kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Apostolo Zeno

Apostolo Zeno, född 11 december 1668 i Venedig, död 11 november 1750, var en italiensk dramatiker och litteraturhistoriker. 

År 1691 stiftade han Accademia degli animosi och kallades 1718 till Wien som hovpoet och historiograf hos kejsar Karl VI, men 1729 lämnade han självmant denna anställning av hälsoskäl och återvände till Venedig. Zeno tillförde italienarnas lyriska scen med omkring 60 operatexter, som har karaktären av verkliga tragedier, med nästan alltför invecklad handling. Han ansågs före Metastasio som den främste på detta område. Större betydelse tillägges honom som kritiker och litteraturhistoriker. År 1710 övertog han Italiens första kritiska tidskrift, Giornale de' letterati d'Italia, samt utarbetade bland annat Compendio del vocabolario della Crusca (2 band, 1705, ny upplaga i 6 band 1741-1745) och Dissertazioni istoricho-critiche e letterarie agli storici Ualiani (även med titeln Diss. Vossiane, 2 band 1752-1753). Zenos dramatiska stycken gavs ut av Gozzi i 10 band 1744 och i ny upplaga i 12 band 1795. Hans brevväxling, Lettere, gavs ut i 2 band 1752 (upplaga i 6 band 1785). Hans biografi tecknades av Francesco Vincenzo Negri (1816).

Källor 

 

Italienska dramatiker
Italienskspråkiga dramatiker
Italienska librettister
Rikshistoriografer
Dramatiker under 1700-talet
Italienska författare under 1700-talet
Personer från Venedig
Födda 1668
Avlidna 1750
Män
Ugglan
Klinisk psykologi

Klinisk psykologi är den gren av tillämpad psykologi, som inbegriper diagnostisering och behandling av psykopatologi.

Diagnoser återinns i så kallade diagnosmanualer. Parallellt används två diagnosmanualer världen över, DSM-5 och ICD-10.

I Sverige är ICD-10 den officiella diagnosmanualen, men många som arbetar inom den svenska psykiatrin föredrar att använda DSM-5. Eftersom ICD-10 är det officiella svenska systemet har Socialstyrelsen utformat ett speciellt översättningssystem, så att en diagnos som är ställd med DSM-5 kan översättas till ICD-10.

Dock går det att ifrågasätta vikten och validiteten i diagnoser. Det har visats att symtom inte korrelerar med varandra på samma sätt som diagnoser antyder. Samtidigt går fältet klinisk psykologi mer och mer mot transdiagnostiska förklaringsmodeller och behandlingar.

Se även 
 Abnormal psychology
 Psykopatologi
 Psykoterapi

Referenser 

Delområden inom psykologi
Jingle Bells

Jingle Bells är en julsång på engelska skriven av James Lord Pierpont, och ursprungligen publicerad under titeln The One Horse Open Sleigh. Sången var avsedd att sjungas till Thanksgiving  i en kyrka i Boston i delstaten Massachusetts i USA. Den blev populär och sjöngs igen samma jul. Refrängens melodi var inte riktigt likadan då, och man vet inte vem som ändrade den. Sången, som handlar om en slädfärd, har sedan blivit julsång. Trots att det aldrig nämns, tänker sig många människor att släden är på väg till eller från julottan.

Sången skrevs 1850, och upphovsrättsskyddades den 16 september 1857.

Sångens tema påminner om sångerna om flickor och bilar i slutet av 1950-talet och början av 1960-talet, som Chuck Berry's "Maybellene" från 1955 och The Beach Boys "Fun, Fun, Fun" från 1964. Häst och släde var 1857 ett viktigt transportmedel, precis som bilen 100 år senare.

Sången finns översatt till flera språk, och den mest kända svenskspråkiga översättningen, Bjällerklang, gjordes av Eric Sandström och Gösta Westerberg . Den finns även inspelad av bland andra Harmony Sisters (1948) , Lili & Susie (1990) , Lotta Engberg (1992)  och Sanna Nielsen (1997).

