kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Färgfältsmåleri

Färgfältsmåleri (engelska: Color-field painting) betecknar en stil som från slutet av 1940-talet utvecklades av amerikanska abstrakta expressionister som Barnett Newman, Mark Rothko och Clyfford Still. De arbetade med stora, enfärgade ytor, till skillnad från andra abstrakta expressionister som sysslade med action painting, eller spontanism, som Willem de Kooning och Jackson Pollock. Andra kända konstnärer inom färgfältsmåleri var till exempel Adolph Gottlieb och Robert Motherwell.

Under slutet av 1950-talet kom en andra generation konstnärer inom färgfältsmåleriet, med bland andra Helen Frankenthaler, Morris Louis, Kenneth Noland, Jules Olitski, och Frank Stella, vilka mer betonade formalism än det expressiva uttrycket. Dessa fjärmade sig från den abstrakta expressionismen och kom under 1960-talet att räknas till så kallad post-målerisk abstraktion (post-painterly abstraction).

Termen färgfältsmåleri, color field painting, myntades dock inte förrän 1970, av konstvetaren Irvine Sandler, som i boken Abstract Expressionism avhandlade denna stil av främst Clyfford Still, Mark Rothko och Barnett Newman i ett kapitel kallat just The Colour Field Painters.

Se även
Hard-edge
Abstrakt konst
Konkret konst

Referenser 

Abstrakt expressionism
Modernism
Abstrakt konst
Målarkonst
Gränsvärde (arbetsmiljö)

Ett gränsvärde anger högsta tillåtna gränsen för besvärande eller skadlig påverkan av exempelvis kemikalier, buller, vibration, radioaktiv strålning eller halten av föroreningar i luften. Arbetsmiljöverket använder den alternativa benämningen Exponeringsgräns i samband med vibration. 

Ett gränsvärde utgör inte någon skarp gräns mellan skadlig respektive oskadlig exponering.

Ett gränsvärde sätts i allmänhet endast för verksamheter som planeras och styrs av föreskrifter utgivna av myndigheter. Företag kan sätta egna (hårdare) gränsvärden för sin verksamhet. En allmän tendens i de flesta länder är att gränsvärden som fastställts av myndigheter skärps. Vanligtvis är det den ansvariga myndigheten inom ett visst kompetensområde som fastställer gränsvärdena. Inom arbetslivet har gränsvärdena särskild betydelse. I Sverige har gränsvärden som fastställts av Arbetsmiljöverket legal status.

Se även 
 Arbetsmiljö
 Arbetsmiljölagen
 Exponering (medicin)
 Miljöbalken
 PM10, partiklar i luften

Externa länkar 
 
  

Arbetsmiljö
Egenfrekvens

För ett svängande system är egenfrekvenser, eller resonansfrekvenser, tendensen hos systemet att vid dessa frekvenser svänga med större amplitud än vid andra. Vid dessa frekvenser kan även små periodiska drivkrafter producera stora amplitudsvängningar, eftersom systemet lagrar vibrationsenergi.

Resonans inträffar när ett system är i stånd att lagra och enkelt överföra energi mellan två eller flera olika lagringssätt (såsom kinetisk energi och potentiell energi i fallet med en pendel). Det finns dock vissa förluster från cykel till cykel, beroende på dämpning. Om systemet ges en extern dämpning, kommer resonansfrekvensen att avvika från det odämpade systemets resonansfrekvens. Vissa system har flera, distinkta, resonansfrekvenser.

Resonansfenomen inträffar med alla typer av vibrationer eller vågor: det finns mekanisk resonans, akustisk resonans, elektromagnetisk resonans, kärnmagnetisk resonans (NMR), elektronspinnresonans (ESR) och resonans av kvantmekaniska vågfunktioner. Resonanta system kan användas för att generera vibrationer av en viss frekvens (till exempel musikinstrument), eller plocka ut specifika frekvenser från en komplex vibration bestående av många frekvenser (till exempel ett filter).

