kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sekund (musik)

Sekund är ett musikaliskt intervall på ett diatoniskt steg, samt beteckning för den andra tonen i en diatonisk skala. Ordet kommer av latinets secundus, ’andra’.

En liten sekund är lika med ett halvtonssteg och en stor sekund är lika med ett heltonssteg.

Härledning av intervallet
Intervall härleds på olika sätt i olika tonsystem.

Pythagoreisk stämning
I pythagoreisk stämning kan sekundintervallet härledas enligt nedan.

En stor sekund är detsamma som två kvinter uppåt i skalan transponerad en oktav nedåt:

Den stora sekunden kan också definieras som att först gå upp en ren kvint och sedan ned en ren kvart:

Pytagoreiskt kromatiskt halvtonsteg

Den ton som ligger sju rena kvinter uppåt, transponerad fyra oktaver nedåt kallas för pytagoreiskt kromatiskt halvtonsteg:

Pytagoreisk halvton
En pytagoreisk halvton är avståndet mellan tredje och fjärde respektive sjunde och åttonde tonen i en diatonisk skala:

 

Det pythagoreiska kromatiska halvtonssteget skiljer sig alltså från en pythagoreisk halvton. Skillnaden utgör ett pythagoreiskt komma, vilket kan härledas genom att från ett pythagoreiskt kromatiskt halvtonsteg dra bort en pythagoreisk halvton:

Ren stämning
I ren stämning kan sekunden härledas enligt följande:

En liten sekund, ett rent halvtonsteg, är det intervall som återfinns mellan 15:e och 16:e deltonen i den harmoniska deltonserien:

En stor sekund har två härledningar, dels det intervall som återfinns mellan 8:e och 9:e deltonen samt det intervall som återfinns mellan 9:e och 10:e deltonen i den harmoniska deltonserien.

Stora heltonsteget

Lilla heltonsteget

Liksvävande temperatur

Halvton (liten sekund)
I liksvävande temperatur delas oktaven upp i 12 exakt lika stora halvtoner. Detta innebär att en liksvävande kromatisk halvton, en liten sekund, får frekvensförhållandet

vilket också kan skrivas så här

Helton (stor sekund)
Den stora sekunden, heltonen, utgörs av två halvtoner och har därmed frekvensförhållandet

Noter

Källor
 Johan Sundberg, Musikens ljudlära, 3:e upplagan, Proprius förlag, 1989, 247 sidor, 
 Per-Gunnar Alldahl, Körintonation, AB Carl Gehrmans Musikförlag 1990, 142 sidor, 
 Bonniers musiklexikon, 2:a reviderade upplagan, Bonnier Fakta Bokförlag 1983,

Se även
Intervall (musik)

Intervall
Marij El

Marij El, eller Marirepubliken, (ryska: Респу́блика Мари́й Эл, mariska: Марий Эл Республика) är en delrepublik i Ryssland. Huvudstad är Josjkar-Ola och nuvarande president är Leonid Markelov. Befolkningen uppgår till cirka 700 000 invånare.

Historia 
Man känner till uråldriga maristammar från 400-talet. På 700-talet lydde marierna under khazarerna, på slutet av 800-talet under Kama- eller protobulgarerna, omkring 1250 under mongolriket. Från första hälften av 1400-talet inkorporerades det i Kazankhanatet, och efter Kazans fall år 1552 hamnade de under Moskva. Marierna gjorde uppror mot ryssarna vid flera tillfällen, och deltog också aktivt i resningarna under Ivan Bolotnikov 1606–1607, Stenka Razin 1670–1671 och Jemeljan Pugatjov 1773–1775. Under Katarina II tvångsförflyttades en stor del av befolkningen öster om Ural och till Basjkortostan. Under ryskt styre ingick området i guvernementet Kazan.

Marijs autonoma oblast grundades den 4 november 1920. Det omorganiserades till Marijs autonoma sovjetrepublik den 5 december 1936. Den autonoma delrepubliken Marij El i sin nuvarande form har existerat sedan den 22 december 1990.

