kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ramses III

Ramses III, född 1186 och avliden 1154 f.Kr. (eller 1196–1164 f.Kr.), var en egyptisk farao. Han var den andre faraonen i den tjugonde dynastin och regerade från 1183/1182 f.Kr. till 1152/1151 f.Kr.

Biografi
Under hans regeringstid invaderades Egypten, bland annat av de så kallade sjöfolken. Landet började få ekonomiska svårigheter och interna stridigheter som så småningom skulle leda till den tjugonde dynastins fall. Detta märks på att under denna tid äger världshistoriens första, dokumenterade, strejk rum, då gravbyggarna i Set Maat her imenty Waset (numera Deir el Medina) ej fick sina matransoner utdelade.

Av detta syns inget i Ramses III:s monument, där han försöker efterlikna sin namne Ramses II: storhet. Ramses III lät bygga till templen i Karnak och Luxor och hans gravtempel och administrativa byggnader i Medinet Habu hör till de största och bäst bevarade i Egypten. De oroliga tiderna kan dock märkas i de massiva befästningarna runt dessa, aldrig tidigare hade sådant skydd behövts i centrala Egypten.

Ramses III kan ha blivit lönnmördad i en haremskonspiration ledd av en av hans hustru Tiye, i maskopi med hennes son Pentawer; det finns papyrus bevarade från utredning och rättegång. Hans grav KV11, som är bland de största i Konungarnas dal upptäcktes 1737, och grävdes ut 1816. Ramses III:s mumie hittades dock 1881 i TT320.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Faraoner
Män
Födda 1200-talet f.Kr.
Avlidna 1100-talet f.Kr.
Kungligheter som blivit mördade
Diocletianus termer

Diocletianus termer (latin Thermae Diocletianae) var det antika Roms största badanläggning (termer).

Beskrivning
Termerna uppfördes 298–305 e.Kr. av kejsar Diocletianus. Anläggningen hade en kapacitet på 3 000 besökare, vilket är dubbelt så mycket som Caracallas termer. Termerna täckte en yta av 370 x 320 meter. Liksom i de andra stora termerna låg den stora badsviten i mittaxeln på komplexet, omgiven av andra, symmetriskt ordnade rumssviter. Det runda caldariet (varmbadet) följdes av tepidariet (ett ljummet rum), frigidariet (kallbadet) och natatio (simbadet).

Den väldiga badanläggningen var i användning i över 200 år, ända tills goterna på 530-talet förstörde de akvedukter som försåg Rom med vatten. Under medeltiden låg den delvis i ruiner långt utanför det bebodda området i Rom, då den forna jättestaden på grund av den försämrade vattentillgången krympt i hop till en liten stad i kvarteren längs Tibern. På 1500-talet användes det stora frigidariet, som fortfarande var under tak, som ridhus.

Kyrkan Santa Maria degli Angeli installerades i de centrala badutrymmena på 1560-talet av Michelangelo. Det runda, kupoltäckta rum, som utgör vestibulen, var tepidariet. De djupa kapellen på sidorna var troligen vattenbassänger. Huvuddelen av kyrkan är frigidariet, en tvärställd basilika med överljus. Det täcks av kryssvalv, burna av åtta väldiga granitkolonner. Korpartiet byggdes på den plats där simbassängen varit belägen.

Vid gatan som passerar utanför, Via Cernaia, ses rester av den ena palaestran, använd för idrottsövningar i det fria. Liksom i Caracallas termer fanns det två sådana, en på var sida om badsviten. Vid Via Romita, som utgör sidan av parken till vänster om kyrkans fasad, står badets yttermurar kvar i full höjd. Bakom dem finns modern bebyggelse. I hörnet av Via Parigi finns en stor kupoltäckt byggnad som senare bebyggts med murar, vilka nu är borttagna igen. Den användes länge som planetarium och är nu museum. En stor exedra i badets mittaxel hörde också till anläggningen. Den motsvaras av de svängda fasaderna vid Piazza della Repubblica, som följer de antika murarna.

På drottning Kristinas initiativ genomfördes en del arkeologiska utgrävningar på 1680-talet. Termerna (italienska Terme di Diocleziano) är nu en del av Museo Nazionale Romano, italienska statens mest betydande antiksamling. Här finns några av de mest kända antika skulpturerna, till exempel Ludovisitronen, Diskuskastaren samt Den döende Niobiden.

Se även
Diocletianus akvedukt
Diocletianus palats

Källor

Noter

Externa länkar

Museo Nazionale Romano

Romersk arkitektur i Rom
Antika byggnadsverk i staden Rom
Rione Castro Pretorio
Diocletianus
Westerbotten Huskies

Westerbotten Huskies är en idrottsförening som bedriver amerikansk fotboll i Umeå. Laget spelar 2013 i division 1 Norra.

Huskies har ett U-19 samt ett senior lag som deltar i seriespel.

Externa länkar
 Westerbotten Huskies

Klubbar för amerikansk fotboll i Sverige
Sportklubbar i Umeå kommun
Sport i Umeå
Ta mina ögon

Ta mina ögon (originaltitel: Te doy mis ojos) är en spansk romantisk dramafilm från 2003 i regi av Icíar Bollaín.

Handling 
Pilar (Laia Marull) bor ihop med Antonio (Luis Tosar) men trots att han ofta får vredesutbrott och misshandlar henne återvänder hon alltid till honom. Hon rymmer en dag med deras barn.

Rollista (i urval) 
 Laia Marull – Pilar
 Luis Tosar – Antonio
 Candela Peña – Ana
 Rosa Maria Sardà – Aurora
 Kiti Manver – Rosa
 Sergi Calleja – terapeut

Externa länkar 

 Ta mina ögon på vujer.com

Filmer 2003
Spanska dramafilmer
Spanska romantikfilmer
Gabriel Kurck

Gabriel Kurck, född 14 november 1630 på Viborgs slott, död 1712 troligen på godset Laukko i Vesilax, var en svensk friherre och landshövding i Skaraborgs län 1668–1683. 

Gabriel Kurck blev 1641 student vid Kungliga Akademien i Åbo och därefter 1644 vid Uppsala universitet, där han fortsatte sina studier fram till 1652. På ett stipendium av Axel Oxenstierna begav han sig därefter utomlands för att studera i Tyskland och Nederländerna. 1653 tog han värvning i spanska armén och deltog i belägringen av Rocroi samma år. Med en Nederländsk ambassad besökte han 1654 England och promoverades i samband med detta till magister vid Oxfords universitet. 1654–1655 tjänstgjorde han som kammarherre hos den nyligen abdikerade drottning Kristina i Antwerpen. Men nyheten om att Karl X Gustavs polska krig brutit ut fick honom att återvända till Sverige. Härifrån begav han sig till krigsskådeplatsen och blev i september 1656 ryttmästare vid arvprinsens livgarde till häst. Senare samma år befordrades han till kapten och i mars 1657 till major vid samma regemente. Gabriel Kurck blev 1660 överste och chef för Viborgs infanteriregemente och var därefter 1660–1668 chef för Västmanlands regemente. Han utnämndes 1667 till landshövding i Viborgs län, men tillträdde aldrig denna post, i stället blev han 1668 landshövding i Skaraborgs län.

Han deltog vid riksdagarna 1660–1680, 1686 och 1689.

Gabriel Kurck är författare till Landshöfdingen Friherre Gabriel Kurcks lefnadsminnen, utgiven i Helsingfors 1906 (Originalet finns i Finlands statsarkiv) Finlands statsarkiv 1906. Historikern Peter Englund har på sin egen webbplats publicerat ett utdrag ur densamma som berättar om belägringen av Thorn 1658, skildrat av detta ögonvittne.

Gabriel Kurck var son till riksrådet Jöns Knutsson Kurck den yngre. Han gifte sig 3 mars 1661 i Stockholm med Christina Stenbock, född 11 september 1640 i Stockholm, död 27 december 1671 i Stockholm, hon är begravd i Storkyrkan, Stockholm.

Källor 

Lagerstam, L: A noble life. The cultural biography of Gabriel Kurck (1630–1712), University of Turku 2007

Noter 

Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska författare under 1600-talet
Personer från Viborg
Gabriel
Födda 1630
Avlidna 1712
Män
Intermezzo (film, 1936)

Intermezzo är en svensk dramafilm från 1936 i regi av Gustaf Molander. I huvudrollerna ses Gösta Ekman, Ingrid Bergman och Inga Tidblad.

Handling 
När den världsberömde violinisten Holger Brandt återvänder hem från sin världsturné får han träffa sin dotters pianolärarinna, den unga och söta Anita Hoffman. Holger dras genast till henne och han bestämmer sig senare för att lämna sin hustru och ta Anita med sig på sin nästa världsturné.

Om filmen 
Intermezzo hade premiär 16 november 1936. Filmen blev inspelad med samma titel, Intermezzo, 1939 i USA med Ingrid Bergman och Leslie Howard i Gösta Ekmans roll.

Rollista (i urval) 

Gösta Ekman d.ä. - Holger Brandt
Inga Tidblad - Margit Brandt
Ingrid Bergman - Anita Hoffman
Erik Berglund - Charles Möller, impressario
Hugo Björne - Thomas Stenborg, Holgers vän och ackompanjatör
Anders Henrikson - sjöman i Paris
Hasse Ekman - Åke Brandt
Britt Hagman - Ann-Marie Brandt
Emma Meissner - Greta, Thomas hustru
Ingrid Sandahl - fru Lindberg, gäst på Ann-Maries födelsedagskalas
Margarete Orth - Marie, den lilla tyska flickan
George Fant - gäst på Ann-Maries födelsedagskalas
Millan Bolander - Emma, Brandts hembiträde
Carl Ström - kaptenen på Kungsholm
Folke Helleberg - journalist vid presskonferensen på Kungsholm
Helge Mauritz - journalist vid presskonferensen på Kungsholm
Eric von Gegerfelt - journalist vid presskonferensen på Kungsholm
Emil Fjellström - chauffören som kör på Ann-Marie

Musik i filmen 
Intermezzo (Provost) (Souvenir de Vienne), kompositör Heinz Provost, framförs av Charles Barkel som dubbar Gösta Ekmans violinspel och Stina Sundell som dubbar Ingrid Bergmans pianospel
Ballad, nr 3, op. 47, Ass-dur, kompositör Frédéric Chopin, instrumental.
Stycke, piano, op. 32. Frühlingsrauschen, kompositör Christian Sinding framförs nynnande av Ingrid Bergman och Stina Sundell som dubbar Ingrid Bergmans pianospel
Wiener Bonbons, op. 307, kompositör Johann Strauss d.y., instrumental
Konsert, violin, orkester, nr 2, kompositör Hilding Rosenberg, instrumental
Lieb Minchen, kompositör Andreas Wiegand, instrumental
Sehnsucht nach Tirol, instrumental, framförs på cittra
En gång i bredd med de, instrumental
Prométée enchaîné, kompositör Jules Buisson, instrumental
Sonat, violin, BWV 1001, g-moll, kompositör Johann Sebastian Bach, instrumental
Symfoni, nr 6, op. 74, h-moll (Pathétique), kompositör Pjotr Tjajkovskij, instrumental
Wiegenlied, op. 98, nr 2 (Vaggsång), kompositör Franz Schubert, instrumental

DVD 
Filmen finns utgiven på DVD.

Källor

Externa länkar 
 
 
 Frimärke, valör: 1:50, 1981, foto av Louis Huch från Intermezzo (1936), Postmuseum / DigitaltMuseum.

Filmer 1936
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gustaf Molander
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1930-talsfilmer
Filmer om musik och musiker
Filmer om pianon och pianister
Hovsnäs

Hovsnäs eller Hofsnäs är en herrgård i Länghems socken i Tranemo kommun i Västergötland. Den ligger i Torpanäsets naturreservat mellan Torpasjön (på vars andra strand Torpa stenhus är beläget) och Yttre Åsunden som båda ingår i sjösystemet Åsunden. 

Herrgården finns omtalad redan år 1526 och är därmed en av traktens äldsta. År 1924 brann byggnaden ned men återuppbyggdes i enlighet med de gamla ritningarna. Hovsnäs ägs sedan 1960-talet av Borås kommun. Hovsnäs har restaurang och kafé och är ett välbesökt utflyktsmål med bad och friluftsliv. Det figurerar under namnet Lindö i Birgit Th. Sparres romansvit Gårdarna runt sjön (1928–1976).

Källor 
Hofsnäs herrgård

Herrgårdar i Västergötland
Byggnader och anläggningar i Tranemo kommun
Archilochos

Archilochos (latiniserat Archilochus) född cirka 700-talet f.Kr., död cirka 645 f.Kr., var en grekisk skald från Paros. 

