kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Claude Perrault

Claude Perrault, född 25 september 1613 i Paris, död 9 oktober 1688, var en fransk arkitekt och läkare, bror till Charles Perrault.

Biografi 
Perrault var ursprungligen läkare med vidsträckta naturvetenskapliga och tekniska intressen, som arkitekt var han autodidakt. Hans huvudarbete är Louvrens östra fasad, en väldig skärmbyggnad, bestående av mitt-risalit och hörnpaviljonger och däremellan en kolonnrad av kopplade kolonner, allt i kolossalmått. Detta verk, som påbörjades 1667, inledde en ny, strängt klassisk epok i fransk arkitekturhistoria. I jämförelse därmed är Perraults övriga verk obetydliga, såsom Observatoriet i Paris. Även i skrift har Perrault drivit klassicismens ideal, bland annat genom att översätta och kommentera Vitruvius.

Källor

Noter

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska arkitekter under 1600-talet
Franska läkare under 1600-talet
Födda 1613
Avlidna 1688
Män
Arkitekter från Paris
1613

1613 (MDCXIII) var ett normalår som började en tisdag i den gregorianska kalendern och ett normalår som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 20 januari – Fred sluts mellan Sverige och Danmark i Knäred under engelskt överinseende. I freden avstår Sverige Finnmarken till Danmark och tvingas betala Älvsborgs andra lösen på  daler för att återfå Älvsborgs fästning samt får tullfrihet i Öresund.
 Början av året – Ryssarna återtar de fästningar, som svenskarna erövrade förra året, förutom Gdov.

Oktober 
 Oktober – Stilleståndet mellan Sverige och Polen går ut.

Okänt datum 
 En schism mellan de båda Uppsalaprofessorerna Johannes Rudbeckius och Johannes Messenius slutar med att Messenius tvingas lämna sin tjänst. Rudbeckius blir Gustav II Adolfs hovpredikant, medan Messenius blir assessor i hovrätten och vårdare av rikets arkiv.

Födda 
 24 februari – Mattia Preti, italiensk barockmålare.
 12 mars – André Le Nôtre, fransk trädgårdsarkitekt.
 16 juli – Alderano Cibo, italiensk kardinal.
 20 september – Jean-François Paul de Gondi Retz, fransk kardinal och politiker.
 25 september – Claude Perrault, fransk arkitekt och läkare
 13 oktober – Marion Delorme, fransk kurtisan och salongsvärdinna.
 23 december – Carl Gustaf Wrangel, svensk greve, fältmarskalk, riksråd och generalguvernör, riksamiral 1657–1664 och riksmarsk 1664–1676.

Avlidna 
 16 mars - Sigrid Sture, svensk häradshövding. 
 8 juni – Ludovico Cigoli, italiensk konstnär, målare.
 29 juni – Seved Svensson Ribbing, svenskt riksråd, riksskattmästare sedan 1602.
 10 juli – Dona Catherina av Kandy, singalesisk monark. 
 6 december – Anton Praetorius tysk präst, reformert teolog, författare och förkämpe mot häxjakt och tortyr.
 Flaminio Ponzio, italiensk arkitekt.
 Magdalena Moons, hjältinna under de Nederländska frihetskriget.
 Izumo no Okuni, japansk miko (tempeltjänare) och skådespelare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1668

1668 (MDCLXVIII) var ett skottår som började en söndag i den gregorianska kalendern och ett skottår som började en onsdag i den julianska kalendern.

Händelser 
 28 januari – Lunds universitet invigs och börjar sin verksamhet.
 Januari – Sverige, Nederländerna och England ingår en trippelallians mot Frankrike.
 2 maj – Freden i Aachen avslutar Devolutionskriget.
Augusti – Varberg drabbas av en stadsbrand.
3 september – Västerås drabbas av en stadsbrand.
17 september – Den svenska Riksens ständers bank, världens äldsta ännu existerande riksbank, grundas. Den är underställd ständernas kontroll och blir kreditgivare till svenska staten.
29 september – England gör anspråk på Hudsonvikens stränder, som Ruperts land.
 10 december – Gävle gymnasium grundas.

