kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marsch framåt, så är vår hälsning

Marsch framåt, så är vår hälsning är en sång från 1887 med text och musik av Edward H Hill. Sången översattes 1888 till svenska av Peter August Wanngård.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 467 under rubriken "Strid och Verksamhet - Kamp och seger".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 629 under rubriken "Strid och kallelse till tjänst".

Brittiska psalmer
I Guds frälsningshär vi kämpar som soldater

I Guds frälsningshär vi kämpar som soldater / Uti frälsningshären äro vi soldater är en psalmsång med text från 1887 av Thomas C Marshall och som sjungs till en melodi av okänt ursprung. 1888 översatte Peter August Wanngård sången till svenska.

Publicerad i 
Nya Stridssånger 1889 som nr 32 med titelraden "Uti frälsningshären äro vi soldater".
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1907 som nr 403 med titelraden "Uti frälsningshären äro vi soldater.
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 438 med titelraden "Uti frälsningshären äro vi soldater under rubriken "Strid och verksamhet - Under striden".
Frälsningsarméns sångbok 1946 som nr 478 med titelraden "Uti frälsningshären äro vi soldater" under rubriken "Strid".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 507 med titelraden "Uti frälsningshären äro vi soldater" under rubriken "Strid Och Verksamhet - Kamp och seger".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 619 med titelraden "I Guds frälsningshär vi kämpar som soldater" under rubriken "Strid och .kallelse till tjänst".

Brittiska psalmer
Leif Andersson (fotbollstränare)

Leif Arne Andersson, född 20 februari 1952 i Nossebro, är en svensk före detta fotbollsspelare som är verksam som tränare i Herrljunga SK.

Klubbar

Som spelare
IK Elmer
Alingsås IF
Vårgårda IK
IFK Göteborg

Som tränare
IK Elmer 
Vårgårda IK
Åsebro IF
IK Oddevold (2000–2001)
IFK Falköping
Tidaholms GoIF
Vara SK
Herrljunga SK (1985–86, 2004–)
IK Frisco (2008-2013)

Referenser

Födda 1952
Svenska fotbollstränare
Fotbollsspelare i Alingsås IF
Spelare i Vårgårda IK
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Tränare i Vårgårda IK
Tränare i IK Oddevold
Tränare i IFK Falköping
Tränare i Tidaholms G&IF
Tränare i Vara SK
Tränare i Herrljunga SK
Män
Levande personer
Gå fram! Jesus med oss går

Gå fram! Jesus med oss går är en körsång från 1887 med text och musik av Edward H Hill. Den översattes 1888 till svenska av Peter August Wanngård.

Publicerad som
Nr 827 i Frälsningsarméns sångbok 1990 under rubriken "Glädje, vittnesbörd, tjänst".

Brittiska psalmer
Blasius Merrem

Blasius Merrem, född 4 februari 1761 i Bremen, Tyskland, död 23 februari 1824 i Marburg, var en tysk naturalist.

Merrem växte upp i Bremen, och studerade vid universitetet i Göttingen under Johann Friedrich Blumenbach. Han intresserade sig för zoologi och ornitologi i synnerhet. Hans studier angående fågelsystematik anses varit före sin tid och speciellt hans uppdelning av marklevande fåglar och flygande fåglar. 

Han är auktor för de två amerikanska arterna rävsparv (Passerella iliaca), beskriven 1786, och svarthuvad and (Heteronetta atricapilla), beskriven 1816.

Referenser 

Tyska ornitologer
Tyska botaniker under 1700-talet
Tyska botaniker under 1800-talet
Tyska zoologer
Födda 1761
Avlidna 1824
Män
Personer från Bremen
Alumner från Göttingens universitet
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Edward H. Hill

Edward H Hill, död 1925, gasverksarbetare, musikmästare (ledare för musikkåren) på Frälsningsarmén i Southall, England. Fr.o.m. 1907 var han instruktör för Frälsningsarméns musikkårer i Storbritannien och blev allt mer känd som tonsättare och sångförfattare.

Sånger
Gå fram! Jesus med oss går
Marsch framåt, så är vår hälsning

Brittiska psalmförfattare
Brittiska koralkompositörer
Personer inom Frälsningsarmén
Män
Avlidna 1925
Födelseår saknas
Björkris

Ett björkris består av ett antal sammanbundna kvistar från ett björkträd. Björkris har traditionellt använts i norra Europa för utsmycknad, och kvarlever i bland annat Sverige i form av påskris och fastlagsris. 

Björkris används även för kroppsliga bestraffningar och aga, de brukar då vara avlövade. Ofta appliceras riset på den bara stjärten, vilket leder till rodnad och ytlig sveda eller, om riset och slagstyrkan är kraftigare, till sårbildning. 

Björkris används ibland vid bastubad, i synnerhet i finländsk tradition. Dessa ris har i regel lövverket kvar, och sägs rena huden. I den samiska kåtan kan golvet vara gjort av björkris.

Se även
Färla
Kvast
Rotting

Externa länkar 
 Rising av gåetie (kåta), tronderskbyggeskikk.no 

Bestraffningsformer
Thomas C. Marshall

Thomas C. Marshall, född 1854 i England, död 1943 i USA, officer i Frälsningsarmén i början av 1880-talet, sångförfattare och tonsättare. Han emigrerade till USA och blev frälsningssoldat i Jersey City. Marshall författade 450 sånger och 200 poem.

Sånger
Han har fört mig ifrån mörker och till ljus
I Guds frälsningshär vi kämpar som soldater

Brittiska psalmförfattare
Brittiska koralkompositörer
Personer inom Frälsningsarmén i Sverige
Män
Födda 1854
Avlidna 1943
Trollhättans Aikidoklubb

Trollhättans Aikidoklubb tränade Aikido i Granngårdens Centrum, Lextorp, Trollhättan. Träning bedrevs för vuxna, tonåringar och barn de flesta av veckans dagar.

Ronny Irekvist 6 dan grundade klubben 1981. När han återgick till Göteborgs Aikidoklubb 2012 övertog Sative Nadler 2 dan uppdraget som huvudtränare. Ett par år senare lades klubben ner. 
 

Trollhättans Aikidoklubb ingick i ett nätverk för traditionell aikido i Skandinavien - Takemusu Aikido Scandinavia.

Se även
Iwama Ryu

Externa länkar
 Trollhättans Aikidoklubb
 Nätverk för Takemusu aikido

Aikidoklubbar i Sverige
Sportklubbar i Trollhättans kommun
Han har fört mig ifrån mörker och till ljus

Han har fört mig ifrån mörker och till ljus är en körsång från 1889 med text och musik av Thomas C Marshall.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 110 i kördelen under rubriken "Jubel, strid och erfarenhet".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 100 i kördelen under rubriken "Jubel, Strid Och Erfarenhet".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 832 under rubriken "Glädje, vittnesbörd, tjänst".

Amerikanska psalmer
Dennis Weaver

Dennis Weaver, född 4 juni 1924 i Joplin, Missouri, död 24 februari 2006 i Ridgway i Ouray County, Colorado, var en amerikansk skådespelare och sångare.

Weaver hade biroller i filmer sedan tidigt 1950-tal. Weaver är mest känd för vilda västern-TV-serien Krutrök (Gunsmoke) (1955-1964) och deckarserien McCloud (1970-1977). Bland de filmer han medverkat i märks Steven Spielbergs första film Duellen (1971).

Han var ordförande för fackföreningen Screen Actors Guild 1973–1975.

Filomografi (i urval)
Revolverns lag (1952; Horizons West)
Hämnaren från Sierra (1952; The Raiders)
Hämnaren från fort Alamo (1953; The Man from the Alamo)
Krutrök (TV-serie) (1955-1964; Gunsmoke)
McCloud (TV-serie) (1970-1977; McCloud)
Duellen (1971; Duel)
Kampen om Colorado (TV-serie) (1978; Centennial)
The Return of Sam McCloud (TV-film) (1989)

Källor

Externa länkar

Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1924
Avlidna 2006
Män
Alumner från University of Oklahoma
Personer inom amerikansk fackföreningsrörelse
Oslo Børs

Oslo Børs ASA är Norges enda officiella marknadsplats för aktier och andra värdepapper.

Historik 
Oslo Børs grundades genom en börslag i september 1818 och värdepappershandeln började i april 1819.

År 1881 blev Oslo Børs en fondbörs, det vill säga att värdepapper togs upp till notering. Den första kursnoteringen omfattade 16 obligationsserier och 27 aktieslag, bland andra Norges Bank.

Oslo Børs var den först norska börsen och följdes av lokala börser i Trondheim (1819), Bergen (1837), Kristiansand (1837), Drammen (1839), Stavanger (1878), Kristiansund (1894), Skien (1895), Ålesund (1905), Sandefjord (1912), Haugesund (1914) och Fredrikstad (1921). Oslo Børs vare dock hela tiden huvudmarknaden för aktier och obligationer. De lokala börserna hade valutanoteringar och varuhandel men också viss fondbörsverksamhet. Efter första världskriget blev Oslo Børs den enda norska börsen som hade väsentlig storlek i aktiehandel. 

Oslo Børs privatiserades 2001 och ägs sedan 2007 av Oslo Børs VPS Holding ASA.

Byggnaden

Oslo Børs byggnad på Tollbugata 2 uppförses 1827–1829 efter ritningar av Christian Heinrich Grosch. Den ursprungliga byggnaden utgör en tredjedel av den nuvarande. Den var i en våning, vilken låg på en hög källarvåning. Fasaden mot Tollbugata domineres av en bred bård av fyra doriska pelare. 

Mellan 1909 och 1911 utvidgades börshuset på basis av ritningar av Carl Michalsen (1869–1940) med flyglar.

Eftersom all handel på Oslo Børs numera sker elektroniskt, används byggnaden idag inte för fysisk handel utan endast som kontorshus.

Källor 
Denna artikel är baserad på artikel Oslo Børs på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).

Noter

Vidare läsning 

Kapitalkilde for Næringslivet. Oslo Børs gjennom 175 år, publicerad i anslutning till Oslo Børs 175-årsjubileum den 15 april 1994, Bedriftsøkonomens Forlag,

Externa länkar 
Oslo Børs webbplats
Siffror om Oslo Børs

Byggnadsminnen i Norge
Börser i Norge
Organisationer bildade 1819
Oslo
Byggnader och anläggningar i Oslo
 
Euronext
London Stock Exchange

London Stock Exchange (LSE) är aktiebörs i London i Storbritannien, etablerad 1801, men med föregångaren Royal Exchange, grundad 1570 av sir Thomas Gresham. 

London Stock Exchange är en av de största aktiebörserna i världen. LSE äger bland annat TSX Group som är moderbolaget bakom Toronto Stock Exchange. Londonbörsen i sig är ett aktiebolag med aktier som är börsnoterade på Londonbörsen.

Historia 
Londonbörsen grundades officiellt i 1801, men värdepappershandeln i England börjades faktiskt på 1500-talet. De brittiska företagen kunde inte finansiera sina dyra resor till Kina med eget kapital. Då följde de efter en liknande modell i Antwerpen och samlade in guld i utbyte mot en framtida andel av företagets vinster.

År 1687 handlade femton företag med sina egna värdepapper i London. Redan 1695 var detta omkring 150 företag. Som ett resultat omsattes en liten del av dessa aktier aktivt, många företag visade sig vara olämpliga. Den brittiska IPO-bubblan från 1690-talet jämförs ibland med dot-com-bubblan på 1990-talet.

Londonbörsens huvudindex är FTSE100 som lanserades den 3 januari 1984. Den består av de 100 företagen med största börsvärdet och notering på Londonbörsen.

Se även 
 Lista över aktiebörser

Noter

Externa länkar 
 London Stock Exchange - Officiell webbplats

Börser i Storbritannien
Byggnader och anläggningar i London
Whitlockska samskolan

Whitlockska Samskolan var en privat reformpedagogisk skola verksam 1878–1978, bestående av realskola och gymnasium, senare grundskola och gymnasieskola, i Stockholm.

Historik
Skolan grundades som flickskola 1878 av Anna Whitlock bland annat i samarbete med Ellen Key. 1893 uppgick Whitlocks skola i den nybildade Stockholms nya samskola med Anna Whitlock som föreståndare på adressen Kammakargatan 8. Vid skolan praktiserades nya pedagogiska metoder, bland annat elevråd med självstyre, föräldradagar, koncentrationsläsning, fria ämnesval och omväxling mellan praktiskt och teoretiskt arbete. Tanken var att uppmuntra flickor med naturvetenskapliga intressen och pojkar med humanistiska intresse. Skolan hade ingen kristendomsundervisning, då tanken om religionsfriheten värderades högt. Detta gjorde att skolan hade många judiska elever. 1905 bytte skolan namn till Whitlockska samskolan. 

1913 flyttade skolan in i det nybyggda skolhuset på Eriksbergsgatan 8A. Byggnaden uppfördes 1912–1913 efter arkitektfirman Hagström & Ekmans ritningar, som även ritade den intilliggande Detthowska skolan. 

1918 övergick skolan i stiftelseform. 1976 kommunaliserades skolan och lades sedan ned 1978.

Studentexamen gavs från 1904 till 1978 och realexamen från 1965 till 1966.

Fortsatt undervisning i lokalerna
Sedan 1978 äger och bedriver Studieförbundet Vuxenskolan undervisning i byggnaden. I uppgörelsen kring köpet skulle även delar av byggnaden tjäna som allmän samlingslokal varvid Bygdegården Anna Whitlock skapades.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Östermalm
Byggnader ritade av Hagström & Ekman
Ej längre existerande skolor i Stockholm
Utbildningsinstitutioner bildade 1878
Utbildningsinstitutioner upplösta 1978
Läroverk och realskolor i Sverige
Flickskolor i Stockholm
Ludvig Teodor Almqvist

Ludvig Teodor Almqvist, född 4 januari 1818 i Gränna, död 26 augusti 1884 på Algö gård på Selaön, var en svensk ämbetsman och politiker. Han var son till kyrkoherden Sven Johan Almqvist.

Biografi 

Almqvist blev 1835 student i Uppsala, 1846 assessor i Svea hovrätt, 1848 revisionssekreterare, 1853 häradshövding i Öster- och Västerrekarne, Daga, Åkers och Selebo härads domsaga och utsågs 1854 till justitieombudsmannens suppleant. 1856 köpte han gården Algö i Överselö.

Almqvist var civilminister i Louis De Geers första ministär 1856–1860 och ledamot av första kammaren 1867–1869, där han var vice talman 1867. Den 2 november 1860 tog Almqvist plats som ledamot i Högsta domstolen, blev 1867 president i Svea hovrätt och 1868 juris doktor; 1870 åter ledamot av högsta domstolen. Han var justitieminister i Louis De Geers andra ministär 1879–1880.

Almqvist blev 1857 hedersledamot av Lantbruksakademien och 1882 serafimerriddare. Han blev kommendör med stora korset av Nordstjärneorden 5 maj 1860, samt var kommendör av storkorset av Sankt Olavs Orden.

Han var sedan 1851 gift med Sophie Antoinette Eugénie Björkman. Ludvig och Eugénie fick sex barn, två flickor och fyra pojkar. Hans dotter Carolina "Lina" Almqvist (1852–1930) gifte sig med den senare statsministern Erik Gustaf Boström. Den andra dottern Clara dog endast 10 månader gammal år 1854. Sonen Sven Almqvist (1855–1910) gifte sig med Anna Björkman (dotter till Axel Björkman och Marie Norlin), sonen Robert Magnus Almqvist blev 80 år (1857–1938) och avled i Herrnhut i Sachsen. Han var en grundarna av Almqvist & Wiksell och far till Sven Almqvist. Sonen Carl Ludvig Almqvist (1860–1920) var gift med Eva Häggström (1878–1962) och paret tog över gården Algö. Ludvig och Eugénie hade även sonen Knut Almqvist (1863–1937). Ludvig Theodor Almqvists bror Johan Magnus Almqvist var teolog och politiker, bland annat som riksdagsman för prästeståndet.

Källor 

 
Svenskt biografiskt handlexikon

Fotnoter

Vidare läsning

Externa länkar 

 Almqvistska släktföreningen

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Första kammarens vice talmän
Sveriges civilministrar
Sveriges justitieministrar
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Hovrättspresidenter i Svea hovrätt
Svenska häradshövdingar
Ledamöter av Lantbruksakademien
Män
Personer från Gränna
Födda 1818
Avlidna 1884
Storkorset av Sankt Olavs orden
Mottagare av Serafimerorden
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
E-zine

E-zine är en "tidning", eller snarare texten ur en hypotetisk sådan, som spridits elektroniskt över Internet. Ordet är en omskrivning av det engelska ordet Magazine, alltså tidning. De elektroniska "tidningarna" behandlade ofta ämnen såsom phreaking och diverse typer av cracking. E-zines av denna typ var inte sällan laddade med mycket ironi, svordomar, referenser till narkotika samt en bitter överlägsenhet.