Geografi 
Delrepubliken ligger i östra delen av det östeuropeiska slättlandet i Ryssland, längs med floden Volga. Väster om delrepubliken ligger träskmarker. 57 procent av delrepublikens område täcks av skog.

Näringsliv 
60 procent av landet är skogbeklätt, och maskinindustri samt trä- och träförädlingsindustri är de viktigaste industrigrenarna. I övrigt finns bland annat glas- och livsmedelsindustri. Sädesodling dominerar jordbruket.

Demografi 
Marierna är ett finskugriskt folk som talar två olika varianter av mariska, varav den ena är officiellt språk i delrepubliken.

Marierna hade inget tillägnat område innan ryska revolutionen 1917. Idag bor ungefär 48,3 procent av marierna i Marij El. 4,1 procent av dem bor utanför Ryssland.

47,5 procent av delrepublikens befolkning är ryssar, följt av marier (42,9 procent) och tatarer (6 procent). Utöver dessa finns över femtio olika andra folkgrupper, som tillsammans utgör 3,6 procent av befolkningen.

Källor

Externa länkar

Se även 
 Marij Els flagga
Öppna dagar

Öppna dagar var ett TV-program som sändes i Öppna Kanalen i Stockholm 2003. 

Programmet som hade premiär den 22 januari 2003 leddes av radarparet Filip Hammar och Fredrik Wikingsson under pseudonymerna Jonny Wedin och Jörgen Back, iförda röda tröjor. Programmet var upplagt som en talkshow där Filip och Fredrik satt i soffor och intervjuade mer eller mindre kända stockholmare. All teknik sköttes av gymnasieelever. Studiomusiker var Martin Persson som också var inslagsproducent under den första säsongen av High Chaparall med Fredrik och Filip. Henrik Bastin stod för regi och David Sundin var inslagsproducent.

Stående inslag var "Trananbrödet", "Mediemakthavaren" (spelad av Daniel Bergsten), "Bra eller Anus" och "Mickes Mytelogi". Programmet skulle sändas varje onsdag 22.30 under hela året men programmet lades ner precis innan sommaren.

Program (enligt deras hemsida)
 Gäster: Kom-igen-Lena-Tjejen (Erica), Bobbo Krull Uppdraget: Henrik Bastin
 Gäster: Jeansprofessorn, Micke Becker (Spy Bar)Uppdraget: Daniel Frodin
 Gäster: Jonas Bonnier, Abbe Bonnier, Johnny Knoxville, Bam Margera etc (Jackass)Uppdraget: Gymnasietjejerna
 Gäster: Jonas Leksell, Patrik Agerman Uppdraget: David Sundins brorsa
 Gäster: Jonna Bergh, Hannah Widell
 Gäster: Snubbelkungen; Martin Hjort
 (Öppna mattan) Gäster: Adel Bazcar, Gymnasietjejerna
 Gäster: Ola Lindholm

Rättesnören för produktionen
1§ Programmet får aldrig uppfattas som en del av TV4:s Superfredag, varken av TV4 eller av publiken.

2§ Publiken måste alltid ta med sig egna stolar.

3§ Det är förbjudet att ligga med andra kanalprofiler, så som Stanley Sjöberg, Ebon Kram eller någon i styrelsen.

3.1§ Det är däremot mer än okej att i sändning "pusha" andra kanalprofiler.

3.2§ All teknik måste hanteras av kvinnor som vid tillfället genomgår sin gymnasieutbildning.

4§ All form av prestationsångest är förbjuden.

5§ Det är förbjudet att klippa i förinspelade inslag, förutom i de fall då Super VHS-kamerans rec-knapp används som redigerinsinstrument.

6§ Öppna Dagar är en fritidssysselsättning…

7§ … därför måste allt spåningsarbete kring produktionen skötas efter ordinarie arbetstid…

8§ …och om programmet "sätts" en timme före sändning är det att betrakta som en "fjäder i hatten".

