Ivar Afzelius

Johan Fredrik Ivar Afzelius (i riksdagen kallad Afzelius i Stockholm), född 15 oktober 1848 i Uppsala, död 30 oktober 1921 i Stockholm, var en svensk jurist och politiker.

Biografi
Afzelius avlade mogenhetsexamen 1867 och blev inskriven vid Uppsala universitet samma år. 1873 blev han juris kandidat och avlade juris licentiatexamen och promoverades till juris doktor 1877. 1878 blev Afzelius vice häradshövding. Han blev extra ordinarie professor i processrätt vid Uppsala universitet 1879 och därefter justitieråd 1891. Han blev ordförande i Lagberedningen 1902 och var president i Svea hovrätt 1910–1918.

Afzelius var riksdagsledamot (första kammaren) 1898–1903 och 1905–1915, talman i första kammaren 1912–1915, ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien 1905, ledamot av Svenska Akademien 1907. 1905–1921 var Afzelius ledamot av permanenta skiljedomstolen i Haag.

Juridiska arbeten
Afzelius studerade 1874–1875 pandekträtt i Leipzig och Göttingen under Windscheid och Ihering. Ett resultat av detta blev avhandlingen Om cession af fordringar enl svensk rätt (1877). Sin praktiska domarutbildning fick han hos en vän och kom därmed under inflytande av traditionen från sin morfar J. G. Richert. Specimen för hans processrättsprofessur var den högt uppskattade monografin Om parts ed såsom processuellt institut (1879).

Efter studieresor i främmande länder gav Afzelius 1882, på offentligt uppdrag, ut Grunddragen af rättegångsförfarandet i tvistemål, ett arbete som främjat verklig trohet mot svensk rättstradition.

Framgångsrikt blev också hans deltagande i den gemensamma nordiska sjölagskommittén, vilket resulterade i 11 upplagor. Samarbetet i denna kommitté knöt också Afzelius nära till jurister från de nordiska grannländerna.

Förväntningarna på att Afzelius efter invalet i första kammaren skulle inta en ledande ställning även i politiken infriades dock inte. Några år var han dock där ledare för den moderata gruppen innan denna gick upp i första kammarens nationella parti. Sedan han blivit ordförande i Lagberedningen återupptog han med stor kraft arbetet där, och ett förslag till jordabalk utarbetades, vars första del upphöjdes till lag 1907. De övriga delarna av förslaget har utövat ett betydande inflytande på utvecklingen i praxis.

Afzelius intog en obestridd auktoritativ ställning och var under flera decennier den centrala gestalten i den svenska juristvärlden.

Familj
Ivar Afzelius var son till Fredrik Georg Afzelius och Edla Sofia Elisabet Richert. Ivar Afzelius gifte sig 1883 med Anna Sofia Gabriella Richert (född 1862 i Lösens församling, Blekinge län, död 1930 i Oscars församling, Stockholm), dotter till Johan Christer Emil Richert och Anna Granfelt. Ivar Afzelius hade fem barn: Ellen (född 1884, gift Tiselius), Axel (född 1885), Märta (född 1887), Ingrid (född 1890) och Sven Afzelius (född 1893).

Han var dotterson till Johan Gabriel Richert.

Utmärkelser
  Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts orden (Serafimerorden), 6 juni 1910.
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 1 december 1900.
  Kommendör av första graden av Danska Dannebrogorden, senast 1909.
  Kommendör av andra klassen av Norska Sankt Olavs orden, senast 1909.

Källor

Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, sida 47-48

Noter

Vidare läsning 
 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Hovrättspresidenter i Svea hovrätt
Svenska professorer i processrätt
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Uplands nation
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Hedersdoktorer vid universitetet i Oslo
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens minoritetsparti
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens moderata parti
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens nationella parti
Första kammarens talmän
Ledamöter av Svenska Akademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Politiker från Uppsala
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1848
Avlidna 1921
Män
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Kommendörer av första graden av Dannebrogorden
Kommendörer av Sankt Olavs orden
Jurister från Uppsala