kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Armand Van Helden

Armand Van Helden, född 16 februari 1970, är en amerikansk housemusikartist och remixare från Boston, Massachusetts.

Tidiga år 
Armand Van Helden föddes i Boston men levde sedan ett kringflyttande liv när han var ung. Hans far var nederländsk-indonesisk och hans mor fransk-libanes. Fadern var anställd i USA:s flygvapen och blev placerad runt om i Europa, bland annat i Italien, Nederländerna och Turkiet. Vid 13 års ålder köpte Van Helden sin första trummaskin, och två år senare började han DJ:a. 1988 återvände han till Boston och arbetade som DJ på olika klubbar runt om i staden.

Van Helden gick i college och jobbade under tiden extra som DJ på olika Bostonklubbar. Efter examen tog han ett jobb inom juridik, men slutade 1991 för att ägna sig åt musiken. Han jobbade som producent och remixare och drev under en tid Loft, en av Bostons populäraste dansklubbar. Han skaffade sig kontakter inom musikindustrin och 1992 släppte han sin debutsingel Stay on My Mind under namnet Deep Creeds på skivbolaget Nervous Records.

Karriär 
Armand Van Helden har gjort många remixer åt olika artister. Han gjorde 1996 en remix på folksångerskan Tori Amos låt Professional Widow som blev en stor hit världen över. Därefter gjorde han remixer på flera andra kända artisters låtar, exempelvis åt Janet Jackson, Puff Daddy och Rolling Stones. Han släppte sitt första album Old School Junkies: The Album 1996.

2009 DJ:ade Van Helden tillsammans med A-Trak under namnet Duck Sauce. De släppte låtarna "aNYway" och "You're Nasty". Därefter släppte de låten "Barbra Streisand" som fick topplaceringar på olika listor runt om i världen.

 Diskografi 
 1996 – Old School Junkies: The Album 1997 – Da Club Phenomena 1997 – Live from Your Mutha's House 1997 – Enter the Meatmarket 1997 – Greatest Hits 1998 – 2 Future 4 U EP 1999 – Armand Van Helden Phenomenon 1999 – Armand van Helden's Nervous Tracks 2000 – Killing Puritans 2001 – Gandhi Khan 2003 – Funk Phenomena: The Album 2004 – New York: A Mix Odyssey 2005 – Nympho 2005 – My My My 2007 – Ghettoblaster''

Referenser

Födda 1970
Amerikanska electronicamusiker
Amerikanska musikproducenter
Män
Levande personer
Alumner från Boston University
The Prodigy

The Prodigy är en brittisk techno/big beat/breakbeat/drum'n'bass/rockgrupp som bildades i Essex i England 1990. Gruppen består av Liam Howlett och Maxim Reality. Leeroy Thornhill var medlem i gruppen mellan 1990 och 2000. Sångaren Keith Flint begick självmord den 4 mars 2019. Bland deras mest kända låtar finns "Out of Space", "No Good (Start the Dance)", "Firestarter", "Breathe", "Smack My Bitch Up" och "Invaders Must Die". Deras låt "Mindfields" var med i filmen Matrix.

I januari 2007 lämnade gruppen skivbolaget XL Recordings och startade sin egen label, Ragged Flag, under bolaget Cooking Vinyl.

Medlemmar

Nuvarande medlemmar
 Liam Howlett – keyboard, synthesizer (1990–)
 Maxim – MC, sång, beatboxing (1990–)

Före detta medlemmar 
 Keith Flint – sång, dans (1990–2019, avliden)
 Leeroy Thornhill – sång, keyboard, synthesizer, dans, MC (1990–2000)
 Sharky – dans, sång (1990–1991)

Livemedlemmar 
Leo Crabtree – trummor, slagverk, gitarr (2008–)
Rob Holliday – gitarr, basgitarr (2005–2006, 2008–)