Första sång i rymden 
Den 16 december 1965 blev "Jingle Bells" den första sången som sändes till Jorden från rymden, från rymdfarkosten Gemini 6.

Publikation 
Julens önskesångbok, 1997 (på svenska och engelska), under rubriken "Nyare julsånger"

Parodier 
Precis som så många andra enklare populära sånger har Jingle Bells under åren varit föremål för parodier.
Flera parodier har gjorts under årens lopp, bland annat:
 Jingle Bells, Batman smells, som länge cirkulerat på skolgårdarna sedan åtminstone mitten av 1960-talet, och förekommit i såväl Batmanserier i TV som i Simpsons.
 Bjällerklang, bjällerklang, cykla bak och fram, som länge cirkulerat på skolgårdarna och publicerades i boken Hallå där, köp blåbär! från 1980, sammanställd av Bengt af Klintberg.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Amerikanska julsånger
Sånger 1857
Engelskspråkiga sånger
Vintersånger
Malcolm Young

Malcolm Young, född den 6 januari 1953 i Glasgow i Skottland, död den 18 november 2017 i Elizabeth Bay i Sydney, var en australisk gitarrist som spelade i bandet AC/DC från 1973 till 2014. Han var äldre bror till Angus Young, sologitarrist i samma grupp.

Biografi 
Youngs första grupp hette Velvet Underground, dock ej att förväxla med Lou Reeds Velvet Underground. Young spelade på en kompgitarr av märket Gretsch Jet Firebird. Under Back in Black-turnén 1980–1981 använde han en White Falcon. Han hade också två signaturmodeller.

Young spelade sologitarr på låtarna "Can I Sit Next to You Girl" (Dave Evans-versionen), "You Ain't Got a Hold on Me", "Show Business", "Soul Stripper" och "Love Song". Young skrev samtliga låtar till AC/DC tillsammans med brodern Angus.

I april 2014 tog Young en paus från gruppen på grund av en då ospecificerad sjukdom, som sedan skulle visa sig vara demens. Samtidigt försäkrade man att man skulle fortsätta göra musik. Enligt sångaren Brian Johnson tänkte man, trots Youngs sjukdom, ändå försöka spela in nytt material. Hösten 2014 ersattes Young av sin brorson Stevie Young.

Efter turnén Black Ice World Tour visade sig Malcolm ha lungcancer. Denna kunde dock opereras och han blev frisk. Han hade också problem med hjärtat och använde pacemaker.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Australiska gitarrister
Musiker från Glasgow
Musiker från Sydney
Medlemmar i AC/DC
Födda 1953
Avlidna 2017
Män
Sexterapi

Sexterapi är en terapiform som söker behandla de psykologiska orsakerna till bland annat impotens och för tidig ejakulation.

En sexterapeut kan även ge råd om deras sexliv.

Terapi
Lista över filmer producerade vid Shaw Brothers-studion

Följande är en icke komplett lista över de filmer som producerats vid Shaw Brothers-studion. 



1952 - 1955 - 1960 - 1965 - 1970 - 1975 - 1980 - 1985 - 1995

Kinesiska filmer
Listor med anknytning till kultur
WP:Projekt Kina
Aida (olika betydelser)

Aida kan syfta på:

 Aida – en opera med musik av Giuseppe Verdi
 AIDA – en term för Attention Interest Desire Action i reklambranschen
 Aida (film) – en filmad operaföreställning, regissör: Claes Fellbom
 Aida (flyktingläger) – palestinskt flyktingläger
 Aida (musikal) – en musikal med musik av Elton John
 Aida (namn) – ett italienskt kvinnonamn
 Aida (Walleniusrederierna) – ett fartyg
 AIDA Cruises – ett tyskt kryssningsrederi, som har ett antal fartyg vars namn innehåller AIDA.
 AIDA International – en organisation för fridykare
 AIDA Sweden – en svensk organisation för fridykare
 TI Aida – en japansk racerbana
Mignon

