kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vallkärra kyrka

Vallkärra kyrka är en kyrka i byn Vallkärra på Lundaslätten. Den tillhör Torns församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan byggdes på 1100-talet i romansk stil, men av den kyrkan finns nu bara koret kvar. De medeltida kalkmålningarna utförda av Finjamästaren finns numera på  Lunds universitets historiska museum.

Precis som många andra Lundakyrkor gjordes en omfattande renovering på 1800-talet av CG Brunius. Vallkärra kyrka byggdes om 1844-1845 och genomgick då en omfattande karaktärsförändring. Bland annat fick kyrkan en tre gånger så stor yta. En genomgripande restaurering genomfördes åren 1906-1907 under ledning av domkyrkoarkitekt av Theodor Wåhlin och kyrkan fick då sitt nuvarande utseende. Bland annat avlägsnades de medeltida kryssvalven och långhuset höjdes. Taken i långhus och kor försågs med tunnvalv. Ny dopfunt, altarbord och bänkinredning tillkom.

Kyrkklockan i klockstapeln utanför Bosebo kyrka på Kulturen i Lund kommer från Vallkärra kyrka. Den är från 1621 och såldes till Kulturen 1907. Den ersattes då med en ny klocka. Dessutom finns ytterligare en klocka från 1804.

Orgel
1854 byggde Anders Victor Lundahl, Malmö en orgel med 10 stämmor
1906 byggde Olof Hammarberg, Göteborg en orgel med 12 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1963 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel.

Källor

Referenser

Externa länkar 
Mer om Vallkärra kyrka från Svenska kyrkan i Lund

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Lunds kommun
Historicism (filosofi och historia)

Historicism är inom filosofin och historien tron på en historisk determinism. Särskilt Friedrich Hegels och Karl Marx teorier brukar framhållas som exempel på historicism. 

Karl Popper har angripit denna uppfattning, främst i The Poverty of Historicism.

Historicismen kan beskrivas som en tankeströmning om hur man uppfattar historien och som växte sig stark under 1800-talet. Dess kärnland var Tyskland och några viktiga tyska historiker inom denna tankeströmming är Ranke, Droysen, Mommsen, Dilthey och Rickert. Men också brittiska historiker som Macaulay, Green, Stubbs eller Froude, och franska som Michelet, Sainte-Beuve eller Renan brukar anges som hemmahörande inom historicismens tankevärld.

Se även 
 Historicitet
 Historism

Rörelser inom historiefilosofi
Sågskära

Sågskära är en småländsk folkmusikgrupp bildad 1981. Gruppen har tagit sitt namn från en lekramsa från Linneryd, Småland. Gruppen ligger även bakom Korrö folkmusikfestival. Under festivalens första år låg betoningen på borduninstrument, säckpipa, hummel, vevlira etc). Efter hand breddades inriktningen, och festivalen är numera Sveriges största folkmusikmanifestation.

Medlemmar 
Marie Länne Persson (sång, harpa, gitarr och flöjter)
Ulrika Gunnarsson (sång och fiol)
Toste Länne (fiol)
Anders Svensson (fiol och oktavfiol)
Magnus Lundmark (slagverk)
Magnus Gustafsson (fiol, lira, näverskalmeja och säckpipa)
Tidigare medlemmar var också Torbjörn Nyqvist (fiol, gitarr, fiddla), Gunilla Lundh-Tobiasson (sång, dragspel), Per-Olof Jacobsson (fiol) och Erik Hector (sång, nyckelharpa, hummel).

Diskografi

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska folkmusikgrupper
Bengt Löfberg

Bengt Lars Gösta Löfberg, född 17 september 1944 i Kalmar församling, är en småländsk spelman.

Löfberg blev tillsammans med Pelle Björnlert en av förgrundsfigurerna inom "förnyelsen" av folkmusiken på 1970-talet, den så kallade folkmusikvågen, genom att vitalisera äldre spelpraxis.