Före detta livemedlemmar 
 "Snell" – trummor, slagverk (2007)
 Jim Davies – gitarr (1995–1996, 2002–2004)
 Gizz Butt – gitarr (1996–1999)
 Kieron Pepper – trummor, slagverk, gitarr (1997–2007)
 "The Rev" – gitarr (2007)
 Brian Fairbairn – trummor, slagverk (2007)
 Alli MacInnes – gitarr (2001, 2002)
 Ben Weinman – gitarr, basgitarr (2017)

Diskografi (urval)
Album

 (samlingsalbum)

Singlar
"What Evil Lurks" – (1991)
"Charly" – (1991)
"Everybody In The Place" – (1991)
"Out of Space" – (1992)
"Fire" / "Jericho" – (1992)
"Wind It Up (Rewound)" – (1993)
"One Love" – (1993)
"Voodoo People" – (1994)
"No Good (Start the Dance)" – (1994)
"Poison" – (1995)
"Breathe" – (1996)
"Minefield" – (1996)
"Firestarter" – (1996)
"Smack My Bitch Up" – (1997)
"Baby's Got A Temper" – (2002)
"Girls" – (2004)
"Spitfire" – (2004)
"Invaders Must Die" – (2008)

Övrigt
Albumet The Fat Of Karen är ett inofficiellt skivsläpp inspelat i samarbete med P3 Live under deras konsert på Kåren i Göteborg 25 november 1994

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats
 The Prodigy på Allmusic.com
 Discografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
Enhörna församling

Enhörna församling är en församling i Södertälje kontrakt i Strängnäs stift. Församlingen ligger i Södertälje kommun i Stockholms län och ingår i Södertälje pastorat.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1948 genom sammanslagning av Överenhörna församling och Ytterenhörna församling. Församlingen utgjorde till 2019 ett eget pastorat för att därefter ingå i Södertälje pastorat.

Kyrkor 
 Ytterenhörna kyrka
 Överenhörna kyrka

Se även 
 Enhörnakören
 Rävlöt prästgård

Källor

Externa länkar 
Enhörna församling på Kyrktorget

Enhörna
Församlingar i Strängnäs stift
Indelningar i Södertälje kommun
Prodigy

Prodigy kan avse:
 Prodigy (onlinetjänst) – online tjänst i USA
 Prodigy (artist) – en amerikansk rappare
 The Prodigy – en brittisk techno/bigbeat/breakbeat/drum'n'bass/rockgrupp 
 Prodigy - tillverkare av discgolf-discar
Jean Claesson

Jean Axel Isidor Claesson, född 15 december 1882 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, död 8 februari 1951 på  Höstsol, Täby, var en svensk skådespelare och kabaretsångare.

Biografi 
Claesson scendebuterade som skådespelare 1902 och drev en tid en egen teater i Stockholm och blev under 1910-talet även känd som kabaretsångare. Han uppträdde i hela Norden med kabaréer och revyer. Under ett engagemang i revyn Folkets gröna ängar 1933 skadades han svårt och tvingades bryta kontraktet. Han skvivdebuterade 1911 och filmdebuterade 1912 i Victor Sjöströms Trädgårdsmästaren, och kom att medverka I drygt 20 filmer.

Jean Claesson var 1909–1914 gift med pianisten och skådespelaren Margareta Lindlöf (1887–1970), omgift med Hilding Johansson och med vilken hon tog sig namnet Jonstoij. Han fick med henne två barn: dottern Birgit (1909–1946), som med journalisten Ingvar Axelsson fick sonen Hans Jonstoij, och sonen Jean Gunnar Bertil (född och död 1912). Därefter var han från 1916 gift med manikyristen Gerda Martina Bengtsson (född 1889) och 1925–1938 gift med skådespelaren Sonja Persson (1901–1975).

Filmografi

Teater

Roller

Bibliografi

Källor

Externa länkar 

Svenska sångare under 1900-talet
Svenska revyartister
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska stumfilmsskådespelare
Sångare från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Födda 1882
Avlidna 1951
Män
Dirty Harry (filmfigur)

Dirty Harry, egentligen Harold Francis Callahan, är en filmfigur som spelas av Clint Eastwood i Warner Bros. filmer med samma namn.

