kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Socialhistoria

Socialhistoria är en disciplin inom ämnet historia som tar inspiration från samhällsvetenskaperna för att analysera de sociala aspekterna av mänsklighetens historia.

Det huvudsakliga fokuset för socialhistoria är inte politiska skeenden och politiska aktörer utan snarare den "vanliga" människans perspektiv. Socialhistoria intresserar sig därför för inte kungar och krig, utan istället hur strukturer och förändringar i samhället har påverkat grupper av människor och hur de har hanterat detta. Man kan säga att socialhistoria lyfter fram alla de grupper som tidigare stått utanför historien, som arbetare, kvinnor och etniska minoriteter, och sätter dem i centrum.

Äldre socialhistoria
Innan 1960 var socialhistoria lite av historieämnets skräphög, där hamnade allt som inte platsade inom någon annan disciplin. Det var först under 1960 och 1970-talen som det började formas till en egen och enhetlig forskningsdisciplin.

Underdiscipliner
Socialhistoria omfattar ett brett ämnesfält, detta är några av de vanligaste underdisciplinerna.

Agrarhistoria

Agrarhistoria kan innefatta lite olika sidor av jordbrukets historia, såväl de ekonomiska och tekniska som de sociala. Agrarhistoria med socialhistorisk inriktning fokuserar på samhällsgrupper och sociala strukturer i agrara samhällen har fungerat och hur de har påverkats av den ekonomiska, tekniska och sociala utvecklingen.

Demografisk historia
Den demografiska historien hanterar befolkningsförändringar i form av bland annat förflyttningar, giftermål, dödsfall, födslar, inkomstförändringar, med mera.

Genushistoria

Genushistoria undersöker historien utifrån tanken om könet som en social konstruktion.

Etnisk historia
Etnisk historia tittar på de historiska relationerna mellan samhället och etniska grupper såväl som mellan olika etniska grupper.

Klasshistoria
Klasshistoria delar upp samhället i olika samhällsklasser, som arbetarklass och överklass, och undersöker hur de interagerar.

Kvinnohistoria

Kvinnohistoria undersöker kvinnan som social grupp genom historien.

Pedagogikhistoria

Pedagogikhistoria ser på den formella och informella undervisningens roll i samhället.

Urbanhistoria

Urbanhistoria analyserar hur städer föds, växer och fungerar ur ett socialt perspektiv.

Kritik
Socialhistoria har kritiserats för att sakna tydliga avgränsningar både när det gäller innehåll och metoder, disciplinen har istället karaktäriserats av ett fragmentariskt ämnesfält och ad hoc-metoder.  Vissa delar av socialhistorien har även kritiserats för att anta en strukturalistisk ansats där individens handlingar reduceras till endast ett resultat av samhällsstrukturer.

Socialhistoriker

 Eric Hobsbawm
 Hans-Ulrich Wehler
 Jürgen Kocka

Referenser

Se även
 Politisk historia
 Ekonomisk historia.
 Sociologi

Externa länkar
Christina Lindberg (sångare)

Christina Agnes Maria Lindberg Wigardt, ursprungligen Algotsson-Lindberg, född 4 november 1968 i Gustav Adolfs församling i Helsingborg, är en svensk  country- och dansbandssångerska.

Biografi 
Lindberg har sjungit tillsammans med dansbandet Lasse Stefanz. Gruppens sång De sista ljuva åren låg på Svensktoppen i 65 veckor från februari 1989 till 1990 . Hon har också haft eget dansband, Christina Lindbergs orkester. Hon har givit ut ett halvdussin album och ett dussin singlar. Turnerar numera som soloartist.

2013 skrev Christina Lindberg, tillsammans med författaren Vesna Maldaner, boken De första ljuva åren (och de alltför tjocka låren...). Boken är en självbiografi där hon berättar om sin uppväxt och sin, ibland tuffa, väg till countrytoppen.

Christina Lindberg är dotter till musikern Hjalmar Algotsson-Lindberg och Siv, ogift Paulsson, samt moster till Christopher Heino-Lindberg. Hon är uppvuxen i Höganäs. Sedan 2005 är Lindberg gift med Tommy Wigardt och bor i Kågeröd.