Löfberg utgav under 1970- och 1980-talen två album tillsammans med Björnlert: En roliger dans (1977) och Raskens trall (1981). Samarbetet med Björnlert fortsatte på 2000 års Mikaelidansen, på vilket även dragspelaren Erik Pekkari medverkade. Året efter utkom Löfbergs soloalbum Luringen och 2006 Gubbstöt, där han återigen samarbetade med Björnlert och Pekkari, men även med sonen Anders Löfberg.

Medverkan på skivor
En roliger dans (Bengt Löfberg och Pelle Björnlert)
Raskens trall (Bengt Löfberg, Pelle Björnlert och Håkan Andersson)
Mikaelidansen (Giga, GCD-49, Bengt Löfberg, Erik Pekkari & Pelle Björnlert)
Luringen (Giga, GCD-56, Bengt Löfberg solo)
Gubbstöt (Giga, GCD-67, Bengt Löfberg, Erik Pekkari, Pelle Björnlert & Anders Löfberg)

Referenser 

Svenska folkmusiker
Män
Födda 1944
Levande personer
Personer från Kalmar
Triolpolska

Triolpolska är en sorts polska som rent musikaliskt sett främst bestående av triolfigurer. Triolpolskor är vanligt förekommande i västra Sverige, norra Sverige och delar av Norge.

Svensk folkmusik
Folkdanser
Pols

Pols (uttal: /pɔls/)  är ett begrepp för polska/springar i gränstrakterna mellan Sverige och Norge. Det används till exempel i namnen på musiken och danserna Rørospols och Finnskogspols. 

Norsk betydelse: Variant av polsk/springar som framför allt förekommer i de östra delarna av landet.

Pols är folklig musik och dans i 3/4 takt och ett regionalt namn för polska som var den vanligaste pardansen under några århundraden, men till stor del trängdes undan av nya modedanser som vals, foxtrott m m i större städer under mitten av 1800-talet och utanför större städer vid sekelskiftet till 1900-talet. Polska har därefter främst dansats i form av hambopolska (hambo) som är en enkel variant där man normalt bara dansar runt fyra varv per repris. 

De mest kända polsketyper som benämns pols är från: 

Finnskogen i de svensk-norska gränstrakterna av Värmland och Hedmark fylke (Finnskogspols) respektive
 Röros i norska Trøndelag fylke nära gränsen till Sverige och bara några mil från Funäsdalen.

Se även
Polska (dans)
Rörospols

Referenser 

Europeisk folkmusik
Folkdanser
Springar

Springar är en norsk variant av musikformen och dansen polska i 3/4-takt som är livfull och påminner om den västsvenska springleken. Exempel på varianter är Telespringar, Valdresspringar och Vossaspringar. Springar är vanligast i västra Norge och dansas till musik som framför allt spelas på Hardingfela (även kallad Hardangerfela).

Valdresspringar har sitt ursprung i området Valdres i Norge. Den dansas till tretaktsmusik med ojämn karaktär. (De olika taktdelarna är inte lika långa.)

Söker man på youtube kan man finna många videor med springar. 

Se även polska (dans och musik) för mer uppgifter. 

Europeisk folkmusik
Folkdanser
Kultur i Norge
Polska (dans och musik)
Folklig dans
August Strömberg

August Strömberg, född 10 december 1860 i Jäts församling, Kronobergs län, död 3 juli 1947 i Jäts församling, Kronobergs län, var en svensk skomakare och spelman från Jät i Småland. Strömberg hade lärt sig spela fiol under en vistelse i Danmark 1884. Han var notkunnig och gjorde under sin levnad en stor insats genom att nedteckna ett stort antal låtar främst från trakterna kring sjön Åsnen. Strömberg spelade 16-dels polskor i raskt tempo. Tolv låtar efter honom är upptagna i folkmusiksamlingen Svenska låtar.