Inom elektroniken kan seriekretsars och parallellkretsars egenfrekvenser beräknas som

Se även
 Harmonisk oscillator
 Akustik
 Differentialekvation
 Kvartsoscillator
 Självsvängning

Oscillation
Sparlakan

Sparlakan var ett skjutbart sängomhänge som hängde omkring en stolpsäng eller en gardinliknande förlåt till en skåpsäng. Ordet användes även om förhänge till annat än sängar och om prydande vägg- och takdukar. Sparlakansläxa är ett uttryck känt sedan 1700-talet för den uppläxning hustrun kunde ge mannen, bakom "fördragna gardiner".

Se även 
Sängkläder
Gardin

Referenser
SAOB 2016-04-29

Sängkläder
Hemtextilier
Bräcke

Bräcke (Bräckemål: [^brɛkː]) är en tätort och centralort i Bräcke kommun, Jämtlands län, tillika kyrkort i Bräcke socken i Jämtland.

Samhället ligger 70 km sydöst om Östersund alldeles intill Revsundssjön och vid Mittbanan. Från Bräcke utgår också Stambanan genom övre Norrland.

Historia 
Det finns två teorier till ortnamnet Bräcke:
 Att namnet kommer från det gamla nordiska ordet breckar, eller brickar som betyder "backe" eller "sluttning". 
 Att byn fått namnet av läget i forntiden mellan broar över bäckar på ömse sidor om dåvarande gårdens ägor. Bro i fornnordiskan hette breeke.

Bräcke var och är kyrkby i Bräcke socken och ingick efter kommunreformen 1862 i Bräcke landskommun. Där inrättades för orten 27 mars 1907 Bräcke municipalsamhälle som sedan upplöstes 31 december 1955.

Befolkningsutveckling

Kommunikation 
Järnvägen har varit viktig för Bräckes historia och det var då järnvägen drogs förbi som Bräcke växte upp. Mittbanan mellan Sundsvall och Trondheim går förbi Bräcke och flera tåg stannar i samhället. Bland annat Mittnabotåget och InterCitytåget mellan Storlien/Östersund och Stockholm.

E14 går rakt genom samhället och Länsväg 323 startar i Bräcke och går mot Kälarne–Bispgården. Länstrafiken har busstrafik till Östersund.

Service 
Bräcke har bemannad brandstation och närmaste bemannade polisstation ligger i Ånge. Det finns apotek samt systembolag. I Folkets hus finns ett bibliotek.

Bräcke kyrka är sockenkyrka för Bräcke socken och sedan 2006 församlingskyrka för Bräcke-Nyhems församling.

I Bräcke finns tre mataffärer, ICA, Konsum och Bräcke Livs. Där finns även kiosk, bensinstation, tre restauranger samt gatukök. I Bräcke ligger även Glassbaren som 2019 vann den årliga tävlingen Glass-SM.

Näringsliv 
Här finns några verkstadsindustrier:
 Bracke Forest
 Enjoy AB (f.d Norcool)
 Hakfelt Produktions

Skola 
Det finns en grundskola i Bräcke samhälle samt en gymnasieskola där elprogrammet, det internationella frisörprogrammet samt fordonsprogrammet, vilket har riksintag, finns. Det finns även ett individuellt program, SFI (svenska för invandrare) och IVIK (individuell introduktionskurs, det individuella programmet för invandrarelever).

Idrott 
I Bräcke finns ishall, ridhall samt sporthall (Gunder Hägg-hallen). På idrottsplatsen Björkhaga finns två fotbollsplaner. Bräcke Polar Bears spelade några säsonger i division 1 norra men tvingades lägga ner A-lagsverksamheten under ett par säsonger för att sanera sin ekonomi. Bräcke Basket spelade på 90-talet i näst högsta ligan i basket, dåvarande division 1. Man var då farmarlag åt Jämtland Basket.

Se även 
 Bräcke sportklubb
 Bräcke socken

Noter 

Orter i Bräcke kommun
Centralorter i Jämtlands län
Tätorter i Sverige
Use Your Illusion II

Use Your Illusion II är ett musikalbum utgivet av Guns N' Roses 1991 tillsammans med Use Your Illusion I. "You Could Be Mine" var en framträdande låt på soundtracket till filmen Terminator 2.