Diskografi

Album 

1985 – "Christina Lindberg"
1986 – "Nya starka vindar"
1991 - "Skogsvaktarns Lisa"
1991 - "Vid flodens strand"
1992 - "Gyllene år"
1993 - "Billie Joe"
1993 - "Vind och vågor"
1994 - "Sången till livet"
1995 - "Dig ska jag älska"
1997 - "Hemma igen"
2000 - "Andra tider och andra vägar"
2001 - "Sång för vind och regn"
2005 - "Tills vägen tar slut"
2009 - "Mina ljuva år"
2015 - "Back To The Roots"
2018 - "Ge dig själv en chans"

Singlar 

1982 – "Blue Eyes Don't Make an Angel"
1983 – "Den stora sanna kärleken" (Hasse Kvinnaböske) 
1986 – "Karneval" och "Kom snart tillbaka" 
1987 – "Night by night" (Ob Jonsson ) 
1988 – "De sista ljuva åren" (duett med Lasse Stefanz)
1990 – "Dit vägarna bär" 
1990 – "Vid flodens strand" 
1990 – "Karneval" (Nöjespatrullen) 
1991 – "Om du vet" 
1993 – "Vind och vågor" (CD-singel med tre låtar) 
1994 – "Sången till livet"
2009 - "Dust on the bottle" (CD-singel) med Christopher Heino Lindberg

Melodier på Svensktoppen 

1985 - "Kom snart tillbaka"
1989 – "De sista ljuva åren" (duett med Lasse Stefanz)
1991 - "Vid flodens strand"
1992 - "Cheerio"
1992 - "Gyllene år"
1993 - "Billie Joe"
1993 - "Vind och Vågor"
1993 - "Ett litet hus intill vägen"
1994 - "Under eken"
1994 - "Sången till livet"
1995 – "Ett liv med dig" (duett med Fernandoz)
1997 - Det är för dig mitt hjärta slår"
1997 - Sång för vind och regn"
1998 - En ängel följer i ditt spår"
1999 – "Över en kopp i vår berså" (duett med Lasse Stefanz)
2001 – "De' e' vanliga mänskor" (duett med Rankarna)

Bibliografi

Referenser

Externa länkar 
Christina Lindbergs webbplats

Kvinnor
Svenska countrysångare
Svenska dansbandssångare
Födda 1968
Levande personer
Musiker från Helsingborg
Rocketeer

Rocketeer är en amerikansk tecknad serie av Dave Stevens, skapad 1982.  Det har även blivit en film, Rocketeer från 1991, regisserad av Joe Johnston.

Serien har publicerats i Sverige i tidningen Fantomen och som album från Semic.

Amerikanska serier
Tecknade serier som blivit film
Fiktiva piloter

ja:ロケッティア
I sanningens namn

I sanningens namn (originaltitel: Courage Under Fire) är en amerikansk dramafilm från 1996.

Handling
Överste Nate Serling (Denzel Washington) får i uppdrag att utreda om en helikopterpilot i USA:s armé, kapten Karen Walden (Meg Ryan) som omkom under Gulfkriget, förtjänar att postumt tilldelas Medal of Honor.

Om filmen
I sanningens namn regisserades av Edward Zwick. Per Hallberg var filmens ljudtekniker.

Rollista 
Meg Ryan - Karen Walden
Denzel Washington - överste Nate Serling
Regina Taylor - Mrs Serling
Lou Diamond Phillips - Monfriez
Matt Damon - specialist Ilario
Michael Moriarty - brigadgeneral Hershberg
Bronson Pinchot - Bruno
Seth Gilliam - Altameyer
Scott Glenn - Gartner
Sean Astin - Patella
Ken Jenkins - Joel Walden
Bruce McGill - McQuillan

Externa länkar 
 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer 1996
Irak på film
Gulfkriget på film
Filmmusik av James Horner
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Twentieth Century Fox
Filmer i regi av Edward Zwick
Det vackraste på jorden

Det vackraste på jorden är en svensk dramafilm från 1947 i regi av Anders Henrikson.

Om filmen 
Filmen premiärvisades 15 september 1947 på biograf Saga i Stockholm. Inspelningen skedde i AB Europa Studio i Sundbyberg av Harald Berglund med exteriörer från Stockholm.

