kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Trygve Lie

Trygve Halvdan Lie, född 16 juli 1896 i Kristiania (nuvarande Oslo), död 30 december 1968 i Geilo, Buskerud fylke, var en norsk politiker (Arbeiderpartiet), som blev Förenta Nationernas förste generalsekreterare.

Biografi
Trygve Lie var justitieminister 1935–1939 och därefter handelsminister 1939–1940. Vid krigsutbrottet 1940 var han delaktig i de åtgärder som ledde till att den norska flottan hamnade under de allierades kontroll. Han var utrikesminister i exilregeringen 1940–1945 och blev efter krigets slut 1945 utrikesminister i Norges nya regering och ledde den norska delegation som deltog i arbetet med att bygga upp och utforma stadgarna för Förenta Nationerna. År 1946 blev han organisationens förste generalsekreterare, en befattning som han innehade till 1952.

Det "kalla kriget" försvårade uppbyggnaden av FN och en resa han gjorde till Moskva 1950 för att åstadkomma avspänning gav inget resultat. Under Koreakriget stödde Lie FN:s ingripande och kom därmed i konflikt med Sovjetunionen. Trots Sovjets veto förlängdes dock hans mandat med tre år.

År 1953 efterträddes han av Dag Hammarskjöld och återvände till Norge, där han var fylkesman i Oslo och Akershus 1955–1963 och handelsminister 1964–1965.

Lie har skildrat krigsåren i en memoarserie samt sin verksamhet i FN i boken Sju år för freden (1954).

En skulptur över Trygve Lie i brons av Nico Widerberg restes 1994 på Trygve Lies Plass i Oslo.

Bibliografi 
  (översättning från författarens engelska manuskript av Gunnar Fagrell och Majt Björnberg)

Referenser 
 Bra Böckers lexikon, 1977

Externa länkar 

 
 Trygve Lie-arkiv på UN archives webbplats

Norska politiker under 1900-talet
Födda 1896
Avlidna 1968
Norska socialdemokrater
Förenta nationernas generalsekreterare
Norges utrikesministrar
Norges justitieministrar
Norges industriministrar
Män
Politiker från Oslo
Norges handelsministrar
Alumner från universitetet i Oslo
Yves Montand

Yves Montand, ursprungligen Ivo Livi, född 13 oktober 1921 i Monsummano Terme, Toscana, Italien, död 9 november 1991 i Senlis, Oise, Frankrike, var en italienskfödd fransk skådespelare och sångare.

Biografi 
Yves Montands föräldrar, som var lantbrukare, var antifascister och flydde till Frankrike när Benito Mussolini kom till makten i Italien. Han växte upp i Marseille under fattiga förhållanden. Han slutade skolan endast 11 år gammal och arbetade bland annat som barberarlärling, fabriksarbetare och bartender. Som 18-åring gjorde han debut på en nattklubb i staden.

Han arbetade sig upp och kom så småningom till Paris, där han upptäcktes av Edith Piaf när han sjöng på Moulin Rouge. Med hennes hjälp kom han att bli en av Frankrikes mest folkkära och populära kabarésångare. Piaf ordnade också en filmroll åt Montand i Skuggan av en stjärna (1945), vilket skulle bli början på en lysande filmkarriär. Sitt stora genombrott som skådespelare fick Montand 1953 i Fruktans lön. Han blev en internationellt känd stjärna, i såväl europeiska som amerikanska filmer. År 1987 var han juryordförande vid filmfestivalen i Cannes.

Montand var 1951–1985 gift med skådespelaren Simone Signoret, och ligger begravd intill sin före detta hustru på kyrkogården Père-Lachaise i Paris. Han hade även en omskriven romans med Marilyn Monroe under inspelningen av Låt oss älska 1960.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Män
Födda 1921
Avlidna 1991
Personer från Toscana
Franska skådespelare under 1900-talet
Franska sångare under 1900-talet
Sångare inom populärmusik
Gravsatta på Père-Lachaise
Georges Brassens

Georges Charles Brassens, född 22 oktober 1921 i Sète, Hérault, död 29 oktober 1981 i Saint-Gély-du-Fesc, Hérault, var en fransk vissångare och kompositör. Brassens räknas ibland till den franskspråkiga viskonstens tre stora B:n: Brel, Brassens och Barbara. I Frankrike är Brassens mycket känd för sina enkla och eleganta sånger med sinnrika texter. Han anses för en av Frankrikes bästa poeter efter andra världskriget. 1967 blev han tilldelad Franska akademiens Grand prix de poésie.

Asteroiden 6587 Brassens är uppkallad efter honom.

Till svenska översattes Brassens först av Karl Gerhard, Brave Margot på 1950-talet. Några år senare gjorde Lars Forssell Le Gorille (Djävulens sång) och Corne d'aurochs (På lek) till visor som sjungits en hel del. Cornelis Vreeswijk tog åtminstone djupa intryck av Brassens stil och använde några av hans melodier. Senare har Jan Hammarlund, Pierre Ström och Thorstein Bergman sjungit Brassens på svenska.

Biografi

Referenser 
 

Franska vissångare
Franska musiker
Viskompositörer
Män
Födda 1921
Avlidna 1981
Andrej Sacharov

Andrej Dmitrijevitj Sacharov (, uttal ), född 21 maj 1921 i Moskva, död 14 december 1989 i Moskva, var en rysk (sovjetisk) kärnfysiker och medborgarrättskämpe. 1972 gifte han sig med Jelena Bonner.

Vetenskapliga insatser 
Andrej Sacharov disputerade 1947 och arbetade från 1948 inom det ryska vätebombsprogrammet under Igor Tamm. Hans huvudsakliga arbete rörde sig inom forskningen om vätebomben och den kontrollerade kärnfusionen. Sacharov anses oberoende av Edward Teller och Stanisław Ulam ha kommit fram till en fundamental designprincip för termonukleära laddningar som i västvärlden vanligen kallas för Teller-Ulams design, men som i Ryssland kallas för ”Sacharovs tredje idé”.

Han var ledamot av den sovjetiska vetenskapsakademin från 1953.

Engagemang 
Andrej Sacharov framförde tidigt sin åsikt, att förutsättningen för att världen skulle undgå fullständig undergång var att det rådde en teknisk jämvikt mellan öst och väst. Han ägnade sedan mitten av 1960-talet en stor del av sin tid åt att arbeta för en förbättring av de oliktänkandes situation. För detta arbete belönades Sacharov med Nobels fredspris 1975. Sacharov hindrades att ta emot priset i Norge och Jelena Bonner tog emot priset i hans ställe. Eftersom han också starkt kritiserade statsledningen för kriget i Afghanistan blev han förvisad från Moskva och sitt arbete där till staden Gorkij (nuvarande Nizjnij Novgorod). Först 1986 hävdes hans förvisning av Michail Gorbatjov.

Från manifestet Tankar om framsteg, intellektuell frihet och fredlig samexistens (1968, översatt 1970) över Sacharov har ordet (översatt 1974) till Mitt land och världen (översatt 1975), vidgades hans inställning till Sovjetunionen och dess socialism från kritik till fördömanden, särskilt i fråga om den bristande tillämpningen av Helsingforsavtalets bestämmelser om de mänskliga fri- och rättigheterna.

Se även 
 Kärnvapen
 Tsarbomben
 Igor Kurtjatov
 Sacharovpriset för tankefrihet

Källor
 Bra Böckers lexikon, 1979.

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1921
Avlidna 1989
Mottagare av Nobels fredspris
Ryska fysiker
Män
Personer från Moskva
Ryska dissidenter
Alumner från Moskvauniversitetet
Acetorfin

Acetorfin, summaformel C27H35NO5, är en kemisk förening med smärtstillande effekt härlett ur morfin. Acetorfin har en molmassa på 453,57 g/mol.

Preparatet är narkotikaklassat och ingår i förteckningarna N I och N IV i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Källor

Semisyntetiska opioider
My-opioidagonister
Morfinaner
Alkoholer
Etrar
Acetatestrar
Narkotikaklassade läkemedel
Acetyldihydrokodein

Acetyldihydrokodein är en kemisk förening med formeln  C20H23NO4. Ämnet är ett smärtstillande preparat som tillhör gruppen opiater. Ett annat namn på ämnet är thebacon.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning N II i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Källor

Semisyntetiska opioider
Morfinaner
Fenoletrar
Acetatestrar
Narkotikaklassade läkemedel
Acid house

Acid house eller bara acid är en undergenre inom house som dök upp under slutet av 1980-talet då house-producenter skapade nya ljud med synthesizern Roland TB-303 genom att pressa dess cut-off och resonans i överdriven mängd. Acid housen har utvecklats något sedan 1980-talet; dess grundläggande element TB-303:an (och syntar med liknande ljud) skapar acid housens karaktär, en ljudkaraktär. Rytmen är ofta ganska enkel men har en hård karaktär, ofta används trummaskinerna Roland TR-909 och Roland TR-808

Tidiga acid house-grupper är Phuture (mest kända spår: Acid Trax) och D Mob (mest kända spår: We Call It Acieed). Gränsen mellan vad som under 1980-talet tillhörde house och vad som tillhörde acid var relativt flytande, många artister och grupper skapade musik inom bägge, och många spår är hybrider. Exempel på vad som kan anses vara tidiga acidspår är nämnda Acid Trax och We Call It Acieed samt Acid Over av Tyree Cooper, som också gjorde hip house. Acid förväxlas ofta med detroittechno.

Housemusik efter genre
Kennet Ahl

Kennet Ahl var en författarpseudonym för huvudsakligen Lasse Strömstedt och Christer Dahl. Även Bodil Mårtensson och Anders Lönnbro var medförfattare till vissa av böckerna, och Högriskbegravning skrevs av Strömstedt själv. Duon debuterade under detta namn 1974 med den galghumoristiska romanen Grundbulten. Romanserien består till största delen av samtidsskildringar från kriminella miljöer med kåkfararen Kennet Ahl som huvudperson. Undantag är Rävsaxen och Mordvinnaren där bipersoner från andra romaner är huvudkaraktärer, och Slutstationen som är en sciencefictionhistoria där en av karaktärerna är en ättling till Kennet Ahl, med samma namn.

Verken är i regel satiriska och samhällskritiska ur ett vänsterperspektiv.

Bibliografi
Grundbulten (1974)
Kennet Ahl huvudkaraktär
Lyftet (1976)
Kennet Ahl huvudkaraktär
Rävsaxen (1978)
Kennet Ahl biperson
Slutstationen (1980)
 Sciencefictionroman. En av huvudpersonerna – boxaren Kennet Ahl – framställs som ättling till den småkriminelle Kennet Ahl i de andra romanerna.
Mordvinnaren (1987)
Kenneth Ahl berättare
Hämndemännen – en roman om ett system i upplösning (1991)
Högriskbegravning (2006)
Kennet Ahl huvudkaraktär

Filmografi (urval)
 1978 – Lyftet

Källor
 https://web.archive.org/web/20180106063557/http://blogg.djungeltrumman.se/kulturarbete/grundlaggande-ahlologi-formular-1ahl/

Författarpseudonymer
Svenska kriminalförfattare
Svenskspråkiga kriminalförfattare
Fiktiva brottslingar
Svenska litterära figurer
Akatisi

Akatisi är en rörelsestörning som kännetecknas av en stark känsla av rastlöshet, obehag, ångest, och oförmåga att sitta stilla. 

Diagnosen kopplas framför allt till biverkningar från antipsykotiska läkemedel. 

Drabbade kan skruva på sig, trampa fram och tillbaka och ha svårt att hålla ben och fötter stilla. Symtom inkluderar smärta, nervositet, oro, sömnlöshet och panikkänslor. Akatisi kan i allvarliga fall kopplas till aggression, våld och självmord.

Orsak och diagnos 
Biverkningar från neuroleptika är en ledande orsak till akatisi. Symtomen kan uppstå när patienter börjar använda neuroleptika, eller när dosen minskas eller ökas. Akatisi kan också vara ett utsättningssymtom för den som slutar ta neuroleptika.

Akatisi kan också kopplas till bland annat Parkinsons sjukdom, och till användande av andra läkemedel, inklusive antidepressiva läkemedel, antibiotika och reserpin.  

Vid akatisi har rastlösheten organiska orsaker. Har den psykiska orsaker kallas det psykomotorisk agitation. 

Akatisi feldiagnostiseras ofta som Willis-Ekbom sjukdom (tidigare kallat ”restless legs”).

Historia 
Termen användes först av den tjeckiska neuropsykiatern Ladislav Haškovec, som beskrev fenomenet 1901. Ordet kommer från grekiska a- ,"inte", och καθίζειν, kathízein, "att sitta". Med andra ord en "oförmåga att sitta".

Kända fall 
Jordan Peterson drabbades av akatisi efter att ha tagit klonazepam mellan 2016 och 2019. När han drog ned på medicinerna drabbades han av starka utsättningssymtom kopplade till bensodiazepinet, däribland akatisi. Peterson har beskrivit akatisi som konstant smärta under dygnets alla vakna timmar och “värre än döden”.

Stewart Dolin fick akatisi efter att ha tagit läkemedlet Paxil mot jobbrelaterad oro. Sex dagar efter att han började med läkemedlet tog han sitt liv. Stewarts änka Wendy Dolin stämde Glaxo Smith Kline, och i april 2017 dömdes företaget att betala 3 miljoner dollar i skadestånd till Dolin.

Källor

Motoriska tillstånd och störningar
Beteendesymtom
Alfacetylmetadol

Ej att förväxla med acetylmetadol.

Alfacetylmetadol är en syntetisk opioid med en struktur lik metadon. Det är ett syntetiskt opioidanalgetikum och ett narkotikaklassat preparat.

Dess levorotära enantiomer, levacetylmetadol, är en FDA-godkänd behandling för opioidberoende. Alfacetylmetadol är mycket lik metadon i struktur, en allmänt förskriven substans för behandling för opioidberoende. I USA är det ett Schema I-kontrollerat ämne enligt lagen om kontrollerade ämnen (förmodligen för att det aldrig marknadsförts i USA, vilket är fallet med andra vanliga opiat/ opioidläkemedel som heroin och prodin), med en ACSCN på 9603 och en årlig tillverkningsvolym 2013 på 2 gram.

Se även
 Levacetylmetadol
 Acetylmetadol
 Betacetylmetadol
 Alfametadol

Referenser

Noter

Externa länkar

Opioider
Aminer
Narkotika
Acetatestrar
Analgetika
Alfametyltiofentanyl

Alfametyltiofentanyl är en kemisk förening med summaformeln C21H28N2OS. Ämnet är ett preparat som tillhör gruppen opioider. Ämnet är en analog till fentanyl.

Preparatet är narkotikaklassat och ingår i förteckningarna N I och N IV i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Identifikatorer
PubChem 62309
ChemSpiderID 56104
InChI 1/C21H28N2OS/c1-3-21(24)23(18-8-5-4-6-9-18)19-11-13-22(14-12-19)17(2)16-20-10-7-15-25-20/h4-10,15,17,19H,3,11-14,16H2,1-2H3
InChIKey YPOXDUYRRSUFFG-UHFFFAOYAY

Källor 

Opioider
Tiofener
Piperidiner
Anilider
Propanamider
Narkotikaklassade läkemedel
Alfaprodin

Alfaprodin, summaformel C16H23NO2 (handelsnamn Prisilidin och Nisentil), är ett smärtstillande preparat som tillhör gruppen opioider utvecklat i Tyskland i slutet av 1940-talet. 
Alfaprodin är narkotikaklassat och ingår i förteckning N I i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Det finns två isomerer av transformen av prodin, alfaprodin och betaprodin. Båda uppvisar optisk isomerism och alfaprodin och betaprodin är racemates. Alfaprodin är nära besläktat med desomorfin i sterisk konfiguration. Cisformen har också aktiva isomerer men ingen används i medicin. Betaprodin är omkring fem gånger mer potent än alfaprodin, men metaboliseras snabbare, och endast alfaprodin utvecklades för medicinskt bruk. Den har liknande aktivitet som petidin, men med en snabbare verkan och kortare varaktighet. Betaprodin producerar mer eufori och biverkningar än alfaprodin vid alla dosnivåer, och det konstaterades att 5 till 10 mg betaprodin motsvarar 25 till 40 mg alfaprodin.

Tester på råttor visade att alfaprodin har 97 procent av styrkan av morfin via injektion och 140 procent av styrkan av metadon oralt. Betaprodin var 5,5 gånger så stark som morfin SC, och den laevorotariska cisisomeren var 3,5 gånger så stark, och den dextrorotära cisisomeren var 7,9 gånger så stark. Betaprodin oralt var 4,2 gånger så stark som metadon, och cisformen var 390 procent för laevo och 505 procent för dextroisomererna.

 

Alfaprodin användes främst för smärtlindring vid förlossning och tandvård, samt för mindre kirurgiska ingrepp. Den har en verkningstid på 1 till 2 timmar och 40 till 60 mg är lika med 10 mg morfin via injektion.

