kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kristdala kyrka

Kristdala kyrka är en kyrkobyggnad i Döderhults församling i Växjö stift (från och med den 1 januari 2010, tidigare tillhörande Linköpings stift) och Oskarshamns kommun. Kristdala kan även ståta med att man har haft rekord i prostar som ärvt sina ämbeten far-son i rakt nedstigande led. Släkten Meurling innehade prästämbetet i Kristdala från 1700-talet tills den siste prosten Meurling pensionerades 1954 i sex generationer.

Kyrkobyggnaden
Tidigare kyrkobyggnad från medeltiden var uppförd av furutimmer och stod i nordöstra hörnet av södra kyrkogården. Efter att ha förfallit svårt under lång tid revs kyrkan 1792. Nuvarande kyrkobyggnad uppfördes i slutet av 1700-talet efter ritningar av arkitekt Jacob Wulff och invigdes 1792. Kyrkan har en stomme av sten och består av ett rektangulärt långhus med tresidigt kor i öster och torn i väster.

Inventarier
 Dopfunten är från medeltiden.
 Predikstolen är tillverkad 1791 av bildhuggaren Jonas Berggren, Målilla.
 Altaruppsatsen är tillverkad av bildhuggaren Jonas Berggren. Dess nuvarande altartavlan är målad 1856 av Sven Gustaf Lindblom.
 Två begravningssköldar från 1300-talet, förmodligen från ätten Svinakula

Orgel
1739 eller 1741 bygger Jonas Wistenius, Linköping en orgel med 8 stämmor. Den flyttades senare till Böda kyrka.
1813 bygger Olof Schwan, Stockholm en orgel med 17 stämmor, 1 manual och pedal.
1935 bygger A Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund en orgel med 26 stämmor, 2 manualer och pedal
1969 bygger Olof Hammarberg, Göteborg en orgel som är mekanisk. Fasaden är från 1813 års orgel.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Kalmar läns museum: Kristdala södra kyrkogård - Kulturhistorisk inventering av kyrkogårdar/begravningsplatser i Linköpings stift 2004
Sten-Åke Carlsson & Tore Johansson (red.): Inventarium över svenska orglar 1989:II, Linköpings stift, Förlag Svenska orglar, Tostared 1990, 

Kyrkobyggnader i Oskarshamns kommun
Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader invigda 1783
1783 i Sverige
Alec Ross

Alexander Ross, vanligen kallad Alec Ross och ibland Alex, var en skotsk golfspelare. Han föddes 1875 och avled 1930.

Han boode i Dornoch där han lärde sig att spela golf men liksom många av sina landsmän under den perioden tillbringade han många år som klubbprofessional i USA. Han arbetade på Brae Burn Country Club utanför Boston och han vann 1907 års US Open på St. Martins golfbana på Philadelphia Cricket Club. Han ställde upp i 17 US Open och slutade bland de tio bästa fem gånger.

Alec Ross bror, Donald, flyttade också till USA och blev en av världens mest ansedda designers av golfbanor.

Avlidna 1930
Födda 1875
Skotska golfspelare
Män
Nattiné

Nattiné är en på förnatten hållen musikalisk-dramatisk föreställning eller kabaré, skämtsamt efter ordet matiné. I början av 1900-talet anordnades nattinéer ofta för välgörande ändamål. Nattiné finns belagt från år 1912.

Källor

Noter 

Revy och show
Ugglan
Alex Smith

Alex Smith, (född 28 januari 1872 i Carnoustie i Angus i Skottland, död 21 april 1930 i Baltimore i Maryland) var en skotsk-amerikansk golfspelare som kom från en berömd golffamilj.

Hans bror, Willie, vann US Open 1899 och Alex vann tävlingen 1906 och 1910. Liksom många andra brittiska proffs tillbringade han en stor del av sitt vuxna liv i USA där han arbetade som klubbprofessional.

1901 förlorade Smith mot Willie Anderson i särspel i US Open. Hans seger 1906 kom på Onwentsia Club i Lake Forest, Illinois. Hans 295 slag på de 72 hålen var det lägsta antalet slag i US Open och The Open Championship vid den tiden och hans segersumma var 300 dollar. 1910 års US Open spelades på St Martins course på Philadelphia Cricket Club. Smith vann i särspel mot amerikanen Johnny McDermott och sin egen bror Macdonald Smith. Han ställde upp i arton US Open och placerade sig bland de tio bästa elva gånger.

Smith vann även Western Open 1903 och 1906.

Skotska golfspelare
Födda 1872
Avlidna 1930
Män
Alexander Herd

Alexander "Sandy" Herd, född 24 april 1868 i St Andrews i Skottland, död 18 februari 1944 i London, var en skotsk professionell golfspelare från St Andrews.

Herd var klubbprofessional på Huddersfield Golf Club mellan 1892 och 1911. 1902 vann han The Open Championship på Hoylake. Han hade en ledning på tre slag efter 54 hål men tappade nästan ledningen efter en slutrunda på 81 slag. Harry Vardon och James Braid hade medellånga puttar på det sista hålet men de missade. Hade de klarat puttarna hade det blivit särspel. 

Herd var den första Openvinnaren som använde Haskells boll med gummikärna. Hans tävlingar i The Open Championship sträckte sig över 50 år och hans sista tävling var 1939 på Old Course då han var 71 år gammal.

Herds bror Fred vann 1898 års US Open.

Skotska golfspelare
Födda 1868
Avlidna 1944
Män
Alf Perry

Alfred Perry, 1904 - 1974, var en engelsk golfspelare.

Perry var klubbprofessional på Leatherhead Golf Club och vann sin första och enda majorseger i The Open Championship 1935. Perrys segerresultat på 283 slag tangerade det lägsta mästerskapsresultatet, vilket inte slogs förrän 1966 av Jack Nicklaus. Han deltog i det brittiska Ryder Cup-laget 1933, 1935 och 1937 men han spelade bara tre matcher av vilka han förlorade två och spelade oavgjort i en.

Perry deltog i The Open återigen 1946, 1947 och 1948, och slutade då som bäst på en delad 18:e plats 1947.

Meriter

Majorsegrar

Referenser

Noter 

Engelska golfspelare
Män
Födda 1904
Avlidna 1974
Andrew Strath

Andrew Strath, född den 1 mars 1837 i St Andrews, död den 23 februari 1868 i Prestwick, var en skotsk professionell golfspelare.
 
Liksom de flesta proffsen på den tiden livnärde inte Strath sig på de tävlingar som han ställde upp i. Han arbetade till en början som lärling åt en klubbtillverkare och ibland spelade han med Tom Morris Sr i utmanarmatcher som var en attraktion på den tiden. Han var berömd för den kraftiga backspin som han gav bollen med sina järnslag.

Strath vann The Open Championship 1865 och han blev då den enda spelaren som lyckades bryta Willie Park Sr, Tom Morris Sr och Tom Morris Jrs dominans i de tidiga upplagorna av tävlingen. Han slutade trea 1860, fyra 1863, tvåa 1864 och fyra 1867. 1865 efterträdde han Tom Morris Sr som Keeper of the Green på Prestwick, men avled i tuberkulos vid 30 års ålder.

Även hans bröder Davie och George var golfspelare. Davie ansågs vara den bästa av de tre, men liksom Andrew avled han tidigt. George arbetade som klubbprofessional på Royal Troon innan han emigrerade till USA.

Skotska golfspelare
Personer från St Andrews
Födda 1837
Avlidna 1868
Män
Andy North

Andy North, född 9 mars 1950 i Thorpe, Wisconsin är en amerikansk golfspelare.

North gick på University of Florida och blev professionell 1972. Han hade en måttligt framgångsrik karriär på PGA-touren vilket visas av att två av hans tre segrar på touren var i majortävlingen US Open.

