Singoalla (film)

Singoalla är en svensk-fransk romantisk dramafilm från 1949 i regi av Christian-Jaque, baserad på romanen Singoalla från 1857 av Viktor Rydberg. Filmen premiärvisades på biograf Royal i Stockholm den 13 december 1949. Den gavs ut på DVD 2013.

När filmen kom ut var det den dyraste film som producerats i Sverige och omräknat till dagens penningvärde fortfarande en av de dyraste i svensk filmhistoria.

Handling 
Filmen utspelar sig under medeltiden. Den unge Erland Månesköld (Alf Kjellin / Michel Auclair) förälskar sig i en ung romsk flicka, Singoalla (Viveca Lindfors).

Medverkande (urval) 

 Sverige
 Viveca Lindfors - Singoalla 
 Alf Kjellin - riddar Erland Månesköld 
 Edvin Adolphson - Latzo, Singoallas far, romsk hövding 
 Lauritz Falk - Assim 
 Naima Wifstrand - Cioara, Assims mor 
 John Elfström - Erasmus 
 Märta Dorff - Elfrida Månesköld, Erlands mor 
 Vibeke Falk - Helena Ulfsax 
 Georg Funkquist - kaplanen 
 Jean Georges Chambot - Sorgbarn, Singoallas och Erlands son 
 Magnus Kesster - rom 
 Ulf Johanson - ryttare med bud om den annalkande pesten 
 Lisskulla Jobs - rom, vars man drabbats av pesten 
 Olof Sjöstrand - stuntman (bågskytt)
 Katarina Taikon - statist (dansare)
 

 England
 Marie-Hélène Dasté - Elfrida Månesköld, Erlands mor 
 Fernand Rauzéna - Erasmus 
 Romney Brent - kaplanen 
 övriga roller enligt svenska versionen

 Frankrike
 Michel Auclair - Erland Månesköld 
 Henri Nassiet - Latzo, Singoallas far 
 Fernand Rauzéna - Erasmus 
 Marie-Hélène Dasté - Elfrida Månesköld, Erlands mor 
 Louis Seigner - kaplanen 
 övriga roller enligt svenska versionen

Produktion 

En jättelik modell av Månesköldarnas borg, med flyglar, torn och vindbrygga byggdes utanför Sandrewateljéerna på Gärdet i Stockholm. Borgen var även uppbyggd vid Söderbysjön för utomhusscener. Filmen spelades in i tre olika språkversioner samtidigt, på svenska, på franska och på engelska.

Koreografin utfördes av Teddy Rhodin, för fotot ansvarade den franska fotografen Christian Matras och filmsällskapets kulturhistoriske rådgivare var Björn Thulin.

Som statister medverkade många svenska romer och flera från familjen Taikon, bland andra Katarina Taikon som ses i en dansscen.

Budget 
Ekonomiskt kom filmen att bli Terrafilms och Lorens Marmstedts största satsning.

Inspelningen var Sveriges dittills största och dyraste och den slutliga kostnaden som överskred 3 miljoner kronor överskred den planderade budgeten på 1,4 miljoner kronor. Den slutliga kostnaden var tio gånger större än vad som var vanligt för en svensk långfilm på 40-talet.

Mottagande 
I Dagens Nyheter menade Carl Björkman: "Säg gärna att Singoalla är en naiv film. Men den har charm och temperament. Och den är frukten av ett ambitiöst, konstnärligt samarbete, som i ordets bästa mening är svenskt-franskt."

I Morgon-Tidningen menade Nils Beyer att filmen var ett konstnärligt fiasko och kallade den "ett gruvligt ädelpekoral [...] som förvandlat allt mänskligt liv i handlingen till rena schablonmässigheter".

I Stockholms-Tidningen ansåg filmkritikern Robin Hood att filmen borde döpas om till "Sorgebarn" och att den gav ett pinsamt intryck. 

Filmen blev en publiksuccé i Sverige. Den franska versionen ansågs vara betydligt bättre än den svenska.

Senare kritik angående filmen rör bland annat de stereotypa och rasistiska föreställningar om romer som filmen reproducerar.

Referenser

Externa länkar 
 Terras fönster 2 på filmarkivet.se (inslag från inspelningen av Singoalla 10 min in i filmen)

 

1300-talet på film
Svenska filmer 1949
Svenska dramafilmer
Franska dramafilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer från Terrafilm
Filmer baserade på svenska romaner
Medeltiden i svensk film
Viktor Rydberg
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer