kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
"Whispering" Jack Smith

"Whispering" Jack Smith, född Jacob Schmidt 31 maj 1898 i Bronx, New York, död där 13 maj 1950, var en amerikansk sångare (baryton) och pianist.

Med sin lågmälda, nästan pratsjungande sångstil räknas Smith till en av populärmusikens allra första "crooners". Själv hävdade han att sångsättet var en ofrånkomlig följd av att han utsatts för en gasattack under sin tjänstgöring i Frankrike under första världskriget. Detta var dock troligen mest en PR-gimmick, och det är omvittnat att Smith, när han uppträdde för levande publik i stora lokaler, kunde sjunga även kraftfullt. I radio och på skiva nyttjade han dock sitt "viskande" musikaliska föredrag till full effekt. Ofta var hans eget pianoackompanjemang den enda musikaliska uppbackningen.

Jack Smith skivdebuterade 1925 på märket Victor och fick under de kommande åren ett antal stora försäljningsframgångar, däribland främst "Gimme A Lil' Kiss, Will Ya, Huh?" (1926) och "Me And My Shadow" (1927).

Åren 1926–1928 uppträdde Smith regelbundet i olika revyer i London och vann stor popularitet även hos den brittiska publiken. Som ett exempel härpå kan nämnas att när den engelske orkesterledaren Jack Hylton spelade in en skiva med imitationer av kända amerikanska musiker och sångare hörde Smith till de imiterade tillsammans med bland annat Louis Armstrong och Tommy Dorsey. Han framträdde också med stor framgång i Berlin 1928 och gjorde där en tvåspråkig insjungning av den stora tyska schlagern "Ich küsse ihre Hand, Madame". 

I början av 1930-talet försökte Smith inleda en filmkarriär i Hollywood men utan större framgång, och under resten av decenniet dalade hans stjärna successivt trots uppträdanden i radio och på kabaréer. Ett försök till comeback 1940 gav ingen större effekt.

Smith skall inte förväxlas med den samtida sångaren och pianisten Art Gillham (1895–1961), vilken var känd som The Whispering Pianist.

Externa länkar 
 "Whispering" Jack Smith i en sekvens ur filmen Happy Days (1930)

Amerikanska sångare
Män
Födda 1898
Avlidna 1950
Djupfokus

Djupfokus eller djupskärpa är användningen av långt skärpedjup inom filmkonst. Där lägger inte fokus skärpa på något speciellt i bilden utan behåller skärpan på hela bilden. Genom att använda en liten bländaröppning eller ett vidvinkelobjektiv blir hela bilden skarp. Använt bland annat genom hela filmen Citizen Kane.

Källor 

Fotografiska tekniker
Paul Marcinkus

Paul Casimir Marcinkus, född 15 januari 1922 i Cicero, Illinois, död 20 februari 2006 i Sun City, Arizona, var en amerikansk katolsk ärkebiskop och president för Vatikanens bank, Vatikanbanken (officiellt benämnd Istituto per le Opere di Religione, IOR), från 1971 till 1989. Han var inblandad i skandalen kring Banco Ambrosianos kollaps 1981-1982.

Biografi 
I början av 1980-talet tydde den italienska banken Banco Ambrosianos affärer på kriminella aktiviteter. Marcinkus satt som chef för bankens utländska verksamhet. Han hade under många år arbetat nära bankiren Roberto Calvi. Calvi skötte många av Vatikanens bankaffärer (i pressen kallades han för "Guds bankir") och var vid tiden för den aktuella finansskandalen ordförande för Banco Ambrosiano. Vatikanen var bankens största ägare. Calvi använde ett omfattande nätverk av utländska banker och konton för att föra ut Banco Ambrosianos tillgångar ur landet. 

Calvi arresterades och dömdes i en rättegång till fyra års fängelse. Han överklagade och i väntan på nästa rättegång blev han frisläppt. I juni 1982 gjorde Banco Ambrosiano en uppmärksammad konkurs med saknade tillgångar på mellan 700 miljoner och 1,5 miljard dollar. Calvi flydde landet och några dagar senare hittades han hängd under Blackfriars Bridge i London. Brittisk polis avskrev vid denna tid Calvis död som självmord. Efter en ny, mera ingående undersökning av dödsfallet 1992 konstaterades att det rörde sig om mord. Calvi var inte den ende som hittades död i samband med Banco Ambrosiano-affären. Bland andra påträffades Gérard Soisson (1935–1983), från ett transaktionsföretag knutet till banken, mördad på Korsika. En journalist, Carmine Pecorelli (född 1928), som undersökte Banco Ambrosianos affärer, hade påträffats mördad 1979, i distriktet Prati i Rom.

Italienska åklagare pekade ut bland andra Calvi och ärkebiskop Marcinkus som huvudansvariga i härvan. Medan Calvi dömdes i rättegång, lyckades Marcinkus dock undgå åtal och stannade kvar som Vatikanbankens president i hela sju år till. Vissa inom Vatikanen ville ha honom avskedad från denna post på grund av Banco Ambrosiano-affären och andra tvivelaktiga affärer. Påven Johannes Paulus II, som hade avgörandet i sin hand, lät honom dock vara kvar. Marcinkus var även med i Vatikanens inflytelserika kurian fram till 1990. Det faktum att han dock aldrig upphöjdes till kardinal är en omständighet i sammanhanget som måhända är signifikativt.

År 1986 citerade London-tidningen The Observer detta uttalande från Marcinkus: Det går inte att driva Kyrkan på Ave Maria-böner.

På sin ålders höst slog sig Marcinkus ned i hemlandet USA, närmare bestämt i Sun City, Arizona där han även avled.

Populärkultur 
Historien kring Banco Ambrosiano inspirerade Francis Ford Coppola, som använde sig av den i filmen Gudfadern III (1990).

Referenser

Externa länkar
The Shady Deals of God's Banker

Romersk-katolska ärkebiskopar
Alumner från Påvliga diplomatiska akademin
Födda 1922
Män
Avlidna 2006
Licio Gelli

Licio Gelli, född 21 april 1919 i Pistoia, död 15 december 2015 i Arezzo, var en italiensk finansman. Han var stormästare av frimurarlogen P2 och en av de utpekade för mordet på bankiren Roberto Calvi i juni 1982. Gelli var under andra världskriget medlem av Nationella fascistpartiet.

Källor

Externa länkar 
 Licio Gelli 

Personer från Pistoia
Födda 1919
Avlidna 2015
Italienska brottslingar
Män
Nicola Pisano

Nicola Pisano, även Niccolò Pisano, född cirka 1220 i Pisa, död cirka 1284 i Pisa, var en italiensk skulptör.

Asteroiden 7313 Pisano är uppkallad efter honom, Giovanni Pisano och Andrea Pisano.

Biografi 
Pisano är huvudsakligen känd genom de predikstolar han på äldre dagar, assisterad av sina lärjungar, utförde i Pisa och Siena. Predikstolen i Pisas baptisterium (1260) står, liksom de följande, fritt i rummet, uppbärs av kolonner, några av dessa vilande på lejon. Själva predikstolens ytor fylls av reliefer: Bebådelsen, Jesu födelse, De tre kungarna, Korsfästelsen, Yttersta domen. Predikstolen i Sienas katedral (1266-68) är i samma stil, men rikare i anordning. Överdelen är rik på figurer, det äldre verkets stil är uppblandad med moderna element. Pisanos son Giovannis medverkan är här uppenbar. Andra arbeten av Pisano är Nedtagandet från korset och andra reliefer i Santa Martino i Lucca. Sankt Domenicos gravmonument i Bologna, som tillskrivits Pisano, är endast planlagd av honom, men utförd av hans lärjunge Fra Guglielmo och sedan fullbordad på 1400-talet, med relief bilder ur helgonets liv.

Pisano beskrevs länge som personen som väckte antikens formvärld till nytt liv efter många seklers sömn, hans konst skulle ha varit en renässans före renässansen. Men andra italienska konstnärer hade före honom antika reliefer och ornament till förebilder för sina verk. På grund av ett i Siena hittad dokument har forskare framställt möjligheten, att Pisano var bördig från Apulien och därifrån flyttat till Pisa. Pisano omtalas av Giorgio Vasari även som arkitekt, men man känner ingen byggnad, som bevisligen är hans verk.

Källor

Externa länkar 

Italienska skulptörer
Män
Födda 1220
Avlidna 1284
Personer från Pisa
Skulptörer under 1200-talet
Italienska konstnärer under 1200-talet
Emanuel II av Portugal

Emanuel II av Portugal, eg. Manuel Maria Filipe Carlos Amélio Luís Miguel Rafael Gabriel Gonzaga Francisco de Assis Eugénio, född 19 mars 1889 i Lissabon, död 2 juli 1932 i Twickenham, Middlesex, England. Yngre son till kung Karl I av Portugal och prinsessan Amélie av Bourbon-Orléans. Portugals siste kung 1908–1910. Gift (1913) i Sigmaringen med Augusta Viktoria av Hohenzollern-Sigmaringen (1890–1966).

Biografi 
Emanuel II:s far och bror, kronprins Ludvig, blev skjutna vid ett attentat under en kortege i Lissabon 1 februari 1908; Emanuel blev vid samma tillfälle endast lätt sårad, tack vare att hans mor kastade sig framför honom och slängde en blombukett i ansiktet på attentatsmannen. Han efterträdde sin mördade far på tronen.

1910 utbröt republikanska oroligheter i Lissabon. Emanuel försökte då fly till landets norra delar, men föll i upprorsmakarnas händer, tvingades att abdikera och fick lämna landet. Han var sedan bosatt i England, i Twickenham strax utanför London, där han tillbringade tiden med bibliografiska arbeten.

Emanuel II:s äktenskap var barnlöst. Efter hans död återvände hans gemål till Tyskland och gifte om sig med greve Robert Douglas.

Utmärkelser
  Riddare av Serafimerorden, 27 februari 1909.

Källor

Externa länkar

Personer i Portugal under 1800-talet
Personer i Portugal under 1900-talet
Portugals regenter
Huset Bragança
Mottagare av Annunziataorden
Mottagare av Sankt Mauritius- och Lazarusorden
Riddare av storkorset av Sankt Mauritius- och Lazarusorden
Mottagare av Italienska kronorden
Riddare av storkorset av Italienska kronorden
Malteserriddare
Män
Födda 1889
Avlidna 1932
Riddare av Strumpebandsorden
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Personer från Lissabon
John Cody

John Patrick Cody, född 24 december 1907 i Saint Louis, Missouri, USA, död 25 april 1982 i Chicago, Illinois, USA, var en amerikansk kardinal och ärkebiskop, först i New Orleans från 1962 till 1965, och sedan Chicago från 1965 till 1982.

Påve Paulus VI utsåg den 26 juni 1967 Cody till kardinalpräst av Santa Cecilia.

Externa länkar
Bishops and Archbishops of New Orleans
John Cardinal Cody

Födda 1907
Avlidna 1982
Amerikanska kardinaler
Män
Yeni Karlsson

Yeni Karlsson, född 28 juni 1972 i Boden, är en svensk sångerska. Hon var sångerska i dansbandet Schytts från 2003 till 2005. 2007 Började Yeni i gruppen Sweetshots. Hon har också varit delaktig SVT:s program Dansbandskampen två år i följd, 2009 och 2010. Hon har även medverkat i Bingolotto på Tv4 ett antal gånger.

Tidigare produktioner

2003
Spelman på taket med Alingsås Musikteatersällskap (AMTS) som "Golde", fru till huvudrollen "Tevje".

Referenser

Externa länkar
Yeni Karlsson

Födda 1972
Svenska dansbandssångare
Personer från Boden
Kvinnor
Levande personer
Paul Sahlins

Paul Sahlins är ett svenskt dansband som består av Paul Sahlin (sång och gitarr), Jens Nathansohn (gitarr och saxofon), Kurt Lindblom (klaviatur), Stefan Borg (bas) och Hans Frölin (trummor).

Svenska dansband
Cecilia Bruce

Cecilia Bruce, född 6 februari 1935 i Älvros, Härjedalen, är en svensk sångerska, författare och lärare som från 1960 varit bosatt i Järvsö, Hälsingland. 

Bruse slog igenom efter att ha medverkat i Hylands hörna 3 oktober 1962..  En av hennes mer kända visor är "Ta en tablett". 

År 2011 fick Bruce kulturpriset Flurenpriset. År 2008 tilldelades hon Ljusdals kommuns kulturstipendium med följande motivering: "Som lärare, trubadur, författare, skribent, debattör, idégivare, dramatiker och skådespelare, har hon under ett halvt sekel med outtömlig kreativitet utvecklat, inspirerat och berikat människor och kulturliv i Hälsingebygden".