Den första PGA-segern i Norths karriär kom i 1977 års American Express Westchester Classic. Han var 28 år gammal när han vann 1978 års US Open på Cherry Hills Country Club i Cherry Hills Village, Colorado. Han gick upp i ledningen efter den andra rundan och inför den sista dagen ledde han med tre slag men ett sämre spel på slutrundan gjorde att han var tvingad att gå på fem slag på det sista hålet för att vinna tävlingen. Han slog bollen i ruffen två gånger, landade i en bunker men han satte en halvmetersputt och vann tävlingen.

I 1985 års US Open låg North två slag efter Taiwans Tze-Chung Chen inför den sista rundan men tre slag före den spelare som låg närmast efter honom. Chen gick snabbt upp i en ledning med fyra slag men tappade ledningen då han gjorde åtta slag på det femte hålet. Ledningen svängde mellan North, Chen and Dave Barr (som hade blandat sig i tätstriden) men North gick upp på det artonde hålet med två slags ledning. Trots att han gjorde bogey på det sista hålet så vann han sin andra majortävling. 

1990 vann North PGA Grand Slam of Golf som inte är en officiell tävling på PGA-touren. Sedan han fyllde 50 år spelar han på Champions Tour. Hans bästa resultat på den touren är en andraplats i 2001 års Emerald Coast Classic. Det märkliga i Norths karriär visas med att han, förutom Lee Janzen, är den ende majorsegraren sedan andra världskriget som inte har fler än tio proffssegrar. Lee Janzen har åtta och North har fyra proffssegrar.

North arbetar för närvarande som golfanalytiker åt ESPN.

Meriter

Majorsegrar
1978 US Open
1985 US Open

PGA-segrar
1977 American Express Westchester Classic

Externa länkar
'Profil på PGA Tour

Amerikanska golfspelare
Män
Födda 1950
Levande personer
Arnaud Massy

Arnaud Massy, född 6 juli 1877 i Biarritz, Frankrike, död 16 april 1950 i Étretat, Seine-Maritime, var Frankrikes bästa golfspelare genom tiderna.

Massy var son till en fårfarmare. Han arbetade själv på en fiskebåt och kompletterade sin inkomst genom att arbeta som caddie på Biarritz golfbana dit många av de bästa brittiska golfspelarna åkte när säsongen var slut i Storbritannien. På grund av sin medfödda talang lärde han sig spelet av dessa golfare och 1898 reste han till North Berwick i Skottland för att utveckla sina kunskaper inför en proffskarriär.

1906 vann Massy den första upplagan av French Open som spelades på en bana i Paris. Året efter vann han tävlingen igen då han försvarade titeln mot ett starkt startfält av brittiska spelare, bland andra den store Harry Vardon. Han följde upp segrarna i French Open genom att 1907 vinna The Open Championship på Hoylake. Hans seger höjde statusen på tävlingen i Frankrike och tillsammans med tre andra majorspelare spelade Massy uppvisningsmatcher i olika europeiska städer vilket bidrog till golfens popularitet på kontinenten.

1910 vann han Belgium Open och 1911 blev han tvåa i The Open Championship efter särspel mot Harry Vardon. Det året skrev Massy klart sin golfbok som blev mycket populär i Frankrike och den översattes till engelska för den brittiska marknaden. 1912 vann han den första upplagan av Spanish Open.

Massys golfkarriär fick ett avbrott på grund av första världskriget. När han gjorde militärtjänst i den franska armén sårades han vid Slaget vid Verdun men när kriget var slut kunde han återuppta sin golfkarriär.  Vid 41 års ålder hade han tappat fyra år men fortsatte att tävla. 1925, när han var 48 år, vann han French Open för fjärde gången och 1927 och 1928 vann han Spanish Open. När hans karriär började att gå ner så arbetade han som klubbprofessional på golfklubbar i England, Frankrike och Marocko. Han var gift med en engelsk kvinna och han bodde i Edinburgh under andra världskriget. Hans dotter fick namnet Hoylake efter den golfbana som han vann The Open Championship på.

Arnaud Massy drog sig tillbaka i Etretat i Normandie där han avled 1950. Han är fortfarande den ende franske golfspelare som har vunnit någon av de fyra majortävlingarna.

Segrar i urval
Belgium Open 1910 
The Open Championship 1907
French Open 1906, 1907, 1911, 1925
Spanish Open 1912, 1927, 1928

Franska golfspelare
Födda 1877
Avlidna 1950
Män
Personer från Biarritz
Deltagare i slaget vid Verdun
Novembersocialister

Novembersocialister var i Finland benämning på de intellektuella som efter storstrejken 1905 anslöt sig till det socialdemokratiska partiet. De namnkunnigaste bland dem var Otto Ville Kuusinen, Eero Haapalainen, Yrjö Sirola, Edvard Gylling, Kullervo Manner och Väinö Tanner. Edvard Valpas, som kort efter storstrejken blev socialdemokraternas ledande ideolog, framstod även som novembersocialisternas andlige ledare. Valpas och novembersocialisterna, som med ett gemensamt namn kallades "broholmare" (efter stadsdelen Broholmen där Helsingfors Folkets hus är beläget sedan 1908), representerade den revolutionära linjen inom partiet i opposition mot gamla arbetarkämpar som till exempel Yrjö Mäkelin och Eetu Salin. Efter storstrejken 1905 anslöt sig även Johannes Gummerus, Ivar Hörhammer, Kalle Nyman, Primus Nyman och Josef Wolontis.

Se även
 Siltasaarigänget

Källor

Socialism i Finland
Politiska termer
Viamare

Viamare är en svensk företagskoncern där bland annat båttillverkarna Paragon, Nimbus, Ryds och Storebro tidigare har ingått. Viamare ägde tidigare bland annat Stockholm Radio och drev det svenska kustradionätet, vilket ägs av Sjöfartsverket. Stockholmradio såldes till Sdiptech i juli 2020.

Källor

Externa länkar
Viamares webbplats
Norrlandsflyg

Norrlandsflyg AB – ett tidigare svenskt helikopterföretag, som grundades 1961
 Norrlandsflyg Ambulans –  ett tidigare svenskt helikopterbolag som grundades 2011
 AB Norrlandsflyg – var ett svenskt flygbolag under 1940-talet med säte i Luleå
Art Wall Jr

Art Wall Jr, född 25 november 1923 i Honesdale, Pennsylvania, död 31 oktober 2001 i Scranton, Pennsylvania var en amerikansk golfspelare.

Wall tog examen i företagsekonomi 1949 på Duke University. Han vann 14 tävlingar på PGA-touren varav fyra 1959. Det året utsågs han till PGA Tour Player of the Year och han vann även penningligan och Vardon Trophy för den lägsta genomsnittsscoren. Hans största seger kom 1959 i The Masters Tournament vilket var hans enda majorseger. Under den sista rundan gjorde han birdie på fem av de sex sista hålen och gick på 66 slag då han vann över Cary Middlecoff och försvarande mästaren Arnold Palmer.

Wall deltog i tre amerikanska Ryder Cup-lag. Han avled 77 år gammal på grund av en felande respirator.

Amerikanska golfspelare
Idrottare från Pennsylvania
Personer från Honesdale
Födda 1923
Avlidna 2001
Män
Ochrana

Ochrana (, ”bevakning”, ”skydd”), egentligen Ochrannoje otdelenije (, ”säkerhetsavdelningen”), var en hemlig poliskår under tsartiden mellan 1866 och 1917.

Historia
De första underavdelningarna, underställda polisdepartementet, bildades i Sankt Petersburg 1866, i Moskva och i Warszawa 1880 till skydd för tsaren. Kännetecknande för ochranan var dess rikt utbildade provokatörssystem. Bland dess många förbindelser i de revolutionära kretsarna, till stor del uppdagade genom studier efter revolutionen 1917 i kejserliga polisens arkiv, var det ofta svårt att utröna vilka som i revolutionärt intresse övervägande spionerade på polisens verksamhet och vilka som i polisens intresse underblåste den revolutionära rörelsen till en viss grad, för att sedan utlämna de komprometterade till polisen.

Efter revolutionen 1917 gick många ochranaagenter över i bolsjevikernas tjänst, i Tjekan, så att denna i fråga om metoder och personal fick åtskilligt gemensamt med tsartidens ochrana.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Rysslands politiska historia
Polisorganisationer
Ej längre existerande ryska underrättelseorgan
Organisationer bildade 1866
Organisationer upplösta 1917
Antisemitism i Ukraina
Kejsardömet Ryssland
Ben Curtis

Ben Curtis, född 26 maj 1977 i Columbus, Ohio, är en amerikansk golfspelare.

Som amatör var Curtis framgångsrik med segrar i Ohio Amateur Championship 1999 och 2000 och blev då förutom John Cook och Arnold Palmer den enda spelare som vunnit Ohio Amateur flera år i en följd. Han vann även Players Amateur Championship 2000.

Curtis är mest känd för att ha vunnit majortävlingen The Open Championship 2003. Den segern ansågs som en stor överraskning eftersom den då 26-årige Curtis bästa placering hade varit en 13:e plats i Western Open två veckor tidigare, det resultat som kvalificerade honom för The Open Championship.

2003 års Open Championship var Curtis första majortävling och han var den förste spelaren som vann i sin majordebut sedan Francis Ouimet seger 1913 i US Open.

Under den sista dagen av The Open Championship hade han fördelen av att han kunde avsluta på ett slag under par utan att veta att det var för segern i tävlingen. Före rundan låg Thomas Björn tre slag före men han tappade fyra slag på de sista hålen.

Curtis majorseger gjorde dock inte att han fortsatte att placera sig högt i tävlingar. 2004 slutade han bland de tio bästa en gång och 2005 missade han cutten i tolv av sina fjorton första tävlingar. Han kom dock trea i Western Open det året.

Externa länkar
Profil på PGA Tour
Ben Curtis på Golf Stars Online

Amerikanska golfspelare
Födda 1977
Män
Levande personer
Idrottare från Columbus, Ohio
Bill Rogers

Bill Rogers, född 10 september 1951 i Waco, Texas, är en amerikansk golfspelare som är mest känd för att ha vunnit 1981 års The Open Championship, en av golfens fyra majortävlingar.

Rogers far var överstelöjtnant i United States Air Force och han tillbringade därför en stor del av sitt liv som liten pojke i Tyskland och Marocko. Senare började han att studera på University of Houston där han var rumskamrat med den kommande PGA-spelaren Bruce Lietzke. Som amatör spelade Rogers för USA i Walker Cup 1973. 

Rogers spelade på PGA-touren mellan 1975 och 1988. Han vann sex tävlingar, varav fyra 1981 vilket var hans bästa år under karriären. Samma år vann han The Open Championship på Royal St George's med fyra slag före tvåan Bernhard Langer. 1981 utsågs han dessutom till PGA Player of the Year och det var det enda året som han deltog i USA:s Ryder Cup-lag. Han tyckte själv att det största som hade hänt honom var att han hade fått representera USA både som amatör och som proffs.

1982 vann Rogers PGA Grand Slam of Golf som inte är en tävling på PGA-touren så därför räknas inte prispengarna i Order of Merit. Efter ytterligare en PGA-seger 1983 försvann Rogers från touren. Han var borta i fem år innan han fick jobb som golfchef på San Antonio Country Club där han arbetade i elva år. När han fyllde 50 år 2001 började han att spela på Champions Tour men i mars 2005 hade han fortfarande inte vunnit någon seniortävling.

Meriter

Majorsegrar
1981 The Open Championship

PGA-segrar
1978  Bob Hope Desert Classic  
1981  Sea Pines Heritage, World Series of Golf, Texas Open  
1983 USF&G Classic

Externa länkar
Bill Rogers på PGA Tour

Födda 1951
Amerikanska golfspelare
Män
Levande personer
Billy Burke

Denna artikel handlar om golfspelaren. Se även Billy Burke (olika betydelser).

Billy Burke,  född 14 december 1902 i Naugatuck i Connecticut, död 19 april 1972 i Clearwater i Florida, var en amerikansk golfspelare på 1930-talet. 

Burkes bästa säsong var 1931 då han vann US Open, nådde semifinalen i PGA Championship och vann fyra tävlingar på proffstouren. Samma år deltog han i USA:s Ryder Cup-lag där han vann två matcher. Han spelade dessutom i 1933 års Ryder Cup-lag för USA där han vann den enda match han spelade.

Amerikanska golfspelare
Personer från New Haven County
Födda 1902
Avlidna 1972
Män
Ohemul klagan

Med ohemul klagan avsågs i den gamla rättegångsbalken missbrukande av rättegång genom att mot bättre vett, och utan klara skäl, överklaga dom från underrätt eller hovrätt. Om den överklagade domen fastställdes av den högre rätten skulle denna sedan pröva om den överklagande gjort sig skyldig till ohemul klagan, vilket kunde bestraffas med böter.
Detta brott kunde också begås av ombud eller ställföreträdare.
Begreppet förekom också i utsökningslagen.

Se även
Rättshaverist

Källor

Svensk rättshistoria
Ugglan
Sveriges fosterländska ungdomsförbund

Sveriges fosterländska ungdomsförbund, konstituerat 9 april 1917 på möte med representanter för den s.k. "Nationaldemokratiska ungdomsrörelsen", "vill(e) samla män och kvinnor af skilda samhällslager till gemensamt arbete i det nationella framåtskridandets tjänst". Organisationen var inte knutna till något parti men lokalt samverkade man ofta med högerpartiet. 

För att uppfylla sitt syfte sökte förbundet, i samverkan med andra liknande organisationer, genom upplysningsarbete vinna en vidsträcktare anslutning till strävandena för att upprätthålla "vårt fäderneärfda statsskick" och monarkins betydelse samt stärkandet av Sveriges försvar och kristna kyrka och tro. Förbundet, som bestod dels av till riksorganisationen direkt anslutna aktiva eller understödjande medlemmar, dels av lokalavdelningar (75 st. 1 år efter konstituerandet), tillsatte på det årligen i juni sammanträdande ordinarie förbundsmötet en centralstyrelse (11 personer, varav 1 ordförande), vilken utnämnde distriktsombud för de olika länen och utsåg ett verkställande utskott (5 led.) med säte i Stockholm. 

Antalet aktiva medlemmar var omkring 6 000 i juni 1918. Förbundets organ var National-Demokraten. Då finlandssvenskarna med hjälpexpeditionerna 1918 ankom till Sverige, skaffade förbundet pengar, kläder, mat och husrum åt nödlidande och behövande bland dem.

Nationaldemokratiska förbundet var sedan 1922 namn på förbundets centralorganisation.

Referenser

Noter

Nationalism i Sverige
Politiska ungdomsförbund i Sverige
Organisationer bildade 1917
Natalja Vitrenko

Natalja Mikhailivna Vitrenko (ukrainska: Наталія Михáйлівна Вітренко), född den 28 december 1951 i Kiev, Ukrainska SSR, Sovjetunionen, är en ukrainsk ekonom och politiker, sedan 1996 partiledare för det populistiska Ukrainska socialistiska framstegspartiet.

