kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hamilton O. Smith

Hamilton Othanel Smith, född 23 augusti 1931 i New York i New York, är en amerikansk mikrobiolog som har varit professor vid Johns Hopkins University i Baltimore, USA. Tillsammans med Werner Arber och Daniel Nathans tilldelades han Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1978 för sin upptäckt av restriktionsenzymer och deras användning inom den molekylära biologin. Restriktionsenzymer är "kemiska knivar" med vars hjälp man kan dela upp arvsmassan, DNA.

Biografi 
Smith utexaminerades från University Laboratory High School of Urbana, Illinois. Han studerade vid University of Illinois at Urbana-Champaign, men 1950 flyttade han till University of California, Berkeley, där han tog sin kandidatexamen i matematik 1952. Smith tog sin läkarexamen från Johns Hopkins School of Medicine 1956 och åren 1956 och 1957 arbetade han vid Washington University i St. Louis Medical Service. År 1975 tilldelades han ett Guggenheim-stipendium som han använde för studier vid Zürichs universitet.

Vetenskapligt arbete

År 1970 upptäckte Smith och Kent W. Wilcox det första typ II-restriktionsenzymet, som nu kallas hindII. Smith fortsatte med att upptäcka DNA-metylaser som utgör den andra hälften av de bakteriella värdbegränsnings- och modifieringssystemen, som förutsagts av Werner Arber från Schweiz. 

Smith blev senare en ledande aktör inom det begynnande området genomik, när han och ett team 1995 vid The Institute for Genomic Research sekvenserade det första bakteriegenomet, det av Haemophilus influenzae. H. influenza var samma organism som Smith hade upptäckt begränsningenzymer i under sena 1960-talet. Han spelade därefter en nyckelroll i sekvenseringen av många av de tidiga genomen vid The Institute for Genomic Research, och i monteringen av det mänskliga genomet vid Celera Genomics, som han började arbeta med när det grundades 1998.

Senare har han lett ett team vid J. Craig Venter Institute som arbetade för att skapa en delvis syntetisk bakterie, Mycoplasma laboratorium. År 2003 sammanställde samma grupp syntetiskt genomet av ett virus, Phi-X174 bakteriofag. Smith blev vetenskaplig chef för privatägda Synthetic Genomics, som grundades 2005 av Craig Venter för att fortsätta detta arbete. För närvarande (2009) arbetar Synthetic Genomics med att producera biobränslen i industriell skala med rekombinanta alger och andra mikroorganismer.

Referenser

Noter

Ytterligare läsning

Externa länkar

 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1978
 Nobelprize.org, Hamilton Smith - självbiografi

Amerikanska nobelpristagare
Nobelpristagare i medicin
Födda 1931
Män
Levande personer
Personer från New York
Alumner från University of California, Berkeley
Alumner från Johns Hopkins University
Ledamöter av National Academy of Sciences
Adenovirus

Adenovirus tillhör virussläktet Adenoviridae. Adenovirus är ett medelstort virus (60–90 nm) med dubbelsträngat DNA och saknar hölje samt har en ikosahedral form. Adenovirus upptäcktes först i humana adenoid år 1953 och därmed fick de namnet adenovirus. Det finns 52 olika serotyper. Adenovirus kan orsaka brett spektrum av sjukdomar, från milda luftvägsinfektioner hos små barn (förkylning) till livshotande multiorgansjukdom hos personer med försvagat immunsystem. Viruset står för 10 % av akuta luftvägsinfektionerna hos barn och är en vanlig orsak till diarre. Barn drabbas oftare än vuxna och fall inträffar främst i slutet av vintern, under våren och i början av sommaren. 

Adenovirus delas upp i 6 kategorier beroende på vilket organ de infekterar. 

Organ som infekteras,
 Ögon
 Njure
 Luftvägar
 Tarm
 Hjärta
 Lymfatiska systemet

Hos fåglar orsakar adenovirus ett flertal sjukdomar, bland annat Inklusionskroppshepatit (Inclusion body hepatitis, IBH) som orsakar kraftiga leverskador främst hos unga tamhönskycklingar. Diagnosen ställs genom mikroskopisk vävnadsundersökning (histologi), då viruset under ett visst skede orsakar för sjukdomen typiska vävnadsförändringar i levern (intranukleära inklusionskroppar). Dödligheten i flocken är oftast relativt låg men internationellt finns fall där dödligheten nått upp till 30 %.

Adenovirus kan även orsaka muskelmagsskador hos kycklingar, vilket i Sverige diagnosticerades första gången 2016 (Statens veterinärmedicinska anstalt, SVA, Uppsala). Viruset ligger även bakom exempelvis Egg drop syndrome (EDS) hos värphöns, Hemorrhagic enteritis hos kalkon, Quail bronchitis hos vaktel och Marble spleen disease hos fasan

Referenser

Noter

Källor 
Umeå universitet https://web.archive.org/web/20060515232643/http://www.info.umu.se/plussidan/Plusprojektsida.aspx?id=48
Diseases of Poultry – 13th Edition. David E. Swayne et al.
Statens veterinärmedicinska anstalt (SVA), Uppsala (ej publicerat)

Virus
Denguevirus

Denguevirus är ett virus tillhörande virusfamiljen  flavivirus och är ett enkelsträngat RNA-virus. Viruset orsakar sjukdomen denguefeber och spridds via myggor (Aedes aegypti och Aedes albopictus). I tropikerna. Det finns fyra olika serotyper av dengue (DEN-1, DEN-2, DEN-3 och DEN-4). Vid insjuknande utvecklar man immunitet mot den serotyp som man smittades av. Detta innebär att man kan insjukna i dengue mer än en gång.  

Virus
När den arma jordens tid förgår

När den arma jordens tid förgår är en psalm av Lars Stenbäck från 1840 med tillägg av Carl Olof Rosenius från 1844. Den har i Stenbäcks version sju verser och sjungs numera i Finland till en melodi (D-dur, 3/2) av John Sundberg från 1944. I Rosenius utbyggda version har den 13 verser och sjungs till melodi av Oscar Ahnfelt (nr 10 i Ahnfelts sånger). Den går även att sjunga till samma melodi som Kristus lever - underbara ord, komponerad av Lowell Mason.

Psalmen är en uppmaning till frimodighet i en föränderlig värld med ständigt nya utmaningar. Detta beskrivs med orden "växlande tider" som avslutar varje vers i den då 29-årige finländske pietisten Stenbäcks original. Den vid tilläggets författande 28-årige Rosenius varierar slutorden lite ("farliga tider", "bistraste tider", "eviga tider", "kommande tider", "viktiga tider").

Publicerad i
Sionstoner 1889 som nr 660 under rubriken "Erfarenheter i bättringen och tron".
Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nr 709 under rubriken "Vid särskilda tillfällen - Årsskifte."
Sionstoner 1935 som nr 471 under rubriken "Nådens ordning: Trosliv och helgelse"
Guds lov 1935 som nr 418 under rubriken "Tidens korthet".
Finlandssvenska psalmboken 1986 som nr 42 under rubriken "Nyår".
Lova Herren 1988 som nr 20 under rubriken "Guds godhet och fadersomsorg"
Sionsharpan 1993 som nr 23 under rubriken "Nyår".

Svenska psalmer
Vargarnas rike

Vargarnas rike (originaltitel: L'Empire des loups, engelsk titel: The Empire of the Wolves) är en fransk film från 2005 regisserad av Chris Nahon. Manuset baseras på en roman skriven av Jean-Christophe Grangé. Filmen spelades in i Paris, Istanbul och Cappadocia.

Handling
Efter att den unge kriminalpolisen Paul konfronterats med den tredje mördade kroppen av en ung kvinnlig turkisk illegal immigrant beslutar han sig för att be den pensionerade Schiffer om hjälp. Spåren leder till en turkisk liga, Vargarna.

Rollista i urval
 Jean Reno - Jean-Louis Schiffer
 Jocelyn Quivrin - Paul Nerteaux
 Arly Jover - Anna Heymes
 Laura Morante - Mathilde Urano
 Philippe Bas - Laurent
 David Kammenos - Azer
 Didier Sauvegrain - Dr Ackerman

Externa länkar

Franska mysteriefilmer
Franska thrillerfilmer
Franska filmer baserade på böcker
Filmer 2005
Lars-Henrik Ottoson

Lars-Henrik Ottoson, född 13 december 1922 i Bromma, död 5 april 2010 i Florida, var en svensk journalist, författare, reklamchef och regissör. Han var son till sångarna och skådespelarna Elvin och Märta Ottoson. Lars-Henrik Ottoson var känd i hela Sverige som kommentator till Ingemar Johanssons segermatch mot Floyd Patterson: "Vi har fått en svensk världsmästare!". 

Ottosson avled på ett sjukhus i Florida efter en tids sjukdom.

Regi och filmmanus 
1956 – Gorilla

Filmografi roller

Källor 
Lars-Henrik Ottoson har avlidit 87 år gammal.  Journalisten.se 7 april 2010. Åtkomst 10 juni 2015
Lars Henrik Ottoson Sydsvenskan 20 april 2010. Åtkomst 10 juni 2015

Noter

Svenska journalister under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Män
Födda 1922
Avlidna 2010
Journalister från Stockholm
Cornelia Sojdelius

Anna Cornelia Sojdelius, ogift Åkerman, född 9 mars 1966 i Lidingö församling i Stockholms län, är en svensk sångerska, musiker och låtskrivare (under artistnamnet Cornelia). Under en tid studerade hon till läkare vid Karolinska Institutet men avlade inte examen. Hon är gift med Erik Sojdelius, mera känd under artistnamnet Eric Gadd (född 1965). Tillsammans har de en dotter.

Diskografi i urval
Before the pain (1998)
No dancing queen (2004)

Referenser

Externa länkar
Cornelia Sojdelius i Svensk mediedatabas

Svenska musiker
Födda 1966
Kvinnor
Levande personer
Personer från Lidingö
Georges Galley

Georges Galley, född 22 maj 1926 i Champigny-sur-Marne, död 7 december 1994, var en fransk skådespelare.

Filmografi (urval)

1953 - Femmes de Paris

1956 – Gorilla
1957 - Une nuit au Moulin-Rouge 
1958 - Miss Pigalle

Källor

Externa länkar

Franska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1926
Avlidna 1994
Personer från Champigny-sur-Marne
Gorilla (film)

Gorilla är en svensk dramafilm från 1956, i regi av Lorens Marmstedt, Lars-Henrik Ottoson och Sven Nykvist.

Om filmen
Filmen hade svensk premiär 27 augusti 1956 på biografen Palladium i Stockholm. 
Filmen spelades in i dåvarande Belgiska Kongo.
Fotografer var Sven Nykvist och Bengt Lindström.  
Första svenska långfilmen inspelad i Agascope. 
Filmen framställdes i tre språkversioner, en svensk, en engelsk och en fransk.

Roller i urval
Georges Galley - Jean de Markisar, storviltjägare 
Gio Petré - Lena Berg, veckotidningsjournalist

Musik i filmen
Dixieland, kompositör Robert Farnon 
Pow Wow, kompositör Robert Farnon 
Fidgety Phil, kompositör King Palmer 
samt afrikansk folkmusik

DVD
Filmen gavs ut på DVD 2016.

Referenser

Externa länkar

 

Filmer 1956
Svenska dramafilmer
Filmer från Terrafilm
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1950-talsfilmer
Sven Kulle

Sven Servatius Kulle, född 13 maj 1860 i Lund,  död 6 februari 1945 i Stockholm, var en svensk medaljgravör och myntgravör. Han var bror till Jakob Kulle och Axel Kulle. 

Kulle lärde sig gravöryrket av Adolf Lindberg 1876–1887 medan han arbetade i Lindbergs ateljé. Han bedrev studier vid Konstakademiens principskola 1876–1878. Efter att han tillägnat sig yrkeskunnighet förmedlade Lindberg en anställning för Kulle vid Paulin Tassets ateljé i Paris, där han även fick möjlighet att studera vid École Nationale des Arts Décoratifs. Han inrättade en egen ateljé i Paris 1891 där bland annat Svante Nilsson var anställd. Han återvände till Sverige 1901 och startade en ateljé där han bland annat skapade mynt för Monaco, Abessinien och Guatemala.

Bland hans mest kända medaljer finns Lunds universitets 250-årsjubileum och ett medaljporträtt av Edvard Brändström. Han har även utfört medaljporträtt av bland andra Otto Samson, Hjalmar Wallgren och Johan Casimir de la Gardie. Bland andra kända verk av Kulle märks Oskar II:s jubileumsmedalj 1898, en porträttmedalj över Pontus Fürstenberg med maka samt mynten för Monaco, Abessinien och Guatemala. Kulle finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar 

 

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska gravörer
Konstnärer från Lund
Födda 1860
Avlidna 1945
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Foiano della Chiana

Foiano della Chiana är en stad och kommun i provinsen Arezzo i regionen Toscana i Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna  Castiglion Fiorentino, Cortona, Lucignano, Marciano della Chiana och Sinalunga.

Frazioni 
Kommunen omfattar följande frazioni:

Case Nuove, La Pace, Ponte al Ramo, Pozzo della Chiana, Renzino och Santa Luce.

Referenser 

Kommuner i provinsen Arezzo
Orter i Toscana
Bilmontör

Bilmontör är en industriarbetare som bygger nya bilar enligt löpandebandprincipen som i en del av en serieprocess. Yrket har funnits sedan 1800-talet då de första självgående personbilarna började tillverkas.

Yrken
Bilar
Pedro the Lion

Pedro the Lion var ett amerikanskt band med (meste) låtskrivaren, gitarristen och sångaren David Bazan i spetsen. Till en början var han ensam i bandet, och spelade det mesta på sina skivor själv. Senare anslöt TW Walsh som fast medlem i bandet, det dock för en ganska kort period som bandet sedermera har splittrats. 

Pedro the Lion har under sin verksamma tid spelat in fyra fullängdsalbum, vilka tar upp ämnen som otrohet, religionstvivel och (skönhets-)ideal.

Pedro the Lions musik har beskrivits som kristen emo, vilket är en relativt missvisande bild. Musiken pendlar mellan folk, pop, rock och emo. Bazan själv säger att han inte vill bli placerad i ett kristet fack, trots att texterna ofta handlar om religion. Han vill att musiken ska vara fri från genretillhörighet, såsom religionstillhörighet.

Bandet var aktivt 1994 – 2005. I januari 2006 meddelades att bandets upplösts. David Bazan reformade bandet 2017, först under namnet "David Bazan Band", men återtog det ursprungliga namnet, Pedro the Lion.

Diskografi

Studioalbum 
It's Hard to Find a Friend (1998)
Winners Never Quit (2000)
Control (2002)
Achilles Heel (2004)
Phoenix (2019)

EP 
Whole (1997)
The Only Reason I Feel Secure (1999)
Progress (2000)
Stations (2004)

Singlar 
"Big Trucks" (1998)
"Song A / Song B" (Sub Pop Singles Club)	(1999)
"Helicopter" (1999)
"Progress / A Guitar for Janie" (2000)
"I Heard the Bells on Christmas Day" (2002)
"The Poison Makes / Walk Slow" (delad singel med Seldom) (2003)
"The First Noel" (2003)
"God Rest Ye Merry Gentlemen" (2005)

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Amerikanska indierockgrupper
David Bazan

David Bazan, född 1976 i Phoenix, Arizona, är en amerikansk låtskrivare, sångare och gitarrist. Han var frontfigur i det amerikanska indierockbandet Pedro the Lion mellan 1994 och 2005. Efter att bandet splittrats bildade han gruppen Headphones. Han debuterade 2006 som soloartist med EP:n Fewer Moving Parts, på skivbolaget Barsuk Records.

Diskografi

Solo
Studioalbum
 Curse Your Branches (2009)
 Strange Negotiations (2011)
 Blanco (2016)
 Dark Sacred Night (2016)
 Care (2017)

EP
 7 song demo (1994)
 Fewer Moving Parts (2006)
 Live at Electrical Audio (2010)

Singlar
"The Poison Makes" / "Walk Slow" (delad singel med Casey Foubert) (2003)
"Away in a Manger" / "O Little Town Of Bethlehem" (2006)
"Jingle Bells" / "All I Want for Christmas" (2008)
"American Flags" / "Please Baby Please" (2008)
"Happy Xmas (War Is Over)" / "Say It Isn't Greensleeves (A Change At Christmas)" (2009)
"The Man in Me" / "Hallelujah" (2009)
"Wish My Kids Were Here" / "I Heard The Bells On Christmas Day" (2010)

DVD
 Bazan: Alone at the Microphone (2008)

Med Pedro the Lion
Studioalbum
It's Hard to Find a Friend (1998)
Winners Never Quit (2000)
Control (2002)
Achilles Heel (2004)
Phoenix (2019)

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Chicago Reader: The Passion of David Bazan

Födda 1976
Amerikanska låtskrivare
Amerikanska rockgitarrister
Amerikanska rocksångare
Män
Levande personer
Universumhuset

Universumhuset (eller bara Universum) är en byggnad centralt placerad på Umeå universitets campus, som rymmer Aula Nordica, kårexpedition, restauranger, kafé, frisersalong och studielokaler. Byggnaden ägs av Akademiska Hus.

Historia 
Efter Samhällsvetarhuset och universitetsbiblioteket var Universumhuset den tredje byggnad som uppfördes vid universitetsdammen, inflyttningsklart 1970. Huset var egentligen två – en del med student- och personalmatsal och ett kårhus, ägt av Umeå studentkår – med ägogränsen synligt markerad med en dilatationsfog genom hela foajén och genom att golvets kalkstensbeläggning lagts i olika riktningar i respektive del.

I praktiken uppfattades huset ändå som ett, inte minst för att huvudplanets matsalar och samlingslokaler – med en sammanlagd yta om 3 600 kvm en trappa upp – på kvällar och helger användes som danslokal och restaurang; enligt samtida annonsering Europas största.

"Att förse universitetet med ett allaktivitetshus var en viktig punkt på dagordningen vid 1960-talets slut. Iden kring en central byggnad där alla, studenter såväl som allmänhet, skulle kunna umgås, äta och koppla av växte fram i den anda av kollektiv gemenskap som präglade studentlivet vid tiden", skriver Katrin Holmqvist i sin bok om arkitekturen vid Umeå universitet

Men lika avgörande var nog Byggnadsstyrelsens inspirationsresa 1964 till det då nybyggda Mensa (det tyska ordet för studentmatsal) vid tekniska högskolan i Braunschweig. Målet, att tillhandahålla "billig vardagskost av tillfredsställande kvalitet" löstes i Braunschweig genom långt driven mekanisering och servering enligt löpande band-principen. Med hjälp av ett enrättssystem och specialtillverkade plastbrickor skulle man uppnå en serveringshastighet av 30–40 portioner/minut, att jämföra med 6–7 portioner vid en traditionell självservering. Enligt Byggnadsstyrelsens beräkningar uppskattades kostnaden till mindre än en fjärdedel av motsvarande måltid på en vanlig restaurang – och systemet kom till stor del att användas i byggnaden fram till 1990, då restaurangdelen byggdes om helt.

Om- och tillbyggnader 

1988 utvidgades Universum med flygelbyggnaden Aula Nordica – en konsert- och konferenslokal med plats för drygt ettusen besökare – som 1997 byggdes om och till. I september 2006 återinvigdes Universumhuset efter omfattande renoveringar som bland annat innebar att huvudingången, som tidigare varit mot parkeringen i väster, flyttades till norra fasaden, vänd mot Campustorget och Universitetsbiblioteket.

Vid ett idéseminarium våren 2014 presenterades tre förslag till en ny ombyggnad av Universum, med ambitionen att åter göra huset till en naturlig entré till universitetet och ett nav för information och service, såväl till studenter som personal och besökare.

Källor

Externa länkar 
 Umeå universitet: Universum mitt på campus

Byggnader vid Umeå universitet
Vibrator (sexhjälpmedel)

En vibrator är ett vibrerande sexhjälpmedel som finns i olika utföranden. Den kan till exempel användas vid onani, förspel eller för extra klitorisstimulering vid samlag. Stavformade vibratorer kallas även för massagestavar. En dildo kan vara försedd med vibrator.

Historik 
Vibratorn som sexhjälpmedel har sin bakgrund i den mekaniska vibrator som utvecklats i muskelavslappnande syfte – som massage av ömmande eller spända muskler. Den här typen utvecklades på 1880-talet i Storbritannien. Den marknadsfördes tidigt bland annat för att försöka bota kvinnor med "hysteriska" problem, och genom att appliceras på "hysteriska" kvinnors underliv kunde man framkalla paroxysmer som i förlängningen gjorde den "hysteriska" kvinnan mindre "hysterisk". Först så småningom förstod läkarvetenskapen att det hela var resultatet av en sexuell stimulans.

Under 1900-talet utvecklades denna form av vibrator i olika varianter och blev mer praktisk att använda i samband med bland annat onani. Detta inkluderar sladdförsedda eller batteridrivna stavvibratorer (även kallade massagestavar) och dildor med vibrationseffekt. 1968 lanserade elektroniktillverkaren Hitachi "Magic Wand", som en av flera vibratorer på markaden tänkta för muskelavslappning. Den kom dock under de kommande åren att bli alltmer känd som ett effektivt sexhjälpmedel, för kvinnor som ville upptäcka sexuell njutning på egen hand. "Magic Wand" ('Trollstav') har utvecklats både med strömförsörjning via elsladd och som en batteridriven version. 

Efter millennieskiftet har teknikutvecklingen bland annat medfört en fokus på vibratorer med lufttrycksfunktion, där stimulation av klitorisollonet sker utan fysisk kontakt men genom pulserande luftstötar från nära håll. Dessa har marknadsförts under märkesnamn som "Womanizer", "Satisfyer" och "Lelo". 

Specifika G-punktsvibratorer används för att stimulera g-punkten, den extra känsliga zon som finns där klitorisskaftet möter den främre slidväggen.

Referenser 

Sexuella hjälpmedel
Säldöden

Säldöden eller sälpest är en sjukdom som drabbar sälar, främst knubbsäl (Phoca vitulina), och som orsakas av viruset PDV (Phocine Distemper Virus) som är en variant av valpsjukevirus. Det har förekommit tre utbrott av säldöd åren 1988, 2002 och 2007.

Ursprung och spridningsvägar
Viruset var inte känt innan 1988, men det förekom hos grönlandssäl (Pagophilus groenlandica,) som dock inte blir allvarligt sjuk av det. Man tror att viruset smittades till knubbsäl genom en större massvandring av grönlandssäl kring 1987-1988.

De tre dokumenterade utbrotten av säldöd har haft sin början på den danska ön Anholt i Kattegatt.

Man har dokumenterat att olika knubbsälskolonier smittats med bara några veckors mellanrum. Eftersom knubbsälen är ett förhållandevis stationärt djur tror man idag att smittan förs vidare av de långsimmande gråsälarna (Halichoerus grypus) som inte alls blir lika drabbade av viruset som knubbsälar. Just ön Anholt är en av de få platser där både knubbsäl och gråsäl förekommer tillsammans.

Dödlighet
I Skagerrak har dödligheten varit så hög som 60 procent medan den bara var några procent längs norska och skotska kusten under de båda utbrotten. Varför det skiljer sig så markant är forskarna osäkra på, men man tror att nedsatt immunförsvar på grund av miljögifter i Skagerrak kan spela roll. De kan också bero på genetiska skillnader.

Under utbrottet 1988 dog 23,000 sälar och 2002 mer än 30,000 runt om i Europa. 

I förteckning nedan kan man se antal sälar på land och i vatten räknade från flygplan i Kattegatt, Skagerrak och Danska Bälten före och efter säldöden.

Symptom
Knubbsälar som drabbas får feber och hosta och utvecklar akut lunginflammation. Luft pressas ut i vävnaderna runt lungorna vilket gör att sälen inte kan dyka. De flesta sälar dör inom 2 veckor.

Immunitet
Vid varje utbrott blir ett visst antal sälar immuna mot viruset. 2002 var endast sju procent immuna, vilket innebär att de hade överlevt utbrottet 1988. När antalet immuna sälar sjunker ökar risken för en ny epidemi. Risken för massdöd ökar efter 10 år.

Referenser

Noter

Källor
Tjärnö marinbiologiska station
WWF
Säldöden 2007, Naturhistoriska riksmuseet

Externa länkar
Danskt forskningsprojekt - Rörelsemönster från tio knubbsälar från Anholt.
Danskt forskningsprojekt - Mer information om forskningsprojektet med knubbsälarna från Anholt.

Djursjukdomar