Referenser

Noter

Externa länkar
Låtar efter Strömberg i noter och midi, Folkwiki

Svenska folkmusiker
Män
Födda 1860
Avlidna 1947
Personer från Jäts socken
Scientism

Scientism är en filosofisk riktning, som innebär tron på den naturvetenskapliga metodikens exklusiva existensberättigande inom alla vetenskapliga fält – även de humanistiska.

Scientismen har kritiserats för att ha en övertro på naturvetenskapen.

Se även
 Biologism
 Demarkationsproblemet
 Emotivism
 Kritisk realism
 Kvantitativ forskning
 Positivism
 Reduktionism
 Vetenskapsteori
 Vetenskapstro

Rörelser inom kunskapsteori
Religion och vetenskap
Pejorativa termer
Raymond & Maria

Raymond & Maria var en svensk popgrupp. Gruppen startades 2002 av bandets manliga medlemmar: Johan Kindblom, Staffan Lindfors och Per Blomqvist. Som sångerskor fann de systrarna Maria och Camilla Fredriksson. Gruppens namn är hämtat från en swingerklubb i Stockholm.

Bandet slog igenom med singeln "Ingen vill veta var du köpt din tröja" 2004. Låten toppade Trackslistan i flera veckor.

Bandet skapade debatt när de slog igenom med sitt uttalat antikommersiella budskap. Musiken är enkel med bara trummor, gitarrer, stämsång och handklapp. Ursprungligen spelades den in i en tvättstuga och handlar om att man inte behöver vara som alla andra.

Bandet lades ned 2013.

Bandmedlemmarna
Maria Fredriksson – sång
Camilla Fredriksson – sång
Per Blomqvist – gitarr
Staffan Lindfors – gitarr
Johan Kindblom – bas

Diskografi

Album

Singlar

Låtar
 När jag blundar

Referenser

Noter

Externa länkar
 Officiell webbplats

Musikgrupper bildade 2002
Svenska popgrupper
Grammis-vinnare
Johan Kindblom

Johan Kindblom, född 31 december 1963, är en svensk musiker och manusförfattare. Han har bland annat skrivit manus till tv-serierna Svensson Svensson, Cleo och Guds tre flickor, samt ett antal reklamfilmer från Ica. Kindblom drev tillsammans med Michael Hjorth och Tomas Tivemark produktionsbolaget Tre Vänner tidigare. Kindblom är medlem i musikgruppen Raymond & Maria.

Svenska musiker
Svenska manusförfattare
Män
Födda 1963
Levande personer
Tre Vänner
Västra Hoby kyrka

Västra Hoby kyrka är en kyrkobyggnad i Västra Hoby. Den är församlingskyrka i Torns församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden 
Större delarna av kyrkan härstammar från år 1886 då man tidigare hade rivit det mesta av den gamla kyrkan enligt Ludvig Hedins ritningar. Byggmästare var P. Sjunnesson från Malmö som åtog sig arbetet för 19 950 kr. Av den tidigare kyrkan återstår bara kyrktornet från medeltiden.

Den nuvarande kyrkan har ett trappgavelstorn med ett långhus samt absid. Kyrkan är vitkalkad på både in- och utsida och byggd i en stil som efterliknar den romanska.

Inventarier

Altarskåp från 1400-talet 

På en vägg längre bak i kyrkan hänger ett altarskåp från 1400-talet. Förr förvarades det på Kulturhistoriska museet i Lund.

Skåpet är uppdelat i sammanlagt nitton fält. De nio första finns till vänster och handlar Jesu barndom och visar exempelvis omskärelsen, stjärntydarnas tillbedjan, barnamordet i Betlehem, flykten till Egypten och frambärandet i templet. Det tionde fältet finns i mitten och är betydligt större än de övriga. Detta visar korsfästelsen vid Golgata. De nio sista fälten finns till höger om Golgata och gestaltar passionshistorien.

Dopfunten 
Dopfunten, som har en rund och bullig form och är gjord av sandsten, är medeltida. På den finns ett dopfat av mässing från 1600-talet. Vissa partier på dopfunten är rödfärgade.

Altaret 
Altartavlan är en kopia av Carl Blochs Kristus med gosse. Den utfördes i olja 1886 av Hjalmar Berggren.

Orgel 

1886 byggde Anders Victor Lundahl, Malmö en orgel med 14 stämmor.
1966 byggde A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund en mekanisk orgel med 11 stämmor. Fasaden var från 1886 års orgel.

Den nuvarande läktarorgeln byggdes av Eskil Lundén, Göteborg, 1904 och har 528 pipor. Den kommer från den avlysta Odarslövs kyrka i samma församling och har ersatt den orgel från 1966 (byggd av Mårtenssons orgelfabrik) som man hade tidigare. Efter avlysningen av Odarslövs kyrka 2002 ville man nämligen ta till vara dess orgel, och i januari 2004 påbörjades arbetet med att flytta orgeln. Under tiden förvarades orgeln på Mårtenssons orgelfabrik, där den även reparerades för 650 000 kronor. Bland annat lagades skador orsakade av gnagare. Sommaren 2004 gav länsstyrelsen sitt tillstånd och hösten samma år sattes orgeln upp i kyrkan. Den "nya" orgeln passade precis in i kyrkans gamla orgelfasad, men man fick bygga ut orgelläktaren något för att den nya orgeln skulle få plats. Orgeln invigdes den 14 november samma år.

Källor

Noter

Externa länkar 
 [ Detaljbilder på det medeltida altarskåpet] från Medeltidens bildvärld
 Mer information från Svenska kyrkan i Lund
 Artikel i Sydsvenskan - Nypremiär för 528 gamla pipor

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Lunds kommun
Kyrkobyggnader invigda 1886
1886 i Sverige
Kub (olika betydelser)

Kub kan syfta på:

Kub (geometri) - inom geometrin en rätvinklig tredimensionell figur där alla kanterna är lika långa
Kub (aritmetik) - ett tal talet multiplicerat med sig självt två gånger
Rubiks kub - en leksak

Medicin
KUB-test - ett test för fosterdiagnostik

Se även 
Kubiska kristallsystemet
KUB arkitekter
Kub

En kub (regelbunden hexaeder) är inom geometrin en rätvinklig tredimensionell figur där alla kanterna är lika långa. Om varje kant har längden a är kubens volym lika med a3 och dess sammanlagda mantelarea 6·a2.

Ibland generaliseras begreppet kub till att betyda en n-dimensionell figur där alla kanter är lika långa och ortogonala. Den "vanliga" kuben är då specialfallet där n = 3 och den tvådimensionella kuben motsvarar kvadraten.

En kub av högre dimension än 3 kallas ibland hyperkub. En hyperkub av dimension 4 har 8 kuber som sidokroppar, 24 kvadrater som sidor, 32 kanter och 16 fyrtaliga hörn.

En kub har Schläfli-symbolen .

Kuber använda i film

Referenser

Se även

Externa länkar 

Polyedrar
Kub (aritmetik)

Inom aritmetiken och algebran är kuben av ett tal talet multiplicerat med sig självt två gånger eller x • x • x. Kuben av ett tal skrivs vanligen i potensform som .

Kuben av x är volymen av en kub med sidlängden x.

Termen kub eller kubiskt tal används ofta för en perfekt kub, det vill säga ett tal som är kuben av ett positivt heltal.

Talserien av perfekta kuber inleds med
1, 8, 27, 64, 125, 216, 343, 512, 729, 1000, 1331, 1728, …

Den inversa operationen till kuben på ett tal x är att hitta ett tal vars kub är x. Detta tal kallas kubikroten ur x och kan tolkas som sidan av en kub med given volym. 

Varje positivt heltal kan skrivas som summan av nio kuber eller färre, se Warings problem. Denna övre gräns kan inte reduceras, vilket kan ses för till exempel talet 23, som inte kan skrivas som en summa av färre än nio kuber:

23 = 23 + 23 + 13 + 13 + 13 + 13 + 13 + 13 + 13

Elementen i talserien av perfekta kuber kan skrivas som

Se även 
 Kvadrat (aritmetik)
 Potenstal

Elementär aritmetik
Heltalsmängder
Georg Simmel

Georg Simmel, född 1 mars 1858 i Berlin, död 28 september 1918, var en tysk neokantiansk filosof och sociolog.

