kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anna Ancher

Anna Kirstine Ancher, född Brøndum den 18 augusti 1859 i Skagen, död 15 april 1935 i Skagen, var en dansk målare. Hon var en av Skagenmålarna.

Biografi
Anna Ancher var dotter till Erik Andersson och Anne Hedvig Brøndum och föddes på Brøndums Hotel, som drevs av föräldrarna. Hon var den femte i en syskonskara på sex barn, i vilken också ingick Christen Degn Brøndum, som övertog Brøndums Hotel efter fadern.

Hon studerade på Vilhelm Kyhns privata tecknare- och målarskola i tre vintrar i Köpenhamn tre vintrar 1875–1878 och i Paris för Pierre Puvis de Chavannes tillsammans med Marie Triepcke. Hon ställde ut första gången 1880 på Charlottenborg i Köpenhamn. Hon var den enda av Skagenmålarna som var född i Skagen, där hon var bosatt under hela sitt liv. Hon skildrade ömsint hemmiljöer och kvinnor i arbete.

Brøndums Hotel var under många år samlingspunkt för Skagenmålarna, och det var där Anna Ancher 1874 mötte Michael Ancher. De gifte sig 1880 och fick dottern och sedermera konstnären Helga Ancher. Familjen Ancher flyttede 1884 in i jomfru Melsens hus på Markvej 2 i Skagen, som senare byggdes ut. Huset är numera ett museum, Michael och Anna Anchers hus.

Anna Ancher tilldelades årsmedaljen 1903 och 1904. Hon fick utmärkelsen Tagea Brandt Rejselegat 1924. 

Många av hennes målningar finns på Skagens Museum, Ribe Kunstmuseum och Den Hirschsprungske Samling i Köpenhamn. Hon är även representerad på Statens Museum for Kunst, Nationalmuseum, och Göteborgs konstmuseum.

Bildgalleri

Källor 
 Anne Ancher på Skagens Museums webbplats
 Artikeln Anne Ancher i Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Noter

Vidare läsning
 
 Margrehe Loerges: Anna Ancher - portræt af en skagensmaler og kunstnerhustru, Lamberth 2006.

Externa länkar 
 

Danska genremålare
Skagenmålarna
Mottagare av Eckersbergmedaljen
Mottagare av Tagea Brandts Rejselegat
Danska målare
Personer från Skagen
Födda 1859
Avlidna 1935
Kvinnor
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Statens Museum for Kunst
Dram

Dram (armeniska: Դրամ, Dram) är den valuta som används i Armenien. Valutakoden är AMD. 1 dram = 100 luma. Dram var också namnet på den valuta som användes i Armenien mellan 1199 och 1375.

Valutan infördes den 22 november 1993 och ersatte den tidigare ryska rubeln. 
Vid det senaste bytet var omvandlingen 1 AMD = 200 rubel.

Användning 
Valutan ges ut av Armeniens centralbank (Hajastani Kentronakan Bank; Central Bank of Armenia, CBA) som grundades 1993 och har huvudkontoret i Jerevan.

Valörer 
mynt: 10, 20, 50, 100, 200 och 500 dram
underenhet: används ej, tidigare luma
sedlar: 1000, 5000, 10.000, 20.000, 50.000 och 100.000 AMD

Externa länkar 
 Centralbanken CBA
 Sedlar från Armenien  
 Aktuell kurs XE.com

Finansväsende i Armenien
Asiatiska valutor
Europeiska valutor
Romans (musik)

Romans är som konstmusikterm en sånggenre, oftast solosång till instrumentalt ackompanjemang, alltid i litet till måttligt format.

Den leder sitt ursprung huvudsakligen från Tyskland och hade en blomstringstid i 1800-talets borgerliga kultur. Den tyska romanskonsten har förblivit ett kraftcentrum i genren, men den finns i hela Västvärlden.

