kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gandalf (olika betydelser)

Gandalf kan syfta på:

 Gandalf – en av huvudpersonerna i J. R. R. Tolkiens romaner
 Gandalv – en dvärg som nämns i Völvans spådom och givit namn åt J. R. R. Tolkiens Gandalf, se Dvärg (mytologi)
 Gandalv den yngre Alvgeirsson – en kung, medtävlare till Harald Hårfager om makten i Norge under 900-talet
 Gandalf (namn) – ett mansnamn, 25 män i Sverige hade namnet som förnamn enl. SCB 2009. (4 fler än sex år tidigare)
 Gandalf (artist) – ett artistnamn för den österrikiske musikern Heinz Strobl
 Gandalf Data – ett svenskt aktiebolag grundat av Jan Nilsson
 Gandalf (finsk musikgrupp) – ett finskt death metal-band
 Gandalf (rockband) – ett rockband från Uppsala
 Gandalf Ridge – en bergstopp i Antarktis
Humphrey Carpenter

Humphrey Carpenter, född 29 april 1946 i Oxford, död 4 januari 2005 i Oxford, var en brittisk litteraturvetare och författare av biografier.

Carpenter har bland annat skrivit omfattande biografier över författarna Ezra Pound (A Serious Character), C.S. Lewis och J.R.R. Tolkien samt över ärkebiskop Robert Runcie. Han har också skrivit ett stort antal barnböcker samt varit radioproducent för BBC.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 J.R.R. Tolkien: en biografi (J.R.R. Tolkien: a biography) (till svenska av Disa Törngren, dikterna översatta av Åke Ohlmarks, AWE/Geber, 1978)

Priser och utmärkelser 
 Duff Cooper prize 1988 för The Life of Ezra Pound

Källor

Noter 

 

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Alumner från Keble College, Oxford
Födda 1946
Avlidna 2005
Män
ISBN

ISBN är en standard för identifiering av tryckta medier. ISBN är en akronym av international standard book number. ISBN skapades i Storbritannien 1966 och antogs som internationell standard 1970 (ISO 2108). Standarden har reviderats ett antal gånger och den senast gällande utgåvan är ISO 2108:2017.  För underhåll av standarden finns en International ISBN Agency och i Sverige finns en central, ISBN Sverige hos Kungliga Biblioteket, där utgivare (bokförlag) kan ansöka om tilIdelning av ISBN för sina publikationer.

Beskrivning
Varje upplaga och variation av en publikation ges ett unikt nummer, men vid omtryckningar ges inget nytt nummer. Numret består av fyra delar:
 ursprungslandet
 utgivaren
 identifikationssiffror och
 kontrollsiffra (X avser talet 10)

Vanligen separeras de olika delarna i koden med bindestreck men detta är inte strikt nödvändigt.

Ursprungslandskoden är 0 eller 1 för engelskspråkiga länder, 2 för franskspråkiga, 3 för tyskspråkiga och så vidare. Denna del av koden kan vara upp till fem siffror. Till exempel har Bhutan koden 99936 och Sverige koden 91.

På grund av att ISBN-koderna skulle bli otillräckliga gjordes en förändring till ett trettonställigt i januari 2007. Detta gjorde ISBN-koden kompatibel med streckkoderna i EAN-systemet. Förlags- och landskoder finns dock kvar som tidigare, även om de är mer inbakade i ISBN-numret. Förlag måste själv ansöka om en nummerserie. Publicering innebär att ISBN-nummer används och då krävs leverans av referensexemplar av publikationen till referensbibliotek, i Sverige Kungliga Biblioteket.

13-siffriga ISBN inleds med antingen 978 eller 979, där 978 betecknar ett konverterat nummer som kan förekomma som ISBN-10 (eller som uppstod som just ISBN-10 men som har fått en ISBN-13-version för att kunna tryckas som EAN-kod. till exempel), medan prefixet 979 betecknar de ISBN-13 som saknar ISBN-10-form; dessa senare kan alltså inte räknas om till giltiga ISBN-10 utan att råka betyda något helt annat än vad som avsetts. 