Mignon kan syfta på:

 Mignon (opera) – opera av Ambroise Thomas
 Balett ur operan Mignon – svensk stumfilm från 1907
 Mignon (figur) – gestalt i Goethes Wilhelm Meisters läroår, som gett upphov till operan ovan
 Mignon (biograf) – tidigare biograf i Göteborg
 Mignon (typgrad) – alternativt namn på typstorleken 7 punkt 
 Mignon – slup(1888)  utrustad med naftamaskin, se detta ord
 M/V Mignon – tidigare svenskt lastfartyg (1970)
 Mignon Schokoladenwerke AG – tidigare namn fpå tysk chokladfabrik, se Halloren Schokoladenfabrik

Personer

Med Mignon som efternamn
 Abraham Mignon (1640–1679), tysk-nederländsk målare 
 Antonine Mignon (1904–?), fransk friidrottare
 Emmanuelle Mignon (född 1968), fransk ämbetsman

Med Mignon som förnamn
 Mignon G. Eberhart (1899–1996), amerikansk författare
 Mignon Georgian (1903–1987), svensk skådespelare

Se även
 Mignonanka – husdjursras
 Filet mignon – maträtt
 Mignone  – flera betydelser
Albert Park Circuit

Albert Park Circuit är en racerbana i Melbourne i  Australien. Banan arrangerar Australiens Grand Prix i formel 1 sedan säsongen  och har kontrakt till och med säsongen .

F1-vinnare

Referenser

Externa länkar 
  Albert Park

Racerbanor i Australien
Formel 1-banor
Tivoli, Lazio

Tivoli (it. uttal:  [ˈtiːvoli]) är en ort och kommun i storstadsregionen Rom, före 2015 provinsen Rom, i regionen Lazio i Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Castel Madama, Guidonia Montecelio, Marcellina, Rom, San Gregorio da Sassola, San Polo dei Cavalieri och Vicovaro.

Den antika latinska staden Tibur grundlades på en strategiskt viktig plats ovanför floden Anienes (Lat. Anio) vattenfall, som här störtar sig ner från Sabinerbergen till den romerska kampanjan.

I stadens omgivningar är Hadrianus villa belägen. Här hade även poeten Horatius sin lantgård, dit han kunde dra sig tillbaka, när sommarvärmen i Rom blev alltför påfrestande.

Strax väster om staden finns en av världens största fyndigheter av travertin. Från dessa stenbrott har sten hämtats sedan antiken, bland annat till det närbelägna Roms stora kejserliga byggnadsverk.

Kända personer från Tivoli 
 Francesco Lollobrigida, politiker
 Nicola Zalewski, fotbollsspelare

Referenser

Externa länkar 

 Tivolis officiella webbplats
 Tivoli and surroundings - Discover the lands

Kommuner i storstadsregionen Rom
Orter i Lazio
Myrtle Beach

Myrtle Beach är en stad i östra South Carolina, USA. Sandstranden är hela 97 km (60 miles) lång och staden är ett populärt semestermål.

Referenser

Externa länkar
 Visit Myrtle Beach

 
Orter i South Carolina
Västsveriges Elevrådssamarbete

Västsveriges Elevrådssamarbete, tidigare Elevorganisationen i Göteborg och Bohuslän, är en regional samarbetsorganisation för elevråd i främst Västra Götalands län.

 Eva Thalén var 2005 generalsekreterare för organisationen

Externa länkar
 Västsveriges Elevrådssamarbete

 
Intresseorganisationer i Sverige
Elevrörelsen
Västsverige
Eva Thalén

Eva Susanne Thalén Johansson, ursprungligen Johansson, född 18 augusti 1983 i Angereds församling i Göteborgs och Bohus län, är en svensk jurist och utbildnings-/organisationsutvecklare.