9§ Det är ABSOLUT förbjudet att kalla Gymnasietjejerna för "Horor" eller
"horor".

9.1§ Det är däremot okej att kalla Micke Ronander för "Rockkuken".

9.2§ Det är också okej för Micke Ronander att kalla sig själv "Rockkuken".

10§ Det är under inga omständigheter acceptabelt att för redaktionsrelaterade möten stämma träff vid Svampen.

10.1§ I de fall det ska stämmas träff i närheten av Stureplan ska mötet omdirigeras till Ur & Penn-butiken i korsningen Kungsgatan/Birger Jarlsgatan.

11§ Det är förbjudet att till programmets innehåll hämta stoff ur kvällstidningarna.

11.1§ Det är överhuvudtaget förbjudet att i spåningsarbetet eller på teamfesterna nämna ordet "kvällstidning".

Källor
Hemsida på waybackmachine

Noter

Filip och Fredrik
Svenska TV-program
Seth MacFarlane

Seth Woodbury MacFarlane, född 26 oktober 1973 i Kent i Connecticut, är en amerikansk animatör, röstskådespelare, skådespelare, sångare, komiker, manusförfattare, regissör och producent, främst känd som skapare av den tecknade TV-serien Family Guy.

Karriär 
MacFarlane har skapat TV-serierna Family Guy, American Dad och The Cleveland Show där han även gör många av rösterna. 2012 skrev han manus, regisserade, producerade samt gjorde en av rösterna till långfilmen Ted. Därefter påbörjade han nästa filmprojekt i form av westernkomedin A Million Ways to Die in the West med premiär 2014. MacFarlane är manusförfattare och regissör samt spelar huvudrollen i filmen.

2011 släppte han sitt debutalbum Music Is Better Than Words och fick två Grammy-nomineringar för det.

MacFarlane var värd för Oscarsgalan 2013. Det var första gången han ledde galan.

Privatliv 
MacFarlane hade biljett till ett av planen som flög in i World Trade Center den 11 september 2001, men hans resebyrå gav honom fel tid. 

Seth MacFarlane stöder det Demokratiska partiet och har flera gånger donerat pengar till dess kampanjer.

Filmografi (urval)

Filmer

TV-framträdanden

Datorspel

Diskografi

Studioalbum

Utmärkelser

Källor

Externa länkar 

Intervju i IGN

Amerikanska animatörer
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska HBTQ-aktivister
Amerikanska ateister
Personer i USA under 2000-talet
Personer från Kent, Connecticut
Födda 1973
Levande personer
Män
Skådespelare från Connecticut
Dennis Fong

Dennis Fong, född i Hongkong 1977, känd under aliaset Thresh, anses allmänt som en av de största pionjärerna inom den professionella datorspelarvärlden. Han var den förste personen som kunde tjäna pengar på sitt spelande, och brukar därför klassas som världens förste pro-gamer, vilket Guinness Rekordbok styrker.

Fong flyttade till USA vid 11 års ålder och började spela Doom vid 16 års ålder. Hans karriär började med spelet Doom II, och har aldrig förlorat en officiell match i det. Fong deltog i den Microsoft sponsrade Doom turneringen som spelades 1995 i Seattle. Han var storfavorit i turneringen och kunde enkelt ta hem segern efter att ha besegrat Ted "Merlock" Peterson i finalen. Han gick sedan över till Quake när det släpptes 1996. Det var inom Quake som han nådde sina riktigt stora framgångar: han vann alla tävlingar som han ställde upp i och var under en lång period helt obesegrad. Efter att ha vunnit John Carmacks Ferrari i juni 1997 i tävlingen Red Annihilation blev han känd över hela världen.

Fong spelade i klanen Death Row, som var den dominerande klanen i USA under den här tiden. Tillsammans med spelare som Reptile, Unholy, B2 och Frick vann klanen det mesta som de ställde upp i. Eran fick dock ett slut när Death Row slutligen fick se sig besegrade av svenska Clan 9 i augusti 1998. Också inom Quake 2 var han klassad som en av världens bästa, vann bland annat PGL 3 i november 1998.