13-siffriga ISBN anammar även kontrollsiffreberäkningen från EAN-systemet. Metoden att beräkna kontrollsiffra skiljer sig därmed från ISBN-10, och ett ISBN-13 kan inte ha "X" som kontrollsiffra.

Se även 
 ISSN för tidskrifter
 ISAN för audiovisuella verk

Referenser

Externa länkar 

 Fullständig lista över landskoderna
 Frequently Asked Questions about changes to the ISBN
 ISBN Sverige hos KB

Standarder och konventioner
ISO
Internationell standardisering
Bokväsen
Marieholmsbron

Marieholmsbron är en bro för järnvägs-, gång- och cykeltrafik i Göteborg från Gamlestaden över Säveån, Marieholm och Göta älv till Tingstad på Hisingen. Brodelen över Göta älv är en svängbro. Bron ingår i Bohusbanan och binder samman Göteborgs hamnbana med det övriga järnvägsnätet.

Historik 
Första bron byggdes 1908 och togs i bruk mars 1909. Den var en svängbro i metall med 21,4 meter breda öppningar på båda sidor om spannet. Delen över Säveån var inte öppningsbar. Den var på sin tid Sveriges längsta järnvägsbro. Att man byggde en enda bro i stället för att anlägga en bank över Marieholm berodde på grundförhållandena, med långt ned till fast mark. En bro är lättare än en bank och kräver mindre grundläggningsarbete.

Den första bron ersattes 1996 av en ny bro i betong, belägen några meter uppströms. Liksom den förra är den en svängbro över Göta älv och en fast bro över väg E45 och Säveån. Delen över Göta älv är också försedd med en gång- och cykelbana på södra sidan. Bron är 907 meter lång och fri segelhöjd är 5,9 meter. Eftersom den är så låg behöver bron öppnas för de flesta fartyg. Den fjärrmanövreras från kontrolltornet på Göta älvbron. Den låga höjden gör den till en bekväm förbindelse för cyklister, men dess perifera läge gör att cykeltrafiken inte är så stor.
Efter att Södra Marieholmsbron hade invigts stängdes Marieholmsbron tillfälligt av. Under hösten 2016 reparerades den, för att åter öppnas i december samma år.

Södra Marieholmsbron 
Den 23 maj 2013 började ytterligare en bro, en lyftsvängbro, den öppningsbara delen lyfts några decimeter innan den vrids 90 grader, för järnvägen byggas söder om den nuvarande. Skälet för en bro till i Marieholmsområdet var att säkra tågtrafiken med ökad tillgänglighet och minskad sårbarhet. Byggprojektet drevs gemensamt med Marieholmstunneln hos Trafikverket fastän Södra Marieholmsbron inte ingår i Västsvenska paketet vilket Marieholmstunneln gör. Dubbelspår på järnväg behövs för framtiden, då godstrafiken till Göteborgs hamn och industrin på Hisingen ökar och bedöms öka ytterligare i framtiden. Dessutom har Bohusbanan fått mer trafik; det går två tåg per timme och riktning till Stenungsund i rusningstrafik sedan 2009. Den öppningsbara delen har tillverkats i Polen och den lyftes på plats 1 december 2015. Invigning var 29 mars 2016, och tågtrafiken släpptes på samma dag. Gång- och cykeltrafiken lades om från gamla Marieholmsbron till den nya den 22 augusti 2016.

Se även 
 Marieholmstunneln

Referenser 
 Sjöfartsverket

Broar i Göteborg
Planerade byggprojekt
Hisingen
Broar invigda 1909
Järnvägsbroar i Sverige
Broar invigda 2013
1909 i Sverige
2013 i Sverige
Tjodolf av Hvin

Tjodolf av Hvin (c:a 860–935) var enligt traditionen en skald som tillhörde Harald Hårfagers hird. Tjodolf är mest känd för dikten Ynglingatal, som hyllade den norske småkungen Ragnvald genom att hävda att denne tillhörde den svenska ynglingaätten och därmed hade gudomlig härstamning. 

Eftersom Ragnvald var kusin till Harald Hårfager, som enade Norge, har dikten haft stor betydelse för Norges tidiga historia. Detsamma har tidigare även gällt för Sveriges tidiga historieskrivning som en följd av skildringen av ynglingaättens sveakungar, även om det idag endast är ett par kungar som möjligen anses historiska. 

Nämnas bör dock att Tjodolf inte finns omtalad i något samtida dokument. Han är känd genom att Snorre Sturlasson åberopade och citerade hans Ynglingatal som källa, då Snorre skrev Ynglingasagan på 1200-talet. Ett annat av Tjodolfs verk, Haustlong, är bevarat i Skaldskapens språk (Skáldskaparmál) i Snorres Edda, som citerar två verser ur den. Dikten är en av de äldsta skriftliga källorna om asaguden Loke.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Hans Hägerdal (2004): "Ynglingatal. Nya perspektiv på en kanske gammal text." i HumaNetten nr 15/2004 från Växjö universitet

Personer i Norge under 800-talet
Norska författare
Norröna skalder
Män
Födda 860
Avlidna 935
Cassiodorus

Flavius Magnus Aurelius Cassiodorus Senator, född cirka 490, död cirka 585, allmänt känd som Cassiodorus, var en romersk statsman, författare och munk. Född i Scyllaceum (Squillace) i södra Italien. Under sitt verksamma liv som konsul under ostrogoternas kung Theoderik den store skrev han om offentlig administration. ”Senator” var en del av hans efternamn, inte en titel eller befattning.

Cassiodorus försökte i egenskap av Teoderiks och hans efterträdares minister leda regeringssättet i de gamla romerska formerna. Även som hovhistoriker företrädde han sammansmältnings- och utjämningssträvandena mellan det gotiska och romerska. Hans samling av ämbetsskrivelser och brev från år 538 (Variae epistolae) är av stor vikt för tidens historia. Huvudinnehållet av hans krönika tycks vara återgivet av Jordanes i dennes historia om goterna som troligen skrevs år 551.

Efter avslutat yrkesliv drog sig Cassiodorus tillbaka och grundade ett kloster i Vivarium vid Joniska havet, nära Squillace (Scyllaceum) och började skriva om historia, teologi och musik.

Bibliografi
 Gotisk historia (526–533), har överlevt endast i sammanfattning av Jordanes
 Variae epistolae (537) (Theoderiks officiella handlingar)
 De anima (540) (Om själen)
 Institutiones Divinarum et Sæcularium Litterarum (543–555) 
 De Artibus ac Disciplinis Liberalium Litterarum (Om de fria konsterna) 
 Codex Grandior (en bibeltolkning)

Referenser

Romerska författare
Munkar
Födda 490
Avlidna 585
Män
Personer i Italien under 500-talet
Wolgast

Wolgast är en stad i förbundslandet Mecklenburg-Vorpommern, nordöstra Tyskland, med omkring  invånare, belägen vid Östersjön, ca 30 km väster om den polska gränsen. Staden ligger i distriktet Vorpommern-Greifswald.

Staden ingår i kommunalförbundet Amt Am Peenestrom tillsammans med kommunerna Buggenhagen, Krummin, Lütow Sauzin och Zemitz.

Historia 

Fram till 1100-talet fanns en slavisk boplats vid nuvarande stället av Wolgast. Under 1100-talet missionerades Wolgast, liksom hela regionen Pommern, av missionären Otto av Bamberg (1128). Vid denna tid byggdes den första kyrkan (träkyrka) vid platsen av den nuvarande St. Petrikyrkan. Under 1200-talet utvecklades boplatsen och staden Wolgast erhöll sina stadsrättigheter 1257.  Mellan 1296 och 1625 var staden tidvis hertigarnas av Pommern-Wolgast residens. Under 1500-talet ombyggdes den existerande borgen till ett slott, som uppfördes i renaissansstil.