Diskografi 
EP
TV-fyndet Cecilia Bruce – 1962
"Gräs ska växa""
"Kommer du till mig?"
"Jag vill inte gifta mig"
"Björn från Örnsköldsvik"

Vem vill gå med mig hem – 1962
"Vem vill gå med mig hem"
"Örnsköldsvik"
"Gräs ska växa"
"Aldrig polska"

Singlar
"Det var en gång en riktig soldat" – 1966 (med Harry Arnolds orkester)
"Det var en gång en riktig soldat"
"Midnattssol och smörgåsbord och synd"

"En visa om Ljusnan"
"En visa om Ljusnan"
"Ta en tablett"

Referenser

Noter

Externa länkar
Sunkit.com - Cecilia Bruce (2008)
P4-Gävleborg - Evigt liv i skogen (2010)
Öppet arkiv: Cecilia Bruce i Hylands hörna (video)

Kvinnor
Svenska vissångare
Födda 1935
Levande personer
Personer från Älvros socken
Saffron Burrows

Saffron Burrows, född 22 oktober 1972 i London, England, är en brittisk skådespelare och modell. Burrows inledde sin karriär som modell och gjorde sin filmdebut i filmen I faderns namn (1993). Sin första större roll hade hon i Circle of Friends (1995). Efter det har Burrows medverkat bland annat i Deep Blue Sea, Frida och Troja. Under ett par år hade hon ett förhållande med Mike Figgis och medverkade i flera av hans filmer.

Filmografi i urval 
1995 - Circle of Friends  
1996 - Hotel de Love
1999 - Deep Blue Sea  
1999 - Fröken Julie
2001 - Enigma  
2004 - Troja
2008 - The Bank Job  
2009 - Shrink

Externa länkar 
 

Brittiska skådespelare
Födda 1972
Kvinnor
Levande personer
Kabul (provins)

Kabul (persiska: کابل, pashto: کابل), är en av Afghanistans 34 provinser (wilayat) och den provins där huvudstaden Kabul ligger. Provinsen har omkring 2,27 miljoner invånare.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i 15 distrikt.
 Bagrami
 Chahar Asyab
 Deh Sabz
 Estalef
 Farza
 Guldara
 Kabul
 Kalakan
 Khak-e Jabar
 Mir Bacha Kot
 Musahi
 Paghman
 Qara Bagh
 Shakar Dara
 Surobi

Referenser

Externa länkar 

Afghanistans provinser
Carl-Gunnar Hammarlund

Carl-Gunnar Hammarlund, "CeGe" Hammarlund, född 20 maj 1921 i Malmö, död 15 september 2006  i Stockholm, var en välkänd svensk programledare för Sveriges bilradio åren 1956–1973.

Hans hälsningsfras "Hejsan-hejsan!" gjorde honom välkänd bland svenska folket. Han var också direktör för Svenska BP och senare vd för Nationalföreningen för Trafiksäkerhetens Främjande (NTF) under 1970- och 1980-talet.

Han hade tidigare varit rallyförare, och vann Svenska rallyt och Midnattssolsrallyt 1954 med Porsche. Med sina Porschebilar var han oslagbar på de svenska racingbanorna, och han vann fyra raka SM-guld åren 1959–1962. På Gelleråsen i Karlskoga var han favorit, och jublet var stort när han körde om sina konkurrenter och då både signalerade med tutan och gjorde blinkerstecken.

Referenser

Externa länkar

Willy Berg: Ce-Ge Hammarlund (2006)
Bilder i Jamtlis bildarkiv

Svenska radioprogramledare
Svenska rallyförare
Födda 1921
Avlidna 2006
Män
Sommarvärdar 1973
Idrottare från Malmö
Journalister från Malmö
Vision for all

Vision For All är en ursprungligen svensk hjälporganisation, som sysslar med att samla in gamla glasögon som skänkts av svenska folket, företag och aktörer i glasögonbranschen. Organisationen anordnar projekt i länder där man hjälper glasögonen att hitta nya ägare. Organisationen grundades av leg. optiker John J. Godoy, Ljungsbro, Sverige. 

I Sverige jobbar organisationens medlemmar med att sortera, tvätta och mäta upp de insamlade glasögonen för vidare transport ut till behövande i världen. På så sätt bidras det till ett bättre seende med chans att kunna studera, utföra ett arbete och på så sätt höja livskvaliteten.

Medlemmar i organisationen åker vanligtvis  i små grupper bestående av 2-3 optiker och lika många assistenter. Projektresorna brukar vara cirka 2 veckor långa. Glasögonen som ska delas ut transporteras oftast med i medlemmarnas egen packning. 

Allt arbete sker helt på ideell basis.

Vision For All har sedan 1997 undersökt 200 000 personer runt om i världen och alla som behövt har fått glasögon. Vision For All har hittills genomfört 163 olika projekt i bl.a. Nicaragua, Guatemala, Peru, Chile, Argentina, Venezuela, Kuba, Eritrea, Tanzania, Uganda, Rumänien, Mexiko, Västsahara, Burkina Faso, Bolivia, Zambia, Sydafrika, Ecuador och Litauen. Fler länder är intresserade och nu (vår, höst 2018) är Vision For All på väg till nya projekt i Indien och Kenya.