Asteroiden 5873 Archilochos är uppkallad efter honom.

Archilochos deltog i grundandet av en koloni på ön Thasos, och hans liv var rikt på växlingar. Han lämnade tidigt fäderneslandet och deltog i ett koloniseringsföretag som just utgått från Paros med det ännu ogästvänliga och skogbetäckta Thassos såsom mål. Från Thasos deltog han i flera krigståg mot invånarna på thrakiska kusten. Till sist tog han värvning såsom soldat. 

Då hans trolovades fader, Lykambes, brutit sitt löfte att ge honom sin dotter Neobule till äkta, hämnades Archilochos med de mest bitande och skoningslösa jamber. Enligt traditionen blev de så sårade att de båda begick självmord. Archilochos fann sin död i en strid vid ön Naxos. 

Archilochos var en väldig, skapande ande, vilken bröt epikens fjättrar och öppnade nya banor för dikten. Av de gamle sattes han såsom skaldesnille i jämbredd med Homeros, Pindaros och Sofokles. Han eldade sina landsmän med sina krigiska sånger på det elegiska versmåttet distikon (en hexameter följd av en pentameter). 

Hans dikter vann snart allmänt erkännande, och vandrande sångare spridde dem över hela den grekiska världen på samma sätt som de homeriska. 

För mera skämtsamma dikter nyttjade han den trokaiska tetrametern och för hån och gäckeri den jambiska trimetern. Han sägs ha uppfunnit denna, liksom den jambiska smädedikten. Han gav också uppslag till den egentliga lyriken. Han har starkt påverkat senare diktning, särskilt satirisk diktning. Horatius jambiska diktning följer i mycket Archilochos. Endast obetydliga brottstycken av hans dikter har bevarats till vår tid.

Källor

Fotnoter

Antikens grekiska författare
Avlidna 645 f.Kr.
Födda 700-talet f.Kr.
Män
Ugglan
David Chaytor

David Michael Chaytor, född 3 augusti 1949, är en brittisk Labourpolitiker. Han var parlamentsledamot för Bury North från valet 1997 till 2010. Han röstade mot regeringen i frågan om privatisering av NATS (National Air Traffic Services).

Källor

Noter 

Födda 1949
Brittiska parlamentsledamöter
Alumner från University of Leeds
Alumner från University of London
Män
Levande personer
Võru

Denna artikel behandlar staden. För språket, se võro.

Võru (võro: Võro; tyska: Werro) är en stad som utgör en egen kommun (stadskommun) i sydöstra Estland. Den är residensstad i landskapet Võrumaa och ligger 220 km sydost om huvudstaden Tallinn, inte långt från den ryska och lettiska gränsen. Staden är belägen vid den norra stranden av sjön Tamula järv, som genom vattendraget Võhandu jõgi rinner ut i Pskovsjön. I omgivningarna runt Võru växer i huvudsak blandskog. 

Antalet invånare uppgick 2018 till  och flertalet har estniska som modersmål. Runt Võru är det mycket glesbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer. Võru är det största samhället i trakten. 

Staden grundades av Rigas generalguvernör på befallning av Rysslands kejsarinna Katarina II den 21 augusti 1784 på den tidigare på platsen belägna Võru herrgård, vilken verkar tidigare ha ersatt det gamla tyska biskopssätet Kirumpää. Den lutherska Katarinakyrkan (Katariina kirik, 1793) och den ortodoxa kyrkan (Võru Suurkannataja Ekaterina kirik, 1806) finns i stadens centrum. Den estniska nationaleposet Kalevipoegs författare Friedrich Reinhold Kreutzwald bodde i Võru mellan åren 1833-1877, där han verkade som stadsläkare. Staden har flera sevärdheter som relaterar till denne man. En slottsruin finns även att beskåda.

Vänorter
Võru har följande vänorter:
 Alūksne, Lettland
 Bad Segeberg, Tyskland
 Chambray-lès-Tours, Frankrike
 Härryda kommun, Sverige
 Idensalmi, Finland
 Joniškis, Litauen
 Kaniv, Ukraina
 Landskrona kommun, Sverige
 Letala, Finland
 Smoljan, Bulgarien
 Suwałki, Polen

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Võru Folklorefestival

 
Kommuner i Võrumaa
Orter i Võrumaa
Städer i Estland
Deir-el-Medineh

Deir-el-Medineh, eller Deir-al-Madinah, eller Deir el-Medina, (), är en antik egyptisk by som var hem för de hantverkare som byggde tempel och gravar åt faraoner under det Nya rikets tidsperiod. Deir-el-Medineh ligger 1 km söder om Konungarnas dal vid Nilens västra flodbank nära det nuvarande Luxor, i Egypten.

Från Egyptens artonde dynasti (1550–1290 f.Kr.) bodde hantverkarna som anlade kungagravarna vid Deir-el-Medineh. De byggde även sina egna gravar i direkt anslutning till sina bostäder. Deras gravar från den artonde dynastin var enkla odekorerade schaktgravar. I dessa gravar har hittats mycket utrustning som har använts vid uppförandet av de kungliga gravarna. Under Egyptens nittonde dynasti (1290–1190 f.Kr.) blev gravarna i Deir-el-Medineh mer dekorerade med mycket färgglada väggmålningar och inristningar. Ofta avbildas olika scener från De dödas bok. Den mest kända graven är den för dekoratören Sennedjem vars pyramidformade grav har blivit rekonstruerad. I nordvästra delen av Deir-el-Medineh finns ett tempel tillägnat gudinnan Hathor.. Byn var uppbyggd längs en huvudgata och de flesta husen är byggda i ett plan av lera, även om även sten användes mot slutet av byns existens.

Som mest ska byn varit 5600 m² och varit hem för ungefär 68 familjer, och omkring 40 ytterligare utanför murarna. Hantverkarna var t.ex. stenhuggare, spacklade, vattenbärare, målare eller dekoratörer och de kunde även vara administratörer. Hantverkarna, som var egyptier, nubier och asiater, stod för bygget av huvuddelen av gravarna i Konungarnas och Drottningarnas dalar och templen i Thebes nekropolis, däribland de berömda gravarna över Tutankhamon och Nefertari och minnestemplen över Ramses II, Amenhotep II och Hatshepsut, vilka alla kan ses än idag.

Byns beskyddarinna var kobragudinnan Meretseger, som sas bo på det pyramidformade berget al-Qurn som står mellan Deir al-Madinah och Konungarnas dal. I byn dyrkades även Maat, rättvisans och balansens gudinna, Thoth, skrivarnas och målarnas beskyddare samt Khnum, krukmakarnas och skulptörernas gud. Enligt en legend ska byns invånare även dyrkat Amenhotep I som grundaren och beskyddaren av hantverkargillet.

Under sin aktiva tid hette bosättningen Set Maat her imenty Waset - "Maats plats, (alltså Sanningens plats) väster om Thebe". Det nuvarande arabiska namnet Deir-el-Medineh betyder stadens kloster. Vid tiden för den arabiska erövringen av Egypten, hade byns ptolemaiska tempel blivit en kristen kyrka.

Byn övergavs och plundrades senare under perioden efter Ramses XI:s död i slutet av Egyptens tjugonde dynasti (1190–1070 f.Kr.). Deir-el-Medineh grävdes ut av Ernesto Schiaparelli (1905–1909) och Bernard Bruyère (1917–1947). Tillsammans med det antika Thebe och Konungarnas dal blev Deir-el-Medineh år 1979 listat av Unesco som världsarv.

Galleri

Referenser

Noter

Tryckta källor 

 Baines, John och Málek, Jaromir: Atlas of Ancient Egypt, Oxford: Equinox (1984).
 Uphill, Eric P.: Egyptian Towns and Cities. Shire Egyptology Series 8 (1988).

Externa länkar
 Marie Parsons - Deir al-Madinah 

Fornminnen i Egypten
Sevärdheter i Egypten
Forntida Thebe
Världsarv inskrivna 1979
Världsarv i Egypten
Chimera

Chimera kan syfta på:

 Chimera (musikalbum) – ett studioalbum från 2004 av black metal-bandet Mayhem
 Chimera – en film från 2001 i en kortfilmsserien The Werewolf Cult Chronicles
 Chimera – alternativnamn på ett fruktat, trehövdat monster i den grekiska mytologin, se Chimaira
Mats Persson (musiker)

Mats Arne Persson, kallad MP, född 26 februari 1959 i Harplinge församling, Hallands län, är en svensk musiker, gitarrist i Gyllene Tider, låtskrivare och skivproducent.

Persson lärde sig att spela piano vid fem års ålder. När han var tonåring så lärde han sig spela gitarr. Tillsammans med  Per Gessle, som han hade lärt känna 1976 på Kattegattgymnasiet, grundade han duon Graperock som senare blev bandet Gyllene Tider. Persson driver (2013) studion Tits & Ass i Halmstad och medverkar även på trummor i det lokala bandet Back on Stage. Han har även arbetat som tunnelarbetare vid bygget av Hallandsåstunneln.

Tillsammans med Gessle skrev Persson "Listen to Your Heart" som låg etta på Billboardlistan.

Källor

Externa länkar

Mats Persson på Discogs

Svenska popgitarrister
Vänsterhänta musiker
Medlemmar i Gyllene Tider
Personer från Harplinge socken
Födda 1959
Levande personer
Män
Svenska musiker under 1900-talet
Svenska musiker under 2000-talet
Klodvig IV

Klodvig IV, född omkring 682, död 695, var en frankisk merovingisk kung av Neustrien, Burgund och Austrasien 691-695. Han var son till Theoderik III och Chrothildis.

Klodvig intog tronen 691 vid nio års ålder och var kung fram till sin död 695. Han var under sitt första år nominellt under sin mors förmynderskap. Klodvigs titel var visserligen "Frankernas konung" men egentligen var han bara en marionett framför rikets verklige makthavare, Pippin av Herstal maior domus i Austrasien. Klodvigs regeringstid är osäker och bilden av honom förblir oklar; han brukar varken tillskrivas dåliga eller bra sidor. 

Han begravdes i Choisy-sur-l'Aisne i närheten av Compiègne.

Klodvig III kan ha varit en falsk kung som "uppfanns" för politiska syften och Klodvig IV kallas därför ibland även Klodvig III.

Referenser 

Frankiska kungar
Födda 682
Avlidna 695
Merovinger
Män
Personer i Frankrike under 600-talet
682

682 (DCLXXXII) var ett vanligt år som började en onsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Augusti 
 17 augusti – Sedan påvestolen har stått tom i över ett och ett halvt år väljs Leo II till påve.

Okänt datum 
 Det första orden i den walesiska krönikan Brut y Tywysogion skrivs.
 På grund av torka, översvämning, gräshoppor och epidemier utbryter en stor hungersnöd i flera kinesiska huvudstäder som Chang'an (primär huvudstad) och Luoyang (sekundär huvudstad). Matbristen driver upp spannmålspriserna till oöverträffade höjder, vilket innebär nedgång för en tidigare framgångsrik epok under kejsarna Taizong och Gaozong.
 Kejsar Temmu av Japan avskaffar bland annat ceremoniell knäböjning och krypning.
 Beda Venerabilis reser till Jarrow.

Födda 
 Klodvig IV, kung av Frankerriket 691–695 (född detta år eller 680).

Avlidna 
 Bojang av Goguryeo (i exil i Sichuan)
 Buyeo Yung, tidigare prins av Baekje (i exil i Luoyang)
  Lady K’awiil Ajaw, regerande drottning av mayastaden Cobá

Externa länkar
695

695 (DCXCV) var ett vanligt år som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 De frankiska synoderna upphör för en tid av 50 år.
 Anglosaxaren Willibrord invigs i Rom till frisernas biskop.

Födda 
Zayd, imam.

Avlidna 
 Klodvig IV, kung av Frankerriket sedan 691

Externa länkar
691

691 (DCXCI) var ett vanligt år som började en söndag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Theoderik III efterträds av Klodvig III som kung av Austrasien.
 Wilfrid, biskop av Northumbria, fördrivs till Mercia.
 Bygget av Klippdomen avslutas i Jerusalem.

Födda 
Hisham ibn Abd al-Malik, kalif.

Avlidna 
 12 april – Theoderik III, frankisk kung av Neustrien och Burgund sedan 675 samt av hela Frankerriket sedan 679
 Cen Changqian, kinesisk kansler åt Wu Zetian för en kort tid
 28 september — Fu Youyi, kansler åt Wu Zetian för en kort tid (självmord)
 Ge Fuyuan, kinesisk kansler åt Wu Zetian för en kort tid (självmord)
 Sun Guoting

Externa länkar