Under trettioåriga kriget intogs och plundrades Wolgast flera gånger av växlande krigsmakter. 1628 intogs staden av Wallenstein och hans trupper, 1630 av svenskarna, 1637 av de kejserliga och återigen av svenskarna år 1638. Efter trettioåriga kriget blev Wolgast svensk besittning. Under skånska kriget 1675-79 intogs staden den 10 november 1675 av Brandenburg men återgick till Sverige efter freden 1679. Under det stora nordiska kriget brändes och plundrades staden av ryska trupper två gånger (1713 och 1715). Wolgast var en svensk stad fram till 1815, när staden blev preussisk, liksom hela svenska provinsen Pommern .

Under slutet av 1700-talet var stadens främsta näring handeln, och i första hand export av spannmål och viktualievaror (livsmedel) på Stockholm.

Industrin i Wolgast utvecklades under 1800-talet, när en snickerifabrik, brännvinsbränneri och ett järnverk (1888) grundades. 1863 anlades bibanor från Züssow till Wolgast, som anslöt Wolgast vid järnvägen mellan Stettin och Stralsund.

Svensk-norska vicekonsulatet i Wolgast existerade 1815-1903, då det drogs in.

Wolgast efter 1945 
Wolgast klarade sig undan större förstörelse under världskrigen. Staden lämnades över utan strid i andra världskrigets slutskede. Under DDR-tiden grundades Peenevarvet. Varvet byggde militära fartyg med 3500 anställda och staden utvecklades till en stödjepunkt för den östtyska marinen. Efter Östtysklands sammanbrott och den tyska återföreningen restaurerades den historiska stadskärnan liksom de bostadsområden som byggts efter andra världskriget. Marinen lämnade staden efter återföreningen och på grund av arbetslöshet och utflyttning har stadens befolkningstal minskat.

Sevärdheter 
Välbevarad stadskärna
St. Petrikyrkan, gotisk kyrka från 1300-talet
Gamla Rådhuset från 1700-talet

Vänorter 
Wolgast har följande vänorter:
 Karlino, Polen
 Nexø, Danmark
 Rantrum, Tyskland
 Sölvesborgs kommun, Sverige
 Wedel, Tyskland

Befolkningsutveckling 
 Befolkningsutveckling  i Wolgast

Källa:,,,,,

Galleri

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Vorpommern-Greifswald
 
Hansan
1527

1527 (MDXXVII) var ett normalår som började en tisdag i den Julianska kalendern.

Händelser

Februari 
18 februari – Peder Sunnanväder (en av ledarna för det första dalupproret) halshuggs i Uppsala.
21 februari – Dalupprorets andre ledare mäster Knut Mikaelsson blir också halshuggen i Uppsala.

April 
27 april – Gustav Vasa bekräftar privilegier för dem som sköter postgången mellan Stockholm och Åbo över Ålands hav. Denna anses så viktig, att de som sköter den åtnjuter förmåner som att slippa kronoskjuts, inkvartering, utskrivning, proviantleveranser och långväga kommenderingar.

Maj 
6 maj – Roms skövling inleds och varar i en vecka.
16 maj – Republiken Florens skapas på nytt.

Juni 
17 juni – Gustav Vasa vinner en stor seger vid riksdagen i Västerås, även känd som Reformationsriksdagen, genom Västerås recess. Den går ut på att kronan får konfiskera kyrkans gods samt klostrens skatter och inkomster. Biskoparnas militära makt begränsas och predikan skall hållas på svenska. Protestantismen införs i Sverige som första land i världen och den katolska religionen som Sverige haft sedan 1000-talet avskaffas. Adelsmännen återfår också de gods, som de donerat, sålt eller förpantat till kyrkan sedan 1454. Vadstena kloster får fortleva under restriktioner. Övriga kloster utplundras och avvecklas systematiskt under de kommande åren. Biskop Hans Brask som har försvarat katolicismen in i det längsta tvingas gå i landsflykt och flyr till Polen.
Juni – Norrköping drabbas av en stadsbrand.

Augusti 
20 augusti – Vid mötet i Odense, Danmark) förklarar kung Fredrik I religiös tolerans mot lutheraner, hindrar prästerna från att gifta sig, och förbjuder påvliga pallium (godkännanden) av kungliga utväljanden till kungliga utnämningar av kyrkliga tjänstemän.

Okänt datum 
 Olaus Petri utkommer med de två antikatolska skrifterna Svar på ett okristeligt sändebrev och Svar på tolv spörsmål. I dessa framhåller han, att predikan och förkunnelsen av Skriftens ord skall stå i centrum, medan mässa, ceremonier, munkväsendet och celibatet är onödiga påfund.
 Gustav Vasa inför censur i Sverige.
 Andra dalupproret utbryter. En person som utger sig för att vara Sten Sture den yngres son Nils uppviglar folket i Dalarna. "Nils" kallar sig Daljunkern varför upproret kallas "Daljunkerns uppror".

Födda 
 21 maj – Filip II, engelsk prinsgemål 1554–1558 (gift med Maria I), kung av Spanien 1556–1598 och av Portugal 1580–1598
 Margaretha van der Marck van Arenberg, nederländsk vasall.

Avlidna 
18 februari – Peder Sunnanväder, svensk biskop, ledare för det första dalupproret (avrättad).
21 februari – Knut Mikaelsson, svensk domprost, ledare för det första dalupproret (avrättad).
24 april – Peder Bengtsson Gylta, svensk prästmunk, häradshövding 1490–1499.
22 juni – Niccolò Machiavelli, italiensk statsman, historiker och filosof.
Luisa de Medrano, spansk akademiker, professor och poet.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1556

1556 (MDLVI) var ett skottår som började en onsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari 
10 januari – Gustav Vasa ger order om att avelsgårdar skall upprättas i hela Sverige, för att säkra tillgången till hästar och boskap.
16 januari – Filip II blir spansk kung.
21–25 januari – Svenskarna slår tillbaka ett ryskt anfall mot Viborg.

Februari 
 2 februari – Cirka 850 000 personer omkommer vid en jordbävning med flera skalv i Kina.

Mars 
21 mars – Stillestånd sluts mellan Sverige och Ryssland i Käräjäkallio.

Juni 
27 juni – Gustav Vasas son, hertig Johan (III) erhåller Åbo och Kumogårds län i Finland samt Åland som ärftlig förläning.
29 juni – Hertig Johan tar över sina besittningar och blir styresman över hela Finland samt högste befälhavare över krigsfolket där.

November 
5 november – Stormogulen Akbar den store besegrar sin upproriske minister Hemu i det andra slaget vid Panipat.

Födda 
11 september – Josef av Calasanz, spansk romersk-katolsk präst, bekännare och ordensgrundare, helgon.
Anne Hathaway – William Shakespeares hustru.
Sofia Johansdotter (Gyllenhielm), dotter till Johan III och Karin Hansdotter.
Sophie Brahe, dansk astronom.

Avlidna 
21 mars – Thomas Cranmer, engelsk ärkebiskop av Canterbury, avrättad för kätteri som en av Oxfordmartyrerna.
31 juli – Ignatius av Loyola, jesuitordens grundare, helgon (kanoniserad 1622).
21 oktober – Pietro Aretino, italiensk författare, poet, dramatiker och satiriker under renässansen.
Jörgen Kock, borgmästare i Malmö.
Tullia d'Aragona, italiensk poet, filosof och kurtisan.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Filip II av Spanien

Filip II (på spanska Felipe II), född 21 maj 1527 i Valladolid, död 13 september 1598 i El Escorial, var kung av Spanien 1556–1598 och kung av Portugal 1580–1598. Han var son till den tysk-romerske kejsaren Karl V och Isabella av Portugal. Under hans regeringstid stod det spanska imperiet på sin höjd. Filippinerna har fått sitt namn efter honom.

Biografi
Da hans far abdikerade 1556 blev Filip II härskare över Spanien och dess kolonier i Amerika, Nederländerna samt de italienska besittningarna (Milano, Neapel och Sicilien). Filip besegrade Frankrike 1559 och tillintetgjorde turkarnas flotta i sjöslaget vid Lepanto 1571. Hans intolerans och brist på förståelse för Nederländerna ledde till Spansk-nederländska kriget. 1580 annekterade han Portugal.

Han var djupt religiös och ansåg som en av sina viktigaste uppgifter att kämpa för den romersk-katolska kyrkan. Han betraktade England som sin främste protestantiske fiende, vilket ledde till ett försök att invadera England 1588. Filip sände en stor flotta (”den oövervinneliga armadan”) som dock besegrades, och detta fick till följd att Spaniens herravälde på havet minskade.

Filip var av medellängd, med spenslig kroppsbyggnad och blev tidigt ständigt sjuklig. Framför allt plågades han av gikt, så att han knappt kunde röra sig. Han hade ett regelbundet ansikte, hög panna, ljus hy, välproportionerad näsa och stora blå ögon. Munnen var dock vanställd genom en tjock, nedhängande underläpp, vilket var ett habsburgskt släktdrag.

Han avled på El Escorial i en plågsam, giktliknande sjukdom.

Filip II lät uppföra klosterslottet El Escorial utanför Madrid, som stod färdigt 1584 och där Spaniens samtliga regenter sedan Karl V ligger begravda.

Familj
Gift för första gången 1543 med kusinen Maria av Portugal (1527–1545). Hon dog i barnsäng 1545, när hon födde sonen Don Carlos av Spanien.

Gift andra gången 1555 med sin fars kusin Maria I av England, som dog 1558. Inga barn.

Gift tredje gången 1560 med Elisabeth av Valois (1546–1568). De fick fem barn, varav två överlevde: Isabella (1566–1633; gift med ärkehertig Albrekt VII av Österrike, kusiner på faderns sida.) och Katarina (1567–1597; gift med hertig Karl Emanuel I av Savojen).

Gift fjärde gången 1570 med Anna av Österrike (1549–1580), dotter till kejsaren Maximilian II (tysk-romersk kejsare) (hans kusin) och Maria av Habsburg (hans syster). Med systerdottern fick han barnen Filip III av Spanien och Maria.

Anfäder

Referenser

Externa länkar 

"Philip of Spain: Renaissance Man"
The Grand Strategy of Philip II"
Letters of Philip II, King of Spain
Letters of Philip II, King of Spain 1592-1597
Philip II of Spain (King of England)
Philip II and the Paracelsian movement

Portugals regenter
Spaniens regenter
Huset Habsburg
Riddare av Strumpebandsorden
Personer i Spanien under 1500-talet
Födda 1527
Avlidna 1598
Män
Milanos regenter
Neapels regenter
Sardiniens regenter
Siciliens regenter
Lista över Spaniens statsöverhuvuden

Spanien blev ett enda kungarike först omkring år 1474. Innan dess bestod landet av två riken, Kastilien och Aragonien. Aragonien hade även besittningar i Italien, Sicilien och Sardinien. Områdena enades i en personalunion när deras regenter, drottning Isabella I av Kastilien och kung Ferdinand II av Aragonien gifte sig med varandra, och landet blev sedan en konglomeratstat som successivt utvecklades till en enhetsstat.

Felipe VI är Spaniens kung sedan 19 juni 2014, efter att hans far Juan Carlos I abdikerade.

Lista över Spaniens statsöverhuvuden

Monarki (1474-1873)

Huset Trastámara (1474–1504)

Huset Habsburg (1504–1700)

Huset Bourbon (1701–1808)

Huset Bonaparte (1808–1814)

Huset Bourbon (1814–1868) 

Den 29 september 1868 flydde Isabella II till Frankrike och förklarades av Cortes Generales avsatt dagen därpå. I juni 1870 avstod sin anspråk på tronen till förmån för sonen.

