kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Razzia

Razzia är ett, ofta överraskande, systematiskt genomsökande av ett område eller en lokal för att gripa brottslingar och misstänkt kriminella. Den kan även innebära en oanmäld inspektion i syfte att hitta bevis för en misstänkt överträdelse. Ordet kommer från franska razzia, "räd", i sin tur från arabiska ghaziah, "krig". Ett synonymt begrepp på svenska är "räd".

Polisrazzia 
En aktion företagen av ett uppbåd av poliser som söker efter förbrytare, misstänkta eller bevismaterial benämns polisrazzia, när det sker plötsligt och i sådan omfattning att en misstänkt eller förrymd inte ska kunna slinka undan. Detta sker ofta med speciell samordning och planering vid tillslag mot organiserad brottslighet, såsom droghandelsligor, maffia, sexbrottsnätverk och kriminella gäng.

Skatterazzia 
Skatterazzior hos företag är vanligt förekommande i samband med myndigheternas beskattningsverksamhet och genomförs i företagets lokaler. Därvid kan verksamheten stängas tillfälligt och bokföring, dokument och datorer omhändertas för utredning.

Gryningsräd 
En kontroll/razzia av ett företag som överraskande utförs vid gryningen benämns medialt gryningsräd och utförs då man misstänker att överträdelser har skett i verksamheten. Den kan ske på flera platser samtidigt så att de misstänkta inte kan varna varandra och undanröja bevis.

Referenser

Externa länkar 
 Konkurrensverket FAQ om gryningsräder (se även FAQ)

Ekonomi
Polis
Straffrätt
ja:おとり捜査
Andreas Holmberg (psalmöversättare)

Nils Andreas Holmberg, född 22 mars 1970 i Umeå, är en svensk kyrkomusiker och översättare av psalmer.

Holmberg har arbetat som gymnasielärare och som kyrkomusiker. Han är (2021) musiker och ungdomsledare i Enånger-Njutångers församling.

Holmberg har under många år bidragit med översättningar och språkliga moderniseringar av nyutgivna psalmer och sånger. Han har även tillgängliggjort på nätet såväl äldre som nyutgivna samlingar av koraler och psalmer.

Översatta psalmer
Av goda makter trofast innesluten, 1995
Jesus lever, graven brast, 1994, publicerad i Den nya sången, BV-förlag 2010
Klinga, ni klockor, ja, klinga i midnattens timmar, 2014
Löst från gamla träldomsband, 1998
Om alla mina lemmar, 1991
Om inte Herren bygga vill, 1994
Se, nu stiger solen ur havets famn, 2013
Tvang til tro er dårers tale, 1992
Vårt nattvardsbord är dukat, 1992, publicerad bland annat i Psalmer i 90-talet Verbum 1994, Psalmer och Sånger med tillägg, Libris 2003

Referenser

Externa länkar
Harald Vallerius koralbok från 1697, nätversion av Harald Vallerius koralbok.
Haeffners koralbok från 1820, nätversion av Haeffners koralbok av Johann Christian Friedrich Haeffner (1759–1833)
1986 års psalmbok, Den svenska psalmboken 1986 som melodipsalmbok på nätet.
Nya Psalmer 2016, samling av ljud- och videoklipp för ett tänkt psalmbokstillägg.

 
Svenska översättare under 2000-talet
Svenska psalmförfattare
Födda 1970
Levande personer
Män
Författare från Umeå
Albanobergen

Albanobergen (italienska Colli Albani eller Monti Albani) är ett bergsområde i Italien, cirka 20 kilometer sydost om Rom. På berget låg fornstäderna Alba Longa och Tusculum, samt något nedanför är staden Frascati belägen.

Albanobergen är en numera utslocknad vulkanisk berggrupp, betäckt av skogar och riklig växtlighet. Dess 954 meter höga huvudkägla, Monte Cavo, hette i forntiden Mons latialis och var det egentliga Mons albanus, ett heligt berg, där förbundsfesterna firades. En grå eller gröngrå bergart som förekommer i vissa delar av Albanoberget, kallad albanosten eller peperin, nyttjades allmänt under romartiden till byggnadssten. 