Okänt datum 
 Den första och äldsta studentnationen, Östgöta nation, Lund bildas.
 Isaac Newton bygger det första spegelteleskopet.
 Sveriges före detta drottning Kristina försöker tillskansa sig Polens krona men misslyckas varefter hon återvänder till Rom.
 Blå boken riktar kritik mot Magnus Gabriel De la Gardies finanspolitik och yrkar på reduktion. Valet av hans släkting Seved Bååt till riksskattmästare försvårar dock detta.
 På riksdagen utvidgas striden mellan adeln och övriga stånd till att även gälla försvenskningen av Skånelandskapen. Adelns försvenskningsförsök hänger nämligen samman med en ambition att öka frälsets privilegier. Adelsmännen vill bland annat införa gårdsrätt, rätten att döma och bestraffa sina egna tjänare, vilket ståndsbönderna i Skåne har rätt till.
 Med startpunkt i Älvdalen i norra Dalarna inleds en kort men intensiv period av svenska trolldomsprocesser, kallad Det stora oväsendet.
 Målaren David Klöcker (senare adlad som Ehrenstrahl) utför utsmyckningen av Hedvig Eleonoras paradsängkammare.

Födda 
 30 oktober - Sofia Charlotta av Hannover, kurfurstinna av Brandenburg.
 10 november – François Couperin, fransk kompositör.
 14 november – Johann Lukas von Hildebrandt, österrikisk arkitekt.
 15 november – Göran Josuæ Adelcrantz, svensk arkitekt.
 31 december – Hermann Boerhaave, nederländsk botanist, kemist och läkare.
 okänt datum – Alessandro Specchi, italiensk arkitekt.

Avlidna 
 17 januari – Axel Lewenhaupt, 41, svensk ämbetsman och militär.
 Fang Weiyi, kinesisk diktare, kalligrafiker, målare och literaturhistoriker. 
 11 december – Marquise-Thérèse de Gorla, fransk skådespelare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Herman Boerhaave

Herman Boerhaave, född 31 december 1668 i Voorhout, död 23 september 1738 i Leiden, var en nederländsk botanist, kemist och läkare. Han var son till den kalvinistiske prästen Jacobus Boerhaave och dennes andra fru, Hagar Daelder, och föddes i Voorhout, en ort ungefär tre kilometer från Leiden.  

Boerhaave studerade till en början teologi och blev 1690 filosofie doktor och undervisade därefter i matematik. Men hans studium av Spinozas skrifter ledde till att hans ortodoxi ifrågasattes och han övergav därför teologin och började studera medicin. 

Han blev medicine doktor vid universitetet i Harderwijk 15 juli 1693 på en avhandling om nyttan av att undersöka patientens avföring för diagnostik, varefter han verkade som praktiserande läkare i Leiden. År 1701 blev han lärare i teoretisk medicin vid universitetet där. I sitt berömda installationstal, De commendando studio Hippocratico, betonade han nödvändigheten av att studera Hippokrates. 

Den tidens läkare försökte nämligen att i de då hastigt uppväxande vetenskaperna kemi och fysik få en säker vetenskaplig grundval för medicinen, men kom därigenom nästan helt att bortse från hur naturen går till väga vid sjukdomen. Det var om detta aktgivande Boerhaave ville påminna, och han visade att det mycket väl kunde förenas med den nya tidens ökade vetande.

Leidens universitet blev genom Boerhaave vida berömt, och lockade lärjungar från hela Europa (bl.a. Carl von Linné, Lorenz Heister och Albrecht von Haller) och under Boerhaaves tid hade den medicinska fakulteten 1919 studenter (varav 690 från engelskspråkiga länder och 600 från tyskspråkiga). Han blev även direktor för sjukhuset i Leiden och startade där ordnad klinisk undervisning. Han tilldelades först även professuren i botanik (1709) och senare även i kemi (1718). Bland Boerhaaves doktorander märks Albrecht von Haller, Adriaan van Royen, Gerard van Swieten, Petrus van Musschenbroek, Hieronymus David Gaubius och Andrew Plummer.

Den 14 september 1710 gifte han sig med Maria Drolenvaux, dotter till den rike köpmannen Alderman Abraham Drolenvaux, och tillsammans fick de fyra barn, varav ett, dottern Joanna, levde till vuxen ålder.

Den mer och mer tilltagande gikten tvingade honom dock att 1729 lämna sina lärarbefattningar. Han dog 1738 av ödem orsakat av hjärtsvikt, efter att "ha i trettio år varit de europeiska hovens medicinska orakel, sina åhörares avgud och ett föremål för hela den litterära världens beundran".

Asteroiden 8175 Boerhaave är uppkallad efter honom.