Efter att ha lagt det seriösa spelandet på hyllan så startade han upp spelsidan FiringSquad och i dag driver han även sidan Gamers.com. Han har dessutom skrivit en mycket genomgående guide till Quake, kallad Thresh’s Quake Bible, som innehåller en mängd tips och tricks, strategier med mera.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Artikel i Washington Post
 Dennis "Thresh" Fong
 Intervju efter matchen mot Clan 9
 Top of the Frag Heap
 Community Profile of Dennis "Thresh" Fong
 Profil på Challenge-TV
 Thresh’s Quake Bible

Män
Födda 1977
Levande personer
Amerikanska e-sportpersonligheter
Professionella Quakespelare
Bo Nilsson (Grip)

Bo Nilsson (Grip), född på 1420-talet, död 1465 eller 1466 i Söderköping, var en svensk riddare och riksråd.

Biografi
Bo Nilsson var son till riddare och riksråd Nils Erengislesson (Hammerstaätten) och Katarina Knutsdotter (Grip) (död 1449/52), dotter till Knut Bosson (Grip) och Ermegard Bylow (ca 1364–1421).

Familj
Bo Nilsson gifte sig omkring 1454 med Beata Karlsdotter (Vasa), dotter till riksrådet Karl Kristiernsson (Vasa) och Ebba Eriksdotter (Krummedige). De fick tillsammans sonen Nils Bosson (Grip) (1460–1522).

Han räknas som stamfader för yngre ätten Grip. Detta genom att han upptog moderns släktvapen, ett griphuvud. Denna ätt Grip utslocknade på svärdssidan med Bo Nilssons sonson friherre Nils Birgersson Grip 1592.

Referenser

Noter 

Svenska riksråd
Svenska riddare
Män
Födda 1420-talet
Avlidna 1460-talet
Personer i Sverige under 1400-talet
Hammerstaätten
Baklava

Baklava är ett sött bakverk i huvudsak nyttjat som dessert. Rätten har sitt ursprung i de kejserliga köken i Topkapıpalatset i Istanbul i Osmanska riket.

Baklavan är vanlig i länder kring Mellanöstern och på Balkanhalvön. Rätten består av filodeg med honung och nötter, såsom hackade valnötter, mandlar eller pistaschnötter. Baklavan gräddas och när den fortfarande är varm dränks den i en lag av honung, socker, kryddor och rosenvatten. Därefter skärs den i portionsbitar och serveras ofta till starkt, svart kaffe som anses kontrastera mot baklavans sötma.

Baklavan serveras oftast i restauranger eller caféer med tema i Mellanöstern, men kan också inhandlas i diverse butiker i Sverige.

Se även 
 Bey-baklava

Källor

Externa länkar 

Turkiska desserter
Grekiska desserter
Kurdiska desserter
Israeliska desserter
Mariska

Mariska eller mari, förr kallat tjeremissiska, är ett språk som tillhör den finsk-ugriska språkfamiljen. Det är officiellt språk (tillsammans med ryska) i delrepubliken Marij El i Ryssland. Det talas av omkring en halv miljon människor i Marij El, Tatarstan, Udmurtien samt Perm oblast. Det använder sig av det kyrilliska alfabetet. Språket delas in i västmariska (eller bergsmariska / bergsmari) och östmariska (eller ängsmariska / ängsmari).

Mariska har studerats sedan 1700-talet, och språket uppvisar stort inflytande från turkiska språk. Tillsammans med de mordvinska språken (tidigare ansedda som dialekter) Erzya och Moksja och de nu utdöda merierna och muromerna bildar mariska språk den volgafinska grenen av finsk-ugriska språk.