Eva Thalén har länge varit engagerad inom utbildningsfrågor. Under studietiden på Hvitfeldtska gymnasiet i Göteborg var hon ordförande för gymnasiets elevkår och skapade dessutom sin egen personliga studieplan där i protest mot vad hon såg som ineffektivitet i den gängse undervisningsmodellen. Hon har även haft förtroendeuppdrag i Hvitfeldtskas alumniförening. Efter gymnasietiden var hon under några år generalsekreterare och verksamhetschef för Västsveriges Elevrådssamarbete och arbetade med elevkårerna i Västra Götalands län och Göteborgs Stad Utbildning. År 2001–2002 var hon ledamot av styrelsen för Sveriges Elevkårers Centralorganisation (SECO) och 2006–2007 dess förbundsordförande. Hon har därefter arbetat inom centralorganisationens företag.

Under studierna av juridik på Handelshögskolan vid Göteborgs Universitet grundade hon 2010 Juridiska bildningsklubben (JBK) i anslutning till universitetet för vidare bildning, möten, programverksamhet för studenter, lärare och aktiva inom den juridiska professionen. För detta tilldelades hon 2012 Längmanska kulturfondens Franke-stipendium och även IRIS-stipendiet 2013. Hon har sedan studerat teoretisk filosofi vid Göteborgs Universitet och verkat som assisterande lärare på Juridiska institutionen. Hon var utbildningsansvarig vid Handelshögskolans i Göteborg studentkår 2014–2015.

Referenser

Källor
Göteborgs Posten 22 mars 2006, "Thalén kan bli bas för eleverna"
SECO 2010, "Upptakt 2010" (fakta om Eva Thalén, sidan 12)

Svenska jurister
Personer inom utbildning
Kvinnor
Födda 1983
Levande personer
Alumner från Göteborgs universitet
Jurister från Göteborg
Tapestry

Tapestry är ett musikalbum av Carole King utgivet 10 februari 1971. Albumet tilldelades fyra Grammys, bland annat Årets skiva. Det var ett stort genombrott för King som sångerska, hon var tidigare mest känd för att skriva låtar, inte framföra dem. "It's Too Late" släpptes som singel och blev skivans största hit, men även "You've Got a Friend" blev en stor hit då James Taylor gjorde en cover på den. Kings originalversion låg åtta veckor på Tio i topp i från april 1972. Albumet toppade USA-listan Billboard 200 i 15 veckor och noterade totalt 313 veckor på listan.

Tapestry var ett av albumen magasinet Rolling Stone medtog i listan The 500 Greatest Albums of All Time.

Låtlista
Alla låtar skrivna av Carole King om inget annat anges.

 "I Feel the Earth Move" – 2:58
 "So Far Away" – 3:55
 "It's Too Late" (text av Toni Stern) – 3:53
 "Home Again" – 2:29
 "Beautiful" – 3:08
 "Way Over Yonder" – 4:44
 "You've Got a Friend" – 5:09
 "Where You Lead" (text av Toni Stern) – 3:20
 "Will You Love Me Tomorrow?" (Gerry Goffin, King) – 4:12
 "Smackwater Jack" (Goffin, King) – 3:41
 "Tapestry" – 3:13
 "(You Make Me Feel Like) A Natural Woman" (Goffin, King, Jerry Wexler) – 3:49

Listplaceringar

Källor 
Tapestry på Allmusic
Fotnoter

Musikalbum 1971
Holy Diver

Holy Diver är gruppen Dios debutalbum, utgivet i maj 1983. Titelspåret och "Rainbow in the Dark" blev de mest populära låtarna från albumet.

Albumet nådde 61:a plats på albumlistan i USA och 13:e plats i Storbritannien.