Källor

Se även
8175 Boerhaave

Externa länkar
Herman Boerhaave, Oratio de commendando studio Hippocratico, Leiden, 1701.
Gerrit Arie Lindeboom, Herman Boerhaave: The Man and His Work, Methuen & Co, London, 1968. 
William Burton, An account of the life and writings of Herman Boerhaave, London, 1743.

Referenser

Nederländska läkare under 1700-talet
Nederländska botaniker
Nederländska kemister
Walhalla
Nederländska professorer
Personer verksamma vid Leidens universitet
Födda 1668
Avlidna 1738
Män
Personer från Voorhout
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Leidens universitet
1738

1738 (MDCCXXXVIII) var ett normalår som började en onsdag i den gregorianska kalendern och ett normalår som började en söndag i den julianska kalendern.

Händelser

Augusti 
 Augusti
 Horns motståndare genomdriver ett tioårigt vänskapsfördrag med Frankrike.
 Det svenska fartyget Patrioten avseglar, under eskort av fartyget Sverige, båda med betalning till Karl XII:s turkiska fordringsägare, däribland sultanen.

November 
 18 november – Fördraget i Wien undertecknas.
 20 november – Uddevalla eldhärjas.
 25 november – Fartyget Sverige förliser utanför Cadiz i Spanien.

December 
 18 december – Arvid Horn tvingas avgå både som svensk regeringschef och kanslipresident, sedan hattarna fått stöd av både adeln, borgarna och det sekreta riksdagsutskottet. Detta maktskifte kan ses som genombrottet för den första svenska parlamentarismen.

Okänt datum 
 De svenska partinamnen "Hattarna" och "Mössorna" uppkommer. Arvid Horns anhängare anses "prata i nattmössan" av motståndarna, medan de själva använder manlighetssymbolen hatten. Hattarna, som vill ha ett revanschkrig mot Ryssland, får stöd av Frankrike, medan mössorna stöds av dess fiender Storbritannien och Ryssland.
 Samtal emellan Argi Skugga och en obekant Fruentimbers Skugga utges.
 Ett tredje svenskt duellplakat utfärdas.

Födda 
 15 mars – Cesare Beccaria, italiensk filosof.
 6 maj – John Sloss Hobart, amerikansk jurist och politiker.
 28 maj
 Tristram Dalton, amerikansk politiker, senator 1789–1791.
 Joseph Guillotin, fransk läkare, som fått ge namnet åt giljotinen.
 4 juni – Georg III, kung av Storbritannien 1760–1820 och av Irland 1760–1801.
 22 juli – Nils Henric Liljensparre, svensk polis och ämbetsman. 
 25 september – Nicholas Van Dyke, amerikansk politiker, Delawares president 1783–1786.
 15 november – William Herschel, tysk-brittisk musiker och astronom, planeten Uranus upptäckare.
 20 december – Juliana Cornelia de Lannoy, nederländsk författare.

Avlidna 
 Mars – Anna Margrethe Lasson, dansk författare.
 7 maj – Jacob Ohlsson, svensk bondeståndstalman
 23 september – Hermann Boerhaave, nederländsk botanist, kemist och läkare.
 Mademoiselle De Lafontaine, fransk ballerina.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1776

1776 (MDCCLXXVI) var ett skottår som började en måndag i den gregorianska kalendern och ett skottår som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari 

 10 januari – Thomas Paine publicerar pamfletten Common Sense.

Mars 
 Mars – Den svenska spannmålshandeln blir helt fri till förmån för jordbruket.
 9 mars – Adam Smith publicerar boken Wealth of Nations.

Maj 
 1 maj – Illuminatorden bildas.
 2 maj – Allmän frihet att sälja brännvin införs i Sverige. I Stockholm serveras samma dag den första så kallade "kronosupen" med brännvin från de nystartade kronobrännerierna.

Juni 
 6 juni – Askersunds stad i Sverige drabbas av en stadsbrand.
 28 juni – Norra Finland får en egen hovrätt med säte i Vasa.

Juli 

 4 juli – USA:s självständighetsförklaring undertecknas.

Augusti 
1 augusti – Vicekungadömet Río de la Plata skiljs från Vicekungadömet Peru.

September 
 20 september – Brand i Gävle, Sverige.

Okänt datum 
 Johan Liljencrantz myntrealisation stabiliserar den svenska ekonomin. Gamla papperssedlar inlöses till silver till halva värdet och riksdalern blir riksmynt.
 Amiralitetskollegium flyttas från Karlskrona till Stockholm, men Karlskrona förblir flottbas.
 Överståthållare Carl Sparre får igenom förslaget om två "generaladjutanter av flygeln", det vill säga en i Sverige och en i Finland.
 Carl Michael Bellman utses till hovsekreterare och sekreterare vid Nummerlotteriet.
 Efter mönster från Paris inrättar Gustav III den så kallade kungliga poliskammaren, som, vid sidan av stadsvakten, skall vaka över säkerheten i Stockholm.

Födda 
 12 mars – Lady Hester Stanhope, brittisk resenär. 
 1 april – Sophie Germain, fransk matematiker.
 4 juli – Ethan Allen Brown, amerikansk jurist, politiker och diplomat, guvernör i Ohio 1818–1822.
 5 juli – Bernard Smith, amerikansk politiker.
 9 augusti – Amedeo Avogadro, italiensk fysiker och kemist.
 18 augusti – Agustín de Argüelles, spansk statsman.  
 27 augusti – Barthold Georg Niebuhr, dansk-tysk historiker och statsman.
 30 oktober – George M. Bibb, amerikansk politiker, USA:s finansminister 1844–1845.
 31 oktober – Francis Locke, amerikansk politiker.
 15 november – Pehr Henrik Ling, "den svenska gymnastikens fader".
 8 december – William Logan, amerikansk jurist och politiker, senator 1819–1820.

Avlidna 
 8 februari – Anne Monson, brittisk botaniker. 
 5 april – Gustaf Hjortberg, svensk präst, känd från den så kallade Hjortbergstavlan.
 22 mars – Niclas Österbom, svensk bildhuggare.
 24 mars – John Harrison, engelsk klockkonstruktör.
 25 augusti – David Hume, skotsk filosof (empiriker), historiker och nationalekonom.
 4 september – Jacob Serenius, svensk biskop i Strängnäs 1763.
 22 oktober – Louise de Ramezay, kanadensisk feodal godsägare och industrialist. 
 10 mars - Nicolaus Sahlgren, direktör för Svenska Ostindiska Companiet.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Sophie Germain

Marie-Sophie Germain, född 1 april 1776, död 27 juni 1831, var en fransk matematiker, fysiker och filosof, och en av grundarna till elasticitetsteorin.

Biografi 
Germain levde i Paris där hon föddes, och hon dog i huset på 13 rue de Savoie.

På grund av den förhärskande motviljan mot kvinnliga forskare inom universitetsvärlden hade hon inga möjligheter att göra karriär genom sin matematikförmåga, men hon valde att arbeta som oberoende forskare under hela sitt liv.

Före hennes död gav Gauss rekommendationen att hon skulle tilldelas en hedersgrad, men detta verkställdes aldrig. Till hennes minne har den franska vetenskapsakademin instiftat Sophie Germain-priset.

Matematik och Fysik 
Germain korresponderade och utväxlade idéer med kända matematiker såsom Lagrange, Legendre, and Gauss. Joseph-Louis Lagrange var Germains mentor. Hon var en av grundarna till elasticitetsteori för vilket hon tilldelades det stora priset av franska vetenskapsakademin för hennes artikel i ämnet. 

Ett av Germains största bidrag till talteorin var ett bevis, som brukar kallas Sophie Germains sats och som relaterar till Fermats stora sats. Hon bevisade också följande matematiska utsaga: om x, y och z är heltal, och x5 + y5 = z5 så måste antingen x, y eller z vara delbar med 5. Detta resultat, som hon först beskrev i ett brev till Gauss, blev viktigt eftersom det begränsade antalet möjliga lösningar av Fermats stora sats. I dessa sammanhang arbetade hon med primtal som kommit att kallas Sophie Germainprimtal. Ett sådant primtal p karakteriseras av att också 2p+1 är ett primtal och det senare brukar kallas "säkert primtal". Sophie Germainprimtal och säkra primtal har tillämpningar inom kryptografi med publika nycklar. Det har förmodats att det finns oändligt många Sophie Germainprimtal, men detta återstår att bevisa.

Filosofi 

Germain antar ett i vårt medvetandes natur liggande behov av enhet, ordning och sammanhang. Detta behov leder både vår vetenskapliga forskning, vår moral och vår konst. Orsakslagen är bara en särskild form av denna allmänna enhetsprincip, en form, som kommer till användning, när ännu delarna för vår uppfattning faller isär. 

