Infanteriet

Infanteriet (I) är ett truppslag inom den svenska armén som har verkat i olika former sedan 1634. Åren 2005–2021 var Livgardet det enda återstående förbandet inom truppslaget, men efter Dalregementets återetablering 2021 och Västernorrlands regementes återetablering 2022 ingår dessa åter i truppslaget.

Historia
Infanteriet var fram till 2000 det största och äldsta truppslaget inom armén. Enligt 1634 års regeringsform skulle det indelta infanteriet bestå av 20 regementen till fot, varav sju av dessa regementen skulle finnas i Finland. I 1634 års regeringsform fastställdes den svenska regementetsindelningen, där det angavs att armén skulle bestå av 28 regementen till häst och fot, med fördelningen av åtta till häst och 20 till fot, varav sju av dessa regementen skulle finnas i Finland. De indelta och roterande regementena namngavs efter län eller landskap, medan de värvade regementena uppkallades efter sin chef. Regeringsformen angav Upplands regemente som det första i ordningen. Dock blev det ett nummer som aldrig användes, annat än för att ange regementets plats, enligt den då gällande rangordning.

Utöver de indelta regementen tillkom även värvade regementen till fot. Antalet regementen kom att variera under 1700- och 1800-talet och en bit in på 1900-talet, som max fanns det ett 30-tal förband som tillhörde truppslaget. Vid två tillfällen under 1700-talet kom truppslaget att drabbas av två större reduceringar. Dels genom Kapitulationen vid Perevolotjna, men även vid Stenbocks kapitulation vid Tönnigen, då stora delar av den svenska armén gick i fångenskap och regementena fick sättas upp på nytt i Sverige.

Den rangordning som hade fastställts i 1634 års regeringsform började halta och skapa luckor efter freden i Fredrikshamn den 17 september 1809, då Finland tillföll Ryssland och de svenska regementen i Finland upplöstes. Därmed fanns det ett behov med att skapa ett nytt system. Under kronprins Karl Johans tid infördes 1816 ett nytt numreringssystem, där de svenska regementena genom en generalorder den 26 mars 1816 tillfördes ett officiellt ordningsnummer, till exempel № 22 Värmlands regemente. Till grund för numreringen låg inte bara ett regementes status, utan också de svenska landskapens inbördes ordning, samt att Svealand, Götaland och Norrland skulle varvas. De lägsta ordningsnumren tilldelades "liv- och hustrupperna". Dessa nummer hade dock ingenting med rangordningen att göra, vilket bland annat framgår av gamla förteckningar där infanteri- och kavalleriförband är blandade just med hänsyn till rang och värdighet.

Genom 1901 års härordning fastställdes att tillgång till trupp skulle regleras genom allmän värnplikt, vilket bland annat resulterade i att infanteriregementena utökades med en bataljon och kom att omfatta tre infanteribataljoner. I samband med den mobiliseringen som gjordes vid krigsutbrottet 1914 organiserades linjeregementet I 10. I likhet med övriga infanteriregementen skulle också ett reservregemente sättas upp, dock kom dessa aldrig att mobiliseras. Under mellankrigstiden räckte dock inte personalen till för att mobilisera såväl ett linje- som ett reservregemente, varav reservregementena utgick ur organisationen. 

I samband med 1914 års härordning justerades 1914 samtliga ordningsnummer inom armén. För till exempel Värmlands regemente innebar det att regementet blev tilldelad beteckningen I 22. Justeringen av beteckningen gjordes för att särskilja regementen och kårer mellan truppslagen. Det med bakgrund till att namn och nummer som till exempel № 3 Livregementets grenadjärkår och № 3 Livregementets husarkår kunde förefalla egendomliga för den som inte kände till att förbanden ifråga tillhörde skilda truppslag.

I och med genomförandet av 1925 års försvarsbeslut bröts väsentliga delar av det tidigare rangordningssystemet sönder, något som även fortsatte med 1936 års försvarsbeslut. Detta skedde genom att truppförband med höga stamnummer flyttades in i låga nummer som blivit vakanta efter avvecklade eller sammanslagna regementen och därvid även fick tillgodoräkna rang i enlighet med platsen i nummerserien.

Vid 1925 års försvarsbeslut reducerades antalet regementen med fem samt att de kvarvarande regementena reducerades till att omfatta max två bataljoner. För arméns del beslöts det att vissa infanteriregementen skulle delas upp i en infanteri- respektive en stridsvagnsbataljon. Genom försvarsbeslutet 1936 beslutades att bataljonerna vid Skaraborgs regemente och Södermanlands regemente (I 10) skulle fördelas till en infanteri- respektive en stridsvagnsbataljon. År 1942 överfördes dessa två regementen till det nybildade truppslaget pansartrupperna. Vid samma tidpunkt kom samtliga infanteriförband att sätta upp ett dubbleringsregemente. Detta gällde dock inte Värmlands regemente, Gotlands infanteriregemente och Norrbottens regemente. År 1943 kom fick infanteriet och kavalleriet gemensam truppslagsinspektör.

Genom försvarsbeslutet 1948 kom arméns och infanteriets fältregementen att omorganiseras till infanteribrigader. Totalt kom 35 infanteribrigader att sättas upp åren 1949–1951, vilka  i viss mån övertog fältregementets namn och numrering. Till exempel fältregementet Livregementets grenadjärer (I 3) blev Livbrigaden (IB 3) och Nerikes regemente (I 33) blev Närkebrigaden (IB 33). Åren 1963–1988 motoriserades tio brigader med banddrivna fordon i högre uträckning mot de övriga brigaderna och antog en brigadorganisation benämnd Norrlandsbrigad. Norrlandsbrigaden var organiserad för klara klimatet och geografin i Norrland på ett bättre sätt än den vanliga infanteribrigaden. De brigader som omorganiserades till Norrlandsbrigad fick ny beteckning, till exempel Norrbottensbrigaden (IB 19) kom att benämnas Norrbottensbrigaden (NB 19). 

Infanteriets organisation fortlevde i stort sett intakt fram till försvarsutredning 1988 då det beslutades att samtliga brigader av organisationstypen IB 66 skulle upplösas och utgå. Genom samma försvarsutredningen beslutades även att truppslagsinspektörerna med truppslagsavdelningar vid Arméstaben skulle bilda truppslagscentrum tillsammans med arméns strids- och skjutskolor samt övriga truppslagsskolor. Vid infanteriet och kavalleriet, som hade gemensam truppslagsinspektör, bildades Arméns infanteri- och kavallericentrum.

Reduceringen av truppslaget fortsatte genom försvarsbeslutet 1992, vilket även angav att brigaderna skulle avskiljas från regementena och bilda egna kaderorganiserade förband. År 1995 sammanslogs Arméns infanteri- och kavallericentrum med Arméns pansarcentrum och bildade Arméns brigadcentrum, vilket även resulterade i att infanteriet, kavalleriet och pansartrupperna fick en gemensam truppslagsinspektör.

Efter försvarsbeslutet 1996 omfattade truppslaget nio regementen och sju brigader. Vidare kom arméns samtliga truppslagscentrum att avvecklas och dess uppgifter övertogs av nybildade Armécentrum. Därmed fick samtliga truppslag inom armén en gemensam inspektör benämnd generalinspektör för armén. Genom försvarsbeslutet 2000 reducerades infanteriet så det endast återstod två regementen, vilka i praktiken bestod av flera truppslag. Så praktiken var det endast två infanteribataljoner, Gardesbataljonen och Jämtlands infanteribataljon. Efter försvarsbeslutet 2004 återstod endast Livgardet med Gardesbataljonen inom truppslaget.

Genom försvarsbeslutet 2020 beslutades om en tillväxt av Försvarsmakten, där två infanteriregementen skulle återetableras, Dalregementet i Falun, Västernorrlands regemente i Sollefteå med utbildningsdetachement Jämtlands fältjägarkår i Östersund. Vid planeringen av Försvarsmaktens tillväxt betraktade man att de nya organisationsenheterna ur traditionssynpunkt blev återetableringar. Återetableringen möjliggjordes bland annat av att traditioner vid tidigare nedlagda enheter har förts vidare av andra förband. Vid upprättandet av hemvärnet som stridskraft angavs att traditioner från tidigare regementen kunde föras av hemvärnsbataljonerna, men vid en återetablering skulle återförs dessa till sitt eget regemente. De organisationsenheter som tillkom genom försvarsbeslutet 2020, är en direkt fortsättning av sina föregångare. Förbandens kortbenämningar har bevarats och Försvarsmakten övervägde alrdig att genomföra en revidering av ordningsnumren i likhet med den revidering som genomfördes 1928 i samband med 1925 års försvarsbeslut.

Ingående enheter
Från och med försvarsbeslutet 2004 omfattas truppslaget endast av en bataljon vid Livgardet. Även om Hemvärnet sedan 2013 består av 40 bataljoner, vilka motsvarar lätta skyttebataljoner, så tillhör de formellt inte infanteriet.

Tidigare ingående enheter

1634
Genom 1634 års regeringsform upptog 20 infanteriregementen. Där 13 regementen skulle sättas upp i Sverige och i Finland (den östra rikshalvan) skulle sju regementen sättas upp i ståndsordning. 

 Upplands regemente
 Skaraborgs regemente
 Åbo läns infanteriregemente
 Södermanlands regemente
 Kronobergs och Jönköpings regemente 
 Björneborgs regemente 
 Dalregementet
 Östgöta regemente
 Tavastehus regemente
 Hälsinge regemente
 Älvsborgs regemente
 Västgöta-Dals regemente
 Viborgs regemente
 Savolax regemente
 Västmanlands regemente
 Västerbottens regemente
 Kalmar regemente
 Nylands regemente 
 Närke-Värmlands regemente
 Österbottens regemente

1700
Inför det stora nordiska kriget mönstrade den svenska armén 22 indelta regementen till fot. Dessa regementen var så kallade landskapsregementen, vilka uppsattes med hjälpa av rotering genom indelningsverket. Vid Kapitulationen vid Perevolotjna samt Stenbocks kapitulation vid Tönnigen föll flertalet av regementen i rysk och dansk fångenskap. En del regementen, som till exempel Jönköpings regemente hade decimerats inför slaget vid Poltava att efter slaget så återstod knappt något alls av regementet. Under det stora nordiska kriget fick flera av regementena sättas upp på nytt mer än en gång. Till exempel som Södermanlands regemente som fick sättas upp på nytt både 1710 och 1714.

 Upplands regemente 
 Skaraborgs regemente 
 Åbo läns infanteriregemente
 Södermanlands regemente 
 Kronobergs regemente 
 Jönköpings regemente 
 Björneborgs regemente 
 Dalregementet 
 Östgöta regemente 
 Tavastehus regemente 
 Hälsinge regemente 
 Älvsborgs regemente 
 Västgöta-Dals regemente 
 Viborgs regemente 
 Savolax regemente 
 Västmanlands regemente 
 Västerbottens regemente 
 Kalmar regemente 
 Nylands regemente 
 Närke-Värmlands regemente 
 Österbottens regemente 
 Jämtlands dragonregemente

1810
Efter freden i Fredrikshamn den 17 september 1809 kom de indelta regementen till fot att omfatta 15 regementen, sju regementen i Finland upplöstes.

Regementen

 Upplands regemente
 Skaraborgs regemente
 Vakant
 Södermanlands regemente
 Kronobergs regemente 
Jönköpings regemente
 Vakant 
 Dalregementet
 Vakant 
 Vakant
 Hälsinge regemente
 Älvsborgs regemente
 Västgöta-Dals regemente
 Vakant
 Vakant
 Västmanlands regemente
 Västerbottens regemente
 Kalmar regemente
 Vakant
 Närke-Värmlands regemente
 Vakant
 Jämtlands infanteriregemente

Kungl. Maj:ts Liv- och Hustrupper
Från 1790 bildades gardesregementen, vilka dock i huvudsak var så kallade värvade regementen till fot. Från 1902 kom även dessa att sättas upp genom värnplikt.

 Svea livgarde
 Andra gardesregementet
 Livregementets grenadjärkår
 Livgrenadjärregementet

1816
Den 26 mars 1816 utfärdades en generalorder med att ett nytt nummersystem officiellt infördes i svenska armen. Vidare hade det tillkommit två regementen i Skåne, båda uppsatta 1811 och avsedda att i någon mån fylla tomrummet efter de truppförband som försvunnit genom förlusten av Finland.

Svea livgarde
Andra livgardet
Livregementets grenadjärkår
Första livgrenadjärregementet
Andra livgrenadjärregementet
Västgöta regemente
Smålands dragonregementes infanteribataljon
Upplands regemente
Skaraborgs regemente
Södermanlands regemente
Kronobergs regemente
Jönköpings regemente
Dalregementet
Hälsinge regemente
Älvsborgs regemente
Västgöta-Dals regemente
Bohusläns regemente
Västmanlands regemente
Västerbottens regemente
Kalmar regemente
Närke regemente
Värmlands regemente
Jämtlands infanteriregemente
Norra skånska infanteriregementet
Södra skånska infanteriregementet
Värmlands fältjägarregemente
Gotlands nationalbeväring
Hallands läns första infanteribataljon

1902
Genom försvarsreformen 1901 fastslogs att infanteriet skulle bestå av 28 regementen. Vidare avvecklades Indelningsverket helt och ersattes med värnplikt.

 Svea livgarde
 Göta livgarde
 Livregementet till fot
 Första livgrenadjärregementet
 Andra livgrenadjärregementet
 Västgöta regemente
 Karlskrona grenadjärregemente
 Upplands regemente
 Skaraborgs regemente
 Södermanlands regemente
 Kronobergs regemente
 Jönköpings regemente
 Dalregementet
 Hälsinge regemente
 Älvsborgs regemente
 Hallands regemente
 Bohusläns regemente
 Västmanlands regemente
 Norrbottens regemente
 Västerbottens regemente
 Kalmar regemente
 Värmlands regemente
 Jämtlands fältjägarregemente
 Norra skånska infanteriregementet
 Södra skånska infanteriregementet
 Vaxholms grenadjärregemente
 Gotlands infanteriregemente
 Västernorrlands regemente

1928
Genom försvarsbeslutet 1925 fastslogs att infanteriet skulle bestå av 22 regementen. Samtidigt fick fem regementen ny beteckning, då de övertog beteckning i en lägre serie från ett regemente som utgått.

 Svea livgarde
 Göta livgarde
 Livregementets grenadjärer
 Livgrenadjärregementet
 Jämtlands fältjägarregemente
 Norra skånska infanteriregementet
 Södra skånska infanteriregementet
 Upplands regemente
 Skaraborgs regemente
 Södermanlands regemente
 Kronobergs regemente
 Jönköpings-Kalmar regemente
 Dalregementet
 Hälsinge regemente
 Älvsborgs regemente
 Hallands regemente
 Bohusläns regemente
 Gotlands infanterikår
 Norrbottens regemente
 Västerbottens regemente
 Västernorrlands regemente
 Värmlands regemente

1942
Genom försvarsbeslutet 1942 fastslogs att infanteriet skulle bestå av 21 regementen. Två regementen Skaraborgs- och Södermanlands regemente överfördes till det nya truppslaget pansartrupperna. Som en del i den svenska beredskapen under andra världskriget kom kvarvarande infanteriregementen i regel att uppsätta ett dubbleringsregemente. Dubbleringsregementet erhöll det ordinarie regementets nummer plus 30, till exempel fick Svea livgardes dubbleringsregemente nummer 31.

Regementen

 Svea livgarde
 Värmlands regemente
 Livregementets grenadjärer
 Livgrenadjärregementet
 Jämtlands fältjägarregemente
 Norra skånska infanteriregementet
 Södra skånska infanteriregementet
 Upplands regemente
 Vakant
 Vakant
 Kronobergs regemente
 Jönköpings-Kalmar regemente
 Dalregementet
 Hälsinge regemente
 Älvsborgs regemente
 Hallands regemente
 Bohusläns regemente
 Gotlands infanterikår
 Norrbottens regemente
 Västerbottens regemente
 Västernorrlands regemente

Dubbleringsregemente

31. Stockholms infanteriregemente
32. Vakant
33. Nerikes regemente
34. Östgöta infanteriregemente
35. Härjedalens regemente
36. Vakant
37. Malmöhus regemente
38. Roslagens regemente
39. Vakant
40. Vakant
41. Södra Smålands regemente
42. Norra Smålands regemente
43. Kopparbergs regemente
44. Gästriklands regemente
45. Västgöta regemente
46. Varbergs regemente
47. Göteborgs regemente
48. Vakant
49. Vakant
50. Lapplands regemente
51. Ångermanlands regemente

1949
Genom försvarsbeslutet 1948 fastslogs att infanteriet skulle bestå av 21 regementen.

Regementen

 Svea livgarde
 Värmlands regemente
 Livregementets grenadjärer
 Livgrenadjärregementet
 Jämtlands fältjägarregemente
 Norra skånska infanteriregementet
 Södra skånska infanteriregementet
 Upplands regemente
 Vakant
 Vakant
 Kronobergs regemente
 Jönköpings-Kalmar regemente
 Dalregementet
 Hälsinge regemente
 Älvsborgs regemente
 Hallands regemente
 Bohusläns regemente
 Gotlands infanterikår
 Norrbottens regemente
 Västerbottens regemente
 Västernorrlands regemente

Brigader

 Gula brigaden
 Värmlandsbrigaden
 Livbrigaden
 Grenadjärbrigaden
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Södermanlandsbrigaden 
 Kronobergsbrigaden
 Jönköpingsbrigaden
 Dalabrigaden
 Gästrikebrigaden
 Västgötabrigaden
 Hallandsbrigaden
 Bohusbrigaden
 Gotlandsbrigaden
 Norrbottensbrigaden 
 Västerbottensbrigaden
 Ådalsbrigaden
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Fältjägarbrigaden
 Kristianstadsbrigaden 
 Vakant
 Upplandsbrigaden
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Närkebrigaden
 Östgötabrigaden
 Härjedalsbrigaden
 Vakant
 Skånebrigaden
 Västmanlandsbrigaden
 Upplandsbrigaden
 Vakant
 Blekingebrigaden
 Kalmarbrigaden
 Kopparbergsbrigaden
 Hälsingebrigaden
 Älvsborgsbrigaden 
 Västkustbrigaden
 Göteborgsbrigaden
 Vakant
 Vakant
 Lapplandsbrigaden
 Ångermanlandsbrigaden

1994
Genom försvarsbeslutet 1992 fastslogs att infanteriet skulle bestå av 14 regementen. Vidare fastslogs att avskilja brigaderna från regementena, för att bilda tio kaderorganiserade krigsförband. Norrbottens regemente överfördes till pansartrupperna, men behöll sin beteckning. Försvarsbeslutet var det första försvarsbeslutet som påverkade infanteriet i en större omfattning av truppslaget.

Regementen

 Svea livgarde
 Värmlands regemente
 Livregementets grenadjärer
 Livgrenadjärregementet
 Jämtlands fältjägarregemente
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Kronobergs regemente
 Norra Smålands regemente
 Dalregementet
 Hälsinge regemente
 Älvsborgs regemente
 Hallands regemente
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Västerbottens regemente
 Västernorrlands regemente
 Lapplands jägarregemente

Brigader

 Livgardesbrigaden
 Värmlandsbrigaden
 Vakant
 Livgrenadjärbrigaden
 Fältjägarbrigaden
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Smålandsbrigaden
 Dalabrigaden
 Vakant
 Älvsborgsbrigaden
 Hallandsbrigaden
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Lapplandsbrigaden
 Ångermanlandsbrigaden

1998
Genom försvarsbeslutet 1996 fastslogs att infanteriet skulle bestå av nio regementen och sju brigader, varav tre var så kallad Norrlandsbrigad.

Regementen

 Svea livgarde
 Värmlands regemente
 Livregementets grenadjärer
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Smålands regemente
 Dalregementet
 Vakant
 Vakant
 Hallands regemente
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Västerbottens regemente
 Västernorrlands regemente
 Lapplands jägarregemente

Brigader

 Livgardesbrigaden
 Värmlandsbrigaden
 Vakant
 Vakant
 Fältjägarbrigaden
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Smålandsbrigaden
 Dalabrigaden
 Vakant
 Vakant
 Hallandsbrigaden
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Vakant
 Ångermanlandsbrigaden

2000–2004
Genom försvarsbeslutet 2000 fastslogs att infanteriet skulle bestå av två regementen, brigaderna utgick samtidigt som kaderorganiserade krigsförband.
 Livgardet
 Gardesbataljonen 
 Jämtlands fältjägarregemente
Jämtlands infanteribataljon

2005–2010
 Livgardet
 Gardesbataljonen

2010–2020
 Livgardet
 12. motoriserade skyttebataljonen

2021–nutid
 Livgardet
 12. motoriserade skyttebataljonen
 Dalregementet
 Västernorrlands regemente
 Jämtlands fältjägarkår

Inspektörer för infanteriet
Åren 1914–1943 infanteriet en egen truppslagsinspektör, åren 1943–1995 hade infanteriet gemensam inspektör med kavalleriet. Vilken åren 1991–1995 även var förbandschef för Arméns infanteri- och kavallericentrum. Åren 1995–1998 hade infanteriet och kavalleriet gemensam inspektör med  pansartrupperna, vilken även var förbandschef för Brigadcentrum. Från 1998 utgick befattningen truppslagsinspektör, för istället samla alla truppslag inom armén under en gemensam arméinspektör.

Se även
Lista över svenska arméns truppslagsinspektörer

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Truppslag
 
Svenska militära enheter bildade 1634