Rollista i urval  
Anders Henrikson – Georg Isakson, musiker 
Marianne Löfgren – Greta Isakson, hans hustru 
Per Oscarsson – Tomas Isakson, deras son 
Erik Hell – Bengt Kahlman, maskinist 
Inger Juel – Karin Kahlman, hans hustru 
Stig Järrel – Frithiof, tobakshandlare 
Irma Christenson – Tilda, hans hustru 
Ann Westerlund – Elsa, deras dotter 
Kenne Fant – Göran Thomé 
Carl Berg – kund i tobaksaffären 
Astrid Bodin – dam i trappan 
Tore Karte – ung man på gårdsfesten 
Olle Florin – lastbilschaufför

Filmmusik i urval 
Arabesque E-dur, kompositör Claude Debussy
Arabesque G-dur, kompositör Claude Debussy
Violinsonat A-dur opus 100, kompositör Johannes Brahms 
Impromptu G-dur opus 90 nr 3, kompositör Franz Schubert 
Det vackraste på jorden, kompositör och text Herbert Sandberg

Externa länkar 
 
 

Filmer 1947
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Anders Henrikson
Stockholm på film
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Kärleken checkar in

Kärleken checkar in () är en amerikansk romantisk komedifilm som hade biopremiär i USA den 13 december 2002 i regi av Wayne Wang, med Jennifer Lopez, Ralph Fiennes, Natasha Richardson och Stanley Tucci i rollerna.

Handling 
Marisa Ventura är en ensamstående mor som har ett dåligt betalt jobb som städerska på lyxhotellet Beresford i New York. När hon en dag tar med sig sonen Ty till jobbet, stöter han på politikern Chris Marshall som är en gäst på Beresford och bekantar sig med honom.
Marisa som städar en av de välbärgade hotellgästers rum, prövar en kashmir kappa för att känna hur det känns en stund att vara rik, då plötsligt Ty och Chris Marshall kommer in. Marisa som inte vill sätta sitt jobb på spel och avslöja att hon arbetar där säger, utan att tänka på konsekvenserna att hon heter Caroline och bor på hotellet. Det dröjer inte länge förrän Chris blir intresserad av Caroline (Marisa) men är helt omedvetande om hennes egentliga identitet.

Rollista

Källor

Noter

Externa länkar

Amerikanska romantiska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska filmer 2002
Manhattan på film
Fiktiva hotell
Filmmusik av Alan Silvestri
Filmer som utspelar sig på hotell
Monacos Grand Prix 1988

Monacos Grand Prix 1988 var det tredje av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1988.

Resultat 
 Alain Prost, McLaren-Honda, 9 poäng
 Gerhard Berger, Ferrari, 6
 Michele Alboreto, Ferrari, 4
 Derek Warwick, Arrows-Megatron, 3
 Jonathan Palmer, Tyrrell-Ford, 2
 Riccardo Patrese, Williams-Judd, 1
 Yannick Dalmas, Larrousse (Lola-Ford)
 Thierry Boutsen, Benetton-Ford
 Nicola Larini, Osella
 Ivan Capelli, March-Judd

Förare som bröt loppet 
 Ayrton Senna, McLaren-Honda (varv 66, snurrade av) 
 Philippe Alliot, Larrousse (Lola-Ford) (50, kollision) 
 Mauricio Gugelmin, March-Judd (45, bränslesystem)
 Piercarlo Ghinzani, Zakspeed (43, växellåda) 
 Alessandro Nannini, Benetton-Ford (38, växellåda) 
 Luis Pérez Sala, Minardi-Ford (36, bakaxel)
 Nigel Mansell, Williams-Judd (32, kollision) 
 Andrea de Cesaris, Rial-Ford (28, motor) 
 Rene Arnoux, Ligier-Judd (17, motor) 
 Oscar Larrauri, EuroBrun-Ford (14, bromsar) 
 Eddie Cheever, Arrows-Megatron (8, motor) 
 Stefan "Lill-Lövis" Johansson, Ligier-Judd (6, motor) 
 Gabriele Tarquini, Coloni-Ford (5, upphängning)
 Nelson Piquet, Lotus-Honda (0, kollision) 
 Alex Caffi, BMS Scuderia Italia (Dallara-Ford) (0, snurrade av) 
 Philippe Streiff, AGS-Ford (0, gasspjäll)

Förare som diskvalificerades 
 Stefano Modena, EuroBrun-Ford (varv 0)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Satoru Nakajima, Lotus-Honda
 Bernd Schneider, Zakspeed
 Adrian Campos, Minardi-Ford
 Julian Bailey, Tyrrell-Ford

VM-ställning 

1988 i Monaco
Monacos Grand Prix
Friedrich Wilhelm Weber

Friedrich Wilhelm Weber, född 25 december 1813 Alhausen i Westfalen, död 5 april 1894 i Nieheim, var en tysk skald.

Weber praktiserade en längre tid som läkare och översatte dikter från Alfred Tennyson och Esaias Tegnér men skrev även egna dikter. Mest bekant är hans westfaliska epos "Dreizehnlinden" från 1878 som är en av efterföljarna till Tegnérs "Fritjofs saga" och Josef Victor von Scheffels "Ekkehard".

Webers katolska natur och hans kärlek till hembygden präglade hans dikter.

Källor

Noter

Externa länkar

Tyska läkare under 1800-talet
Tyska poeter under 1800-talet
Tyskspråkiga poeter
Tyska översättare
Tyskspråkiga översättare
Tyska politiker under 1800-talet
Alumner från Greifswalds universitet
Alumner från universitetet i Wrocław
Män
Födda 1813
Avlidna 1894
Osker

Osker var ett italienskt forntidsfolk i dåvarande Kampanien. Deras område kallades Opicia. I beteckningen av landområdet kan anas resterna av ett annat folkslag, opikerna. Enligt nationalencyklopedin var osker inte ett specifikt folkslag, utan snarare ett samlingsnamn för flera olika italiska stammar. 

Oskerna besegrades av romarna på 300-talet f.Kr. Efter bundsförvantskriget (91 f.Kr.- 88 f.Kr.) intensifierade romarna romaniseringen vilket ledde till att oskerna då övergav oskiskan och oskerna  assimilerades med romarna. 

Oskiskan, deras och andra italiska folkslags språk, har hittats på texter funna vid utgrävningarna av Pompeji, 1,1 mil sydost om Neapel. Dessa bevarades då staden år 79 e.Kr. ödelades av ett vulkanutbrott från vulkanen Vesuvius.

Källor

Italiens historia
Italiska folkslag
Folkslag i och kring romerska riket
Antikens folkslag
Assimilation

Assimilation kan syfta på:

 Assimilation (biologi) ‒ en fysiologisk process hos en organismer
 Assimilation (färglära) ‒ färger som ses tillsammans i ett småskaligt mönster upplevs bli mera lika än om de skulle ses var för sig, se Bezoldeffekten
 Assimilation (geologi) ‒ en fullständig upplösning av ett mineral eller bergart i magma alternativt lava
 Assimilation (lingvistik) ‒ förändring av ett språkljud till större likhet med ett närliggande ljud
 Assimilation (psykologi) –  en beskrivning av en process i utvecklingspsykologin
 Assimilation (sociologi) ‒ en minoritet, om processen är fullständig, helt överger sin egen kultur

Se även
 Assimilationspolitik
M/S Finnsailor

M/S Finnsailor (IMO 8401444) är en gods- och passagerarfärja byggd 1987 på varvet i Gdansk (Stocznia Gdańska) i Polen. Sjösattes 31 oktober 1986. Fartyget ägs av Finnlines Belgium NV, men seglar under svensk flagg, med hemmahamn Malmö.

Fartyget levererades 1987 till Neste och sattes i trafik mellan Helsingfors och Lübeck för Finncarriers. Fartyget såldes till partrederi Finnsailor 1989 och till Finnlines 1994. 1996 byggdes fartyget om för ökad passagerarkapacitet på Åbo reparationsvarv och sattes en kort tid in på linjen Helsingfors–Norrköping för att i slutet av året flyttas över till linjen Nådendal–Kapellskär, där hon gick 1996–2000, 2002–2003 och nu (2010) sedan 2007. Däremellan har hon gått på linjen Malmö–Travemünde 2000–2002 och 2004–2007, först som utchartrad och senare såld till Nordö-Link.

Fartyget kolliderade med fraktfartyget  i södra Östersjön 13 november 2005, på väg mot Malmö. Ankom cirka sju timmar försenad, och vid lossning var det nödvändigt att skära bort vissa delar för att kunna få ned rampen som finns på övre däck. Åter i trafik 25 november 2005.

Referenser

Externa länkar 

Passagerarfartyg
Finländska färjor
Svenska färjor
Belgiska fartyg
Fartyg sjösatta 1986
Fartyg i Östersjön
Fartyg byggda i Gdańsk
Lotus Europa S

Lotus Europa S är en tvåsitsig sportbil som tillverkas av Lotus. Tillverkningsstarten började sommaren 2006. Namnet är lånat från Lotus Europa, som tillverkades på sextio- och sjuttiotalet.

