kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gianni Rivera

Gianni Rivera, född 18 augusti 1943 i Alessandria, Italien, är en italiensk före detta professionell fotbollsspelare som blev vald till Årets spelare i Europa 1969.

Karriär
Rivera kallades italiensk fotbolls Golden Boy. Han var en offensiv mittfältare eller släpande anfallare – en typisk "nummer 10". Han inledde karriären i Alessandria Calcio och gjorde debut i Serie A som 15-åring den 2 juni 1959. Efter att ha gjort sex mål på 26 matcher värvades han ett år senare av AC Milan och blev då Italiens dyraste fotbollsspelare. 1962 blev han italiensk mästare för första gången, och samma år gjorde han landslagsdebut som 18-åring i en landskamp mellan Italien och Belgien. Rivera fick åka med till VM i Chile, och fick då spela första matchen mot Västtyskland.

Tack vare segern i italienska ligan, fick Rivera och hans Milan spela i Europacupen säsongen 1962/63. Milan, med en Rivera i storform, gick till final, där man besegrade Benfica med 2–1. 1963 kom Rivera tvåa efter Sovjets Lev Jasjin i omröstningen om Årets spelare i Europa.

Rivera var med i VM i England 1966, men Italien blev utslaget redan i gruppspelet efter en sensationell förlust mot Nordkorea. Två år senare skulle det dock gå bättre. 1968 vann Rivera både italienska ligan och Cupvinnarcupen med Milan. Han var med om att bli Europamästare 1968, även om han inte fick spela i finalen. Han hade dock varit med i semifinalen mot Sovjet, som Italien vann efter slantsingling, efter en mållös match.

Som lagkapten förde Rivera sitt Milan till ännu en seger i Europacupen 1969, då han bland annat hade Kurt Hamrin som lagkamrat. I första omgången gjorde Rivera två mål mot Malmö FF.

I VM i Mexiko 1970 började Rivera matcherna på bänken, för att bli inbytt i andra halvlek. Detta beroende på att han och Alessandro Mazzola inte ansågs kunna spela tillsammans. Rivera gjorde dock segermålet i semifinalen mot Västtyskland. I finalen mot Brasilien, som slutade med en 1–4-förlust, fick han komma in först i den 84:e minuten. Rivera avslutade landslagskarriären i samband med VM i Västtyskland 1974, där Italien åkte ut redan i gruppspelet. Totalt gjorde han 14 mål på 60 landskamper.

Med Milan blev Rivera italiensk cupvinnare både 1972 och 1973. Han var även med att spela två raka finaler i Cupvinnarcupen, 1973 och 1974, varav man vann den första mot Leeds United. Riveras sista säsong i Milan var 1978/79, då klubben tog sitt tionde italienska mästerskap. Under 19 säsonger i Milan spelade Rivera 893 matcher och gjorde 288 mål (501 matcher/122 mål i Serie A).

Efter fotbollskarriären har Gianni Rivera ägnat sig åt politik.

Italienska fotbollsspelare
Spelare i Serie A
Spelare i AC Milan
Italienska landslagsspelare i fotboll
Spelare i VM i fotboll 1962
Spelare i VM i fotboll 1966
Spelare i VM i fotboll 1970
Spelare i VM i fotboll 1974
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1968
Män
Födda 1943
Fifa 100
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Italien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1960
Italienska idrottare under 1900-talet
Gerda (lundaspex)

Gerda är titeln på vad som räknas som det allra första lundaspexet. 

Gerda bygger på Esaias Tegnérs dikt om jättekvinnan med samma namn (dotter till Jätten Finn) och uruppfördes den 26 november 1886. Spexet har sedan återuppsatts ett flertal gånger fram till 1937. Huvudförfattare var förmannen för Akademiska Föreningens sociala utskott, Otto Sylwan, samt Ewert Wrangel, senare professor i estetik och konsthistoria. Mindre bidrag lämnades av Arthur Stille (senare professor i historia) och Hans Cavallin.

Den i dag mest ihågkomna kupletten ur spexet är duetten Fy, han Valdemar som fortfarande framförs ganska ofta vid så kallade spexkavalkader.

Spex
Akademiska Föreningen
Esaias Tegnér
Hindustan Times

Hindustan Times (tidigare/ibland skrivet The Hindustan Times) är en av de största dagstidningarna i Indien, tryckt på engelska. Den grundades 1924 och har sina rötter i det tidiga 1900-talets frihetsrörelse (Hindustan är ett äldre namn för Indien). Många kända indier har arbetat som redaktörer på tidningen, inklusive Mahatma Gandhis son Devdas Gandhi.

Storlek och historik 
Tidningen hade i november 2017 en tryckt upplaga på 993 000 exemplar. Enligt statistiken var HT 2014 Indiens näst mest lästa dagstidning i landet, efter den likaledes engelskspråkiga The Times of India.

Tidningen är populär i norra Indien, och den har eller har haft olika upplagor baserade i New Delhi, Mumbai (sedan 2005), Calcutta (2000–16), Lucknow, Patna, Ranchi och Chandigarh. De tidigare upplagorna för Nagpur och Jaipur lades ner 1997 respektive 2006. Tidningsutgivaren (Hindustan Times Media) har under 2010-talet utvecklat digitala publikationer, vilket gått ut över satsningarna på de olika pappersutgåvorna.

Chefredaktörer (urval) 
 /…/
 1937–57 • Devdas Gandhi
 1957–59 • Durga Das
 /…/
 1980–83 • Khushwant Singh
 /…/
 –2016 • Sanjoy Narayan
 2016–17 • Aparisim "Bobby" Ghosh
 2017– • Sukumar Ranganathan

Referenser

Externa länkar
HindustanTimes

Indiska tidningar
Blueberry

Blueberry, (original: Lieutenant Blueberry) är en fransk västernserie, skapad 1963 av Jean-Michel Charlier (manus) och Jean Giraud (teckningar). Serien utspelar sig under och efter det amerikanska inbördeskriget och skildrar löjtnant Mike "Blueberry" Donovans resor och äventyr i Vilda Västern.

Historik 
Mycket av rötterna till Blueberry kommer från Girauds tidigare västernalster Frank et Jeremie, som han tecknade för tidningen Far West redan som 18-åring, och Jerry Spring, en serie från 1961 av tecknaren Jijé som publicerades i tidningen Spirou. Tillsammans har Charlier och Giraud även skapat västernserien Jim Cutlass.

I Sverige har Blueberry publicerats i albumform. Två album gavs ut av Semic och 17 av Carlsen Comics. Blueberry har också publicerats i serietidningarna Fantomen, Champion och SM Special. 

Sedan kom en uppföljare - Blueberrys ungdom - med manus av först Charlier och sedan, efter dennes bortgång 1989, av Francois Corteggiani. Denna "prequel" tecknades av Colin Wilson och senare Michel Blanc-Dumond. Fyra av dessa album har getts ut på svenska.

Efter Charliers död skrev Giraud manus till tre album med samlingsnamnet Marshall Blueberry som tecknades av andra artister - William Vance och Michel Rouge. Giraud fortsatte sedan att både skriva manus och rita de sista albumen med samlingsnamnet Mister Blueberry.

Giraud skrev också manus till fem album i en helt annan serie om Blueberry, Blueberry 1900, som inspirerats av en dagdröm Giraud hade 1981 och som skulle tecknas av François Boucq. Den skulle handla om mordet på president William McKinley och innehålla en del schamanism och magi. Jean-Michel Charliers son, Philippe Charlier, motsatte sig Girauds planer då han menade att det mer lät som något Moebius skulle göra. De mer övernaturliga inslagen överfördes dock till filmen (se Blueberry).

Från sommaren 2015 har Cobolt Förlag gett ut Blueberrys samlade äventyr i nio band på svenska.

Blueberrys ungdom (1861-1864)

Blueberry (1867-1868)

Marshall Blueberry (1868)

Blueberry (1869-1881)

Mister Blueberry (1881)

Filmatisering
2004 kom en film löst baserad på serien, regisserad av Jan Kounen, med Vincent Cassel i huvudrollen. För mer detaljer se Blueberry (film).

Källor

Externa länkar
 Cobolt Förlag (Sverige)
 Forlaget Cobolt (Danmark)

Franska serier
Franska seriefigurer
Westernserier
Krigs- och militärserier
Historiska serier
Tecknade serier som blivit film
Less Than Kind

Less Than Kind är en kanadensisk TV-serie som premiärsändes på den kanadensiska kanalen Citytv 14 oktober 2008. Serien kretsar kring Sheldon (Jesse Camacho), en 15-åring som växer upp i Winnipeg.

Externa länkar
 Less Than Kind
 

Kanadensiska TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2008
TV-serieavslutningar 2013
Engelskspråkiga TV-serier
Mario Paint

Mario Paint, TV-spel i utbildningssyfte som släpptes till Nintendos enhet Super Nintendo Entertainment System 1992 tillsammans med en mus anpassad för konsolen, kallad SNES-mus. I spelet kan spelaren rita, måla, skapa animeringar och simpel musik med mera. Man kan även spela det så kallade "Flugsmällarspelet".

Mario Paint är det mest kända spelet som använde sig av SNES-musen.

Externa länkar

Mario Paint-bloggen

Super NES-spel
Datorspel 1992
Mario-spel
Komma rätt, komma fel och komma till punkt

Komma rätt, komma fel och komma till punkt är en bok om interpunktion av Eva Halldinger från 2005, baserad på den brittiska författarinnan Lynne Truss bok Eats, Shoots and Leaves.

Källor

Facklitteratur 2005
Robert Doornbos

Robert Doornbos, född 23 september 1981 i Rotterdam, är en nederländsk racerförare.

Racingkarriär
Doornbos, som varit test- och reservförare i Jordan,  gjorde debut i formel 1 för Minardi i Tysklands Grand Prix 2005. Han blev senare test- och reservförare för Red Bull-stallet. Han fick dock ersätta stallets andreförare Christian Klien i de tre sista loppen säsongen .

Säsongen 2007 körde Doornbos för Minardi Team USA i Champ Car, där han slutade på tredje plats. Han slutade även trea i Superleague Formula för AC Milan 2008, innan han körde i IndyCar 2009 med Newman/Haas/Lanigan Racing, innan han lämnade stallet i augusti samma år för att avsluta säsongen med HVM Racing.

F1-karriär

|}

Champ Car-segrar

Källor

Externa länkar
Robert Doornbos - Official website

Födda 1981
Nederländska racerförare
Nederländska Formel 1-förare
Minardi F1-förare
Red Bull F1-förare
Champ Car-förare
IndyCar-förare
Indianapolis 500-förare
Formel 3000-förare
Tyska F3-mästerskapsförare
Män
Levande personer
SNES-mus

SNES-musen är en datormus som släpptes som tillbehör till Nintendos Super Nintendo 1992. Den har två lila knappar nära toppen, och undertill har den en muskula; den bör alltså användas tillsammans med en musmatta. Mitt på musen är ett grått område, och Nintendo-loggan är i musens nedre högra del. Den har en relativt kort sladd och kopplas in i konsolens andra kontrollport. För att passa barn och asiater (som i regel har mindre händer än européer) är den mindre än de flesta vanliga datormöss.

Tillbehöret användes enbart i ett fåtal spel, varav det mest kända är Mario Paint, som musen också initialt såldes tillsammans med.

Lista över kompatibla spel
 Acme Animation Factory
 Advanced Dungeons and Dragons: Eye of the Beholder
 Cannon Fodder
 Doom
 Fun and Games
 J.R.R. Tolkien's The Lord of the Rings, Vol. I
 Jurassic Park
 King Arthur's World
 Lamborghini American Challenge
 Lemmings 2: The Tribes
 Mario and Wario
 Mario Paint
 Might and Magic III
 Nobunaga's Ambition
 Populous II
 Shien's Revenge
 Sid Meier's Civilization
 Sim Ant
 Super Game Boy
 Super Noah's Ark 3D
 Super Solitaire
 T2: The Arcade Game
 Troddlers
 Utopia
 Vegas Stakes
 Wolfenstein 3D

Super Nintendo Entertainment System
Lidande

Existensfrågorna om människors lidande intar en viktig plats i många religiösa och etiska läror.

Definition
Lidande är inte lätt att definiera. Ofta anser man det vara motsatsen till njutning eller hälsa. Det är definitivt inte smärta, eftersom smärta är ett rent fysiologiskt fenomen, och smärta i vissa fall (masochism) kan lindra lidande. 

Lidande är att inte kunna acceptera verkligheten som den är och vilja ändra den. Att lindra lidande och främja hälsa är motiven inom vårdvetenskapen och i omvårdnaden av patienten .

Lidande inom religion
Buddhas undervisning är inriktad på att upphäva lidandet: allt är lidande, men detta kan upphävas enbart genom de fyra ädla sanningarna. 

Enligt kristendomen finns ett annat samband mellan lidande och räddning: Kristus har förlöst mänskligheten genom sitt lidande, och i gemenskapen med honom kan varje människa få ett nytt perspektiv på sitt eget lidande och vinna evigt liv.

Inom shiitisk islam tolkas ibland Husayn ibn Alis martyrdöd vid Kerbela som en form av ställföreträdande lidande.

Referenser

Termer inom humanfilosofi
Teologi
Patologiska tillstånd, tecken och symtom
Etiska frågor
Glittertind

Glittertind (officiell norsk form på kartor: Glittertinden) är Norges näst högsta berg, beläget i Jotunheimen i Loms kommun i Oppland fylke. 

Glittertind är enligt senaste mätning 2 465 m ö.h., inklusive den snökappa toppen är täckt av. Det är fyra meter lägre än Galdhøpiggen, som inte har glaciär på toppen. Höjden på Glittertinds fasta berg är 2 452 m ö.h. Tidigare var Glittertind inklusive glaciären några meter högre än Galdhøpiggen, och det var debatt om hur det skulle räknas, vilken som var högst. Numera har glaciären minskat i tjocklek, vilket gör Galdhøpiggen högst oavsett.

Glittertind nås till fots utan behov av klätterutrustning, eller glaciärutrustning. Startpunkten är Spiterstulen fjällstation (1 300 m höjdskillnad, bilparkering) eller Glitterheim fjällstuga (1 080 m höjdskillnad, men ej tillåtet med privata bilar där). Det tar oftast runt åtta till nio timmar att vandra/klättra upp och ner igen från Spiterstulen.

Glittertind besöks av några tiotals personer om dagen under högsäsong.
Galdhøpiggen är lättare att nå från Juvasshytta (600 m höjdskillnad) än Glittertind, och är högst, och har därför flera hundra besökare vissa dagar.

Externa länkar
Glitterheim - Glittertind - Spiterstulen Ledinfo - www.tilltops.com
Areas › Glittertind Massif www.scandinavianmountains.com

Referenser

Berg 2000 meter över havet eller högre
Berg i Norge
Jotunheimen
Loms kommun
Eddie Oliva

Edoardo Oliva, känd som Eddie Oliva, född 30 oktober 1948 i Scala, Kampanien, är en italienskfödd svensk sångare och trubadur. Han är bosatt i Sverige sedan 1973.

Källhänvisningar

Externa länkar
Officiell webbplats
Eddie Oliva på Discogs

Italienska sångare
Födda 1948
Män
Levande personer
Personer från Salerno
Artur Ringart

Artur Henrik Ringart, född 15 juni 1952 i Spånga, Stockholm, är en svensk sportjournalist och programledare i TV. 

Ringart har en lång journalistkarriär bakom sig, främst inom TV-mediet.

Biografi
Ringart utbildade sig vid Dramatiska institutet i Stockholm.

Han kom till radion på mitten av 1970-talet där han ledde musikprogrammet Skivspegeln. Han gick sedan vidare till Radio Stockholm.

År 1983 gick Ringart över till TV-sporten där han var med och startade Lilla Sportspegeln. Han agerade också presentatör för Sportnytt och kommenterade bland annat cykling från OS. Utöver programledarskap och reportage i Lilla Sportspegeln lånade Ringart ut sin röst till tecknade serier som ingick i programmet, vid något enstaka tillfälle även till Tom och Jerry. 

I januari 1994 gick Ringart över från SVT till TV4 för bli redaktör för kanalens nya sportredaktion. Han kommenterar bland annat motorsport för kanalens räkning. Som Formel 1-kommentator gjorde han tillsammans med Eje Elgh insatser för sportens popularitet under 90-talet. Ringart fick dock utstå kritik av tittare för sin begränsade motorkunskap.

Vid TV4 har han även varit programledare för underhållnings- och utbildningsprogrammet I polisens kamera och medverkat i Sport-Jeopardy. Utöver detta har Ringart även varit verksam vid Radio Stockholm.

Tillsammans med Fredrik Lundberg startade han 2015 nyhetsinternetplatsen News55.

Referenser

Noter 

Födda 1952
Svenska TV-programledare
Män
Levande personer
Svenska sportkommentatorer
Journalister från Stockholm
Haifas bergbana

Haifas bergbana (Carmelit) är en bergbana i Haifa i norra Israel. Den öppnades första gången 1959 men var stängd för reparationer 1986-1992 och är 1,8 kilometer.

Sträckning och funktion 

Stora delar av Haifa är byggda på Karmelbergets branta sluttningar och bergbanan är byggd i en tunnel med konstant lutning och tågen är byggda i terrasser för att få golvet plant. Höjdskillnaden mellan den första och sista stationen är 274 meter. 

Bergbanan betjänar bara en liten del av staden, de delar som var kommersiellt viktiga och de största bostadsområdena vid tiden för byggandet 1959. Sedan dess har Haifas befolkning ökat och staden expanderat kraftigt vilket gör att majoriteten av dagens befolkning inte lever nära bergbanan och den är inte speciellt använd. Den når inte heller upp till det nya universitetsområdet högre upp på berget. Olika förlängningar av tunnel och nya linjer har varit under planering men inte genomförts och den mesta kollektiva trafiken i Haifa sker med bussar.

Stationer 

Haifas bergbana består av sex stationer med 30 meter långa perronger och trafikeras av enbart två tåg (med två vagnar) på ett enkelspår. Stationsnamnen visas som brukligt på israeliska tåg med arabisk, hebreisk och engelsk text. Informationen sker dock enbart på engelska och hebreiska.

Stationerna på bergbanan (listade uppifrån och ner):

 Gan Ha'em ("moderns trädgård"): I stadsdelen Carmel Center, nära Haifa zoo och många hotell och restauranger och panoramautsikt över Haifa och hamnen.
 Golomb: Vid bahá’ítrons världscentrum.
 Massada. Vid vetenskapsmuseet.
 Hanevi'im Viktiga affärskvarter.
 Solel Boneh: Vid stadshuset.
 Kikar Pariz (Paristorget). Förvaltningskvarter nära järnvägsstationen och rådhuset.

I varje vagn citeras 3 Mos 19:32 (sv: "Du skall resa dig upp för ett grått huvud och hedra den gamle").

Öppettider 

 Söndag till torsdag: 06:00 - 22:00 
 Fredagar och dag före heldag: 06:00 - 15:00 
 Lördagar: 19:00 (eller senare när sabbaten slutar) - 22:00

Tekniska data 

 Längd: 1,75 kilometer
 Antal linjer: 1
 Antal stationer: 6
 Längd perronger: 30 meter
 Höjdskillnad: 274 meter

Externa länkar 

 Karta över Camelits linje och omgivningarna
 Bilder på stationer och tåg

Kollektivtrafik i Israel
Transport i Israel
Arvanitiska

Arvanitiska, eller arbëroriska, är en gammal variant av dialekten toskiska av albanskan. Den är starkt påverkad av grekiskan och har talats av arvaniter i Grekland i mer än femhundra år.

Det fanns ungefär 150 000 talare i drygt trehundra byar i norra Grekland år 2000. Bland dem är det bara ett fåtal äldre personer som ännu är tvåspråkiga. Arvanitiskan är ett döende språk eftersom yngre arvaniter ofta flyttar till Aten och assimileras som greker. Fast arvanitiskan traditionellt sett är ett talspråk snarare än ett skriftspråk, har man nu officiellt antagit grekiska alfabetet för det arvanitiska skriftspråket.

Skrivningssystem

Provtext

Vår Fader

Άτι ύνε̱ κ̇ε̱ ϳέ νdε̱ κ̇ιέjετ, ȣσ̈ε̱ν̇τε̱ρόφτ' έμε̱ρι ύτ.
άρθτε̱ μbε̱ρετε̱ρία ϳότε; ȣbε̱φτε̱ dασ̈ȣρίμι ύτ,
σι νdε̱ κ̇ιέλ, εδέ μbε̱ δέτ;
bȣ́κε̱νε̱ τόνε̱ τε̱ πε̱ρdίτε̱σ̈ιμεν' έπ-να νέβε σότ;
εδέ φάλ̇-να φάjετε̱ τόνα,
σικȣ́νdρε̱ εδέ νέβε ȣα φάλ̇με̱ φαjτόρε̱βετ τάνε̱;
εδέ μοσ να σ̈τιέρ νdε̱ νγάσιε, πό σ̈πε̱τό-να νγα ι λ̇ίγȣ;
σεπσέ ϳότια ε̱σ̈τε̱ μbε̱ρετε̱ρία ε φȣκ̇ία ε λ̇αβdία νdε̱ ϳέτε̱τ τε̱ ϳέτε̱βετ.

Translittering

Áti ýnë që jé ndë qiéjet, ushënjtëróft' émëri ýt.
árthtë mbëretëría jóte; ubëftë dashurími ýt
si ndë qiél, edhé mbë dhét
búkënë tónë të përdítëshimen' ép-na néve só
edhé fálj-na fájetë tóna
sikúndrë edhé néve ua fáljmë fajtórëvet tánë
edhé mos na shtiér ndë ngásie, pó shpëtó-na nga i ljígu;
sepsé jótia është mbëretëría e fuqía e ljavdía ndë jétët të jétëvet.

Se även
Arberien

Källor
Albanesisch-Griechisch
Ethnologue.com, Albanian, Arvanitika, läst 2008-10-18
UNESCO RED BOOK ON ENDANGERED LANGUAGES: EUROPE om Arvanitika Albanian, läst 2017-07-16

Albanska
Greklands samhälle
Utrotningshotade språk
Språk i Europa
Køge kommun

Køge kommun  är en kommun i Region Själland i Danmark. Den ligger omkring 40 kilometer söder om Köpenhamn. Kommunen har  invånare (2007) och en yta på 255,47 km². Centralort är Køge.

2007 slogs Køge kommun samman med Skovbo kommun. Båda kommunerna låg före kommunsammanslagningen i före detta Roskilde amt. Køge kommun hade  invånare (2004) och en yta på 123,73 km².

Rådhuset, byggt 1552, används fortfarande. Vänort i Sverige är Kristianstad.

Mindre orter i Køge kommun är bland andra Bjæverskov, Borup, Ejby, Ølby, Ølsemagle, Lille Skensved, Lellinge, Algestrup, Herfølge och Hastrup.

Källor

Externa länkar 
Køge kommuns webbplats

Kommuner i Region Själland
Lejre kommun

Lejre kommun är en kommun i Region Själland i Danmark. Före kommunreformen 2007 hade kommunen 8 852 invånare (2006) på en yta på 88,17 km². Kommunen bildades genom att socknarna Allerslev, Gevninge, Glim, Herslev, Kornerup sogn, Osted och Rorup slogs samman då den danska kommunreformen 1970 genomfördes. 2007 slogs kommunen samman med Bramsnæs kommun och Hvalsø kommun.

Övrigt
Lejrehögarna är en grupp gravhögar från folkvandringstiden belägna i byn Gammel Lejre utanför Roskilde i Danmark. Man har där hittat förbrända likrester från 500-talet.

Vid Lejre ligger också Historisk-arkæologisk Forsøgscenter som öppnade 1964.

"Ledra" (Ledreborg, Lethreborg) och "Leyra" är äldre namn på Lejre. På forndanska hette platsen Hledru, och historikerna kallar det Lethra på latin.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Kommuner i Region Själland
 

de:Lejre
Epic

Epic kan syfta på:

Datorteknik
 EPIC – Explicit Parallell Instruction Code, se VLIW

Film
 Epic – Skogens hemliga rike – en amerikansk 3D-animerad film från 2013, originaltitel Epic
 Epic Movie – amerikansk komedifilm från 2007, originaltitel Epic Movie

Musik
 Epic (R. Kelly album) – ett samlingsalbum av sångaren R. Kelly
 Epic metal – en genre inom hårdrock
 Epic (musikalbum) – det norska black metal-bandet Borknagars sjätte studioalbum från 2004
 Epic (sång) – en singel från Faith No More
 Epic Records – ett skivbolag
 Epic Sun – ett rockband från Stockholm
 Last Epic – ett studioalbum från 2003 av det svenska progrock-bandet A.C.T.

Serier
 Epic Comics – serieförlag och underetikett till Marvel Comics
 Epic Illustrated – en serieantologi från Marvel Comics

Spel
 Epics – Värdefulla föremål i olika typer av datorspel.
 Epic (spel)
 Epic (datorspel)
 Epic Games – ett datorspelsföretag
 Epic Mickey – ett actionäventyrs-plattformsspel från 2010
Epic Records

Epic Records är ett amerikanskt skivmärke grundat 1953. Skivmärket startades ursprungligen av CBS Records som en underetikett för utgivning av jazz och klassisk musik, men inriktade sig senare mer på populärmusik. CBS Records och Epic Records ingår sedan 1988 i skivbolaget Sony Music.

Urval av artister på Epic Records 

 AC/DC
 Tori Amos
 Anastacia
 Argent
 Bad Religion
 The Barron Knights
 Jeff Beck
 Bone Thugs-N-Harmony
 Cheyenne Kimball
 Gigliola Cinquetti
 The Clash
 Dead or Alive
 Céline Dion
 Donovan
 Europe
 Franz Ferdinand
 Gloria Estefan
 Macy Gray
 The Hollies
 The Isley Brothers
 The Jackson 5  och Michael Jackson
 Jamiroquai
 Amanda Jenssen
 George Jones
 KC & the Sunshine Band
 Carole King
 Korn
 Labelle
 Lamb of God
 Cyndi Lauper
 Jennifer López
 Lulu
 The McCoys
 George McCrae
 Harold Melvin & the Blue Notes
 Howie Day 
 Magnus Uggla
 Meat Loaf
 MFSB
 George Michael
 Modest Mouse
 Motörhead
 Mudvayne
 Johnny Nash
 Neverstore
 Ted Nugent
 The O'Jays
 Oasis
 The Only Ones
 Omarion
 Ozzy Osbourne
 Billy Paul
 Pearl Jam
 Teddy Pendergrass
 Quietdrive
 Rage Against the Machine
 Roy Hamilton
 Lou Rawls
 REO Speedwagon
 Charlie Rich
 Sade
 Joe Satriani
 Shakira
 Sly and the Family Stone
 Social Distortion
 Suicidal Tendencies
 Donna Summer
 System of a Down
 Tenacious D
 The Tremeloes
 Steve Vai
 Luther Vandross
 Stevie Ray Vaughan
 Bobby Vinton
 Wham!
 Edgar Winter
 Brenton Wood
 Tove Styrke
 Tammy Wynette
 The Yardbirds
 Kat DeLuna

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1953
Nalle Lufs

Nalle Lufs är en rollfigur i tre barnböcker skapad av Gösta Knutsson 1949. 
De handlar om en björnunge som ursprungligen letar efter sin mamma, men som därefter hamnar i olika äventyr. Han blir vän med flickan Lotta och hunden Skrutten.

Böckerna översattes till finska, norska, danska, polska och ungerska. Nalle Lufs förekom senare även som tecknad serie och svensk serietidning.

Böcker
 Nalle Lufs (illustrerad av Eva Alexandrowa) (Bonnier, 1949) (Bonniers barnbibliotek, 100)
 Nalle Lufs i farten (illustrationer av Eva Alexandrowa) (Bonnier, 1950) (Regnbågs-böckerna)
 Nalle Lufs och Skrutten (ill. av Eva Alexandrowa-Lefferts) (Bonnier, 1952) (Bonniers barnbibliotek, 105)

Referenser

Externa länkar
 Biblioteket.se

Fiktiva björnar
Svenska litterära figurer
Fiktiva figurer introducerade 1949
Verk av Gösta Knutsson