kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Riksettan (turistväg)

Riksettan, eller Turistväg Riksettan, är benämningen på en turistväg mellan Vaggeryd och Örkelljunga.

Turistvägen sträcker sig från Vaggeryd i norr genom Värnamo, Ljungby och Markaryd till Örkelljunga i söder. Vägen går på den sträcka som var den gamla Riksettans (Riksväg 1:s) ursprungliga sträckning och går parallellt med E4:an och ån Lagan. Turistväg Riksettan är främst avsedd för att turister ska ha en alternativ väg till motorvägen där de kan njuta av det vackra natur- och kulturlandskapet. Vägen lämpar sig för såväl bil, motorcykel som cykel.

Se även 
 Riksväg 1
 Gamla Göta landsväg
 Gamla Södertäljevägen

Externa länkar 
 Turistväg Riksettan - Värnamo kommun

Turistvägar i Sverige
Ang Lee

Ang Lee (kinesiskt namn: 李安, pinyin: Lǐ Ān, Wade-Giles: Li3 An1), född 23 oktober 1954 i Tainan, Taiwan, är en taiwanesisk-amerikansk filmregissör. 

Ang Lee utbildade sig i USA och fick sitt internationella genombrott 1993 med filmen Bröllopsfesten.

Ang Lee är en prisbelönt regissör och har bland annat vunnit två Oscars i kategorin Bästa regi för Brokeback Mountain 2005 och 2013 för Berättelsen om Pi. Han nominerades även till samma pris för Crouching Tiger, Hidden Dragon i kategorierna Bästa film och Bästa regi.

Filmografi, i urval 
 (tuīshǒu)
 (xiyan)
 (yin shi nan nü)

 (Wo hu cang long)

 (Se, jie)

Priser och utmärkelser i urval
 1993 Guldbjörnen i Berlins filmfestival för Bröllopsfesten
 1995 Golden Globe Award för bästa film – drama för Förnuft och känsla
 1995 BAFTA Award för bästa film för Förnuft och känsla
 1995 Guldbjörnen i Berlins filmfestival för Förnuft och känsla
 2000 Oscar för bästa utländska film för Crouching Tiger, Hidden Dragon
 2000 Golden Globe Award för bästa regi för Crouching Tiger, Hidden Dragon
 2000 Golden Globe Award för bästa utländska film för Crouching Tiger, Hidden Dragon
 2000 BAFTA Award för bästa icke-engelskspråkiga film för Crouching Tiger, Hidden Dragon  
 2005 Guldlejonet i Venedigs filmfestival för Brokeback Mountain
 2006 Oscar för bästa regi för Brokeback Mountain.
 2007 Guldlejonet i Venedigs filmfestival för Lust, Caution
 2013 Oscar för bästa regi för Berättelsen om Pi.

Källor

Externa länkar 

  
 Ang Lee 64th Venice Film Festival press conference (English)

Amerikanska filmregissörer
Taiwanesiska filmregissörer
Födda 1954
Män
Levande personer
Oscar för bästa regi
Personer från Tainan
A History of Violence (film)

A History of Violence är en amerikansk action-thrillerfilm från 2005 i regi av David Cronenberg. Den är baserad på en serieroman från 1997 med samma titel av John Wagner och Vince Locke. Filmen hade premiär den 23 september 2005 i USA och den 2 december 2005 i Sverige.

Stilistiskt pekar filmen mot en ny riktning för regissören Cronenberg. Hans tidigare burleska och absurda kännetecken har tonats ner till förmån för realism. 

Enligt Los Angeles Times var filmen den sista större Hollywoodfilmen att släppas på VHS.

Handling 
Tom Stall (spelad av Viggo Mortensen) lever ett lyckligt och tillbakadraget liv i den lilla staden Millbrook i delstaten Indiana, med hustrun Edie (Maria Bello) som är advokat och deras två barn. En kväll stoppar han ett rån på sin bar med våldsamma metoder. Han blir hyllad som hjälte men kort därefter får han besök av en hotfull typ som tror att Tom är en gammal "kollega" som försvunnit flera år tidigare.

