kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Monokrom

Monokrom (av grekiskans μόνος, mónos "ensam" och χρώμα, chroma "färg") uttrycker något som har endast en färg. Inom fysiken används uttrycket för elektromagnetisk strålning av samma våglängd. En monokromatisk datorskärm kan bara visa en färg, ofta grön eller vit. Jämför polykrom.

Ett svartvitt fotografi är egentligen en monokrom bild i gråtoner. Sepia är bilder i bruntoner och en cyanotyp är en bild i blåtoner. 

Grisaille är monokromt måleri i gråtoner. Under klassicismen användes monokroma bilder ibland för att imitera reliefer.

Se även 
 Färglära

Noter 

Färg
Flaggor efter typ

pt:Luz monocromática
Cosinus

Cosinus eller kosinus (cos) är en trigonometrisk funktion
och kan tolkas som projektionen på x-axeln av en punkt på enhetscirkeln, bestämd av funktionens argument, medelpunktsvinkeln ω:

Den traditionella skolboksdefinitionen utgår från en rätvinklig triangel 

med vinkeln α mellan en katet och hypotenusan, där cosinus för α är förhållandet mellan längden av närliggande katet och hypotenusans längd:

Cosinusfunktionen definieras också av serien

Om z är komplext gäller

Cosinusfunktionen står i ett enkelt förhållande till sinusfunktionen:

varför funktionernas analytiska egenskaper ofta praktiskt taget sammanfaller.

Analytiska egenskaper 
Cosinus är en jämn funktion och periodisk med perioden 2π. Den har derivatan

och den primitiva funktionen

Cosinus är en överallt analytisk funktion.

Se även
Cosinussatsen
Trigonometriska identiteter

Externa länkar 

Trigonometriska funktioner
Haumea

Haumea är en skapelse- och modersgudinna i mytologin på Hawaii. 

Haumea sas vara den som införde barnafödandet och var själv upphov till eldgudinnan Pelé. Hon var inte alltid välvilligt inställd.

Haumea kontrollerade även tillgång på ätliga grönsaker precis som maoriernas gud Haumia.

Referenser 

Gudar i Hawaiiansk mytologi
Skapargudar
Modersgudar
Haumia-Tike-Tike

Haumia-Tike-Tike var i Oceaniens mytologi son till det ursprungliga paret Rangi och Papa.

Haumia var även bräkenrotens gud och sågs som representant för de vilda, ätliga växterna.

Se även 
 Rongo

Referenser 

Gudar i oceansk mytologi
Kronos

Kronos (grekiska: Κρόνος) var i grekisk mytologi den yngste av de ursprungliga titanerna. Han var son till Uranos (symbol för himlen) och Gaia (symbol för jorden). Han kastrerade sin far, åt upp sina barn och fungerade hos grekerna som en skördegud. Kronos motsvaras inom romersk mytologi av Saturnus.

Biografi

Nedgången av Uranos
Hesiodos skrev i sin Theogoni att Kronos var avundsjuk på sin fars allmakt. Uranos skaffade sig sin hustrus fiendskap, när han gömde de yngsta av Gaias barn – den hundrahänte Hekatonchires och enögde Kyklopes, båda två av jätteformat – i Tartaros, för att de skulle hållas i mörker. Gaia skapade då, enligt Hesiodos, en gigantisk stenskära (enligt andra källor en lie) och samlade Kronos och hans bröder för att försöka förmå dem att kastrera sin far.

Kronos var den ende som var villig att genomföra dådet. Gaia gav honom skäran och placerade honom i ett gömsle. När Gaia och Uranos sedan hade ett möte, attackerade Kronos honom med skäran, kastrerade honom och kastade testiklarna ut i havet. Blodet som forsade ut föll till jorden ledde till skapandet av giganterna, hämndgudinnorna erinyer och asknymferna (meliai). Testiklarna gav ifrån sig ett vitt skum, ur vilket gudinnan Afrodite trädde fram. Kastrationen gjorde slut på Uranos makt.

Kronos var den som angav det eviga tema av fejder och skulder som löper genom hela den grekiska mytologin, genom att han kastrerade sin far för att tränga undan honom från makten.

Familj och familjefejden
Kronos hustru var systern Rhea. Med henne fick han döttrarna Hera, Demeter och Hestia, samt sönerna Hades, Poseidon och världsalltets härskare Zeus. Han hade för vana att äta upp sina barn när de hade fötts, eftersom ett orakel förutspått att en av dem skulle ta makten från honom. Zeus undkom dock genom att Rhea gav Kronos en sten att äta istället för Zeus. Stenen smorde hon in med honung och grädde för att den lättare skulle slinka ner (se även Abadir). Senare i livet tvingade dock Zeus Kronos att spy upp alla dem han ätit.

Symbolik och motsvarigheter
Kronos är tidens och åkerbrukets gud och avbildas oftast med en skära. Han benämns av Homeros som "den listige". 

Romarnas Saturnus identifierades med den grekiske Kronos.

Kronos sammanblandas ibland med personifieringen av tiden – Chronos.

Släktskap

Se även 
 Hesiodos: Theogoni
 Kronologi
 Kronometer
 Zurvan

Referenser

Gudar i grekisk mytologi
Pegasos

Pegasos (klassisk grekiska: Πήγασος Pēgasos, latin: Pegasus) är i grekisk mytologi en bevingad häst som användes av Bellerofon när denne besegrade monstret Chimaira. Pegasos bar även guden Zeus blixtar. Av Pegasos har på svenska bildats ordet pegas. Den springande pegasen är en symbol för skaldekonsten.

Enligt legenden föddes Pegasos tillsammans med Chrysaor ur monstret Medusas blod efter att Perseus huggit av hennes huvud. Pegasos och Chrysaors far var havsguden Poseidon. Pegasos fick därför alltid en stark sammankoppling med vatten och berättelserna förtäljer om hur Pegasos favoritplatser på jorden var vid vattenkällor och vattendrag. En saga berättar även om hur Pegasos skapade källan Hippokrene på berget Helikon medan han galopperade.

Pegasoshästar beskrivs i grekisk mytologi som skygga, flygande djur som lever ensamma på ensliga bergstoppar av att beta från högländernas orörda gräsmarker. Den som har turen att finna och lyckas tämja en pegasos får en mycket trogen följeslagare livet ut som kommer att leva lika länge som sin herre, såvida hästen inte blir dödligt skadad. Pegasos beskrivs som kritvita eller becksvarta hästar med silverfärgad svans och man, och på ryggen, strax bakom halsen på manken sitter de signikativa vita fågelliknande vingarna.

Pegasos var både budbärare åt gudarna och användes av Bellerofon för att besegra monstret Chimaira och Amazonerna. I vissa legender hade Pegasos även i uppdrag att bära den mäktiga guden Zeus blixtar. Pegasos var även musernas häst och var ofta en del i olika legender som handlade om nödlidande och fattiga författare. Pegasos samband med skaldekonsten lanserades av Matteo Boiardo, en italiensk författare under 1400-talet.

Pegasos och Bellerofon 
Bellerofon var enligt myterna den som lyckades tämja Pegasos, med hjälp av de guldbetsel som han skänkts av gudinnan Athena, medan han drack ur en brunn. Bellerofon använde bland annat Pegasos när han dödade monstret Chimaira och besegrade solymerna och amazonerna. Men Pegasos blev också, bokstavligt talat, hjältens fall då denne försökte rida upp till Olympen på Pegasos rygg.

Legenderna om Bellerofons död skiljer sig åt, vissa legender säger att gudarna i vredesmod sände en broms som stack Pegasos så att han kastade av sig hjälten, som efter fallet blev både förlamad och blind. Bellerofon hade nämligen drabbats av hybris och hade försökt använda Pegasos för att flyga till gudarnas boning på berget Olympen. 
Andra källor menar att Pegasos medvetet kastade av hjälten och lät honom falla medan han själv flög upp till Olympen. Efter detta ska Pegasos ha hållits i ett stall på Olympen. Pegasos tog senare en hustru, Euippe/Ocyrrhoe, och tillsammans fick de Celeris och Melanippe som även de var bevingade hästar. Pegasos blev efter sin död en stjärnbild på himlen, Pegasus.

Källor 

Om Pegasos

Externa länkar

Varelser i grekisk mytologi
Litterära figurer som tolkats av Disney
Mytologiska hästar
Tangent

Tangent kan syfta på:

 Tangent – enskild knapp för tecken på en skrivmaskin eller datortangentbord, se Tangentbord

Matematik 
 Tangent (matematik) – inom matematiken är en tangent en linje som tangerar en kurva i en punkt, och som dessutom i denna punkt har samma lutning som den givna kurvan
 Tangens (även kallat tangent) – inom trigonometri, är en av de sex grundläggande trigonometriska funktionerna.

Musik 
 Tangent (musikinstrument) – vanlig benämning för tryckknapp och hävstång av olika slag på olika tangentinstrument
 Vägda tangenter – en tangent med motvikt som skapar dynamisk aktivering och återfjädring
Rhea

Rhea (Rea) är i grekisk mytologi dotter till Uranos och Gaia, moder till Zeus och både maka och syster till Kronos.

Familjeliv
Rhea fick flera barn med Kronos. Då ett orakel förutspått att en av Kronos söner skulle störta honom från makten, valde emellertid Kronos att äta upp sina barn strax efter att de fötts. Rhea kände mycket väl till sin makes vana att äta sina barn. När Rhea födde Zeus gav hon därför Kronos en sten inlindad i ett tygstycke att äta istället för det nyfödda barnet. I hemlighet gömde hon Zeus på ön Kreta, där han växte upp i största hemlighet. Hon räddade också livet på flera av sina andra barn genom att övertala sin make Kronos att kräkas upp några av dem han svalt. Dessa blev sedan Zeus bundsförvanter i hans senare kamp mot fadern.

Ursprung och symboler
Rhea har identifierats med den minoiska modersgudinna som blivit känd genom statyetter av barbröstade kvinnor med ormar i händerna som hittats på Knossos.

Rhea avbildas ofta med två lejon vid sin sida. Dessa lejon drog hennes vagn.

Namngiven måne
Saturnus (romarnas version av Kronos) näst största måne är uppkallad efter henne.

Släktskap

Referenser

Externa länkar

Gudinnor i grekisk mytologi
Hajk (mytologi)

Hajk (: Najk nahapet: patriarken Najk) är i armenisk mytologi alla armeniers anfader.

Enligt armenisk tro är Hajk en historisk person som härstammar i nedstigande led från Noaks son Jafet.

Hajk hamnade i konflikt med prästerskapet kring guden Bel i Babylon och drog sig därför tillbaka till berget Ararat.

Armenisk mytologi
Cotangent

Cotangent kan avse:

 Cotangent – inom matematiken en vanlig felskrivning av cotangens
 Cotangent – ett element i dualrummet till ett vektorrum
Hebe

Hebe var i grekisk mytologi dotter till Zeus och Hera, hustru till Herakles. Hon motsvaras i romersk mytologi av Juventas.

Hebe hjälpte till med hushållssysslor i Olympen och var även vattnets och ungdomens gudinna. Hon serverade, gjorde i ordning bad åt Ares och hjälpte Hera spänna för sin vagn. När Hebe gavs som hustru till Herakles sedan han uppnått gudars rang fick Ganymedes ta över hennes uppgifter.

Släktskap

Se även 
 Homeros: Iliaden

Referenser 

Gudinnor i grekisk mytologi
Hecuba

Hecuba eller Hekabe var drottning i Troja, hustru till Priamos och moder till Hektor, Paris och Kassandra.
Vid Trojas fall släpades Hecuba bort av grekerna.

Hecuba omnämns i följande verk:
Vergilius, Aeneiden III.19-68
Homeros, Iliaden XVI.717-718
Euripides, Trojanskorna och Hekuba
Suetonius, De vita Caesarum X.22
Lactantius, Divinae institutions I.22
Pomponius Mela, De chorographia II.26
Ovidius, Metamorphoses XIII.423-450, 481-571

Referenser

Externa länkar 

Personer i grekisk mytologi
Heh

Heh eller Neheh var i egyptisk mytologi en av Nuns aspekter.

Heh förbands med evigheten och avbildades som en man med symboler för liv och framgång.

Externa länkar

Referenser 

Gudar i egyptisk mytologi
Hekate

För asteroiden, se 100 Hekate.

Hekate (latin Trivia) är en gudinna förknippad med häxkonst och korsvägar. I grekisk mytologi ursprungligen en av titanerna, dotter till Perses och Asteria. I romersk mytologi kallas hon Trivia, de tre vägarnas gudinna.

Hekate blev sedermera förknippad med Persefone och underjorden men behöll sina förbindelser till månen och dess magiska krafter. 

I konsten framställs Hekate som en skräckfigur med tre huvuden: ett hundhuvud, ett ormhuvud och ett hästhuvud, och betjänad av två ylande spökhundar. Vid nymåne hemsöker hon vägskäl där tre vägar möts, och varje huvud ser då åt var sitt håll.

