kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
De vita

De vita utgjorde den ena parten i finska inbördeskriget samt i det krig som uppstod i Ryssland efter oktoberrevolutionen. Motståndarna var de röda.

De vita bestod huvudsakligen av agrara krafter och dess ledning dominerades till en märkbar del av personer med finlandssvenskt ursprung och finländska officerare som tjänstgjort i den före detta kejserliga ryska armén. Politisk ledare för de vita i Finland var president Pehr Evind Svinhufvud och deras militäre befälhavare var Gustaf Mannerheim. Den 25 januari 1918 förklarade den finska senaten skyddskåren som regeringens styrkor och som sedermera att vara stommen för de vita.

Den vita armén bestod huvudsakligen av bönder och lägre medelklass, medan de röda bestod av arbetare från tätorter och landsbygdsbosättare med knappa tillgångar. De vita etablerade en regering i Vasa kallad Vasasenaten, medan de röda etablerade en revolutionsregering i Helsingfors kallad Finska folkdelegationen.

De vita bestod som mest av omkring 70 000 soldater, varav cirka 2000 kom från 27:e preussiska jägarbataljonen och 1200 var frivilliga från Sverige. De 2000 jägarna hade tagit sig till Tyskland för att utbildas med målet att i framtiden befria Finland från rysk kontroll. 

Mycket av den vita arméns krafter gick åt till att kontrollera järnvägarna då de var avgörande för båda sidornas möjligheter att färdas snabbt genom landet. 

Efter det blodigaste slaget i nordisk historia i Tammerfors i april 1918 segrade den vita armén. Även efter inbördeskrigets slut fortsatte strider, och den vita terrorn började med bland annat avrättningar av röda krigsfångar utan rättegång och trakasserier av civila som beskylldes för samarbete med den röda armén. 75 000 krigsfångar bestående av röda soldater och civila levde i fångläger med knapphändigt med mat och sanitära utrymmen. Mannerheim uppmanade armén att behandla krigsfångar enligt lag, och efter att staten tog över fånglägren förbättrades förhållandena.

Se även 
 De röda
 Skyddskåren (Finland)
 Vitgardist

Referenser 

Finska inbördeskriget
Ryska inbördeskriget
Sattar Khan

Sattar Khan, född 1868 i byn Janali utanför Tabriz i provinsen Azarbaijan i nordvästra Persien, död 9 november 1914, var en iransk general av azerisk härkomst. Han betraktas som en av Irans största nationalhjältar.

Sattar Khan blev en stor general under den persiska författningsrevolutionen 1906-1911, när han ledde människor från Azerbajdzjan, Gilan och Bakhtiari till Teheran för att protestera mot att kung Mohammad Ali Shah Qajar hade avskaffat författningen. Detta resulterade i att författningen återinfördes och Mohammad Ali avsattes. När Khan återvände till Tabriz hyllades han som nationalhjälte.

Födda 1868
Avlidna 1914
Iranska politiker
Iranska politiker under 1900-talet
Iranska militärer
Iranska revolutionärer
Män
Personer i Azerbajdzjan under 1800-talet
Azeriska politiker under 1900-talet
Azeriska revolutionärer
Voces Inocentes

Voces Inocentes är en drama/krigsfilm från 2004 som är skriven och regisserad av Luis Mandoki.

Handling
Filmen utspelar sig i El Salvador under inbördeskrigen i mitten på 1980-talet, en ung pojke måste bestämma sig om han ska gå med i armén eller förena sig med gerillan.

Om filmen
Filmen är inspelad i Mexiko. Den hade världspremiär vid Toronto International Film Festival den 16 september 2004, den har inte haft svensk premiär.

Rollista (urval)
Carlos Padilla - Chava
Leonor Varela - Kella
Xuna Primus - Cristina Maria
Gustavo Muñoz - Ancha

Externa länkar

Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska dramafilmer
Mexikanska krigsfilmer
Mexikanska dramafilmer
Puertoricanska dramafilmer
Puertoricanska krigsfilmer
Filmer 2004
Spannarps socken

Spannarps socken i Halland ingick i Himle härad, ingår sedan 1971 i Varbergs kommun och motsvarar från 2016 Spannarps distrikt.