Romans och lied

En närliggande term är lied (i flertal lieder), som egentligen är det tyska ordet för "(en) sång", "strofisk sång" eller "visa" (, i flertal ). Som specialterm har tyska Lied kommit att beteckna olika mer genomarbetade sånggenrer i det tyska språk- och kulturområdet, även denna. På svenska används ordet lied ibland som specifik beteckning på romanser i den tyska traditionen. På engelska har det blivit det vanliga ordet för romans, när den inte kallas art song eller bara song.

Form
Texten är vanligen en centrallyrisk dikt, ibland en berättande, som sjungs till ett genomarbetat instrumentalt ackompanjemang (alltså mer än bara stödjande ackord eller plock), oftast för piano, senare även för symfoniorkester, undantagsvis för andra besättningar. Musiken brukar karakteriseras av välavvägd balans mellan ord och ton, där både melodi och ackompanjemang kan bära lika mycket uttryck och innehåll som texten och också vara skrivna mot eller förändrande den. I melodin har många tonsättare också försökt fånga melodin i det språk texten är skriven på.

Olika romanstraditioner
Några av de mest betydande tyska romanstonsättarna är:
 Johannes Brahms
 Franz Liszt
 Carl Loewe
 Gustav Mahler
 Robert Schumann
 Franz Schubert
 Richard Strauss
 Hugo Wolf

Andra tyska tonsättare värda omnämnande är Wolfgang Amadeus Mozart, Ludwig van Beethoven, Alban Berg (Sieben frühe Lieder), Erich Wolfgang Korngold, Hans Pfitzner, Max Reger, Arnold Schönberg (Gurre-Lieder för orkester, kör och vokalister), Gustav Mahler (Kindertotenlieder, Des Knaben Wunderhorn, Das Lied von der Erde, mm), Richard Wagner (Wesendonck-Lieder), Bruno Walter  m.fl.

En framstående norsk romanskomponist var Edvard Grieg och en polsk Karol Szymanowski. Framstående svensktalande romanskompositörer är Jean Sibelius, Dag Wirén, Wilhelm Stenhammar, Hugo Alfvén, Wilhelm Peterson-Berger, Emil Sjögren, Allan Pettersson, Adolf Fredrik Lindblad och Ture Rangström. 

I Frankrike kallade Charles Gounod sina romanser mélodies. Några andra franska tonsättare är: Hector Berlioz, Henri Duparc, Gabriel Fauré, Reynaldo Hahn, Charles Koechlin och Francis Poulenc.

Referenser

Musikgenrer
Klassisk musik
Typer av musikstycken
Sång
Landsplåga

Landsplåga är ett uttryck som närmast betyder epidemi eller betecknar en katastrof av något slag, som drabbar ett helt land. I denna betydelse är begreppet belagt i svenska språket från 1540-talet, då det förekommer i Gustav Vasas bibelöversättning till svenska som "Lands plågha" i Andra Moseboken för att beskriva de tio plågor som drabbar Egypten, då Farao nekar Moses att lämna landet med sitt folk. Ordet är också med i Jobs bok i 1917 års kyrkobibel, men inte i Bibel 2000 där begreppet istället ersatts med "olycka".

Ordet har kommit att användas i överförd bemärkelse som en (mer eller mindre ironiskt menad) beteckning för populära kulturfenomen som upprepas intensivt i medier och folkmun inom ett land. En landsplåga är vanligtvis en sång, men det kan även röra sig om uttryck från TV eller film.

Referenser

Noter

Termer inom kultur
Årets spelare

Årets spelare (tidigare Årets hockeytjej) är en utmärkelse till säsongens mest framstående kvinna i svensk ishockey. Utmärkelsen är instiftad och delas ut av Ishockeyjournalisternas Kamratförening i samarbete med Svenska Ishockeyförbundet. Priset kan endast erhållas av en svensk spelare. Priset bytte efter stor kritik namn 2017, från Årets hockeytjej till Årets spelare.

Mottagare 
2004 - Kim Martin, AIK
2005 - Maria Rooth, Mälarhöjden/Bredäng Hockey
2006 - Erika Holst, Mälarhöjden/Bredäng Hockey
2007 - Gunilla Andersson, Segeltorps IF
2008 - Danijela Rundqvist, AIK
2009 - Elin Holmlöv, Minnesota Duluth Bulldogs, USA
2010 - Pernilla Winberg, Segeltorps IF
2011 - Linnéa Bäckman, AIK
2012 - Elin Holmlöv, Tornado Moskva, Ryssland
2013 - Johanna Olofsson, Modo Hockey
2014 - Jenni Asserholt, Linköpings HC
2015 - Emilia Andersson, Linköpings HC
2016 - Emma Eliasson, Luleå HF
2017 -  Lisa Johansson
2018 - Emma Nordin, Luleå HF
2019 - Emma Nordin, Luleå HF

Källor 

Svenska ishockeypriser
Priser och utmärkelser instiftade 2004
Smaragd

Smaragd (grekiska: smaragdos) är en högt värderad ädelsten, en typ av beryll, med gräsgrön färg. Färgen kommer av krom och ibland av vanadin. 

Den dyrbara ring, som tyrannen Polykrates kastade i havet som offer åt gudarna, berättas ha innehållit en smaragd. Smaragdgruvorna vid Zabarah och Kosseir vid Röda havet var enligt en där funnen hieroglyfinskrift bearbetade redan 1650 f.Kr. De berömda gruvorna i Tunkadalen i Colombia upptäcktes 1555, och gruvorna vid Muzo i samma land kände spanjorerna till redan 1537. Där förekommer smaragder med kalkspat, kvarts och svavelkis i en försteningsförande bituminös kalksten och i en svart lerskiffer. I gruvorna vid Jekaterinburg upptäcktes smaragd 1830, där förekommande i glimmerskiffer. Sibiriska genomskinliga smaragder av lägre kvalitet finns i hela 3 dm längd och väger flera kilogram. Så kallade akvamariner, smaragder av sjögrön färg, finns med vikter av mer än 7,5 kg. 

Man har inte lyckats bestämma någon smältpunkt för smaragd eftersom den spricker vid högre temperaturer.

Galleri

Källor

Externa länkar 

Ädelstenar
Silikatmineral
Aluminiumföreningar
Berylliumföreningar
Smedjegården

''För den Smedjegården som uppfördes på 1600-talet, se Nya smedjegården
Smedjegården eller Slottssmedjegården var ett fängelse vid slottet Tre Kronor, verksamt från medeltiden fram till 1697.  

Under den östligaste delen av den södra längan av slottet Tre Kronor fanns av ålder en smedja, där fångar sysselsattes. Med tiden inrättades fångrum vid smedjan och vid gården intill den. "Smedjan" var mot slutet av 1500-talet namnet på denna straffanstalt, som från början av 1600-talet kallades Smedjegården och där såväl stadens som Kronans fångar förvarades. Mot slutet av samma århundrade benämndes den Slottssmedjegården till skillnad från Nya Smedjegården. När slottet 1697 brann ned, försvann detta fängelse.

Se även
Siskeburen
Tjuvakällaren

Källor 

Nedlagda fängelser i Stockholm
Ej längre existerande byggnader på Norrmalm
Stockholm under medeltiden
Dirk Potter

Dirk Potter, född omkring 1370, död 1428, var en nederländsk skald och kansliskrivare.

Han författade den berömda dikten Der minnen loep (utgiven 1845-1847), vars 57 små noveller ur Bibeln, Ovidius, riddarromanen och folkepiken tillhör den nederländska medeltidslitteraturens mest kända.

Källor

Nederländska poeter
Födda 1370
Avlidna 1428
Män
Johan Nikolaus Pouget

Johan Nikolaus Pouget, född 1687 i Stockholm, död där 1735, var en svensk kyrkoherde med bakgrund som romersk-katolsk präst.

Pouget reste 1698 till jesuitseminariet i Linz för att tillsammans med fyra andra svenska katolska pojkar skolas och utbildas till katolsk präst, i en plan utformad av jesuiten Martin Gottseer för att förse Sverige med katolska präster. Året därpå anlände gruppen till Rom. Pouget prästvigdes 1709 samt blev 1712 både teologie och filosofie doktor. Han var sedan vice pastor i Utrecht samt kanonikus och legationspredikant i Hamburg och Köpenhamn, tills han 1719 i Lübeck övergick till lutherdomen då han menade sig ha funnit att Luther hade rätt lära om rättfärdiggörelsen.

I Lübeck erhöll han predikorätt och blev predikant i en församling. År 1724 reste han till Malmö där han utnämndes till andre pastor vid tyska församlingen och samma år blev prästvigd en andra gång, till luthersk präst, i Lund. År 1729 kallades Pouget till komminister vid den fransk-lutherska församlingen i Stockholm och 1731 till kyrkoherde i Stockholms Katarina församling.

Pouget skildras som en särdeles begåvad och omtyckt predikant, lärd och skicklig dialektiker samt kunnig i flera språk.

Källor 
 
 När jesuiterna ville ta över, Barbro Lindqvist i Bokförlaget Signum, nr 1 2006

Noter 

Kyrkoherdar i Stockholm
Födda 1687
Avlidna 1735
Män
Ugglan
Präster från Stockholm
Poughkeepsie

Poughkeepsie är en stad (city) och även en omgivande självständig kommun (town) i Dutchess County i den amerikanska delstaten New York, på östra stranden av Hudsonfloden, 117 km norr om New York, dit järnväg går utmed floden. År 2000 fanns 29 871 invånare i staden och 42 777 i kommunen. Poughkeepsie är administrativ huvudort (county seat) i Dutchess County och räknas till norra delen av New Yorks storstadsregion.

Staden anlades av holländare omkring 1698 och blev stad i administrativ bemärkelse 1854. Staden kännetecknades tidigt av breda, vackra, trädplanterade gator, smakfulla offentliga och enskilda byggnader samt ett stort antal fromma stiftelser och förträffliga undervisningsanstalter, bland annat det fortfarande öster om staden belägna Vassar College, det äldsta och ett av de största universiteten som grundats enbart för kvinnliga studenter. Institutionen grundades 1861 av Matthew Vassar (1791–1868), en rik bryggare i Poughkeepsie.

År 1918 etablerade Carl Edvard Johansson företaget CE Johansson Inc. på orten, för tillverkning och försäljning av sin måttsats.

IBM har en större anläggning i staden, där tillverkades tidigare stordatorer som exempelvis System/360.

Externa länkar 

 
Orter i delstaten New York
Matthias Sammer

Matthias Sammer, född 5 september 1967 i Dresden, dåvarande Östtyskland (DDR), är en tysk (tidigare östtysk) före detta fotbollsspelare och tränare. Han spelade mittfältare, försvarare, och libero. Han är son till Klaus Sammer.

Sammer slog igenom i Dynamo Dresden under 1980-talet och debuterade i det östtyska fotbollslandslaget 1986. I Östtysklands sista landskamp gjorde Sammer två mål (seger 2-0) mot Belgien. Sammer tog sedan plats i det återförenade Tysklands landslag. Sammer var den lysande stjärnan i det tyska landslag som vann EM 1996. Sammer var libero och jämfördes av många med 1970-talets store - Franz Beckenbauer. 1996 utsågs han till Europas bäste (Le ballon d'or). Han hade även stora framgångar med sina klubblag Stuttgart och Dortmund. Sammer fick senare stora skadeproblem och tvingades avsluta karriären i förtid 1998.

2000-2004 arbetade han som tränare i Borussia Dortmund och ledde laget till ligaguld 2002. 2004-2005 var Sammer tränare för VfB Stuttgart, innan han fick sparken den 3 juni 2005 efter en svag avslutning av seriespelet. 2006 blev han koordinator för ungdomslandslagen hos Tysklands fotbollsförbund . I juli 2012 blev det klart att Sammer tar över jobbet som sportchef i Bayern München. Han tar över jobbet från och med säsongen 2012/2013 och ersätter därmed Christan Nerlinger.

Meriter 
 51 A-landskamper/8 mål för Förbundsrepubliken Tyskland 
 23 A-landskamper/6 mål för DDR

 VM i fotboll: 1994 (4 matcher)
 EM i fotboll: 1992, 1996

 Europamästare 1996
 EM-silver 1992
 Interkontinentala cupen 1997
 Uefa Champions League 1997

 Tysk mästare 1992, 1995, 1996
 Årets tyska spelare 1995, 1996
 Årets europeiska spelare 1996

Klubbar 
 1. FC Dynamo Dresden
 VfB Stuttgart
 FC Internazionale
 Borussia Dortmund

Tränarkarriär 
 Borussia Dortmund (2000-2004)
 Tysk mästare 2002"
 VfB Stuttgart (2004-2005)

Källor

Externa länkar 

 Spelarbiografi om Matthias Sammer (svenska)

Födda 1967
Östtyska landslagsspelare i fotboll
Tyska fotbollsspelare
Tyska fotbollstränare
Tyska landslagsspelare i fotboll
Östtyska fotbollsspelare
Spelare i Dynamo Dresden
Spelare i VfB Stuttgart
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Serie A
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i Borussia Dortmund
Tränare i Borussia Dortmund
Tränare i VfB Stuttgart
Män
Levande personer
Personer från Dresden
Pouilly-sur-Loire

Pouilly-sur-Loire är en kommun i departementet Nièvre i regionen Bourgogne-Franche-Comté i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Pouilly-sur-Loire som tillhör arrondissementet Cosne-Cours-sur-Loire. År  hade Pouilly-sur-Loire  invånare.

Pouilly-sur-Loire genomkorsas av floden Loire och järnvägen Paris–Nevers–Lyon. Känd för vinodling och vinhandel.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Pouilly-sur-Loire

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Nièvre

Källor

Externa länkar 

Orter i Bourgogne-Franche-Comté
Kommuner i Nièvre
Manuel González Prada

Manuel González Prada, född 6 januari 1844, död 22 juli 1918, var en peruansk författare. Han började som romantiker med Espronceda och Bécquer som förebilder, men blev småningom desperat pessimist. Hans passionerade och sarkastiska lynne framträder starkt i Páginas libres (1894), där han riktar hänsynslösa utfall mot Valera och Castelar. Till hans övriga verk hör Horas de lucha (1908) och den något sentimentala verssamlingen Minusculas.

Källor

Peruanska författare
Spanskspråkiga författare
Författare under 1800-talet
Personer i Peru under 1800-talet
Födda 1844
Avlidna 1918
Män
Ugglan
Niclas Sjöstedt

Niclas Sjöstedt, född 23 oktober 1964, är en svensk fotbollstränare och tidigare fotbollsspelare (mittback). Han är Örgryte IS meste spelare i fotbollsallsvenskan. 

Han blev 1984 bäste målskytt i Gais, trots att han var mittback och blev utsedd till årets makrill. Sjöstedt gick från Gais till Öis 1987 och stannade kvar i klubben fram till 2000 då han avrundade karriären med spel i Västra Frölunda IF och Superettan. 

Under sin tid i Öis utmärkte sig Sjöstedt som en stabil och pålitlig försvarare. Han var lojal mot klubben, trots spel i division 1 och 2 i början av 1990-talet stannade han kvar. Han var under de sista åren lagkapten och gick bland supportrar under namnet "Kung Sjöstedt". Under sin sista säsong kunde han gå om Carl-Erik Holmberg och bli Örgryte IS meste allsvenska spelare med 261 matcher. Han blev dessutom Svensk cupvinnare 2000.

Källor 

Niclas Sjöstedt på gais.se

Svenska fotbollsspelare
Svenska fotbollstränare
Födda 1964
Män
Levande personer
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Fotbollsspelare i Gais
Fotbollsspelare i Västra Frölunda IF
Fotbollstränare i Västra Frölunda IF
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Mariano Ignacio Prado

Mariano Ignacio Prado, född 1826 i Huanuco, död 1901 i Paris, var president i Peru.