Djur förknippade med Hekate 
I modern tro förknippas en groda, en uggla och en korp med Hekate.
Historiskt sett är hunden det djur som är mest förknippat med Hekate. Ibland beskrevs hon trehövdad med ett huvud som en hund, ett som en häst och ett som en björn alternativt, hund, orm och lejon.
Andra djur som har förknippats med henne är skorpioner, fladdermöss och åsnor.

Avbildningar av Hekate

Hekate i modern religion 
Wiccaner tillber bland annat Hekate. Hon står för magi, måne, visdom, födelse. Hon har tre ansikten: jungfrun, en kvinna i mitten av sitt liv och den äldre visare kvinnan.
Även andra, som exempel gudinnedyrkare eller häxor har med henne i sin tro.

Hekate i populärkulturen 
Hekate finns med i serietidningen Hellboy som en äldre gud. Hon ser ofta ut som en järnjungfru eller en enorm orm med kvinnlig kropps överdel.

Hekate tillkallas ofta av karaktären Amy i tv-serien Buffy och vampyrerna.

Hekate finns med i spelet Age of Mythology som en gudinna.

Hekate finns med i en chant i några av bandet Inkubus Sukkubus sånger.

Hekate nämns i böckerna Måndöttrar.

Hekate finns med i Dödens port av Rick Riordan.

Hekate finns även med som karaktär i Macbeth av Jo Nesbø som baserat på en pjäs skriven av Shakespeare med samma namn.

Svärdet i stenen 
I T.H. Whites roman Svärdet i stenen, översatt till svenska av Åke Ohlmarks, är Hekate med som domare i duellen mellan Merlyn och Madame Mim.

"Merlyn hade Archimedes till sin sekundant och Madame Mim hade korpen till sin, medan Hekate (som alltid måste vara närvarande vid dessa uppgörelser för att se till att de försiggick efter reglerna) satt överst på en trappstege i mitten som domare. Hon var en kall, lysande, muskulös dam i månskenets färg. Merlyn och Madame Mim gav sina överkläder till Hekate och kavlade upp sina ärmar, medan Hekate påtog sitt ögonskydd av grön celluloid för att bättre kunna åse bataljen."

I kommentarerna av Åke Ohlmarks finns också en beskrivning av Hekate som lyder:

"Hekate, i grekisk myt den nattliga månskenets gudinna, i medeltida magi alla natliga spökens härskarinna och därför speciellt anropad i trollformler och andebesvärjelser. Framställs i konsten gärna tregestaltad."

Se även 
 Mytologi: Döden

Källor 

 Svärdet i stenen, T.H. White, Bonniers 1964

Gudinnor i grekisk mytologi
Heng

Heng var hos de nordamerikanska Huronindianerna en ande som förknippades med åskan.

Eftersom Heng var lika energisk som klumpig, förkastades han av sin familj.

Gudar i amerikansk mytologi
Åskgudar
Heng Bo

Heng Bo eller Ho Po (även Bingyi) var en flodgud i kinesisk mytologi.

Heng Bo förknippades med Gula floden. Under långa perioder mottog han människooffer vid floden och sas ha blivit gud genom att offra sig själv i floden nedtyngd av stenar.

Se även 
 Mytologi: Floder

Referenser 

Gudar i kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Flodgudar
Hengist

Hengist eller Hengest och Horsa var enligt uppgifter i anglosaxiska krönikan samt hos den anglosaxiske munken Beda och den walesiske historieskrivaren Nennius de båda hövdingar, som i spetsen för några krigarskaror av jutar grundade det första germanska riket i England. 

De lär enligt de båda förstnämnda källorna ha kommit över till ön Thanet (nu en del av Kent) år 449, enligt Nennius ett par årtionden tidigare, samt sägs ha inkallats av britternas hövding Vortigern till hjälp mot pikter och skoter. Efter seger över dessa vände de dock sina vapen mot britterna och erövrade östra Kent och flera andra landområden. Horsa skall ha stupat 455 i slaget vid Aylesford. Hans broder Hengest besegrade britterna i ytterligare tre drabbningar och regerade till sin död 488. 

Dessa osäkra traditioner har sedermera i walesiska sagor utbroderats på ett romantiskt sätt i syfte att lämna en hedersam förklaring av britternas nederlag. De flesta engelska historieskrivare anser dem som historiska personligheter, fastän erövringsåret visats vara osannolikt.

Se även
 Geoffrey av Monmouth: De brittiska kungarnas historia
 Emrys

Källor 

Personer i Englands historia
Personer under 400-talet
Heno

Heno (ibland Hino eller Hinu) var hos de nordamerikanska Irokesindianerna åskans gud och himlens härskare.

Källor

Gudar i amerikansk mytologi
Åskgudar
Himmelsgudar
Jägaren Herne

Herne är en jägargestalt som sägs hemsöka Windsor Great Park, där han främst under mörka timmar rider genom skogen med sina hundar. Hans mest karaktäristiska attribut är ett par horn på huvudet. Han omnämns först i Shakespeares De muntra fruarna i Windsor.

Herne kan vara en sentida omtolkning av Gwyn och Cernunnos från keltisk mytologi och Oden från germansk mytologi.

Keltisk mytologi
Figurer i William Shakespeares verk
Hero

Hero kan avse:

 Hero (grekisk mytologi) – ett namn för "halvgud" i grekisk mytologi
 Prästinnan Hero – en prästinna i en saga från den grekiska mytologin
 Hero (Fantomen) – en vit hingst
 Hero Rupes – en klippa på Merkurius
 HTC Hero – en mobiltelefon från HTC
 Hero (djur) – ett släkte av snäckor

Film och TV
 Hero (film) – en film från 2002
 Hero (Angelavsnitt) – ett avsnitt i TV-serien Angel, se Angel (säsong 1)
 Teenage Mutant Hero Turtles – namnet på Teenage Mutant Ninja Turtles enligt brittisk censur
 Hero – gladiator spelad av Roddy Benjaminson

Musik
 Hero (Ozzy Osbourne-låt)  – en låt av Ozzy Osbourne från albumet No Rest for the Wicked
 Hero (Mariah Carey-låt) – en sång skriven av Mariah Carey och Walter Afanasieff, och framförd av Mariah Carey på albumet Music Box 1993
 Hero (Nas-låt) – en sång från 2008 av Nas från albumet Untitled
 Hero (Skillet-låt) – den första singeln från albumet Awake 2009, av rockbandet Skillet
 Hero (Charlotte Perrelli-låt) – vinnande bidrag i Melodifestivalen 2008 med Charlotte Perrelli
 Hero (musikalbum) – album från 2008 med Charlotte Perrelli

Geografi
 South Hero – en kommun i Grand Isle County i delstaten Vermont, USA
 North Hero – en kommun i Grand Isle County i delstaten Vermont, USA
Kvot

Kvot (medeltidslatin quóta pars, 'vilken del i ordningen', av latin quótus, 'vilken i ordningen') är resultatet av en division. Om  (b skiljt från 0) är c kvot, uttrycks ibland som "kvoten mellan a och b" eller "förhållandet mellan a och b".

Andel, quota
Utanför rent matematiska sammanhang används begreppet i betydelsen "del" eller "andel". Det är ur denna betydelse ordet kvotering har bildats. I informationstekniken används ibland termen quota (engelska för 'andel' eller 'kvot') i stället.

Rest
Vid heltalsdivision, där a, b, q och r är heltal och  gäller 

Här är q kvoten och r kallas rest. Ett vanligare skrivsätt i matematisk litteratur är .

Exempel

 , här är kvoten 3,5.

 eller  , här är kvoten 3 och resten 1 (heltalsdivison).

Se även
 Bråk
 Index
 Euklides algoritm
 Delbarhet
 Moduloräkning

Referenser

Externa länkar 

Algebra
Division
Operativsystem
Hesione

Hesione var i grekisk mytologi dotter till kung Laomedon i Troja.

Laomedon fick hjälp av Apollon och Poseidon när han skulle bygga upp murarna i Troja. När arbetet var klart vägrade han att betala ut den förutbestämda lönen. Till straff sände Apollon en pest över landet och Poseidon skickade ett havsvidunder mot honom. Laomedon var tvungen att offra sin dotter Hesione till sjöodjuret för att inte Troja skulle förstöras. Hon räddades av Herakles genom att han kastade sig in i odjurets gap, skar upp dennes buk inifrån och dödade vidundret. Men då den utfästa belöningen även denna gång undanhölls av Laomedon, företog Herakles i förening med andra hjältar mot honom ett krigståg, som ledde till Trojas intagande och förstöring, varvid Hesione som segerbyte tillföll hjälten Telamon. Hon hade sedan med honom en son.

Källor 

Personer i grekisk mytologi
Jag skulle vilja våga tro

Jag skulle vilja våga tro är en psalm om sökande och tvivel med text och musik skriven 1969 av Tore Littmarck. Melodin är skriven i D-moll, 4/4. I Herren Lever 1977 är koralsatsen skriven av Harald Göransson. Texten bearbetades år 1981.

Text och musik är upphovsrättsligt skyddade.

Publicerad i
Herren Lever 1977 som nummer 894 under rubriken "Att leva av tro - Sökande och tvivel".
Den svenska psalmboken 1986, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 som nummer 219 under rubriken "Sökande - tvivel".
den finlandssvenska psalmboken 1986 som nummer 344 under rubriken "Tvivel och tro".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Kreosot

Kreosot från trätjära är en lätt gulaktig, transparent vätska som utvinns genom destillation av kreosotolja, det vill säga trätjära. Det är en svart oljelik produkt som erhålls vid kolning av i synnerhet tallstubbar men även bokved. 

Kreosot från stenkolstjära utvinns ur den stenkolstjära som uppstår som restprodukt vid koksning av stenkol, och innehåller bland annat guajakol, fenoler, kresoler och kreosoler.

Användning
Kreosot från trätjära används inom läkemedelsindustrin, främst i östra Asien (Japan, Kina, Taiwan och Sydkorea). Det tillverkades och såldes vid Perstorp AB i Perstorp 1903–2006. 

I den självbiografiska romanen Analfabeten beskriver Ivar Lo-Johansson hur kreosot användes för att lindra tandvärk.

Kreosot från stenkolstjära har under lång tid använts för impregnering av framför allt slipers, stolpar för el- och teleledningar samt trästaket. 

Kreosot användes tidigare som antiseptiskt medel vid tuberkulos, där det senare ersattes av guajakolpreparat.

Risker
Kreosot från stenkolstjära är, i motsats till kreosot från trätjära, påvisat cancerogen då man penslar den på råttors rakade hud. Arbetsmiljöverket har utfärdat föreskrifter för arbeten där man kommer i kontakt med ämnet, och internationellt används uttryck som "förmodligen cancerframkallande". I en studie av arbetare vid kreosotbehandlingsanläggningar i USA hittade O. Wong och F. Harris 2005 "ingen signifikant ökning" av cancerbaserade dödsorsaker jämfört med populationen i övrigt. Multipelt myelom ökade dock bland dem som arbetat med kreosoten mest.

Kreosotoljan är pigmentdödande, det vill säga dödar det skyddande lagret pigment i huden som skyddar mot UV-strålning. Pigmentet återhämtar sig dock och skadan begränsas till under läkningstiden.

Restriktioner

Kreosot är klassat som bekämpningsmedel mot rötsvampar och dylikt. Det finns kraftiga restriktioner för användandet. Kreosot får, i Sverige, endast användas till yrkesmässigt bruk för träskydd vid järnvägsbyggnad (slipers), linjebyggnad (el/tele-stolpar) eller vattenbyggnad, där det är nödvändigt. Trä som har behandlats med kreosotprodukter före den 18 oktober 1976 får saluföras på andrahandsmarknaden för återanvändning.

I Finland får kreosot "användas endast industriellt och professionellt, såsom för järnvägar, elektricitets- och telefonstolpar, inhägnader, inom jordbruket och för konstruktion av hamnar och vattenleder." Försäljning av kreosot är också reglerat. I Finland används kreosot numera endast för att impregnera järnvägssyllar.

Referenser

Fungicider
Målningsfärger
Hiawatha

Hiawatha, född cirka 1525 och död cirka 1575, var en hövding hos mohawkerna i Nordamerika. Han medverkade i enandet av de fem irokesstammarna i ett förbund.

Poeten Henry Wadsworth Longfellow försåg denne historiske gestalt med en lång rad bedrifter och myter från de algonkinska folksagorna. Han blir då en sagofigur som framträder i "The Song of Hiawatha", 1855 översatt till svenska som "Hiawathas sång". Longfellows figur har i princip endast namnet gemensamt med den historiska personen.

Referenser

Nordamerikanska urfolkhövdingar
Män
Födda 1525
Avlidna 1575
Mononymt kända personer