kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Liggvagn

En liggvagn är en sorts personvagn, som brukar finnas i nattåg. Den är en enklare form av sovvagn och har normalt sex britsar per kupé. Det förekommer liggvagnar med fyra britsar per kupé, dock inte i Sverige. Förutom att det är fler personer i varje kupé i en liggvagn är också inredningen i liggvagnar enklare än i en sovvagn. Samtliga nattåg i Sverige medför liggvagn. De vanligaste liggvagnstyperna i Sverige är BC2, BC4 och Bvcmz.

Järnvägsvagnar
Sydvästturkiska språk

Sydväst-turkspråk eller oghuziska språk är en undergrupp av turkspråken dit bland andra turkiskan, gagauziska, azeriska och turkmeniska hör. 

Turkspråk
Fleninge kyrka

Fleninge kyrka är en kyrkobyggnad och församlingskyrka i Fleninge församling i Lunds stift vars äldsta delar härstammar från 1100-talet.

Byggnadshistoria 
Grunden till den nuvarande kyrkan lades under 1100-talet, där kyrkans äldsta delar härstammar från. Enligt den tidens sed var kyrkan byggd i romansk stil med långhus, kor och absid. Den hade små, högt sittande rundbågiga fönster. Dessa kan ses bevarade i nuvarande absiden, vilket är den enda del av kyrkan som är bevarad från denna tid. Kyrkan genomgick en förändring under 1300-talet då tegelmurade valv lades till och det kvadratiska tornet byggdes i väster. Under medeltiden hade kyrkan även ett vapenhus vid männens ingång i söder. Åren 1839–1840 revs koret och delar av långhuset vid uppförandet av ett nytt och större tvärskepp. I de kvarvarande murarna i långskeppet togs större fönster upp. På 1920-talet genomfördes vissa förändringar i exteriören, vilket bland annat innebar att tornhuven fick sitt nuvarande utseende med öppen lanternin i koppar och hela yttertaket täcktes med kopparplåt. En restaurering färdigställdes 1963 som resulterade i en ny korvägg och ny golvbeläggning.

Interiör 
Altartavlan har målats av Mårten Eskil Winge år 1882. Den föreställer De vise männens tillbedjan av Jesus och ersatte en altaruppsats från 1700-talets mitt, som numera finns vid vapenhusets norra vägg. Över altaret finns ett rundfönster med glasmålning föreställande Jesus vid nattvardsbordet utförd av konstnären Hugo Gehlin. Dopfunten är i trä och från 1700-talet, men det har troligen funnits en äldre stendopfunt som numera är försvunnen. Dopfatet i mässing är från 1500-talet. Predikstolen i rikt snidad ek är bevarad sedan 1600-talets början och bär Kristian IV:s monogram. Predikstolens 1700-talsfärger återställdes vid restaureringen utförd 1963.

År 1948 upptäcktes fragment av romanska kalkmålningar kring absidens fönster, i triumfbågen och på korets östra vägg, vilka kan dateras till 1100-talet. En sakramentsnisch i absiden härstammar även den från den äldsta kyrkan.

Orgel
1816 byggde Carl Grönvall, Hyby en orgel.
1851 byggde Johan Nikolaus Söderling, Göteborg en orgel med 9 stämmor.
1924 byggde A. Magnussons Orgelbyggeri AB, Göteborg en orgel.
Den nuvarande orgeln byggdes 1986 av J. Künkels Orgelverkstad AB, Lund och är en mekanisk orgel.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 
 Läs mer hos Allerums pastorat

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Helsingborgs kommun
Guds ord

Guds ord är i Gamla Testamentet uttrycket för Guds suveräna vilja; det är genom hans ord som världen blev till. Genom sitt ord, uttryckt i Torah som gavs till Mose, uttrycker han sin osvikliga vilja med folket.

Profeterna framförde Guds ord enligt hans kallelse. Guds ord kom med tiden att identifieras med det skrivna ordet i Bibeln och är så också i Nya Testamentet, men här tillkommer något annat: I Johannesprologen (Joh. 1:1–14) nämns ”Ordet” (grekiska: λόγος logos) som världen blivit till genom. Detta ord skall ha blivit människa (eller ”kött”) och enligt en utbredd tolkning var Kristus (Jesus) själv från första början Guds ord.

I kristen teologi och enligt trinitarisk tolkning betecknar Logos därför Sonen som den andra personen i gudomen, Treenigheten. Samtidigt har Guds ord varit en vanlig benämning på Bibelordet och blev särskilt förekommande hos 1500-talets reformatorer, vilka ofta talade om predikan som Guds ord. Till exempel såg Martin Luther Bibeln som Guds ord.

Antitrinitariska kristna menar att ”Ordet” inte är synonymt med Jesus eller ”Messias” och att Johannesevangeliets första kapitel hänvisar till Guds sätt att uttrycka sig själv, hans anledning, syfte och planer, i synnerhet som de förts till handling.

Källor

Fotnoter

Kristen teologi
Kochi prefektur

Kōchi prefektur (高知県; Kōchi-ken) är en prefektur i Japan och är belägen på ön Shikokus sydkust. Huvudort är Kōchi.

Administrativ indelning 

Prefekturen var år 2016 indelad i elva städer (-shi) och 23 kommuner (-chō och -mura).
Kommunerna grupperas i sex distrikt (-gun). Distrikten har ingen administrativ funktion utan fungerar i huvudsak som postadressområden.

Städer:
 Aki, Kami, Kōchi, Kōnan, Muroto, Nankoku, Shimanto, Sukumo, Susaki, Tosa, Tosashimizu 

Distrikt och kommuner:

Agawa distrikt
Ino
Niyodogawa
Aki distrikt
Geisei
Kitagawa
Nahari
Tano
Tōyō
Umaji
Yasuda

Hata distrikt
Kuroshio
Mihara
Ōtsuki
Nagaoka distrikt
Motoyama
Ōtoyo

Takaoka distrikt
Hidaka
Nakatosa
Ochi
Sakawa
Shimanto
Tsuno
Yusuhara
Tosa distrikt
Ōkawa
Tosa

Galleri

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Källor 

 
WP:Projekt Japan
Axel Broström

Axel Ludvig Broström, född 21 maj 1838 på Hassels gård i Kristinehamn, död 21 september 1905, var en svensk skeppsredare.

Broström började bedriva sjöfart 1865 med vänergaleasen Mathilda, tidigare ägd av kammarherren Olof Nordenfeldt d.y.. I maj 1867 började han som skeppare, då han förvärvade sitt andra skepp slupen Elisa på 22 läster. Mellan åren 1867 och 1881 var Broström befälhavare ombord på olika fartyg.

I oktober 1882 flyttade han till Göteborg, Andra Långgatan 57 i hörnet vid Johannesplatsen. Redan året därpå flyttade familjen vidare till en femrumslägenhet vid Pusterviksgatan 11 där verksamheten även hade sitt kontor i det så kallade Broströmska huset. År 1899 köpte Axel Broström hela fastigheten och här hade rederiet sitt huvudkontor fram till 1907 med undantag för åren 1886-1887.

Den 25 juli 1890 bildade han Ångfartygs AB Tirfing, vilket senare blev moderbolag i Broströmskoncernen.

Axel Broström var far till redaren Dan Broström.

Familj 
Hans farfars farfar, var stamfadern Ingvall, född omkring 1650 och ägare till en gård i Brobyn, Värmland. Broströms far hette Lars Ingvallsson (1767–1841), som 1790 till Kristinehamn där han 1796 tog sig namnet Broström efter hembyn och blev stadsfogde. Modern hette Maria, född Jansdotter (avliden 1854). 

Axel Broström gifte sig 1864 med Mathilda Olsdotter, född 10 januari 1843 i Ölme i Värmland; hennes far var Olof Olsson från Sandbacken.
De fick fyra barn: Johan Ludvig, född 20 januari 1865, som omkom i en drunkningsolycka i Göteborgs hamn den 4 juli 1874, Daniel "Dan", Elin Mathilda, född 4 november 1871, och Maria Katarina, född 4 januari 1878.

