Ernst Didring

Ernst Didring, född 18 oktober 1868 i Stockholm, död där 13 oktober 1931, var en svensk författare.

Biografi
Föräldrar var litografen Anders Gustaf Andersson och Maria Juliana Hellberg. Didring påbörjade läroverksstudier, men kunde inte avsluta dem på grund av brist av pengar. Han blev kontorsskrivare i Järnvägsstyrelsen 1890 och gifte sig 1899 med den danska konstnären Jeanne Rye. Han var 1908–1914 förste bokhållare i milkontoret, 1904–1910 fullmäktig i Statens järnvägstrafiks pensionsinrättningar, och 1910 ledamot av direktionen för dessas kassa och 1906–1908 sekreterare eller ordförande i pensionsfullmäktiges arbetsutskott. 

Från 1914 var Didring författare på heltid. 1913–1914 var han teateranmälare i "Dagen" och 1914–1918 i "Aftonbladet". Under tiden 1915–1920 blev han ledamot av Svenska Röda Korsets hjälpkommitté för krigsfångar och på uppdrag utgav han 1920 redogörelsen Sveriges hjälp till krigsfångarna. Efter första världskriget reste Didring 1920–1922 i Frankrike, Schweiz, Italien och Tyskland. 

Åren  1915–1920 och 1923–1929 var Didring ordförande i Sveriges författareförening.

Författarskap
Didrings författarskap präglades av en naturalistisk stil och detaljerade beskrivningar, och i sina böcker lyfte han fram mänsklighet och samarbete i kollektiven. Han gav i sina verklighetstrogna romaner och dramer utblickar över samtiden med sociala perspektiv.

Hans huvudserie och mest kända bok är romantrilogin "Malm" som utkom 1914–1919. Bland annat så återger han där i romantiserad form berättelsen om Svarta Björn, i romanen en kvinna kallad "Margit", som blev ihjälslagen av en rival som dock inte blev straffad för dråpet, utan endast utvisad till Norge.
Därutöver är ytterligare några av hans romaner (Grålögatrilogin; "Världsspindeln"; "Det mörkblå frimärket") viktiga från litteraturhistorisk synpunkt. Hans böcker tecknar en omfattande bild av livet i Sveriges samhälle vid sekelskiftet 1900, ibland lika aktuellt idag.

Ofta var det bara några månader efter originalen som de europeiska översättningarna utkom. Framför allt i Tyskland fanns stort intresse för hans verk. Översättningar av Elke von Hollander-Lossow är de mest detaljerade och mest precisa. Dessutom skrev han ett flertal skådespel, som var välkända på Stockholms teatrar under hans tid.

Priser och utmärkelser 
Han tilldelades De Nios stora pris 1931.

Källor

Bibliografi i urval

 Sigrid Persdotter Bjurcrona (1922), familjeroman
 Skådespelerskan (1928), roman

Samlingar 

 Kunskapens träd (1902), berättelse i 10 delar
 Trälar (1904), berättelser 
Innehåll: Vänta bara, Springdans, Ansikte mot ansikte,  Uppbrott, Själfdeklaration, De lyckligaste, Utan ansvar, Tre möten, Silfvertackorna, Sista resan
 Kronans kaka (1906), berättelser
Innehåll: Hund och katt, Fadersglädje, Trasan, Gärningarhes lön, Siffrorna, Plikt, Hålet i kakan, Himmelriket
Vilsna vandrare   (1911), berättelser
Innehåll:  Vilse, Silfvertackorna,  Hvita ellipser, Fadersglädje, Trasan, De lyckligaste, Plikt, Uppbrott, Förbrytaren, Sista resan,

 Bortom ärans fält (1917), noveller om krigsfångar
Innehåll: Spökvagnen, Jean III, Du skall icke dräpa, En årsfest, Fasans tåg, Den stora tävlingsdagen, Georg Lücken, Skapelsens krona, Stor dåd, När koulabka gick till Gud, De glömda
 Sveriges hjälp till krigsfångarna (1920), Berättelser över Svenska Röda Korsets Hjälpkommitté

 Segergudinna (1919), diktning
 Inferno (1920), flygblad
 Gustav Jansson (1925), minnesteckning

Skådespel 
 Gruvarna (före 1908), drama
 Småkunger (1908), drama
 Öarna (1920), drama
 Midnattssol (1897), trovärdig och stämningsskapandet folkskådespel från Lappland i tre akter
 Pjäsen handlar om nybyggarnas och lapparnas oförmåga att kunna leva i sämja. Nybyggaren Ola har en hel del på sitt samvete då det gäller förstörandet av lapparnas egendom. Själv vågar han inte förverkliga sina lumpna handlingar utan använder sig av lappen Banners svaghet för sprit sedan någon först sugit ut den välbärgade lappen så att denna är helt beroende av honom. Lars älskar Nilas dotter Sargit som Nila lovat åt sin brorson Willax. Lars besöker deras kåta för att beveka Nila men förgäves. Nila bryter inte ett givet löfte. Han har dessutom lärt sig att hata nybyggarna som bränt hans skogar. Lars genomskådar fadern men står maktlös inför den oöverstigliga klyfta som nu bildats mellan dem och lapparna. Sargit får han aldrig.
 Stigare Mats (1899), skådespel i tre akter, spelar vid Eks bruk i gruvtrakt om sensommaren
 Två konungar (1908), Om Bellmann och Gustaf den tredje, skådespel is fem akter
Alla tre skådespel finns i en bok om 5 exemplarer (på skrivmaskin) 1920. 
Två konungar filmatiserades 1925, se vidare Två konungar.
 Ingjald Illråda (1904), skådespel i fem akter
 Kung och sångare (1908), skådespel
 Valuta (1908), skådespel i tre akter (tryckt bara på tyska)
 Högt spel (1906),  skådespel i fem akter, tyska 1906, katalanska 1921
 Örnarna  (1910), skådespel i tre akter
 En moder (1911)
 Jefta (1912), skådespel i fem akter
 Eros (1912), tre enaktare
 Vid korsvägen, Segraren, Nattkyparen

 Arvtagarna (1914), patriotiska skådespel i fem akter
 Flygmaskinen (1915), fars
 Den stora kärleken (1917)
 Gustav II Adolf (1917), blankversdramat i fem akter
 Elna Hall (1917), psykologisk skådespel i tre akter
 På väg till friheten  (1919), skadespe-trilogi
 Råttfällan, komedi i tre akter
 Handling: Ett rike regeras av fader Geromi. Han har sitt smutsiga finger med i allt som sker och avsätter tjänstemän på löpande band. Han har naturligt nog sina gunstlingar som svärmar omkring honom för att tillfredsställa varje nyck, och hans makt över kvinnorna är stor. Ändå misslyckas han då det gäller Elena som han fattat tycke till och stämmer möte med. För Elena blir detta möte en plågsam förödmjukelse. Hennes man, greve Ferdo Sulvi hör till Geromis motståndsmän. De har sammansvurit sig mot denna och lotten att mörda honom har fallit på greve Sulvi. Greven är omedveten om Geromis uppförande gentemot hans hustru. De sammansvurna besluter att förverkliga sin plan då Fader Geromi är gäst hos Sulvis. Elena avslöjar för sin barndomsvän och trogna beundrare Bolgant sitt möte med prästen och dennes försök att med våld kuva henne. För att hämnas skjuter någon Geromi inför ögonen på de sammansvurna. Pjäsen rör sig inom societeten i en miljö som för oss tillbaka till början av 1900-talet. Rollerna är många och krävande men intressanta, de dramatiska scenerna är dynamiska och kraftfulla. 
 Fången, tragedi i tre akter
 Riket, drama i nio tablåer

 Pension bellevue (1922), skådespel 
 Vilddjuret  (1929), skådespel i tre akter

Vidare läsning
Berg, R. G:son, "Ernst Didring". Ord och Bild, 1932
Brandell, G., Svensk litteratur 1900-1950, 1967

 (med short biografie, foto och bibliografi).
Wilpert, Lexikon der Weltliteratur 2 I,399 (tyska)

Externa länkar
 
 

Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 1800-talet
Svenska författare under 1900-talet
Författare från Stockholm
Födda 1868
Avlidna 1931
Män
Palmstiernas klubb
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården