kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Proppväxel

Proppväxel, en telefonväxel där kopplingen av samtal sker med hjälp av lösa proppar som enligt ett koordinatsystem sätts i en kopplingslist. En proppväxel är manuell, och både externa och interna samtal måste kopplas av telefonist. Sammankoppling av två anknytningar, eller en huvudledning och en anknytning sker genom att A:s propp flyttas från sin vilojack rakt upp i samma position till motsvarande plats i en ledig kopplingslist. Därefter flyttas B:s propp från sin vilojack, rakt upp, till samma kopplingslist, varvid sammankoppling sker. På bilden pågår ett samtal mellan ankn 19 och 10 samt ankn 12 är lagd själv i list 4. Systemet användes för mindre manuella telefonstationer samt för mindre abonnentväxlar (företagsväxlar) upp till 20 nummer. Som abonnentväxel fanns proppväxeln kvar fram till 1990-talet.

Telefonväxlar
Stora året

Stora året är en informell tävling inom fågelskådarkretsar i USA. Tävlingen går ut på att se, eller höra så många olika arter som möjligt i Nordamerika under ett kalenderår.

Historia
1953 gjorde Roger Tory Peterson och James Fisher en 30 000 miles lång bilfärd genom stora delar av Nordamerika. Denna resa skrev de en bok om som heter "Wild America" och som senare också blev en film. I en fotnot i boken nämner Peterson att hans årslista under 1953 var 572 arter. Detta blev startskottet för det stora året. 1956 höjde den 22-årige engelsmannen Stuart Keith ribban genom att följa Peterson och Fishers rutt och få ihop en årslista på 598 arter.

Keiths rekord stod sig i femton år tills den blott arton år gamla Ted Parker under sitt sista år på high school och första år på universitetet lyckade få ihop en årslista på 626 arter.

En av de skådare som, trots att han inte lyckades slå rekordet, har fascinerat många skådare är Kenn Kaufmann. Han hoppade av skolan bara 16 år gammal och med en minimal budget gav han sig ut på det stora året 1973 genom att lifta sig igenom hela Nordamerika. Han ska ha levt på kattmat och fått sitta i häkte i två dagar och ändå fått ihop 666 arter, slagen med endast tre arter av en annan skådare vid namn Floyd Murdoch.

1979 lyckades Jim Vardaman skrapa ihop 699 arter under sitt stora år med hjälp av oändligt mycket pengar och med kunskapen från några av Nordamerikas bästa fågelguider. Vardaman själv var ingen stor ornitolog men lyckades köpa sig den kunskap han behövde för att slå rekordet. Fågelguiderna tog med honom Nordamerika runt ett antal gånger och pekade ut rariteterna för honom.

I det stora året 1998 deltog de tre hängivna skådarna Sandy Komito, Greg Miller och Al Levantin. Bland annat på grund av att El Niño slog till extra hårt de året så lyckades de alla tre få fler än 700 arter. Den ena deltagaren, Sandy Komito, hade redan slagit rekordet med 721 arter två år tidigare men var fast besluten om att slå sitt eget rekord igen. Det gjorde han med den oslagbara slutsumman på 745 arter. Detta år skrev senare Mark Obmascik en bok om som just heter "Det stora året".

Bästa årslistorna
 745 arter - Sandford (Sandy) Komito (1998)
 721 arter - Sandford (Sandy) Komito (1987)
 715 arter - Greg Miller (1998)
 714 arter - William Rydell (1992)
 712 arter - B. Schiftlett (1993)
 711 arter - Benton Bascham (1983)
 711 arter - Al Levantin (1998)
 699 arter - Jim Vardaman (1979)

Böcker om Stora året
 Kingbird Highway - Kenn Kaufman (om året 1973)
 Call Collect, Ask for Birdman - Jim Vardaman (om året 1979)
 Birding's Indiana Jones - Sandford Komito (om året 1987)
 A year of birds - William Rydell (om året 1992)
 Det stora året - Mark Obmascik (om året 1998)
 I came, I saw, I counted - Sandford Komito (om året 1998)

Externa länkar
De personer som sett flest arter i Nordamerika under sina liv

Ornitologi
Citroën Dyane

Citroën Dyane var en bilmodell från Citroën som tillverkades mellan åren 1967 och 1983.  Bilen presenterades 1967 som en uppdaterad version av Citroën 2CV, som fortsatte att tillverkas parallellt med Dyane. Bilen introducerades för att konkurrera med Renault 4. Den hade halvkombibaklucka och modernare inredning än 2CV. Grundkonstruktionen var dock densamma som 2CV med tvåcylindrig, luftkyld motor, liggande spiralfjädring och tygtak som rullades bakåt. Bilen fanns även i en skåpmodell, kallad Akadiane. Starkaste motorutförandet var på 32 hästkrafter.

Dyane positionerades mellan 2CV och Ami på marknaden, vilket gjorde att Citroën hade tre småbilar byggda på samma plattform som delvis konkurrerade med varandra. Dyane fick ganska snart tillgång till den större motorn från Ami, men från 1970 erbjöds denna även i 2CV. Både Ami och Dyane sålde bra framförallt på den franska marknaden, men trots det hängde 2CV kvar och överlevde båda de modernare modellerna.

Främre sidorutorna var öppningsbara horisontellt genom att ena halvan av glasrutan kunde skjutas bakåt. Detta till skillnad från Citroën 2CV som hade ett gångjärn så att man kunde fälla upp nedre halvan av rutan och knäppa fast den i den övre. Den senare konstruktionen var mer populär, eftersom man då kunde luta armbågen mot fönsterramen.

Åren 1968-1973 licenstillverkades den även i Iran under namnet Jyane.

Bakgrund 
Citroën 2CV hade fått hård konkurrens av Renault R4, som introducerades 1961. För att möta konkurrensen tog man fram Dyane, som skulle vara lite rymligare, lite modernare formgiven, men fortfarande mindre än Ami.

Dyane
Framhjulsdrivna fordon
Citroën Saxo

Citroën Saxo är en småbil utvecklad av Citroën i samarbete med Peugeot, vars version kallades 106. Saxo marknadsfördes aldrig i Sverige, men ett antal har ändå letat sig till landet via privatimport. Idag är modellen ersatt av de betydligt modernare C2 och C3.

Motoralternativ

Externa länkar 
http://www.citroen.co.uk

Saxo
Framhjulsdrivna fordon
Citroën Ami

Citroën Ami är en personbil tillverkad av den franska biltillverkaren Citroën mellan 1961 och 1979. Bilen var framhjulsdriven och baserad på samma teknik som modellen 2CV. Tillsammans med den några år senare introducerade systermodellen Dyane skulle den erbjuda ett lite rymligare och mer påkostat alternativ till den rustika 2CV. Ami var den större av modellerna och blev en succé i hemlandet Frankrike, där den tidvis var den mest sålda billmodellen på marknaden. Ami 6 tillverkades 1961-71 och Ami 8 1969-79. Från 1972 fanns också en Ami Super med enlitersmotorn från GS. Alla modellerna fanns som Berline (sedan), Break (kombi) och Service (en Break i skåpversion). Sedanversionen av Ami 6 utmärkte sig genom att bakrutan sluttade inåt som på Ford Anglia 1959-68. Ami 8-sedanen fick en mer halvkombiliknande bakdel.

Ami 6 
I slutet av 1950-talet hade Citroën två modellserier att erbjuda, den lilla enkla 2CV och de stora påkostade ID/DS-modellerna. För att fylla gapet däremellan behövdes en mellanklassbil. Lösningen blev att konstruera en större och rymligare kaross som passade på underredet till en 2CV. Man kunde på det sättet utnyttja befintlig teknik och spara pengar på utvecklingsarbetet. Den nya bilen blev större och tyngre, och fick därför en aningen större motor med 20 hk och 602 cc volym. Första modellen kallades Ami 6, och fanns som Berline (sedanmodell) och från 1964 även som Break (kombi).

Ami 8 
1969 presenterades den nya modellen av Ami, som fick namnet Ami 8. Den största yttre förändringen var att den "felvända" bakrutan nu ersattes av en halvkombiliknande bakre del av karossen. Det är dock ingen halvkombi, eftersom bakrutan inte följer med när man öppnar bagageluckan. De mekaniska delarna skiljer sig inte så mycket åt, men Ami 8 har skivbromsar fram, fortfarande monterade invändigt intill växellådan.

M35 
Mellan 1969 och 1971 tillverkade Citroën en prototypserie av modellen M35, som var baserad på Ami. Den största nyheten med bilen var en enkelskivig wankelmotor, som var en motortyp Citroën satsade på vid den tiden. Hydraulisk fjädring ingick också i konceptet. Bilen såldes aldrig officiellt, men erbjöds till utvalda Citroën-kunder för långtidstest i daglig användning. Bilarna togs sedan tillbaka och skrotades. Många detaljer från konstruktionen kom sedan att användas i andra modeller. 

M35 hade med dagens mått beskedliga prestanda. 0-100 km/h avverkades på 19 sekunder.

Ami Super 
Efter att Citroën GS introducerats, fanns det tillgång till en fyrcylindrig version av den motor som drev Ami. 1973-1976 erbjöds den mindre av GS-motorerna även i Ami, som då fick namnet Ami Super. Det är troligt att Ami användes som testbänk när GS-motorerna utvecklades och testades. Det är inte bara motorn som skiljer Ami Super från en Ami 8, utan även växellåda och bromsar har plockats från GS. Det betydde att växelspaken blev golvmonterad till skillnad från den klassiska "kryckan" som sitter i instrumentbrädan i övriga Ami-modeller. Fjädringen byggdes också om för att klara den högre effekten.  

Ami
Framhjulsdrivna fordon
Träda

Träda eller träde innebär att åkermark under en period får vila från produktion av grödor. Denna vila kan pågå i ett eller flera år. Trädan är en gammal företeelse och kom till för att marken inte skulle utarmas. Odling av säd år efter år medförde att marken blev helt utarmad så att den blev värdelös för odling. Redan i början av 1700-talet använde man sig av "träda" i Bergslagen,

speciellt på nyodlingar. Man gödslade kraftigt och odlade spannmål i 3 år varefter man slog (den självsådda) vallen under 8–10 år. Denna äldre form av träda kallades linda. På 1870-talet låg 14,5% av den svenska åkermarken i träda. Träda användes i vissa landsdelar långt in på 1900-talet. På Öland + Gotland låg 15,2% av åkermarken i träda år 1921. I modernt lantbruk finns ingen anledning att lägga mark i träda för produktionens skull. Man kan utföra markanalys för att fastställa innehållet av växtnäring i marken och utifrån denna bestämma en gödselgiva som återställer näringsbalansen.

Träda för ogräsbekämpning
En annan anledning till träda är att bekämpa ogräs. Istället för att bespruta med herbicider, kan man låta åkern gå i träda. Här finns två olika typer av träda. En så kallad svartträda där man med hjälp av harv och plog bekämpar ogräset, och grönträda, där en utvald växt, som är livskraftigare, tar över och hämmar ogräset samt förhindrar kväveläckage. En sådan gröda kallas fånggröda. Svartträda medför vanligen att kväve läcker ut från åkern och bör inte tillgripas utom som sista utväg i kampen mot ogräs.

Regler för träda
Fram till för några år sedan fanns det inom bidragssystemet

krav att undanta en viss del av åkermarken från produktion. Den skulle då läggas i grönträda under ett eller flera år och stöd utgick för det. Stöd för träda utgick också vid odling av industrigröda, till exempel salix. Anledningen var att EU ville minska överproduktionen av livsmedel. Idag är det frivilligt att lägga mark i träda men reglerna för hur trädan hanteras är desamma - där får inte förekomma vedartade växter (sly) och marken måste hållas dränerad, dvs den måste kunna tas in i produktionen när som helst

Mångfaldsträda
Trädan berikade mångfalden i den svenska faunan och floran. Eftersom trädan är på väg att försvinna ur växtföljden i det moderna jordbruket ger EU idag bidrag till lantbrukare som lägger mark i mångfaldsträda. Syftet med denna träda är att åstadkomma en växtlighet så att insektsarter gynnas eller att skapa bra häckningsplatser för fåglar. En mångfaldsträda kan innehålla allt från ovanliga örter till ogräs och fröblandningar som gynnar insekter får sås in. En sådan träda kan anläggas på åkermark, del av åkermark eller i kantzoner.

Referenser

Jordbruk
Uppvigling

Uppvigling är ett brott mot allmän ordning, alternativt ett brott mot staten. Den syftar till att offentligen uppmuntra eller organisera motstånd mot en regering eller dess lagar, men den är inte lika allvarlig som förräderi.

I olika länder

Sverige 
Uppvigling innebär i svensk rätt att i ord eller skrift uppmana andra till brott eller ohörsamhet. Uppvigling kan också betyda att man uppmanar krigsmän att åsidosätta sina skyldigheter. Om brottet är ringa döms ej till ansvar, men om brottet bedöms som grovt kan den skyldige dömas till fängelse i upp till fyra år.

Brottet uppvigling regleras i femte paragrafen i brottsbalkens sextonde kapitel, "Om brott mot allmän ordning": 

Den som muntligen inför menighet eller folksamling, i skrift som sprides eller utlämnas för spridning eller i annat meddelande till allmänheten uppmanar eller eljest söker förleda till brottslig gärning, svikande av medborgerlig skyldighet eller ohörsamhet mot myndighet, dömes för uppvigling till böter eller fängelse i högst sex månader.

Övriga länder 
Uppvigling enligt brittisk rätt (sedition) inkluderade förr i allmänna ordalag publicerandet av agitationsskrifter eller agitation i tal. Numera talar den brittiska rättsbalken tydligare om vad som kvalificerar som uppvigling eller inte. Bland annat åtalades Thomas Paine i Storbritannien för seditious libel, ung. "uppviglande förtal". 

I vissa länder och tider har det varit uppvigling av visa fram vissa flaggor eller främja vissa politiska eller kriminella rörelser. För att motverka uppvigling och illojala yttringar mot staten krävdes i USA efter andra världskriget att vissa offentliga tjänstemän svor en trohetsed.

Se även
Tryckfrihetsbrott

Referenser 

Yttrandefrihetsbrott
Tryckfrihetsbrott
Brott mot allmän ordning
Brottsmedverkan
Barkåkra

Barkåkra är kyrkbyn i Barkåkra socken i Ängelholms kommun i Skåne, belägen norr om Ängelholm.

I Barkåkra ligger Barkåkra kyrka. Sedan 2015 finns Barkåkra järnvägsstation.

Historia 
Barkåkra har medeltida rötter, och skrevs "Barkakræ" 1333. Namnet går troligast tillbaka på mansnamnet Barki, men kan även helt enkelt syfta på en barktäkt i området. Efterledet -åkra, med betydelsen åker, gör det dock mest troligt att det handlar om ett mans(bi)namn. 1662 upptog byn ett helt och ett enfjäredels kronohemman. Troligen fanns där även vid denna tid femton hela, tre halva och två enfjärdedels insocknes frälsehemman.

År 1945 flyttades Skånska flygflottiljen (F10) från Malmö till ett flygfält, nu Ängelholm-Helsingborg Airport, öster om Barkåkra och nedlades år 2002. Därefter har flottiljområdet börjat omvandlas till ett företagsområde Valhall Park där bland andra Koenigsegg håller till.

Källor 

Orter i Ängelholms kommun
Kavaljer

Kavaljer, ursprungligen från latinets caballarius ("hästskötare", i medeltidslatinet senare med betydelsen 'riddare'), av latinets caballus ("häst"). Numera används det mest i betydelsen manligt (bords)sällskap till någon, eller en manlig danspartner.
Den kvinnliga motsvarigheten till kavaljer är i vardagligt tal bordsdam.

Till svenska från italienskans cavaliere, spanskans caballero, engelskans cavalier och franskans chevalier i betydelsen ryttare. När ryttaren kom att identifieras med riddare eller adel blev ordet senare synonymt med adelsman. Senare fick kavaljer betydelsen hovman i Sverige, alltså en person vid hovet.

I äldre svenska, kan kavaljer också avse en manlig individ som uppträder mycket förnämt, är välklädd, utmärker sig genom ett belevat och fint sätt och med framgång deltager i sällskapslivet; i synnerhet förr ofta liktydigt med sprätt. Ordet kunde också användas om en person tillhörande de högre samhällsklasserna som i avsaknad av fast sysselsättning, arbetslust  eller pengar levde såsom gäst och sällskap på herrgårdar (i synnerhet i Värmland).

Kavaljererna på Ekeby och Huseby
I Selma Lagerlöfs Gösta Berlings saga spelar "kavaljererna" på Ekeby en central roll i handlingen. 

Uttrycket användes senare i samband med Husebyaffären om de affärsmän med Berl Gutenberg och prins Carl i spetsen som plundrade godset.

Se även 
Kavaljerer, anhängare av Karl I av England under 1600-talet

Källor

Dans
Hovfolk

de:Kavalier
en:Cavalier (disambiguation)
Christer Hammargren

Christer Hammargren, född 5 oktober 1944, var en svensk motocrossförare under 1960- och 1970-talet, främst inom 500cc. En av de större framgångarna var förstaplacering i Motocross des Nations (lag-VM) 1970 och 1971.

Födda 1944
Svenska motocrossförare
Män
Levande personer
Ekologisk mat

Ekologisk mat eller ekomat är mat gjord på råvaror som räknas som ekologiska, det vill säga att de kommer från odlingar som är certifierade för vissa regler. Den vanligaste märkningen för ekologisk mat i Sverige beviljas av Krav, som är en ekonomisk förening där stora aktörer inom livsmedelsindustrin finns som exempelvis ICA, Coop, LRF, Arla. Luomu-märket beviljas för ekologiska produkter som övervakas av finska myndigheter.

Vissa tillsatser till mat brukar vara förbjudna vid Krav-märkning av mat, däribland tillsats av glutamat.

Märkningar

Historik 

Försäljningen av ekologisk mat ökade med cirka 25 procent under 2007. Sedan 2010 måste alla livsmedelsförpackningar som innehåller ekologiska livsmedel som producerats i EU märkas med EU:s grön-vita logotyp för ekologiska livsmedel: EU-Lövet (Se bilden).

Effekter 
Enligt en rapport 2012, som analyserar många jämförbara studier, ger ekologisk odling i genomsnitt åttio procent av skörden jämfört med konventionell odling.

Svenska livsmedelsverket anser att det behövs fler undersökningar för att ta ställning till den ekologiska matens näringsvärden.

Ekologisk mat i Sverige 
I Sverige finns idag (2014) fyra godkända kontrollorgan som kontrollerar och certifierar ekologiska livsmedel: Kiwa Sverige, SMAK AB, HS Certifiering AB samt Valiguard AB.

Se även 
 Ekologiskt jordbruk
 Ekologi
 Biodynamiskt jordbruk
 Organisk-biologisk odling

Källor

Externa länkar 
 Luomu-märket (finskt myndighetskontrollerat märke för ekologisk produktion), finska livsmedelsverket
 Luomu-liitto, finska förbundet för ekologisk produktion
 Ekologisk mat Livsmedelsverket

Ekologisk mat
Kosthållning
Valsbana

Valsbana uppkom när vals introducerades i Sverige på 1800-talet. Tidigare hade man mestadels dansat "på fläck", det vill säga på ett litet område på golvet. Nu övergick det till att man dansade i en stor cirkel, motsols runt i rummet.

Dans
Motstyrning

Motstyrning, kontrastyrning ("counter steering") är en princip vid styrning av  2-hjuliga fordon såsom motorcyklar, mopeder och cyklar. Det går ut på att man trycker styret åt motsatt håll som man vill svänga åt.

Ju högre farten är desto mer motstyrning krävs för att behålla svängradien.

Eftersom ett tvåhjuligt fordon är självbalanserande genom gyroskopeffekten så måste fordonet bringas i obalans om man vill svänga. Genom att styra åt motsatt håll "ramlar" man åt det håll man vill åka.

Genom att hålla tryck på styret genom svängen behålls önskad lutning och svängradie. Denna effekt blir större ju högre hastigheten är. Man kan också använda gasen för att justera lutningen (svängradien) under sväng.

Referenser

Fordonsdynamik
Motorcyklar
Rus, Estland

Rus () är en by () och ett färjeläge i kommunen Hapsals stad i landskapet Läänemaa i Estland. Rus tillhörde Ridala kommun 1992–2017. Byn hade 51 invånare år 2011. 

Byn ligger på Estlands västkust mot Moonsund, 95 km sydväst om huvudstaden Tallinn och 7 km väst om residensstaden Hapsal. Ön Rukkirahu tillhör byn. Rus angränsar till Nõmme i norr, Kiltsi i öster och Pusku i söder. Från Rus utgår färjorna till Ormsö och Dagö samt Riksväg 9 som sträcker sig åt nordöst mot Hapsal och Ääsmäe.

Rus ligger i en trakt som tidigare beboddes av estlandssvenskar. Nästan alla estlandssvenskar flydde till Sverige i samband med andra världskriget. Enno Hallek är född i Rus.

Källor 

Byar i Estland
Orter i Läänemaa
Folklig dans

Begreppet folklig dans används ibland för att markera skillnaden mot folkdans om äldre danser som traditionellt dansats (och ofta fortfarande dansas) folkligt till folkmusik, till exempel polska. De är de danser som fram till ungefär år 1900 normalt dansades vid bröllop, fester och av ungdom på lördagskvällar i ett vägskäl, på en bro eller i en loge. Numera dansas de framförallt på spelmansstämmor, bystugedanser (till exempel under Musik vid Siljan), Folkmusikkaféet i Göteborg, Folkmusikhuset, "Skeppis", i Stockholm med mera. Nära större städer konkurrerades de ut av andra danser som vals, foxtrot med mera i slutet av 1800-talet eller början av 1900-talet. I mer avskiljda områden, bland annat runt Siljan i Dalarna, har många folkliga danser levt vidare i obruten tradition. 

Med det liknande begreppet folkdans avses i Sverige normalt de danser som folkdanslag dansar. Svenska folkdanser är till stor del komponerade i början av 1900-talet för uppvisning. Ofta är de uppställningsdanser, som kadriljer, där man använder begrepp som damsida, kavaljersida etc baserat på hur olika dansare är placerade i förhållande till publiken. Svenska folkdanser har ofta inte dansats i folklig tradition. En del folkdanslag dansar också folkliga danser, men många lag gör det inte. 

Folkliga danser, bland annat många polskor, kräver ofta god dansskicklighet, vighet, smidighet och god fysik. De är ofta jämförelsevis danstekniskt svåra, eftersom det kan krävas mycket träning för att lära in hur man dansar om med säkerhet och balans, även om det bara är tre steg vilka upprepas varv efter varv. Och ibland är de konditionskrävande att utöva. Ibland förekommer olika så kallade vigheter. Uttrycket "slå klackarna i taket" kommer från polskedans och är en vighet som dansskickliga (framförallt ungdomar) kunde utföra om taket inte var alltför högt. Andra vigheter kan vara knäfall, hjulningar, slå ihop klackar etc. En välkänd familj inom polskorna är de olika hambodanserna. Hambo skiljer sig från de flesta andra polskor genom att man normalt bara dansar om fyra varv i taget under fyra av åtta takter i en musikalisk repris. I övriga polskor dansar man oftast om en eller flera repriser vilket oftast är mer krävande på flera sätt.

Referenser

Källor
 Folkmusikkaféet i Göteborg
 Folkmusikhuset, "Skeppis", i Stockholm

Folklig dans
Dans
Folkdanser
Folkmusik
Adair County

Adair County kan syfta på flera olika countyn i USA

 Adair County, Iowa
 Adair County, Kentucky 
 Adair County, Missouri
 Adair County, Oklahoma
Boone County

Boone County kan syfta på flera olika countyn i USA, alla uppkallade efter äventyraren Daniel Boone.

 Boone County, Arkansas
 Boone County, Illinois
 Boone County, Indiana
 Boone County, Iowa
 Boone County, Kentucky
 Boone County, Missouri
 Boone County, Nebraska
 Boone County, West Virginia
Buchanan County

Buchanan County kan syfta på flera olika countyn i USA

 Buchanan County, Iowa 
 Buchanan County, Missouri 
 Buchanan County, Virginia