Vid Albanobergets sydvästra fot ligger Albanosjön (Albanersjön, latin Lacus albanus, italienska Lago di Albano), Italiens vackraste vulkansjö, 3,7 km. lång, 2 km. bred, 170 meter djup, med kristallklart vatten. Den saknar naturligt utlopp, men i stället finnes en 2,5 km. lång, genom klippan huggen tunnel, utförd år 396 f.Kr., under det romaren Marcus Furius Camillus belägrade den etruskiska staden Veji.

Källor 
 

Bergskedjor i Italien
Lazio
Volut

Volut är en snäck- eller spiralliknande arkitektonisk detalj, som påträffas dels som ornament på olika kapitältyper, i synnerhet på det joniska kapitälet, dels som byggnadsdel i fasader, som exempelvis på en så kallad volutgavel och även i interiörer och inredningar. Det antika grekiska förvarings- eller blandningskärlet krater finns också i utförande som volutkrater.

Exempel

Källor
 Nationalencyklopedin: Volut.

Begrepp inom arkitektur
Byggnadsdetaljer
Krater

Krater kan syfta på:

 Krater (datorspel) – en indiedatorspelstrilogi för Microsoft Windows från 2012
 Krater (kärl) – något av de större, vida och kittelliknande kärlen
 Vulkankrater – den trattformiga nedsänkta delen av en vulkan
 Explosionskrater – bildad av en freatisk explosion vid vulkanutbrott
 Intrusionskrater – magman sjunker tillbaka innan den stelnar och ett hålrum bildas som efter erosion bildar en krater
 Detonationskrater – bildad av en explosion
 Nedslagskrater – en vanligen cirkelformad fördjupning i en planets, småplanets eller månes yta som orsakats av en kollision med en mindre himlakropp
 Kratersjö – en sjö som bildats i krater

Se även 

 Kaldera – en sänka efter en kollapsad vulkan
Krater (kärl)

En krater [-t'är], grekiska κρατήρ "blandningskärl", "skål", "bål", var något av de större, vida och kittelliknande kärl, vari forntidens greker och romare blandade vinet med vatten vid måltiderna och dryckeslagen. 

Kratererna var försedda med två grepar och stod antingen på fot eller hade nedtill en avrundad eller spetsig form, i vilka senare fall de vilade på ett ställ. Ur krateren östes drycken med smärre kärl. Kratererna var mestadels av terrakotta och då ofta försedda med figurmålningar, sällan av metall.

Användning 
Kratern kunde användas vid ett symposium och placerades då mitt i rummet där den stod, fylld med en mixtur av vin och vatten. Kärlet var stort och otympligt, därav användes andra mindre kärl och bägare för att åtnjuta drycken från kratern. En kylix eller en kyathos kunde användas för detta ändamål. Då kraterns insida var glaserad lämpade den sig väl för förvaring av vätskor. 

På symposiet valdes en symposiark ut, som skulle ha kontroll över de slavar som serverade vinet. Därigenom hade han kontroll över hur utblandad drycken skulle vara under symposiet. Hur kratern var placerad och hur den fylldes var således ett bevis på symposiarkens auktoritet.

Källor

Noter

Arkeologiska artefakter
Kärl
Ugglan
Briseis

Briseis, enligt den grekiska mytologin en trojansk änka från Lyrnessos som rövades bort av Akilles efter att hennes make Mines och hennes bror dött i det trojanska kriget.

Efter att Akilles övertalat Agamemnon att ge upp sin slavinna Kryseis till hennes far, Apollonprästen Kryses, lät Agamemnon sina män Talthybius och Eryrates gripa Briseis som kompensation. Homeros verk Iliaden börjar med att Akilles som svar på denna förolämpning drar sig tillbaka i vrede till sitt tält och vägrar kämpa i kriget, vilket blir upptakten till många av händelserna i Iliaden. Med Akilles ute ur striden fick trojanerna en rad framgångar. När Agamemnon till sist återlämnade Briseis till Akilles svor han på att hon fortfarande var orörd, och Briseis själv svor på sin trohet mot Akilles.

