kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fikon

Fikon (Ficus carica) är en art inom fikussläktet och familjen mullbärsväxter, som växer i södra delen av Europa samt i länder kring Arabiska halvön. Dess frukter är ätliga och benämns i allmänhet med samma namn som trädet.

Fikon bildar lövfällande buskar eller träd upp till 10 meter höga. Barken är grå och slät, grenarna bruna eller gröna, något håriga. Bladstjälkarna blir upp till 10 cm långa, Bladskivorna blir cirka 35–35 cm med 3 till 7 flikar med rundade spetsar och hjärtformad bas. De är tunna och något läderartade, sträva på ovansidan och korthåriga på undersidan. Frukterna, fikonen, är runda till päronformade, upp till 8 cm i diameter, gula till purpurfärgade och kala eller något håriga. Frukterna smakar sött. 

Det växer fikon på friland i många svenska trädgårdar, och många av plantorna ger frukt varje år.

Användning 
Torkade fikonfrukter säljs ofta till jul. De är bruna, platta och smakar sött. Konserverade fikon är gula och säljs i glasburkar marinerade med cognac. Dessa äts till efterrätt tillsammans med lättvispad grädde. Omogna fikon är inte goda och innehåller en mjölksaft, som blir socker när fikonen mognar. Därför säljs fikon alltid mogna. Med ett fikonlöv skylde Adam och Eva sin nakenhet i Första Moseboken.

Synonymer 
Caprificus insectifera Gasp. 
Ficus afghanistanica Warb.
Ficus caprificus RissoFicus carica subsp. rupestris (Hausskn. ex Boiss.) Browicz 
Ficus carica var. afghanica Popov
Ficus carica var. caprificus (Risso) Tschirch & Ravasini
Ficus carica var. genuina Boiss.
Ficus carica var. hortensis Shinn
Ficus carica var. intermedia Shinn
Ficus carica var. johannis Boiss.
Ficus carica var. rupestris Hausskn. ex Boiss.
Ficus carica var. silvestris Risso
Ficus carica var. smyrnica Shinn
Ficus carica var. sylvestre Shinn
Ficus colchica Grossh. 
Ficus communis Lam. [nom. illeg.] 
Ficus hyrcana Grossh. 
Ficus johannis Boiss. 
Ficus johannis supsp. afghanistanica (Warb.) Browicz 
Ficus kopetdagensis Pachom. 
Ficus latifolia Salisb. [nom. illeg.] 
Ficus macrocarpa Gasp. [nom. illeg.]  
Ficus sativa Poit. & Torpin
Ficus vulgaris Bubani [nom. illeg.]

Världsproduktion

Referenser

Externa länkar 

Mullbärsväxter
Frukter
Fi Växtindex
Träd
Gerhard Strindlund

Gerhard Strindlund (i riksdagen kallad Strindlund i Skedom), född 24 september 1890 i Sollefteå, Västernorrlands län, död 10 oktober 1957 i Essinge församling, Stockholm var ett svenskt statsråd och riksdagsledamot (Bf).

Strindlund var riksdagsledamot i andra kammaren 1921–1941 och som sådan suppleant i statsutskottet 1925–1930 samt ordinarie ledamot av samma utskott 1931–1938 och 1941.

Statsråd och chef för Socialdepartementet i regeringen Pehrsson-Bramstorp juni–september 1936.
Statsråd och chef för Kommunikationsdepartementet i regeringen Hansson II dec. 1938–dec. 1939.
Överdirektör och chef för Skogsstyrelsen 1941–1954.

Gerhard Strindlund togs i anspråk för ett flertal utredningsarbeten:

Ledamot av 1933 års skogsindustrisakkunniga,
Ledamot av 1934 års industrisakkunniga,
Ledamot av 1936 års skogsutredning 
Ledamot av 1938 års jordbruksutredning 
Ledamot av Norrlandskommittén 1944–1949.
Ledamot och ordförande av Statens vednämnd 1940  
Ledamot av Statens arbetsmarknadskommission 1940–1941
Ledamot av Statens bränslekommission 1940–1941
Ledamot av Centrala krigskonjunkturskattenämnden 1941–1948.
Ordförande i Svenska jordbrukskreditkassan 1936–1938.
Ledamot av Järnvägsrådet (ordförande från 1946)
Ledamot av styrelsen för Skogshögskolan
Ledamot av styrelsen för Statens skogsforskningsinstitut 1942-
Ledamot av Svenska Träforskningsinstitutet 1942-

Efter avslutad skolgång praktiserade Strindlund jordbruk och var 1906–1908 elev vid Hola lantmannaskola, varefter han 1908–1909 fortsatte sina lantbruksstudier i Danmark.
Han köpte 1912 en mindre gård i Graninge församling, varifrån han 1917 överflyttade till Skedom i Multrå församling, där han förvärvat ett jordbruk helt nära Ångermanälven. I Multrå erhöll han åtskilliga kommunala uppdrag, vilka han dock sedermera lämnade.

Gerhard Strindlund anslöt sig tidigt till Bondeförbundet och var mycket verksam i agitation- och organisationsarbetet. 
Han har spelat en betydande politisk roll, bl.a. som en av initiativtagarna till krisuppgörelsen mellan Bondeförbundet och Socialdemokraterna 1933.
Hans mångåriga arbete i statsutskottets tredje avdelning hade gett honom den auktoritet i socialpolitiska frågor, som bidrog till hans utnämning till socialminister.
Även för den lägre lantbruksundervisningen gjorde Gerhard Strindlund en betydelsefull insats.
Gift 1912 med Kristin Nordling.

Referenser 
 Svenska män och kvinnor 1954.

Noter 

Sveriges kommunikationsministrar
Sveriges socialministrar
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Centerpartiet
Svenska överdirektörer
Personer från Sollefteå
Födda 1890
Avlidna 1957
Män
Arthur Heiding

Gustaf Arthur Heiding (i riksdagen kallad Heiding i Stora Tomteby), född 15 oktober 1883 i Mönsterås församling, Kalmar län, död 10 januari 1973 i Ljungby församling, Kalmar län, var en svensk politiker (Bondeförbundet), riksdagsledamot 1925–1951 och kommunikationsminister 1936.

Biografi 
Efter att ha genomgått bland annat handelsskola 1899 och lantbruksskola 1908 var Heiding lantbruksbokhållare 1909–1910 och inspektor 1911–1913.

Förlovning tillkännagavs den 25 september 1911 mellan Heiding och Esther Charlotta Nilsson, född 11 februari 1890, dotter till godsägaren Nils Johan och Alida Nilsson på Hults gård, Tuna. Giftermål ägde rum 1913.

I hemsocknen Ljungby innehade han ett flertal kommunala uppdrag främst 1919–1924. Han var ledamot av Djurgårdskommittén 1937, ordförande för Kalmar Landstings hushållningssällskap 1938–1947. Heiding var även landstingsman 1923–1954, ordf skogsvårdsstyrelsen 1943–1953, egnahemsnämnden 1938–1945, Högalids och Ingelstorps lantmannaskola 1946–1960, Ekerums försöksgård 1939–1960. Han var ledamot av riksdagens andra kammare 1925–1935 och första kammaren 1936–1951. Under perioden 19 juni 1936–28 september 1936 var han statsråd. I riksdagen skrev han 101 egna motioner, särskilt om jordbruket och kommunikationer, bl a Ölandsbron (1939). Några motioner gällde författningsfrågor, t ex minskning av ledamotsantalet i kamrarna. 

Heiding verkade som godsägare på Stora Tomteby, Kalmar. Gården arrenderades ut till Heiding som köpte den 1920. Huvudbyggnaden revs. Ett äldre hus blev gårdens nya bostad efter en om- och tillbyggnad 1924.

Han är gravsatt på Ljungby kyrkogård.

Familj 
Heiding föddes som son till landstingsmannen Johan Edvard Petersson och hans hustru Alida Maria Nilsson. I äktenskapet mellan Arthur och Esther Heiding föddes fyra barn: Ingrid (född 1916), Ivar (född 1921), Sture (född 1914) och Bengt (född 1924).

Källor

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Centerpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Centerpartiet
Sveriges kommunikationsministrar
Svenska politiker under 1900-talet
Födda 1883
Avlidna 1973
Män
Personer från Mönsterås
Henning Leo

Henning Vilhelm Leo, född 3 september 1885 i Landskrona församling, Malmöhus län, död 26 maj 1953 i Kungsholms församling, Stockholms stad, var en svensk fackföreningsman och politiker (socialdemokraterna).

Leo var ursprungligen lokförare, och fick tidigt en ledande ställning inom Sveriges lokomotivmannaförbund. Han var riksdagsledamot 1918–1920 för Kronobergs läns västra valkrets (andra kammaren), 1922–1928 för Kronobergs läns valkrets (andra kammaren), 1931–1932 i Stockholms läns och Uppsala läns valkrets (första kammaren) samt 1933–1940 i Stockholms läns valkrets (andra kammaren). Han var kommunikationsminister i Per-Albin Hanssons regering 1932–1936 och generaldirektör i Byggnadsstyrelsen 1936–1950.

1919–1928 var Leo en av Första lagutskottets mera betydande medlemmar och var från 1926 Socialiseringsnämndens ordförande.

Referenser

Vidare läsning 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Sveriges kommunikationsministrar
Generaldirektörer för Byggnadsstyrelsen
Födda 1885
Avlidna 1953
Män
Politiker från Landskrona
Hasle

Hasle är en ort i Region Hovedstaden i Danmark. Orten hade 1 597 invånare (2019). Den ligger i Bornholms regionkommun på ön Bornholm. Hasle ligger på öns västkust, 12 km norr om Rønne.

I Hasle inrättades 1882 Hasle Redningsstation av det Bornholmske Redningsvæsene.

Källor

Noter

Externa länkar 

Orter i Region Hovedstaden
Bornholm
Pingstförsamlingen i Jönköping

Pingstförsamlingen i Jönköping är en församling i Jönköping inom pingströrelsen som bildades den 2 maj 1924. Den har drygt 2 400 medlemmar och är därmed den svenska pingströrelsens tredje största församling. Församlingen har sin verksamhet i Jönköpings pingstkyrka som invigdes 1981.

Församlingen bildades ur Pingstförsamlingen i Huskvarna, som bildats 1918.

Ett berömt inslag är de årliga julkonserterna Klingande julkort.

Församlingens pastorer
Georg Gustafsson (1899–1983) från Värnamo var föreståndare för församlingen 1929–1937 och 1957–1967. 

Ivar Johansson (1900–1967) från Kållandsö var också pastor i församlingen en tid. 

Bo Hörnberg (1920–2006) var verksam i församlingen under 20 år, varav 19 år som föreståndare. Under denna period ökade medlemsantalet från 1 650 till 2 400. 

Norris Leffler (1930–1992) hade sin sista pastorstjänst i denna församling.
Anders Sjöström (född 1937) var föreståndare från 1992.

Pelle Hörnmark (född 1962) var föreståndare till 2009 då han blev ledare för hela Pingströrelsen, vars officiella namn är Pingst – fria församlingar i samverkan. Hörnmark arbetade elva år i församlingen.

Chatrine Carlson (född 1961) var församlingens föreståndare 2009–2012.

Marcus Ardenfors (född 1976) är föreståndare sedan 2012. Han kom då från Eskilstuna. Han är son till Jack-Tommy Ardenfors mångårig föreståndare för Smyrnaförsamlingen i Göteborg.

Källor

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Organisationer i Jönköping
Religiösa organisationer bildade 1924
Jönköping
Kristendom i Jönköping
Ola Jeppsson

Ola Jeppsson (i riksdagen kallad Jeppsson i Mörrum, senare Jeppsson i Visby), född den 8 februari 1887 i Mörrum, död den 17 juni 1941 i Visby, var en svensk lantbrukare och politiker (liberal).

Biografi
Ola Jeppsson, som kom från en bondesläkt, var lantbrukare i Mörrum där han också var kommunalfullmäktiges ordförande. Han var riksdagsledamot i andra kammaren för Blekinge läns valkrets 1918–1920 samt från 1922 till den 20 april 1940. I riksdagen var han bland annat andra kammarens andre vice talman 1935–1936 samt förste vice talman 1937–1940. Han var också ledamot i statsutskottet 1933–1938. Han engagerade sig särskilt i jordbruks- och fiskefrågor, försvarspolitik samt kommunikationsfrågor.

Han fick på 1920-talet en framträdande roll inom Frisinnade landsföreningen. Han var kommunikationsminister 1930–1932 i Carl Gustaf Ekmans andra regering, och han var också förtroenderådets (motsvarande partistyrelsens) ordförande 1932–1934. Efter den liberala återföreningen och bildandet av Folkpartiet 1934 var han ordförande i det nya partiets verkställande utskott 1934–1939. Från 1938 till sin död var han landshövding i Gotlands län.

Han var ordförande i Frisinnade landsföreningens, senare Folkpartiets, valkretsförbund i Blekinge län 1925–1939 och var även landstingsfullmäktiges ordförande i Blekinge läns landsting 1933–1938. Han var även flitigt anlitad i olika statliga utredningar.

Kommendör av Kungl. Nordstjärneorden av 1:a klass den 6 juni 1931.

Riddare av Kungl. Vasaorden den 6 juni 1925.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1986), band 3, s. 57-58

Noter

Vidare läsning 
 

Landshövdingar i Gotlands län
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Frisinnade folkpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet
Andra kammarens vice talmän
Sveriges kommunikationsministrar
Personer från Mörrums socken
Födda 1887
Avlidna 1941
Män
Partiledare för Folkpartiet
Flatkabel

Flatkabel, är en typ av elkabel i vilka flera isolerade enskilda ledarna är ingjutna kant i kant, så de ligger sida vid sida. Oftast används plast som material. Antalet ledare bestäms vid beställning.

Kabeln har dåliga egenskaper ifråga om överhörning, skärming och impedans, varför kabeltypen har vissa begränsningar.

Användningsområden 
Kabeln används vanligen vid överföring av digital information mellan exempelvis kontrollerkort (eller moderkort) och hårddisk.

Se även 
 SCSI
 P-ATA

Kablar
Jordnötssmör

Jordnötssmör är ett livsmedel tillverkat av malda rostade jordnötter, ofta med en tillsats av mindre mängder olja, socker och salt. Jordnötssmör används som pålägg framförallt i USA, till exempel tillsammans med sylt i den klassiska peanut butter and jelly sandwich. Det är även en vanlig smaksättning i amerikanska chokladbitar.

Det finns två huvudtyper av jordnötssmör, creamy (slät) och crunchy (grovmalet). I butiken är den värdefulla jordnötsoljan i jordnötssmöret ibland ersatt med billigare vegetabiliska oljor. Även socker kan vara tillsatt.

Jordnötssmör används exempelvis för att göra asiatisk jordnötssås och inom västafrikansk matlagning för att reda grytor och soppor. Det ingår även i många recept för bakverk.

Nationella jordnötssmörsdagen i USA är 24 januari.

Se även  
 Jordnötsallergi

Referenser

Externa länkar 

Smörgåspålägg
Matingredienser
Aura Light

Aura Light är en företagskoncern i belysningsbranschen som ägs av FSN Capital Partners. Koncernen utvecklar och tillhandahåller belysningslösningar med inriktning på lång livslängd och låg energiförbrukning. I utbudet ingår främst ljuskällor, armaturer och sensorer för automatisk ljusstyrning. Aura Light har sitt ursprung i det svenska företaget Luma, som bildades av KF, 1930.

Aura Light Holding AB, som har säte i Solna, är koncernens moderbolag. Dess dotterbolag Aura Light International AB har sitt säte i Karlskrona men huvudkontoret i Solna och utvecklar och tillverkar belysningsprodukter. Utöver detta finns även ett antal säljbolag runt om i världen.

Aura Light Aktiebolag är det svenska säljbolaget; det bildades 1999 och svarar för försäljningen på de svenska och danska marknaderna och fungerar som grossist mot privat och offentlig sektor i Sverige och Danmark. Dess huvudkontor står att finna i Solna. Utveckling, produktion och kundservice är förlagda till Karlskrona.

2015 förvärvades armaturtillverkaren Zobra AB i Vimmerby och Aura Light Luminaires AB bildades.

Dessutom har koncernen filialer i Danmark, Norge, Finland, Frankrike, Italien, Kina, USA, Spanien, Portugal, Storbritannien och Tyskland samt försäljare och återförsäljare i ännu fler länder.

Externa länkar
 Officiell webbplats 
 Officiell webbplats 

Svenska tillverkare av nyttoföremål
Belysning
Företag bildade 1994
Företag bildade 1996
Företag bildade 1999
Företag i Karlskrona
Solna kommun
Smörgåspålägg

Smörgåspålägg eller bara pålägg är det tillbehöret som man har på smörgåsar. Köttpålägg såsom olika typer av skivad skinka och korv kallas ibland smörgåsmat.