Rollista i urval 
 Viggo Mortensen – Tom Stall
 Maria Bello – Edie Stall, hans fru
 Ashton Holmes – Jack Stall, deras son
 Heidi Hayes – Sarah Stall, deras dotter
 Ed Harris – Carl Fogarty 
 William Hurt – Richie Cusack
 Peter MacNeil – Sheriffen Sam Carney

Referenser

Externa länkar 

 

Amerikanska filmer 2005
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska actionfilmer
Tyska actionfilmer
Tyska dramafilmer
Tyska thrillerfilmer
Indiana på film
Pennsylvania på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer baserade på DC Comics
Filmmusik av Howard Shore
Filmer från New Line Cinema
Tyska filmer 2005
Filmer i regi av David Cronenberg
Den nakna sporren

Den nakna sporren (originaltitel: The Naked Spur) är en amerikansk westernfilm från 1953 i regi av Anthony Mann, med bland andra James Stewart, Janet Leigh och Robert Ryan i rollerna. Mann och Stewart gjorde tillsammans fem berömda western-filmer, varav detta är den tredje.

Handling 
Howard Kemp (James Stewart) är på jakt efter en förrymd mördare, Ben Vandergroat (Robert Ryan). Han behöver nämligen de pengar som utlovats för att köpa tillbaka sin ranch, som såldes av hans före detta fästmö medan han tjänstgjorde i armén. Till sin hjälp tar Kemp en gruvarbeterare och en avskedad soldat - men när Vandergroat till slut tillfångatas spelar fången ut gruppmedlemmarna mot varandra.

Rollista 
 James Stewart – Howard Kemp
 Janet Leigh – Lina Patch
 Robert Ryan – Ben Vandergroat
 Ralph Meeker – Roy Anderson
 Millard Mitchell – Jesse Tate

Externa länkar 

Filmer 1953
Amerikanska westernfilmer
1868 på film
Filmer i regi av Anthony Mann
Engelskspråkiga filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Terrence Howard

Terrence Howard, född 11 mars 1969 i Chicago, är en amerikansk skådespelare.

Vid Oscarsgalan 2006 nominerades han i kategorin Bästa manliga huvudroll för sin roll i Hustle & Flow. Han nominerades även till en Golden Globe Award för samma roll.

Privatliv
Terrence Howard har varit gift fyra gånger med tre olika kvinnor. År 1989, medan han läste på college, gifte han sig med Lori McCommas. Paret fick tre barn innan de skilde sig 2003. Två år senare, 2005, gifte de om sig innan de skilde sig för andra gången 2007. År 2010 gifte han sig med sin andra hustru Michelle Ghent. Hon ansökte om skilsmässa och besöksförbud ett år senare och skilsmässan fullbordades 2013. Samma år gifte Howard om sig med sin tredje hustru, Mira Pak, och parets son föddes 2015.

Både Lori McCommas och Michelle Ghent har anklagat och anmält Terrence Howard för hustrumisshandel. I en intervju med musikmagasinet Rolling Stone medgav han att han misshandlat McCommas.

Filmografi (urval)

Källor

Externa länkar

intervju med Terrence Howard 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från Chicago
Födda 1969
Levande personer
Män
Bragdernas man (film, 1953)

Bragdernas man (originaltitel: Thunder Bay) är en amerikansk dramafilm från 1953 i regi av Anthony Mann. I huvudrollerna ses James Stewart, Joanne Dru och Dan Duryea.

Handling
Efter andra världskriget kommer före detta marin-ingenjören Steve Martin (James Stewart) och hans vän Johnny Gambi (Dan Duryea) till Louisiana med dollartecken i ögonen. Dom bygger en oljeplattform med hjälp av ett stort företag och är snart inne i en väldigt lukrativ bransch. Men snart går allting åt helvete, när sabotage, orkaner och giriga affärsmän gör allt för att förstöra för de båda vännerna.

Rollista i urval
James Stewart
Joanne Dru
Gilbert Roland
Dan Duryea
Jay C. Flippen
Marcia Henderson
Robert Monet
Antonio Moreno
Harry Morgan

Externa länkar

Filmer 1953
Amerikanska dramafilmer
Louisiana i fiktion
Filmer i regi av Anthony Mann
David Strathairn

David Russell Strathairn, född 26 januari 1949 i San Francisco, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare.

Biografi

Uppväxt 
David Strathairn föddes i San Francisco med skotskt och hawaiianskt påbrå. Han gick på Redwood High School i Larkspur, Kalifornien och tog sin examen från Williams College i Williamstown, Massachusetts 1970. Han ska även ha gått på Ringling Brothers and Barnum & Bailey Clown College i Venice, Kalifornien och ha arbetat som clown med en kringresande cirkus.

Karriär 
Några av David Strathairns mest anmärkningsvärda roller inkluderar titelkaraktären i Harrison's Flowers (2000), den blinde teknologen i Sneakers (1992), Joe St. George i Dolores Claiborne (1995), Theseus i 1999 års version av En midsommarnattsdröm och den korrupte basebollspelaren Eddie Cicotte i De svek Amerika (1988). Han har även gjort småroller i filmer som Twisted mot Ashley Judd, River Wild mot Meryl Streep, Firman mot Tom Cruise och L.A. konfidentiellt mot Kim Basinger.

Han arbetar ofta med regissören John Sayles, och har bland annat gjort sin filmdebut Return of the Secaucus 7 (1980) och filmerna Passion Fish (1992), Gränslandet (1999) och City of Hope (1991) tillsammans med honom. Strathairn vann en Independent Spirit Award för sin rolltolkning i den sistnämnda.

Strathairns TV-framträdanden inkluderar en stor bredd av roller, som Moss i den kritikerrosade The Days and Nights of Molly Dodd, Kapten Keller i 2000 års nyinspelning av The Miracle Worker och har på senare tid haft en återkommande roll i TV-serien Sopranos.

2005 gjorde han huvudrollen i Good Night, and Good Luck., en dramatiserad biografisk film där han spelade den kände nyhetsuppläsaren Edward R. Murrow och hans bråk med senator Joseph McCarthy om McCarthys "kommunist-häxjakt" under 1950-talet. Strathairn fick Golden Globe-, Screen Actors Guild- och Oscarsnomineringar för sin rolltolkning i filmen.

Filmografi (i urval) 

 (20 avsnitt)

 (TV-film)

 (tre avsnitt)

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar 

 
 
 

Födda 1949
Män
Levande personer
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från San Francisco
Alumner från Williams College
Paul Haggis

Paul Haggis, född 10 mars 1953 i London, Ontario, Kanada, är en tvåfaldig Oscars-vinnande kanadensisk regissör, manusförfattare och filmproducent. 

Haggis är son till Mary och Ted Haggis, före detta ägare av Gallery Theatre, där Paul Haggis började med teaterproduktion, regi och som en pjäsförfattare på 1970-talet. Han gick i St George Public School i Catholic Central High School, HB. Beal Secondary School och Fanshawe College i London, Ontario. Vid 22 års ålder lämnade han London för Los Angeles för att uppfylla sin dröm som manusförfattare. 

Som manusförfattare och filmproducent skapade Haggis tv-serier som Walker, Texas Ranger, Uppdrag Chicago, Firman och den inställda serien EZ Streets. Han vann två Emmys för tv-showen Livet runt trettio - en som manusförfattare och den andra som producent. 2006 skapade han tv-serien The Black Donnellys, som lades ner av NBC 14 maj 2007.

Hans filmdebut kom vid 1993, Red Hot, som hade en begränsad videorelease. Hans första Oscar-nominering var för Clint Eastwoods Million Dollar Baby, där han nominerades i kategorin Bästa manus efter förlaga, men förlorade till Alexander Paynes Sideways. Hans andra film, Crash blev en succé, där han vann två Oscars, en för filmen och den andra för manus. Filmen nominerades till sex Oscars, även för Bästa foto. Totalt har han vunnit två Oscars och har fyra nomineringar. Han förlorade Bästa regi-priset till Ang Lees Brokeback Mountain. Haggis tredje film var Honeymoon with Harry, där han var både regissör och manusförfattare för filmen. Haggis har även skrivit berättelsen till en annan Eastwood-film, Letters from Iwo Jima. Än en gång nominerades han till en Oscar för Bästa originalmanus, men förlorade den till Michael Arndt. 2005 anlitades han för att skriva manuset till den nya James Bond-filmen Casino Royale.