Se även
Västmariska
Östmariska

Referenser

Externa länkar 

 Frändefolksutskottet om mariska språk

Mariska språk
Språk i Ryssland
Äldre svenska frälsesläkter

Äldre svenska frälsesläkter, vanligen förkortat ÄSF, är det moderna standardverket för genealogin kring svenska medeltida frälse-ätter. Under åren 1957–2013 gav Riddarhusdirektionen ut fem volymer, men därefter avbröts finansieringen av den fortsatta utgivningen. Redaktörer har varit Folke Wernstedt,  Pontus Möller, Hans Gillingstam, Lars-Olof Skoglund och Kaj Janzon. Över 100 (103) medeltida svenska ätter har utretts grundligt i verket. 2016 åtog sig Riddarhuset att fortsätta utge verket.

Utredda ätter 
De släkter som hittills utretts i verket är följande:

 Algotssönernas ätt
 Ama
 And
 Aspenäsätten
 Bagge av Botorp
 Bengt Bossons ätt
 Bengt Hafridsson ätt
 Bengt Mårtenssons ätt
 Bergkvaraätten
 Bese
 Bidz
 Björnlår
 Björnram från Västergötland
 Boberg
 Bralstorp
 Brunkow
 Buth
 Bylow
 Båt av Billa
 Djäkn, Jakob Abrahamssons ätt
 Djäkn, Lydekasönernas ätt
 Ekaätten
 Elofssönernas ätt
 Fargalt
 Fincke, yngre ätten
 Finstaätten
 Bjälboättens lagmansgren
 Bjälboättens oäkta gren
 Bjälboättens Valdemarsgren
 Frille
 Frössviksätten
 Fånöätten
 Färla, Björn Näfs ätt
 Färla, Karl Erikssons ätt
 Färla, Martin Bengtssons ätt
 Färla, Orestes Keldorssons ätt
 Färla, Tyrgils Klemenssons ätt
 Garp
 Gera
 Grevarna av Gleichen
 Glysing
 Gren
 Grip
 Gumsehuvud
 Gylta
 Gädda
 Hallkvedsätten
 Hammerstaätten
 Håkan Tunessons ätt
 Hällekisätten
 Ille, Jeppe Perssons ätt
 Ille, Sune Sunessons ätt
 Ivar Nilssons ätt
 Knut Abjörnssons ätt
 Krumme
 Kurck, äldre ätten
 van Kyren
 Lejonansikte, Bengt Nilssons ätt
 Lejonansikte, Hemming Ödgislessons ätt
 Lejonbalk
 Lepasätten
 Lidinvard Haraldssons ätt
 Likvidssönernas ätt
 Liljesparre
 Lilliehöök af Gälared och Kolbäck
 Läma
 Magnus Marinasons ätt
 Malstaätten
 Peter Finvidssons ätt
 Peter Ragnvaldssons ätt
 Puke
 Renhuvud
 Rosenstråle
 Rossviksätten
 Rumbyätten
 Rålamb
 Rörik Birgerssons ätt
 Snakenborg
 Somme
 Sparre av Aspnäs
 Sparre av Ellinge
 Sparre av Hjulsta och Ängsö
 Sparre av Tofta
 Sparre av Vik
 Stallare
 Stenbock, äldre ätten
 Stjärnkors (Stiernkors)
 Sture, sjöbladsätten
 Svan
 Svantepolk Knutssons ätt
 Svarte Skåning
 Svärd, äldre ätten
 Tavast
 Tott
 Tre rosor
 Tyrgils Knutssons ätt
 Ulv
 Ulvåsaätten
 Vasa
 Vinge
 Vinstorpaätten
 Ängaätten
 Örnfot
 Örnsparre

Ej utredda ätter 
Planerade men ännu ej påbörjade:

 Ekeblad av Hedåker
 Engelbrektsätten
 Hjärne
 Horshagaätten
 Krummedige
 Königsmark
 Körning
 Lek Ofradssons ätt
 Lindöätten
 Otte Torbjörnssons ätt
 Pik
 Pipa
 Röde
 Slaweka
 Stubbe
 Sture
 Styrbjörnssönernas ätt (Sandbroätten)
 Vingätten
 von Vitzen
 Ängel
 Öra

Referenser 

 
Svenskspråkig facklitteratur
Genealogi i Sverige
Biografiska uppslagsverk
John Holmes

John Holmes, född som John Curtis Estes den 8 augusti 1944 i Ashville i Ohio, död 13 mars 1988 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk pornografiskådespelare.