Exempel på E-zines:
Revolver
uXu

Se även
Webbtidning
Fanzine
Zine

Zine [si:n] är en förkortning av engelskans magazine, och används som benämning för olika sorters amatörproducerad media som distribueras i konventionellt eller icke-konventionellt tidningsformat.

Se även
E-zine
Fanzine

Massmedia
Lasse Anrell

Ej att förväxla med Lars Arnell.

Lars Erik (Lasse) Anrell, född 5 april 1953 i Stockholm, är en svensk journalist och författare. 

Anrell, som framför allt varit verksam som sportjournalist och sportkrönikör, arbetade på Aftonbladet 1979–1992 och 1995–2012. Varje söndag hade han inslagen Lika som bär, som visar kända personer som är lika varandra, och Floskeltoppen i Aftonbladets bilaga Sportbladet. Han började 2013 som krönikör på Nya Wermlands-Tidningen. År 2014 återkom han tillfälligt till Aftonbladet som frilansande OS-krönikör i samband med Olympiska vinterspelen 2014.

Anrell har även varit verksam hos TV4 och suttit i juryn till Sikta mot stjärnorna.

Många av Anrells kåserier har även utgivits i bokform. Han har också skrivit flera barnböcker.

Bibliografi (i urval) 

Sportgrodor (Flera utgåvor, den första 1996)

Källor

Externa länkar 
Anrells krönikor i Aftonbladet
Lasse Anrell: Min sista text

Svenska journalister under 1900-talet
Södermalmsprofiler
Journalister från Stockholm
Män
Födda 1953
Levande personer
Författare från Stockholm
Svenska journalister under 2000-talet
Skanskvarn

Skanskvarn är en gammal väderkvarn av typ holländare som ligger i Årsta, cirka 200 meter norr om Gullmarsplan i Stockholm.

Historik

Kvarnen är ursprungligen från 1850 och var då tredje kvarnen på den plats där dagens södra landfäste för Skanstullsbron. Den flyttades till sin nuvarande plats 1859. Kvarnrörelsen lades ner 1882. Vid 1900-talets början hotades kvarnen av rivning. År 1930 beslutade Stockholms stad att Skanskvarn skulle kulturskyddas, restaureras, bli restaurang och därmed återknytas till platsens traditioner. För ombyggnadsritningarna stod arkitekt Holger Blom.

Åren 1994-95 diskuterades det om att flytta Skanskvarn 30 meter västerut för att få plats med den kommande  Tvärbanan med Fredriksdalsbron. 1996 bestämde stadsbyggnadskontoret för att Tvärbanans sträckning skulle gå runt norr om Skanskvarn och därmed fick den anrika kvarnen stå kvar på sin plats.

Äldre kvarnar på samma plats
Den första kvarnen anlades på platsen i mitten av 1600-talet. Den andra byggdes 1756 och kallades Nedre Skanskvarn då det också från 1762 till 1828 fanns en kvarn längre söderut, vid dagens Söderstadion, som kallades Övre Skanskvarn.

Kulturmärkning
Skanskvarn är blåklassad av Stockholms stadsmuseum vilket innebär att bebyggelsens kulturhistoriska värde av stadsmuseet anses motsvara fordringarna för byggnadsminnen i Kulturmiljölagen.

Nutida bilder

Se även
 Skanskvarns luftvärnsställning
 Johanneshovs skans

Källor

Noter

Externa länkar

 Restaurang Skanskvarn

Årsta
Kvarnar i Stockholms län
Väderkvarnar i Sverige
Byggnader och anläggningar i Söderort
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Holländare
Mardi gras i New Orleans

Mardi Gras i New Orleans är en av de mest berömda karnevalerna i världen. Karnevalssäsongen börjar i New Orleans på trettondagsafton och fortsätter till midnatt på fettisdagen. Veckan före fettisdagen kulminerar firandet med parader runt om i Louisiana, varav de mest kända går av stapeln i New Orleans. Paraderna arrangeras av speciella karnevalsklubbar som kallas "Krewes". Dessa brukar även arrangera baler. 

I andra delar av staden är Mardi Gras en familjehögtid och speciella stegar sätts ut åt barn att klättra upp och sitta i så de kan se paraderna.

Referenser

Externa länkar 

Karnevaler
Återkommande evenemang i januari
Återkommande evenemang i februari
Kultur i New Orleans
Evenemang i USA
Mardi Gras (musikalbum)

Mardi Gras är rockgruppen Creedence Clearwater Revivals sjunde och sista studioalbum, utgivet 1972. Det skiljer sig från tidigare album genom att bandmedlemmarna Stu Cook och Doug Clifford delade på ansvaret för låtskrivande och produktion med John Fogerty, som tidigare i stor utsträckning stått för dessa delar själv.

Albumet blev tolva på Billboards albumlista.

Låtlista
"Lookin' for a Reason" (John Fogerty) - 3:28 
"Take It Like a Friend" (Stu Cook) - 3:00 
"Need Someone to Hold" (Doug Clifford/Stu Cook) - 3:00 
"Tearin' Up the Country" (Doug Clifford) - 2:14 
"Someday Never Comes" (John Fogerty) - 4:01 
"What Are You Gonna Do?" (Doug Clifford) - 2:53 
"Sail Away" (Stu Cook) - 2:29 
"Hello Mary Lou" (Gene Pitney) - 2:14 
"Door to Door" (Stu Cook) - 2:09 
"Sweet Hitch-Hiker" (John Fogerty) - 2:59

Musikalbum 1972
Album av Creedence Clearwater Revival
Engelskspråkiga musikalbum
John Latham

John A Latham, född 27 juni 1740 i Eltham, död 4 februari 1837 i Winchester, var en engelsk läkare, naturalist och auktor. Latham kallas ofta "Den australiska ornitologins fader".

Genom att undersöka specimen av fåglar från Australien som fördes till England under slutet av 1700-talet kom han att beskriva och namnge många australiensiska och nyzeeländska arter. Några exempel är emu (Dromaius novaehollandiae), vittofsad kakadua (Cacatua alba), kilstjärtörn (Aquila audax), praktlyrfågel (Menura novaehollandiae), skatgås (Anseranas semipalmata) och hyacintara (Anodorhynchus hyacinthinus).

Latham arbetade som läkare i Dartford i Kent. Han pensionerades 1796 och flyttade till Hampshire. Hans viktigaste arbeten var A General Synopsis of Birds (1781-1801) och General History of Birds (1821-28).

A General Synopsis of Birds var Lathams första ornitologiska arbete och innehöll 106 illustrationer. Boken beskriver flera nya arter som Latham upptäckt på olika museer och i samlingar. I detta första verk använde han sig inte av den linneanska systematikens regler för vetenskaplig namngivning. Eftersom han senare förstod att detta skulle innebära att han inte skulle få äran av att först beskrivit dessa arter så publicerade han 1790 ett Index Ornithologicus där han specificerade alla sina tidigare beskrivna fåglar med ett vetenskapligt namn. Men detta skedde för sent eftersom den tyske ornitologen Johann Friedrich Gmelin redan hade hunnit publicera sin egen version av Linnés Systema Naturæ där han givit vetenskapliga namn åt alla Lathams arter.

Latham hade ett nära samarbete med andra vetenskapsmän vid denna tid som exempelvis Joseph Banks, Thomas Pennant och Ashton Lever, som han bytte specimen och information med angående de senaste ornitologiska upptäckterna.

1775 blev han invald i the Royal Society, och han var också delaktig i grundandet av sällskapet the Linnean Society 1788. Han invaldes 1812 som utländsk ledamot nummer 208 av Kungliga Vetenskapsakademien.

Han kom att beskriva ett 150-tal fågelarter som han dock inte alltid har auktorskap för eftersom han inte gav dem deras vetenskapliga namn. Några exempel av dem berör svenska arter och dessa beskrevs alla 1878: Sädgås (Anser fabalis), dubbelbeckasin (Gallinago media) och kentsk tärna (Sterna sandvicensis).

Latham har förärats att få ge vetenskapliga namn åt fem fåglar, bland annat tofssparv (Melophus lathami) som beskrevs 1831 av John Edward Gray.

Källor

Brittiska ornitologer
Brittiska läkare
Ledamöter av Royal Society
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1740
Avlidna 1837
Män