I filmen Troja från 2004 presenteras Briseis roll åtskilligt utfylld, och den verkar ha lånat åtskilliga drag från Kassandra och Kryseis.

Referenser

Personer i grekisk mytologi
Paradiset (2003)

Paradiset är en svensk drama- och thrillerfilm från 2003 i regi av Colin Nutley efter manus av Johanna Hald med Helena Bergström i huvudrollen. Filmen är baserad på Liza Marklunds roman Paradiset. 

Filmen hade premiär i Sverige den 28 februari 2003, utgiven av SF Studios.

Handling
Annika Bengtzon jobbar som redigerare på tidningen Kvällspressen. I Frihamnen har en jugoslav mördats och tidningen jobbar hårt för att få fram fakta. Bengtzon får ett telefonsamtal från en kvinna, Aida, som både polisen och den jugoslaviska maffian söker efter. Bengtzon tar henne till ett skyddshem för kvinnor, Paradiset. Trots att redaktionschefen inte vill att hon ska vara journalist börjar hon ändå undersöka Paradiset och upptäcker att kvinnan som leder detta, Rebecka Björkstig, har massor av konkurser och skulder bakom sig och försöker lura kommunen på pengar.

Rollista
Helena Bergström – Annika Bengtzon
Suzanna Dilber – Aida Begovic
Georgi Staykov – Ratko
Niklas Hjulström – Thomas Samuelsson
Örjan Ramberg – Anders Schyman
Reine Brynolfsson – Spiken
Brasse Brännström – Nils Langeby
Ewa Fröling – Berit
Maria Lundqvist – Eva-Britt Qvist
Lisa Nilsson – Rebecka Björkstig
Katarina Ewerlöf – Anne
Lis Nilheim – Annikas mamma
Inga Landgré – Annikas mormor
Angela Kovács – Eleonor
Lena T. Hansson – Mia Eriksson
Carl Kjellgren – Bengtzons poliskälla
Petar Vidovic
Alexandra Mörner – Thomas Samuelssons kollega
Jonas Malmsjö – Sven, Bengtzons fd. fästman
Aida Gordon
Mattias Ohlsson – Kassör på pantbanken
Katarina Sandström – Nyhetsankare SVT
Ulf Wallgren – Nyhetsankare SVT
Lasse Bengtsson – Nyhetsankare TV4
Kina Wileke – Nyhetsankare TV4
Jimmy Carlberg – Redaktionsarbetare

Referenser

Externa länkar

Filmer 2003
Svenskspråkiga filmer
Svenska actionfilmer
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på böcker
Filmer från Svensk Filmindustri
Filmer från TV4
Vulkankrater

Vulkankrater (av grekiska: krat'er, egentligen "skål") är i geologiska sammanhang den övre, vanligen trattformigt insänkta delen av en vulkan. Vid vulkanutbrott är det genom kratern, som vattenånga, vulkanisk aska, glödande lavastycken med mera utslungas.

En matarkanal är den geologiska benämningen på "pipan" som mynnar i kratern på en vulkan, och genom vilken vulkanen får sitt utbrott. Matarkanalen kan bestå av en eller flera kanaler. Den matarkanal som är nästan lodrätt mot jordens inre, kallas för huvudkanal, och övriga för sidokanaler.

Kratersjöar 
En kratersjö är en typ av insjö. Där har sjön bildats genom vattensamling i kratern av en slocknad eller vilande vulkan.

