kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Helios Airways Flight 522

Helios Airways Flight 522 var ett Helios Airways Boeing 737-31S med 115 passagerare och 6 besättningsmän ombord som havererade i Grammatikos, strax norr om Greklands huvudstad Aten den 14 augusti 2005 kl 12.03.

Händelseförlopp 
Flygolyckan berodde enligt den officiella rapporten på att trycket i kabinen sjönk under stigning, på grund av att automatiken för systemet för att upprätthålla kabintrycket ("tryckkabinen") var avaktiverad.

Vid föregående flygtur hade problem rapporterats med bristande täthet hos en av planets dörrar. För att undersöka och åtgärda detta problem genomfördes under stoppet på flygplatsen ett test med trycksättning av kabinen, vilket krävde att automatiken för systemet att upprätthålla kabintrycket avaktiverades. Efter genomfört test blev systemet av misstag ej återaktiverat, något som även bekräftades av det faktum att man efter haveriet hittade panelen med reglaget i manuellt läge.

Piloterna hade uppenbarligen missat detta under sin genomgång och detta orsakade att alla ombord, utom en flygvärd, förlorade medvetandet. De flesta var dock troligtvis vid liv, dock bortom räddning, vid tiden för haveriet. Händelsen belyser den korta tid en människa har möjlighet att göra rationella åtgärder vid en snabb minskning av tryck- eller syresättning, så kallad "Time of Useful Consciousness", TUC.

Medan planet cirklade ovanför Aten, där det hade gått in i ett förprogrammerat vänteläge, kunde grekiska stridspiloter bekräfta att de såg en man vid spakarna, och senare peka ut mannen som en av flygvärdarna, Andreas Prodromou. Till slut fick planet slut på bränsle i vänster motor och började kränga kraftigt, bara för att en stund senare kollidera mot ett berg.

Flygplanet var på väg från Larnaca till Prag. Flygplanet skulle mellanlanda i Aten. Planets svarta låda återfanns och haverikommissionen slutförde sitt arbete i november 2006. 

Cypern utlyste tre sorgedagar efter flyghaveriet.

Referenser

2005 i Grekland
Flygincidenter 2005
Flygincidenter i Grekland
Hybris (musikalbum)

Hybris är progrockbandet Änglagårds första studioalbum inspelat i Studio Largen mellan juli och september 1992. Albumet anses vara ett av de mest inflytelserika på den svenska progressiva rock-scenen, och soundet lade grunden för band som Landberk, Anekdoten och Sinkadus.

Låtlista
Alla låtar komponerade och arrangerade av Änglagård, all text skriven av  Tord Lindman.

"Jordrök" - 11:10
"Vandringar i Vilsenhet" - 11:56
"Ifrån Klarhet till Klarhet" - 8:08
"Kung Bore" - 13:04
"Gånglåt från Knapptibble" (Extraspår på den remastrade CD-utgåvan från 2000)

Medverkande
Thomas Johnson - Mellotron, Hammondorgel B-3 och L-100, piano, elektrisk kyrkorgel och övriga keyboards
Jonas Engdegård - Akustisk och elektrisk gitarr
Tord Lindman - Sång, akustisk och elektrisk gitarr
Johan Högberg - Bas och mellotroneffekter
Anna Holmgren - Flöjt
Mattias Olsson - Trummor, gong, bongotrummor, kastanjetter, glockenspiel och övriga slagverk

Musikalbum 1992
Album av Änglagård
Osleidys Menéndez

Osleidys Menéndez, född den 14 november 1979, kubansk spjutkastare. 

Menéndez genombrott kom när hon blev världsmästare för juniorer 1998. Hon deltog vid VM 1999 i Sevilla där hennes 64,61 räckte till en fjärde plats. Vid Olympiska sommarspelen 2000 i Sydney slutade hon på tredje plats efter ett kast på 66,18.

Under 2001 blev hon den första kastaren som kastade längre än 70 meter när hon med ett kast på 71,54 slog Trine Hattestads världsrekord. Samma år blev hon även världsmästare då hon kastade 69.53 vid VM i Edmonton. 