Europa S
Bakhjulsdrivna fordon
Skattkammarön (film, 1950)

Skattkammarön () är en amerikansk äventyrsfilm som hade biopremiär i USA den 19 juli 1950, från Walt Disney Productions, baserad på romanen med samma namn av Robert Louis Stevenson. Filmen blev Disneybolagets första långfilm helt utan tecknade inslag. Den hade Sverigespremiär i Stockholm den 27 november 1950.

Handling 
Året är 1765. Tillsammans med Dr. Livesey ger sig unge Jim Hawkins iväg från England ombord på ett skepp för att hitta skatten från Kapten Flint. Vad de två, till en början, är lyckligt ovetande om är att delar av Flints förra besättning, med John "Long" Silver i spetsen, är fripassagerare.

Rollista

 Bobby Driscoll - Jim Hawkins
 Robert Newton - Long John Silver
 Basil Sydney - Kapten Smollett
 Walter Fitzgerald - Squire Trelawney
 Denis O'Dea - Dr. Livesey
 Finlay Currie - Kapten Billy Bones
 Ralph Truman - George Merry
 Geoffrey Keen - Israel Hands
 Geoffrey Wilkinson - Ben Gunn
 John Laurie - Blind Pew
 Francis de Wolff - Black Dog
 David Davies - Mr. Arrow
 John Gregson - Redruth
 Andrew Blackett - Gray
 William Devlin - Morgan
 Howard Douglas - Williams
 Harry Locke - Haggott
 Sam Kydd - Cady
 Stephen Jack - Job
 Harold Jamieson - Scully
 Diarmuid Kelly - Bolen
 Patrick Troughton - Roach

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1950
Disneys långfilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Piratfilmer
Skattjaktsfilmer
Engelskspråkiga filmer
1760-talet på film
1950
Filmer från Walt Disney Pictures
Mexikos Grand Prix 1988

Mexikos Grand Prix 1988 var det fjärde av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1988.

Resultat 
 Alain Prost, McLaren-Honda, 9 poäng
 Ayrton Senna, McLaren-Honda, 6
 Gerhard Berger, Ferrari, 4
 Michele Alboreto, Ferrari, 3
 Derek Warwick, Arrows-Megatron, 2
 Eddie Cheever, Arrows-Megatron, 1
 Alessandro Nannini, Benetton-Ford
 Thierry Boutsen, Benetton-Ford
 Yannick Dalmas, Larrousse (Lola-Ford)
 Stefan "Lill-Lövis" Johansson, Ligier-Judd
 Luis Pérez Sala, Minardi-Ford
 Philippe Streiff, AGS-Ford
 Oscar Larrauri, EuroBrun-Ford
 Gabriele Tarquini, Coloni-Ford
 Piercarlo Ghinzani, Zakspeed
 Ivan Capelli, March-Judd

Förare som bröt loppet 
 Nelson Piquet, Lotus-Honda (varv 58, motor) 
 Andrea de Cesaris, Rial-Ford (52, växellåda)
 Satoru Nakajima, Lotus-Honda (27, motor)
 Nigel Mansell, Williams-Judd (20, motor) 
 Bernd Schneider, Zakspeed (16, motor) 
 Riccardo Patrese, Williams-Judd (16, motor) 
 Rene Arnoux, Ligier-Judd (13, kollision) 
 Alex Caffi, BMS Scuderia Italia (Dallara-Ford) (13, bromsar)
 Mauricio Gugelmin, March-Judd (10, elsystem)
 Philippe Alliot, Larrousse (Lola-Ford) (0, upphängning)

Förare som diskvalificerades 
 Stefano Modena, EuroBrun-Ford (varv 0)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Jonathan Palmer, Tyrrell-Ford
 Nicola Larini, Osella
 Julian Bailey, Tyrrell-Ford
 Adrian Campos, Minardi-Ford

VM-ställning 

 

1988 i Mexiko
Mexikos Grand Prix
Ödets dotter

Ödets dotter (Hija de la fortuna) är en roman från 1999 av Isabel Allende. Den gavs ut på svenska 2000 i översättning av Lena Anér-Melin.

Den handlar om "hittebarnet" Eliza som får bo hos familjen Sommers i Valparaíso i Chile. Eliza blir uppfostrad på engelskt manér eftersom familjen emigrerat från England. Sina chilenska färdigheter får hon av mama Fresia, som ansvarar för kök och hushåll. Vid 16 års ålder träffar Eliza Joaquín Andieta, en fattig pojke med stora visioner. Guldfebern drabbar Chile några månader senare, eftersom man har funnit guld i USA. Joaquín reser och Eliza bestämmer sig några månader senare att försöka söka upp sin kära i USA. Hon ger sig ut på en lång resa, och mesta delen av tiden är hon faktiskt utklädd till pojke. Tao Chi'en blir en nära vän och de möter det mesta tillsammans.

Spanskspråkig litteratur
Skönlitteratur 1999
Amerikansk skönlitteratur
Set Poppius

Set Poppius, född 11 oktober 1885 i Stockholm, död 10 december 1972 i Stockholm, var en svensk journalist, redaktör och grundare av Poppius journalistskola.

Set Poppius var son till tullfiskalen Erik Gabriel Poppius (1840–1907) och hans hustru Jenny Cecilia Poppius (1842–1916), född Hazelius. Set hade sex syskon, varav hans äldre syster konstnären Minna Poppius gifte sig med flygbaronen Carl Cederström och hans äldre bror agronomen Daniel Poppius var riksdagsman.

Set Poppius blev student i Stockholm 1905 och bedrev humanistiska studier vid Uppsala universitet 1905–1912. Han var medarbetare i Dagens Nyheter 1910–1915, i Nya Dagligt Allehanda 1915–1928 och i Aftonbladet 1929–1934. Han var presskommissarie vid invigningen av Stockholms konserthus 1926. Grundade 1935 pressagenturen Nord Press. Chefredaktör för Skådebanan 1942–1954. Set Poppius grundade Poppius journalistskola 1947 och var dess rektor och innehavare fram till sin död. Han hade en god sångröst och var medlem i Orphei Drängar. 

Poppius läste vid universitetet för att bli präst eller kristendomslärare. Slumpen förde in honom på tidningsmannabanan. Med mer än 25 års erfarenhet av tidningsarbete bakom sig gjorde han, åren efter andra världskriget, en pionjärinsats för journalistutbildningen i Sverige. Skolan grundades under en period när det tidigare volontärsystemet hade slutat att fungera och innan den statliga journalistutbildningen påbörjades i början av 1960-talet. Den var länge den enda privata journalistutbildningen i Norden, endast i Tyskland och USA fanns liknande privata skolor. 

Han gifte sig 1923 med Ebba "Goll" Jönsson (1894–1985) som ansvarade för Poppius journalistskolas ekonomi och administration. Hon var dotter till bankdirektören Nils Peter Jönsson och Hilda Eufrosyne Wittsell. Många är de elever som besökt Set och Goll Poppius i våningen på Garvargatan 5 i Stockholm. Paret var barnlöst.

Makarna Poppius är begravda på Solna kyrkogård.

Bibliografi
 Översättning till svenska av Lavater, Johann Caspar: Kristliga brev till unga män, Almqvist & Wiksells Förlag, Uppsala, 1925
 Mercuriiordens sångkörs 30-årsjubiIeum 1907–1937, Stockholm  1937
 1892 års krönika. Vad våra föräldrar talade om, när vi föddes, Stockholm 1942 
 Journalisten. En orientering i modern dagsjournalistik, Stockholm 1947 
 Journalistik. En orientering i tidningsarbete, Stockholm 1959, tillsammans med Sven Jansson

Se även 
Poppius journalistskola
Poppius (släktartikel)

Källor
 Släkten Poppius 1998, Stockholm, 
 , Band 29 sid 407
 Poppius-Journalisternas skola. Sören Larsson 1997, 
 Svenska släktkalendern 1989, Almqvist & Wiksell, Stockholm, , sid 294
 Vem är det 1969 P A Norstedt & Söners Förlag, sid 774
 Släkten Poppius 1966, Borgå, med förord av Set Poppius
 Svenskt författarlexikon 1941-1950, Rabén & Sjögren, Del 2, sid 492
 Set Poppius och Ebba Poppius på Gravar.se

Svenska redaktörer
Svenska journalister under 1900-talet
Journalister från Stockholm
Svenska eponymer
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1885
Avlidna 1972
Män