Exempel på kratersjöar 
 Batursjön på Bali, Indonesien
 Tobasjön på Sumatra, Indonesien
 Viti vid Krafla på Island
 Crater Lake i Oregon, USA

Se även 
 Nedslagskrater
 Kaldera

Geologi
Vulkaniska landformer
Konsul

Konsul kan syfta på:

 Konsul (utrikesförvaltning) – tjänsteställning vid en stats utrikesförvaltning verksam i utlandet
 Generalkonsul – titeln för den diplomat som förestår ett generalkonsulat.
 Honorärkonsul – en person som är bosatt på platsen och som är oavlönad
 Konsul (Rom) – titeln på den romerska republikens två likställda högsta ämbetsmän
 Prokonsul – en tidigare romersk konsul
 Konsul (medeltiden) – titel på personer i medeltida franska och italienska städer
 Konsul – titel under grekiska frihetskriget i Argos, se Argos (stad)
 Kosul (Paraguay) – titel för stats- och regeringschef i Paraguay 1811–1844
 Konsuln – opera av Gian Carlo Menotti

Se även
 Konsulat
 Konsult
Konsul (utrikesförvaltning)

En konsul är en tjänsteman inom en stats utrikesförvaltning. En konsul har framförallt i uppgift att i ett främmande land bevaka sitt lands intressen inom handel och sjöfart. Dessa konsuler kan vara av två slag:
 den som är utsänd från staten till det främmande landet och har en avlönad befattning är en så kallad karriärkonsul eller
 en person som är bosatt på platsen och som är oavlönad är en så kallad honorärkonsul.

Generalkonsul är titeln för den diplomat som förestår ett generalkonsulat. Generalkonsuln är en stats representant i ett främmande land. Typiska uppgifter för en generalkonsul är att assistera och beskydda sändarstatens medborgare i mottagarstaten. Titeln generalkonsul är hierarkiskt högre än konsul och vicekonsul.

Se även 
 Konsulat (diplomati)

Referenser 

Titlar i statsförvaltning
Diplomati
Cedergrenska tornet

Cedergrenska tornet är en kommunalt ägd  byggnad i Cedergrenska parken i Danderyds kommun. Det byggdes på uppdrag av jägmästare Albert Gotthard Nestor Cedergren (1849–1921) på dennes mark i Stocksund. Cedergren hade varit den förste som köpte mark av Stockby AB, ett aktiebolag som hade grundats för att exploatera mark och skapa ett villasamhälle i Stocksund. Efter att tornet stått ofullbordat under många år slutfördes bygget och invigdes den 21 april 1996. Byggnaden är k-märkt. Idag drivs byggnaden av skolkoncernen Cedergrenska och används bland annat som event- och konferenslokal.

Historik

Tornet började byggas 1896 på den cedergrenska tomtens högsta punkt. Vad Cedergrens egentliga planer var med tornet är svårt att veta, han tycks ha varit mer intresserad av själva bygget än att verkligen få tornet färdigt. Tornet byggdes i rött tegel, i romantiserad medeltida stil med gamla byggnadsmetoder. Flera arkitekter var inblandade under byggets gång, från början Ferdinand Boberg, Erland Heurlin och senare Lars Israel Wahlman. Till det yttre var tornet klart 1908, men fortfarande vid Cedergrens bortgång 1921 väntade interiören på sin fullbordan.

Cedergrens döttrar Vera och Naja testamenterade tornet och marken med dess botaniska trädgård till Skogshögskolan, som således erhöll egendomen vid Naja Cedergrens bortgång 1975. Skogshögskolan överlät emellertid fastigheten till Nordiska museet. Tornet led ett långt gånget förfall, men problemet löstes efter många diskussioner genom att det såldes vidare till Danderyds kommun 1981. 

Under åren 1994-1996 slutfördes slutligen bygget och på 100-årsdagen 21 april 1996 invigdes det. Idag används Cedergrenska tornet som en restaurang, fest- och konferensanläggning. Under julen arrangeras det julbord i det julpyntade tornet och på söndagar brukar det serveras brunch i den stora riddarsalen.

Cedergrenska tornet har i sig blivit en symbol för Stocksund. Tornet kan ses som ett landmärke vid färd ut mot Roslagen från Stockholm, det syns framåt till höger när man färdas norrut på broarna över Stocksundet. Stocksunds IF använder sedan länge en bild av tornet i sin symbol, vilket föreningen från början erhöll tillstånd till, från jägmästaren själv, som också på andra sätt stödde föreningens verksamhet.

På okänd plats i tornet finns ett skrin inmurat. Detta får öppnas 21 april 2096 då tornet fyllt 200 år.

Se även
 Skogshyddan, Cedergrens sommarnöje, beläget i Cedergrenska parken, cirka 100 meter väster om tornet.

Referenser

Noter

Övriga källor 
, s. 9-31

Externa länkar 

Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Danderyds kommun
Stocksund
Torn i Sverige
Stocksundet

Snorre Sturlassons Stocksundet, se Norrström

Stocksundet är ett sund som förbinder Lilla Värtan med Edsviken och utgör gräns mellan Danderyds och Solna kommuner. På den södra sidan, i Solna, ligger Bergshamra och Stocksundstorp. På den norra sidan, i Danderyd, ligger Inverness och Sikreno, som är delar av Stocksund. Stocksundet är cirka 2000 meter långt och mellan 90 och 250 meter brett, djupet varierar mellan 6,0 och 15,0 meter.

Historik

Sundet antas ha fått sitt namn av de hinder i form av stockar som i händelse av ofred bör ha lagts ut i sundet för att stoppa fientlig sjöfart; jämför stäk och Stäketsundet. Namnet har sedan i modifierad form kommit att ingå i namnen på samhällena Stocksund på sundets norra strand och Stocksundstorp på den södra. Det inspirerade också till utformningen av det heraldiska vapen som 1955-1966 gällde för Stocksunds köping.

Broarna över Stocksundet

Under 1600-talet fanns en färjeförbindelse över sundet. År 1715 byggdes en första provisorisk bro, som året därpå ersattes av bättre flottbro. Nästa bro, som var fast och stod på stenkistor, stod klar år 1826. Den var i funktion som landsvägsbro under mer än 100 år. Mellan 1934 och 1936 uppfördes en större bågbro strax väster om den gamla, den senare fanns dock kvar för gångtrafik fram till vintern 1957/58. I samband med att Roslagsbanan drogs fram byggdes en järnvägsbro som stod klar 1885. Den revs drygt 100 år senare, sedan den nya järnvägsbron tagits i bruk.

Idag finns tre brosträckningar över sundet; i väster en bro för Stockholms tunnelbanans Röda linjen (invigd 1978), och i öster en ny bro för järnvägstrafiken på Roslagsbanan (invigd 1996). Mellan dem går en motorvägsbro, för landsvägstrafiken på E18 och som invigdes i början på 1990-talet. Fotgängare och cyklister är hänvisade till gångvägar intill motorvägen.

Se även
 Stocksund
 Calles klimp, minnesmärke och inskription vid Inverness, på norra sidan om sundet.
 Stocksunds värdshus, vid Stocksundsbrons gamla brofäste.

Bilder

Referenser

Externa länkar 

Bergshamra
Stocksund
Sund i Sverige
Myror i brallan

Myror i brallan är ett svenskt barnprogram om djur och natur som sändes i SVT 1999–2013. Senaste programledaren var Jens Nilsson, tidigare Ola Lindholm, Jonas Leksell och Julia Messelt.

Ett återkommande inslag i programmet heter "Gissa bajset". Hanna Lundberg visar upp ett djurs avföring och tittarna får en kort stund på sig att fundera innan det avslöjas vilket djur som producerat avföringen.

Dessutom medverkar en figur vid namn Rot Sjöblom som spelas av Karl-Erik Andersén. Rot bor ute i skogen och vill helst vara för sig själv, men vet allt om djur.

Säsongen som sändes våren 2009 spelades in under våren/sommaren 2008. Redaktör var Frida Normark, producent var Olof Söderén och projektledare Frida Boethius.

Det har även gjorts ett brädspel som heter Myror i brallan, vilket bygger på programmet.

Det har dessutom gjorts ett datorspel baserat på programmet.

Källor 
 Svensk mediedatabas

Externa länkar 
 

Svenska barnprogram på TV
Musik i Sverige
Tvåkammarsystem

Tvåkammarsystem eller bikameralism är ett system med ett parlament som består av två var för sig beslutande församlingar (så kallade kammare). Ledamöterna sammanträder var för sig i ett överhus och ett underhus. Skillnaderna mellan de två kamrarna kan vara skiftande rösträtts- och valbarhetsregler, ofta olika valperioder, samt att maktbefogenheterna kan vara olika fördelade mellan dem.

Ungefär hälften av världens parlament har tvåkammarsystem i dag, framförallt länder som har parlament av Westminstermodellen eller är förbundsstater. Under lång tid var alla parlament i Norden tvåkammarsystem, förutom det finska. Sålunda hade Danmark tvåkammarsystem fram till 1953, Sverige fram till 1974, Island fram till 1991 och Norge fram till 2009. Finlands riksdag har dock haft enkammarsystem ända sedan den skapades 1906.

Exempel på tvåkammarsystem i dag
 Brasiliens nationalkongress: förbundssenaten och deputeradekammaren
 Brittiska parlamentet: överhuset och underhuset
 Indiens sansad: Rajya Sabha och Lok Sabha 
 Italienska parlamentet: senaten och deputeradekammaren 
 Kanadas parlament: senaten och underhuset
 USA:s kongress: senaten och representanthuset
 Österrikes parlament: förbundsrådet och nationalrådet

Historiska tvåkammarsystem 
 Sveriges tvåkammarriksdag: första kammaren och andra kammaren (1866-1974)
 Danmarks Rigsdag: landstinget och folketinget (1848-1953)
 Norges Stortinget: lagtinget och odelstinget (1814-2009)
 Islands Alltinget: övre och nedre delen (1874-1991)
 Första franska republikens Direktoriet: femhundrarådet och de gamles råd (1795-1799) 
 Första franska republikens Konsulatet: tribunatet och lagstiftande kåren (1799-1804)

De facto tvåkammarsystem 
Exempel på lagstiftande församlingar som i praktiken fungerar som tvåkammarsystem, men som formellt sett inte är det:
 Tysklands förbundsdag (Tysklands förbundsråd uppfattas ibland som överhus av en lagstiftande församling)
 Europaparlamentet (Rådet uppfattas ibland som överhus av en lagstiftande församling)

Referenser 

Lagstiftande församlingar
Tvåtal
Wolfgang Pauli

Wolfgang Ernst Pauli, född 25 april 1900 i Wien, död 15 december 1958 i Zürich i Schweiz, var en österrikisk fysiker. Pauli erhöll Nobelpriset i fysik 1945.

Biografi 
Pauli skrev sin första vetenskapliga artikel redan två månader efter att han tagit examen från Döblingers gymnasium i Wien. Artikeln handlade om Albert Einsteins allmänna relativitetsteori. Han fortsatte att studera vid Münchens Ludwig-Maximilian-universitet där han doktorerade i juli 1921 med en avhandling om joniserat molekylärt väte ur ett kvantmekaniskt perspektiv.

Därefter arbetade han vid, i tur och ordning: Göttingens universitet, Niels Bohr-institutet och Hamburgs universitet fram till 1928.

År 1925 formulerade han Paulis uteslutningsprincip, som 1945 renderade honom Nobelpriset i fysik. År 1927 blev han professor vid tekniska högskolan i Zürich  och år 1931 förutsade han neutrinons existens.

Bland hans verk märks Relativitätstheorie (1921), Quantentheorie (1926), samt Die allgemeinen Prinzipien der Wellenmechanik (2:a upplagan 1933).