Socknens areal är 19,77 kvadratkilometer, varav 19,63 land. År 2000 fanns här 676 invånare. Tätorten Himle med sockenkyrkan Spannarps kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Spannarps socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Spannarps församling och för de borgerliga frågorna till Spannarps landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Tvååkers landskommun som 1971 uppgick i Varbergs kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Spannarp, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier och domsagor enligt Himle härad. De indelta båtsmännen tillhörde Norra Hallands första båtsmanskompani.

Geografi
Spannarps socken ligger sydost om Varberg. Socknen är en öppen slättbygd med mindre höjder.

Fornminnen 
Från stenåldern finns flera boplatser, från bronsåldern och äldre järnåldern spridda gravar, gravrösen och stensättningar. En ceremonisköld från bronsåldern har påträffats.

Namnet
Namnet (1379 Spandorp) kommer från kyrkbyn. Förleden innehåller troligen ett mansnamn Spanni eller möjligen spannare, 'person som tröskar säd mot ersättning'. Efterleden är torp, 'nybygge'.

Befolkningsutveckling

Se även
Spannarps församling
Lista över fasta fornminnen i Varbergs kommun (Spannarp)

Referenser

Externa länkar

Spannarps socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Socknar i Himle härad
Indelningar i Varbergs kommun
Markku Huhtanen

Markku Huhtanen, född 24 januari 1976 i Finland, död 13 mars 2006, var en bandyspelare i Ljusdals BK. Huhtanen omkom efter en olycka i Magaluf då han blev påkörd av en bil.

Huhtanens moderklubb var Narukerä, med vilka han vann Bandyligan 1999. Huhtanen spelade också fotboll i finska Tvåan med MuSa. Säsongen 1997 spelade han fem matcher i Tipsligan med FC Jazz.

Externa länkar 
 Markku Huhtanen

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Markku Huhtanens profil på bandysidan.nu

Svenska bandyspelare
Finländska fotbollsspelare
Spelare i FC Jazz
Födda 1976
Avlidna 2006
Män
Idrottare från Björneborg
Bandyspelare i Ljusdals BK
Spelare i Narukerä
Finländska idrottare under 1900-talet
Finländska idrottare under 2000-talet
Personer som omkommit i trafikolyckor
Intel 80186

Intel 80186 och 80188 är mikroprocessorer i x86 serien som inte fick någon bredare användning i persondatorer, med undantag för bland annat den svenska skoldatorn Compis.

80186 och 80188 är högre integrerade och snabbare versioner av 8086 och 8088 och tillverkades fram till september 2007 för inbyggda system.

Referenser

Externa länkar 

Intelprocessorer
Litteral

Litteral, , är tecken som ingår i ett program utan att vara programmeringskod. Benämns även som strängkonstant på svenska. En litteral behöver markeras på något sätt så att kompilatorn inte behandlar den som programmeringskod.

I exemplet nedanför är 365, 5, 10 och "Kurt" alla litteraler. dagar, summa och namn å andra sidan, representerar vardera ett värde indirekt, och är i det här fallet variabler:
dagar = 365;
summa = 5 + 10;
namn = "Kurt";

Referenser

Programmering
Norrbo, Hedesunda

Norrbo är en liten nedlagd by i Hedesunda socken, Gävle kommun. Den fanns öster om Norrbomuren nu en mycket stor torvmosse. Byn är känd sedan 1771. På 1940-talet flyttade de sista bosättarna från Norrbo.

Hedesunda
August Wahlgren

Ej att förväxla med landskamreraren Carl August Wahlgren (1856–1917) som var far till skådespelaren Ivar Wahlgren
 
Carl August Wahlgren, född den 25 juli 1855 i Karlskrona, död den 5 juli 1908 i Maria Magdalena församling i Stockholm, var en svensk skådespelare och revyartist. 

August Wahlgren var son till matrosen Frans Edvard Wahlgren (född 1829) och Maria Pettersson.

Wahlgren var från 1886 gift med skådespelerskan Stassa Wahlgren, och det äkta paret uppträdde bland annat som "duettistpar" på tidens varietéer samt medverkade i revyer hos Emil Norlander där Wahlgren framförde kupletter som I grevens tid (1892; tillsammans med hustrun), Tre procent (1893) och Min utkomst (1896). I början av 1900-talet ingick makarna Wahlgren i Oskar Textorius' teatersällskap.

I en samtida tidningsrecension beskrevs "duettistparet Wahlgrens" 1895 sålunda:

Makarna Wahlgren är begravda på Sandsborgskyrkogården i Stockholm, där även parets son, predikanten Frans Olof August Wahlgren (1887–1959) och hans båda fruar vilar.

Teater

Roller (ej komplett)

Noter

Externa länkar 

Svenska revyartister
Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Karlskrona
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Födda 1855
Avlidna 1908
Män
Byrilsbo

Byrilsbo var en liten nedlagd by i Hedesunda socken i nuvarande Gävle kommun. Den hade funnits sedan slutet av 1700-talet och upphörde vid slutet av 1940-talet. I Byrilsbo har det hämtats rotskott av den vackra pimpinellrosen.

Hedesunda
Ej längre existerande orter i Gävle kommun
Jeffrey Lee Pierce

Jeffrey Lee Pierce, född 27 juni 1958 i Montebello, Kalifornien, död 31 mars 1996 i Salt Lake City, Utah, var en amerikansk rockmusiker, frontfigur i det Los Angeles-baserade punkbandet The Gun Club.

Pierce bildade The Gun Club 1980 och de albumdebuterade året efter med Fire of Love. Han ledde sedan gruppen som sångare och gitarrist fram till sin död, till följd av en hjärnblödning, 1996. Vid sidan av Gun Club spelade han också in några soloalbum, bland annat ett under namnet Ramblin' Jeffrey Lee tillsammans med Cypress Grove och Willie Love.

Jeffrey Lee Pierce hyllas av Blondie i låten "Under the Gun" på albumet No Exit och av Joakim Thåström i "Ingen sjunger blues som Jeffrey Lee Pierce" på albumet Skebokvarnsvägen 209. En dokumentär om Pierce och Gun Club skapad av Kurt Voss hade premiär 2006, med titeln Ghost on the Highway: A Portrait of Jeffrey Lee Pierce and the Gun Club.

Diskografi (urval)
Studioalbum med The Gun Club

Solo
Album

EP

Referenser

Externa länkar

ABC: Preaching The Blues: Remembering The Gun Club's Jeffrey Lee Pierce

Födda 1958
Avlidna 1996
Amerikanska rocksångare
Amerikanska rockgitarrister
Män
Västerbo

Västerbo är en liten by i Hedesunda socken, Gävle kommun. Den är känd i skriftliga källor sedan år 1679. Byn upphörde på 1930-talet. Grannby är Byrilsbo. Byn ligger strax öster om riksväg 56 i höjd med Främlingshem.

Hedesunda
Dragbo

Dragbo var liksom Västerbo och Åsbo en liten by i området kring Gammelsäll i Hedesunda socken i nuvarande Gävle kommun. Den är känd i skriftliga källor från 1646. En familj emigrerade till Nordamerika 1910. Byn upphörde på 1930-talet.

Ej längre existerande orter i Gävle kommun
Hedesunda
Åsbo, Hedesunda socken

Åsbo var en liten nedlagd by nära gränsen till Valbo socken i området kring Gammelsäll i Hedesunda socken i nuvarande Gävle kommun. Åsbo är känd i skriftliga källor sedan 1654. Byn upphörde på 1920-talet.

Hedesunda
Ej längre existerande orter i Gävle kommun
Henry Wilcoxon

Henry Wilcoxon, född 8 september 1905 i Roseau på Dominica i Brittiska Västindien, död 6 mars 1984 i Los Angeles i Kalifornien, var en brittisk-amerikansk skådespelare.

Sitt genombrott fick han i Cecil B. DeMilles Cleopatra 1934 och han fortsatte agera i ett flertal av DeMilles filmer och det är för dessa han är mest känd, även om han ofta framträdde i andra regissörers filmer. Efter DeMilles död 1959 började Wilcoxon intressera sig mer för TV-serier.

Filmografi (i urval)

Externa länkar 
 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1905
Avlidna 1984
Personer från Roseau
Gone Gone Gone

Gone Gone Gone är ett album utgivet i januari 1965 av The Everly Brothers. Gone Gone Gone var duons tionde LP och den sjunde på skivbolaget Warner Brothers.