Simmel undervisade vid Berlins universitet 1885–1914. Mot slutet av hans liv tillträdde som professor i filosofi i Strasbourg där han stannade till sin död. Han såg sig själv i första hand som filosof, men sitt mest bestående bidrag har han lämnat till sociologin. Hans kanske främsta böcker var Philosophie des Geldes (1900) och Soziologie (1908). Idag har det blivit vanligare även om det inte är helt etablerat, att definiera Simmel som en av de sociologiska klassikerna tillsammans med Karl Marx, Max Weber och Émile Durkheim.

Biografi 
Simmel föddes i Berlin där han stannade nästan hela sitt liv. Han var den yngste av sju syskon. Trots hans avståndstagande från religion så präglade antisemitiska fördomar hans möjligheter att anförskaffa sig mer väl ansedda arbeten.

År 1885, blev Simmel Privatdozent vid Humboldt-Universität zu Berlin, officiellt föreläste han i filosofi men i praktiken beröde han logik, etik, konst, pessimism, sociologi och psykologi. Detta pågick i 14 år till dess att han blev utnämnd till Extraordinarius. Hans föreläsningar var inte bara populära på universitetet, de drog även (en gång i veckan) till sig en utvald elitkrets av intellektuella från Berlin. De intellektuella som tillträdde dessa exklusiva möten var bland annat Georg Lukács, Ernst Bloch och Max Weber. Trots att Simmels ansökan för lediga arbeten på tyska universitet understöddes av Max Weber så var det ändå svårt för Simmel att få tillträde till akademien, till stor del till följd av den dåvarande rådande antisemitismen.

1881 tog dock Simmel till slut en doktorsgrad. Hans fars arv möjliggjorde för honom att fullfölja sina akademiska intressen utan att behöva arbeta gentemot betalning. Simmel utarbetade sin egen sociologiska uppfattning i en serie välkända artiklar, bland annat Främlingen. Simmel lade stor vikt på konceptet av sociabilitet som ett centralt mänskligt drag.

Simmel hjälpte till att lägga grunden för sociologin som akademiskt institutionaliserad vetenskaplig disciplin inom ramen för det akademiska livet.

Källor

Löpande referenser 
Bo Isenberg: ”Georg Simmel”, i Bo Isenberg & Henrik Stenberg,  Relationell socialpsykologi. Klassiska och samtida teorier. Stockholm: Liber, 2013, sid. 245-279

Bo Isenberg: ”Den sociologiske essäisten. Georg Simmel 1858–1918”, Axess, 8, 2018, sid. 58–61 www.axess.se/magasin/default.aspx?article=3910#.Xp2aty8zLOQ

Externa länkar 
 

Tyska sociologer
Tyska filosofer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Födda 1858
Avlidna 1918
Män
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Ingen vill veta var du köpt din tröja

"Ingen vill veta var du köpt din tröja" är en singel och en låt från 2004 som innebar genombrottet för svenska popgruppen Raymond & Maria.  Den fick en Grammis för "årets låt 2004".  På singeln finns låten "Ingen vill veta var du köpt din tröja" samt "Tous les garçons et les filles" på franska. Singeln distribueras av Warner Music, och släpptes den 5 maj 2004. Den toppade bland annat den svenska singellistan. Låten finns även med text på engelska (översatt av gruppmedlemmarna själva), under titeln "No One Notices Your Brand New T-Shirt".

Låten kom in på Trackslistan den 15 maj 2004 och blev etta två veckor senare. Sista besöket där gjordes den 28 augusti 2004, efter åtta veckor. Låten låg etta på Trackslistan i fyra veckor, innan programmet tog sommaruppehåll. "Ingen vill veta var du köpt din tröja" låg även på Svensktoppen under perioden 13 juni-29 augusti 2004, och lyckades där som bäst nå en fjärde plats.

Listplaceringar

Referenser 

Musiksinglar 2004
Singlar utgivna på Warner Music Sweden
Svenska sånger
Svensktoppsmelodier 2004
Svenskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige
Biffen och Bananen

Biffen och Bananen är en tecknad serie av Rit-Ola (Jan-Erik Garland). Den publicerades ursprungligen i veckotidningen Folket i Bild, sedermera FIB aktuellt, åren 1936–1978.

Handling 
Serien handlar om två vänner, den starke Biffen och den smarte Bananen. Biffen är väldigt storväxt och Bananen väldigt liten. Deras äventyr tilldrar sig ofta i och omkring Stockholm, men de semestrar flitigt i både Afrika och Sydeuropa där de är med om åtskilliga äventyr. Ofta uppträder de i en idrottslig miljö, och de talar tidstypisk Stockholmsslang. En tredje figur, Galento (som fått sitt namn efter boxaren Tony Galento), sällade sig till vännerna efter några år. De delar lägenhet på Surbrunnsgatan.

Produktionsbakgrund 
Förebilden till Biffen i serien om "Biffen och Bananen" hette i verkligheten Harry Dahlgren och var barndomskamrat med Bananen alias Rit-Ola själv. Dahlgren var ett så kallat barnhemsbarn i Stockholm, när han växte upp. Dahlgren, som var konduktör till yrket, blev med tiden en kraftkarl och  tog hela fem SM-titlar i tyngdlyftning, något som också avspeglade sig i seriefiguren. Han ansågs av många bedömare vara något av en rapsod, och var en uppskattad trubadur och underhållare inom Stockholms nöjesliv, bland annat vid firmafester. Tillsammans med Tompa Jahn gick Dahlgren omkring på Stockholms gator i juletid som två underhållande tomtar. Dahlgren, som var baryton, avslutade sina visor och sånger med ett avslutande ackord och: "Kurriburr - Det finns ingen väg tillbaka".

Publicering och i andra medier 
Serien om "Biffen och Bananen" har även getts ut i albumform (av Åhlén & Åkerlunds förlag 1945-71, Bonniers Juniorförlag 1981, samt Bokförlaget DN 1990-91), och har även publicerats i serietidningarna Tuffa Viktor, 91:an och Åsa-Nisse.

På 1950-talet gjordes tre spelfilmer, Biffen och Bananen 1951, Blondie, Biffen och Bananen 1952 och Klarar Bananen Biffen? 1957. Biffen spelades av Åke Grönberg och Bananen av Åke Söderblom. Dessa filmer hade dock föga med serierna att göra utan lånade mest namnen.

Referenser 

Svenska seriefigurer
Svenska serier
Tecknade serier som blivit film
Fiktiva radarpar
Jan-Erik Garland

Jan-Erik Garland, ursprungligen Olsson, född 25 augusti 1905 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, död 26 mars 1988 i Oscars församling i Stockholm och gravsatt  på Gamla kyrkogården i Ystad, var en svensk sportjournalist och tecknare. Garland arbetade 1928–1937 som sportjournalist på Idrottsbladet och därefter på Dagens Nyheter.

Garland hade även själv en framgångsrik idrottskarriär som bland annat bandyspelare och gjorde 33 landskamper. År 1931 erövrade han ett SM-guld med AIK. Garland var även framstående i golf och tennis.

Under signaturen Rit-Ola skapade och tecknade Garland serien Biffen och Bananen och gjorde även politiska skämtteckningar som publicerades i tidningen Se och i Söndags-Nisses årsbok Lutfisken. Rit-Ola tecknade serien i 42 år. Under andra världskriget utmärkte sig Rit-Ola i sina teckningar som en av de främsta satiriska gisslarna av Adolf Hitler och Nazityskland. Namnet Rit-Ola var inspirerat av den samtida finländske idrottaren Ville Ritola.

Garland var son till den socialdemokratiska ecklesiastikministern Olof Olsson samt bror till skolledaren Sven-Olof Garland och journalisten Gabriella Garland. Han gifte sig 1936 med Nanny Åström (1908–2000), född i Gävle och dotter till civilingenjören Hans Åström och Ester Jerfström. Makarna Garland fick dottern Betty 1947. Jan-Erik Garland är även far till serietecknaren Olle Berg (född utom äktenskapet) som 2002 hade en utställning med teckningar av både honom och fadern.

Referenser 

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska serieskapare
Födda 1905
Avlidna 1988
Svenska bandyspelare
Män
Svenska skämttecknare
Spelare i AIK Bandy
Svenska tecknare under 1900-talet
Journalister från Stockholm
Konstnärer från Stockholm
Broströmmen

Broströmmen är en å i östra Uppland, Norrtälje kommun. Den är cirka 15 kilometer lång, 45 kilometer inklusive källflöden. Avrinningsområdet är cirka 230 km², varav sjöar utgör cirka 13 procent.

Broströmmen avvattnar sjön Erken (11 meter över havet) och rinner först österut förbi Norra Järsjö, Rönnsbol (där Erkens vattenstånd regleras) och Stensta. Broströmmen löper ut ur Brosjön nära Roslags-Bro kyrka och strömmar därifrån rakt söderut till Gillfjärden. De sista kilometerna före utloppet i Norrtäljeviken viker Broströmmen av åt sydost.

Referenser 
 

Vattendrag i Uppland
Vattendrag i Norrtälje kommun
Hanaholmens kulturcentrum

Hanaholmen – kulturcentrum för Sverige och Finland (finska: Hanasaari – ruotsalais-suomalainen kulttuurikeskus) är ett kulturcentrum på Hanaholmen i Esbo i Finland för utbyte mellan Sverige och Finland. 

Hanaholmens uppgift anges i ett avtal mellan Finland och Sverige som att främja samarbete inom kultur-, samhälls- och näringsliv. Det är en del av Kulturfonden för Sverige och Finland och hanterar också Finlands bilaterala kulturfonder för Norge, Danmark och Island på uppdrag av Undervisnings- och kulturministeriet. Verksamheten leds av en direktion, tillsatt för tre år i sänder, med fem ledamöter vardera från Sverige och Finland. Det driver också ett konferenshotell. 

Hanaholmen är en allmännyttig organisation som grundfinansieras genom statsbidrag från Sverige och Finland samt verksamhetsbidrag av huvudmannen Kulturfonden för Sverige och Finland.

Centret invigdes 1975 som en gengåva av finländska staten för Sveriges efterskänkande av skulder från krigstiden på 1940-talet. Byggnaden ritades av Veikko Malmio, och för den ursprungliga inredningen svarade Yrjö Sotamaa. Hanaholmen återinvigdes efter renovering 2017 i närvaro av bland annat Finlands president Sauli Niinistö och Sveriges kung Carl XVI Gustaf samt de övriga nordiska kungligheterna och presidenterna.  

Hanaholmen har ett galleri som visar modern svensk och finsk konst.

Hanaholmens kulturpark
Hanaholmens konstpark sträcker sig längs en omkring 500 meter lång gångstig runt byggnaden och har fem skulpturer av 
Kaarina Kaikkonen, Elisabet Sagefors (född 1954), Erik Wennerstrand (född 1963) och Anna Uddenberg (född 1982).

Hanaholmens direktörer
 Pär Stenbäck 1974–85
 Ann Sandelin 1985–90
 Anna-Maija Marttinen 1991–2003
 Gunvor Kronman 2003–

Källor

Externa länkar 
 Hanaholmens webbplats
Historia på Hanaholmens webbplats

Esbo
Kulturhus i Finland
Organisationer bildade 1975
Svenska kultur- och forskningsinstitut i utlandet
Relationer mellan Finland och Sverige
Kulturcentra