Pauli tilldelades Lorentzmedaljen 1931. Han invaldes 1955 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Asteroiden 13093 Wolfgangpauli är uppkallade efter honom.

Se även 
 Paulimatriser
 Pauliprincipen

Noter

Källor 
 Engelskspråkiga Wikipedia: Wolfgang Pauli (2005-11-14)

Externa länkar 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysik 1945
 

Nobelpristagare i fysik
Österrikiska nobelpristagare
Österrikiska fysiker
Personer verksamma vid Hamburgs universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid ETH Zürich
Mottagare av Lorentzmedaljen
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1900
Avlidna 1958
Män
Österrikiska eponymer
Kvantfysiker
Forskare från Wien
Thomas Kuhn

Thomas Samuel Kuhn, född 18 juli 1922 i Cincinnati, Ohio, död 17 juni 1996 i Cambridge, Massachusetts, var en amerikansk professor, vetenskapsteoretiker och författare till många verk inom idé- och lärdomshistoria.

Kuhn avlade doktorsexamen i fysik vid Harvard University 1949 och undervisade sedan i vetenskapshistoria vid detta universitet mellan 1948 och 1956. Därefter undervisade Kuhn vid, i tur och ordning, University of California, Berkeley, Princeton University och Massachusetts Institute of Technology, till dess han pensionerade sig 1991.

Mest känd är Kuhn för sin bok De vetenskapliga revolutionernas struktur, i vilken han lägger fram idén att vetenskapen genomgår en stegvis utveckling där en fas utgörs av vetenskapsteoretiska revolutioner, av Kuhn kallade paradigmskiften, en idé som liknar Gaston Bachelards teori om epistemologisk brytning (coupure épistémologique), men utvecklades parallellt. Mot dessa revolutioner står den så kallade normalvetenskapen, som betecknar den fas när inga större förändringar sker, då vetenskapen håller sig inom paradigmet. Enligt Kuhn föregås ett paradigmskifte alltid av en vetenskaplig kris, som till exempel kan utgöras av anomalier som inte kan förklaras utifrån paradigmet. Olika paradigm har olika metoder och olika uppfattningar om vad som betingar giltighet. Vad som slutligen avgör vad som blir ett paradigmskifte är bland annat grupptryck.

Central i Kuhns begreppsvärld är även hans teori om inkommensurabilitet. Enligt Kuhn påverkas perceptionen av paradigmet, och vad som motsäger paradigmets giltighet märks därför inte av vetenskapsmännen; en observation kan således aldrig vara objektiv, opartisk eller utan förutfattade meningar. 

Boken fick enorm betydelse för all form av vetenskaplig forskning, och det blotta faktum att det idag är vanligt att tala om paradigm går tillbaka till denna bok av Kuhn. Uttrycket vetenskaplig revolution är dock inte myntat av Kuhn utan hade redan börjat användas bland vetenskapshistoriker några år tidigare; den äldsta förekomsten i en boktitel härrör från 1954.

Kuhn är vid sidan av Karl Popper, Imre Lakatos och Paul Feyerabend en av de viktigaste vetenskapsteoretikerna under efterkrigstiden. Kuhn delar Poppers kritik av positivismen, men kritiserar bland annat Poppers vetenskapshistoriska åskådning och falsifikationism.

Arbeten i urval 
 Thomas S. Kuhn, The Structure of Scientific Revolutions, University of Chicago Press, Chicago, 1962. . Svensk översättning De vetenskapliga revolutionernas struktur av Örjan Björkhem (1979), .

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor 
 
 . Översättning av Jim Jakobsson från originalet ''The Structure of Scientific Revolution, Fourth Edition, 2012.

Noter

Amerikanska filosofer under 1900-talet
Vetenskapsteoretiker
Personer verksamma vid Princeton University
Personer verksamma vid Massachusetts Institute of Technology
Alumner från Harvard University
Födda 1922
Avlidna 1996
Män
Personer från Cincinnati
Forskare från Ohio