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Mottagare av Illis Quorum
Svenska genealoger under 1900-talet
Hedersledamöter vid Värmlands nation i Uppsala
Monstertruck

En monstertruck är en ombyggd pickuplastbil med extra stora hjul, modifierad fjädring och utbytt motor. Fordonen skapas mest för underhållande tv-tävlingar av samma typ som tractorpulling. Huvudsyftet med en monstertrucktävling är att få se uppställda mindre bilar bli överkörda och totalförstörda. Fenomenet förekommer nästan uteslutande i USA och är främst knutet till det amerikanska underhållningsbolaget Field Entertainment, som producerar TV-programmet och tävlingen Monster Jam.

Tävlingsmoment 
Det finns två olika moment i en monstertrucktävling: 
 Parallellrace - där två fordon kör i bredd och tävlar om att komma först i mål på en oval bana med små gupp på raksträckan. Banan är alltid oval men körs ibland två varv.
 Freestyle - där fordonen kör över olika hinder på samma bana, som gamla personbilar, husvagnar och bussar.

Historia 
De första monstertruckarna började dyka upp i USA mot slutet av  1970-talet. Ursprungligen handlade det bara om en pickup med extra stora hjul, men efter en tid började de specialbyggas allt mer. En känd monstertruck är Grave Digger, som blev Monster Jams första "världsmästare" år 2000. Ett känt svenskt monstertruckbygge är Big Swede.

Externa länkar 

United States Hot Rod Association (Monster Jam)
Allmonster.com
The Monster Blog

Ombyggda fordon
A.G. Bördh

Anders Gustaf Bördh, född 19 februari 1895 i Bolstad, Dalsland, död 28 december 1968 i Bolstad, var en hembygdsforskare och dalslandskännare.

Hans livsgärning kanaliserades genom Dalslands fornminnes- och hembygdsförbund där han gjorde en mycket stor insats som kännare av landskapet och medarbetare i dess årsbok "Hembygden" och andra publikationer. Viktig för landskapets kulturhistoria är hans bok om den s.k.Brånasmeden, "Johannes Olsson i Bråna. Ett skaldeöde", 1936. År 1964 utgav han en bibliografi över Dalslandslitteratur, som förtecknade cirka 2500 skrifter om Dalsland och dalbor.

Källor
Sveriges dödbok 1947-2006, (Cd-rom), Sveriges Släktforskarförbund

Svenska hembygdsforskare
Svenska forskare under 1900-talet
Personer från Bolstads socken
Födda 1895
Avlidna 1968
Män
Nils Uddenberg

Nils Uddenberg, född 29 juli 1938 i Lund, är en svensk läkare och författare. Han är docent i psykiatri och etiskt sakkunnig i Gentekniknämnden. Uddenberg har även gjort en nyöversättning av Charles Darwin till svenska för 2000-talet.

Nils Uddenberg disputerade 1974 i psykiatri vid Lunds universitet. År 2000 gavs han professors namn av regeringen. 2001 invaldes han som ledamot av Skogs- och Lantbruksakademien. Hans verk i två band Idéer om livet belönades 2003 med Augustpriset för bästa fackbok.

2005 utsågs Uddenberg av Föreningen Vetenskap och Folkbildning till årets folkbildare för sina kunniga och tänkvärda beskrivningar av människan och hennes historia med utgångspunkt från såväl humaniora som biologi, och inte minst det evolutionära perspektivet.

Nils Uddenberg är en folkbildare och har medverkat i ett stort antal TV- och radioprogram med diskussioner om människan, filosofi och etik.