Smör brukar i modern tid inte räknas som pålägg. Sovel är ett äldre ord som förekom särskilt i vissa sydsvenska dialekter men finns med i Svenska Akademiens ordlista och Svensk ordbok. Det härstammar från 1300-talet och syftar på det som man äter till potatis eller bröd, och då räknas även smör med. Att ha både smör och ett pålägg på smörgåsen var länge en lyx, som kallades att tvesovla eller dubbelsovla.

Pålägg kan variera mellan länder och olika typer av smörgåsar. Exempel på pålägg är skivad korv (exempelvis medvurst och salami), hårdost, cream cheese, leverpastej, marmelad, sylt, honung, köttbullar, ägg, skinka, fiskkonserver, gurka (smörgåsgurka), tomat och sallad. Veganer har vissa specifika pålägg, exempelvis Tartex och hummus.

I Skandinavien finns mjukost på tub med många olika smaksättningar. Den första mjukosten på tub lanserades i Norge under 1920-talet. Livsmedel i tub är något som i början av 2000-talet fortfarande är ovanligt i stora delar av världen.

Särskilt i en sandwich eller smörgåstårta förekommer pålägg såsom majonnäs, senap och dressingar.

Pålägg globalt
Många länder har pålägg som ofta är populära i landet men kanske inte i andra länder:

Smörgåskaviar (Sverige)
Messmör (Sverige)
Ajvar (Serbien, Nordmakedonien)
Jordnötssmör (USA)
Marmite (Storbritannien)
Nutella (Italien, Tyskland)
Vegemite (Australien)

Referenser
Pålägg

Pålägg kan avse:

 Smörgåspålägg – det som man har på smörgåsar
 Pålägg (företagsekonomi) – en företagsekonomisk term
 Pålägg (inspelningsteknik) – en inspelningsteknik
Tartex

Tartex är ett tyskt livsmedelsvarumärke med en stor mängd vegetabiliska produkter som pålägg, pastejer och färdiga rätter. I Sverige saluförs främst deras vegetabiliska pålägg. Dessa pastejer är baserade på jäst och vegetabiliska oljor. De finns på tub eller burk och marknadsförs som vegetariska alternativ till leverpastej och andra köttbaserade smörgåspålägg.

Se även
Marmite
Vegemite
Cenovis

Externa länkar
Tartex internationella webbplats

Smörgåspålägg
Köttersättning
Carl Svensson

Carl Emil Svensson, född 21 juli 1879 i Gammalkils församling, Östergötlands län, död 24 juli 1938 i Falköpings stadsförsamling, Skaraborgs län (folkbokförd i Göteborgs Johannebergs församling), var en svensk politiker (Socialdemokraterna), civilminister 1920, kommunikationsminister 1920, handelsminister 1921–1923 och 1925–1926, riksdagsledamot, överdirektör i Kontrollstyrelsen 1923–1934, VD för Göteborgs handelsbank 1935–1938.

Han anställdes 1906 vid den socialdemokratiska tidningen Folkets lokalredaktion i Nyköping 1906. Ursprungligen var han snickare. Från 1910 tjänstgjorde han vid huvudredaktionen och var 1911–1920 chefredaktör.

Svensson intog en ledande ställning i Eskilstunas kommunpolitik och var där stadsfullmäktiges ordförande 1915–1920. Han var ledamot i andra kammaren åren 1909–1911 (för Nyköping, Torshälla, Strängnäs, Mariefred och Trosa) och 1914–1917 (för Södermanlands läns norra valkrets), och från 1918 till sin bortgång i första kammaren (för Södermanlands län fram till 1921 och därefter för Södermanlands och Västmanlands län).

Han tillhörde Hjalmar Brantings första ministär först som civilminister sedan som kommunikationsminister, mellan den 10 mars och 30 juni respektive 1 juli och 23 oktober 1920. I Brantings andra ministär 1921–1923 var han chef för Handelsdepartementet, vilket han också fortsatte att vara i Rickard Sandlers regering 1925–1926.

Svensson var överdirektör och chef för Kontrollstyrelsen 1923–1935. Han övervakade bland andra statens intressen i olika företag där staten gått in med kapital, som exempelvis Hälleforskoncernen och Göteborgs handelsbank. År 1935 blev han också direktör för Göteborgs handelsbank.