Externa länkar
Vision For All

Ideella organisationer
Christina Imsen

Christina Imsen, född 3 juli 1951 i Karlshamn, är en svensk sångerska och låtskrivare inom kristen musik.

Biografi
Imsen växte upp i ett varmt troende hem och fick tidigt sjunga på väckelsekampanjer tillsammans med sin pappa Erik Sonesson som var riksevangelist inom Svenska Alliansmissionen.

Redan i tonåren släppte hon skivor både med sin bror David Sonesson och med Pelle Karlsson. 1969 träffade hon sin man Per-Arne Imsen som sedan bistått som musiker, producent och fotograf för många av Christina Imsens skivor, där hon som tjugoåring släppte hon 1971 sin första egna skiva Pilgrimens längtan. Hon har givit ut cirka 40 skivor, och däremellan även arbetat som lärare och blivit mamma till sju barn, samt haft en roll som pastorsfru.

Under en period på 1980-talet riktade sig Christina mycket mot den spansktalande världen, då hon bland annat gjorde sex inspelningar på spanska och turnerade i Latinamerika. Ett stort antal kassetter med spanskspråkigt material spreds där intäkterna gick till behövande skolbarn i Dominikanska Republiken.

Under 2000-talet har hon gett ut flera samlingsskivor där hon samlat många av sina omtyckta sånger på CD. 2006 släpptes skivan ”Frälst”, som har en tydligt evangeliserande framtoning.

Familj
Christina Imsen är dotter till pastor Erik Sonesson (SAM). 
Hon är gift med Per-Arne Imsen, son till Arne Imsen.

Diskografi
Svenska
 Christina och David Sonesson sjunger EP 1967
 Christina och David Sonesson sjunger EP 1968
 Traktatskiva (Stopp där!!!) (m. Västkustteamet) Flexi Singel 1969
 Traktatskiva (Vart skall du resa) (m. Västkustteamet) Flexi Singel 1969
 Känner du Jesus (m. Ingvar Nilsson/Västkustteamet) Singel 1969
 Tiden är inne (m. Pelle Karlsson/Västkustteamet) LP 1969
 Björngårdsvillan – sånger från TV-programmen LP 1970 
 Christina Sonesson till orkester EP 1971
 Pilgrimens längtan LP 1971 
 Rut-Mari, Christina och Irene LP 1972 
 Varför bygger du Noa en båt LP 1974 
 Du mig kallade O Herre LP
 Kristus lever LP 1980 
 Isak och Rebecka LP 1982 
 Jag sett Guds härlighet LP 1987
 Det finns kraft KB 1994 
 Mitt hjärta flödar över KB 1996 
 Hittills CD 2000 
 Tidigt CD 2001 
 Hittills 2 CD 2002 
 Pilgrimens längtan CD 2003 
 Hittills 3 CD 2003 
 Frälst CD 2006 
 Psalm och Visa CD 2008 
 Min sång CD 2013
 Fri & Förlåten CD 2023

Engelska 
 Isaac and Rebecca KB
 I’ve seen God’s glorousness KB

Norska 
 Isak og Rebekka KB
 Jeg sett Guds herlighet KB
 Bring blott bud KB

Franska 
 Merci Seigneur KB

Spanska 
 Cristo es la peña KB 
 Yo vi su gloria KB
 Regresa a la Fuente KB
 Habla Dios a mi corazon KB
 Somos peregrinos KB
 Un rio brota de la cruz KB

Kroatiska 
 Kad iman te CD 2003

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Diskografi
Christina Imsen på Discogs
Christina Sonesson på Discogs

Svenska musiker inom kristen musik
Personligheter i svensk frikyrkorörelse
Svenska sångare
Födda 1951
Kvinnor
Levande personer
Personer från Karlshamn
Svenska gitarrister
Renée Agén

Renée Agén, född 29 augusti 1950 i Stockholm, är en svensk sångare som lanserades av Thore Skogman i början av 1960-talet.

Diskografi i urval
1960 – Sveriges minsta stjärna Renée Agén sjunger succétangon: Mamma och Pappa dansa' tango (EP tillsammans med Thore Skogman) (Cupol CEP 281)
1961 – "Schottis med magistern" / "På landet" / "Maria har fått en lillebror" / "När det svänger så här" (EP tillsammans med Thore Skogman) (Cupol CEP 318)
1963 – "Jag vill ha en liten hund" / "Det går in genom ena örat" / "Röda stugor tåga vi förbi" / "Ägg i mössan" (EP tillsammans med Thore Skogman) (Odeon – GEOS 199)
1965 – "Du skall spara en slant" / "Hambo i plugget" / "Det är så kul" / "I gymnastiken" (EP tillsammans med Thore Skogman) (Odeon – GEOS 243)
 "Hej, mitt vinterland"

Filmografi

Referenser

Externa länkar
Diskografi på Rate Your Music
Diskografi på Discogs

Svenska sångare
Födda 1950
Kvinnor
Levande personer
Musiker från Stockholm
Calle Ballonka

Calle Ballonka, egentligen Carl-Eric Jansson, född 24 februari 1946 i Lund, död 18 januari 2000 i Brämaregården, Göteborg, var en känd Göteborgsprofil, kändisfotograf och autografsamlare. Han var noga med att stava förnamnet Calle med "C" precis som Carl i sitt dopnamn.

Övrigt
Vid ett tillfälle under 1970-talet gjorde Hemmets Journal ett reportage med Calle under rubriken "Jag är roligare än Hasse och Tage". En bild på huvudpersonen med bångstyrigt hår och yvigt skägg inramade texten. Det var en högst subjektiv tolkning av "roligast" som utgjorde temat i reportaget och Ballonka var känd för att vara kvick i tanke och tunga. Vid ett annat tillfälle fick han på avstånd se en annan profil som heter Åhrman komma gående. Då ska Calle Ballonka ha sagt: "Måste nog gå nu. Ser man Åhrman går man för hör man Åhrman dör man." Ballonka är begravd på Kvibergs kyrkogård i Göteborg.

Källor 
 Jansson, Carl-Eric på SvenskaGravar.se

Svenska fotografer under 1900-talet
Pseudonymer
Personer från Lund
Gravsatta på Kvibergs kyrkogård
Födda 1946
Avlidna 2000
Män
Camp David-avtalen

Camp David-avtalen () undertecknades den 17 september 1978 och innebar en överenskommelse om fred i Mellanöstern. USA:s president Jimmy Carter ledde förhandlingarna mellan Egyptens president Anwar Sadat och Israels premiärminister Menachem Begin.

Avtalet behandlade främst förhållandet mellan Egypten och Israel, och det var genom detta avtal som Israel för första gången blev erkänd av en kringliggande arabstat. Det beslutades också att Palestinafrågan skulle lösas på fredlig väg, och Västbanken och Gazaremsan skulle få självstyre.

Som en direkt följd av Camp David-protokollet frystes Egypten ut av de andra arabstaterna som ansåg att Egypten hade förrått palestinierna och deras rätt till en suverän stat. Det tog dryga tio år innan relationerna åter normaliserades.

Varför avtalet fick namnet "Camp David" berodde på att avtalet förhandlades fram på amerikanske presidentens lantställe Camp David i Maryland.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 Text, Israeliska staten 
 Text of Accords and additional material, Carter Library 
 Interview with King Hussein from the Dean Peter Krogh Foreign Affairs Digital Archives 
 2006 Egyptian public poll on attitudes to Israel and other countries, NY Sun Article. Alternate link to poll results from a BBC News Article 
The Menachem Begin Heritage Foundation 
Jaffe Center Poll on Israeli public Attitudes to the Peace Process 
 NY Times: Anti-Semitic 'Elders of Zion' Gets New Life i Egypt TV 
"Camp David 25th Anniversary Forum" (ledd av USA:s president Jimmy Carter) 

1978 i Egypten
1978 i Israel
1978 i USA
Internationell politik
Egypten under 1900-talet
Relationer mellan Egypten och Israel
Politikåret 1978
Freder
Marylands historia
Relationer mellan Israel och USA
Relationer mellan Egypten och USA
Urban Yman

Per Erik Urban Yman, född 21 februari 1939 i Helsingborg, död 10 juli 2020 i Rimbo, var en svensk proggmusiker (bas och fiol), som medverkade i grupperna Pärson Sound, Orkestern utan minne, International Harvester, Träd, Gräs och Stenar och Blå Tåget.

Filmografi 
 Musik

 Roll

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
Medlemmar i Blå Tåget/Gunder Hägg

Musiker inom proggrörelsen
Svenska basister
Svenska violinister
Musiker från Helsingborg
Födda 1939
Avlidna 2020
Män