Bibliografi 
1976 – Att få barn, en helhetssyn på kris och anpassning när man blir förälder
1980 – Vi fick ett barn – hur blev det sen?, första barnet och vad det innebär att bli förälder
1981 – Kan man lära till förälder?, en bok för gruppledare i föräldrautbildningen och för nyblivna föräldrar (tillsammans med Ingegerd Wirtberg)
1982 – Den urholkade fadern, en bok om män och fortplantning
1988 – Med livet som insats, makt, moral och produktion i biosamhället
1988 – Jakten på det perfekta livet, en reseberättelse från 2040-talet
1988 – Medicin myter magi
1990 – Prometheus och dryaden, människan, naturen, tekniken och etiken
1993 – Ett djur bland alla andra?, biologin och människans uppfattning av sin plats i naturen
1995 – Det stora sammanhanget, moderna svenskars syn på människans plats i naturen
1998 – Arvsdygden, biologisk utveckling och mänsklig gemenskap
1998 – Natursyn och handling
2000 – Renarna, markerna och människorna, om svenska samers syn på natur, djur och miljö
2003 – Idéer om livet, en biologihistoria
2009 – Gränsvarelser, åtta essäer om människan och aporna
2010 – Själens schamaner, personliga essäer om psykiatri
2012 – Linné och mentalsjukdomarna
2012 – Gubbe och katt
2015 – Lidande och läkedom
2019 – Skallmätaren, Gustaf Retzius - hyllad och hatad
2023 – Drömmaren: En bok om Sven Hedin

Priser och utmärkelser 
2000 – Professors namn
2003 – Augustpriset, fackbokspriset för Idéer om livet
2003 – Gleerups facklitterära pris
2004 – Natur & Kulturs kulturpris
2005 – Årets folkbildare
2016 – John Landquists pris
2020 – Axel Hirschs pris av Svenska Akademien

Källor

Noter

Svenska innehavare av professors namn
Svenska psykiatrer
Svenska författare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Alumner från Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Män
Födda 1938
Levande personer
Vinnare av Augustpriset
Läkare från Lund
Författare från Lund
Mottagare av Axel Hirschs pris
Tegnérpriset

Tegnérpriset är ett litterärt pris bestående av 20 000 kronor, namngivet efter skalden och kulturpersonligheten Esaias Tegnér (1782–1846). Priset utdelas av Tegnérfonden, med representanter för Tegnérsamfundet och Vetenskapssocieteten i Lund, till en "framstående humanist, gärna vetenskaplig eller vitter författare". Priset har utdelats sedan 1947, då det gick till Vilhelm Ekelund.

Pristagare 

1947 – Vilhelm Ekelund
1949 – Yrjö Hirn
1952 – Eirik Hornborg
1956 – Fredrik Böök
1957 – John Landquist
1958 – Anders Österling
1960 – Hans Ruin
1963 – Olle Holmberg
1965 – Eyvind Johnson
1969 – Algot Werin
1971 – Alf Ahlberg
1972 – Gunnar Aspelin
1973 – Ingvar Andersson
1974 – Erik Hjalmar Linder
1975 – Gunnar Tideström
1976 – Georg Henrik von Wright
1977 – Harry Järv
1978 – Sigmund Skard
1979 – Torben Brostrøm
1980 – Erik Wistrand
1981 – Ruth Halldén
1982 – Esaias Tegnérs 200-årsjubileum med symposium. Inget pris detta år.
1983 – Ingmar Bengtsson
1984 – Carl-Erik af Geijerstam
1985 – Rolf Edberg
1986 – Britt G. Hallqvist
1987 – Horace Engdahl
1988 – Bo Grandien
1989 – Johannes Salminen
1990 – Göran Palm
1991 – Willy Kyrklund
1992 – Madeleine Gustafsson
1993 – Sigrid Combüchen
1994 – Svante Nordin
1995 – Gunnar Fredriksson
1996 – Kurt Johannesson
1997 – Ragnar Thoursie
1998 – Lennart Sjögren
1999 – Göran Tunström
2000 – Lars Lönnroth
2001 – Jesper Svenbro
2002 – Carina Burman
2003 – Stewe Claeson
2004 – Ingrid Elam
2005 – Tommy Olofsson
2006 – Gunnar D. Hansson
2007 – Merete Mazzarella
2008 – Björn Larsson
2009 – Eva Helen Ulvros
2010 – Eva Ström
2011 – Sven-Eric Liedman
2012 – Malte Persson
2013 – Christina Svensson
2014 – Jan Stolpe
2015 – Peter Luthersson
2016 – Lars-Håkan Svensson
2017 – Katarina Frostenson
2018 – inget pris
2019 – Magnus William-Olsson
2021 – Louise Vinge

Referenser

Noter

Externa länkar
Presentation av priset på Tegnérsamfundets hemsida
Lista över pristagare på Tegnérsamfundets hemsida

Esaias Tegnér
Svenska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1993
Etiopisk varg

Etiopisk varg, abessinsk schakal eller simienschakal (Canis simensis) är en art i familjen hunddjur som är mycket sällsynt i sitt utbredningsområde.

Utseende 

Etiopisk varg mäter cirka en meter (huvud och bål). Svansen är cirka 30 centimeter lång och mankhöjden är 50–60 centimeter. Den har en vikt på 11–19 kilogram, och hanen är större och tyngre än honan. Pälsen är huvudsakligen rödbrun med en vit fläck på halsens främre sida. Svansen är vit mot basen, annars mörk. Nosen är lång som hos vissa rävarter.

Utbredning 
Etiopisk varg förekommer idag endast i ett antal trädlösa bergstrakter i Etiopien på en höjd av 3000–4400 meter över havet. Den största populationen lever i Balebergens nationalpark.

Ekologi 

Den etiopiska vargens föda består till 96 % av möss och råttor. Annars tar den mindre fåglar, hardjur, hyraxar, fågelägg, dvärgantiloper och as. Även en mindre mängd växtdelar kompletterar födan. Oftast gräver vargen upp bytet ur dess bo.

Den etiopiska vargen lever i flock med upp till 13 individer med en hierarkisk social struktur. Flockarna har överlappande revir vid kanterna. Unga hanar bildar ibland flockar. I motsats till andra arter i släktet Canis är denna art dagaktiv. Födosöket sker främst på morgonen.

Fortplantning 

Parningstiden sträcker sig från augusti till december och vanligen är det bara den dominanta honan i flocken som föder ungar. Efter ungefär 60 dagars dräktighet föder tiken 2–7 valpar. Födelsen sker i den underjordiska lyan som grävs av honan. Ofta finns flera lyor grävda under olika år och ungarna flyttas mellan lyorna. I flera fall får ungarna di inte bara av modern utan även av en annan hona från flocken. Efter fyra eller fem veckor börjar ungarna med fast föda och efter cirka tio veckor slutar honan med digivning. Upp till ett års kan ungarna ibland få en matbit av äldre flockmedlemmar. Könsmognaden infaller under andra levnadsåret.

Etiopisk varg kan i naturen bli upp till tio år och i fångenskap upp till tolv år.

Etiopisk varg och människan

Hot och status 

Beståndets minskning beror bland annat på sjukdomen rabies, som överförs från vilda tamhundar, men det största hotet är habitatförstöring då gräsmarker omvandlas till jordbruksmark. Flera individer dör i trafiken eller faller offer för tjuvskyttar. Det finns bara omkring 500 individer kvar och arten kategoriseras  därför av IUCN som starkt hotad (EN).

Namn 
Artens likhet med rävar och schakaler har gett upphov till en mängd olika trivialnamn. Den har bland annat kallats för abessinsk schakal, abessinsk räv, simienschakal, simienräv och etiopisk schakal.

Referenser 
 (januari 2006)

Noter

Tryckta källor 
 Chris & Tilde Stuart 1997. The Larger Mammals of Africa

Externa länkar 

Vargar
Däggdjur i etiopiska regionen
Johnny Saxton

John "Johnny" Saxton, född 4 juli 1930 i Newark, New Jersey, död 4 oktober 2008, var en amerikansk proffsboxare. Han var tvåfaldig världsmästare i weltervikt 1954-55 och 1956.

Johnny Saxton lärde sig boxningens grunder i New York på ett barnhem för föräldralösa barn i Brooklyn. Efter en kort amatörkarriär omfattande ett 30-tal matcher blev han professionell 1949 och hans proffskarriär varade till 1958.

Saxton tog welterviktstiteln första gången 1954 genom att poängbesegra regerande mästaren, kubanen Kid Gavilan. Redan i sitt första titelförsvar förlorade Saxton titeln till Tony DeMarco. Ringdomaren bröt matchen sedan Saxton blivit nerslagen i rond 14 och inte kunde stå stadigt efter att han rest sig. Någon returmatch blev aldrig av då DeMarco också omgående förlorade titeln till Carmen Basilio som därmed blev Saxtons nästa motståndare.

I den första matchen mellan dem i mars 1956 vann Saxton överlägset på poäng och återtog därmed titeln. Returmatchen i september slutade med att ringdomaren bröt matchen efter rond 8 då Saxton fått kopiöst med stryk och Basilio förklarades som segrare. De tre poängdomarna var eniga om att Saxton vunnit bara en av de åtta ronderna.

I februari 1957 gjorde Saxton ett försök att ta tillbaka sin titel av Basilio men blev nerslagen redan i andra ronden och misslyckades återigen med att stå stadigt när han reste sig, varpå domaren bröt matchen.

Efter sin tredje match mot Basilio gick Saxton endast fem matcher till och förlorade fyra av dem. Domslutet i den enda match han vann ifrågasattes dessutom och Saxton ansågs vid det laget vara ett "ringvrak".

Johnny Saxtons slutliga matchstatistik blev 55 segrar (21 på KO), 9 förluster och 2 oavgjorda.

Referenser

Amerikanska boxare
Män
Födda 1930
Avlidna 2008
Personer från Newark, New Jersey
Bronski Beat

Bronski Beat var ett brittiskt synthpopband som startade 1983 och som blev mycket kända för hitlåten "Smalltown Boy". Den släpptes 1984 och blev listetta i både Nederländerna och Italien. De fick flera hits i Storbritannien med låtar som "Why?" från 1984 och "Hit That Perfect Beat" från 1986, den sistnämnda utan Jimmy Somerville. Somerville lämnade bandet 1985 för att starta duon The Communards tillsammans med Richard Coles. Han ersattes i Bronski Beat av sångaren John Foster. Bronski Beat splittrades 1995, men återförenades 2016, senare samma år dog Larry Steinbachek. Steve Bronski dog 2021.

Allmänt 
Gruppens frontfigur var Jimmy Somerville, vars karaktäristiska falsettröst definierade gruppens sound. Medlemmarna var öppet homosexuella.

Bandmedlemmar 
Nuvarande medlemmar
 Steve "Bronski" Forrest - keyboard, percussion (1983–1995, 2016–2021; död 2021)
 Ian Donaldson – DJ (2016–2018)
 Stephen Granville – sång (2016–2018)

Tidigare medlemmar
 Jimmy Somerville – sång (1983–1985, 1987)
 Larry Steinbachek – keyboard, percussion (1983–1995; död 2016)
 John Foster – sång (1986–1987, 1994–1995)
 Jonathan Hellyer – sång (1989–1994, 1995)

Diskografi 
Studioalbum

Remixalbum

 (2xCD)

Livealbum

Singlar (topp 20 på UK Singles Chart)
1984 – "Smalltown Boy" (#3)
1984 – "Why?" (#6)
1984 – "It Ain't Necessarily So" (#16)
1985 – "I Feel Love" (Donna Summer-cover tillsammans med Marc Almond) (#3)
1985 – "Hit That Perfect Beat" (#3)
1986 – "C'mon! C'mon!" (#20)

Samlingsalbum (tillsammans med Jimmy Somerville & The Communards)

Externa länkar 

Bronski Beat på allmusic.com

Brittiska musikgrupper
Engelska synthpopgrupper
Triogrupper
Musikgrupper från London
Musikgrupper bildade 1983
Camouflage

Denna artikel handlar om den tyska synthpopsgruppen Camouflage. För den svenska musikgruppen, se Camouflage.

Camouflage är en tysk New Wave- och synthpopgrupp som startade 1983.

Diskografi 
 Voices & Images (1988)
 Methods of Silence (1989) 
 Meanwhile (1991) 
 Bodega Bohemia (1993)
 Spice Crackers (1995)
 Best of - We Stroke The Flames (1997)
 Rewind << Best of 95-87 (2001) 
 Sensor (2003)
 Relocated (2006)
 Archive#1 (2007)
 Live in Dresden (2009)
 Spice Crackers (Remastered) (2009)
 Greyscale (2015)

Externa länkar 
Officiell webbplats

Musikgrupper bildade 1983
Tyska new wave-grupper
Tyska synthpopgrupper