John Holmes är troligen en av de mest kända och största porrskådespelarna i historien och har blivit kallad för pornografins Elvis.

Holmes blev främst känd för sin mycket stora penis vars storlek aldrig var officiellt klarlagd, men enligt Holmes egna utsago var den 34 cm lång.

Han debuterade inom pornografin kring 1967 när pornografi var förbjudet och slog igenom i filmrollen Johnny Wadd 1971. Under återstoden av 1970-talet var Holmes pornografibranschens klarast lysande stjärna, vilket han inte var sen att utnyttja, och blev snart känd som en mytoman fast nära vänner och familj beskrev honom som blyg och osäker men väldigt generös.

Han började emellertid missbruka både crack och kokain och lagfördes även för stöld. Hans tilltagande missbruk medförde erektionsproblem och filmrollerna blev färre och färre. Inte hjälpte det heller när VHS slog igenom stort i början av 1980-talet, och för att finansiera sitt missbruk och utsvävande liv började Holmes prostituera sig och involverade sig i organiserad brottslighet, vilket resulterade att han blev han åtalad för mord i det så kallade "wonderland murders" – ett rån mot en narkotikaliga som slog fel, något som han dock frikändes från. Mot slutet av sitt liv spelade Holmes även in en film med gaypornografi. År 1985 blev han diagnosticerad med hiv. Holmes var gift två gånger och medverkade i nära 3 000 pornografiska filmer, varav de sista så sent som 1986 då han fick ett lukrativt erbjudande av ett bolag att spela in två filmer i Italien. Han höll då sin hiv-smitta hemlig, något som skapade stort raseri bland medskådespelarna, vilka dock inte hade blivit smittade.

John Holmes dog 1988, 43 år gammal, i sviterna av aids.

Filmer om hans liv 
Filmen Boogie Nights från 1997 baserades på John Holmes liv, där Mark Wahlberg spelar en person med liknande karriär. År 2003 spelades filmen Wonderland in. Den handlar om Holmes liv. Val Kilmer har huvudrollen i filmen.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Födda 1944
Avlidna 1988
Amerikanska porrskådespelare
Män
Personer från Pickaway County
Stig Strand

Stig Ivar Strand, född 25 augusti 1956 i Tärnaby i Storumans kommun i Västerbottens län, är en svensk f.d. utförsåkare och sedermera tv-kommentator.

Biografi och karriär
Strand växte upp i Tärnaby, som granne med Ingemar Stenmark. Han tävlade i slalom för flera klubbar, bland andra Tärna IK Fjällvinden och Groko Alpina SK.

Hans bästa säsong i världscupen kom säsongen 1982/1983, då han grep två segrar och fyra andraplatser och slutade som tvåa i alpina slalomcupen, på samma poängantal som segraren Ingemar Stenmark men med färre segrar (två mot tre). Strands första världscupseger kom 1982 i slalom i Madonna di Campiglio.

Efter skidkarriären har han varit verksam som egen företagare, sportkommentator, föreläsare och rådgivare åt Mona Sahlin i turismfrågor.

Svenska mästerskap

Slalom
1980: Stig Strand, Tärna IK Fjällvinden
1981: Stig Strand, Groko Alpina SK, Luleå
1983: Stig Strand, Groko Alpina SK, Luleå

Storslalom
1981: Stig Strand, Groko Alpina SK, Luleå
1982: Stig Strand, Groko Alpina SK, Luleå

Världscupsegrar

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Svenska alpina skidåkare
Svenska sportkommentatorer
Mottagare av Victoriapriset
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från Sverige
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1976
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1980
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1984
Svenska mästare i alpin skidsport
Svenska idrottare under 1900-talet
Personer från Tärna socken, Lappland
Födda 1956
Levande personer
Män
Göran Stenport

Kurt Göran Stenport, född 6 november 1933 i Sankt Görans församling i Stockholm, är en svensk läkare. Han lanserade ballongvidgningen av kranskärl i Sverige och drev samarbetsprojektet Hjärtkateterisering med tryckmätning i Linköping mellan röntgen (Göran Stenport) och klinisk fysiologi (Nils-Holger Areskog).