Prodine har liknande effekter som andra opioider och producerar analgesi, sedering och eufori. Bland biverkningar kan förekomma klåda, illamående och potentiellt allvarlig andningsdepression som kan vara livshotande. Andningsdepression kan vara ett problem med alfaprodin även vid normala terapeutiska doser.

Se även
 Trimeperidin

Referenser

Noter

Externa länkar

 
 

Opioider
Propanoater
Piperidiner
Narkotikaklassade läkemedel
Alfentanil

Alfentanil är en kemisk förening med summaformeln C21H32N6O3. Ämnet används som bedövningsmedel och tillhör gruppen opioider. Ämnet är narkotikaklassat. Varunamn i Sverige för ämnet är Rapifen.

Alfentanil har en mycket kort halveringstid (90 - 111 minuter) och ges oftast i kontinuerlig infusion via dropp. Detta medför att patienten får mindre besvär i uppvaket efter operationen, eftersom bland annat den andningshämmande effekten snabbt avtar efter att infusionen upphör. Är mindre potent än fentanyl men mer potent än morfin.

Biotillgängligheten är 100%.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning N I i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Identifikatorer
InChI
1/C21H32N6O3/c1-4-19(28)27(18-9-7-6-8-10-18)21(17-30-3)11-13-24(14-12-21)15-16-26-20(29)25(5-2)22-23-26/h6-10H,4-5,11-17H2,1-3H3
InChIKey IDBPHNDTYPBSNI-UHFFFAOYAV
ATC-kod N01AH02
PubChem 51263
DrugBank APRD00726
ChemSpiderID 46451

Källor

Opioider
Generella anestetika
Piperidiner
Tetrazoler
Karbamider
Etrar
Laktamer
Anilider
Narkotikaklassade läkemedel
Alkaloid

Alkaloider är en grupp kvävehaltiga aminer som förekommer hos olika växter och som ofta har en stark inverkan på människokroppen. Alkaloiderna är ofta basiska ("alkaliska", därav namnet), men undantag finns, till exempel kolchicin från växten tidlösa. Många alkaloider är kraftigt verkande gifter; i små doser har de stor medicinsk betydelse.

Alkaloiderna har använts som droger, gifter och läkemedel under hela mänsklighetens historia.

Klassificering 
Alkaloiderna är uppdelade i olika grupper beroende på sin struktur.

 Pyridin-gruppen: piperin, koniin, trigonellin, arekaidin, guvacin, pilokarpin, cytisin, nikotin, spartein, pelletierin.
 Pyrrolidin-gruppen: hygrin, cuscohygrin, nikotin
 Tropan-gruppen: atropin, ekgonin, katuabin, kokain, hyoscyamin, skopolamin, 
 Kinolin-gruppen: kinin, kinidin, dihydrokinin, dihydrokinidin, stryknin, brucin, veratrin, cevadin
 Isokinolin-gruppen: opium-alkaloider (morfin, kodein, tebain, Isopapa-dimetoxy-anilin, papaverin, narkotin, sanguinarin, narcein, hydrastin, berberin), emetin, berbamin, oxyacantin
 Fenetylamin-gruppen: meskalin, efedrin, dopamin, adrenalin, noradrenalin, amfetamin
 Indol-gruppen:
 Tryptaminer: dimetyltryptamin, N-metyltryptamin, psilocybin, serotonin
 Ergoliner: ergot-alkaloider (ergin, ergotamin, lysergsyra, lysergsyradietylamid etc.)
 Beta-karboliner: harmin, Harmala-alkaloider, yohimbin, reserpin
 Rauwolfia-alkaloider: reserpin
 Purin-gruppen:
 Xantiner: koffein, teobromin, teofyllin
 Terpenoid-gruppen:
 Akonit alkaloider: akonitin
 Steroider: solanin, muskarin, kolin, neurin
 Vinkaalkaloider: vinblastin, vinkristin
 Blandade: capsaicin, cynarin, fytolaccin, fytolaccotoxin

Se även 

 Opiater
 Centralstimulerande preparat

Farmakologi
Alkohol & Narkotika

Alkohol & Narkotika (A&N) är en tidskrift i Sverige, utgiven sedan 1907 av Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning (CAN).

Alkohol & Narkotika kom ut första gången 1907 och under de första 50 åren hade tidningen namnet Tirfing, efter svärdet Tirfing i den fornnordiska mytologin och var en renodlad tidning för nykterhetsfrågor. Den slogs 1956 ihop med Tidskrift för systembolagen och fick namnet Alkoholfrågan, som 1973 ändrades till det nuvarande. Alkohol & Narkotika utkommer med sex nummer per år.

År 2007 firade tidskriften Alkohol & Narkotika 100-årsjubileum. Denna ålder gör tidningen till en av Sveriges äldsta fortfarande existerande tidskrifter.

Källor

Noter

Externa länkar

Alkohol
Narkotika
Svenska tidskrifter
Folkhälsa i Sverige
Allobarbital

Allobarbital, summaformel C10H12N2O3, är ett lugnande och sömngivande preparat som tillhör gruppen barbiturater. Allobarbital är en barbiturat med medellång verkningstid. Alla läkemedel med allobarbital avregistrerades på 1950-talet i Sverige.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning P IV i 1971 års psykotropkonvention, samt i förteckning IV i Sverige.

Källor 

Barbiturater
Narkotikaklassade läkemedel
Allylprodin

Allylprodin är en kemisk förening med summaformeln C18H25NO2. Ämnet används som anestetikum och tillhör gruppen opioider. Allylprodin har omvänd stereokemi till prodin: där cis-isomeren (betaprodin) är den potentaste för prodin är det trans-isomeren för allylprodin som är potentast. Trans-isomeren av allylprodin är mer potent än betaprodin.

Preparatet är narkotikaklassat och ingår i förteckning N I i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Identifikatorer
ChemSpiderID 30495
InChI 1/C18H25NO2/c1-4-9-16-14-19(3)13-12-18(16,21-17(20)5-2)15-10-7-6-8-11-15/h4,6-8,10-11,16H,1,5,9,12-14H2,2-3H3
InChIKey KGYFOSCXVAXULR-UHFFFAOYAP
PubChem 32938

Källor 

Opioider
Propanoater
Alkener
Piperidiner
Narkotikaklassade läkemedel
Alprazolam

Alprazolam, summaformel C17H13ClN4, är ett kortverkande preparat som används för att behandla ångestsymtom som oro, rastlöshet och spänning. Medlet används framförallt i det akuta skedet vid panikångest samt vid vissa ångesttillstånd i samband med depression. Läkemedelsnamn är Xanor med flera i Sverige och Xanax i USA och marknadsförs under detta namn av Pfizer.  

Den totala maxdosen bör ej överskrida 6 mg per dag, men kan i vissa fall överskridas. Preparatet är inte godkänt för långtidsbehandling och indikationen bör omvärderas minst var tredje vecka. 

Abstinens-/utsättningssymptomen har visat sig vara svåra för alprazolam, varför läkemedlet alltid skall trappas ut.

Ämnet, som tillhör gruppen bensodiazepiner, verkar dämpande på det centrala nervsystemet. Risk för tillvänjning föreligger. Preparatet är narkotikaklassat och ingår i förteckning P IV i 1971 års psykotropkonvention, samt i förteckning IV i Sverige.

Biverkningar 
De biverkningar som detta läkemedel kan orsaka inkluderar dåsighet, huvudvärk, trötthet, yrsel, irritabilitet, koncentrationssvårigheter, ökad salivering, muntorrhet, förändrad sexlust eller förändrad sexuell förmåga, förstoppning, illamående, förändrad aptit, viktförändring, ledvärk och svårigheter att urinera. Alprazolam kan även ge upphov till biverkningar av mer allvarlig art som kan kräva medicinsk vård. Dessa inkluderar andnöd, kramper, svåra hudutslag, gulnad av ögon eller hud, depression, minnessvårigheter, talsvårigheter, förvirring, humörsvängningar, beteendeförändringar, självskadetankar eller -beteende, försämrad balans samt hallucination.

Källor

Externa länkar
Läkemedelsverket
FASS.se - Alprazolam

Triazolobensodiazepiner
Klororganiska föreningar
Narkotikaklassade läkemedel
Pfizer
Amanitin

Amanitin är en giftig kemisk förening som förekommer i många flugsvampar och i vissa fjällskivlingar som släktet Lepiota. Giftet förstörs inte vid kokning och kan bland annat orsaka svåra skador på hepatocyterna i levern. Amanitin kommer att påverka transkriptionen och proteinbildningen då den inhiberar RNA-polymeras II, vilket behövs för att skapa mRNA.

Referenser 

Peptider
Mykotoxiner
Hepatologi
Enzymhämmare
Indoler