Åke Ohlmarks

Åke Joel Ohlmarks, född 3 juni 1911 i Kristianstad, död 6 juni 1984 i Crist di Niardo i Brescia i Italien, var en svensk religionshistoriker, författare och översättare. Han är idag känd som författare av böcker inom främst historiska ämnen, men även som översättare. Han har bland annat översatt Shakespeares dramer, islänningasagorna, Sagan om Ringen och Gormenghast.

Biografi
Åke Ohlmarks var son till grosshandlaren Joel Ohlmarks och Anna-Lisa Larsson. Han studerade nordisk filologi och religionsvetenskap i Lund, och disputerade vid Lunds universitet 1937 på avhandlingen Heimdalls Horn und Odins Auge: Studien zur nordischen und vergleichenden Religionsgeschichte. Emellertid fick han inte docentbetyg på sin avhandling och blev därför utestängd från en akademisk karriär. I sin bok Doktor i Lund som gavs ut 1980 anklagar han uttryckligen Lauritz Weibull som satt i betygskommittén för att ha konspirerat och i sammansvärjning med andra akademiker i Lund sänkt betyget på hans avhandling. Weibull ville enligt Ohlmarks underkänna avhandlingen helt. Inte heller den 1939 publicerade boken Studien zum Problem des Schamanismus resulterade i docentur.

Ohlmarks arbetade som lektor i svenska vid Tübingens universitet i Tyskland mellan 1933 och 1934, Reykjavik på Island mellan 1934 och 1935 samt i Greifswald i Tyskland mellan 1941 och 1945. 1944 grundade Ohlmarks ett religionsvetenskapligt institut i Greifswald tillsammans med den tyskkristne teologen Wilhelm Koepp. Han lämnade Greifswald och återvände till Sverige ett par veckor innan Sovjetunionens armé intog staden under andra världskriget.  

Under 1950-talet arbetade Ohlmarks som manusansvarig på företaget Europafilm. Senare arbetade han som översättare och författare fram till sin död. Ohlmarks översatte bland annat Shakespeare, Dante, Koranen, Nostradamus profetior, dikter från poetiska Eddan och de svenska landskapslagarna till modern svenska.

Som översättare gjorde sig Ohlmarks känd för sitt ofta ganska fria förhållningssätt till originaltexterna. Gunnar Jarring konstaterar i Svenskt Biografiskt Lexikon att Ohlmarks sinne för vetenskaplig noggrannhet inte var särskilt utvecklat, och att hans omfångsrika produktion därför måste läsas med ett försiktigt och kritiskt öga även när det gäller sakuppgifter.

I en artikel i tidskriften Lundagård attackerade Ohlmarks 1933 vänstersinnade och liberaler vid universitetet, och framhöll istället "de handlingskraftiga tyskarna". Under andra världskriget var han verksam i Tyskland. I sitt samarbete med nazisterna tvingades han till eftergifter, men försökte samtidigt behålla sin akademiska integritet. Den tyske historikern Dieter Langewiesche beskriver ett sådant förhållningssätt som vanligt bland akademiker i dåtidens Tyskland. Den svenske historikern Andreas Åkerlund beskriver Ohlmarks position som en blandning av "anpassning, samarbete och okunnighet". I senare verk hävdar Ohlmarks indirekt att han tagit avstånd från nazi-Tyskland i och med den tyska ockupationen av Danmark och Norge. Några spår av antisemitism finns inte i Ohlmarks verk.

Ohlmarks var gift med Elsa Ingår Solveig Andersson (1941–1954), senare med Letty Steenstrup (1954–1957 och 1959–1967), och sista gången med Monica Hedwig Suter (1969–1983).

Studentikosa verk
När Ohlmarks var nyanländ student i Lund upptäcktes hans begåvning för den speciella studenthumorn. Denna fick han till exempel tillfälle att odla i tillfällighetsdikter vid nationsfester, inte minst i den speciella lundensiska versformen Q-vers. Under åren 1932–1933 var han redaktör för studenttidningen Lundagård, där han fick tillfälle att visa sina talanger på Q-vers. Han deltog också i spexen, både som författare och aktör. Som författare medverkade han bland annat till Det gamla spelet om En Far och Drottningen av Saba.

Senare verk
Ohlmarks var en mycket produktiv författare med en lång rad publikationer inom olika ämnesområden, men den största delen av hans författarskap var naturligt nog centrerad kring hans egna specialområden, det vill säga religionshistoria, fornhistoria och nordiska språk. När det gäller religionshistoria fokuserade han redan i avhandlingsarbetet på asatron, och senare på schamanismen. Från senare år finns även skrifter om Egyptens gudar, om shiitisk islam, och om buddhism. År 1950 utkom ett stort standardverk i två band – Svenskarnas tro genom årtusendena. Till religionshistoriken anknyter även Ohlmarks intresse för det övernaturliga, vilket han ägnade en rad böcker åt. Under lektorstiden på Island fördjupades hans kunskaper i isländska, vilket ledde till översättningar, både av Edda-dikterna, Konungasagorna och i början av 1960-talet alla islänningasagorna. Förutom översättningarna utkom även böcker om fornnordisk lyrik, eddadikterna och om de nordiska gudarna.

Ohlmarks skrev ett stort antal böcker om svenska och utländska kungligheter (inklusive en biografi över Gustaf V). Förutom ett antal självbiografiska verk, skrev Ohlmarks också en personligt färgad biografi över vännen Sten Broman. En mindre del av Ohlmarks böcker är skönlitterära, bland annat en serie böcker om Skåne med historisk anknytning. Han vann 1960 första pris i tävlan om stora skandinaviska romanpriset med romanen Ödesdygnet.

Översättningar

Storprojekt
Ett av Ohlmarks stora översättningsprojekt var den fornvästnordiska litteraturen. Där slutförde han översättningen av Eddadikterna i fyra band, delar av skaldediktningen i två band, Heimskringla, den första kompletta svenska översättningen av de isländska sagorna i fem band, och slutligen Snorres Edda. Ohlmarks översatte även Wulfilas Silverbibel, Den gudomliga komedin samt 27 av Shakespeares dramer.

Sagan om Ringen

Ohlmarks översättning av Sagan om Ringen följde äldre principer där idealet var att tolka originaltexten i en stil som var naturlig för en själv och för ens egen tid. Även om översättningen först emottogs positivt, kom en del Tolkien-vänner att bli kritiska. Man menade att Ohlmarks tagit sig för stora friheter, och därigenom brutit med Tolkiens strama stil. En nyöversättning av Tolkiens verk gjordes 2004 av Erik Andersson och Lotta Olsson i en stil som är trognare originaltexten. Efter flera konflikter bl.a. med J.R.R. Tolkiens son Christopher, skildrade i boken Tolkiens arv (1978), tog Ohlmarks 1982 avstånd från Tolkien och utgav boken Tolkien och den svarta magin.

Bibliografi

Publikationer om religions- och fornhistoria
1936: Isländska hov och gudahus, i: Bidrag till nordisk filologi tillägnade Emil Olson den 9 juni 1936, ss. 339–355.
1936: Totenerweckung in Eddaliedern, i: Arkiv för nordisk filologi 52, ss. 264–297.
1937: Heimdalls Horn und Odins Auge: Studien zur nordischen und vergleichenden Religionsgeschichte, Erstes Buch (I–II) Heimdallr und das Horn, Lund.
1939: Studien zum Problem des Schamanismus, Lund.
1939: Anmärkningar och genmäle angående Heimdall, i: Arkiv för nordisk filologi 54, ss 354–363.
1939: Arktischer Schamanismus und altnordischer Seiðr, i: Archiv für Religionswissenschaft 36, ss 171–180.
1941: Stellt die mythische Bifrost den Regenbogen oder die Milchstrasse dar? Eine textkritisch-religionshistorische Untersuchung zur mythographischen Arbeitsmethode Snorri Sturlusons, (Meddelande från Lunds astronomiska observatorium, Ser. II Nr. 110), Lund.
1941: Das Grabschiff. Studien zur vorgeschichtlichen nordischen Religionsgeschichte, i: Zeitschrift für systematische Theologie 18, ss 150–158.
1943: Studien zur altgermanischen Religionsgeschichte. 4 Aufsätze, Leipzig.
1943: Die klassischen Isländersagas und ihr Ehrbegriff, i: Grundmann, Walter (Hg.), Die völkische Gestalt des Glaubens, Leipzig, ss 157–220.
1944: Thomas Thorild als Vorläufer der neuzeitlichen Religionswissenschaft, Greifswald (tills. m. Lars Åkerberg).
1944: Alt-Uppsala und Urnes. Untersuchung zur Entstehung der Dreischiffstabkirche und des ältesten germanisch-heidnischen Kulthauses, (Meddelande från Lunds astronomiska observatorium, Ser. II Nr. 115), Lund.
1944: Alt-Uppsala und Arkona, in: Vetenskapssocieteten i Lund, Årsbok 1943, Lund, ss 79–120.
1945: ”Toalettredskapen” och solreligionen under yngre bronsåldern, in: Fornvännen 40, ss 337–358.
1946: Gravskeppet. Studier i förhistorisk nordisk religionshistoria, Stockholm.
1947–1950: Svenskarnas tro genom årtusendena I–II, Norlin
Del 1: Hedendomen
Del 2: Missionstid och katolsk tid
1947: Antiken och den äldre medeltiden
1948: Europeiska färder och forskningar fram till "upptäckternas tidevarv"
1948: Kristna skådare och skalder i vårt land. Från Petrus de Dacia och Birgitta till Hjalmar Gullberg och Johannes Collin
1951: Svenska krönikan. Vår kulturhistoria. (tills. m. Nils Erik Bæhrendtz)
1956: Snorre Sturluson, versakrobaten
1962: Resa till Greklands gudar
1962: Fornsvensk lyrik, FIB:s lyrikklubb
1963: Resa till Egyptens gudar, Termac
1963: Skånes äldsta hävder, Scania.
1963: Hällristningarnas gudar_ En sammanställning och ett förklarningsförsök, Kronos.
1963: Nya himlar jag skådar: Versparafras på Uppenbarelseboken, Gummessons
1963: Asar, vaner och vidunder: Den fornnordiska gudavärlden  saga, tro och myt, Bonniers
1964: Det kulturhistoriska Sverige i bygd för bygd. Band 1: Sydsverige (Sveogöterna rike)
1964: Resa till Israel: Landet som skapade Bibeln, Termac
1964–68: Sveogöternas rike: Det kulturhistoriska Sverige bygd för bygd.
1964: Sydsverige
1965: Mellansverige
1967: Svealand
1968: Nordsverige
1966: Hällristningar. (Pehr Hasselrot, foto)
1967: Grottmålningar, Zindermans.
1970: Gudatro i forntid, Gummesson
1971: Svearna i saga och hävd, Rabén & Sjögren
1971: Vikingarnas gudar
1973: Sagan om Nibelungarna, Gebers.
1974: Svenskarnas religion – Från istiden till våra dagar (med Berndt Gustafsson), Verbum
1975: Fornnordisk ordbok
1978: 100 svenska runinskrifter, Plus.
1979: Vårt nordiska arv: Från 10 000 f.Kr. till medeltidens början, Stureförlaget.
1981: Asasagan, LT:s förlag
1981: Vikingatågen och runstenarna, Sjöstrands.
1983: Fornnordiskt lexikon (2:a uppl. av "Fornnordisk ordbok").

Om kungar och härskare
1956: Sveriges hundra kungar från Ynglingaätten till Gustav VI Adolf (red. C. Bernadotte och O. Wieselgren)
1972: Alla Sveriges kungar
1972: Våra kungar – från äldsta tid till våra dagar, Stureförlaget
1973: Alla Sveriges drottningar, Gebers.
1979: Alla Kinas härskare, Bonniers
1979: Alla Irans härskare, Sjöstrands
1979: Alla Sveriges prinsessor, AWE / Gebers
1980: Alla Sveriges prinsar, AWE / Gebers
1980: Alla Rysslands härskare, Bonniers
1980: Stamträd över Europas furstehus, Bokförlaget Plus
1983: Konungen är död. En tusenårskrönika om svenska monarkers slut, Corona
1983: Gustaf V. Med folket för fosterlandet. Wiken

Skönlitteratur
1960: Ödesdygnet. En roman om Ingjald Illrådes sista timmar. Stora Skandinaviska Romanpriset. Wahlström & Widstrand 
1961: Den allra trognaste konungen, Wahlström & Widstrand.
1975–1980: Romanserie från Skånes vikingatid och medeltid 1–6, LT:s förlag
1975: Konungariket Skånes undergång
1976: Striden om strutkronan
1977: Av skånekungars blod
1978: Absalon. Skånes djävul.
1979: Skånska riddersmän. Från Skåne och Danmark 1202–1332
1980: Skåne åter kungarike – Från nordens medeltid 1330–1363
1980: Dubbelörnen

Memoarer
1951: Minnen från 20-talet i Malmö läroverk (i samlingsverket Sveriges studenter, huvudred. B: Söderberg)
1957: Blygsam minnesbukett, Malmö nations skriftserie
1965: I paradiset. Levnadsminnen I
1970: Drömfabriken. Äventyr i filmens värld. Zindermans.
1980: Doktor i Lund. En bok om akademiska intriger, Sjöstrands.
1980: Efter mej syndafloden (Memoarer 1941–45). Greifswald–Berlin–Hamburg 1941–1945, Köping.

Tolkieniana
1972: Sagan om Tolkien, Gebers
1976: Tolkien-lexikon med allt från Alvhem till Örtplyte, AWE / Gebers
1978: Tolkiens Arv
1982: Tolkien och den svarta magin

Övernaturligt
1963: Spökhistorier från alla länder
1970: Nostradamus. Spådomar – Stjärntyderi – Orakel.
1970: Övernaturligt – spökhistorier
1971: Gengångare
1973: Slottsspöken, Tidens förlag
1974: Andar och dödmansgastar, Tiden.
1979: Stjärnornas horoskop. En handbok i modern astrologi.
1979: Den stora drömboken, Sjöstrands förlag.
1979: Konsten att spå – i kort, i hand, i kaffesump och bly, Sjöstrands.
1980: Spökhistorier från alla länder och tider.
1981: Stjärnornas budskap

Spel och hobby
1955: Det första frimärket. Om filatelistiska rariteter.
1957: Frimärkena berättar – Europas historia i frimärksbilder, Medéns.
1967: Mina hundar och andras jyckar, Zinderman
1973: Korsordslexikon (flera upplagor och utgåvor)
1978: 100 svenska myntgrupper, Plus
1980: Rimordbok, Plus
1983: Spelkort och kortspel, Sjöstrands
1983: Stora frågesportboken
1984: Korsordsbok, Nybloms förlag
1984: Korsordsnyckel

Övrigt
1947–51: Vår väg genom världen: De geografiska upptäckarnas historia. I–III (Med Leif Beckman)
1953: 
1954: Handelns historia i Sverige: En bokfilm.
1962: Algeriet: Landet i brännpunkten, Tiden.
1964: William Shakespeare: En introduktion, Prisma
1965: Asiatiska visdomsord och sentenser
1965: Suecia antiqua et hodierna, utgåva signerad Ohlmarks. Fem upplagor 1965-1978. Stureförlaget.
1965: Resor i Danmark eller Leendets broderland
1968: Vikningahumor, Bernces förlag.
1969: Afrikansk visdom
1969: Nobelpristagarna – En bokfilm, Stureförlaget
1969: Skånsk-svensk ordlista, BoB (återutgiven som: Skånsk-svensk ordbok, 1978)
1970: Rytm, klang, bild, rim: Svensk vers och versteknink från runmästarna till Karlfeldt, Bonniers.
1970: Sista sucken: Vad stora och små människor sagt eller trotts säga vid sin död. Bok och Bild.
1971: En bok om THX: Patienter och läkare berättar.
1972: THX och makthavarna
1976: Rexed och THX – en vitbok för åren 1972–1976
1978: Ord som säger detsamma
1980: Sjöstrands lilla musiklexikon, Sjöstrands
1984: Boken om Sten Broman, Bernces.
1984: Tidernas vansinnigheter, Carlssons förlag
1985: Linnés hälsoörter.

Översättningar
1948: Eddans gudasånger (Geber)
1954: Eddans hjältesånger (Geber)
1955: Den glömda Eddan (Eddica minora)
1956: Den okända Eddan (Eddica apocryphica, inkl. Solsången) (Geber)
1957–1958: Islands skaldediktning
1957: Islands hedna skaldediktning. Århundradet 878–980 (Geber)
1958: Tors Skalder och Vite-Krists. Trosskiftestidens isländska furstelovskalder 980–1013 (Geber)
1958: Ivar skalds martyrkväde om tronkrävaren Sigurd slemmedjäknes död (Ivar Ingimundarsson)
1959: Erich Zehren: Stjärnornas testamente
1959–1961: J.R.R. Tolkien: Sagan om Ringen
1960: Fornnordisk lyrik (utdrag ur böckerna ovan) (FIB:s lyrikklubb)
1. Eddadiktning
2. Skaldediktning
1960: Konsten att spå i kort: Sepharials klassiska handbok (i övers. och med tillägg för svensk läsekrets av Åke Ohlmarks)
1960: Nostradamus profetior
1960: Thubten Jigme Norbu: Tibet mitt förlorade land (återberättad av Heinrich Harrer)
1960: Anne Terry White: En gyllene bok om myter och legender
1961: Koranen
1961: Snorres konungasagor (Heimskringla) (Snorre Sturlasson)
1. Hednakungarna
2. Olav den heliges saga
3. Norska medeltidskungar
1961: Konsten att spå i hand: Psycho's klassiska handbok
1962: Georges Dumézil: De nordiska gudarna (Aldus)
1962: Goternas bibel
1962: Guds himmelrikes fröjd: ny och gammal religiös lyrik på främmande språk
1962: Havamal
1962: Vikingahistorier. Trettio fornnordiska berättare.
1962–1964: Isländska sagor I–V (Steinvik; återutg. Stureförlaget, 1975)
1. Landssagor, upptäcktssagor, sydvästlandssagor
2. Västlandssagor
3. Nordvästislands sagor
4. Sagorna från mellersta och östra Nordisland
5. Sagorna från Öst- och Sydisland
1962: William Shakespeare: Komedier
1962: William Shakespeare: Tragedier
1963: Buddha talade och sade: kärnpartier ur hinayana- och mahayanabuddhismens heliga skrifter efter äldre tolkningar
1963: Amenhotep IV: Echnatons hymner till solen
1964: Paul Bauer: Den kära vidskepelsen: den moderna övertrons makter och trons makt
1964: Chuang tzu: Äkthetens urkund
1964: Eddan, Snorre Sturlassons bok om det forntida Nordens gudar. Zindermans
1964: Halldór Laxness, Alfred Nawrath och Sigurdur Thorarinsson: Island: intryck från ett heroiskt landskap
1964: Andreas Feininger (foto), Kate Simon (text): New York
1964: T. H. White: Svärdet i stenen
1964: Anthony Burgess: Intet är som solen: en berättelse om Shakespeares kärleksliv
1964: Världen i Camera (översatt tillsammans med Fred W. Sterner)
1965: Eddasångerna. Fornnordens klassiska guda- och hjältekväden
1965: Skånska sagor: skånska kungasagor och andra sagor hämtade ur skilda källor (Tiden)
1965: Rudi Strahl: Skägge Blund på Fyrtornsön
1969: Dante Alighieri: Den gudomliga komedin (Forum)
1970: Psalmer över gränserna: brödrakyrkors hymner och lovsånger
1971: John Fowles: Den franska löjtnantens kvinna (översättning Claës Gripenberg, dikterna tolkade av Åke Ohlmarks)
1973: Roland Huntford: Det blinda Sverige
1973: Paul H. Kocher: Tolkiens sagovärld: en vägledning i J.R.R. Tolkiens författarskap
1973: Michał Rusinek: Copernicus: världsalltets upptäckare
1974: Heinrich Theodor Musper: Albrecht Dürer
1974: Meyer Schapiro: Van Gogh
1975: Salvador Dalí: Bilder till bibeln (utg. av Alfred Läpple)
1975: Amy Cruse: Myternas bok: gudasagor från hela världen
1975: Salvador Dalí: Dinéerna med Gala (kokbok)
1975: Randel Helms: Tolkien, sagoberättaren
1975: Afrikanska sagor (utg. av M. Kosová)
1975–1983: Sagoböcker
1975: Den blå sagoboken (A. Lang)
1977: Den röda sagoboken
1978: Den gula sagoboken
1979: Den grå sagoboken
1979: Den rosa sagoboken
1980: Den rubinröda sagoboken
1980: Den violetta sagoboken
1981: Den brandgula sagoboken
1981: Den bruna sagoboken
1983: Den lila sagoboken
1975: Slaviska sagor (berättade av O. Sirovátka, R. Luzik)
1976: Folksagor från Kina (Tiden)
1976: H.A.J. Hulugalle: Ceylon igår – Sri Lanka idag (Stureförlaget)
1976: De svenska landskapslagarna (i komplett översättning med anmärkningar och förklaringar)
1976: Vladimir Hulpach: Totems gåva: indianska myter och sägner
1977:Seamus Cullen: Astra och Flondrix
1977: Walter Pach: Pierre-Auguste Renoir
1978: Humphrey Carpenter: J.R.R. Tolkien: en biografi
1978–1980: Mervyn Peake: Gormenghast-trilogin
1978: Titus tronföljaren
1979: Slottet Gormenghast
1980: Titus rymlingen
1979: John Emlyn Edwards: Torums trolltrumma
1979: Jay Williams: I Nidhuggs tid (Sjöstrand)
1980: Julia Cunningham: Tuppeny
1980: David Day: Tolkien bestiarium (AWE/Geber)
1980: Isabel Langis Cusack: Ivan den store
1980: Shiʾa: iranska islams urkunder (LT)
1981: Patricia Wrightson Bunyipens håla
1983: Nostradamus samlade profetior till år 3797
1986: Carl von Linné: Svensk flora = Flora Svecia (översatt tillsammans med Helge Erickson)

Filmografi

Manus

Roller

Regi

Referenser

Noter

Tryckta källor
Heinrich, Fritz (1997), "Das religionswissenschaftliche Institut der Ernst Moritz Arndt-Universität Greifswald 1944–1945", i: Zeitschrift für Religionswissenschaft 5, ss 203–230.
Heinrich, Fritz (2002), Die deutsche Religionswissenschaft und der Nationalsozialismus. Eine ideologiekritische und wissenschaftsgeschichtliche Untersuchung, Petersberg.
, Band 28, sid 111–117, Stockholm. 
Marell, Anders (1998), Åke Ohlmarks – schwedischer Lektor, Nazimitläufer und/oder Geheimagent?, i: Germanisten 1-3 Jg. 3, ss 93–100.
Åkerlund, Andreas (2006), "Åke Ohlmarks and the 'Problem' of Shamanism", i: Archaeus. Études d’Histoire des Religions/Studies in the History of Religions, Tome X, fasc. 1–2, s. 201–220.
Åkerlund, Andreas (2008), "Åke Ohlmarks in the Third Reich. A Scientific Career between Adaptation, Cooperation and Ignorance", i: Horst Junginger (ed.), The Study of Religion under the Impact of Fascism, Leiden, s. 553–574.
Åkerlund, Andreas (2010), Mellan akademi och kulturpolitik. Lektorat i svenska språket vid tyska universitet 1906–1945, Uppsala.

Webbkällor

Åke Ohlmarks i Svenskt översättarlexikon

Externa länkar
 

Födda 1911
Avlidna 1984
Personer från Kristianstad
Svenska religionshistoriker
Personer verksamma vid Greifswalds universitet
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska romanförfattare
Svenskspråkiga romanförfattare
Svenska översättare
Översättare från fornnordiska
Översättare från engelska
Översättare från italienska
Svenska iranister
Män
Författare från Kristianstad
Gravsatta på Limhamns kyrkogård