Låtlista
Singelplacering i Billboard inom parentes. Placering i England=UK

Sid A 
Donna, Donna (Boudleaux Bryant/Felice Bryant)
Lonely Island (Boudleaux Bryant)
The Facts Of Life (Don Everly)
Ain't That Lovin' You Baby (Jimmy Reed)
Love Is All I Need (Boudleaux Bryant/Felice Bryant)
Torture (John D. Loudermilk)

Sid B 
The Drop Out (Don Everly)
Radio And TV (Boudleaux Bryant/Felice Bryant)
Honolulu (Boudleaux Bryant)
It's Been A Long Dry Spell (John D. Loudermilk)
The Ferris Wheel (Ronnie Blackwell/DeWayne Blackwell) (#72, UK #25)
Gone, Gone, Gone (Don Everly/Phil Everly) (#31, UK #36)

När skivbolaget Warner Brothers återutgav albumet 2005 parades Gone Gone Gone ihop med albumet The Everly Brothers Sing Great Country Hits på en CD. Dessutom fanns nedanstående elva bonusspår på skivan:

Love Her (Barry Mann/Cynthia Weil)
You're The One I Love (Boudleaux Bryant)
The Girl Sang The Blues (Barry Mann/Cynthia Weil) (UK #25)
Hello Amy (Don Everly)
I Think Of Me (Don Everly)
Nancy's Minuet (Don Everly) (singelversion)
Don't Forget To Cry (Boudleaux Bryant/Felice Bryant)
When Snowflakes Fall In Summer (Barry Mann/Cynthia Weil)
Ring Around My Rosie (Ronald Blackwell)
Trouble (okänd)
Girls, Girls, Girls (What A Headache) (okänd)

Musikalbum 1965
Album av The Everly Brothers
Torpa, Varbergs kommun

Torpa är kyrkbyn i Torpa socken i Varbergs kommun. 

Torpa är beläget cirka 10 km norr om centralorten Varberg, vid en tidigare sträckning av Riksväg 41 Varberg-Borås. Orten ligger öster om Europaväg E6, cirka 2 km från avfart 55. Vägförbindelse finns även med Kärradal vid Västkustvägen (tidigare E6).
 
Torpa ligger i ett  höjdområde med utsikt över dalen norr om Tofta, där Viskadalsbanan och den nya sträckningen av Riksväg 41 går fram.

Torpa kyrka, med murar bevarade från medeltiden, ligger i orten.

Administrativ historik
Torpa klassades av SCB 1990 som en småort, mellan 1995 och 2015 som två småorter benämnda Torpa och Torpa (norra delen). 2015 klassades området som en tätort med 229 invånare på 82 hektar. Tätorten upphörde 2018 då det uppstått ett avstånd mellan några ingående hus som gör området inte uppfyller kraven på en tätort, och den blev återigen avgränsad som en småort.

Referenser 

Orter i Varbergs kommun
småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Sverige
Österbo, Gävle kommun

Österbo är en tidigare by i Hedesunda socken, Gävle kommun, Gävleborgs län. Österbo ligger ca 2 km sydöst om Gräsbäcken och 1 km väster om Nybo. Byn avfolkades på 1930-talet.

Ej längre existerande orter i Gävle kommun
Nybo, Hedesunda

Nybo är en liten nedlagd by i Hedesunda socken, Gävle kommun, Gävleborgs län. Byn är känd sedan år 1670. Närmaste grannbyar var Österbo och Gräsbäcken. Byn upphörde på 1930-talet.

Hedesunda
Lee Hae-chan

Lee Hae-chan, född 10 juli 1952 i Cheongyang-gun, är Sydkoreas premiärminister. Han nominerades till posten av Sydkoreas presidens Roh Moo-hyun 8 juni 2004, godkändes av parlamentet 29 juni och tillträdde ämbetet 30 juni. Lee Hae-chan representerar partiet Yŏllin Uri-dang och har suttit i parlamentet under fem mandatperioder.

Under president Kim Dae-jung tjänstgjorde han som utbildningsminister 1998-1999. Han fick i denna egenskap verkställa en omfattande utbildningsreform, där man bland annat ändrade antagningsreglerna till högskolan, något som kritikerna menar gjorde att man kunde komma in på högskolan om man bara var bra på ett ämne.

När järnvägsarbetarnas fackförening tillsammans med tunnelbaneförarnas fackförening gick ut i strejk 1 mars 2006 tillbringade Lee Hae-chan dagen i Busan där han spelade golf med lokala affärsmän. Detta sågs som en skandal, och många menade att det var ett bevis på att Lee Hae-chan inte tog sitt uppdrag på allvar.

14 mars 2006 lämnade Lee Hae-chan sin avskedsansökan till president Roh Moo-hyun, som accepterade den. Enligt hans talesmän beklagar han sitt handlande.

Referenser

Fotnoter 

Sydkoreanska politiker under 1900-talet
Sydkoreas premiärministrar
Alumner från Seouls nationella universitet
Levande personer
Födda 1952
Män
WP:Projekt Korea
Sydkoreanska politiker under 2000-talet
Sigrid Kolmodin

Sigrid Christina Elisabeth Kolmodin, född 17 oktober 1881 i Visby, död 26 december 1968,  sångerska och sångpedagog i Stockholm. Gjorde debut på Kungliga Teatern 1905 och 1906.

Gift första gången 1906 med bergsingenjör Denis Lindsten. Gift andra gången 1922 i Berlin i Tyskland med Albert Blom som var konsul.

Hon är begravd på Östra kyrkogården i Visby.

Källor
Sveriges dödbok 1947-2006, (Cd-Rom), Sveriges Släktforskarförbund

Noter 

Svenska sångare
Svenska sångpedagoger
Musiker från Visby
Lärare från Visby
Gravsatta på Östra kyrkogården i Visby
Födda 1881
Avlidna 1968
Kvinnor
Tvåspråkig kommun

I Finland är en tvåspråkig kommun en kommun där den finsk- eller svenskspråkiga minoriteten utgör minst åtta procent eller minst 3 000 personer. 

Statsrådet i Finland bestämmer vilka kommuner som ska vara tvåspråkiga samt vilket språk som utgör majoritetsspråket i respektive kommun. Detta görs baserat på statistik över det språk som varje kommuninnevånare registrerat som sitt modersmål (varvid endast ett språk kan väljas). En tvåspråkig kommun förblir tvåspråkig tills minoriteten sjunkit till under 3000 och under sex procent. Dock kan en tvåspråkig kommun där minoriteten minskat till under 3000 och under sex procent begära hos Finlands statsråd, att trots detta få förbli tvåspråkig. 

Kommuner i samernas hembygdsområde kan också vara två- eller flerspråkiga (med finska och samiska), men då denna tvåspråkighet inte regleras av Språklagen (utan av Samisk språklag) innefattas kommunerna ifråga i allmänhet inte då man talar om tvåspråkiga kommuner som juridiskt begrepp i Finland.

Se även 
 Lista över svensk- och tvåspråkiga kommuner i Finland 
 Enspråkig kommun 
 Språk i Finland 
 Språkö

Vidare läsning

Externa länkar  
 Broschyr om finska språklagen där bl.a. tvåspråkighet regleras (Justitieministeriet i Finland) 
 Själva språklagen 
 Länk till tabell över svensk- och tvåspråkiga kommuner i Finland (Finlands kommunförbund) 
 Om tvåspråkigheten (Svenska Finlands folkting) 

Språkpolitik 
Flerspråkighet
Finlands kommuner efter språk
Mathilda Enequist

Eugenia Mathilda Enequist, född 28 mars 1833 i Visby, död 10 april 1898 i London i England. Hon var efter Henriette Nissen-Saloman och Signe Hebbe den tredje svenska sångerska som fick utbildning vid konservatorier i Paris och den andra som fick medalj. Enequist var samtida med Jenny Lind och Christina Nilsson.

Biografi 
Dotter till Johan Enequist, Lektor vid Visby gymnasium 1821. Prost i Endre socken på Gotland och Catharina Christina Larsdotter Kinberg. 

Hon utbildades först i Stockholm, sedan i Leipzig och slutligen Paris i solosång under Jean Jacques Masset och Levasseur, varefter hon anställdes vid Theatre Italien i denna stad. Hon använde där artistnamnet signora Biondini (den blonda) men flyttade till London och verkade där som konsertsångerska och lärare i sång. Hon gästspelade även i Stockholm fram till 1879.

Referenser 
 Lingegård, Ingeborg, Gotländska föregångskvinnor. Taurus förlag 1985. ()
 Österberg, Carin et al., Svenska kvinnor: föregångare, nyskapare. Lund: Signum 1990. ()

Svenska sångare
Musiker från Visby
Kvinnor
Födda 1833
Avlidna 1898
Paykan

Paykan är en iransk bil, producerad av Iran Khodro (tidigare "Iran National").

1966 fick Iran Khodro licensen att producera Hillman Hunter-bilar. Den första bilen som byggdes 1967 kallades för Paykan och kom i två olika modeller: deluxe och standard. Redan samma år utökades produktionslinjen med Paykan pickup och Paykan taxi. En annan variant av bilen hette peykan JAVANAN, hade två förgasare och var lite snabbare än de andra bilarna. "Javanan" betyder "ungdomar" och mycket riktigt var bilen mest populär bland just ungdomar. Paykan har körts av nästan 40% av Irans befolkning, men slutade att tillverkas i maj 2005. Anledningen var dess dåliga miljövärden. Paykan betyder ”Pil” på persiska. En ny Paykan kostade runt 3 260 pund.

Iranska biltillverkare
Strömtorps IK

Strömtorps IK är en idrottsförening från Degerfors i Sverige. Föreningen bildades i april 1932. Fotboll är numera den enda sektionen även om några skidåkare åker Vasaloppet för SIK. Fotbollens representationslag spelar 2023 i div 3 Västra Svealand. Lagets huvudtränare är Niklas Mendritzki och han assisteras av den ex-allsvenske spelaren Jimmy Andersson

Bästa målskytt genom alla tider är nuvarande tränare Petter Toivonen och flest A-lagsmatcher har Daniel Holmertz gjort. I styrelsen sitter bla gamle stormålvakten Göran Andersson. Ordförande är Sören Johansson och vice ordförande Bo Kristofferson.

Hemmaarena är Strömtorps IP.

Föreningen har som högst spelat i division 2 2003 (gamla seriesystemet utan div 1).

Publikrekordet är från augusti 2003 då 1650 personer såg SIK förlora derbyt mot Degerfors IF med 2-4 i div 2 Västra Svealand. Målskyttar för SIK var Peter Samuelsson (senare gjorde han 100 mål för Degerfors IF) och Petter Toivonen, som är bror till Ola Toivonen.

Externa länkar 
http://www1.idrottonline.se/StromtorpsIK-Fotboll/

Fotbollsklubbar i Sverige
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1932
Gyllenberg

Gyllenberg är en svensk adelsätt från Västergötland.

Släkten stammar från Erik Bergh som adlades 1682 på Stockholms slott av kung Karl XI.

Ätten introducerades på Riddarhuset 1683 som adlig släkt nummer 1030.. Erik Berg var son till Erik Gustafsson (död 1627), arrendator av kronans inkomster i Marks och Kinds härader, och bror till Gustaf Berg som adlades 1660 med namnet Palmqvist.

31 december 2005 fanns det 192 personer i Sverige med efternamnet Gyllenberg.

I Finland
En gren utgående från Alexander Hjalmar Leonard Gyllenberg är sedan 1875 bosatt i Finland.

Vapen

Personer med efternamnet Gyllenberg

 Ane Gyllenberg (1891–1977), finländsk bankir
 Carl Gyllenberg (1924–2014), svensk regissör, skådespelare och sångtextförfattare
 Drott Gyllenberg (1920–1974), svensk arkitekt
 Elisabeth Gyllenberg (1901–1991), svensk målare
 Eric Gyllenberg (död 1691), överinspektör
 Helge Gyllenberg (1924–2016), finländsk mikrobiolog
 Matilda Gyllenberg (född 1980), finländsk journalist och författare
 Nils Gyllenberg(1888–1959), svensk agronom och målare
 Ossian Gyllenberg (1884–1943), svensk landskapsmålare
 Rafael Gyllenberg (1893–1982), finländsk teolog
 Ulla Gyllenberg (1929–2023), finländsk radio- och TV-producent
 Walter Gyllenberg (1886–1952), svensk astronom

Källor

Se även
 Palmqvist (släkt)

Svenska adelsätter
Lista över städer i Estland

Detta är en lista över städer i Estland.

Se även 
 Lista över köpingar i Estland
 Lista över småköpingar i Estland
 Estlands kommuner

 
Städer
Städer
Estland