kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Metis (måne)

Metis (Jupiter XVI) är Jupiters innersta måne. Den upptäcktes den 4 mars 1979 av astronomen Stephen p. Synnott då man studerade de fotografier som Voyager 1 skickat tillbaka. Metis fick då den tillfälliga beteckningen S/1979 J3. 1983 uppkallades den efter titanen Metis som var Zeus första hustru.

Omloppsbanans egenskaper 
Metis kretsar kring Jupiter på ett avstånd av 127 969 kilometer, på 7 timmar och 4 minuter. Banans excentricitet är 0,0012 med en lutning på 0,019° i förhållande till Jupiters ekvatorialplan. Den rör sig innanför Jupiters ringsystem och är troligtvis en bidragande källa till ringpartiklarna. 

Den ligger innanför Jupiters geostationära omloppsbana och närmar sig därför Jupiter lite för varje varv och slutligen kommer den att falla in i Jupiter. Den ligger också innanför Roche-gränsen men den är troligtvis för liten för att slitas sönder av tidvattenkrafterna.

Fysiska egenskaper 
Metis har en genomsnittlig diameter på 43 kilometer och en densitet på 3,0 g/cm3 vilket kan tyda på att den är uppbyggd av silikater och fruset vatten. Den har en mörk yta med en albedo på 0,05 vilket betyder att endast 5 % av solljuset som träffar den reflekteras. Magnituden är ungefär 17,7. Metis roterar kring sin egen axel på 7 timmar och 4 minuter och har därför praktiskt taget en bunden rotation.

Referenser 

Jupiters månar
Månar
Astronomiska upptäckter av Voyager 1
Astronomiska upptäckter av SP Synnott
Astronomiska upptäckter 1979
Olle Björling (skådespelare)

Carl Olof "Olle" Björling, född 4 maj 1937 i Kungsholms församling i Stockholm, död 20 april 2017 i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Biografi
Han filmdebuterade 1963 i Hasse Ekmans Min kära är en ros och har medverkat i drygt 50 film- och TV-produktioner. Björling spelade bland annat djurvännen och lantbrukaren 107 Andersson i Någonstans i Sverige 1973–1974. Han spelade också Olle i Vreten i två säsonger av Hedebyborna där han hade den återkommande repliken "jomen!".

Olle Björling är gravsatt i minneslunden på Kungsholms kyrkogård i Stockholm.

Filmografi 

 (TV-film)

 (TV-film)

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Födda 1937
Avlidna 2017
Män
Olle Björling (musiker)

Elv Olle Björling, född 7 juli 1910 i Uppsala, död 6 oktober 1968 i Stockholm, var en svensk saxofonist.

År 1940 medverkade Björling i Sigurd Walléns film Beredskapspojkar. Han är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Referenser 

Svenska saxofonister
Män
Födda 1910
Avlidna 1968
Musiker från Uppsala
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Olle Björling (sångare)

Karl Johan Olof (Olle) Björling, född 2 maj 1909 i Stora Tuna, Dalarna, död 12 april 1965 i Stockholm, var en svensk konsertsångare (tenor). Han var son till David Björling samt bror till Jussi och Gösta Björling.

Björling blev känd som förste tenor i Björlingkvartetten och han var även medlem i Kvartetten Synkopen. Han är begravd på Stora Tuna kyrkogård.

Referenser 

Svenska sångare
Män
Födda 1909
Avlidna 1965
Personer från Stora Tuna socken
Adposition

Adpositioner är ett ordklassnamn som förekommer som alternativ, sammanfattande benämning på prepositioner, cirkumpositioner och postpositioner, men som sällan används i svensk grammatikundervisning. Adpositioner placeras olika i förhållande till huvudorden, men har samma funktion, varför de hör till en och samma ordklass.

Funktion
Adpositionernas funktion är att ange en nominalfras eller en nominal bisats roll i satsen. Oftast fungerar beskrivningen att adpositionen relaterar verbskeendet (inklusive subjekt och eventuella objekt) i satsen till en viss plats eller tid, till exempel Olle cyklar i skogen. Andra gånger tycks adpositionen endast relatera en nominalfras till en annan, till exempel Vägen till Mora är lång, men i sådana fall kan adpositionsfraserna ses som en typ av satsförkortningar. I fallet ovan förkortar då till Mora exempelvis som leder till Mora.  I vissa fall saknar dock adpositionerna semantiskt innehåll och fyller bara en rent grammatisk funktion. Adpositionsfraserna är som satsdelar adverbial. Ofta styr adpositionerna sina nomens kasus. Det är också vanligt bland världens språk att adpositionsfunktionen i sig motsvaras av kasusändelser: finska minä kuolen talossa = jag dör i huset.  Även det svenska genitiv-s:et motsvaras i många andra språk av adposition: franska les poissons de la mer = havets fiskar.

Adpositioner i världens språk

Världens språk kan typologiskt delas in i två olika kategorier: prepositionsspråk och postpositionsspråk. Många indoeuropeiska språk, däribland svenskan och engelskan, är prepositionsspråk. Det förekommer att språk använder sig av både och, men det brukar gå att peka ut ett alternativ som deras huvudmodell. Ofta ses samband mellan huruvida ett språk använder prepositioner eller postpositioner och dess ordföljdsregler i övrigt.

Cirkumpositioner är jämförelsevis sällsynta. En sådan består av två delar, av vilka den ena placeras framför och den andra efter adpositionsobjektet.

Adpositioner i svenskan

Svenskan är ett tydligt exempel på ett prepositionsspråk; "hos brodern" är adposition (preposition) + adpositionsobjekt. I ett postpositionsspråk, till exempel estniska, skulle man i stället säga motsvarande "brodern hos" - venna juures.

Dock finns det några uttryck eller typer av uttryck där vi faktiskt har postposition, till exempel "året om", "dygnet runt", "världen över", "(stå) någon nära", "livet ut". Värt att lägga märke till är att "ut", som vi såg i en av fraserna som postposition, till skillnad från de övriga aldrig kan vara preposition. Normalt är "ut" ett adverb.
Olle Björling

Olle Björling kan syfta på:

en svensk saxofonist, se vidare Olle Björling (musiker).
en svensk skådespelare i Hedebyborna, se vidare Olle Björling (skådespelare).
en svensk sångare, se vidare Olle Björling (sångare).
Pinocchio

Pinocchio (uttal: [pi'nɔk:jo]) är en italiensk litterär figur i en sagobok av Carlo Collodi. Berättelsen publicerades 1881–83 som Le avventure di Pinocchio (i svensk översättning som Pinocchios äventyr). Trädockan som vill bli människa och som får längre näsa varje gång han ljuger har blivit världens sannolikt mest spridda litterära docka. Boken har sedermera översatts till mer än 200 språk, blivit animerad av Disney och presenterats som en niometers skulptur i Borås.

Beskrivning

Bakgrund
Geppetto är en fattig dockmakare. Han finner en dag ett stycke pinjeträ som han skapar en docka av. Som i ett mirakel visar sig dockan börja leva. Dockan – Geppetto döper den till Pinocchio eftersom den är gjord av pinjeträ (pinocchio är italienska för tallfrö) – får som hjälp att bli en snäll docka ett samvete i form av en syrsa. Varje gång dockan ljuger får han näsan förlängd. Till slut visar sig dock Pinocchio snäll och får bli en riktig pojke, så som han genom hela berättelsen så väldigt mycket önskat.

Verk med Pinocchio

Collodis bok

Disneys film

1940 baserade Walt Disney sin andra tecknade långfilm, Pinocchio, på berättelsen. Både i boken och i filmen finns en syrsa som samvete. Det är dock bara i filmen man i traditionell Disneystil gett samvetet kläder, ett namn (Benjamin Syrsa) och en egen personlighet.

Enrico Mazzanti, född 1850 i Florens, död 1910, var den som illustrerade den första utgåvan, där Pinocchio porträtteras smalare och mer liknar en traditionell trädocka än den variant vi har vant oss vid starkt påverkade av Walt Disneys tolkning i sin animerade film från 1940. Hos Mazzanti går det tydligt att se anknytningen till Commedia dell'artes typgalleri. Den lustiga toppiga hatten behöll Disney i en modifierad form, men i övrigt är hans variant en snällare och knubbigare dockpojke än Mazzantis tolkning.

Skulpturen i Borås
I Borås avtäcktes en nio meter hög bronsskulptur av sagofiguren i maj 2008. Den heter Walking to Borås och är den amerikanske popkonstnären och skulptören Jim Dines tolkning av Pinocchio-motivet.

Se även
Buratino

Källhänvisningar

Externa länkar

Litterära figurer som tolkats av Disney
Italien i skönlitteratur
Fiktiva figurer från Italien
Italienska litterära figurer
Figurer i barn- och ungdomslitteratur
Fiktiva figurer introducerade 1881
Per Ericson

Per Ericson, född 1965 i Hofors i Gävleborgs län, död 31 oktober 2007 i Uppsala, var en svensk journalist och författare, mest känd som ledarskribent i Svenska Dagbladet (oberoende moderat).

Biografi
Ericson studerade vid Uppsala universitet. Under studietiden var han aktiv i Föreningen Heimdal och kårpolitiker i Uppsala studentkår som representant för kårpartiet Fria Studenter. År 1993 var Ericsson redaktör för Fria Moderata Studentförbundets tidskrift Svensk Linje. 

Han arbetade vid Moderaternas riksorganisation och sedan som ansvarig för Timbros miljönyhetsbrev Ekvilibrium. 1999 anställdes han som ledarskribent vid Svenska Dagbladets ledarsida. Ericson publicerade också veckobrevet Bonum commune. I skriften Leva fritt och leva väl (1999) lanserade Ericson en värdeorienterad liberalism, grundad i neoaristotelisk filosofi. Han kallade sig själv "grottliberal" och även "konservativ anarkist". I Svenska Dagbladet framträdde Ericson som en avvikande röst när det gäller EMU och Irakkriget, vilka han kritiserade. Vid flera tillfällen riktade han också kritik mot Svenska kyrkan och hennes dåvarande ärkebiskop K.G. Hammar från ett traditionellt kristet perspektiv. 

Den 5 april 2006 konverterade han till katolicismen. Året därpå, 2007, avled han 42 år gammal till följd av cancer.

Bibliografi
(1996) De moderata idéerna
(1997) Ingen kris i befolkningsfrågan (tillsammans med Lars F. Eklund)
(1999) Leva fritt och leva väl (länk till pdf)
(2000) Blåsningen. Vindkraft som storindustri (länk till pdf)

Externa länkar
Dödsruna i SvD 2 november 2007

Svenskspråkiga författare
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska ledarskribenter
Födda 1965
Avlidna 2007
Alumner från Uppsala universitet
Män
Personer från Hofors socken
Dala Gymnasistförening

Dala Gymnasistförening, DGF, är en förening för gymnasieungdomar i Falun som grundades 1868. DGF arrangerar bland  annat studentbalen.

DGF har till uppgift att bevara gamla traditioner, framför allt de som finns kring studenten, till exempel mösspåtagning, studenttåg och studentbal.

Föreningen består av två aktiva styrelser bestående av elever i årskurs 2 och 3, en äldrestyrelse och en yngre styrelse (också kallad fanborgen). Varje styrelse har 16 poster och omfattar ordförande, vice ordförande,sekreterare, vice sekreterare, skattemästare, vice skattmästare, kulturmästare, vice kulturmästare, sångfågel, galderfotograf, webbredaktör, vice webbredaktör, chefstecknare, inköpsmästare, vice inköpsmästare och arkivarie.

Vidare läsning
 Svante Svärdström: Dala gymnasistförening 100 år- 1868-1968, utgiven av Dala Gymnasistförening och Föreningen Gamla Falukamrater 1967.

 

Föreningar vid svenska gymnasieskolor
Organisationer bildade 1868
Värtan

Värtan kan syfta på:
 Stora Värtan – en fjärd i Stockholms inre skärgård
 Lilla Värtan – en fjärd i Stockholms inre skärgård
Värtahamnen – en hamn i Stockholm vid Lilla Värtan
 Värtabanan – en järnväg
 Värtans station – äldre stationshus vid Värtahamnen
Värtaverket – ett kraftvärmeverk i Hjorthagen, Stockholm
Värtagasverket – ett gasverk i Hjorthagen
Värtavägen – en gata i östra Stockholm
Värtans IK – en idrottsklubb i östra Stockholm
Värtan-Lidingö Järnväg – ett bolag involverat i byggnationen av Gamla Lidingöbron
Hradec Králové (region)

Hradec Králové ( , , ) är en administrativ region (kraj) i norra Tjeckien. Huvudort är Hradec Králové. Regionen hade 538 303 invånare vid folkräkningen år 2021, på en yta av 4 759,10 km².

Regionen är indelad i 448 kommuner.

Av regionens invånare är 96,38 % tjecker, 1,56 % slovaker, 0,95 % ukrainare, 0,47 % mährer, 0,36 % polacker och 0,36 % tyskar (2021).

Distrikt 
 Hradec Králové
 Jičín
 Náchod
 Rychnov nad Kněžnou
 Trutnov

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

 
Tjeckiens regioner
Pardubice (region)

Pardubice (, , ) är en administrativ region (kraj) i Tjeckien, belägen i den östra delen av Böhmen, med en mindre del i Mähren. Den är namngiven efter huvudorten Pardubice. Regionen hade 510 037 invånare vid folkräkningen år 2021, på en yta av 4 519,26 km².

Regionen är indelad i 451 kommuner (2019).

Av regionens invånare är 95,74 % tjecker, 1,76 % mährer, 1,45 % slovaker och 0,89 % ukrainare (2021).

Distrikt 
 Chrudim
 Pardubice
 Svitavy
 Ústí nad Orlicí

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

 
Tjeckiens regioner
Vysočina

Region Vysocina (tjeckiska: Kraj Vysočina) är en administrativ del av Tjeckien. Regionens huvudort är Jihlava.
Pat Morita

Noriyuki "Pat" Morita, född 28 juni 1932 i Isleton i Kalifornien, död 24 november 2005 i Las Vegas i Nevada, var en amerikansk skådespelare med japanskt ursprung. Morita blev framförallt känd som den egensinnige karateinstruktören Mr. Miyagi i Karate Kid-filmerna på 1980-talet, en roll som han Oscarsnominerades för 1984.

Filmografi i urval 

 (TV-film)
 (två avsnitt)
 (sju avsnitt)
 (avsnittet "Ambush")
 (26 avsnitt)

 (TV-film)

 (röst)

 (fem avsnitt)

 (röst)

Källor

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Sacramento County
Födda 1932
Avlidna 2005
Män
Vissarion Sjebalin

Vissarion Jakovlevitj Sjebalin (ryska: Виссарион Яковлевич Шебалин), född 11 juni 1902 i Omsk, död 29 maj 1963 i Moskva var en rysk tonsättare.

Biografi
Sjebalij fick sin utbildning vid konservatoriet i Moskva under bland andra Mjaskovskij. Han tog examen 1928 och undervisade sedan där. Han utnämndes 1935 till professor och var 1942–1948 direktör för konservatoriet.

Han har bland annat komponerat fem symfonier, ett antal stråkkvartetter, pianosonater, ett concertino för violin samt flera kantater och sånger. Operan Så tuktas en argbigga efter Shakespeares drama är kanske hans mest kända verk.

Sjebalin drabbades som många andra ryska tonsättare av utrensningarna under Stalin (iscensatta av Zjdanov), och blev avsatt från sin tjänst på konservatoriet 1948. Han rehabiliterades delvis under det töväder som följde diktatorns död, och i en kort biografinotis tryckt 1959 i en statlig utgåva av hans violinsonat nr 1 beskrivs han som en "utmärkt kompositör och framstående figur inom musikvärlden".

Bland hans elever märks Sofija Gubajdulina och Edison Denisov. Sjebalins livsöde nämns i Tomas Tranströmers dikt Östersjöar (1974).

Verk i urval

Orkesterverk 
 Symfoni nr 1 op.6 (1925)
 Symfoni nr 2 op.11 (1929)
 Symfoni nr 3 op.17 (1935)
 Symfoni nr 4 op.24 (1935)
 Symfoni nr 5 op.56 (1962)
 Symfoni Lenin op.16 (1931)
 Symfonietta op.43 (1949—1951)
 Svit nr 1 op.18 (1935)
 Svit nr 2 op.22 (1935)
 Svit nr 3 op.61 (1963)

Konserter 
 Konsert för violin op.21 (1936—1940)
 Konsert för violin och stråkorkester op.14/1 (1932)
 Konsert för violin och stråkorkester op.14/2 (1930)

Vokalverk 
 Солнце над степью op.27 (Sol över stäppen), opera (1939)
 Жаворонок op.37 (Lärkan), balett (1943)
 Москва op.38 (Moskva), kantat (1946)
 Укрощение строптивой op.46 (Så tuktas en argbigga), opera (1957)

Kammarmusik 
 Sonat för violin och viola op.35 (1944)
 Sonat för viola op.51/2 (1954)
 Sonat för violin op.51/1 (1958)
 Sonat för violoncell op.51/3 (1960)

Referenser 

Ryska klassiska kompositörer
Män
Födda 1902
Avlidna 1963
Personer från Omsk
Ryska musiker under 1900-talet
Air (musikgrupp)

Air (backronym: Amour, Imagination, Rêve) är en fransk musikgrupp bildad 1995 bestående av Nicolas Godin och Jean-Benoît Dunckel. Duon kombinerar modern elektronisk synthpop, med influenser från 60-talspop såväl som 80-talssynth och musik fram till idag. Karakteriserande för Airs musik är dess moderna, mjuka och lugna sound.

Duon slog igenom med albumet Moon Safari 1998. Hitsinglarna "Sexy Boy" och "Kelly Watch the Stars" återfinns på detta album. 2004 hade Air en hit med singeln "Cherry Blossom Girl".

Diskografi

Studioalbum 

 (soundtrack till filmen Virgin Suicides)

EP

Remixalbum 
 (remixalbum)

Externa länkar 

  
 Air på Astralwerks webbplats 
 

Franska elektroniska musikgrupper
Franska duogrupper
Triphopgrupper
Musikgrupper bildade 1995
MK

MK, mk eller mK kan avse: 

 MK – en gerillaarmé som ANC startade  1960, se Umkhonto we Sizwe
 MK – äldre nationalitetsbeteckning på motorfordon för Makedonien, numera Nordmakedonien, idag ersatt med NMK
 .mk – nationell toppdomän för Makedonien
 mk – språkkod för makedonska
 mK – milliKelvin,  SI-enheten för temperatur, tusendels Kelvin
Zara Backman

Anna Zara Backman, född 27 oktober 1875 i Sankt Peders församling, död 14 september 1949 i Göteborg, var en svensk skådespelare.

Biografi 
Backman engagerades som revyskådespelare av Axel Engdahl från 1908. 

Hon filmdebuterade 1915 i Georg af Klerckers I kronans kläder och kom att medverka i fem filmer. Zara Backman är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor 
 Bober, Anna Zara på SvenskaGravar.se

Fotnoter

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska revyartister
Personer från Sankt Peders socken
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1875
Avlidna 1949
Kvinnor
Rijksmuseum

Rijksmuseum är ett konstmuseum i Amsterdam och hyser nederländsk 1600-talskonst. Den nuvarande museibyggnaden invigdes 1885.

Museet öppnades den 31 maj 1800 som Nationale Kunstgalerij och låg då i staden Haag. År 1808 flyttades museet till huvudstaden Amsterdam där det inrymdes i det kungliga slottet och förenades med stadens konstsamling. 1813 flyttades Rijksmuseum till palatset Trippenhuis. Huset visade sig dock vara dåligt lämpat som museum och många ansåg att det borde byggas ett särskilt nationalmuseum i Nederländerna. Efter många års diskussioner började det nuvarande Rijksmuseum byggas år 1876.  

Arkitekten Pierre Cuypers hade förändrat det vinnande förslag som lämnats in och i hemlighet lagt till utsmyckningar för att minska på den klassiska framtoningen.

Den mest kända tavlan på Rijksmuseum är förmodligen Rembrandts Nattvakten (1642) som är en av de främsta nederländska verken från 1600-talet. Tavlan, som är ett beställningsarbete, är ett grupporträtt av ett skyttegille i Amsterdam.

År 2015 blev museet utnämnt till European Museum of the Year.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats 

Konstmuseer och konsthallar i Amsterdam
Museer invigda 1800
Mottagare av European Museum of the Year Award
Lella Lombardi

Maria Grazia "Lella" Lombardi, född 26 mars 1941 i Frugarolo, död 3 mars 1992 i Milano i cancer, var en italiensk racerförare.

Racingkarriär
Lombardi var en av få kvinnliga förare inom Formel 1 och den enda kvinnan som tagit poäng. Den fick hon genom att komma sexa i Spaniens Grand Prix 1975, men det blev bara en halv eftersom loppet bröts innan halva distansen hade körts. Lombardi var bland annat stallkamrat med Ronnie Peterson i March-Ford .

F1-karriär

|}

Noter

Källor

Födda 1941
Avlidna 1992
Italienska racerförare
Italienska Formel 1-förare
Kvinnor
Egyptiska

Egyptiska (även fornegyptiska) var det språk som talades i det forna Egypten och finns belagt i skrift från 3200 f.Kr. och framåt. Det lever nu kvar endast som liturgiskt språk i form av koptiskan. Egyptiskan tillhör de afro-asiatiska språken, samt har både hamitiska och semitiska inslag. Skrivandet av språket var, med undantag av koptiskan, kopplat till användandet av hieroglyfer.

Idag används arabiska som språk i Egypten. Koptiskan används dock fortfarande som skriftspråk av den koptiska kyrkan.

Egyptiskan brukar delas in i sex större skeden:
 Arkaisk egyptiska (före 2500-talet f.Kr. )
 Gammalegyptiska (2500-talet f.Kr. - 1900-talet f.Kr. )
 Mellanegyptiska (1900-talet f.Kr. - 1400-talet f.Kr. )
 Nyegyptiska (1400-talet f.Kr. - 600-talet f.Kr. )
 Demotiska (600-talet f.Kr. - 400-talet e.Kr.)
 Koptiska (400-talet e.Kr. - 1300-talet)

Se även
 Hieroglyfer
 Egyptens historia

Referenser 

Egyptiska språk
Utdöda språk
Språk i Afrika
José Castro

José Antonio Fernandez Castro, född 4 september 1954 i Eskilstuna, är en svensk skådespelare.

Biografi
Castro studerade vid Statens scenskola i Malmö 1978–1981. Han filmdebuterade 1980 i Per Oscarssons långfilm Sverige åt svenskarna. Som teaterskådespelare har han varit engagerad vid Regionteatern Blekinge Kronoberg, Fria Proteatern, Malmö stadsteater, Skånska teatern, Riksteatern och Dramaten.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 
 Östgötateaterns arkiv

Externa länkar
 José Castro på Malmö stadsteater 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Alumner från Teaterhögskolan i Malmö
Födda 1954
Män
Levande personer
Skådespelare från Eskilstuna
Zurab Noghaideli

Zurab Noghaideli (georgiska: ზურაბ ნოღაიდელი), född 22 oktober 1964 i Kobuleti i Adzjariska ASSR i Georgiska SSR i Sovjetunionen (nu Adzjarien i republiken Georgien), är en georgisk politiker. Noghaideli var landets finansminister när han 2005 efterträdde den omkomne Zurab Zjvania på posten som Georgiens premiärminister. 

Noghaideli efterträddes 2007 på posten av Lado Gurgenidze.

Källor 

Georgiens premiärministrar
Georgiens finansministrar
Georgiska politiker under 1900-talet
Georgiska politiker under 2000-talet
Alumner från Moskvauniversitetet
Personer från Kobuleti
Män
Födda 1964
Levande personer
Montségur

Montségur är en by och kommun i grevskapet Ariège, Frankrike. Byn är känd för sin befästning, som var katarernas sista fäste.

I populär kultur
Montségur är också titeln på en låt av heavy metal-bandet Iron Maiden, och finns med på albumet Dance of Death.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Montségur

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ariège

Källor 

Orter i Occitanien
Kommuner i Ariège
Wanja Basel

Wanja Basel, född 22 januari 1944 i Trollhättan, är en svensk skådespelare.

Filmografi 
 (TV)

Källor

Fotnoter 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1944
Levande personer
Skådespelare från Trollhättan
Havets hus

Havets hus är ett akvarium som ligger i Lysekil på svenska västkusten. Akvariet har till syfte att visa ett urval av de djur som lever i Gullmarn och i västerhavet och öppnade 1993. I ca 40 akvarier visas över 100 arter. Besöket börjar vid strandområdet och fortsätter genom västerhavets olika miljöer ända ner till de djupa bottnarna. Det största akvariet, tunnelakvariet, innehåller 140 000 liter saltvatten. Vattnet till Havets Hus tas in kontinuerligt från Gullmarsfjorden på 32 meters djup. Saltvattnet, 30-33 promille, är här av mycket god kvalitet, det vill säga med god syresättning och fritt från föroreningar.

Akvariet håller öppet dagligen för besökare mellan sportlov och höstlov. Utöver akvarier finns också sälsafari, lägerskolor, lektioner, bangolf, guidningar, konferensfaciliteter, butik och bistro.

Artlista (2020)

Externa länkar 

 Havets hus

Källor 

Byggnader och anläggningar i Lysekils kommun
Museer i Västra Götalands län
Akvarier
Museer invigda 1993
Jan Bjelkelöv

Jan Olof Bjelkelöv, född 25 februari 1933 i Stockholm, död 1 februari 1996 i Huddinge församling, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Källor

Fotnoter 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1933
Avlidna 1996
Män
Skådespelare från Stockholm
Gösta Björling

Karl Gustaf (Gösta) Björling, född 21 september 1912 i Stora Tuna i Dalarna, död 9 oktober 1957 i Stockholm, var en svensk operasångare (tenor). Han var son till David Björling samt bror till Jussi och Olle Björling. De tre bröderna skolades först i sång av sin far, sångaren David Björling, och turnerade under namnet Björlingkvartetten i Nordamerika och Norden. Senare en kort tid även tillsammans med lillebror Karl Björling.

Björling studerade sång i Stockholm och i Italien. Han scendebuterade 1937 på Stora Teatern i Göteborg. Han engagerades som lyrisk komisk tenor på Kungliga Teatern 1940 och stannade där till sin död. Några av de roller han tolkade var bland annat Loge och Mime i Nibelungens ring och Pedrillo i Enleveringen ur seraljen. Han filmdebuterade 1943 i Weyler Hildebrands Hans Majestäts rival. Björling är begravd på Stora Tuna kyrkogård.

Diskografi
 Gösta Björling, (CD) Inspelad 1934-1957 & 2012, KB Eklund Musica Verba, OAK GROVE CD 2029, (2012)

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

 Sørensen, Inger, Operalexikonet, sidan 73, Forum, 1993, .

Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska tenorer
Män
Födda 1912
Avlidna 1957
Personer från Stora Tuna socken