Leonid Brezjnev

Leonid Iljitj Brezjnev (, uttal: , ; ), född 19 december  i gruvstaden Kamenskoje i  Kejsardömet Ryssland, död 10 november  i Moskva, var en sovjetisk politiker. Han var ordförande i Sovjetunionens högsta Sovjets presidium (president) 1960-1964, generalsekreterare i Sovjetunionens kommunistiska partis centralkommittés politbyrå, från  även ordförande i Sovjetunionens högsta sovjets presidium. I egenskap av innehavare av dessa poster var han Sovjetunionens ledare från 1964 till sin död 1982.

Biografi

Unga år 
Lite är känt om Leonids ungdom förutom att han som 15-åring arbetade på ett stålverk liksom sin far. År 1922 gick han med i det kommunistiska ungdomsförbundet Komsomol och 1931 i kommunistpartiet där han hade ett antal lokala poster. Han visade tidigt prov på politisk skicklighet och navigerade väl i det politiska landskapet. När Stalin avled anslöt han sig lyckosamt till Nikita Chrusjtjov som då var ny sovjetisk premiärminister. 

Leonid hjälpte honom att driva jordbrukskampanj i Kazakstan, där Brezjnev tjänstgjorde som kommunistpartiets förste sekreterare. Han stöttade också Chrusjtjov då man försökte avlägsna honom från makten. Snart utsågs Brezjnev till fullvärdig medlem av politbyrån. Efter avslutad värnplikt 1936 utbildade han sig till ingenjör och blev besiktningsman. När Nazityskland invaderade Sovjetunionen den 22 juni 1941 kallades han återigen in i armén. Han lämnade armén 1946 med generalmajors rang och började återigen engagera sig i politiken.

Sovjets ledare 

Brezjnev sågs under 1960-talet som Chrusjtjovs efterträdare.1960 blev han utnämnd till Sovjets högsta presidium. Han avgick 1964 för att bli Chrusjtjovs närmaste assistent och andresekreterare i centralkommitén. Efter tre månader på denna post hjälpte Brezjnev till att leda den konservativa koalitionen, som till slut fick Chrusjtjov avsatt från makten. Han klättrade snabbt inom kommunistpartiet och inom den sovjetiska statsmakten och gick till sist segrande ur den maktkamp som utspelade sig efter att Nikita Chrusjtjov avsatts.

År 1964 var Brezjnev obestridd ledare för supermakten Sovjetunionen genom sin post som generalsekreterare i kommunistpartiet. Det finns två bilder av Brezjnev: Dels att hans tid vid ledningen innebar stagnation, dels att hans tid vid ledningen innebar stora framsteg för det sovjetiska samhället. Jämfört med föregångaren Chrusjtjov var Brezjnev en konservativ kraft. Brezjnevs färglösa och byråkratiska ledarstil stod i stark kontrast till Chrustjovs dynamiska men turbulenta regeringstid. Under Brezjnevs styre blomstrade den sovjetiska byråkratin, som hade blivit hotad av Chrusjtjovs reformer. Underrättelsetjänsten KGB:s auktoritet de haft under Stalins tid återupprättades.

Stagnation och korruption 
En milstolpe i den sovjetiska historien kom också , när den nya Brezjnevförfattningen ersatte den gamla Stalinförfattningen från  som Sovjetunionens grundlag. Den nya grundlagen framhävde, och formellt stärkte, partiets roll i det sovjetiska samhället. Också Brezjnev själv stärkte sin interna position inom politbyrån genom att ge de politiker och ministrar som var lojala mot honom sina ämbeten på livstid, vilket resulterade i att hela den sovjetiska statsmakten kom att bestå av äldre och med åren allt mer konservativa män. 

Detta försvårade på längre sikt genomförandet av förändringar och reformer i det sovjetiska samhället och blev en av de bidragande orsakerna till att den sovjetiska ekonomin stagnerade under 1970- och 80-talet. Den försämrade ekonomiska situationen ledde också till att korruptionen, som tagit fart redan under Chrusjtjovs tid, bredde ut sig i allt större skala i hela östblocket.

Militära aktioner 

20 augusti1968 invaderades Tjeckoslovakien i syfte att slå ner pragvåren. Detta var en tidig indikation på Brezjnevs världssyn. I ett tal som rättfärdigade aktionen, som kom att kallas  Brezjnevdoktrinen, uttalade han Moskvas rätt att ingripa i andra socialistiska staters angelägenheter.  Sovjetunionen expanderade sin intressesfär utanför Europa och tävlade med amerikanerna i såväl Latinamerika och Afrika som i Asien.  gick Sovjetunionen också till fullt militärt angrepp på en stat utanför det egentliga östblocket: invasionen av Afghanistan.

Brezjnevs sista år 
Under de sista åren av sin regeringstid blev Brezjnevs hälsa allt sämre och han var under sina sista år nästan helt oförmögen att styra landet. Detta innebar att makten i praktiken successivt försköts till Brezjnevs andre man KGB-chefen Jurij Andropov, och Brezjnev själv reducerades till att vara en galjonsfigur i Kreml. Leonid Brezjnev avled 1982. Exakt dödsorsak ej känd.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1906
Avlidna 1982
Sovjetiska politiker
Ryska kommunister
Ukrainska kommunister
Sovjetunionens hjältar
Män
Marskalkar av Sovjetunionen
Personer från Dnipropetrovsk oblast
Eponymer