Enhetsbehovet leder först till godtyckligt bruk av analogier och till antagande av mystiska orsaker, varvid vi bygger upp dristiga system. Så småningom lär oss vetenskapen att använda metod i stället för system, att fråga hur och hur mycket i stället för varför. Hennes skrift Considérations générales sur l'état des sciences et des lettres aux differentes époques de leur culture utgavs efter hennes död (1833).

Källor

Externa länkar 

Födda 1776
Avlidna 1831
Kvinnor
Franska matematiker under 1800-talet
Franska filosofer under 1800-talet
Talteoretiker
Forskare från Paris
Ugglan
Gud vet vad jag heter

Gud vet vad jag heter är en sång skriven 1975 av Göte Strandsjö om tryggheten i att Gud känner oss och alltid är nära. Texten består av tre korta strofer ("Gud vet vad jag heter", "Gud hör när jag sjunger", "Gud glömmer oss aldrig"). Innehållet påminner om Psaltarpsalm 139:1-5. 

Melodi är skriven 1975 av Göte Strandsjö (F-dur, 4/4). Alternativ melodi av Gullan Bornemark (G-dur, 4/4).

Publicerad i 
Herren Lever 1977 som nummer 904 (Strandsjö) under rubriken "Att leva av tro - Tro - trygghet".
1986 års Cecilia-psalmbok, med Strandsjös melodi, under rubriken "Förtröstan - trygghet".
Psalmer och Sånger 1987 som nummer 621 (Strandsjö) under rubriken "Att leva av tro - Förtröstan - trygghet". 
Segertoner 1988 som nummer 629 under rubriken "Tillsammans i världen - Tillsammans med barnen".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nummer 545 under rubriken "Erfarenhet och vittnesbörd".
Kyrksång 2001 som nummer 187, med Bornemarks melodi, under rubriken "Ensam sjuk ledsen".

Se även
Utrannsaka mig, min Gud utgår från Psaltarpsalm 139

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Blandekonomi

Blandekonomi är en beteckning för ett ekonomiskt system. I modern historia innebär blandekonomi ett ekonomiskt-politiskt system där det huvudsakligen råder marknadsekonomi i syfte att ge ekonomisk tillväxt, men där statsmakten försöker påverka den ekonomiska utvecklingen för att utjämna konjunkturer och minska den sociala utslagningen. De flesta ekonomiskt välutvecklade länderna i världen har ett blandekonomiskt system.

Arkeologisk kultur 
Inom arkeologiska kulturer är blandekonomi ett ekonomiskt system som baseras på flera näringsgrenar. Exempelvis bedrev den gropkeramiska kulturen fångst kombinerat med odling och husdjursavel.

Modern kultur 
Under 1600-talet fanns det merkantilistiskt inriktade stater i Europa, som både styrde och stimulerade den framväxande kapitalistiska ekonomin.

Under 1900-talet kom vissa länder, bland annat de nordiska, att kombinera marknadsekonomi med delar av en marxistisk, demokratiskt socialistisk grundad planekonomi (läs mer: den nordiska modellen). Det gjordes genom en välutbyggd välfärdsstat med relativt höga skatter, stor offentlig sektor och höga bidrag, exempelvis jordbruksstöd. 1980- och 1990-talets form av blandekonomi, med successivt liberaliserad socialdemokrati i bland annat Norden, och socialliberal politik i USA och Storbritannien under Bill Clinton och Tony Blair, kallas också tredje vägens politik (third way). De svenska löntagarfonderna sågs som ett vänsterpolitiskt hot mot denna politik.

I Sverige så kommer alla skatteintäkter från marknadsekonomiska överskott. Detta då offentlig sektor inte själva innehar några förädlingsvärden som är tillräckliga för att generera några överskott, på egen hand. Vinstdrivande i privat sektor är således den enda riktiga skatteintäkten i Sveriges blandekonomi. Sverige försörjs alltså helt och hållet av privat sektor.

Se även 
 Den svenska modellen
 Socialdemokrati
Ekonomikritik
 Sweden: the Middle Way – en facklitterär bok från 1936 skriven av den amerikanske journalisten Marquis Childs
 Tredje vägens politik

Referenser 

Kapitalism
Ekonomi
Välfärdsregimer
Välfärdssamhälle
Ekonomiska ideologier
Socialdemokrati
Ekonomisk historia
Politisk ekonomi
Allitteration

Allitteration är en retorisk stilfigur med upprepning av ett ljud (fonetisk parallellism) från början av ett ord till början av ett annat ord. Det kan jämföras med rim, där ord slutar med samma ljud.

Förklaring   
Allitteration, som även kallas stavrim, bokstavsrim eller uddrim, är en stilfigur där flera ord i ett sammanhang börjar med samma ljud, eller med samma, eller liknande, fonem. Till exempel "Allas engagemang". Det behöver inte bara vara den första bokstaven som är identisk; även ord som ställs efter varandra i följd som upprepar samma konsonantljud eller som har upprepad betonad vokal, räknas in. Vokaler allitererar med alla andra vokaler. Det är inte nödvändigt att orden med gemensam begynnelsebokstav följer direkt på varandra, ibland kan effekten uppnås i alla fall. 

I essäer/uppsatser och argumenterande texter kan allitterationen vara ett subtilt, men likväl effektivt, sätt att sälja in ett budskap eller en åsikt: "I det här valet har parti A ständigt och skoningslöst försökt misskreditera, misstänkliggöra och misstroendeförklara parti B som ekonomiskt oansvarigt och entydigt oberäkneligt." Meningen innehåller flera separata allitterationer. 

I fornnordiska dikter är allitterationer viktiga och vanligt förekommande, exempelvis i Havamal: "Bättre börda man bär ej på vägen, än mycket mannavett" (Erik Brates tolkning).

Användningsområden 
Allitterationer används i retoriken av talskrivare men även inom poesin (exempel: "Konung Erik på sin luta leker, lutan lagd på silkesstickat knä." (Carl Snoilsky, Kung Erik)), låtskrivande (Fröken Fräken ifrån Fryken (Thore Skogman)) och författare. Många reklambyråer och liknande använder allitterationer för att få deras slogan att fastna hos kunderna ("Volvos värde varar").

I populärkultur 
 En lång allitteration förekommer i revyn Grisen i säcken. Claes Eriksson reciterar där den fiktiva boken "Bara ben" av den likaledes fiktiva författaren Bengt Brunte Bondeblad. Texten inleds med: 

 Ett annat exempel på en längre allitteration förekommer i filmen V för Vendetta, när huvudpersonen, kallad V, träffar Evey Hammond för första gången (denna allitteration förekommer dock inte i den tecknade serien med samma namn, som filmen är baserad på):

Allitterativ antites
Allitterativ antites är ett uttryck med antiteser (motsatsuttryck) där antiteserna bildar en allitteration. Uttrycksformen skapar en spänning mellan orden, då antitesen drar orden ifrån varandra, medan allitterationen knyter orden samman. 

Exempel på allitterativa antiteser är Skydda eller skövla och engelskans Dream of doctors who are concerned more with public health than private wealth (Jesse Jackson, 1988).

Se även 
 Akrostikon
 Högbystenen
 fornyrdislag (med ett utförligare exempel)
 drottkvätt
 Tautacism

Källor

Noter

Stilistik
Stilfigurer
Retorik
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Ugglan
Fornyrdislag

Fornyrdislag eller fornyrdeslag, (från fornisländskans fornyrðislag), är ett fornnordiskt versmått. Versen konstrueras så att varje rad innehåller två betonade stavelser. Antalet obetonade stavelser varierar. Raderna binds ofta ihop med hjälp av allitteration. Vanligen är raderna parvis sammankopplade: en huvudstav i andra raden bestämmer allitterationen, och dess begynnelsebokstav upprepas av (oftast) två stöttor i raden innan. Ursprungligen har versformen varit ostrofisk men inom fornnordisk dikt blev den senare i allmänhet åttaradig, ofta med två tydliga halvstrofer.

Ordet fornyrdislag betyder ordagrant gammalt versmått eller fornkvädesform. Namnet introducerades av Snorre i den Prosaiska Eddan, men versformen har sina rötter i äldre fornnordisk och germansk diktning.

Exempel (Völuspá vers 1, Erik Brates tolkning, betonad stavelse kursiverad, allitteration i fetstil)

Hören mig alla
heliga släkten
större och smärre
söner av Heimdall;
du vill ju, Valfader,
att väl jag täljer
forntida sägner,
de första, jag minnes

Notera att betoningen, och därmed allitterationen, inte behöver ligga på radens första ord (rad 5–6, 8). I övrigt kan man notera att namnet Valfader, ung. de stupades herre, är en s.k. kenning för Oden.

Se även
Högbystenen
Odendisastenen
Rökstenen
Upplands runinskrifter 225
Upplands runinskrifter 226

Versmått
Fornnordisk verslära