Axel Broström ligger begraven på Östra kyrkogården, Göteborg.

Källor
Från vår merkantila och industriella verld (del II), C R A Fredberg, Bonnier tryckeri, Göteborg 1902
Antologia Gothoburgensis - Göteborg genom tiderna, Folke Persson & Agne Rundqvist, Rundqvists Boktryckeri Göteborg 1953
Tre generationer på sju hav - Broströms 1865-1965, red. Algot Mattsson, Charlie Cederholm & Artur Attman, Oscar Isaksons Tryckeri, Göteborg 1965

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska entreprenörer
Svenska redare
Födda 1838
Avlidna 1905
Män
Personer från Kristinehamn
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Aichi prefektur

Aichi prefektur (愛知県, Aichi-ken) är en prefektur i Chuburegionen på Honshu i centrala Japan. Befolkningen uppgår till cirka 7,4 miljoner.
Tillsammans med Gifu prefektur, Shizuoka prefektur och Mie prefektur så tillhör Aichi området Tōkai.

Historia 

Ursprungligen var Aichi indelat i tre provinser: Owari, Mikawa och Ho. Efter Taikaeran förenades Mikawa och Ho till en enhet 645. Efter avskaffandet av Han-systemet 1871 inrättades Owari, med undantag av halvön Chita Peninsula, som delar av Nagoya prefektur medan Mikawa tillsammans med halvön Chita utgjorde prefekturen Nukata. Nagoya prefektur bytte namn till Aichi i april 1872 och den 27 november samma år införlivades även Nukata.

Administrativ indelning 

Prefekturen var år 2016 indelad i 38 städer (市, -shi) och 16 landskommuner (köpingar, 町, -chō och byar, 村, -mura).
De 16 landskommunerna grupperas i sju distrikt (-gun). Distrikten har ingen egentlig administrativ funktion utan fungerar i huvudsak som postadressområden.. 

Nagoya har speciell status som signifikant stad (seirei shitei toshi).

Städer:
 Aisai, Ama, Anjo, Chiryū, Chita, Gamagori, Handa, Hekinan, Ichinomiya, Inazawa, Inuyama, Iwakura, Kariya, Kasugai, Kitanagoya, Kiyosu, Komaki, Kōnan, Miyoshi, Nagakute, Nagoya, Nishio, Nisshin, Okazaki, Obu, Owariasahi, Seto, Shinshiro, Tahara, Takahama, Tokoname, Tokai, Toyoake, Toyohashi, Toyokawa, Toyota, Tsushima, Yatomi 

Distrikt och landskommuner:

 Aichi distrikt:
Tōgō 
 Ama distrikt
Ōharu
Kanie
Tobishima-mura (飛島村)
 Chita distrikt
Agui
Taketoyo
Higashiura
 Mihama, Aichi
 Minamichita

 Kitashitara distrikt
Shitara-chō (設楽町)
Tōei-chō (東栄町)
Toyone-mura (豊根村)
 Nishikasugai distrikt
Toyoyama-chō (豊山町)
 Niwa distrikt
Ōguchi
Fusō
 Nukata distrikt
Kōta

Evenemang 

Mellan 25 mars och 25 september 2005 pågick Världsutställningen i Aichi 2005.

Turism 

Besöksvärda i Aichi prefektur är bland annat Meiji-mura, ett friluftsmuseum utanför Inuyama, vilket bevarar historiska byggnader från Japans Meiji och Taisho samt den rekonstruerade lobbyn av Frank Lloyd Wrights gamla Imperial Hotel (vilket fanns i Tokyo från 1923 till 1967). 

En annan plats i Aichi inkluderar en tur på Toyotas bilfabrik i staden med samma namn, apparken i Inuyama, och slottet i Nagoya, Toyohashi, och Inuyama.

På grund av Aichis läge längs östra kusten, finns här några vackra utsiktsplatser, men ingen större strandort som i grannprefekturen Shizuoka.  Snarare är det så att de flesta attraktionerna är gjorda av människor och handlar om regionens historia eller tekniska underverk.

Källor 

 
WP:Projekt Japan
Lågorna är många

Lågorna är många är en psalm författad av Anders Frostenson 1972 och bearbetad 1986. Musik i e-moll (3/4-dels takt) är skriven av Olle Widestrand 1974.

Psalmen är den internationellt mest kända av Anders Frostenson, möjligen i konkurrens med Guds kärlek är som stranden och som gräset.

Publicerad som
 Nr 831 Herren Lever 1977 under rubriken "Kyrkan. Enhet"
 Nr 61 i Den svenska psalmboken 1986, Cecilia 1986, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 under rubriken "Kyrkan".
Nr 172 i Finlandssvenska psalmboken 1986 under rubriken "Kristi kyrka".

Svenska psalmer
Junis

Junis (före 2020 IOGT-NTOs Juniorförbund) är en organisation för barn och ungdomar inom  IOGT-NTO-rörelsen i Sverige.

Junis har ungefär 12 000 medlemmar till och med 15 år, i ungefär 200 föreningar runt om i Sverige. De tre grundsatserna, nykterhet, demokrati och solidaritet är grunden för verksamheten. Föreningarna har olika inriktning som till exempel teater, skapande verksamhet, filmklubbar, äventyr, läger och Junisparty. Ledarna i Junis är över 15 år, har gått grundutbildning och ställer sig bakom förbundets profilfrågor samt är medlemmar i IOGT-NTO-rörelsen. 

Ordförande är Mona Örjes sedan kongressen i Lund 2015.

Struten
Struten är Junis medlemstidning för barn och ungdomar som ges ut ungefär 7 gånger per år till medlemmarna. Den driver de tre grundsatserna nykterhet, demokrati och solidaritet.

Tidningen har en anställd redaktör. I övrigt skriver frilansande journalister och 4-6 juniorreportrar för tidningen. En juniorreporter skriver för Struten i högst 3 år.

Referenser

Noter

Externa länkar
Junis webbplats

IOGT-NTO-rörelsen
Ungdomsorganisationer i Sverige
SJK

SJK kan syfta på:
SJK – en förening för järnvägsintresserade, se Svenska Järnvägsklubben
SJK – en fotbollsklubb från Seinäjoki i Finland, se Seinäjoen Jalkapallokerho
SJK – en kommitté inom Europeiska unionens råd, se Särskilda jordbrukskommittén
Feministisk etik

Feministisk etik är en etiklära som hävdar det kvinnliga perspektivet. Detta i opposition mot vad de hävdar är den traditionella etikens falska universalism. Den traditionella etiken, menar de feministiska etikerna, företräder manliga normer och hävdar dessa som allmänmänskliga. Feministiska etiker vill strukturera om etiken så att den blir universell på riktigt genom att inkludera kvinnors röster såväl som mäns. Liksom feminism inte är en enhetlig lärobyggnad är inte heller den feministiska etiken det. Ett exempel på en konkret etisk riktning som den feministiska etiken mynnat ut i är omsorgsetiken, som ofta är vad man åsyftar när man talar om feministisk etik.

En viktig insats för den feministiska etiken har psykologen Carol Gilligan gjort. Hon utgick från utvecklingspsykologen Lawrence Kohlbergs arbete vilket hade hävdat att kvinnors moraliska utveckling var långsammare än mäns. Gilligan menade att kvinnorna istället hade en annorlunda moral. Vilka slutsatser som är legitima att dra av Gilligans arbete är inte självklart.

En annan kritik som förts fram mot den traditionella etiken av de feministiska etikerna är dess bruk av hypotetiska exempel. I abstraherandet går aktörers historia förlorad och problemen lyfts ur sitt sammanhang. Inte heller speglas verkligheten i de alternativ som erbjuds i traditionella hypotetiska exempel. Gilligan ger ett exempel med Jake och Amy. Problemet är hur en man med en döende hustru ska agera. Det finns en medicin som kan rädda livet på henne men det är så dyr att mannen inte har råd; ska han stjäla den medicin som kanske kan rädda livet på henne? För Jake tedde sig det självklart att han skulle stjäla medicinen; liv värderas högre än egendom. Amy å andra sidan vägrar godta exemplets begränsningar. Borde inte mannen kunna köpa medicinen på avbetalning istället?