Låtlista 
 "Stand up and Shout" (Jimmy Bain/Ronnie James Dio) - 3:15
 "Holy Diver" (Ronnie James Dio) - 5:54
 "Gypsy" (Vivian Campbell/Ronnie James Dio) - 3:39
 "Caught in the Middle" (Vinny Appice/Vivian Campbell/Ronnie James Dio) - 4:15
 "Don't Talk to Strangers" (Ronnie James Dio) - 4:53
 "Straight Through the Heart" (Ronnie James Dio) - 4:32
 "Invisible" (Vinny Appice/Vivian Campbell/Ronnie James Dio) - 5:26
 "Rainbow in the Dark" (Vinny Appice/Jimmy Bain/Vivian Campbell/Ronnie James Dio) - 4:15
 "Shame on the Night" (Vinny Appice/Jimmy Bain/Ronnie James Dio) - 5:20

Medverkande 
 Vinny Appice - trummor
 Jimmy Bain - bas, keyboard
 Vivian Campbell - gitarr
 Ronnie James Dio - sång, keyboard

Musikalbum 1983
Album av Dio
Amerikanska debutalbum
Jason Kay

Jason Luís Kay, också kallad Jay Kay, född Jason Luís Cheetham den 30 december 1969 i Stretford i Greater Manchester, är brittisk sångare i bandet Jamiroquai.

Kay startade Jamiroquai tillsammans med Toby Smith, Stuart Zender, Nick van Gelder och Wallis Buchanan. Han är känd för sin olika huvudbonader och har kallats "the Mad Hatter" (efter hattmakaren i boken Alice i underlandet). Kay har framträtt i TV-program som Den nakna kocken och Top Gear och har stort intresse för exotiska bilar (han har ägt över 100 stycken).

Uppväxt 
Jason Kay föddes i Stretford utanför Manchester men växte huvudsakligen upp i Suffolk och Devon och uppfostrades av en ensamstående mor.

Källor

Brittiska musiker
Födda 1969
Levande personer
Män
Kålfjäril

Kålfjäril (Pieris brassicae) är en art i insektsordningen fjärilar som hör till familjen vitfjärilar.

Utseende 
Framvingarna har svarta spetsar, bakvingarna har en svart fläck i framkanten. Honan har dessutom på framvingarna två runda svarta fläckar och ett svart streck vid bakkanten. Vingbredden är 55 till 65 millimeter. Larven - kålmasken - är blåaktigt grön med en gulaktig linje längs ryggen och en ytterligare längs vardera sidan. Hela kroppen är täckt med glesa korta hår och tätt beströdd med större och mindre svarta prickar. Den fullvuxna larvens längd uppgår till 35 millimeter. Puppan är kantig och till färgen grönaktig med svarta prickar.

Ekologi 

Kålfjärilen har 2 till 3 generationer per år. Ur de övervintrade pupporna framkommer på våren, vanligen i maj månad, fjärilar, som lägger ägg på vilda korsblommiga växter (familjen Brassicaceae). De efter omkring 14 dagar framkomna larverna blir i juli månad fjärilar. Denna andra generation lägger i sin tur ofta ägg på odlade korsblommiga växter, som kål, raps och rovor med flera. Äggen påträffas på bladens undersida. Kålfjärilspuppan påträffas ofta på staket, plank, husväggar och dylikt. Den sitter med huvudänden uppåt och fasthålles med en silkestråd kring mitten. De utkläckta larverna åstadkommer ofta stor förödelse i trädgårdarna. Vanligen övervintrar denna generations puppor, men ibland uppträder fjärilar på eftersommaren och ger genom äggläggning upphov till en tredje generation.

Namn 
I Skåne kallas kålfjärilens larv dialektalt för "kålorm". Ett annat namn för larven är annars "kålmask".

Bilder

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Kålfjäril
Ugglan
Insekter i palearktiska regionen
Sachs (släkt)

Sachs är en tysk industrisläkt, ägare och ledare för Fichtel & Sachs, idag ZF Sachs AG.

Fichtel & Sachs grundades 1895 och Sachs blev den dominerade ägargrenen. Ernst Sachs grundade företaget som sedan togs över av sonen Willy Sachs. Willy Sachs båda söner, Ernst Wilhelm Sachs och Gunter Sachs, ärvde sedan företaget vid faderns död 1958 men valde senare att sälja sina delar i det. Gunter Sachs blev känd som playboy under 1960-talet och var 1966-1969 gift med Brigitte Bardot.

Industrifamiljer
Tsatsiki, morsan och polisen

Tsatsiki, morsan och polisen är en svensk-dansk-norsk-isländsk dramafilm som hade biopremiär i Sverige den 1 oktober 1999, i regi av Ella Lemhagen med Samuel Haus och Alexandra Rapaport i huvudrollerna. Filmen är baserad på Moni Nilsson-Brännströms berättelser om  pojken Tsatsiki. Den bygger på de två första böckerna om honom: Tsatsiki och Morsan från 1995 och Tsatsiki och Farsan från 1996.

Handling 
Tsatsiki är en pojke i lågstadieåldern som bor med sin mamma i Stockholm. Mamman sjunger i rockbandet Imaginary Friends (IF) tillsammans med sin stygga pojkvän. Fast det finns även en annan person hon är intresserad av. En äldre klokare polis som det är mera ordning på som tycker om henne med. Samtidigt går Tsatsiki med i denna process och han drömmer om att få åka tillbaka till sin biologiska pappa i Grekland. Än så länge var basisten och polisen Göran som en "låtsaspappa" för honom.

Om filmen 
Filmen erövrade de mest prestigefyllda Guldbaggarna, för bästa film, bästa regi, bästa manus och bästa foto. Samuel Haus tilldelades Nyhetsmorgons och Nils Petter Sundgrens pris Guldsolen för sin roll som Tsatsiki. Fotograf vid inspelningen var Anders Bohman.

Rollista 
Samuel Haus - Tsatsiki 
Alexandra Rapaport - Tina (Morsan)
Jacob Ericksson - Göran, polis 
Jonas Karlsson - Niklas, basist i Imaginary Friends 
George Nakas - Yannis, Tsatsikis pappa 
Sam Kessel - Per Hammar 
Kasper Lindström - Wille 
Maria Bonnevie - Elin, eldslukaren 
Minken Fosheim - fröken 
Helge Jordal - Mårtens pappa 
Henric Holmberg - rektorn 
Christina Stenius - expediten 
Lena B. Eriksson - Marias mamma 
Isa Engström - Maria Grynwall 
Marcus Hasselborg - Mårten 
Maria Hazell - Sara
Barn från Lyrfågelskolan och Stavreskolan i Trollhättan

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
 

Svenska filmer 1999
Svenska dramafilmer
Norska dramafilmer
Danska dramafilmer
Isländska dramafilmer
Stockholm på film
Grekland på film
Svenska filmer baserade på böcker
Filmer i regi av Ella Lemhagen
Svenskspråkiga filmer
Filmer från Film i Väst
Guldbaggen för bästa film
Filmer vars regissör belönades med Guldbaggen för bästa regi
Filmer vars manusförfattare belönades med Guldbaggen för bästa manus
Svenska 1990-talsfilmer
Filmer baserade på barnböcker
Filmer vars fotograf belönades med Guldbaggen för bästa foto
Henrik Beaufort, 3:e hertig av Somerset

Henrik Beaufort, 3:e hertig av Somerset, född 1436, död 1464, var en betydelsefull lancastrisk befälhavare under Rosornas krig.  

Somerset var son till Edmund Beaufort, 2:e hertig av Somerset och Eleanor Beauchamp, dotter till Rikard Beauchamp, earl av Warwick. Han var kusin med Margareta Beaufort och Rikard Neville, earl av Warwick, och farbror till Henrik Stafford.

Somerset stred i Första slaget vid St Albans (1455), där han blev allvarligt skadad och fadern dödad. Han var en av de ledande lancastriska befälhavarna vid Slaget vid Wakefield, det Andra slaget vid St Albans och Slaget vid Towton, och flydde in i Skottland efter det sista av dessa. 

Från Skottland fortsatte han till Frankrike för att förhandla till sig hjälp och mot England på kortare kusträder och borgbelägringar. Efter att han kapitulerat vid en belägring, visade han vilja att fredsförhandla med kung Edvard. Kungen behövde vinna över några av de lancastriska befälhavarna för att säkra sin plats på tronen och därför skonade han Somerset 1462, och gav honom åter hans indragna titlar och landområden. 

Följande år höll sig Somerset väl med Edvard, och fanns vid hovet och gav honom militära råd. Men i slutet av 1463 gick han tillbaka till den lancastriska sidan och skyndade sig norrut för att samla ihop trupper. I maj 1464, besegrades han vid Slaget vid the Hexham, och halshöggs kort därefter. 

Somerset efterlämnade inga legitima barn, bara en illegitim son, Charles Somerset, 1:e earl av Worcester, från vilken earlerna och markiserna av Worcester, och senare hertigarna av Beaufort, härstammar.

Referenser

Huset Lancaster
Brittiska hertigar
Personer i England under 1400-talet
Födda 1436
Avlidna 1464
Män
Aachens domkyrka

Aachens domkyrka () tillhör den Romersk-katolska kyrkan och är den äldsta katedralen i Tyskland.

Bakgrund
Karl den store, Frankerrikets härskare, påbörjade byggandet av palatskapellet i staden Aachen år 786. När han dog år 814 begravdes han i sin egen katedral och hans kvarlevor finns än idag bevarade i ett relikskrin och Crux gemmata.

Katedralen har fått sitt nuvarande utseende genom en resa på mer än ett årtusende. Kärnan i katedralen är palatskapellet, vilket är förvånande litet i jämförelse med senare tillägg; vid tiden för dess uppförande var kapellet den största och ståtligaste byggnaden norr om Alperna.

Dess fascinerande arkitektur med klassisk, bysantinsk och tysk-franska element är nödvändiga för en monumental byggnad av denna stora betydelse. Under 600 år, från 936 till 1531, var katedralen i Aachen nämligen kröningskyrka för 30 kungar i det Tyskromerska riket.

För att klara av det enorma flödet av pilgrimer under den gotiska perioden byggdes en stor korbyggnad i form av ett tvådelat Capella vitrea (glaskapell), som invigdes på 600-årsdagen efter Karl den stores död.

Sedan dess har den magnifika arkitekturen av "glashuset" i Aachen beundrats. 1978 blev katedralen med glaskapellet ett av de första 12 objekten inskrivna på Unescos världsarvslista.

Skatterna i katedralen uppvisar sakrala mästerverk av sen klassisistisk, karolingisk, ottoniansk och staufiansk stil - bland dessa skatter finns några unika som "Lothairs kors", "Karl den stores byst" och "Persephone sarcohagus".

År 1000 lät Otto III öppna Karl den stores grav. Det sägs att kroppen hittades i ett anmärkningsvärt välbevarat tillstånd, satt på en tron i marmor, klädd i sin kejserliga dräkt, med kronan på sitt huvud, evangeliet liggande öppet i sitt knä och med spiran i sin hand. En stor målning, där Otto och andra adliga betraktar den döde kejsaren, gjordes på väggen i stora rummet i stadshuset.

1165 öppnades graven åter. Denna gång var det kejsar Fredrik I Barbarossa som lät öppna gravvalvet och lät placera lämningarna i en skulpterad sarkofag gjord av parisk marmor, som sägs ha varit samma som Augustus Caesar begravdes i. Benen fick ligga i denna fram till år 1215 då Fredrik II lät lägga dem i en ask av guld och silver.

Se även
 Tysk-romersk kejsare

Referenser

Externa länkar 

 UNESCO World Heritage Centre - Aachen Cathedral
 Aachener Dom (officiell webbplats)
 12 bilder på katedralen

Aachen
Platser med del av helgons kropp
Kyrkobyggnader i Nordrhein-Westfalen
Romersk-katolska domkyrkor i Tyskland
domkyrka
Världsarv i Tyskland
Världsarv inskrivna 1978