Låtlista

Medverkande
 Axl Rose – sång, piano, keyboard
 Slash – sologitarr, akustisk gitarr
 Izzy Stradlin – kompgitarr, kör, sång
 Duff McKagan – bas, kör, sång
 Dizzy Reed – piano, orgel, synthesizer, keyboard, kör
 Matt Sorum – trummor, slagverk, kör
 Steven Adler – trummor

Album av Guns N' Roses
Musikalbum 1991
Engelskspråkiga musikalbum
Album certifierade platina av IFPI Sverige
Album utgivna på Geffen Records
Lakan

Lakan är en typ av tunna, rektangulära sängkläder som ofta består av textila material, som lakansväv. Ett underlakan, som oftast enbart benämns lakan, placeras om, eller på, en madrass. Ett överlakan läggs under täcket, men har i stor utsträckning ersatts av påslakan, som är ett tvåskiktat lakan, likt en påse där ett täcke placeras.

Lakan är ofta tillverkade i tyg av linne, bomull eller bomullsblandning. De är vanligen vävda i tuskaft men kan även vara vävda i satinbindning.  De finns även i engångsvarianter i papper för exempelvis resebruk. Lakan av plast (galon) kan användas av inkontinenta personer, liksom i vissa institutionella miljöer. Det förekommer även lakan i gummi.

Ett vanligt förekommande mått på kvalitén i lakanstyg är dess trådtäthet. Med trådtäthet menas antalet trådar som vävts in i tyget, mätt per kvadrattum. En trådtäthet på 100 innebär alltså att det totalt är 100 trådar som korsar varandra i väven, på varje yta om ca 1 x 1 tum. Högre trådtäthet innebär att fler trådar samsas om samma yta, vilket innebär att väven antingen blir tätare eller att väven består av fler trådar med finare fibrer.

Historik 
Lakan började förnämt folk använda under medeltiden. Hos svensk allmoge blev sänglinne en statussymbol först i de typiska linbygderna, exempelvis Hälsingland, men långt in på 1800-talet var ett underlägg av trasväv regel. Överlakan förekom mest i paradbäddade skrytsängar.

Förr var det brukligt att lakan manglades för att hållas släta efter tvätt, men det är inte lika vanligt längre. För överlakanen förekom det tidigare att de hade spetsar och var dekorerade med monogram. Även underlakanen försågs med monogram, även om inte så genomarbetade som överlakanets, och möjligen en enklare spets. 1949 infördes standardmått för lakan.

Källor

Sängkläder
François-Hubert Drouais

François-Hubert Drouais, född 14 december 1727 i Paris, död 21 oktober 1775 i Paris, var en fransk porträttmålare. Han var son till Hubert Drouais.

Drouais studerade för Charles André van Loo, Charles-Joseph Natoire och François Boucher och kom redan efter sin debut på salongen 1755 att räknas bland de främsta franska porträttörerna. I synnerhet väckte hans barnporträtt stor uppskattning; bland andra Denis Diderot var en av hans stora beundrare. Han blev senare nästan helt tagen i anspråk av beställningar för den franska kungafamiljen. Flera av hans arbeten finns i betydande privatsamlingar, särskilt hos den franska grenen av släkten Rothschild.

Drouais porträtterade i en intagande, om än något artificiell rokokostil. Han favoriserades av bland andra Madame de Pompadour. Drouais kompositioner gestaltas av en förfinad elegans samt en viss idealisering av modellen.

Han kom med tiden att bli en rival till Jean-Marc Nattier som porträttmålare.

Noter

Externa länkar

Födda 1727
Avlidna 1775
Män
Franska porträttmålare
Konstnärer från Paris
Jean-Marc Nattier

Jean-Marc Nattier, född 17 mars 1685 i Paris, död 7 november 1766 i Paris, fransk rokokomålare av porträtt och historiska motiv.

Biografi 
Jean-Marc var andra sonen till porträttmålaren Marc Nattier (1642-1705) och miniatyrmålaren Marie Courtois (1655-1703). Som ung fick han lektioner av sin far och sin gudfader, målaren Jean Jouvenet.

Nattier var elev vid Académie Royale och avtecknade i och för gravering Rubens' Maria de Medici-svit i Luxembourgpalatset. 1716 for han till Amsterdam, där han porträtterade Peter I och kejsarinnan Katarina samt en tavla över slaget vid Poltava. Återkommen till Paris, invaldes han konstakademin 1718, och blev senare professor där.

Hans inträdesprov, en historisk tavla med antikt motiv finns i Tourns museum. Nattier ruinerades genom Lawska kraschen, men som sin tids store porträttör och eftersökte modemålare hade han dock stora inkomster. Han blev Ludvig XV:s hovmålare och utställde regelbundet på Salongen 1737-63. Hans bästa porträtt föreställer unga damer, vanligen som allegoriskt mytologiska figurer och starkt förskönade. Nattiers konst är ofta manierad och teatralisk, vilket Denis Diderot starkt klandrade, men den är också graciös och spirituell.

Nattiers tavlor återfinns på Eremitaget i Sankt Petersburg, Louvren, Versailles, Wallace Collection i London och Condémuseet i Chantilly.

Nattier blev framför allt känd för sina känsliga porträtt av unga kvinnor och för att ha skapat ett mode med klassiska bakgrunder i porträtten. I egenskap av porträttmålare på modet målade han medlemmar ur de franska och ryska kungafamiljerna. Hans målningar har ett känsligt och bräckligt uttryck, med en förkärlek för blåaktiga färgtoner.

Nattier var en mästare på att återge glansen i olika typer av klädstoffer.

Äldre brodern, Jean-Baptiste Nattier (f. 1678, självmord 1726), var också han målare.

Källor

Externa länkar 

Franska rokokomålare
Födda 1685
Avlidna 1766
Män
Franska porträttmålare
Franska historiemålare
Konstnärer från Paris
Luftgitarr

Luftgitarr är en imitation av gitarrspel till förinspelad musik, vanligen rock.

Beskrivning 
Luftgitarr är oftast en improviserad solodans, men kan också utföras i grupp. Det råder delade meningar om huruvida även mimande som inbegriper icke gitarrliknande instrument bör räknas in i begreppet eller ej. Det förekommer framträdanden med luftgitarr rakt igenom, men vanligt är också att de karakteristiska gesterna används som variationsfigurer i andra danser, såsom discodans.

SM 
Svenska mästerskapen i luftgitarr hölls för första gången 1982 och vanns då av Ingemar "Cosmos King" Dunker. Senare har bland annat Kalle Moraeus och Micke "Svullo" Dobois deltagit.

2016 återupptogs tävlingen efter ett längre uppehåll med finalen på Sweden Rock Festival.

VM 
Världsmästerskap i luftgitarr hålls sedan 1996 årligen i finska Uleåborg , där vinnare i nationella uttagningar möts och en världsmästare koras. 

Mästerskapet 2004 tog en smått skandalartad vändning då det vid kontrollräkning visade sig att den som utropats till segrare, amerikanen MiRi "Sonyk-Rok" Park, i själva verket hade fått färre röster än nyzeeländaren Tarquin "The Tarkness" Keys . Följden av misstaget blev en delad guldmedalj och producenten Marika Lambergs avgång .

Se även 
 Headbanging
 Stagediving
 Mosh
 Corna

Externa länkar 
 The Air Guitar World Championships - Officiell VM-sajt på engelska.
 The Air Guitar World Championships regler
 The Air Guitar World Championships 1996-2003
 The Air Guitar World Championships 2004
 The Air Guitar World Championships 2005
 The German Air Guitar Federation

Noter 

Danser
Luftgitarr
Gitarrer
John Marriott (präst)

John Marriott, född den 11 september 1780 i Cottesbach i Leicestershire, död den 31 mars 1825 i London, var en engelsk präst och psalmförfattare. 

Marriott fick sin utbildning i Rugby och Oxford samt prästvigdes 1804. Han arbetade en tid som privatlärare, men sedan som präst i Warwickshire. Han författade flera inspirerade andliga hymner.

Psalmer
Hans psalm Thou! whose almighty word, diktad 1813, medtogs i The Church Hymn book 1872 (nr 347). Den finns med i den svenska psalmboken, i August M. Posses översättning från 1887, Du för vars allmaktsord. Psalmen medtogs i Nya psalmer 1921. Den tonsattes av John Bacchus Dykes 1868.

Källor 

 

Engelska anglikanska präster
Engelska psalmförfattare
Engelskspråkiga psalmförfattare
Brittiska präster under 1800-talet
Brittiska författare under 1800-talet
Födda 1780
Avlidna 1825
Män
Ugglan
Charles Emil Hagdahl

Charles Emil Hagdahl, född 7 februari 1809 i Linköping, död 29 november 1897 i Stockholm, var en svensk läkare och författare till Kokkonsten som vetenskap och konst från 1879, en kokbok som blev mycket populär och inflytelserik.

Biografi
Han var son till lanträntmästaren Johan Hagdahl och Henrietta Wendtlandt och från 1841 gift med Emilia Fredrika Gylling. Hagdahl studerade medicin vid Uppsala universitet. Han arbetade från 1839 som läkare i Stockholm, han blev medicine doktor i Uppsala 1841. 1847 blev han intendent för Djurgårdsbrunns kuranstalt. Kort därefter flyttade Hagdahl till Tidö slott, Västmanland, vilket han dock bara innehade en kort tid, och därefter flyttade han till Stockholm.

Hagdahl var en aktiv skribent redan tidigt, och skrev bland annat en rapport om förhållandena i fängelserna i de länder han på justitiekanslerns uppdrag besökt på en resa under 1840-talet, samt Mejerierna i hertigdömena Schleswig och Holstein (1855), vilken prisbelönades av Lantbruksakademien.

Hagdahl ägde vid sin död en avsevärd förmögenhet och testamenterade sin omfattande konstsamling till Linköpings stad och lade därmed grunden till Linköpings stads museum för konst som numera ingår i Östergötlands museum. Hagdahl räknades som en duktig amatörkonstnär. 

Hagdahl var svärfar till Marcus Wallenberg och morfar till bröderna Jacob och Marcus Wallenberg.

Verk
Hagdahls eftermäle vilar dock helt och hållet på Kokkonsten som vetenskap och konst (full titel: Kokkonsten som vetenskap och konst med särskildt afseende på helsolärans och ekonomiens fordringar). Den utkom 1878-1879 och omfattar omkring 3000 recept (allt från struvor till stuvning på grävling), samt råd om hantering av livsmedel och uppfostran av hembiträden. Boken innehåller även bestämda åsikter om hur husmödrar och tjänstefolk bör hanteras. Stilen är omväxlande praktisk och sirligt poetisk och drömmande.

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor
Charles Emil Hagdahl i Svenskt biografiskt lexikon, Band 17 (1967–1969), sidan 728
Svenskt konstnärslexikon del II sid 354, Allhems Förlag, Malmö.

Vidare läsning

Externa länkar

Charles Emil Hagdahl på hagdahls.se

Svenska kokboksförfattare
Svenska läkare under 1800-talet
Läkare från Linköping
Födda 1809
Avlidna 1897
Män
Alumner från Uppsala universitet
Författare från Linköping
Européer

Européer är personer som bor i, eller härstammar från Europa. Förr avsågs begreppet oftast personer med vit eller ljus hudfärg men idag relaterar det till personer som bor i eller har medborgarskap i europeiska länder.

Den äldsta kända källan där européer omskrivs är från år 754, av en anonym spansk författare i en mozarabisk text. Med det latinska nyordet Europenses refererade skribenten till franker, langobarder, saxare och friser som en grupp.

I 1735 års upplaga av Systema Naturae klassificerar Carl von Linné även människan, där européer beskrivs som Homo europaeus albese, medan amerikaner beskrivs som Homo americanus rubese, asiater som Homo asiaticus fuscus och afrikaner som Homo africanus nigr. I den tionde upplagan från 1758 samlade han dessa under benämningen Homo sapiens där gruppindelningarna fick namnen Homo europaeus albus, Homo americanus rufus, Homo asiaticus luridus och Homo africanus niger.

Se även 
 Europas historia
 Invandring till Europa

Referenser
Indiskt gult

Indiskt gult (urspr. från fr. jaune indien), piuri, är ett färgämne som i form av färglack har använts inom måleriet. Det sägs ha tillverkats i Monghyr i den indiska delstaten  Bihar av urin från kor, som blivit fodrade med mangoblad.
När urinen uppkokas, uppstår en fällning, som samlas, formas till kulor och torkas. Färgämnet, som tillhör gruppen fluoronfärgämnen, består av magnesiumsaltet av en syra,  euxantinsyra, som hydrolyseras till euxanthon och glukuronsyra, ett sockerderivat.
Historien om ko-urin (Mukharji, 1887) har inte kunnat bekräftas.

Indiskt gult är laserande och har bland annat använts till ytbehandling av förgyllda ytor. Sedan 1920-talet används det inte längre inom måleriet. I den internationella pigmentdatabasen Colour Index har det beteckningen  (Indian Yellow) och nummer 75320.

Bland HTML-färgerna för bildskärmar finns en som kallas Indian yellow. Koordinaterna för den visas i boxen till höger.

Se även 
 Aureolin

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Färgämnen och pigment
Xantoner
Ugglan
Xantenfärgämnen
Operant betingning

Operant betingning (även instrumentell betingning eller instrumentell inlärning) är ett begrepp utvecklat av psykologen B.F. Skinner och är en central del av behaviorismen. Operant betingning innebär att beteenden kan förstärkas eller släckas ut och att det sker beroende på konsekvenser av beteendet. En respons och ett stimulus kan kopplas samman genom förstärkning, till exempel när man lär en hund sitta. Man väntar på att hunden sätter sig ner, och då belönas den med en godisbit. Beteendet att sitta har förstärkts med godisbiten som belöning. 

Positiv förstärkning Exemplet med hunden ovan är ett exempel på positiv förstärkning. Det syftar till att öka ett beteende i frekvens (antal), duration (tid) eller styrka (till exempel skrika högre) genom att något tillförs. Allt som får ett beteende att öka räknas som en belöning. 
Negativ förstärkning Detta missuppfattas ofta som bestraffning men handlar om att förstärka beteende (i frekvens, duration eller styrka) genom att ta bort ett stimuli, till exempel en irriterande ton. Det behöver inte handla om något obehagligt utan återigen utifrån om avlägsnandet påverkar beteendet i den avsedda riktningen. Vid traditionell träning av hästar används nästan enbart negativ förstärkning: obehaget från skänklarna eller tömmarna försvinner om hästen utför "rätt" beteende. 
Positivt straff innebär något som gör att ett beteende minskar i frekvens, duration eller styrka på grund av en konsekvens; efter att ha stulit får man sitta i fängelse. Ett straff är allt som får ett beteende att minska. 
Negativt straff är när ett beteende försvagas, alltså minskar i duration, frekvens eller styrka som följd av att något tas bort från den som utför beteendet. Exempel kan vara att en lek omedelbart upphör om ett barn eller en hund börjar väsnas eller när någon inte får äta middag för att den betett sig illa.
Utsläckning (extinction) är när en förstärkande konsekvens som tidigare kommit efter beteendet nu uteblir och gör att beteendet efter ett tag slutar komma. Ett exempel kan vara ett barn som tjatar på godis i matbutiken och som vanligtvis efter flera minuters tjat brukar få en bit godis. Om föräldern nu inte ger godis kommer barnet förmodligen att tjata längre tid än normalt några gånger men till sist sluta tjata.

Till skillnad från klassisk betingning där stimulus och respons passivt kopplas samman bygger den operanta betingningen på aktiva beteenden hos den som lär sig.

Källor

Se även
Klassisk betingning
Behaviorism

Inlärning
Mosjøen

Mosjøen är en tätort och stad i Norge, centralort i Vefsns kommun, Nordland fylke.

Historia
De första industrierna kom hit i mitten av 1800-talet. Mosjøen blev stad den 1 januari 1876 och utskiljdes då från Vefsns kommun som en egen stadskommun omfattande 0,85 km², senare utökat till 2,5 km². Återförening med Vefsns kommun skedde 1962. Mosjøen är i dag Norges femtioende största tätort.

Kompositören David Monrad Johansen föddes i Mosjøen.

Referenser

Orter i Nordland fylke
Vefsns kommun