Världsmästerskapet i ishockey för herrar 1989

Världsmästerskapet i ishockey 1989 var det 53:e världsmästerskapet i ishockey, arrangerat av International Ice Hockey Federation, och matcherna europeiska lag emellan gällde samtidigt som det 64:e Europamästerskapet i ishockey. Mästerskapet avgjordes i fyra divisioner som A-, B-, C- och D-VM. De fyra turneringarna avgjordes som följer:

A-VM i Stockholm och Södertälje, Sverige under perioden 15 april–1 maj 1989.
B-VM i Oslo och Lillehammer, Norge under perioden 30 mars–9 april 1989.
C-VM i Sydney, Australien under perioden 20–29 mars 1989.
D-VM i Geel och Heist-op-den-Berg, Belgien under perioden 16–21 mars 1989.

Totalt var 29 landslag anmälda, ett nytt rekord för VM i ishockey.

A-VM spelades i Sverige. Globen i Stockholm användes för första gången i större ishockeysammanhang. Övrig spelplats var Scaniarinken i Södertälje. Sovjetunionen tog guldmedalj, Kanada tog silver och Tjeckoslovakien tog brons. Värdlandet Sverige slutade på fjärde plats.

Nya dopingavslöjanden drabbade världsmästerskapen, I A-gruppen blev USA:s spelare Corey Millen fälld för dopingbrott. Tillämpningen av IIHF:s regler var sådana att laget fråntogs eventuella erövrade poäng men de gjorda målen för det icke dopingfällda laget behölls i resultatet. Sålunda vann Tjeckoslovakien med 5–0 (egentligt resultat 5–4) och Kanada med 8–0 (egentligt resultat 8–2). I D-gruppen fälldes spelare i samtliga lag i matcherna Nya Zeeland–Storbritannien och Belgien–Rumänien, resultaten sattes till 0–0 och noterades som förluster för alla fyra lagen. På grund av Rumäniens fråntagna seger (vinst 8–3 mot Belgien i den spelade matchen) vann istället Belgien gruppen och skulle, enligt reglerna, som vinnare ensamma flyttas upp till C-gruppen. Dock bedömde IIHF att Rumänien drabbats för hårt av beslutet och därför fick de också flytta upp till C-gruppen i VM 1990, vilken utökades från åtta till nio lag detta år. Ett dopingfall till avslöjades i B-gruppen då Österrike avslöjades och dömdes som förlorare med 8–0 mot Norge i en match som slutade 8–2.

Förväntningarna på Sverige var höga inför mästerskapet på hemmaplan och man inledde på ett lovande sätt i grundserien med segrar mot bland annat Finland och USA. Den senare matchen avgjordes på ett spektakulärt sätt av Kent Nilsson, som fri mot den amerikanske målvakten gjorde en avancerad fint som senare skulle kopieras av Peter Forsberg vid OS 1994. Särskilt minnesvärd var dock den dramatiska matchen mot Kanada som vanns av Tre Kronor med 6–5, efter att en frispelad Johan Strömwall gjort det avgörande målet några minuter före full tid. Noterbart i övrigt var att den svenske NHL-stjärnan Börje Salming spelade sitt första VM för Sverige sedan 1973.

Värt att notera från detta världsmästerskap var det första som sändes i den 1987 startade skandinaviska kabel-TV-kanalen TV3 som endast kunde ses av en liten del av den svenska befolkningen. Efter förhandlingar med Sveriges Television sändes matcherna med femton minuters fördröjning även i SVT mot att SVT åtog sig att producera sändningarna åt TV3.

Värdlandet Sveriges officiella kampsång var Nu tar vi dom, skriven av Lasse Holm och framförd av Håkan Södergren & Hockeylandslaget. Den blev en stor hit.

Publikrekord noterades, då totalt 387 427 personer kom och tittade på matcher, och Svenska Ishockeyförbundet, som hade som mål att tjäna så mycket pengar som möjligt på turneringen, gjorde mer nettovinst på 33 miljoner SEK och Sverige satsade även på slutseger under parollen "Going for Gold", och svenske tränaren Tommy Sandlin fick kritik då framgångarna uteblev.

Vid samma poäng gick resultat vid inbördes möte före målskillnad i samtliga grupper.

A-VM i Stockholm och Södertälje, Sverige

Grundserien 
Efter en inledande omgång, där de åtta lagen spelade alla-mot-alla, fortsatte de fyra bäst placerade lagen till mästerskapsomgången om placeringarna 1–4, medan de fyra övriga lagen spelade vidare i nedflyttningsomgången om placeringarna 5–8. Poäng och målskillnad från den inledande omgången fördes inte med till mästerskapsomgången, vilket det dock gjordes till nedflyttningsomgången.

Inledande omgång 

Matcherna spelades i Stockholm och Södertälje i Sverige.

Nedflyttningsomgång 

De fyra sämst placerade lagen från den inledande omgången spelade alla-mot-alla om att undgå att flyttas ned i B-gruppen. De intjänade poängen och målskillnaden från den inledande omgången flyttades med till nedflyttningsomgången.

Alla matcher spelades i Stockholm.

Mästerskapsomgång 

De fyra bäst placerade lagen från den inledande omgången spelade alla-mot-alla om världsmästerskapstitel och placeringarna 1 till 4. Poäng och målskillnad från den inledande omgången flyttades inte med till mästerskapsomgången, alla lag startade från noll poäng och 0–0 i målskillnad.

Alla matcher spelades i Stockholm.

EM 

EM-medaljer delades ut till de från Europa deltagande lagen.

B-VM i Oslo och Lillehammer, Norge 

Spelades 30 mars till 9 april.

C-VM i Sydney, Australien 

Spelades 18 till 27 mars.

D-VM i Geel och Heist, Belgien 

Spelades 16 till 21 mars. Alla fyra lagen som spelade första dagen: Nya Zeeland–Storbritannien och Belgien–Rumänien, hade spelare som testades positivt för droger. Båda resultaten sattes i efterhand till 0–0 och noterades som förluster för alla lagen

Total slutställning

Allstar team 
Målvakt: Dominik Hasek, Tjeckoslovakien
Högerback: Anders Eldebrink, Sverige
Vänsterback: Vjatjeslav Fetisov, Sovjet
Högerforward: Sergej Makarov, Sovjet
Center: Steve Yzerman, Kanada
Vänsterforward: Vjatjeslav Bykov, Sovjet

Skytteliga

IIHF direktoratets val av turneringens bästa spelare 
Målvakt: Dominik Hasek, Tjeckoslovakien
Back: Vjatjeslav Fetisov, Sovjet
Forward: Brian Bellows, Kanada

Laguppställningar

Sverige 
Målvakter:
Peter Lindmark (Malmö IF), Rolf Ridderwall (Djurgården Hockey), Peter Åslin (Leksands IF)

Backar:
Tommy Albelin (New Jersey Devils), Peter Andersson (IF Björklöven), Anders Eldebrink (Södertälje SK), Thomas Eriksson (Djurgården Hockey), Mats Kihlström (Södertälje SK), Fredrik Olausson (Winnipeg Jets), Börje Salming (Toronto Maple Leafs), Tommy Samuelsson (Färjestads BK)

Forwards:
Jonas Bergqvist (Leksands IF), Bo Berglund (AIK Ishockey), Anders Carlsson (New Jersey Devils), Ulf Dahlén (New York Rangers), Peter Eriksson (HV71), Kent Nilsson (Djurgården Hockey), Thomas Rundqvist (Färjestads BK), Tomas Sandström (New York Rangers), Thomas Steen (Winnipeg Jets), Johan Strömwall (Luleå HF), Håkan Södergren (Djurgården Hockey), Jens Öhling (Djurgården Hockey)

Förbundskapten:
Tommy Sandlin

Referenser

1989 i Australien
1989 i Belgien
Sport i Sverige 1989
Internationella ishockeytävlingar i Belgien
Internationella ishockeytävlingar i Norge
Internationella ishockeytävlingar i Sverige
Ishockeysäsongen 1988/1989
Internationella sportevenemang i Oslo
Internationella sportevenemang i Stockholm
1989
Sportevenemang i Södertälje
Sport i Lillehammer
Sportevenemang i Sydney
Internationella ishockeytävlingar i Australien
Stockholm under 1980-talet
Oslo under 1900-talet
Sydney under 1900-talet