Vid VM i Paris 2003 misslyckades hon att försvara sitt guld då hon bara slutade på en femte plats. Hon var tillbaka som en mästare till Olympiska sommarspelen 2004 i Aten då hon vann på ett kast som mätte 71.53. Vid VM i Helsingfors blev hon för andra gången världsmästare, hennes segerkast mätte 71.70 vilket var innebar ett nytt världsrekord. Rekordet stod sig fram tills Barbora Špotáková 2008 kastade 72,28.

Efter framgången i Helsingfors har Menéndez inte nått samma framgång hon deltog vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking men slutade på en sjätte plats.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1979
Kubanska spjutkastare
Världsrekordhållare i spjutkastning
Världsmästare i spjutkastning
Kvinnor
Levande personer
Kubanska olympiska bronsmedaljörer
Kubanska olympiska guldmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2000
Olympiska guldmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Kuba
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Kuba
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Kuba
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Ellen Nikolaysen

Ellen Helen Nikolaysen, född 10 december 1951 i Oslo, är en norsk skådespelare och sångare.

Karriär
Ellen Nikolaysen gav ut flera skivor på 1970-talet, och medverkade i Norska melodifestivalen som medlem i gruppen Bendik Singers 1973, och som soloartist 1975. Hon blev speciellt populär i Japan då hon vann World Popular Song Festival i Tokyo 1974 med låten "You Made Me Feel I Could Fly".

Sin scendebut gjorde hon som Snövit i Tor Åge Bringsværds Alice lengtar tilbake (1987). Genombrottet kom som mrs. Lovett i Stephen Sondheims musikal Sweeney Todd 1991, och hon har sedan dess haft stora roller som Polly Peachum i Bertolt Brechts och Kurt Weills Tolvskillingsoperan (1992) och Nancy i Lionel Barts Oliver på Chateau Neuf (1992). Åren 1993–1994 var hon med i revyn Dizzie og Damene på Chateau Neuf.

Diskografi (urval)
Studioalbum

 (Hans Petter Hansen & Ellen Nikolaysen)
 (med Sigmund Groven)

Singlar
1972 – "Frida her, Frida der" / "Hvem slukket solen"
1974 – "Spielt Musikanten" / "Was der Wind erzählt"
1974 – "夢みる心地 (You Made Me Feel I Could Fly)" / "ジス・イズ・ユア・ライフ (This Is Your Life)"
1975 – "Touch My Life" / "You Made Me Feel I Could Fly"
1975 – "Wer liebt kommt wieder" / "Aber du"
1977 – "Sommerzeit" / "Du bist nicht mehr, was du mal warst, Boy"

Filmografi (urval)

Källor

Noter

Externa länkar

Kvinnor
Födda 1951
Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Norska sångare under 1900-talet
Norska sångare under 2000-talet
Artister som representerat Norge i Eurovision Song Contest
Levande personer
Sångare från Oslo
Skådespelare från Oslo
Deltagare i Eurovision Song Contest 1975
Trolle Ljungby slott

Trolle Ljungby slott är ett slott och fideikommiss i Trolle-Ljungby socken, Kristianstads kommun.

Slottet hör till Skånes mest praktfulla renässansbyggnader i typisk Christian IV-stil. Godset ägs i dag av släkten Trolle-Wachtmeister. Till slottet är knutet sagan om Ljungby horn och pipa.

Slottet är ett tvåvåningshus, omfattande huvudbyggnad och två flyglar i oputsat tegel. Huvudbyggnaden uppfördes 1629 på grundmurarna av en 1525 av Sören Norby nedbränd borg. Den västra flygeln uppfördes 1633. Den östra, kallad
"Munkelängan" byggdes 1787. Från borggårdens norra sida leder en 1806 uppförd stenbro till ladugården.

Historia
Godset, som förr hette Ljungby, var under medeltiden troligen en befäst sätesgård. Det ägdes under 1300–1400-talen av släkten Bille, senare av släkterna Brostrup, Ulfstand och Gyllenstierna. Det övergick 1662 genom köp till den bekante diplomaten Peter Julius Coyet. Dennes son, friherre Wilhelm Julius Coyet, bildade av Ljungby, Årup och Ryssås ett ärftligt fideikommiss. Sedan hans ätt dött ut på manssidan, ärvdes Ljungby av Ulrika Lovisa Maria Sparre, gift med riksdrots greve Carl Axel Trolle-Wachtmeister till Trolleberg. Under hennes tid överflyttades 1830 fideikommissrätten från Trolleberg till Ljungby, som sedan dess kallats Trolle Ljungby. Det ärvdes av hennes son excellens Hans Gabriel Trolle-Wachtmeister och har därefter stannat i släktens ägo. Nuvarande fideikommissarie är sedan 1956 ryttmästaren greve Hans-Gabriel Trolle-Wachtmeister (född 1923), gift med grevinnan Alice Trolle-Wachtmeister till hennes död 2017.

Ägandelängd Trolle-Ljungby fideikommiss 

 1768–1808: Grevinnan Hilla Birgitta Wachtmeister af Johannishus, född Trolle.
 1808–1810: En av rikets herrar greve Carl Axel Trolle-Wachtmeister.
 1810–1871: En av rikets herrar greve Hans Gabriel Trolle-Wachtmeister.
 1871–1907: Landshövdingen greve Axel Knut Trolle-Wachtmeister.
 1907–1922: Överstekammarjunkaren greve Hans Gustaf Trolle-Wachtmeister.
 1922–1956: Förste hovstallmästaren greve Oscar Carl-Axel Fredrik Trolle-Wachtmeister.
 1956–idag: Ryttmästaren greve Hans-Gabriel Trolle-Wachtmeister.

Se även
Ljungby horn och pipa

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Greven och frälsebönderna, dokumentär på SVT
Trolle Ljungby gods webbplats
Carl von Linnés besök på platsen 1749

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Kristianstads kommun
Fideikommiss i Sverige
Ätten Wachtmeister
Epilog (musikalbum)

Epilog är det progressiva rockbandet Änglagårds andra och sista studioalbum innan de splittrades. Albumet spelades in i Herman Palmsalen på Ekerö och Studio Largen år 1994.

Låtlista
Alla låtar skrivna och arrangerade av Änglagård.

LP-versionen
"Prolog" - 2:00
"Höstsejd" - 15:32
"Saknadens fullhet" - 2:00
"Rösten" - 0:14
"Skogsranden" - 10:48
"Sista somrar" - 13:10

Total speltid: 43:44

CD-versionen
"Prolog" - 2:00
"Höstsejd" - 15:32
"Rösten" - 0:14
"Skogsranden" - 10:48
"Sista somrar - 13:10
"Saknadens fullhet" - 2:00

Medverkande
Thomas Johnson - Hammondorgel, mellotron och övriga keyboards
Jonas Engdegård - Gitarr
Tord Lindman - Gitarr
Anna Holmgren - Flöjt
Mattias Olsson - Trummor och slagverk
Johan Högberg - Bas

Medverkande utöver de ordinarie medlemmarna
Åsa Eklund - Sång
Martin Olofsson - Fiol
Karin Hansson - Altfiol och kontrabas
Jan Christoff Norlander - Cello

Musikalbum 1994
Album av Änglagård
Too Fast for Love

Too Fast for Love är Mötley Crües debutalbum, utgivet den 10 november 1981 på independentbolaget Leathür Records. Året därpå, den 20 augusti 1982, gavs albumet ut på Elektra Records.

Detta är ett av det tidiga 1980-talets mer omskrivna album, bland annat för dess brutala riff. Denna skiva blev 2003 återutgiven av bandets eget skivbolag Mötley Records. Fem bonuslåtar, varav en livelåt, samt musikvideon till "Live Wire" tillkom. Några av bandets större hits på denna skiva var "Live Wire", "Take Me to the Top" och "Too Fast for Love".