Dirty Harry arbetar vid San Francisco-polisens mordrotel. Smeknamnet Dirty Harry har han fått för sitt något brutala tillvägagångssätt att lösa brott. I filmerna dödar han oftast de brottslingar han stöter på med sin revolver, en Smith & Wesson Model 29 .44 Magnum.

Filmerna blev kraftigt censurerade i Sverige när de släpptes, men numera finns de att köpa i originalversionerna.

1981 meddelade Eastwood att han inte hade några planer på att medverka i ytterligare filmer. Efter att de tre Dirty Harry-filmernas manuskript även bearbetats till romaner valde Warner Books att 1982-1983 ge ut ytterligare tolv böcker och som författare ange Dane Hartman. Detta var en förlagspseudonym med Ric Meyers och Leslie Alan Horvitz som huvudsakliga skribenter. 1983 kom en fjärde film, som också bearbetades till en roman. Samtliga böcker, utom Dane Hartmans sista, översattes till svenska och utgavs av B. Wahlströms bokförlag.

Filmer och böcker 
Clint Eastwood spelar Dirty Harry i alla fem filmerna:.
 1971 - Dirty Harry (Dirty Harry) - roman av Phillip Rock (Dirty Harry, Pocket Deckaren 7 år 1972, Dirty Harry nr 10 år 1984)
 1973 - Magnum Force (Magnum Force) - roman av Mel Valley (Magnum Force, Pocket Deckaren 25 ¨år 1975, Dirty Harry nr 6 år 1983)
 1976 - The enforcer (Hårdingen) - roman av Wesley Morgan (Lagens hämnare, Dirty Harry nr 5 år 1983) 
 1983 - Sudden Impact (Sudden Impact) - roman av Joseph C Stinson (Sudden Impact - blodig hämnd, Dirty Harry nr 9 år 1984)
 1988 - The dead pool (Dödsspelet)

Böcker av Dane Hartman 
 1982 - Duel for cannons (Den hårda lagen, Dirty Harry nr 1 år 1982 och återutgiven som nr 16)
 1982 - Death on the docks (Den heta jakten, Dirty Harry nr 2 år 1982 och återutgiven som nr 17)
 1982 - The long death (Den grymma staden, Dirty Harry nr 3 år 1982 och återutgiven som nr 18)
 1982 - The Mexico kill (Den blodiga gränsen, Dirty Harry nr 4 år 1983)
 1982 - Family skeletons (Den vassa eggen, Dirty Harry nr 7 år 1983)
 1982 - City of blood (Den grymma leken, Dirty Harry nr 8 år 1983 eller 1984)
 1982 - Massacre at Russian River (Det gröna giftet, Dirty Harry nr 11 år 1984)
 1982 - Hatchet men (Den blodiga duellen, Dirty Harry nr 12 år 1985)
 1982 - The killing connection (Den onda cirkeln, Dirty Harry nr 13 år 1985)
 1982 - Blood of strangers (Den heta natten, Dirty Harry nr 14 år 1985)
 1983 - Death in the air (Den sista jakten, Dirty Harry nr 15 år 1985)
 1983 - Dealer of death

Referenser 

Filmfigurer
Fiktiva poliser
Dirty Harry
Fiktiva figurer från Kalifornien
Fiktiva figurer introducerade 1971
Bosse "Bildoktorn" Andersson

Bo Sven Hadar Andersson, känd som Bosse "Bildoktorn" Andersson, född 3 april 1953 i Sävsjö, är en svensk programledare, bilmekaniker, lärare, författare och föredragshållare. Han är mest känd som Bosse Bildoktorn från Sveriges Televisions TV-program med samma namn, sänt 2003–2005. Radioprogrammet Fråga bildoktorn sänds emellertid fortfarande (2018).  Andersson medverkade även som lagledare för Sävsjö-laget i Sveriges televisions underhållningsprogram Det stora matslaget 2013. 

Bosse Andersson har arbetat som bilmekaniker sedan 1970-talet, och har även under en period varit fordonslärare. Han arbetar också som föredragshållare, konferencier och skribent samt fotograf. Den första tidningsartikeln skrevs 1987 och den första boken 1988. Sammanlagt har han skrivit tjugo böcker, flertalet är tekniska läroböcker för bilmekaniker, men även två läroböcker i bilengelska. Därutöver finns sex bilböcker för "vanligt folk" och en reseguide till Sveriges whiskydestillerier samt en till Skottlands whiskydestillerier.

Priser och utmärkelser
Han utsågs till "Årets smålänning" år 2003.

Bibliografi (urval)

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Bosse Bildoktorn Andersson Officiell webbplats.

Svenska TV-programledare
Sommarvärdar 2004
Svenskspråkiga författare
Svenska lärare under 1900-talet
Småländska författare
Personer från Sävsjö
Födda 1953
Levande personer
Män
Svenska bilmekaniker
Peter Collinson

Peter Collinson kan syfta på:

 Peter Collinson (1694–1768), engelsk botaniker
 Peter Collinson (1936-1980), brittisk filmregissör
 en pseudonym för författaren Dashiell Hammett
Fokker 50

Fokker 50 är ett nederländskt trafikflygplan med plats för 50 passagerare. Det började utvecklas från föregångaren  1983 och det sista planet (exemplar 205) levererades i maj 1997 efter stora ekonomiska problem för företaget Fokker som ledde till att företaget gick i konkurs.

Operatörer 
 Aer Lingus
 Aero Condor
 Aero Mongolia
 Air Astana
 Air Baltic
 Air Iceland
 Air Nostrum (Iberia)
 Air UK
 Alliance Airlines
 Amapola Flyg
 Aria Air
 Avianca
 Blue Bird Aviation
 BRA
 Busy Bee of Norway
 Compagnie Africaine d'Aviation
 Contact Air
 Denim Air
 Direktflyg
 DLT
 Estonian Air
 Ethiopian Airlines
 Feeder Airlines
 Flugfélag Íslands
 Flyfirefly
 Indonesia Air Transport
 Iranian Air Transport
 Kenya Airways
 Kish Airline
 KLM
 Lufthansa CityLine
 Luxair
 Maersk Air
 Malaysia Airlines
 Mid Airlines
 Miniliner
 Norwegian Air Shuttle
 Nova Airlines
 Palestinian Airlines
 Pakistan International Airlines
 Riau Airlines
 SAS Commuter
 Skyways Express
 Skywest Airlines
 Sonair
 Sudan Airways
 Taftan Air
 VLM Airlines

Externa länkar 
 Fotogalleri Fokker 50

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Fokker
Cordillera Blanca

Cordillera Blanca (Den vita bergskedjan) är en snötäckt bergskedja i peruanska Anderna.

Cordillera Blanca ligger i Ancashregionen i norra delen av Peru. Tillsammans med Cordillera Negra (väster om Cordillera Blanca) avgränsar den området Callejón de Huaylas. Genom detta område rinner floden Santa. 

Bergskedjan har 50 toppar med en höjd över 5500 meter i ett mycket begränsat område cirka 23 kilometer brett och 200 kilometer långt. Högsta bergstoppen i Peru, Huascarán (6768 m) ligger här. Nationalparken Huascarán som grundades 1975 omfattar nästan hela området för Cordillera Blanca.

Ursprung 
Cordillera Blanca är en följd av att den Sydamerikanska kontinentalplattan på grund av trycket från Nazcaplattan har höjt sig och efter miljontals år på så sätt bildat Cordillera Blanca.

Naturreservat 
Praktiskt taget hela bergskedjan är skyddad genom Nationalparken Huascarán. Där finns bergstoppar som Huandoy och Huascarán (det högsta berget i Peru) och ytterligare 663 glaciärer, 269 sjöar, bland vilka märks sjöar som Llanganuco och 42 floder, förutom 33 arkeologiska fyndplatser. 

Nationalparken börjar i staden Cashapampa och slutar i ravinen i Yungay vid kanten av de två smaragdfärgade Llanganucosjöarna. Räknat som vandringsled tar denna sträcka vanligtvis mellan fyra och sex dagar

Historia 
Jordbävningen i Ancash inträffade den 31 maj 1970. I kombination med ett efterföljande jordskred vid Huascarán blev följden den största naturkatastrofen som hittills registrerats i Perus historia. Jordbävningen hade en styrka av 7,9 på Richterskalan och en intensitet av upp till VIII på Mercalliskalan. Jordbävningen varade i 45 sekunder och orsakade ett jordskred som inom några minuter sköljde över de två byarna Yungay och Ranrahirca, vilka utplånades och begravdes under ett 12 meter djupt täcke av vatten, is, lera och sten.

Peru är det tredje landet i världen som har drabbats hårdast av den globala uppvärmningen. De glaciärer som finns i Cordillera Blanca har reducerats kraftigt under de senaste decennierna. 1970 uppmättes glaciärområdet till 723,37 km², men 1997 minskade glaciärmassan med 15,46%, enligt rapporter från det nationella institutet för naturresurser i Peru. För närvarande uppgår ytan till 535 km². 

Nyligen har de peruanska myndigheterna rapporterat att Broggiglaciären har försvunnit, vilken låg öster om staden Yungay på toppen av ravinen vid Llanganuco. Denna glaciär var större än Pastoruri, den mest emblematiska för Cordillera Blanca tack vare sin skönhet och attraktionsvärde för turismen. Pastoruri har också fått sin storlek minskad, så att den numera inte betraktas som snötäckt utan som täckt av is.

Källor 

Bergskedjor i Peru
Louis De Geer (konserthus)

Louis De Geer Konsert & Kongress är namnet på ett konserthus i Norrköping.
Det ligger invid Motala ström i det gamla industrilandskapet. Det är inrymt i Holmens Bruks före detta pappersbruk och har sitt namn efter Louis De Geer, en nederländsk industriman som levde 1587–1652.
Papperstillverkningen upphörde 1986. Själva konsertsalen, De Geerhallen, ligger i den f.d. byggnaden för massaberedning, och foajén ligger i den f.d. pappersmaskinshallen.

Planeringen för det nya konserthuset startade 1988. Ett ägarkonsortium bildades bestående av kommunen, Lundbergs, Siab, HSB Riksbyggen och Byggnads AB Henry Ståhl och 1992 kunde det första spadtaget tas. Ansvariga arkitekter var Bo Karlberg och Fritz Olausson från Lund & Valentin arkitekter. Konserthuset invigdes den 13 oktober 1994. Det är hemmascen för Norrköpings Symfoniorkester. De Geerhallen, den största salen, rymmer cirka 1380 åhörare. Huset ersatte Hörsalen, inrymd i den gamla Sankt Johannes kyrka. 

Det finns även en gymnasieskola i Norrköping uppkallad efter Louis De Geer, De Geergymnasiet.

Bilder

Källor
Ett fullständigt osannolikt projekt Norrköpings Tidningars artikelserie Stolta stad 2004-11-05 (PDF)

Externa länkar

Louis De Geer konsert & kongress

Musik i Norrköping
Byggnader och anläggningar i Norrköping
Konserthus i Sverige
Österrikes riksvapen

Österrikes riksvapen är Österrikes officiella heraldiska vapen. Den har vissa likheter med det lilla vapen som fram till år 1918 användes av den österrikiska rikshalvan inom Österrike-Ungern samt dubbelmonarkins stora vapen.

Historik 
När den österrikisk-ungerska dubbelmonarkin upplöstes efter första världskriget fick den nya republiken Österrike ett nytt statsvapen. Den tidigare österrikisk-ungerska dubbelörnen ersattes med enhövdad örn. Den tidigare kejsarkronan ersattes av en murkrona som en folklig krona, en symbol för borgarklassen. Som symboler för de övriga delarna av folket fick örnen i det nya riksvapnet också nya föremål att greppa i sina klor. Riksäpplet, svärdet och spiran ersattes av en hammare i den vänstra klon och en skära i den högra, symboler som således skulle representera arbetarna respektive bönderna.

Efter andra världskriget tillkom en sprängd kätting mellan örnbenen som en symbol för befrielsen från nazismen.

På sitt bröst bär örnen en vapensköld som visar den österrikiska flaggans färger (röd-vit-röd) som är ett emblem för Österrike.

Riksvapen i Europa
Österrikes nationalsymboler
Heraldiska vapen med örnar
Heraldiska vapen med verktyg
Heraldiska vapen med kronor
Tyska torget

Tyska torget är ett torg i centrala Norrköping. Den ligger där Drottninggatan korsar Nya Rådstugugatan och Fleminggatan.

Runt torget ligger Hedvigs kyrka, Rådhuset från 1910 (arkitekt Isak Gustaf Clason), tidigare Norrköpings enskilda bank bankpalats (arkitekt Gustaf Wickman) samt Grand Hotel från 1906, ritat av Werner Northun, inspirerat av Nordiska Kreditbankens Rosenbad i Stockholm.

En Norrköpingsbo menade en gång att det fanns fyra tempel kring torget: Herrens tempel (kyrkan), Justitias tempel (rådhuset), Mammons tempel (bankpalatset) och Bacchi tempel (hotellet) .

Namnet kommer från att Hedvigs kyrka även brukar kallas Tyska kyrkan; när kyrkan byggdes i slutet av 1600-talet var den avsedd för Norrköpings stora tysktalande befolkning.

Tidigare ska en kungsgård legat på platsen, Norrköpingsgård. På 1580-talet lät Johan III uppföra en slottsbyggnad på platsen, Norrköpingshus, som dock brann redan 1604.

Under sena delen av 1700-talet döptes torget också om till Riddarhustorget för att korrespondera med det torg som befann sig i Stockholm med samma namn. Anledningen var för att man under en period bytte riksdagsrådsplats från Stockholm till Norrköping under 1700-talet.

Se även
 Hedvigs kyrka
 Norrköpingshus
 Norrköpings rådhus

Bildgalleri

Källor

Fotnoter

Torg i Norrköping
Michael Sloutsker

Michael Sloutsker, född 9 april 1946 i dåvarande Leningrad, judisk-tjeckisk konstnär. Utbildad vid berömda Leningrads konsthögskola. Deltagit i en mängd internationella utställningar. Målar i huvudsak i olja porträtt, stilleben och landskap.

Tjeckiska konstnärer
Män
Levande personer
Födda 1946
Pieter Aertsen

Pieter Aertsen, född cirka 1508 i Amsterdam, död 3 juni 1575 i Amsterdam, var en nederländsk målare aktiv i Amsterdam och Antwerpen. Han kallades även Pier Lange eller de lange Pier eftersom han var ovanligt lång.

Biografi 
Aertsen var pionjär inom stilleben- och genremåleri. Aertsens genre- och stillebenmålningar var stilistiskt inflytelserika på 1600-talets nederländska genremåleri. Många av hans målningar med religiösa motiv förstördes i samband med de kalvinistiska bildstormarna. Aertsen målade ofta realistiskt utförda köksscener och scener från salutorgen där han behandlade bibliska motiv, ofta Jesu lidande, eller skildrade allmogescener i bakgrunden. Det märks att de frodiga och i naturlig storlek framställda månglerskorna och de ypperligt återgivna matvarorna av olika slag, var det som intresserade honom mest att återge.

Aertsen var elev till Allart Claeszoon i Amsterdam och åtminstone från 1535 verksam i Antwerpen, men från ungefär 1556 till sin död var han åter bosatt i Amsterdam. I Antwerpen påverkades han av den flamländska konsten, särskilt av Quinten Matsys, och han blev en av vägbrytarna för det nederländska genremåleriet. Hans altartavlor, som uppskattades mycket av sin samtiden, förstördes vid bildstormningen 1566, så att endast fragment numera återstår.

Bland hans bästa tavlor räknas Äggdansen i Rijksmuseum i Amsterdam. Nationalmuseum i Stockholm äger en tavla Köksscen vid gåstiden som är daterad 1562 och som kommer från kejsar Rudolf II:s samling, och som förr tillskrevs hans elev, flamländaren J. Bueckeleer. I Uppsala universitets konstsamling ingår Interiör av en slaktarbod daterad 1551, med ett flått oxhuvud och i bakgrunden den Jesus och hans föräldrar under flykten till Egypten. Även denna tavla är troligen tagen i Prag 1648. På Hallwylska museet finns några stilleben.

Källor

Externa länkar 

 

Representerade vid Nationalmuseum
Nederländska konstnärer under 1500-talet
Män
Födda 1508
Avlidna 1575
Konstnärer från Amsterdam
Heavy metal-prickar

Heavy metal-prickar (engelska: metal umlauts, rock dots eller humoristiskt röck döts, mëtäl ümläüts) syftar på det diakritiska tecknet trema (på tyska och engelska umlaut) när det används som dekoration i namn på heavy metal-band. Bland grupper som använder sig av diakritiska tecken i bandnamnet märks Blue Öyster Cult, Mötley Crüe, Queensrÿche, Crashdïet och Motörhead. Även andra diakritiska tecken och experiment förekommer, såsom ø för o. Heavy metal-prickar har under åren parodierats i filmer som This Is Spın̈al Tap, där prickarna placerades över n:et.

Historik
Bruket att skriva bandnamn med diakritiska tecken i frakturstil i heavy metal-sammanhang började med, beroende på källor, det amerikanska bandet Blue Öyster Cult , alternativt brittiska Black Sabbath, båda 1970. Bruket av sådana tecken används för att föra tankarna till germaner, vikingar och gotik, vilket traditionellt i hårdrockskretsar framkallar associationer till stereotypa egenskaper som djärvhet och styrka. På tyska ger dock inte prickar sådant intryck, eftersom prickar används för att ändra uttalet av bokstaven i fråga (t.ex. vid diminutiv, ord som betecknar mindre varianter av något, exempelvis Blümchen (liten blomma) av Blume (blomma)) vilket engelskspråkiga inte förstått. Heavy metal-prickar används vanligtvis inte för att förändra uttalet av bandnamnet utan har ett uteslutande dekorativt syfte. Det kan dock missförstås, såsom när publiken skanderade "mötli cry" på en Mötley Crüe-konsert i Tyskland. 
Ibland kan heavy metal-prickar få komiska resultat. Ett exempel på detta är det brittiska speed metal-bandet Tröjan.

Se även 
 Metal-logotyper
 Bokstaven z i dansbandsnamn

Källor 

Heavy metal
Ortografi
Santa Maria Novella

Santa Maria Novella är en basilika i Florens. Den ritades i mitten av 1200-talet av två dominikanermunkar, Fra Sisto da Firenze och Fra Ristoro da Campi, och var vid färdigställandet 1360 den första stora basilikan i Florens. Kyrkan konsekrerades 1420 men det dröjde ytterligare innan fasaden i svart och vit marmor utfördes av Leon Battista Alberti (1456-1470). I kyrkan finns många berömda konstverk, av bland andra Duccio, Filippino Lippi, Domenico Ghirlandaio, Lorenzo Ghiberti men framförallt hyser kyrkan Den Heliga Treenigheten (1427) av renässansmästaren Masaccio, en av konsthistoriens mest centrala verk som uppvisar konstnärens revolutionerande nya idéer om perspektiv och matematiska proportioner.

Konstnärer vars verk finns i kyrkan 

Sandro Botticelli 
Baccio D'Agnolo  
Bronzino 
Filippo Brunelleschi 
Tino da Camaino 
Nardo di Cione 
Duccio 
Lorenzo Ghiberti 
Domenico Ghirlandaio 
Filippino Lippi 
Benedetto da Maiano 
Giacomo Marchetti 
Masaccio 
Nino Pisano 
Bernardo Rossellino  
Santi di Tito 
Paolo Uccello 
Giorgio Vasari

Externa länkar
 Santa Maria Novella - Museet och klostret
Santa Maria Novella - Film och bilder från kyrkan
Santa Maria Novella - Foton och historik

Kyrkobyggnader invigda under 1300-talet
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Florens
Byggnader ritade av Leon Battista Alberti