Haggis var 1997–2016 gift med sångerskan och skådespelerskan Deborah Rennard med vilken han har fyra barn.

Filmografi

Som manusförfattare

 

 (TV-film)

1999-2001 – Firman (TV-serie)
 (TV-film)

1996-1997 – EZ Streets (TV-serie)
1994-1997 – Uppdrag Chicago (TV-serie)

1993 – Walker, Texas Ranger, avsnitt One Riot, One Ranger (TV-serie)

1987-1988 – Livet runt trettio (TV-serie)

1986 – Charmed Lives, pilotavsnittet (TV-serie)
1986 – Who's the Boss?, avsnitt Charmed Lives (TV-serie)
1985 – The Facts of Life, avsnitt The Last Drive-In (TV-serie)

1983 – ABC Weekend Specials, avsnitt The Puppy's Further Adventures (TV-serie)
1982 – Mr. Merlin, avsnitt An Absence of Amulets (TV-serie)
1980-1981 – Nisse (TV-serie)

Som producent 

 (TV-film)
1997-1998 – Michael Hayes (TV-serie)
1996-1997 – EZ Streets (TV-serie)
1994-1995 – Uppdrag Chicago (TV-serie)

1987-1988 – Livet runt trettio (TV-serie)

Som regissör 

1999-2001 – Firman (TV-serie)
 (TV-film)
1996 – EZ Streets, pilotavsnittet (TV-serie)

1990 – You Take The Kids, pilotavsnittet (TV-serie)

Externa länkar 
  
Paul Haggis på Rotten Tomatoes 

Kanadensiska filmregissörer
Kanadensiska manusförfattare
Kanadensiska filmproducenter
Personer från London, Ontario  
Födda 1953
Män
Levande personer
Oscar för bästa originalmanus
Walk the Line

Walk the Line är en amerikansk biografisk film om countrymusikern Johnny Cash från 2005 i regi av James Mangold. I huvudrollerna ses Joaquin Phoenix och Reese Witherspoon.

Handling 
Filmen handlar om countrylegenden Johnny Cashs liv från barndomen till slutet på 1960-talet, där hans kärlekshistoria med June Carter är ett stående inslag. Många av Johnny Cashs låtar är med i filmen, och även Jerry Lee Lewis, Elvis Presley, Carl Perkins och Roy Orbison har fått rollfigurer och låtar.

Om filmen 
Regissören James Mangold baserade filmen på intervjuer som han gjorde med Cash och Carter innan de dog, Carter 2003 och Cash bara 4 månader senare. Cash och Carter godkände även skådespelarna som skulle spela dem själva; Joaquin Phoenix och Reese Witherspoon. Huvudrollsinnehavarna har blivit hyllade av tittare och kritiker, Joaquin Phoenix för sin kusliga likhet med Cash, både röstmässigt och utseendemässigt. Reese Witherspoon blev 2006 belönad med en Oscar för sin roll som June Carter. Waylon Jennings, som var en av Johnny Cashs vänner, spelas av hans son Shooter Jennings.

Rollista i urval 
Joaquin Phoenix - Johnny Cash
Reese Witherspoon - June Carter
Ginnifer Goodwin - Vivian Liberto
Robert Patrick - Ray Cash
Dallas Roberts - Sam Phillips
Dan John Miller - Luther Perkins
Larry Bagby - Marshall Grant
Shelby Lynne - Carrie Cash
Tyler Hilton - Elvis Presley
Waylon Payne - Jerry Lee Lewis
Shooter Jennings - Waylon Jennings
Sandra Ellis Lafferty - Maybelle Carter
Victoria Hester - Victoria Hester
Dan Beene - Ezra Carter
Clay Steakley - W.S. Holland
Johnathan Rice - Roy Orbison
Johnny Holiday - Carl Perkins

Se även 
 I Walk the Line
 Johnny Cash
 June Carter Cash

Referenser

Externa länkar 

Filmer 2005
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska biografifilmer
Johnny Cash
1940-talet på film
1950-talet på film
1960-talet på film
1970-talet på film
Tennessee på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av James Mangold
Golden Globe Award för bästa film – musikal eller komedi
Filmer baserade på biografier
Biografiska filmer om musiker
Filmer vars kvinnliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Carl Smith

Carl Smith kan avse:
Carl Edvard Smith – svensk militär och författare
Carl Smith (musiker) – countrysångare
Carl Smith (kompositör) – kompositör
Charles Smith (företagare) (1852-1925), svenskamerikansk företagare
Carl Smith (musiker)

Carl Smith, född 15 mars 1927 i Maynardville, Tennessee, död 16 januari 2010 i Franklin, Tennessee, var en amerikansk countrysångare och gitarrist. Några av hans hits var "Kisses Don't Lie", "Are You Teasing Me" och "Hey Joe". Han slutade uppträda 1979.

2003 invaldes han i Country Music Hall of Fame.

Smith var 1952–1957 gift med June Carter och är far till Carlene Carter. Smith avled den 16 januari 2010 efter en tids sjukdom.

Diskografi (urval)
Album (topp 50 på Billboard Charts - Top Country Albums)
1963 – The Tall, Tall Gentleman (#12)
1964 – There Stands the Glass (#9)
1966 – Man with a Plan (#18)
1967 – The Country Gentleman (#22)
1967 – The Carl Smith Special: The Country Gentleman Sings His Favorites (#34)
1968 – Deep Water (#28)
1968 – Country On My Mind (#42)
1969 – Faded Love and Winter Roses (#23)
1969 – Carl Smith's Greatest Hits, Vol. 2 (#40)
1969 – Carl Smith Sings a Tribute to Roy Acuff (#48)
1970 – I Love You Because (#44)
1970 – The Carl Smith Anniversary Album: 20 Years of Hits (#34)
1972 – Don't Say You're Mine (#34)
1972 – If This Is Goodbye (#28)
1975 – The Way I Lose My Mind (#47)

Singlar (topp 10 på Billboard Hot Country Songs)
1951 – "Let's Live a Little" (#2)
1951 – "Mr. Moon" (#4)
1951 – "If Teardrops Were Pennies" (#8)
1951 – "Let Old Mother Nature Have Her Way" (#1)
1952 – "(When You Feel Like You're in Love) Don't Just Stand There" (#1)
1952 – "Are You Teasing Me" (#1)
1952 – "It's a Lovely, Lovely World" (#5)
1952 – "Our Honeymoon" (#6)
1953 – "That's the Kind of Love I'm Looking For" (#9)
1953 – "Just Wait 'Til I Get You Alone" (#7)
1953 – "Orchids Mean Goodbye" (#4)
1953 – "Trademark" (#2)
1953 – "Do I Like It?" (#6)
1953 – "Hey Joe" (#1)
1954 – "Satisfaction Guaranteed" (#7)
1954 – "Dog-Gone It, Baby, I'm in Love" (#7)
1954 – "Back Up Buddy" (#2)
1954 – "Go, Boy, Go" (#4)
1954 – "Loose Talk" (#1)
1954 – "More Than Anything Else in the World" (#5)
1955 – "Kisses Don't Lie" (#5)
1955 – "There She Goes" (#3)
1955 – "You're Free to Go" (#6)
1955 – "I Feel Like Cryin" (#7)
1956 – "You Are the One" (#4)
1956 – "Doorstep to Heaven" (#6)
1956 – "Before I Met You" (#6)
1956 – "Wicked Lies" (#9)
1957 – "Why, Why" (#2)
1958 – "Your Name Is Beautiful" (#6)
1959 – "Ten Thousand Drums" (#5)
1967 – "Deep Water" (#10)

Referenser

Externa länkar

Amerikanska countrysångare
Amerikanska countrygitarrister
Personer från Union County, Tennessee
Födda 1927
Avlidna 2010
Män
Vår kokbok

Vår kokbok är en klassisk svensk kokbok utgiven första gången 1951 av KF:s Provkök och kostade då femton kronor. Syftet var att man vill ge ut en billig kokbok som skulle vara pedagogisk och lättanvänd. Varje recept rymdes på en sida. Boken har blivit norm för senare kokböcker. Det var den första svenska kokbok där den fyrdelade måttsatsen samt stektermometrar användes i recept. Den senaste upplagan av Vår Kokbok, den 27:e i ordningen, gavs ut 2017 av Bokförlaget Norstedts. 2015 utkom på Norstedts förlag Vår kokbok vegan av Sara Begner.

Upplagor 

Under 2000-talet har också varianterna Vår kokbok vegan, Vår kokbok hälsa och Vår kokbok student getts ut.

Se även
Matpyramid
Anna-Britt Agnsäter

Svenska kokböcker
Facklitteratur 1951
Kooperativa Förbundet
Snowblades

Snowblades® är ett registrerat varumärke från Salomon för små lättmanövrerade slalomskidor. Ett vanligt missförstånd gällande snowblades är att de är lättare att hoppa med än vanliga slalomskidor, men de är bara lättare att göra tricks med. Slalomskidor är lättare att hoppa med eftersom de är längre och man har därför bättre balans i luften och man har dessutom mer yta att landa på. 

Snowblades hade sin storhetstid i början av 2000-talet men är fortfarande väldigt populärt hos danskar

Skidsport
Pensala

Pensala är en by med cirka 300 invånare i Nykarleby, Österbotten. Byn tillhörde tidigare Munsala kommun, men blev en del av Nykarleby när dessa slogs samman 1975. Delar av byn tillhör Vörå kommun och det har förts debatt om en överföring av Österby-delen till Nykarleby, men byn förblir delad. 
Pensala gränsar till Härmä, Jeppo, Munsala och Oravais. I Pensala finns bydelarna: 
 Eljasas
 Rauskas 
 Gräddjas 
 Vesterbackan 
 Kengo 
 Köuros 
 Långbacka
 Milbackan 
 Aspnäs 
 Södersved 
 Byn (vilken utgör Pensala centrum).

Byns näringsliv består till största delen av jordbruk och pälsnäring men servicesektorn utgör även en betydande arbetsplats för många invånare. Till exempel finns det i byn ett dock- och tomtemuseum.

I Pensala finns ett fotbollslag som heter Pensala UF (PUF) som spelar i division 6.

Referenser

Externa länkar
Pensalas webbplats

Oravais
Nykarleby
En dag skall gry

En dag skall gry är en svensk dramafilm från 1944 i regi av Hasse Ekman. I huvudrollerna ses Edvin Adolphson, Elsie Albiin och Hasse Ekman.

Handling 
På ett tåg på väg mot norra Sverige sitter ett antal män på väg mot kriget, för att stötta Finlands sida. Bland dem finns Rutger von Brewitz, som är förvisad från sin anrika släkt och major Rolf Dahlman, som är på väg hem till sin fru som han inte sett på länge. När tåget gör uppehåll i hans hemstad, kliver han av och hela hans liv kommer att förändras med en gång. 

Hemma finner han nämligen sin hustru med en älskare. Rolf dödar inkräktaren och ger sig av, han hinner följa med samma tåg han kommit med och ansluter sig till männen på väg till kriget. Kanske finns det fler passagerare som flyr från något?

Rolf möter läkaren Eva, och redan från början finns något speciellt dem emellan. Men när hon får reda på vad han flytt från är hon beredd att ange honom, men ett bombanfall kommer emellan.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 3 januari 1944 på biograf Svea i Sundsvall. Stockholmspremiären ägde rum på biograf Royal veckan därpå. Filmen spelades in vid Filmateljéerna i Stocksund med exteriörer från Sigtuna och Järvafältet av Olle Nordemar. Som statister medverkade ett 30-tal finska frontsoldater på rekonvalescens i Sverige. 

Filmens manus omarbetades av Sven Stolpe till en roman som utgavs före filmens premiär under titeln Sista skottet men efter att filmen premiärvisats fick den samma titel som filmen.

Rollista i urval 

Edvin Adolphson – major Rolf Dahlman, kallar sig Rolf Berg 
Elsie Albiin – Eva Lövgren, läkare 
Hasse Ekman – Rutger von Brewitz, krigsfrivillig 
Sture Lagerwall – kompanichefen, kapten 
Rune Halvarsson – Nisse Pettersson, krigsfrivillig 
Olof Widgren – Petrus, frälsningssoldat, krigsfrivillig 
Sven Magnusson – Mikaelsson, krigsfrivillig 
Margaretha Bergström – Maj, sjuksköterskeelev 
Hugo Björne – Falck, läkare 
Hans Strååt – löjtnant Löwenskiöld 
Carl Barcklind – friherre Magnus Gabriel von Brewitz 
Kotti Chave – en kapten i tågkupén 
Ragnar Falck – en sårad frivillig 
Toivo Pawlo – en sårad rysk soldat 
Hilda Borgström – den finska gumman

Filmmusik i urval 
När morgonen kommer, kompositör Carl-Olof Anderberg, text Hasse Ekman, sång Olof Widgren

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2017.

Externa länkar 

Filmer 1944
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Hasse Ekman
Andra världskriget på film
Svenskspråkiga filmer
Finland på film
Beredskapsfilmer
Svenska 1940-talsfilmer
Filmmanus av Hasse Ekman
Slovio

Slovio är ett konstruerat språk skapat av den slovakiska lingvisten Mark Hučko. Första gången det publicerades var på internet 2001. Slovio är ett internationellt hjälpspråk konstruerat för att hjälpa talare av slaviska språk att tala med varandra.

Namnet "Slovio" kommer från den protoslaviska ordet "slovo" som betyder "ord" och har likheter med bland annat bulgariska, kroatiska, serbiska, bosniska, tjeckiska, slovakiska, slovenska, polska, ryska och ukrainska. December 2005 hade Slovios officiella ordbok cirka 33,000 ord.

Alfabet

Se även 
 Interslaviska

Referenser

Externa länkar 
 Officiella webbsidan för Slovio

Konstgjorda språk
Slaviska språk
Kamakura, Kanagawa

Kamakura  är en japansk stad i prefekturen Kanagawa på den östra delen av ön Honshu. Den ingår i Tokyos storstadsområde 

Kamakura har ett antal kända tempel och helgedomar, däribland Kōtoku-in, ett tempel med Daibutsu, en stor Buddha-staty.

Galleri

Referenser

Externa länkar

Orter i Kanagawa prefektur
WP:Projekt Japan
Eridu

Eridu var i forntiden en sumerisk stad i sydligaste Mesopotamien, nuvarande södra Irak. Den ska enligt sumerisk tradition vara Mesopotamiens äldsta stad. I den babyloniska skapelseberättelsen sägs det: "Allt land låg under vattnet, men så steg Eridu upp ur havet." I sumerisk mytologi var Eridu hemorten för guden Enki, de stora djupens gud, vishetens källa. 

Eridus läge har fastställts till en enslig hög som ligger ute i den öde öknen, omkring 15 kilometer sydväst om Ur. Platsen var bebodd redan omkring 5000 f.Kr. då den äldsta fasen av stadens utgrävda tempel påbörjades. Från historisk tid (det vill säga från omkring 3000 f.Kr.) finns staden nedtecknad i den sumeriska kungalistan. Det verkar dock som om Eridu tidigt förlorade sin politiska makt till mäktigare grannstäder, som Ur och Uruk. Platsen övergavs vid mitten av det första årtusendet f.Kr.

Källor 
Edward Bacon, Digging for history (Den nya arkeologin), 1960.

Sumer
Mesopotamska städer
Maxmo kyrkby

Maxmo kyrkby är en bydel som tillhör Vörå kommun i Österbotten, Västra Finlands län.

Bydelen är belägen relativt centralt i Maxmo före detta kommun och innefattar bland annat Maxmo centrum, Maxmo kyrka samt lågstadieskolan Kyrkoby skola. 
Området gränsar till Tottesund i norr och Kärklax i öster via fladan Inre Fladan som via en kanal är förbunden med Bottniska viken.
En småbåtshamn är belägen i områdets norra del vid Grovnässkatan, Norrfjärden i Bottniska viken. 

Maxmo