Låtförteckning

Utgåvan 1981 på Leathür Records

Utgåvan 1982 på Elektra Records

Musiker 
 Vince Neil – sång
 Mick Mars – gitarr, bakgrundssång
 Nikki Sixx – elbas
 Tommy Lee – trummor, bakgrundssång

Källor
Too Fast for Love Steve Huey | Allmusic

Album av Mötley Crüe
Musikalbum 1981
Amerikanska debutalbum
Belgiens Grand Prix 1995

Belgiens Grand Prix 1995 var det elfte av 17 lopp ingående i formel 1-VM 1995.


Resultat
 Michael Schumacher, Benetton-Renault, 10 poäng
 Damon Hill, Williams-Renault, 6
 Martin Brundle, Ligier-Mugen Honda, 4
 Heinz-Harald Frentzen, Sauber-Ford, 3
 Mark Blundell, McLaren-Mercedes, 2
 Rubens Barrichello, Jordan-Peugeot, 1
 Johnny Herbert, Benetton-Renault
 Mika Salo, Tyrrell-Yamaha 
 Olivier Panis, Ligier-Mugen Honda
 Pedro Lamy, Minardi-Ford
 Jean-Christophe Boullion, Sauber-Ford 
 Taki Inoue, Footwork-Hart 
 Pedro Diniz, Forti-Ford 
 Roberto Moreno, Forti-Ford

Förare som bröt loppet
 Ukyo Katayama, Tyrrell-Yamaha (varv 28, snurrade av) 
 Giovanni Lavaggi, Pacific-Ilmor (27, växellåda) 
 Luca Badoer, Minardi-Ford (23, snurrade av) 
 Gerhard Berger, Ferrari (22, elsystem)
 Eddie Irvine, Jordan-Peugeot (21, brand) 
 Max Papis, Footwork-Hart (20, snurrade av) 
 Andrea Montermini, Pacific-Ilmor (18, bränslebrist) 
 David Coulthard, Williams-Renault (13, växellåda) 
 Jean Alesi, Ferrari (4, upphängning)
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes (1, snurrade av)

VM-ställning

Källor 

1995 i Belgien
Belgiens Grand Prix
Yeadon

Yeadon är en stad i unparished area Aireborough, i distriktet Leeds, i grevskapet West Yorkshire, i England. Staden ligger på bara några kilometers avstånd från både Leeds och Bradford, vilket gjort det naturligt att placera städernas gemensamma flygplats, Leeds Bradford International Airport här. Yeadon var en civil parish 1866–1937 när blev den en del av Aireborough och Idle. Civil parish hade  invånare år 1931. Staden nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Iadun/Ladun.

Referenser

Externa länkar
Yeadon Online

Orter i West Yorkshire
Tidigare civil parishes i West Yorkshire
Leeds
Domesday Book
Tunbyholms slott

Tunbyholms slott, är ett slott i Smedstorps socken i Tomelilla kommun i Skåne.

Slottet är beläget drygt en mil nordöst om Tomelilla, mellan Smedstorp och Sankt Olof. Anläggningen består i dag av en tvåvåningsbyggnad med gula fasader, vita pilastrar och fönsteromfattningar samt två friliggande flyglar med kvadratiska plan och pyramidformade tak. Slottet har under tidernas lopp genomgått stora förändringar.

Dansktiden 
Sätesgården låg ursprungligen i byn Tunby/Tundby. Den omtalas första gången i början av 1400-talet, då den ägdes av Katrine Jensdatter Rud. Hur den äldsta sätesgården såg ut vet man inte. Vid arvskiftet efter fru Katrine 1440 tillföll gården sondottern Ide Eskildsdatter Falk och hennes man Mogens Axelsen Gjøe, vilken var länsherre på Köpenhamns slott. Deras son, riksmarsken Eskil Gjøe, skrev sig på 1490-talet till Tunbyholm. Förmodligen flyttades sätesgården under hans tid från byn till den holme i sjön där slottet nu ligger.  

Det nuvarande slottet uppfördes ursprungligen 1634 - cirka 1640 och var då det kanske mest framstående exemplet i Skåne på Christian IVs renässansstil. Den siste danske ägaren var Jochum Gersdorff som deltog i Malmö sammansvärjning och sedan fick lämna Skåne. Tunbyholm var ett av de gods som danskarna gav till svenska staten i utbyte mot Bornholms frihet, det så kallade Bornholms vederlag.

Svensktiden  
På 1660-talet tilldelades den tyskfödde översten Hans Christoffer Kock von Crimstein godset som tack för sina tjänster. Han var en veteran från trettioåriga kriget som slagits på svensk sida och blev känd på Österlen för sina hårda tag mot bönderna och snapphanarna. I juni 1676 återtogs Tunbyholm av danska staten och magister Knud Knudsen Rønnow blev kungsfogde över Tunbyholm, Smedstorp och Onslunda gods. Svenskarna fortsatte dock kampen och i november det året kom Kock von Crimstein tillbaks till Tunbyholm. Det fördes bittra strider i området, men slottet och Skåne förblev i svensk ägo. Under senare delen av det skånska kriget var en svensk trupp på 200 män posterade på Tunbyholm för att försäkra kommunikationslinjen mellan Malmö och Ystad. År 1679 uppges Kocks svärfar, general Barthold de Mortaigne, i svenska riksregistraturet att vara ägare till Tunbyholm, Onslunda och Dälperöd. Tunbyholm var då helt utbränt och förstört efter alla stridigheter. Återuppbyggnaden skedde först under följande sekel. 

Nuvarande ägare är Peter Akrell.

Referenser

Externa länkar 
 Ystads Allehanda: Det levande slottet

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Tomelilla kommun
Byggnadsminnen i Skåne län
Vannaröds slott

Vannaröds slott är ett slott i Sösdala, Norra Mellby socken i Hässleholms kommun.

Slottet uppfördes 1890, som en kopia av ett slott i Skottland. Slottet är idag restaurang.

Historia 
Slottet byggdes av friherre Christian Barnekow (1837-1916) efter vigseln 1886 med sin brors svägerska Agnes Montgomery (1849-1916), uppvuxen på Boo säteri. Slottet påstås vara en kopia av ett slott kopplat till hustruns skotska släkt, men det är inte klarlagt vilket. Hans brorson Ernst Barnekow (död 1932) ärvde slottet. Ernst var under några år gift med whiskymagnaten Johnnie Walkers sondotter Connie. 

Efter ytterligare ägarbyten köptes slottet 1952 av Sösdalaortens bygdegårdsförening, och blev därefter restaurang.

Källor

Externa länkar
Vannaröds webbplats

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Hässleholms kommun
Viderups slott

Viderups slott (eller Vidarps slott) är ett slott i Gårdstånga socken i Eslövs kommun.

Viderup, förr stavat Hviderup (eller Hvidarp), uppfördes i början av 1600-talet av Anna Brahe. Huvudbyggnaden är i renässansstil. Den har två våningar och omger tillsammans med två envåningsflyglar en borggård som är öppen mot norr. Slottet ligger på en rektangulär borgholme med breda vallgravar, som får sitt vatten från Kävlingeån. Slottet är i sina huvuddrag bevarat intill vår tid.

Historia 
På 1500-talet innehades Gårdstånga län och en del av nuvarande Viderup av släkten Parsberg. En medlem, Verner Parsberg, blev på 1560-talet den egentlige grundaren av säteriet genom att köpa samman godset av den danska kronan. 1604 såldes det av Holger Jensen Ulfstand till Löberöds ägare, Sten Maltesen Sehested. Hans änka, Anna Brahe, som byggde slottet 1617–1623, efterträddes av sin systerson Henrik Ramel på Bäckaskog och Löberöd. Hans släkt innehar fortfarande Viderup. Godset skildes 1799 från Löberöd, efter Hans Ramels död. Det omnämns, under namnformen Vidarp, i sången Skånska slott och herresäten.

Viderup idag 
Viderup drivs i dag som ett stort modernt jordbruk. De senaste åren har man genomfört stora investeringar i bland annat ett vindkraftverk, en halmpanna och en ny maskinhall med verkstad. Godset är fortfarande i släkten Ramels ägo.

Bilder

Källor

Externa länkar 
 Vidarp, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Hvidarp i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
 Viderups slott, Eslövs kommun
 

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Eslövs kommun
Katja Medbøe

Katja Medbøe, född 3 februari 1945, död 1996, var en norsk skådespelare och manusförfattare.

Medbøe scendebuterade på Den Nationale Scene i Bergen 1968. Hon engagerades vid Nationaltheatret 1969 där hon var engagerad vid den fasta ensemblen fram till sin död. Hon hittades död i Nordmarka 3 maj 1997 efter att ha varit försvunnen sedan 12 november 1996.

Hon var dotter till Odd Medbøe och syster till skådespelaren Wenche Medbøe.

Filmografi (urval)
 Roller
1996 - Hustrur III
1986 - Nattseilere
1985 - Hustruer – ti år etter
1975 - Hustrur
1971 - Våldtäkt

 Manus
1996 - Hustrur III

Referenser

Externa länkar

Födda 1945
Avlidna 1996
Kvinnor
Norska skådespelare under 1900-talet
Vrams Gunnarstorps slott

Vrams Gunnarstorps slott är ett slott i Norra Vrams socken i Bjuvs kommun.

1633 började det slott byggas som i mitten av 1800-talet fick sitt nuvarande utseende. Corps de logiset består av fyra sammanhängande tegelbyggnader, den norra i två våningar, de tre övriga i en våning. 

På östra sidan ligger en stor trädgård, berömd för sina avenboks- och buxbomshäckar. Stilen är nederländsk renässans eller så kallad Christian IV-stil. Carl von Linné besökte slottet och var imponerad av skönheten i parken.

Historia 
Vrams Gunnarstorp förpantades under namnet Vramsgård 1517 till riddaren Hans Skovgaard av ärkebiskop Birger Gunnersen i Lund. Det kom 1620 genom gifte till danske amiralen Jørgen Vind, som 1633-1644 lät uppföra det nuvarande slottet. Sonen Holger sålde det 1665 till sin svåger Christoffer Giedde, eftersom han inte ville bli svensk undersåte. 

Därefter ägdes Vrams Gunnarstorp av dennes måg, överste Casper Johan Berch, en av Karl XII:s krigare. Dennes äldste son, överste Otto Christoffer Berch, dog 1803 ogift. Då övergick Vrams Gunnarstorp till hans adoptivson och släkting hovmarskalken Georg Filip Berch från Estland. Hans änka Ulrika Juliana bytte 1838 Vrams Gunnarstorp mot Össjö sätesgård och 17 tunnor guld till Rudolf Victor Tornérhjelm. 

Tornérhjelm lät på 1850-talet restaurera Vrams Gunnarstorp grundligt under ledning av den danske arkitekten Gottlieb Bindesbøll som knöt an till den danska storhetstiden på 1600-talet. Slottet ägdes av sonen fd landshövding Gustaf Tornérhjelm till 1934. Numera ägs slottet av Rudolf Tornerhjelm.

Källor

Externa länkar 
 Vrams Gunnarstorp, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Wrams-Gunnarstorp i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
 Wrams Gunnarstorps webbplats

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Bjuvs kommun
Byggnadsminnen i Skåne län
Bilisten

Bilisten i Sverige AB är ett svenskt bensinstationsföretag med 240 stationer. Företaget grundades 1980 av Shell och har idag framför allt bensinstationer på mindre orter. Det övertogs senare av Scandinavian Trading Company inom Volvokoncernen. Volvo skapade senare det egna märket Tanka och företaget såldes 1999 till riskkapitalbolaget MVI. År 2008 köptes det av Qstar Försäljnings AB.

Qstar köpte Bilisten 2008 och har sedan dess skyltat om bilistenstationer till Qstar. Idag återstår 28 bilistenstationer ägda av Qstar. Av dessa är 12 bemannade. I tillägg finns också sex bilistenstationer som är ägda av tillhörande verksamheter runtom i landet.

Bilder

Källor

Noter

Bensinstationer
Varumärken för petroleum i Sverige
Örtofta slott

Örtofta slott ligger i Örtofta socken, i utkanten av Örtofta by i Eslövs kommun. I slutet av 1400-talet uppfördes det tegelhus vars rester ännu ingår i den gamla delen av den nuvarande borgen. Slottet har under tidernas lopp genomgått många förändringar.

Historia 
Örtofta omtalas tidigast 1346. På 1400-talet tillhörde det släkten Has och kom mot slutet genom giftermål till det danska riksrådet Tönne Parsberg. Det gick sedan i arv i flera led, främst bland medlemmar av släkterna Lindenow, Bille, Brock, Brahe och Lykke. Landsdomaren i Skåne, Henrik Ramel till Bäckaskog, köpte det 1632. Örtofta hade ända till denna tid haft "birkeret", det vill säga bildat eget jurisdiktionsområde, det enda adliga i Skåne.

Det kom sedan genom gifte till vicepresidenten i Göta hovrätt, Kristian Barnekow till Vittskövle. Hans släkt hade Örtofta till 1785, då hovmarskalk Carl Filip Sack genom gifte fick tillgång till slottet. Han förskönade Örtofta väsentligt, och efter hans makas död köptes det 1809 av svärsonen greve Johan Henrik Dücker. Dennes sonson greve Henrik Dücker lät 1857–1861 bygga ut slottet. Han var barnlös och testamenterade Örtofta till friherre Jacob Bennet. Slottet och det omgivande parkområdet ägs numera av veterinär Peter Melinder, medan jordegendomen Örtofta gods ännu ägs av familjen Bennet.

Källor

Externa länkar 
 Örtofta gods, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Örtofta i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
 Officiell webbplats
 Örtofta slott, Eslövs kommun
 Örtofta godsarkiv hos Riksarkivet i Lund

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Eslövs kommun
Italiens Grand Prix 1995

Italiens Grand Prix 1995 var det tolfte av 17 lopp ingående i formel 1-VM 1995.

Resultat
 Johnny Herbert, Benetton-Renault, 10 poäng
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes, 6
 Heinz-Harald Frentzen, Sauber-Ford, 4
 Mark Blundell, McLaren-Mercedes, 3
 Mika Salo, Tyrrell-Yamaha, 2
 Jean-Christophe Boullion, Sauber-Ford, 1
 Max Papis, Footwork-Hart
 Taki Inoue, Footwork-Hart 
 Pedro Diniz, Forti-Ford 
 Ukyo Katayama, Tyrrell-Yamaha

Förare som bröt loppet
 Jean Alesi, Ferrari (varv 45, hjullager)
 Rubens Barrichello, Jordan-Peugeot (43, koppling) 
 Eddie Irvine, Jordan-Peugeot (40, motor) 
 Gerhard Berger, Ferrari (32, upphängning)
 Luca Badoer, Minardi-Ford (26, snurrade av) 
 Michael Schumacher, Benetton-Renault (23, kollision) 
 Damon Hill, Williams-Renault (23, kollision) 
 Olivier Panis, Ligier-Mugen Honda (20, snurrade av) 
 David Coulthard, Williams-Renault (13, snurrade av) 
 Martin Brundle, Ligier-Mugen Honda (10, punktering)
 Giovanni Lavaggi, Pacific-Ilmor (6, snurrade av) 
 Pedro Lamy, Minardi-Ford (0, transmission)
 Andrea Montermini, Pacific-Ilmor (0, olycka) 
 Roberto Moreno, Forti-Ford (0, olycka)

Noteringar 
 Loppet stoppades efter en olycka under första varvet men startades om och kördes den ursprungliga distansen.

VM-ställning

Källor 

 

1995 i Italien
Italiens Grand Prix
Tanka (bensinstationskedja)

Tanka är en bensinstationskedja som finns runt om i Sverige hos Volvo- och Renaulthandlare och även som fristående automatstationer, totalt finns det 159 stationer (2022).

Källor

Externa länkar
 Webbplats för Tanka

Bensinstationer
Varumärken för petroleum i Sverige