Se även
Omsorgsetik

Rörelser inom etik
Feministisk filosofi
Mina jag & Irene

Mina jag & Irene (engelska Me, Myself & Irene) är en amerikansk komedifilm från 2000, som är skriven, producerad och regisserad av bröderna Bobby och Peter Farrelly. Huvudrollerna spelas av Jim Carrey och Renée Zellweger. Filmen hade Sverigepremiär den 19 juli 2000.

Handling 
Charlie Baileygates är en snäll person som varje dag låter sig förnedras av de flesta människor i sin omgivning. Hank Evans är en betydligt tuffare person som inte bryr sig om någonting. Dessa båda personligheter delar samma kropp. Jim Carrey spelar polisen som lider av extrem personlighetsklyvning. Han försöker dessutom hjälpa Irene (Renée Zellweger), som är en ung kvinna på flykt. Dessvärre blir både Charlie och Hank förälskade i henne.

Om filmen 
Mina jag & Irene är inspelad i Vermont och Rhode Island i USA.

Rollista (i urval) 
Jim Carrey – Charlie Baileygates/Hank Evans
Renée Zellweger – Irene P. Waters
Michael Bowman – Casper/Whitey/Milky
Chris Cooper – Lieutenant Gerke
Robert Forster – Colonel Partington
Richard Jenkins – Agent Boshane
Daniel Greene – Dickie Thurman
Anthony Anderson – Jamaal Baileygates
Mongo Brownlee – Lee Harvey Baileygates
Jerod Mixon – Shonté Jr. Baileygates
Tony Cox – Shonté Jackson
Traylor Howard – Layla Baileygates
Anna Kurnikova – motellföreståndare

Övrigt 
Den amerikanske artisten Junior Brown sjunger Highway Patrol vid introt.

Externa länkar 
 
 

Amerikanska komedifilmer
Filmer 2000
Rhode Island på film
Engelskspråkiga filmer
Dissociativ identitetsstörning på film
Arbetarekommun

En arbetarekommun är detsamma som en lokalorganisation inom Sveriges socialdemokratiska arbetareparti (SAP, Socialdemokraterna) och historiskt även inom exempelvis Vänsterpartiet och Socialistiska partiet. Den tar hand om partiets intressen inom organisationsområdet, bland annat vid valrörelser. Både enskilda personer och hela föreningar, som fackföreningar eller politiska föreningar, till exempel stadsdelsföreningar, kan ansluta sig till en arbetarekommun.

Ursprungligen avsågs med arbetarkommun en kommun som var skild från en borgerlig kommun, det vill säga sådana administrativa funktioner som städernas magistrater. Man förväntade sig att arbetarkommunen skulle ersätta de borgerliga kommunerna, ungefär som i ett arbetarråd.

Socialdemokraterna 
Inom socialdemokraterna utgörs vanligtvis arbetarekommunen av representanter från socialdemokraternas geografiska grundorganisationer (s-föreningar), lokala broderskapsgrupper, s-kvinnornas lokala kvinnoklubbar, s-studenters lokala klubb och SSU:s lokala föreningar. Fram till år 1987 förekom även kollektivanslutning av fackliga organisationer.

Socialdemokratiska arbetarekommuner i urval 
 Enköpings arbetarekommun
 Göteborgs arbetarekommun
 Stockholms arbetarekommun

Se även 
 Kommunorganisation – Kristdemokraternas och Miljöpartiets motsvarighet till arbetarekommunen
 Krets – Centerpartiets och Moderaternas motsvarighet till arbetarekommunen

Referenser 

Sveriges socialdemokratiska arbetareparti
Vänsterpartiet
Langeleik

Langeleik är ett äldre norskt stränginstrument av cittratyp. Instrumentet har lång och smal resonanslåda med eller utan botten, med ett varierande antal strängar. Den idag mest förekommande modellen av instrumentet Langeleik har en melodisträng samt sju andra strängar. Det är alltid en melodisträng men de övriga strängarna varierar mellan att vara två - sju stycken. De är ackompanjemangssträngar/bordunsträngar som hela tiden klingar med, flera av strängarna är stämda helt likt eller i oktaver. Strängarna knäpps med ett sorts avlångt plektrum gjort av kohorn som kallas "snert", "sprett" eller "fjørpinne". Melodisträngen löper över fasta tvärband som kallas "noter" som kan vara gjorda av trä, metall eller ben. På nybyggda instrument är dessa ofta placerade så att langeleiken klingar tempererat men på de äldre instrumenten förekommer ett stort antal olika otempererade skalor. 

På 1800-talet var den äldre langeleiktraditionen på väg att dö ut i de flesta delarna av landet. I områden som speciellt Valdres, men även i Vest-Oppland, Telemark och Hallingdal överlevde dock traditionen i varierande grad.

Langeleiken har i många sammanhang beskrivits som ett kvinnoinstrument, eftersom flera av de äldre instrumenten har kvinnonamn ingraverade. Många av langeleiksspelarna som är omtalade i källor från 1600-talet och fram till i dag är kvinnor, men flera manliga langeleiksutövare är också kända.

Liknande stränginstrument som (ofta) spelas liggande på sin resonanslåda är hommel (Nederländerna), hummel (Sverige), épinette des Vosges (Frankrike) och dulcimer (USA).

Källor 
 Langeleiken, Norsk Langeleikforum, läst 2019-05-30
 Bjørn Aksdal (2019) Langeleik, Store norske leksikon, läst 2019-05-30

Se även
 Hummel
 Lista över musikinstrument
 Lista över musikgenrer

Stränginstrument
Idiofoner

Idiofoner är ett gruppnamn för musikinstrument där tonen är självklingande med hjälp av hela instrumentets massa. Hit räknas oftast slagverkinstrument, med undantag trummor (som är membranofoner).

Musikinstrument
Slaget vid Axtorna

Slaget vid Axtorna stod den 20 oktober 1565. Daniel Rantzau hade tvingats ge upp det återtagna Varberghus, som hade fallit till svenskarna den 15 september 1565, efter att dessa den 28 augusti hade erövrat Ny Varberg, Skånelands största och viktigaste stad efter Malmö. Då det tunga artilleriet äntligen nådde fram fick Rantzau budskap om att en överlägsen svensk här under Jacob Henriksson (Hästesko) ryckte fram från öster och han tvingades ge upp belägringen och föra trupperna mot Falkenberg. Där var dock bron över Ätran bränd av en svensk patrull och danska armén tvingades söka andra övergångar över Ätran. Svenskarna var under order från Erik XIV att uppsöka och slå den danska armén och tillfället yppade sig vid vadställena vid Axtorna by i Köinge socken cirka 20 km uppströms. 

Rantzau intog en beredskapsuppstälning i väntan på vad svenskarna skulle göra. När dessa anföll utnyttjade han svagheter i deras utsträckta stridslinje och lyckades mycket tack vare sitt överlägsna rytteri vinna slaget. Omkring 4 000 människor miste livet under slaget varav de ofrälse begravdes i massgravar på fältet. Adelsmännen fördes generellt hem till sina familjegods för begravning. 
Slaget ledde inte till några avgörande strategiska eller politiska förändringar, tvärtom bibehölls genom den danska segern situationen som den varit innan slaget.

Arkeologisk undersökning 
År 2005 genomfördes en arkeologisk undersökning av slagfältet som bekräftade slagfältets lokalisering samt vissa större förlopp under slaget. Undersökningen utfördes av Riksantikvarieämbetets slagfältsteam på uppdrag av Falkenbergs kommun.

Nutida aktiviteter vid slagfältet 
Sedan 2006 förekommer aktiviteter vid slagfältet i form av re-enactment, guidningar och andra evenemang. Slagfältet är tillgängliggjort genom utmärkning av leder, skyltning, mobiltelefonguidning och vid speciella tillfällen flaggor som utmärker arméernas utgångsställningar.

Referenser

Litteratur

Externa länkar 
 Axtorna Historiesällskap

1565
Hallands historia
Lübecks historia
Axtorna
Axtorna
Axtorna
Axtorna
Köinge socken
Falkenbergs historia
Shizuoka prefektur

Shizuoka prefektur (静岡県; Shizuoka-ken) är en prefektur i Chūburegionen på ön Honshu i centrala Japan. Huvudort är staden Shizuoka.
Tillsammans med Gifu prefektur, Aichi prefektur och Mie prefektur så tillhör Shizuoka området Tōkai.

Administrativ indelning 

Prefekturen var år 2016 indelad i 23 städer (-shi) och tolv kommuner (-chō och -machi). Kommunerna grupperas i fem distrikt (-gun). Distrikten har ingen administrativ funktion utan fungerar i huvudsak som postadressområden.

Hamamatsu och Shizuoka har speciell status som signifikanta städer (seirei shitei toshi).

Städer:
 Atami, Fuji, Fujieda, Fujinomiya, Fukuroi, Gotemba, Hamamatsu, Ito, Iwata, Izu, Izunokuni, Kakegawa, Kikugawa, Kosai, Makinohara, Mishima, Numazu, Omaezaki, Shimada, Shimoda, Shizuoka, Susono, Yaizu

Distrikt och kommuner:

 Haibara distrikt
 Kawanehon
 Yoshida
 Kamo distrikt
 Higashiizu
 Kawazu
 Matsuzaki
 Minamiizu
 Nishiizu

 Shuchi distrikt
 Mori
 Sunto distrikt
 Nagaizumi
 Oyama
 Shimizu
 Tagata distrikt
 Kannami

Näringsliv 
Shizuoka är känt för odling av grönt te och är den prefektur som har flest odlingar och den största produktionen. Wasabi började odlas i Shizuoka och prefekturen har störst produktion i Japan.

Honda, Yamaha och Suzuki som är de tre största motorcykeltillverkarna är alla baserade i Shizuoka och 66% av Japans motorcykelproduktion finns där. Förutom Yamaha är fler tillverkare av musikinstrument baserade i prefekturen till exempel Roland, och Kawai och hela Japans produktion av pianon sker där.

Källor 

 
WP:Projekt Japan
Japans prefekturer

Japan är indelat i 47 administrativa områden, prefekturer: storstadsområdet (都, to) Tokyo, distriktet (道, dō)  Hokkaido, de två stadsprefekturerna (府, fu) Osaka och Kyoto samt 43 vanliga prefekturer (県, ken). På japanska kallas prefekturerna med ett samlingsnamn todōfuken (都道府県).

Det nuvarande systemet skapades av Meiji-regeringen 1871 som det tidigare han-systemets ersättare. Från början fanns över 300 prefekturer, men dessa reducerades till 47 år 1888. Lagen om lokal autonomi från 1947 gav större politisk makt till prefekturerna och öppnade för lokalt valda guvernörer. 

Med den nuvarande lagen om autonomi är varje prefektur uppdelad i städer (市, shi), köpingar (町, machi eller chō), byar (村, mura eller son) samt i Tokyo stadsdelskommuner (特別区, tokubetsu-ku). Dessa kallas gemensamt shichōson (市町村) eller shikuchōson (市区町村). I tabellen nedan står de under rubriken kommuner.

Vid sidan av de vanliga shichōson-kommunerna finns också distrikt (郡, gun) och subprefekturer (支庁, shichō) som i sin tur delas i mindre kommuner enligt ovan. Subprefekturer förekommer främst i Hokkaido prefektur, men även i vissa andra fall.

Lista över Japans prefekturer

Se även 
 Japans administrativa indelning

Referenser

Noter

Externa länkar

 
Prefekturer
WP:Projekt Japan