Hon kandiderade i presidentvalet 1999 och hade ett väljarstöd på mer än 30 procent i opinionsundersökningarna när hon utsattes för ett mordförsök och valkampanjen kom av sig. Hon kandiderade även till presidentposten 2004. Från 2012 är hon parlamentsledamot.

Källor

Externa länkar
 Vitrenko.org - Officiell webbplats

Ukrainska politiker
Födda 1951
Kvinnor
Levande personer
Personer från Kiev
Karl Olivecrona

Knut Hans Karl Olivecrona, född 25 oktober 1897 i Norrbärke socken, död 5 februari 1980, var en svensk jurist och rättsfilosof. Han var professor i processrätt vid Lunds universitet 1933–1964.

Biografi 
Karl Olivecrona var son till häradshövdingen Axel Olivecrona och grevinnan Ebba Christina Mörner af Morlanda samt bror till hjärnkirurgen Herbert Olivecrona. Han blev jur.kand. vid Uppsala universitet 1920, gjorde tingstjänstgöring 1921–1923 och disputerade för juris doktorsgraden i Uppsala 1928 på avhandlingen Studier över begreppet juridisk person i romersk och modern rätt . Han var professor i processrätt vid Lunds universitet 1933–1964. Olivecrona kom att räknas som en framstående representant för Uppsalaskolan. Karl Olivecrona var starkt påverkad av Axel Hägerström och Vilhelm Lundstedt. Utöver sina gärningar inom den allmänna rättsläran kom Olivecrona att bli en ledande auktoritet inom processrätt vid sidan av Uppsalaprofessorn Per Olof Ekelöf. Vid fakulteten i Lund var Olivecrona mycket inflytelserik och höll under sina verksamma år där en dominerande maktställning.    

Olivecrona var känd för sina uttalade nazistsympatier och motiverade hållningen vetenskapligt: för honom skapades rätten av lagen och lagens ursprung är makten. Hustrun författaren Birgit Lange stödde hans åsikter och paret tog aktivt del i den offentliga debatten.

Bibliografi (i urval) 
Studier över begreppet juridisk person i romersk och modern rätt, Appelbergs boktryckeri, Uppsala 1928 (203 s) Ak avh 
Bevisskyldigheten och den materiella rätten, Almquist & Wiksell, Uppsala 1930 (202 s) 
Om lagen och staten, Ejnar Munksgaard, København 1940 (198 s) 
Döma till konung. En rättshistorisk undersökning, Gleerup, Lund 1942 (47 s) 
Lagens imperativ, Gleerup, Lund 1942 (66 s) 
Domen i tvistemål, Gleerup, Lund 1943 (252 s) 
Penningenhetens problem, Gleerup, Lund 1953 (200 s) 
Grunden och saken. Ett bidrag till belysning av frågorna om ändring av talan och res iudicata i tvistemål, Norstedt, Stockholm 1954 (35 s) 
Det rättsliga språket och verkligheten, Gleerup, Lund 1964 (43 s) 
Rätt och dom, 2 uppl, Norstedt, Stockholm 1966 (352 s) 
Rättegången i brottmål enligt RB, 3 uppl, Norstedt, Stockholm 1968 (379 s) 
Rättsordningen, 2 uppl, LiberLäromedel, Lund 1976 (288 s) 
Utsökning, 9 uppl, LiberLäromedel, Lund 1978 (236 s)
Domstolsorganisationen i vissa främmande länder, 7 uppl, Juridiska föreningen, Lund 1979 (55 s) 
Domstolar och tvistemål. En första bok i processrätt, 9 uppl rev. av Ulla Jacobsson, Liber, Lund 1983 (116 s) 
Fastighetspant, 3 uppl rev. av Ulf Cervin, LiberLäromedel, Lund 1987 (155 s)

Referenser

Vidare läsning 
 

Svenska professorer i processrätt
Svenska rättsfilosofer
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer inom svensk nazism
Karl
Personer från Norrbärke socken
Födda 1897
Avlidna 1980
Män
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård