Amiral

Amiral är en flaggmansgrad och i allmänhet den högsta militära graden i ett lands flotta. Den näst högsta graden kallas viceamiral och tredje högsta graden är konteramiral. Ordet kan härledas från arabiskans amir-al-bahr, "Havets herre", under vilken titel ledaren för den muslimska medelhavsflottan blev känd under 1100-talet. Termen togs till användning i Europa i Konungariket Sicilien på 1100-talet. Normanderna behöll araber i sin tjänst efter erövringen av ön  och utnyttjade dem inom administration, vetenskap, arkitektur och krigsmakt. Befälhavaren över den kungliga sicilianska flottan fick titeln ”amiraglio”. Termen fördes vidare till Europa av korsriddare, som analogt med latinets admirabilis stavade den "admirable".

Sverige 
I dagens Sverige är praxis att endast kungen (eller regerande drottning) och överbefälhavaren (om denne är officer i flottan) innehar den högsta amiralsgraden med 4 stjärnor, vilket i praktiken innebär att viceamiral (3 stjärnor, motsvarande generallöjtnant) och/eller konteramiral (2 stjärnor, motsvarande generalmajor) är de högsta amiralsgraderna bland tjänstgörande yrkesofficerare i Försvarsmakten. Under 1900-talet har flera tidigare marinchefer som varit viceamiraler i aktiv tjänst tilldelats den högsta amiralsgraden i samband med sin pensionsavgång. 

I dagligt tal tilltalas viceamiraler, konteramiraler och flottiljamiraler (1 stjärna, motsvarande brigadgeneral) som "amiral". 

Ett trettiotal svenska amiraler är begravda på Galärvarvskyrkogården på Djurgården i Stockholm.

Historik 
Äldre amiralsgrader i svenska flottan var Storamiral, översteamiral, underamiral, riksamiral, amiralgeneral, generalamiral, schoutbynacht med flera. När den svenska statsförvaltningen reformerades under 1600-talet utgjordes ett av departementen av amiralitetet, chef för amiralitetskollegium blev riksamiralen.

Svenska amiraler av olika grader

Storamiral 
Titel på flottans högste styresman näst konungen, i Sverige buren av endast två personer:
 Hertig Karl, sedermera Karl XIII.
 Kronprins Oscar, sedermera konung Oscar I.

Sveriges riksamiraler 
Riksamiral var den högsta flaggmansgraden i Sverige; den tredje i rang av de fem höga riksämbetsmännen under 1600-talet. Riksamiralen ledde amiralitetskollegiums arbete.

1676 blev Gustaf Otto Stenbock avsatt av Karl XI och istället utnämnd till översteamiral. Med hans död 1685 upphörde ämbetet i denna form. Generalamiralen Hans Wachtmeister, som nu blev konungens förtroendeman i flottans förvaltning, hade en väsentligt annan ställning än den forne riksamiralen.

Sveriges amiralgeneraler 
En amiralsgrad, som under Karl XI:s tid innehades av nedan nämnda person, men sedan icke funnits (se även generalamiral).
 Hans Wachtmeister (1641–1714), utnämnd till amiralgeneral 1681. Under åren 1680-1700 lade han ner ett hårt arbete på att rusta upp flottan. När kriget kom 1700 gick Wachtmeister till sjöss i spetsen för sitt livsverk. Anses tillsammans med Henrik af Trolle och Claes Larsson Fleming vara den svenska flottans bästa organisatör genom tiderna.

Sveriges generalamiraler 
Gustav III utfärdade 1780 instruktion för generalamiralen, vilken ensam blev K. M:ts ansvarig för örlogsflottans bestånd och förkovran. 

Generalamiralsämbetet har beklätts av (siffrorna avser de år de innehaft titeln): 
 Lorentz Creutz d.ä. Utnämnd till generalamiral 1675, stupade som sådan i sjöslaget otanför Ölands södra udde 1676.
 Henrik Henriksson Horn af Åminne (1618–1693) Utnämnd till generalamiral 1677 led han på grund av sin totala okunskap om sjövapnet ett fatalt nederlag mot den danske amiralen Nils Juel 1 juli samma år. 
 Henrik af Trolle 1780–1784. Anses som den största organisatören av det svenska sjövapnet under 1700-talets mitt.
 Carl August Ehrensvärd 1792–1794
 Johan af Puke 1812
 Victor von Stedingk 1818
 Olof Rudolf Cederström 1823–1828

Sveriges amiraler 

 Jakob Bagge
 Bengt Halstensson Bagge 1569
 Claes Larsson Fleming 1620
 Johan Bär 1676
 Erik Carlsson Sjöblad 1676
 Hans Clerck 1676
 Gustaf Adolph Sparre 1690
 Cornelius Ankarstierna 
 Evert Fredrik Taube 1700
 Edvard Didrik Taube 1719 (överamiral 1734)
 Carl Ruuth
 Claes Sparre 1712 (överamiral 1715, president i Amiralitetskollegiet 1719–1727)
 Theodor Ankarcrona 1742
 Carl Hans Sparre 1754 (president i Amiralitetskollegiet 1759–1770)
 Erik Arvid Sparre 1755 (president i Amiralitetskollegiet 1771–1775)
David Ankarloo 1760
 Johan af Puke 1808
Salomon von Rajalin 1809
Henrik Johan Nauckhoff 1817
Magnus Palmqvist 1818
Otto Gustaf Nordensköld 1845
Carl Fredrik Coyet 1849
Johan Henrik Kreüger 1857
Carl August Gyllengranat 1858
HM Konung Oscar II 1872
Christian Anders Sundin 1884
Fredrik von Otter 1900
 Hjalmar af Klintberg 1903
 HM Konung Gustaf V 1907
Louis Palander af Vega 1910
Wilhem Dyrssen 1923
 Greve Carl August Ehrensvärd 1924
 Henning von Krusenstierna 1927
 Otto Emil Lybeck 1936
 Fabian Tamm 1947
 HM Konung Gustaf VI Adolf 1950
 Stig H:son Ericson 1961
 HKH Hertigen av Halland (Prins Bertil) 1969
Åke Lindemalm 1970
 HM Konung Carl XVI Gustaf 1973
 Bengt Lundvall 1978
 Bror Stefenson 1991

Sveriges viceamiraler 

 Olof von Unge, adlad år 1712. 
 Fredrik Henrik af Chapman, 1791, fd Varvschef i Karlskrona.
 Carl Olof Cronstedt den äldre, 1801, fd Chef för Skärgårdsflottan.
Carl Johan af Wirsén, 1825
Gustaf af Klint, 1825
Carl Reinhold Nordenskiöld, 1858, fd Befälhavande vid flottbasen i Karlskrona.
Carl Gustaf von Otter, 1889
Philip Virgin, 1889, fd Chef för Stockholms örlogsstation
Knut Peyron, 1897, fd Chef för Marinförvaltningen
Jarl Christerson, 1898, fd Sjöförsvarsminister
Oscar Bernadotte, 1903.
Carl Olsen, 1908, fd Chef för Marinförvaltningen
Carl Hjulhammar, 1911, fd Befälhavare för flottans station i Karlskrona
Gustaf Dyrssen, 1917, fd Chef för Marinförvaltningen
Gustaf Lagercrantz, 1919, fd Stationsbefälhavare i Karlskrona 
 Carl Alarik Wachtmeister, 1925, fd Chef för Kustflottan
Henry Lindberg 1925, fd Chef för Marinförvaltningen
 Fredrik Riben, 1930, fd Chef för Kustflottan
John Schneidler, 1932, fd Chef för Marinförvaltningen
 Charles de Champs, 1934, 1:a Chefen för svenska Marinen
 Harald Åkermark, 1934, fd Chef för Kustflottan
Claës Lindsström 1942, fd Chef för Ostkustens marindistrikt 
 Helge Strömbäck, 1945, fd Chef för Marinen
Hans Simonsson 1945, fd Chef för Sydkustens marindistrikt
Gunnar Bjurner 1947, fd Chef för Marinförvaltningen
Gösta Ehrensvärd 1950, fd Chef för Sydkustens marindistrikt
Erik Anderberg 1957, fd Chef för Ostkustens marindistrikt
Erik Samuelson 1958, fd Chef för Kustflottan
Gunnar Jedeur-Palmgren 1962, fd Souschef för Marinförvaltningen
Erik af Klint, 1966, fd Chef för Kustflottan
 Bertil Berthelsson, 1967, fd Chef för Kustflottan
Oscar Krokstedt, 1968, fd Militärbefälhavare för Södra militärområdet
Holger Henning, 1970, fd Chef för Försvarets kommandoexpedition 
 Per Rudberg, 1978, fd Chef för Marinen
 Bengt Schuback, 1978, fd Chef för Marinen
 Dick Börjesson, 1990, fd Chef för Marinen
 Peter Nordbeck, 1994, fd Chef för Marinen
 Frank Rosenius, 1998, kungens stabschef, fd vice ÖB
 Jan Thörnqvist, 2016, Försvarsmaktens insatschef
Jonas Haggren 2018, Chef för Högkvarteret

Kända svenska konteramiraler 
 Reinhold von Feilitzen (1815–1898) chef för Förvaltningen av sjöärendena/Marinförvaltningen 1871–1883
 Wilhelm Dyrssen 1904 fd chef för kustflottan och Sjöminister
 Carl-Fredrik Algernon (1925–1987), fd chef för krigsmaterielinspektionen
 Claes Tornberg, fd Chef för kustflottan och rektor för Försvarshögskolan
 Torsten Lindh fd generalinspektör för marinen 
 Arvid Lindman fd statsminister
Ewa Skoog Haslum, Sveriges första kvinnliga marinchef

Tyskland

Tyska amiraler under andra världskriget 

 Conrad Albrecht, generalamiral 1939
 Johannes Bachmann, stupad 2 april 1945
 Hermann Böhm, generalamiral 1941
 Wilhelm Canaris, amiral 1940, avrättad 9 april 1945
 Rolf Carls, generalamiral 1940, stupad 15 april 1945
 Otto Ciliax, amiral 1943
 Karl Dönitz, storamiral 1943
 Paul Fanger, stupad 15 april 1945
 Hermann von Fischel, död i sovjetisk krigsfångenskap 1950
 Kurt Fricke, stupad 2 maj 1945
 Hans Georg von Friedeburg, generalamiral 1945, självmord 23 maj 1945
 Günter Guse, död i rysk krigsfångenskap 1953
 Oskar Kummetz, generalamiral 1944
 Günther Lütjens, stupad ombord på Bismarck 27 maj 1941
 Wilhelm Marschall, generalamiral 1943
 Wilhelm Prentzel, självmord 2 maj 1945
 Erich Raeder, storamiral 1939
 Alfred Saalwächter, generalamiral 1940, död i rysk krigsfångenskap 1945
 Otto Schniewind, generalamiral 1944
 Otto von Schrader, självmord 19 juli 1945
 Otto Schultze, generalamiral 1942
 Walter Warzecha, generalamiral 1944
 Karl Witzell, generalamiral 1941

Referenser

 Nordisk familjebok, andra upplagan, Stockholm 1904–1926

 
Militära grader i svenska flottan
Militära grader
Sjökrigföring
Ord och fraser på arabiska