Prado deltog 1854 i general Castillas resning, måste därpå gå i landsflykt till Chile, men återkom efter Castillas seger 1855 och blev prefekt i Arequipa. Prado stod 1865 i spetsen för upproret mot presidenten Pezet, blev i november s.å. diktator, ingick därpå förbund med Chile och vann stort rykte genom sitt försvar av Callao (2 maj 1866) mot en spansk eskaders angrepp. Prado valdes 1867 i laga ordning till president, men fördrevs redan i januari 1868 av general José Balta till Chile, återvände under dennes efterträdare Pardo till hemlandet och valdes 1876 ånyo till president. Under hans presidentskap invecklades Peru i de olyckliga Stillahavskrigen varunder hans son Leoncio Prado Gutiérrez avrättades av den chilenska armén. Chilenernas framgångar förmådde Prado att undan den växande oppositionen i Peru fly ur landet (i december 1879), och sin ålderdom tillbragte han i Paris. Hans son Manuel Prado Ugarteche valdes två gånger till president.

Källor 
 

Peruanska politiker under 1800-talet
Perus presidenter
Män
Födda 1826
Avlidna 1901
Ugglan
Sävja

Sävja är en tätort i Danmarks distrikt (Danmarks socken) i Uppsala kommun belägen cirka 6 km sydost om centrala Uppsala. Sävja är också en stadsdel i Uppsala. I tätorten ingår bebyggelse i Nåntuna, Vilan och Bergsbrunna. Enligt kommunens definition av Uppsala tätort räknas Sävja till Sydöstra staden.

Tätorten avgränsas norr och nordväst av Sveriges lantbruksuniversitetet, österut av Ostkustbanan. Bebyggelsen närmast järnvägen utgör stadsdelen Bergsbrunna, tätortens mittparti är stadsdelen Sävja, och väster om länsväg 255 ligger Vilan och Nåntuna. I söder och sydost gränsar Sävja till friluftsområdet Lunsen.

Befolkningsutveckling

Samhället
Egentligt centrum för området saknas och den lokala servicenivån består främst av ett antal närbutiker och pizzerior.
 
Stadsdelen Sävja indelas i Sävja N (Sävja etapp 1) och Sävja S (Sävja etapp 2 och 3). Stadsdelen är en av Uppsalas mångkulturella stadsdelar med förskolor och grundskolor. Daneport, det som tidigare fungerade som Danmarks kommundelsförvaltning, är idag familjecentral med mödravård, barnhälsovård, Sävja familjeenhet Råd och stöd ungdomsmottagning samt öppen förskola. I byggnaden finns apotek, minilivsaffär och en restaurang.

I anslutning till skolan finns ett Kulturcentrum med ett kommunala Sävjabiblioteket och Sävja fritidsgård.

Kommunikationer 
Sävja trafikeras av UL stadstrafiken med linje 5 och 31. Järnvägsstation saknas i Sävja men har funnits i Bergsbrunna, där en ny pendeltågsstation ska byggas.

Utbyggnad 
Enligt Uppsala kommuns planer för Sydöstra Staden och Uppsala spårväg ska en ny spårvägslinje dras i öst-västlig riktning från Bergsbrunna genom den södra delen av Sävja. Utmed spårvägslinjen planeras en kraftig stadsförtätning, med flerbostadshus och kontorsbyggnader på 4-6 våningar. Spårvägen planeras vara färdigställd 2029.

Referenser

Externa länkar

Orter i Uppsala kommun
Stadsdelar i Uppsala
Tätorter i Sverige
Sävja
Sören Börjesson

Sören Börjesson, även känd som Mäster Sören, född 14 mars 1956, är en svensk före detta fotbollsspelare och tillsammans med Örgryte IS svensk mästare 1985. Brorson till Rune Börjesson.

Sören Börjesson kom fram som teknisk mittfältare i Örgryte IS under 1970-talet och var lagets stora stjärna när man vann SM-guld efter finalseger över IFK Göteborg 1985. Samma år blev han, tillsammans med Peter Karlsson och Billy Lansdowne i Kalmar FF, skyttekung i allsvenskan med 10 mål. Han spelade även några landskamper. 

Från VM-uppehållet 2006 fram till säsongens slut var han huvudtränare i Örgryte IS efter att ha efterträtt Zoran Lukic. Tidigare har Sören Börjesson arbetat som idrottslärare på Hovåsskolan och Nordhemskolan i Göteborg samt som ungdomstränare och assisterande tränare i ÖIS A-lag. Inför säsongen 2007 i Superettan anställdes Jan Carlsson som huvudtränare och Sören fick då istället ansvaret för klubbens talangutveckling.

Meriter
Svensk mästare 1985
Allsvensk skyttekung 1985

Tränaruppdrag
Örgryte IS (2006)

Referenser

Webbsidor
Lista på landskamper, ''svenskfotboll.se, läst 2013 01 29

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Män
Födda 1956
Levande personer
Svenska mästare i fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Svenska idrottare under 1900-talet
Gilles Villeneuve

Joseph Gilles Henri Villeneuve, född 18 januari 1950 i Richelieu i Québec, död 8 maj 1982 i Zolder i Belgien, var en kanadensisk racerförare. Han är bror till racerföraren Jacques Villeneuve (född 1953) och far till racerföraren Jacques Villeneuve.

Racingkarriär 
Gilles Villeneuve tävlade i formel 1 och kom som bäst tvåa i formel 1-VM 1979. Han skadades livshotande i en olycka under sista varvet vid kvalificeringen till Belgiens Grand Prix 1982. Han avled senare på dagen på sjukhuset av sina skador. 

Formel 1-banan Circuit Gilles Villeneuve i Montréal är uppkallad efter Gilles Villenueve.

F1-karriär

Källor 

Födda 1950
Avlidna 1982
Kanadensiska racerförare
Kanadensiska Formel 1-förare
Ferrari F1-förare
McLarenförare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 1970-talet
Formel 1-racevinnare under 1980-talet
Förolyckade F1-förare
Män
Jan Olsson

Jan Viktor Olsson, född 18 mars 1944 i Kungshamn, Sotenäs kommun, död 18 maj 2023, var en svensk fotbollsspelare med en lång karriär i Gais. Han spelade mittfältare eller försvarare (även anfallare) och var flerfaldig landslagsspelare.

Karriär 
Jan Olsson hämtades till Gais från Kungshamns IF 1965 och spelade för Gais i fem säsonger innan han blev proffs i VfB Stuttgart 1969. I Bundesliga gjorde han 64 matcher och 20 mål under två säsonger. 1971 återvände han till Sverige och Gais, fastän han hade möjlighet att stanna kvar i Tyskland. Gais supportrar hjälpte till att samla ihop till övergångssumman 50 000 kronor, den första av många gånger då fansen hjälpt klubben genom insamlingar. Totalt spelade Olsson 144 matcher för Gais och gjorde 25 mål. Han blev "årets makrill" 1968 och 1971 (andra gången tillsammans med hela laget).

Efter att ha varvat ner i Örgryte IS avslutades karriären i IF Väster, en lokal förening i Västra Göteborg. 

Mellan juli 1994 och september 1995 var Olsson tränare i tyska Eintracht Braunschweig.

I landslaget 
Olsson var en hårdför mittfältare/back som blivit ihågkommen för sin hårda markering av den italienska anfallsstjärnan Luigi Riva under en gruppspelsmatch i VM 1970 i Mexiko. Sammanlagt gjorde han 22 A-landskamper för Sverige och gjorde 1 mål. Han spelade även 7 U21-landskamper (2 mål). Han tilldelades Guldbollen 1970.

Olsson ska inte blandas samman med landslagskollegan Jan Olsson (född 1942) som bär samma namn.

Klubbar
Kungshamns IF
Gais
VfB Stuttgart
Gais
Örgryte IS
IF Väster

Källor

Externa länkar 

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Svenska fotbollstränare
Fotbollsspelare i Gais
Spelare i VfB Stuttgart
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Personer från Kungshamns socken
Födda 1944
Avlidna 2023
Män
Spelare i Kungshamns IF
Svenska idrottare under 1900-talet