Referenser 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Sveriges civilministrar
Sveriges handelsministrar
Sveriges kommunikationsministrar
Svenska överdirektörer
Födda 1879
Avlidna 1938
Män
Personer från Gammalkils socken
Anders Örne

Anders Emanuel Örne, född 1 oktober 1881 Främmestads församling, Skaraborgs län, död 1 november 1956 i Kungsholms församling, Stockholms stad, var en svensk journalist och politiker (socialdemokrat).

Biografi 
Örne var en av konsumentkooperationens pionjärer, riksdagsledamot 1919–1934, kommunikationsminister 1921–1923 samt generaldirektör i Generalpoststyrelsen 1926–1946. Under pseudonymen A von der Post översatte han Abderiternas Historia av Christoph Martin Wieland. Under samma pseudonym utgav han boken, Hell Salling i 1934 på Bonniers förlag. Han gav ut flera skrifter mot nazismen, t.ex. Andlig Smitta (1940) och var medlem i Tisdagsklubben. Örne är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Anders Örne var medlem i 1924 års bankkommitté.

Bibliografi i urval

Referenser

Noter

Vidare läsning 
 
 
 

Svenska generaldirektörer
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Svenska socialdemokrater
Sveriges kommunikationsministrar
Svenska politiker under 1900-talet
Kooperativa Förbundet
Födda 1881
Avlidna 1956
Män
Personer från Främmestads socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Alumner från Uppsala universitet
Svepask

Svepask eller äska är ett förvaringskärl tillverkat av ett tunt spån som böjts runt en rund eller oval mall.

Tekniken har förekommit i Nord- och Mellaneuropa samt delar av Väst- och Östeuropa, däremot inte i Sydeuropa.

Framställning 
För att kunna böja spånet behöver det basas över eld  alternativt kokas i vatten. När spånet torkat tas det bort från mallen varefter ändarna läggs omlott och svepet sys ihop med exempelvis rottrådar, vingpennor eller som hos samerna med tenntråd. Sömmarna är ofta konstnärligt utformade men den vanligaste sömmen liknar kedjesöm. Nuförtiden limmas ofta ändarna innan man syr ihop dem. Ändarna får ofta konstnärlig utformning.

Botten och lock formas efter svepets form. I södra Sverige har Svepet fästs omkring botten. I norra Sverige har i stället svepet falsats in i botten. Locket kan vara med eller utan handtag och många olika låsningar av locket är kända. Botten fästs i svepet med träpluggar och kan vara tät eller vara genombruten för att fungera som såll.

I södra Sverige har svepen vanligen tillverkats av ädelträ. Från Dalarna och norrut vanligen av björk, medan man i övre Norrland och Finland gjort svepen av asp.

Historia 
Svepaskar har funnits från mycket enkla, odekorerade bruksföremål till mer arbetade med konstnärligt utformade svepändar och sömmar och har målats eller dekorerats med karvsnitt.

Svepaskar är kända sedan stenåldern och har använts som förvaringskärl, exempelvis för smör, att packa i för resor och som matsäckskärl. Svepaskar har kunnat tillverkas helt täta och har använts även för flytande varor. 

Bland nomadiserande samer var svepkärlet den enda egentliga möbeln i en kåta. Varje vuxen ägde ett svepkärl. Ibland kunde även mindre tillverkas till barn som de hade med sig under flyttningarna. I färdskrinet förvarades där saker som till exempel gehäng, bälten, silver, skedar, kläder och bandgrind. Svepteknik har en viktig plats i samernas hantverkstradition då kärlen är lätta att bära och flytta. En nödvändighet för nomadiserande samer vars redskap och bohag snabbt skulle kunna flyttas till en ny boplats.

Numera används svepaskar till förvaring av knäckebröd och som kak- och brödfat.

Etymologi 
Ordet svepask syftar på att asken är gjord av tunt trä som svepes (runt en mall). Äska betyder ursprungligen 'liten låda av aske'.

Referenser 

 Anna Maja Nylén Hemslöjd: Den svenska hemslöjden fram till 1800-talets slut (1969)
 Harald Hvarfner, redaktör Sameslöjd - tradition och nydaning. Handlingar från internordiskt symposium kring samisk slöjd i Jokkmokks museum den 23-25 maj 1966. (1967)
 Hans Mårtensson Samisk form och tradition. (1999)

Externa länkar 
  av Vasamuseet
Hantverk
Kärl