Stenport, som tjänstgjort som överläkare, har även varit framgångsrik idrottsman. År 1964 tog han elitmärket i golf och 1976 samt 1980 var han lagkapten för herrlandslagslaget i golf då de tog EM-guld, 1976 i Murhof i Österrike och 1980 i Düsseldorf i Tyskland. År 1975, 1977 och 1978 blev han svensk veteranmästare i squash.

Han är sedan 1965 gift med Karin Stenport (född 1943).

Referenser

Svenska radiologer
Män
Födda 1933
Levande personer
Läkare från Stockholm
Super Mario Sunshine

Super Mario Sunshine är ett plattformsspel till Nintendo GameCube utvecklat och utgivet av Nintendo år 2002. Enligt Guinness Rekordbok (2005) var detta det mest sålda GameCube-spelet.

Handling
Mario är på väg till Isle Delfino på semester med Prinsessan Peach och Toadsworth. När han landar ser han att hela ön är nedkladdad med goop (graffiti). Förövaren är väldigt lik Mario enligt ögonvittnen, och Mario blir gripen av polisen kort efter att han besegrat spelets första boss, blir åtalad och dömd i en skenrättegång för skadegörelsen. Som straff får han först sitta i häkte över natten, innan han blir frisläppt och får påföljden att tvätta bort all goopen över hela ön med utreseförbud tills allt är ställt till rätta. Mario träffar på F.L.U.D.D. (Flash Liquidizer Ultra Dousing Device), som är en vattenkanon uppfunnen av Professor Elvin Gadd, som hjälper honom genom äventyret. Marios äventyr går ut på att tvätta bort all goop, samt hitta den riktiga förövaren. Han ska även samla Shine Sprites, och senare även rädda Peach som blivit kidnappad av Bowser Jr.. Öns invånare består av Piantas och Nokis.

Speluppbyggnad
Spelet går ovanligt nog inte omedelbart ut på att rädda Peach från Bowser, även om det gör det i längden. Mario måste använda F.L.U.D.D. på olika sätt för att klara de flesta av banorna, genom bland annat att spruta vatten, sväva eller skjutas upp i luften. I spelet finns små hemliga banor (Secret Levels) att ta sig igenom, som måste avklaras om alla Shine Sprites ska hamna i spelarens ägo. På de hemliga banorna får spelaren inte använda F.L.U.D.D., som då tas av Shadow Mario. En bit in i spelet kan Mario även använda Yoshi som hjälp. Han sprutar juice istället för vatten, och kan äta upp de flesta fienderna genom att sträcka ut sin långa tunga. Momentet att samla röda mynt (Red Coins) återkommer från Super Mario 64. Även blåa mynt (Blue Coins) återkommer, vilka finns utspridda på olika platser på ön. De blå mynten används för att köpa Shine Sprites, som kostar tio Blue Coins, i en liten affär i Delfino Plaza.

Utmärkelser
Super Mario Sunshine har bland annat mottagit följande priser:
Guldpixeln 2002 för årets plattformsspel.

Det blev dock inte många utmärkelser i Club Nintendo Awards 2002, spelet kom endast trea i kategorin "Bästa Nintendo-spel 2002", och lyckades inte alls i någon annan kategori.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats arkiverad av WebArchive.
Super Mario Sunshine på Nintendos officiella webbplats (arkiverad av WebArchive).
Super Mario Sunshine på Super Mario Wiki

Nintendo Gamecube-spel
Plattformsspel
Datorspel 2002
Mario-spel
Datorspel utvecklade i Japan