kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Aird

Thomas Aird, född 28 augusti 1802 i Bowden, Roxburghshire, Skottland, död 28 april 1876, skotsk författare som tillbringade den största delen av sitt liv som redaktör för en konservativ tidning i Dumfries. Han blev som skald populär genom The devil's dream och andra dikter (Poetical works i flera upplagor) samt genom The old bachelor in the old scottish village (1845), en godmodig skildring av skotskt folkliv. Vidare utgav han en samling metafysiska uppsatser under titeln Religious characteristics (1827).

Källor

Noter

Engelskspråkiga författare
Skotska författare under 1800-talet
Födda 1802
Avlidna 1876
Män
John Aird

Sir John Aird, född 3 december 1833, död 6 januari 1911, var en baronet och engelsk ingenjör. Han ledde som chef för en av Englands största entreprenadfirmor, Aird & C:o, uppförandet av Nildammen vid Assuan.

Referenser

Noter

Källor 
  (felaktigt angivet förnamn)
  (supplement med korrigering av namn)

Externa länkar
 

Brittiska ingenjörer
Födda 1833
Män
Avlidna 1911
Ugglan
Baronetvärdiga personer
Cesare Dell'Acqua

Cesare Dell'Acqua, född 1821 i närheten av Trieste, död 1905 i Ixelles, var en italiensk målare. 

Dell'Acqua utbildade sig i Bryssel under Louis Gallait till en framstående konstnär i den historiska genren och porträttet. Bland hans större arbeten kan nämnas dem, med vilka han 1858-1866 prydde en av salarna på Miramare och vilka visar händelser ur ortens historia.

Externa länkar

Källor

Italienska målare under 1800-talet
Födda 1821
Avlidna 1905
Män
Personer från provinsen Trieste
Katarina Karlsdotter (Gumsehuvud)

Katarina Karlsdotter (Gumsehuvud), född 1418, död 7 september 1450, dotter till Karl Ormsson (Gumsehuvud) och gift med Karl Knutsson (Bonde), var drottning av Sverige och Norge (1448–1450), när maken var kung över dessa riken.

Hon gifte sig med Karl Knutsson (i hans andra äktenskap) den 5 oktober 1438 i Stockholm. Hennes bröllop skildras utförligt i Karlskrönikan och beskrivs som storslaget – det ska ha varat i tolv dagar med vin, mjöd, dans och tornerspel, och kombinerats med ett rådsmöte, där brudgummen sedan valdes till riksföreståndare. Sommaren 1439 deltog hon i dansen i Karl Knutssons läger utanför det belägrade Stegeborg. När han sedan hade blivit kung under sommaren 1448 kröntes Katarina av ärkebiskop Jöns Bengtsson, till drottning i Uppsala domkyrka den 2 juli 1448. Efter 1449 kallades hon även drottning av Norge.

Äktenskapet beskrivs som mycket lyckligt och resulterade i nio barn, fyra söner och fem döttrar. Vid drottningens död levde fyra av döttrarna däribland Margareta, Magdalena, som blev gift med Ivar Axelsson (Tott), och Birgitta. Katarina beskrivs som en vacker och gladlynt person som spred en trivsam stämning omkring sig och var tillmötesgående mot dem som kom till hovet för att ansöka om något. Hon gjorde 15 januari 1450 ett officiellt besök i Vadstena kloster.

Karl sörjde henne mycket djupt då hon 1450 dog i pesten. Att han hållit henne i största "kärlek och värdighet", omnämns i ett brev från priorn i Stockholms dominikankloster Alf Kruse till Erik av Pommern under ett samtal om Karl Knutssons planer på äktenskap med en pommersk hertigdotter. Året därpå begravdes hon i Vadstena klosterkyrka och gravstenen finns ännu () kvar.

Källor
 Harrison, Dick; Karl Knutsson – en biografi, Historiska media, Lund, 2002, , LIBRIS-id 8693772
 
 

Kvinnor
Födda 1418
Avlidna 1450
Sveriges drottningar
Norges drottningar
Personer i Sverige under 1400-talet
Personer i Norge under 1400-talet
Hi-hat

Hi-hat är ett slagverkinstrument med två cymbaler horisontellt placerade ovanför varandra. Med en pedal kan cymbalerna slås ihop, men hi-haten spelas framförallt med trumstock eller stålvisp. Hi-haten är ett mycket vanligt slagverksinstrument i moderna trumset. Genom att slå 1-2-3-4 med Hi-Haten och sedan spela med bastrumman på 1:an och virveltrumman på 3:an så har man ett av grundkompen som finns i trumspelandet, ofta är detta det första komp man lär sig när man spelar trummor.

Trumset började användas i början av 1900-talet och skapades genom att man tog de vanligaste slagverksinstrumenten (bastrumma, virveltrumma och cymbaler) inom marschmusik och sammanförde dem så att en enda person kunde spela på dem samtidigt. Hi-haten motsvarade då cymbaler och man använde den endast för att få ljudet av två cymbaler som slogs ihop. Hi-haten var då avsevärt lägre, med cymbalerna endast en liten bit över golvytan.
När moderna trumkomp började användas började man också spela på hi-haten och den blev då högre. Oftast är hi-haten placerad så att cymbalerna befinner sig ett par tre decimeter ovanför och till vänster om virveltrumman så att man kan spela på hi-haten med den trumstock man håller i högra handen och på virveltrumman med den vänstra (trumstockarna kommer då att korsa varandra, med den högra ovanför den vänstra)

Externa länkar 

Slagverk
Thomas Provost

Thomas Provost (Proust), född på 1510-talet, död efter 1565, var en flamländsk glaskonstnär verksam i Stockholm i mitten av 1500-talet. 

Provost var son till konstnären Jacques Provost, en berömd mästare i samma konst i Bruges. Han blev 1532 mästare i sin födelsestads Lukasgille samt inskrevs sedan som frimästare i Antwerpens målargille. År 1556 kom han till Sverige med de hantverkare och konstnärer som Jean d'Herboville inskaffade å kung Gustavs vägnar. Han arbetade sedan till 1564 på Stockholms och Uppsala slott samt på Häringe gård, både som glasmålare och glasmästare. Vid sidan av slottsarbetet utförde han även glasmålningar till flottans fartyg. Inget av hans arbeten är bevarat. Under våren 1565 lämnade han troligen landet. Hans öde efter detta är okänt.

Källor 

Svenskt konstnärslexikon del IV sid 442, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Flamländska målare
Glasmålare
Personer under äldre vasatiden
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Män
Ugglan
Gadsdenfördraget

Gadsdenfördraget mellan USA och Mexiko innebar att cirka 77 000 km² (19 miljoner acre) land i södra delarna av nuvarande New Mexico och Arizona såldes av Mexiko till USA för 10 miljoner dollar (se även USA:s territoriella expansion).

USA avsåg med fördraget att möjliggöra byggandet av en sydlig transkontinental järnväg. Fördraget skrevs under den 30 december 1853 av USA:s minister i Mexiko James Gadsden och den mexikanska presidenten Antonio López de Santa Anna varefter landet inlemmades i dåvarande New Mexico-territoriet.

Landet som såldes går i USA under beteckningen Gadsdenköpet.

Arizonas historia
New Mexicos historia
Mexikos politiska historia
USA:s politiska historia
Fördrag
Relationer mellan Mexiko och USA
1853 i Mexiko
1853 i USA
Politikåret 1853
Yamaha FS1

Yamaha FS1 är en moped från japanska Yamaha. Den började tillverkas och säljas runt 1968. Från början hade FS1:an ventilstyrt insug dvs en slidmatad motor, men man bytte till membranstyrt insug när den modernare versionen kom ut 1975. Från det året har inte FS1:an förändrats nämnvärt, man har dock bytt baklykta och en del andra detaljer. Den har fyra växlar och en stark och bra motor på 49 cc och en topphastighet på ca. 37 km/h (otrimmad -77 års modell som ändock fr.o.m. det året hade fått en extra strypning plac. i främre delen av ljuddämparen). Dock finns det många trimmade FS1:or då det är lätt att hitta trimdelar och otroligt lätt att få den ostrypt (härdade skruvskallar på insugsplattan, helt utan fattning för verktyg försvårar en del).

Tekniska specifikationer 
Motor: FS1
Cylinder: 40 mm, ger 1,08 hk vid 3500 rpm
Slaglängd: 39,7 mm 
Cylindervolym: 49,3 cc 
Komp 10,5 för vanlig FS1 och 5,6 för Yankeemodellen
Förgasare: 10 mm Mikuni med 110 munstycke
Yamaha FS1 Utväxling'''
Primärutväxling 3.894 (74/19)
1:an växel 3.077 (40/13) 
2:an växel 1.889 (34/18)
3:an växel 1.304 (30/23)
4:an växel 1.038 (27/26)
Tändsystemet är av "brytarspets"-typ, tändningen går att ställa på äldre modeller , på nyare har tändplattan ett fast läge.
Brytaravståndet ska vara 0,3-0,4mm 
Tändstift: NGK B6HS Är standard för FS1
Elektrodavstånd: 0,5-0,6 mm 
Strålkastarlampa 6 v, 15 W 
Baklampa: 6 v, 3 W 
Bromsljus: 6 v, 6 W 
Blinkers: 6 v, 8 W 
Motorolja: 0,6 l  10 W/30

FS1
Uppsala Stadsteater

Uppsala stadsteater (tidigare Upsala-Gävle stadsteater) är en teater på Kungsgatan i Uppsala.

Historik 
Teatern hette mellan 1951 och 1982 Upsala-Gävle stadsteater eftersom städerna samarbetade om teaterföreställningar. I Uppsala tog planerna på en stadsteater fart i samband med att Folkets Hus i Uppsala byggdes 1950. Regissören Hans Dahlin och Lennart Hedberg kom båda med samma idé. Dessa båda lyckades intressera dåvarande landshövdingen Hilding Kjellman för projektet. En kommitté tillsattes för att utreda och försöka intressera olika sponsorer. 

När teatern startade sin verksamhet spelåret 1950–1951 fanns det ingen egen teaterensemble utan man förlitade sig helt på gästspel. Premiärföreställningen den 23 september 1950 spelades av Kungliga Teatern som framförde Mozarts Figaros bröllop med operachefen Joel Berglund i titelrollen. Den första teaterchefen blev regissören Gösta Folke. 

Den första uppsättning som gjordes under Folkes regim var komedin Fyra krigares kärlek (The Love of Four Colonels) av Peter Ustinov och i den medverkade nästan hela den första ensemblen, däribland Agneta Prytz, Hans Strååt, Fylgia Zadig, Jan-Erik Lindqvist, Kerstin Rabe, Ingvar Kjellson och Meta Velander. I Folkes första ensemble fanns också skådespelaren och blivande Dramatenchefen Jan-Olof Strandberg och Anita Blom som genom åren blivit välkänd för publiken på stadsteatern. 

I samband med att teatern firade 50-årsjubileum 2001 gjordes en film med föreställningsbilder från åren som gått.

Scener 
Teatern har fyra scener.
 Stora scenen med 528 åskådarplatser
 Lilla scenen med mellan 150 och 240 åskådarplatser (beroende på scenlösning)
 Ettan med 100 åskådarplatser 
 Intiman (före detta Teaterhörnan, före detta Salongen) med 60–70 åskådarplatser

Teaterchefer  
 1951–57 – Gösta Folke 
 1957–61 – Carl-Axel Heiknert 
 1961–64 – Frank Sundström
 1964–74 – Palle Granditsky 
 1974–79 – Lars Engström
 1979–81 – Staffan Olzon 
 1981–85 – Pierre Fränckel 
 1985–91 – Åke Lundqvist 
 1991–97 – Finn Poulsen 
 1997–2007 – Stefan Böhm 
 2007–2016 – Linus Tunström
 från 2016 – Petra Brylander

Byggnaden 
Själva huset är ritat av stadsarkitekt Gunnar Leche år 1948 och uppfördes 1950 som Folkets hus. Invändigt har Sven Erixson målat en av väggarna runt Stora scenen med bilder ur bland annat Blodsbröllop av Federico García Lorca, Romeo och Julia och Richard III av William Shakespeare. Relieferna på fasaden utfördes av skulptören Allan Wallberg.

Referenser

Externa länkar
 Stadsteaterns officiella webbplats 

Teatrar i Uppsala
Byggnader ritade av Gunnar Leche
Stadsteatrar i Sverige
Yamaha DT50

Yamaha DT50 är en modellserie mopeder från  Yamaha.

Modeller i produktion

DT50R
DT50R kom ut på marknaden 1992. Den påminde väldigt mycket om motorcykeln Yamaha DT125R från 1989 och som kuriosa kan nämnas att den hade stora kylvingar trots att den inte var vattenkyld. Motorn var identisk med DT50MX. Dock hade DT50R en 14mm Dellorto förgasare, 10/48 drevning och grövre pinnskruvar till cylindern. Den hade även större tank, skivbroms fram och varningslampa för låg oljenivå.

1998 uppdaterades DT50R med en ny design och en vätskekyld, 6-växlad, AM 6 Minarellimotor.

DT50X
DT50X började tillverkas 2004 men slutade produceras 2011. Yamaha DT50R och DT50X är i princip likadana, förutom att DT50X är en Supermotardversion medan DT50R är originalet/Enduro, mycket få skillnader, det är i princip bara framskärmen och däcken som är annorlunda (och färg i vissa fall).

Äldre modeller

DT50M
DT50M, som tillverkades 1978–1981, importerades aldrig till Sverige. Den påminner om FS1 till utseendet.

DT50MX 
DT50MX tillverkades mellan 1978 och 1992. 1983 kom den till Sverige. I mopedåterförsäljningsbutik kostade den från 9 900 kr. Från början var toppfarten för hög för att mopeden skulle få köras i Sverige. Hastigheten sänktes på flera sätt. För att förhindra möjligheten att trimma motorn skruvades insuget (som sitter vid/på cylindern) dit med hjälp av brytbultar. År 1989 uppdaterades DT50MX med bland annat nytt bromssystem och elsystem och nya fyrkantiga blinkers. Den var tillsammans med Honda MT5 Sveriges vanligaste moped under 1990-talet. I Sverige såldes den i färgerna svart/röd, röd/svart, vit/röd, blå/gul (1983–1992) samt vit/rosa och svart/lila (1992–1995).

DT80MX
DT80MX har samma ram och bromsar som DT50MX, men motorn är på 80cc cylindervolym istället för 50. Den tillverkades under 1980- och 1990-talen.

DT50LC
DT50LC tillverkades mellan 1983 och 2000. LC i modellbeteckningen står för Liquid Cooled, det vill säga vätskekyld. Den importerades aldrig till Sverige. DT50LC användes som polismotorcykel i Portugal och som offroad cross i USA.

Referenser 
Yamaha Mopeder
The Ultimate Moped mycket information om Yamaha DT50mx

DT50
Eva Eriksson (politiker)

Eva Hildegard Eriksson, född 1 juni 1947 i Vara, är en svensk förskollärare, politiker (folkpartist) och ämbetsman.

Eva Eriksson har varit riksdagsledamot 1994–1998 för Skaraborgs läns valkrets. I riksdagen var hon bland annat ledamot i Miljö- och jordbruksutskottet. Hon var därefter regionråd i Västra Götalandsregionen 1998–2004. Hon var också vice ordförande i Folkpartiet liberalerna 1993–2001. Från april 2004 var hon landshövding i Värmlands län. Efter att hennes förordnande utlupit den 30 september 2012 efterträddes hon av Kenneth Johansson. Eriksson har vidare varit ordförande i Miljömålsrådet 2008–2010. Hon är sedan 2017 förbudsordförande i SPF Seniorerna.

På regeringens uppdrag har Eriksson utrett grunden för en Ny djurskyddslag i november 2011 (SOU 2011:75) samt gjort en utredning om så kallad fruimport, det vill säga kvinnor som utsätts för våld efter att ha beviljats temporärt uppehållstillstånd på grund av anknytning till en svensk man. Slutsatserna presenterade hon i betänkandet Kvinnor och barn i rättens gränsland, som publicerades i SOU-serien den 29 juni 2012.

Referenser

Noter

Webbkällor 
Riksdagens webbplats om Eva Eriksson
Värmlands Folkblad 1 juni 2012, "Snart börjar hövdingens nya liv"

Externa länkar 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Landshövdingar i Värmlands län
Svenska landstingsråd
Personer från Vara, Västergötland
Födda 1947
Levande personer
Kvinnor
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Eva Eriksson

Eva Eriksson kan syfta på

Eva Eriksson (skådespelare) (1893–1981)
Eva Eriksson (arkitekturhistoriker) (född 1941)
Eva Eriksson (politiker) (född 1947)
Eva Eriksson (illustratör) (född 1949)
Eva Bysing, född Eriksson
The Snobs

The Snobs, brittisk musikgrupp bildad i Croydon, England 1963, då som The Apostles. Medlemmar i gruppen var Colin Sandland (gitarr), John Boulden (gitarr), Peter Yerrall (basgitarr), och Eddie Gilbert (trummor). Deras kännetecken var att de uppträdde klädda i 1700-talsinspirerade kläder och peruker. 

The Snobs är kända endast för singeln "Buckle Shoe Stomp" som låg tolv veckor på Tio i topp 1964 (högsta placering #2). Den var även populär i Finland och Danmark. Låten är inspelad live, så ljudkvaliten är med tanke på den tidens utrustning inget vidare, men det framhäver i alla fall låtens råa sound. De släppte singeln "Heartbreak Hotel" endast i Sverige, men den blev ingen hit och gruppen upplöstes så småningom.

Brittiska musikgrupper
Redowa

Redowa (Rejdowák) är en böhmisk dans, vanligen i tretakt och raskt tempo. På 1840-talet var den populär i Paris och Londons salonger.

Källor

Danser
Suzuki K50

Suzuki K50 är en moped från det japanska företaget Suzuki. Det finns flera versioner av Suzuki K50 med olika beteckningar såsom K50B osv. beroende på årsmodell. De äldre modellerna har hastighetsmätaren fast i framlyset och okromade stänkskydd. K50:n såldes i Sverige 1971-1991 och har en strypt 49cc originalcylinder. K50:n hade i sina första versioner en treväxlad motor, men det blev snart en fyrväxlad. Denna motor satt monterade på japanska K50:s fram tills för några år sedan, men ersattes med en fyrväxlad låda. Tanken rymmer 7 liter bränsle.

Externa länkar

Om mopeden
bild
bild2
K50
The Herd

The Herd var en brittisk popgrupp bildad 1965. The Herd bestod av Peter Frampton (sång, gitarr), Andy Bown (keyboards), Gary Taylor (basgitarr), och Andrew Steele (trummor). De singeldebuterade för skivbolaget Parlophone 1965 med låten "Goodbye Baby Goodbye". De slog dock inte igenom i Storbritannien förrän 1967 med låten "From the Underworld" som nådde sjätte plats på singellistan. De hade sedan två brittiska hits till, "Paradise Lost" (1967) och "I Don't Want Our Loving to Die" (1968). Den sistnämnda blev deras största hit med en femteplats på Englandslistan. "From the Underworld" blev även en stor hit i Nederländerna där den nådde #2 på singellistan. De gav ut tre LP-skivor på skivbolaget Fontana. 

Gruppen upplöstes 1968. Peter Frampton bildade sedan rockbandet Humble Pie. Andy Bown blev medlem av Status Quo i slutet av 1970-talet.

Diskografi
Album

Paradise Lost (1968)

Singlar
"Goodbye Baby Goodbye" / "Here Comes the Fool" (1965)
"She Was Really Saying Something" / "It’s Been a Long Time Baby" (1965)
"So Much in Love" / "This Boy’s Always Been True" (1966)
"I Can Fly" / "Diary of a Narcissist" (1967)
"I Can Fly" / "Understand Me" (1967)
"From the Underworld" / "Sweet William" (1967)
"Paradise Lost" / "Come on, Believe Me" (1967)
"I Don’t Want Our Loving to Die" / "Our Fairy Tale" (1968)
"Sunshine Cottage" / "Miss Jones" (1968)
"The Game" / "Beauty Queen" (1969)
"You’ve Got Me Hangin’ from Your Lovin’ Tree" / "I Don’t Wanna Go to Sleep Again" (1971)

Fotnoter

Källor

The Herd på Allmusic
Listplaceringar på UK Singles Chart

Brittiska musikgrupper
Blodsband (musikalbum)

Blodsband är ett studioalbum av Peps Blodsband, släppt på skivbolaget Sonet Records år 1974 (skivnummer SLP 2552). Det utgavs på CD på 1990 (SLPCD-2552).

Albumet kom att bli det sista bluesinspirerade album han gjorde för att sedan gå över till reggaemusik. "Falsk matematik" har kommit att bli en av Peps Perssons mest kända låtar. Förutom Persson medverkar även bland andra Christer Eklund på saxofon.

Blodsband är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Låtlista
 Sida A
"Falsk matematik" – 3:20
"Samma lea, snea blues" "(It's the Same Old Blues)" (Don Nix) – 4:05
"När solen sjunkit" – 3:00
"Ångestneurotiker" – 3:30
"Himlen gråter" ("The Sky Is Crying") (Elmore James)–- 3:50

 Sida B
"Onådens år" – 7:10
"Dags å välja sida" – 3:45
"Vakna Törnrosa!" – 3:05
"Se opp!" – 4:05

Text: Peps Persson
Musik: Peps Person (utom spår 2 och 5, sida A)

Medverkande 
Musiker
 Rolf Alm – basgitarr
 Leif "Micke" Axelsson – "ljudlöst ös"
 Christer Eklund – tenorsaxofon, sopransaxofon
 Peps Persson – sång, gitarr, munspel
 Brynn Settels – piano, orgel
 Sven Sjöström – trummor

Produktion
Sam Charters – musikproducent
Lasse Gustavsson – ljudtekniker
Nisse Carlin – ljudtekniker
Sten Kallin – omslagsdesign
Sture Johannesson – omslagsdesign
Arne Norlin – foto
Bengt H. Malmqvist – foto

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 

Musikalbum 1974
Album av Peps Persson
Album utgivna på Sonet Records
Anna Carlson

Anna Christina Carlson, född 12 december 1950 i Örebro Nikolai församling, Örebro, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Carlson studerade vid Skara Skolscen och fortsatte sedan studierna vid Statens scenskola i Stockholm. Hon tillhör sedan 1980 den fasta ensemblen vid Uppsala Stadsteater. Hon var mellan 2006 och 2018 ordförande för Teaterförbundet för scen och film. 2017 efterträdde hon Jannike Åhlund som ordförande i Guldbaggejuryn, hon var även konferencier tillsammans med Svenska Filminstitutets presschef Jan Göransson för förgalan till Guldbaggegalan 2019.

Filmografi 

2012 – Odjuret (TV-Film)

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar 
 Anna Carlson på Uppsala stadsteater
Anna Carlson på Twitter

Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1950
Levande personer
Svenska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Örebro
Machito

Machito var artistnamnet för Francisco Raúl Gutiérrez Grillo, även kallad Frank Grillo, sångare född 16 februari 1912 i Havanna, Kuba, död 15 april 1984 i London, England efter en stroke.

Machito och hans orkester The Afro-Cubans spelade en viktig roll i utvecklingen av afro-kubansk jazz och latinsk jazz över huvud taget.

Referenser 

Kubanska sångare
Kubanska jazzsångare
Sångare inom latinsk musik
Män
Födda 1912
Avlidna 1984
Personer från Havanna
Vifors

Vifors är en del av tätorten Bergby och tidigare by och järnbruk i Hamrånge socken, Gävle kommun i Gästrikland.

Vifors erhöll sitt namn när ett järnbruk uppfördes vid forsen mellan byarna Fors och Vij år 1694. Vifors bruk anlades av landskamrerare Erik Warg med privilegier av den 27 februari 1694. Bruket brändes och raserades av ryssarna den 18 maj 1721 men återuppbyggdes och togs åter i bruk år 1725. Ursprungligen fanns på bruket endast en fallhammare och härdar och produktionen var 600 skeppund smide per år. Vifors nuvarande herrgård anlades runt 1770 av dåtida bruksägaren Nils Tottie. Driften vid Vifors bruk upphörde 1863.

Axmar bruks ägare David Schinkel förvärvade 1785 Vifors bruk varefter han grundligt lät bygga om bruket samt tillhörande verkstäder och boningshus inklusive herrgården. Efter sammanslagningen av Axmar bruk och Vifors bruk kom företaget att benämnas Hamrångeverken. Hamrångeverken fullbordades 1803 genom köpet av Viksjö bruk. Schinkels Järnbruksepok i Hamrånge varade i 113 år tills brukspatron Carl David von Schinkel sålde Hamrångeverken till Bergvik och Ala AB.

Ägare till Vifors bruk i kronologisk ordning:
1694-1709 Landskamrerare Erik Warg d.ä. (-1709)
1709- Tullinspektor Erik Warg d.y.
Anders Johansson Wohlgemuth
Direktör Johan Paul Heublein (-1722)
Abraham Heijke (-1754)
Häradshövding Johan Smaraeus (-1761)
Katarina Uhr (-1767)
-1785 Nils Tottie
1785-1807 Kommerseråd David Schinkel (1743-1807)
1807-1840 Kammarherre Johan Fredrik von Schinkel (1791-1840)
1840-1882 Överste Bernt Bergman, adlad von Schinkel (1795-1882)
1882-1890 Brukspatron Carl David Fredrik Bernhard von Schinkel (1839-1911)
1890-1976 Bergvik och Ala AB
1976-          Stora Kopparbergs Bergslags AB/StoraEnso

Externa länkar 
Järnbruken i Hamrånge (Per Ax:son Hambrunger)

Hamrånge
Svenska järnbruk
Industriminnen i Gästrikland
Bruksorter i Sverige
Ohio Express

Ohio Express, amerikanskt tuggummipop-band bildat ca: 1967. De ingick i samma stall som 1910 Fruitgum Company. Ohio Express var en av de största tuggummipop-grupperna. Musikerna i gruppen var halvanonyma studiomusiker och låtarna sjöngs för det mesta av sångaren Joey Levine. De hade sin storhetstid 1968 då man släppte låtarna "Yummy, Yummy, Yummy" och "Chewy Chewy". 1960-talets Tuggummipopvåg var dock en tillfällig modefluga och dog ut i början av 1970-talet, liksom Ohio Express.

Amerikanska popgrupper
Trombone

För instrumentet trombone, se Trombon

Trombone är ett bokförlag i Göteborg. Förlaget startades 2005 och är idag ett aktiebolag. Hösten 2009 gav förlaget ut antologin Svensk Haiku där 50 svenska författare tolkar begreppet haiku. Bland författarna märks Tomas Tranströmer, Magnus Ringgren, Sture Allén och Göran Malmqvist.

Trombones utgivning rör sig främst inom genrerna lyrik och prosa. Bland annat har man givit ut romanförfattarna Peter Lucas Erixon, Emma Helgesson, Fredrik Ahlfors och Hugo Ball samt poeterna Magnus Ringgren, Jonas Ellerström, Simon Jensen, Christer Boberg, Kristian Carlsson och Krister Gustavsson.

Externa länkar
Bokförlaget Trombones webbplats
Trombone på Facebook

Svenska bokförlag
Företag i Göteborg
Företag bildade 2005
Kultur i Göteborg