Huset Savojen (1870–1873) 
Efter den spanska revolutionen avsattes Isabella II och den nya Cortes bestämde att återinsätta monarkin under en ny dynasti.

Första republiken (1873–1874)

Monarki (1874-1931)

Huset Bourbon (1874–1931)

Andra republiken (1931–1936)

Monarki (1947-)

Francos statschefskap (Jefatura del Estado) (1936–1975) 

Den 1 oktober 1936 utropades General Francisco Franco till statschef av delar av Spanien som var under kontroll av Nationalistiska styrkor efter att det Spanska inbördeskriget brutit ut. Efter slutet av kriget den 1 april 1939 tog Franco kontroll över hela Spanien som dess Caudillo. 1947 förkunnade Franco återinförandet av den spanska monarkin, men tillät inte tronpretendenten Juan, greve av Barcelona överta tronen, utan styrde själv som landets riksföreståndare under återstoden av sitt liv "med Guds nåde". 1969 utnämnde Franco infant Juan Carlos, sonson till framlidne Alfonso XIII och son till Juan, greve av Barcelona, till att efterträda Franco efter dennes död, som Spaniens kung.

Efter Francos död 1975 efterträdde Juan Carlos honom som Kung av Spanien.

Huset Bourbon (1975-idag) 

Efter att Francisco Franco avled år 1975 blev, enligt vad Franco 1969 förordnat, Juan Carlos I utsedd till Spaniens kung. Då inleddes Spaniens återgång till demokrati.

Se även 

 Carlism
 Discurso Nacional de S.M el Rey
 Guardia Real
 Gyllene skinnets orden
 Habsburgska monarkin
 Kamarilla
 Karl III:s orden
 Katolsk kung
 Lista över Kataloniens presidenter
 Prins av Asturien
 Reyes Católicos
 Spaniens historia
 Spaniens regeringschef
 Spanska imperiet
 Spanska tronföljdskriget
 Tordesillasfördraget

Referenser

Noter

Externa länkar
 www.casareal.es

 
Spanien
Statsöverhuvuden
1574

1574 (MDLXXIV) var ett normalår som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

November 
22 november – Juan Fernández upptäcker Juan Fernández-öarna och gör anspråk på dem för Spanien.

September
 September – En sammansvärjning mot Johan III avslöjas i Sverige.

December 
 December – Laurentius Petri Gothus utnämns av kungen till ärkebiskop.

Okänt datum 
 Erik XIV förs till Örbyhus slott.
 Martin Luthers lilla katekes översätts till finska av Paul Juusten.
 Malmfyndigheterna vid den så kallade Bondestöten vid Kopparberget i Falun börjar exploateras.
 Johan III tar formellt över förvaltningen av brodern Magnus hertigdöme, eftersom denne är sinnessjuk.

Födda 
 4 mars – Carl Carlsson Gyllenhielm, svensk friherre, fältmarskalk, riksråd och ståthållare, riksamiral 1620–1650, frilloson till Karl IX och Karin Nilsdotter.
 6 maj – Innocentius X, född Giovanni Battista Pamphili, påve 1644–1655.
 12 december – Anna av Danmark, drottning av Skottland 1589–1619 och av England 1603–1619 (gift med Jakob VI/I)

Avlidna 
 30 maj – Karl IX, kung av Frankrike sedan 1560.
 1 oktober – Maarten Jacobsz van Heemskerck, nederländsk konstnär.
 Hans Eworth, flamländsk konstnär.
 Anna II av Stolberg, tysk abbedissa och regerand furstinna av Quedlinburg.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Hans Eworth

Hans Eworth, Hans Ewouts, född cirka 1520, död 1574, var en flamländsk porträttmålare.

Målningar 
 Sir John Luttrel (1550)
 Maria Stuart (1554)

Externa länkar 

Flamländska målare
Belgiska porträttmålare
Belgiska konstnärer under 1500-talet
Födda 1520
Avlidna 1574
Män