kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Harry Hopman

Henry Christian "Harry" Hopman, född 12 augusti 1906 i Glebe (en förort till Sydney), New South Wales, död 27 december 1985 i Seminole, Florida, var en australisk tennisspelare, sportjournalist och tenniscoach (tränare). Det är som framgångsrik tennistränare han nådde sin stora ryktbarhet. Under 28 år (1939-1967) verkade han som kapten för det extremt framgångsrika australiska Davis Cup-laget.

Hopman upptogs 1978 i International Tennis Hall of Fame.

Tenniskarriären
Harry Hopman nådde som tennisspelare flera finaler i herrsingel i Grand Slam-turneringar, men lyckades aldrig vinna någon titel. Däremot vann han 1929 och 1930 herrdubbeltiteln i Australiska mästerskapen tillsammans med landsmannen Jack Crawford. Han vann också tillsammans med sin hustru Nell Hopman perioden 1930-39 mixed dubbel-titeln i Australiska mästerskapen vid fyra tillfällen , liksom i Amerikanska mästerskapen vid ett tillfälle. Den titeln vann han tillsammans med amerikanskan Alice Marble.

Efter andra världskriget arbetade Hopman en tid som sportjournalist.

Hopman som tennistränare och Davis Cup-kapten
Under Hopmans ledarskap (1939-1967) vann Australien inte mindre än 16 DC-titlar, varav 15 från 1950. Han tränade då spelare som Frank Sedgman, Lew Hoad, Ken Rosewall, Neale Fraser, Roy Emerson, Rod Laver och Fred Stolle. 

Efter det att hans hustru 1968 avlidit, flyttade Hopman 1969 till USA där han fortsatte som tennistränare. Bland andra tränade han framgångsrikt John McEnroe. Under sin tränarkarriär producerade han inte mindre än 13 segrare i Wimbledonmästerskapen. Han ledde fram till sin död  Hopman Tennis Academy i Florida.

Hans metoder som tränare har spelat stor roll för utvecklingen av tennisspelet. Hans grundkoncept baserades på allsidig fysisk träning som styrketräning (framförallt för de yngre spelarna), löpträning, uthållighetsträning och smidighetsövningar. Han betonade också att alla spelare är olika och behöver individuella träningsprogram. Mental förberedelse är av yttersta vikt för att stärka en spelares självförtroende. I sitt sätt var han rak och enkel. Trots sina framgångar som ledare föredrog han att helt enkelt kalla sig "instruktör". Hans unika ledarskap har inspirerat andra, bland andra den framgångsrika svenska elittränaren  John-Anders Sjögren.

Grand Slam-titlar
Australiska mästerskapen
Dubbel - 1929, 1930 
Mixed dubbel - 1930, 1936, 1937, 1939
Amerikanska mästerskapen
Mixed dubbel - 1939

Se även
Davis Cup
Hopman Cup

Referenser

Källor
Gianni Clerici, 1974. 500 Jahre Tennis ( tysk översättning 1978). Verlag Ullstein.
Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc.

Litteratur
John-Anders "Jonte" Sjögren och Jan Kotschack, 1992. En bok om tennis. ICA Bokförlag.

Australiska tennisspelare
Australiska tennistränare
Australiska journalister
Födda 1906
Avlidna 1985
Män
Maria Hjorth

Maria Hjorth, född 15 oktober 1973 i Borlänge, är en svensk professionell golfspelare.

Hjorth blev professionell 1996 på Ladies European Tour efter att ha vunnit 23 tävlingar som amatör. Den första segern på Europatouren kom 1997 och därefter har hon vunnit ytterligare tre gånger. Hon började spela på LPGA-touren 1998 och hennes första seger kom 1999 vilket gjorde att hon säkrade tourkortet inför 2000.

Hon deltog i Europas vinnande lag i Solheim Cup 2002.

Hjorth har spelat in över 54 miljoner kronor (april 2013) under sin karriär.

Meriter

Segrar på LPGA-touren
1999 SAFECO Classic, Mizuno Classic.
2007 Navistar LPGA Classic 
2010 LPGA Tour Championship

Segrar på Europatouren
1997 Praia d'El Rey European Cup
1998 Praia d'El Rey European Cup
1999 Praia d'El Rey European Cup
2004 Ladies English Open

Externa länkar
Maria Hjorth på Golfdata.se
Maria Hjorth på Ladies European Tour
Maria Hjorth på Ladies Professional Golfers Association



Kvinnor
Svenska golfspelare
Födda 1973
Levande personer
Idrottare från Borlänge
Paul Hagman

Paul Bertil Hagman, född 19 januari 1887, död 17 oktober 1964 i Sofia församling i Stockholm, var en svensk skådespelare. Han var son till skådespelaren Justus Hagman.

Hagman filmdebuterade 1912 i Georg af Klerckers Dödsritten under cirkuskupolen. Han var som mest aktiv under 1930- och 1940-talen och kom att medverka i sammanlagt ett fyrtiotal filmer. Hagman är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Män
Födda 1887
Avlidna 1964
Europamästerskapet i fotboll för damer 1991

Europamästerskapet i fotboll för damer 1991 som för första gången kallades UEFA European Women's Championship, var en fotbollsturnering för damlandslag som hölls i Danmark mellan 10 och 14 juli 1991.

Kval 

18 nationer deltog i kvalet som delades upp i 5 grupper. Grupp 1 och 2 med tre lag, grupp 3 till 5 med 4 lag vardera. Gruppsegrarna från samtliga grupper samt grupptvåorna från grupperna 3 till 5 gick vidare till en andra kvalomgång där de fick möta varandra i direkt avgörande dubbelmöten.

Kvalificerade lag

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Skytteliga

Anmärkningar

Källor
För matchrapporter, se respektive match.
Uefas matchrapporter är inte alltid kompletta, och har därför kompletterats med rapporter från vissa nationella förbund. När så har skett framgår detta av rapportbeskrivningen ovan.
Resultat samtliga matcher samt samtliga grupper, inklusive kvalspel: 

Uefas startsida med matchresultat och länkar till matchrapporter: 

1991 i Danmark
1991
Internationella fotbollstävlingar i Danmark
Fotbollsåret 1991
Sport i Herning
Sport i Ålborg
Europamästerskapet i fotboll för damer 1993

Europamästerskapet i fotboll för damer 1993, formellt 1993 UEFA European Women's Championship, var en fotbollsturnering för europeiska damlandslag som hölls i Italien 29 juni–4 juli 1993.

Kval 

I kvalet deltog 23 nationer fördelade på 8 grupper med tre lag i varje grupp, undantaget grupp 6 som enbart hade två lag, Tyskland och Jugoslavien. Enbart en match spelades i den gruppen (i Sofia, Bulgarien) eftersom kriget i Jugoslavien hindrade Jugoslavien att deltaga.

Kvalificerade lag

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Skytteliga

Källor 
 Uefa.com
 Rsssf.com

1993 i Italien
1993
Internationella fotbollstävlingar i Italien
Fotbollsåret 1993
Vinyasayoga

Vinyasayoga är en dynamisk yogaform. Detta innebär att yogaställningarna avlöser varandra i vad som beskrivs som ett "tempofyllt flow i kortare eller längre stunder". Flowet är kopplat till andningen. Fokus ligger både på yogaställningarna och på övergångarna mellan ställningarna. Vinyasayoga har ett högt tempo med få eller inga pauser vilket leder till högre puls än många andra typer av yoga. Det finns inget särskilt mönster som måste följas inom vinyasayoga vilket kan leda till stor variation och att passen varierar mellan olika instruktörer. Eftersom rörelserna är följsamma och kopplade till andningen är det en yoga som passar nybörjare, även om rörelserna kan bli atletiska.

Referenser

Externa länkar
 Vinyasayogavideo upplagt av brittiska National Heatlth Service (NHS)

Yogaformer
Europamästerskapet i fotboll för damer 1995

Dam-Europamästerskapet i fotboll 1995, formellt UEFA European Women's Championship, var en fotbollsturnering för damlandslag vars final hölls i Tyskland den 26 mars 1995.

En nyhet i denna turnering var att matchtiden ökades från 2 x 40 minuter till 2 x 45 minuter.

Kval

I kvalet deltog 29 lag fördelade på 8 grupper med 4 lag i varje grupp, undantag grupperna 3, 4 och 8 som bara hade tre lag. Gruppsegrarna från varje grupp gick vidare till en andra kvalomgång där de fick möta varandra i direkt avgörande dubbelmöten.

Kvalificerade lag

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler
England mot Tyskland

Norge mot Sverige

Final

Källor
 Uefa.com
 Rsssf.com

1995
Fotbollsåret 1995
Sportevenemang i Europa
Olof Krook

Olof Olsson Krook, född 2 april 1879 i Malmö, Skåne, död där 26 april 1952, var en svensk skådespelare.

Filmografi (urval)

Referenser 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska stumfilmsskådespelare
Män
Födda 1879
Avlidna 1952
Skådespelare från Malmö
Europamästerskapet i fotboll för damer 1997

| mål        = {{#expr:
 14 +
 15 +
 6
}}
| publik     =
| flest mål  =
| medalj1    = 
| medalj1text=  (4:e titeln)
| medalj2    = 
| medalj2text= 
| föregående = 1995 Tyskland
| följande   = Tyskland 2001
}}
Europamästerskapet i fotboll för damer 1997, formellt UEFA European Women's Championship, spelades i Norge och Sverige mellan 29 juni och 12 juli.

Turneringen hade till detta mästerskap utökats till det dubbla antalet deltagande nationer, från fyra till åtta. En annan förändring som genomfördes efter turneringen var att EM började spelas vart fjärde år för att inte krocka med VM.

Kval

I kvalet deltog 33 nationer fördelade i två divisioner. Endast de högst rankade lagen, som spelade i den övre divisionen, kunde kvala in till EM-slutspelet medan lagen i den nedre divisionen tävlade om uppflyttning till den övre divisionen inför nästa kval. Gruppvinnarna i de fyra grupperna i den övre divisionen gick direkt till slutspelet och grupptvåorna och grupptreorna fick spela ett playoff om de resterande fyra platserna.

Kvalificerade lag

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Final

Källor
 Uefa.com
 Rsssf.com
SVT:s öppna arkiv

Fotboll i Sverige 1997
1997 i Norge
1997
Internationella fotbollstävlingar i Norge
Internationella fotbollstävlingar i Sverige
Fotbollsåret 1997
Internationella sportevenemang i Oslo
Sportevenemang i Karlskoga
Relationer mellan Norge och Sverige
Sportevenemang i Karlstad
Sport i Moss
Oslo under 1900-talet
Millan Olsson

Anna Emilia Millan Olsson, född 4 juni 1896 i Stockholm, död där 24 mars 1954, var en svensk skådespelare.

Hon är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi (urval)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

Svenska skådespelare
Födda 1896
Avlidna 1954
Kvinnor
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Europamästerskapet i fotboll för damer 2001

| mål        = {{#expr:
 19 +
 18 +
 3
}}
| publik     = {{#expr:
 30886 +
 26073 +
 38724 
}}
| flest mål  =  Claudia Müller (3 mål) Sandra Smisek (3 mål)
| bästspelare=  Hanna Ljungberg
| medalj1    = 
| medalj1text=  (5:e titeln)
| medalj2    = 
| medalj2text= 
| föregående = 
| följande   = England 2005
}}
Europamästerskapet i fotboll för damer 2001, officiellt UEFA Women's Euro 2001, spelades i Tyskland mellan den 23 juni och 7 juli. Turneringen vanns av hemmanationen Tyskland.

Kval

I kvalet deltog 33 nationer fördelade i två divisioner. Endast de högst rankade lagen, som spelade i den övre divisionen, kunde kvala in till EM-slutspelet medan lagen i den nedre divisionen tävlade om uppflyttning till den övre divisionen inför nästa kval. Gruppvinnarna i de fyra grupperna i den övre divisionen gick direkt till slutspelet och grupptvåorna och grupptreorna fick spela ett playoff om de resterande fyra platserna.

Kvalificerade lag

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler

Final

Skytteliga

Källor
 Uefa.com 
 Rsssf.com

2001 i Tyskland
2001
Internationella fotbollstävlingar i Tyskland
Fotbollsåret 2001
Sportevenemang i Tyskland
Sport i Erfurt
Sport i Jena
Ulm
Sport i Baden-Württemberg
Stig Woxther

Stig Woxther, född Stig Agne Evald Voxter 5 april 1922 i Södra Möckleby, Kalmar län, död 7 november 1999 i Nacka, var en svensk skådespelare.

Filmografi (urval)
1964 - Käre John
1947 - Folket i Simlångsdalen

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Nackabor
Födda 1922
Avlidna 1999
Personer från Mörbylånga
Miraklet (1962)

Miraklet (originaltitel: The Miracle Worker) är en amerikansk biografisk dramafilm från 1962, i regi av Arthur Penn.

Handling 
Filmen handlar om den unga lärarinnan Anne Sullivan (Anne Bancroft) och hennes framgångsrika arbete med att undervisa den dövstumma och blinda Helen Keller (Patty Duke). Till sist lyckas hon få henne att kommunicera med omvärlden.

Rollista

Priser och utmärkelser 
Anne Bancroft vann en Oscar för bästa kvinnliga huvudroll och Patty Duke vann en Oscar för bästa kvinnliga biroll.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 1962
Amerikanska biografifilmer
Amerikanska dramafilmer
Filmer vars kvinnliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Engelskspråkiga filmer
Filmer om döva
Filmer om blinda
Dave Dee, Dozy, Beaky, Mick and Tich

Dave Dee, Dozy, Beaky, Mick and Tich, brittisk musikgrupp bildad 1961, då som Dave Dee and the Bostons. Förstnämnda namnet tog gruppen 1964 då de fått skivkontrakt på Fontana Records. I början av karriären spelade gruppen mycket i Hamburg och Köln i Tyskland. Gruppen hade stora singelframgångar i Europa, men slog aldrig igenom på andra sidan Atlanten. Sången "Hold Tight" kan man höra i filmen Death Proof.

Ett av gruppens kännetecken var att nästan alla deras hits hämtade musikalisk inspiration från olika kulturer. Några exempel är "Bend It!" (1966) med grekisk touch, "Zabadak!" (1967) som låter som djungelmusik (inspelad med äkta afrikanska trummor), och deras största hit "The Legend of Xanadu" (1968) som tog inspiration från Mexiko. Några andra framgångsrika låtar med gruppen som bör nämnas är "Hideaway", "Hold Tight", "Save Me" (alla 1966), "Okay!", "Touch Me, Touch Me" (1967), och "Last Night In Soho" (1968). Gruppen upplöstes 1969, och Dave Dee påbörjade en solokarriär. På 1990-talet återförenades gruppen, och idag håller medlemmarna gruppen igång, främst genom "oldies"-turnerande.

Medlemmar
Originalmedlemmar
Dave Dee (född David John Harman, 17 december 1941 i Salisbury, Wiltshire, död 9 januari 2009 i Kingston upon Thames, Surrey) – sång (1964–2009)
Dozy (född Trevor Leonard Ward-Davies, 27 november 1944, Enford, Wiltshire, död 13 januari 2015) – basgitarr (1964–2015)
Beaky (född John Dymond, 10 juli 1944, Salisbury, Wiltshire) – gitarr (1964–1989, 2013–)
Mick (född Michael Wilson, 4 mars 1944, Salisbury, Wiltshire) – trummor (1964–1975)
Tich (född Ian Frederick Stephen Amey, 15 maj 1944, Enford, Wiltshire) – gitarr (1964–2014)

Nuvarande medlemmar
Tich II (född Jolyon Dixon) – sologitarr (2014–)
Dozy II (född Nigel Dixon) – basgitarr (2015–)
Beaky (John Dymond) – rytmgitarr (1964–1989, 2013–)
Mick III (född John Hatchman) – trummor (1982–)

Övriga medlemmar
Mick II (född Pete Lucas) – trummor (1975–1982)
Beaky II (född Paul Bennett) – rytmgitar (1989–1993)
Beaky III (född Anthony Stephen Carpenter, 27 december 1952) – rytmgitarr (1993–2013)

Diskografi
Album

Together (1969)

EP

 

Singlar (topp 100 på UK Singles Chart)
"You Make It Move" (1965) (#26)
"Hold Tight!" (1966) (#4)
"Hideaway" (1966) (#10)
"Bend It!" (1966) (#2)
"Save Me" (1966) (#3	)
"Touch Me, Touch Me" (1967) (#13)
"Okay!" (1967) (#4)
"Zabadak!" (1967) (#3)
"The Legend of Xanadu" (1968) (#1)
"Last Night in Soho" (1968) (#8)
"The Wreck of the 'Antoinette' " (1968) (#14)
"Don Juan" (1969) (#23)
"Snake in the Grass" (1969) (#23)
"Mr. President" (1970) (#33)

Externa länkar

 Officiell webbplats
 Dave Dee, Dozy, Beaky, Mick and Tich på allmusic.com
 Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1961

ru:Ди, Дэйв
Paul Jones (sångare)

Paul Jones, född 24 februari 1942 i Portsmouth, England, är en brittisk sångare, munspelare och skådespelare.

Paul Jones började sin karriär som sångare och munspelare i brittiska pop/rockgruppen Manfred Mann där han bland annat sjöng på hitsinglarna "Do Wah Diddy Diddy", "Sha La La" och "Pretty Flamingo". Jones lämnade gruppen 1966 för att påbörja en solokarriär, och för att kunna spela in film. Han fick en hel del hits varav de största blev "High Time", "I've Been a Bad Bad Boy" (1966), "Privilege", och "Thinkin' Ain't for Me" (1967). "Privilege" var titelmelodi i filmen Privilege – idol och rebell där Jones spelade huvudrollen. 

Hans popularitet minskade i England efter de två första singlarna, men han var mycket populär under resten av 1960-talet i Sverige. "When I Was Six Years Old" blev en stor Tio i topp-framgång 1968. Låten "My Advice to You" spelade han in i Sverige och även den blev en hitsingel på svenska marknaden. Han filmades av Lasse Hallström under ett Sverigebesök, detta gjordes på Gröna Lund och har visats i svensk tv.

Sedan 1990-talet uppträder han sporadiskt med "The Manfreds"  tillsammans med flera andra gamla medlemmar från Manfred Mann. Även Mike d'Abo, sångaren som ersatte Jones när han lämnade gruppen, finns med. Jones har även arbetat som programledare i både radio och TV i Storbritannien.

Diskografi

Soloalbum

Källor
 
 

Brittiska skådespelare
Brittiska popsångare
Brittiska munspelare
Män
Födda 1942
Levande personer
Miyazaki prefektur

Miyazaki prefektur (宮崎県; Miyazaki-ken) är belägen på ön Kyushu, Japan. Residensstaden är Miyazaki.

Geografi 
Miyazaki ligger på Kyushus östra kust om angränsande till prefekturerna Kumamoto prefektur och Kagoshima prefektur i väster och Oita prefektur i norr. Det är ett bergigt landskap med drygt 75% skog och knappt 9% odlingsmark.

Prefekturen har en nationalpark, Kirishima-Yaku nationalpark, fyra halv-nationalparker på land och två marina och sex prefekturparker. Dessa utgör 91 919 ha eller ca 12% av prefekturens yta.

Miyazaki präglas av jord- och skogsbruk och har stor produktion av nötkreatur, grisar, kycklingar och timmer, medan tillverkningsindustrin är bland de minsta av Japans prefekturer. 42,6% av ungdomarna går vidare till eftergymnasial utbildning vilket är lågt för Japan där riksgenomsnittet är 53,5%.

Administrativ indelning 

Prefekturen var år 2016 indelad i nio städer (-shi) och 17 kommuner (-chō eller -son).
De 17 kommunerna grupperas i sex distrikt (gun). Distrikten har ingen administrativ funktion utan fungerar i huvudsak som postadressområden.

Städer:
 Ebino, Hyūga, Kobayashi, Kushima, Miyakonojō, Miyazaki, Nichinan, Nobeoka, Saito 

Distrikt och kommuner

Higashimorokata distrikt
Aya
Kunitomi
Higashiusuki distrikt
Kadogawa
Misato
Morotsuka
Shiiba

Kitamorokata distrikt
Mimata
Koyu distrikt
Kawaminami
Kijō
Nishimera
Shintomi
Takanabe
Tsuno

Nishimorokata distrikt
Takaharu
Nishiusuki distrikt
Gokase
Hinokage
Takachiho

Demografi 
Miyazaki prefektur har en minskande och åldrande befolkning. Mortaliteten överstiger nativiteten även om nativiteten är ovanligt stor för att vara i Japan och det är samtidigt större utflyttning än inflyttning till prefekturen. Som störst vara befolkningen 1996 med 1 177 000 invånare. 2011 var 14,0% av befolkningen yngre än 15 år medan 25,9% var över 65 år.

Kommunikationer 
Miyazaki har ingen anslutning med shinkansen eftersom Kyushu Shinkansen går på öns västra sida. Prefekturen genomkorsas av några smalspåriga linjer. Viktigast är Nippō huvudlinje som går från Kokura till Kagoshima sedan 1923. Nichinan-linjen går söder ut från Miyazaki södra station genom Nichinan och Kushima, Kitto-linjen går genom de bergiga trakterna väster om Miyasaki stad till Yoshimatshu i Kagoshima.

Gamla järnvägar med långa restider, ingen spårbunden lokaltrafik och ett utbyggt nät av motorvägar gör att kommunikationer domineras av väg och flygtrafik. I Miyazaki prefektur finns 812 bilar per 1 000 invånare vilket är sjätte högst av Japans prefekturer.  Från Miyazaki går t.ex. 15 expressbussavgångar om dagen till Fukuoka. 

Prefekturen har en trafikflygplats, Miyazaki Kūkō. Det är en internationell flygplats med några avgångar till Taiwan och Sydkorea men mest inrikes trafik, 18 avgångar om dagen till Tokyo, 15 till Fukoka. 

Hamnar finns i Hososhima, Miyazaki och Abaratsu.

Källor 

 
WP:Projekt Japan
Möhippa

En möhippa, ursprungligen kallad mökväll, är en fest som av kvinnliga vänner anordnas för en kvinna som står i begrepp att gifta sig.

I Sverige är mökvällar kända sedan 1500-talets bondesamhälle. Mökvällen ägde rum kvällen före bröllopet då bruden badades och gjordes fin av unga kvinnor från byn. Ofta flödade spriten vilket gjorde att kyrkan ville förbjuda mökvällar. Traditionen med mökvällar i Sverige är äldre än svensexan, vilka först kallades "svenkvällar". De uppstod under 1600-talet i städernas borgerliga miljöer, bland exempelvis officerare och handelsmän.

Begreppet "möhippa" var inte etablerat i Sverige i början av 1900-talet. I en notis från 9 juni 1918 i Dagens Nyheter skriver en anonym kvinna: "Vi äro några feminina som har för vana att ha en liten hippa för våra väninnor innan de helt överger oss för en karls skull. Det maskulina namnet på en dylik tillställning är ju svensexa, men inte passar det." Sen följer ett antal förslag: "Mösexa, pigkalas, töshippa, jäntjunta, möhippa, jungfrusexa och fjällkolifej. Säg, är något av dessa fullt lämpligt och i så fall vilket?"

Traditioner kring möhippor har varit olika på olika platser och förändrats över tid. I Sverige kring 1950-talet var möhippan ofta en mycket lugn tillställning. Brudens vänner kunde exempelvis överlämna presenter bestående av hushållsattiraljer som bruden kunde få användning av i sin nya roll som husmor. Med ökad jämlikhet har möhippan ibland kommit att överta delar av svensexans äventyrliga format.

I Finland kallas de uppsluppna festligheterna före bröllopet, avskedet till statusen som ogift, oftast ”polttarit” (på finska) eller ”polttare” (på svenska) från tyskans Polterabend. Mer sällan används begreppen möhippa eller svensexa, som i Sverige.

Noter 

Bröllop
Miyazaki

Miyazaki har flera betydelser:

 Miyazaki prefektur – en prefektur i Japan
 Miyazaki (stad) – den administrativa huvudorten för prefekturen Miyazaki 
 Hayao Miyazaki (1941–), japansk animatör och regissör, se 
 Gorō Miyazaki (1967–), japansk filmregissör, se (son till ovanstående)
The Walker Brothers

The Walker Brothers var en amerikansk till största delen vokal musikgrupp. Medlemmar i gruppen var Scott Engel, Gary Leeds, och John Maus. Medlemmarna i gruppen kände varandra sedan ungdomsåren och använde alla professionellt efternamnet "Walker" som om de var bröder. Den här gruppen valde dock att rikta in sig på den brittiska marknaden, vilket visade sig vara en lyckad satsning. De slog igenom med låten "Make It Easy on Yourself" 1965. Följande år var också ett bra år för gruppen med hitsen "The Sun Ain't Gonna Shine Anymore" (även en stor hit i Sverige), "My Ship Is Coming In" och "Land Of 1000 Dances". Deras låtar var ofta popballader med stor orkester. 

Redan 1967 var gruppens tid i rampljuset förbi och gruppen upplöstes samma år. Scott Walker hade framgångar med sin solokarriär. På 1970-talet återförenades gruppen och hade då en hit med "No Regrets".

Medlemmar
Scott Walker (f. Noel Scott Engel 9 januari 1943 - d. 25 mars 2019) – ledsång, gitarr, basgitarr, keyboard
Gary Walker (f. Gary Leeds 9 mars 1942) – trummor, sång
John Walker (f. John Joseph Maus f. 12 november 1943 – d. 7 maj 2011) – gitarr, sång

Diskografi 
Studioalbum
Introducing the Walker Brothers, UK debut (1965)
Take It Easy with the Walker Brothers, US debut (1965)
Portrait (1966)
The Sun Ain't Gonna Shine Anymore (1966)
Images (1967)
No Regrets (1975)
Lines (1977)
Nite Flights (1978)

Hitsinglar (topp 20 på UK Singles Chart)
1965 – "Love Her" (#20)
1965 – "Make It Easy on Yourself" (#1)
1965 – "My Ship Is Coming In" (#3)
1966 – "The Sun Ain't Gonna Shine Anymore" (#1)
1966 – "(Baby) You Don't Have to Tell Me" (#13)
1966 – "Another Tear Falls" (#12)
1975 – "No Regrets" (#7)

Externa länkar

Scott Walker fansajt (arkiverad)

Amerikanska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1964
Yamaguchi prefektur

Yamaguchi prefektur (山口県 Yamaguchi-ken) är belägen i Chūgoku-regionen längst västerut på ön Honshu i Japan. Residensstaden är Yamaguchi. Största staden är Shimonoseki.

Administrativ indelning 

Prefekturen var år 2016 indelad i tretton städer (-shi) och sex landskommuner (-chō).
De sex landskommunerna grupperas i fyra distrikt (gun). Distrikten har ingen administrativ funktion utan fungerar i huvudsak som postadressområden.

Städer:
 Hagi, Hikari, Hōfu, Iwakuni, Kudamatsu, Mine, Nagato, Sanyōonoda, Shimonoseki, Shūnan, Ube, Yamaguchi, Yanai

Bilder

Källor 

 
WP:Projekt Japan