kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
María Félix

María Félix, María de los Ángeles Félix Güereña, född 8 april 1914 i Álamos i Sonora, död 8 april 2002 i Mexico City, var en mexikansk skådespelare.

Félix var en av de mest framgångsrika personerna i latinamerikansk film på 1940- och 1950-talet. Hon ansågs vara en av de vackraste skådespelerskorna i mexikansk film, hon hade smak för finess och hennes starka personlighet henne titeln diva tidigt i hennes karriär.
Hon var känd som La Doña, ett namn som härstammar från hennes karaktär i filmen Doña Bárbara (1943), och María Bonita, tack vare sången som komponerats exklusivt för henne, som en bröllopsgåva av hennes andra make, den mexikanske kompositören Agustín Lara. Hon avslutade en filmkarriär där hon hade varit med i 47 filmer gjorda i Mexiko, Spanien, Frankrike, Italien och Argentina.

María Félix dog i sömnen på sin födelsedag den 8 april 2002 vid en ålder av 88 år.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

Mexikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1914
Avlidna 2002
Kvinnor
Personer från Sonora
Personer som avlidit på sin födelsedag
Bozzetto

Bozzetto (av italienska bozzo "grov sten") är en liten, tredimensionell skiss i vax, lera, stuck eller gips som förarbete till en större modello, efter vilken den slutliga skulpturen utförs.

Bozzetto betecknar även en snabb skiss i oljefärg eller dylikt som hos till exempel Rubens var avsedd som förarbete till en större målning. Ofta gjordes även i detta fall en mer genomarbetad modello.

Se även
Maquette

Referenser

Begrepp inom skulpturen
Målarkonst
Valas-klass

Valasklass är en fartygsklass bestående av transportfartyg används av den finska marinen.

Mursu är ett dykfartyg. Fartyget fungerar som stöd för dykarna och är utrustad med en tryckkammare och flera gummibåtar.

Fartyg i klassen

Galleri 

Fartyg i den finländska marinen
Fartyg sjösatta under 1980-talet
Camaïeu

Camaïeu (franska "som en kamé") är en monokrom målning på trä, linneduk, glas eller porslin i flera skikt. Tekniken camaïeu använder två eller tre nyanser av en enda färg, förutom grå, för att skapa en monokromatisk bild utan hänsyn till lokala eller realistiska färger. Vanligen skall tekniken ge betraktaren illusionen av en skuren relief. När en bild är monokromatiskt återgiven i grått kallas den grisaille.

Cirage 
Cirage (av franska cire "vax") är en typ av camaïeumålning utförd i gult, ofta med förgyllda delar. Ordet cirage var en gång synonymt med cameo, men dess betydelse blev begränsad i början av artonhundratalet.

Referenser

Se även
 Kamé
 Valörmåleri

Målarkonst
Abel Ferrara

Abel Ferrara, född 19 juli 1951 i Bronx i New York, är en amerikansk regissör, manusförfattare och skådespelare. 

Abel Ferrara har bland annat regisserat den kända filmen Den korrumperade snuten (1992) med Harvey Keitel.

Filmografi i urval 

 (dokumentärfilm)

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska filmregissörer
Födda 1951
Män
Levande personer
Kransfåfoting

Kransfåfoting (Allopauropus verticillatus) är en sällsynt mångfotingart som bara har hittats på några platser i Sverige, Norge och  Tyskland. Den var på 2000 och 2005 års rödlista över Sveriges hotade arter upptagen i kategori DD (kunskapsbrist). I 2010 och 2015 års rödlista anges den som nära hotad.

Referenser 

Fåfotingar
Hotade arter i svensk flora och fauna
Klubbfåfoting

Klubbfåfoting (Allopauropus tenellus) är en ovanlig mångfotingart. Den är upptagen på ArtDatabankens rödlista som DD (kunskapsbrist).

Referenser

Noter 

Fåfotingar
Hotade arter i svensk flora och fauna
Klövfåfoting

Klövfåfoting (Allopauropus helveticus) är en mångfotingart som förekommer i Europa, Nordafrika och USA. Den är upptagen på röda listan i kategori DD (kunskapsbrist).

Fåfotingar
Hotade arter i svensk flora och fauna
Långborstfåfoting

Långborstfåfoting (Allopauropus danicus) är en  mångfotingart. Den förekommer i stora delar av Afrika, Amerika, Asien och Europa. Arten finns i Sverige och norra Europa, men där är den sällsynt. Den är upptagen på röda listan i kategori VU (sårbar).

Fåfotingar
Hotade arter i svensk flora och fauna
Medusahuvud

Medusahuvud (Gorgonocephalus caputmedusae) är en ormstjärneart. 
Arten har fem huvudsakliga armar, som dock delas upp i ett mycket stort antal grenar; en individ kan ha hundratals armspetsar. Dessa armar går ut från en central kropp som är cirka 9 centimeter i diameter.

Medusahuvudet lever av zooplankton.

Arten är upptagen på den svenska röda listan i kategori NT (missgynnad). Det är huvudsakligen trålfiske samt förändringar av livsmiljön (sedimentation) som hotar arten.

Referenser

Noter

Ormstjärnor
Hotade arter i svensk flora och fauna
Orderic Vitalis

Ordericus Vitalis, född 1075, död ca 1142 var en engelsk historiker som skrev en av de stora krönikorna över 1000- och 1100-talets Normandie och England.

Referenser

Engelska munkar
Personer i England under 1000-talet
Personer i England under 1100-talet
Födda 1075
Avlidna 1142
Män
Dvärgsjöborre

Dvärgsjöborre (Echinocyamus pusillus) är en sjöborreart som förekommer i Nordsjön.

Arten blir vanligen 6 till 10 mm lång (sällan upp till 15 mm), 5 till 8 mm bred och 3 till 4 mm hög. Förutom i Nordsjön hittas dvärgsjöborre i västra Östersjön och i Atlanten söderut till Azorerna. Den vistas i grunda havsområden till ett djup av cirka 1000 meter. Dvärgsjöborre livnär sig främst av kiselalger och foraminiferer.

Rödlistning 
Den var i Sverige tidigare rödlistad som nära hotad. I 2010-2020 års rödlista listas den som livskraftig.

Källor

Dvärgsjöborrar
Sjökex

Sjökex (Ceramaster granularis) är en sjöstjärneart som även förekommer vid Sveriges kuster. Den är upptagen på röda listan i kategori VU (sårbar).

Externa länkar 
 ArtDatabankens faktablad

Sjöstjärnor
Hotade arter i svensk flora och fauna
Rhynchodemus terrestris

Rhynchodemus terrestris är en art av Landplanarier (Geoplanidae).

Referenser 

 Gislén, T. 1942. En nordlig utpost av en tropisk djurgrupp. Fauna och Flora 1942: 107-116.
 Gärdenfors, U. 2002. Rhynchodemus terrestris, landplanarie. Faktablad. Artdatabanken, SLU. 

Plattmaskar
Hotade arter i svensk flora och fauna
American Life

American Life är den nionde studioalbumet av den amerikanska popartisten Madonna, först utgivet den 21 april 2003 på Maverick Records och distribuerat av Warner Bros. Records. Albumet producerades i sin helhet av Madonna och Mirwais Ahmadzaï, och gör referenser till många olika delar av amerikansk kultur. Det kan betraktas som ett konceptalbum med amerikanska drömmen och materialism som återkommande teman. Dessa teman motsäger ryktet Madonna hade under 1980-talet med sin hitlåt "Material Girl". Stilen på albumet går under genrerna rock och electronica såväl som influenser av akustisk musik på flera spår.

American Life fick blandad kritik av musikpressen, som i en del fall noterade dess konsistens men överlag kallade skivan "om Madonna" och fann den förvirrande. Kommersiellt sett blev albumet en succé; det nådde första plats i fjorton länder. Recording Industry Association of America (RIAA) och British Phonographic Industry (BPI) har båda tilldelat platinacertifiering för en miljon transporter i USA respektive 300 000 transporter i Storbritannien. Albumet blev det 32:a bäst säljande albumet 2003 och har sålts i fem miljoner exemplar till dags dato. American Life fick två nomineringar vid 2004 års Grammy Awards.

Låtarna "American Life" och "Hollywood" har släppts som singlar, liksom "Die Another Day", som var ledmotivet i James Bond-filmen med samma namn från 2002.

Låtlista

Medverkande 

Madonna – sång, bakgrundssång
Mirwais Ahmadzaï – akustisk gitarr, keyboard, programmering, bakgrundssång
Mark "Spike" Stent – producent
Stuart Price – piano, synthesizer, keyboard, sekvensering, programmering
Michel Colombier – låtskrivare, dirigent, strängarrangemang
The London Community Gospel Choir – bakgrundssång
Monte Pittman – kompositör, gitarr
Jem Griffiths – låtskrivare
Guy Sigsworth – låtskrivare

George Foster – strängtekniker
Rob Haggett – assisterande tekniker
Tom Hannen – assisterande tekniker
Jeff Kanan – assisterande tekniker
Tim Lambert – assisterande tekniker
Gabe Sganga – assisterande tekniker
David Treahearn – assisterande tekniker
Tim Young – mastering
Craig McDean – fotografi

Medverkande är hämtade ur albumhäftet till American Life.

Listplaceringar

Utgivningshistorik

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 American Life på Madonna.com

Album av Madonna
Musikalbum 2003
Engelskspråkiga musikalbum
Erotica (musikalbum)

Erotica är det femte studioalbumet av den amerikanska popartisten Madonna, utgivet den 20 oktober 1992 på Maverick Records. På albumet arbetade Madonna främst med producenten Shep Pettibone, såväl som André Betts. Albumet, som lanserades i samband med Madonnas första bokutgivning, Sex, präglas av dess sexuella tema. Det blev således Madonnas första album att märkas med ett Parental Advisory-klistermärke.

Albumet innehåller influenser från house, New jack swing och loungemusik. Många av låtarna visar upp Madonnas mest provocerande sida med utgångspunkt från teman kring kön och romantik, såsom den ledande singeln och titelspåret "Erotica". Madonna inspirerades också av homosexualitet-konceptet, särskilt i albumets andra singel "Deeper and Deeper". Andra låtar har en mer konfessionell ton, påverkade av förlusten av två av Madonnas nära vänner i AIDS-pandemin. Madonna inspirerades visuellt av Andy Warhols verk samt BDSM-kulturen. Erotica fick allmänt positiva recensioner av kritiker. Rolling Stone beskrev albumet som "ett post-AIDS-album om romantik."

Turnén för albumet gick under namnet The Girlie Show World Tour och bestod av sammanlagt 39 föreställningar.

Låtlista

Listplaceringar

Medverkande 

Madonna – sång, produktion
Shep Pettibone – produktion, ljudtekniker, keyboard, sekvensering
André Betts – produktion, synthesizer, bas, piano, stråkar, trummor, keyboard, synthesizerstråkar
Emile Charlap 
Donna De Lory och Niki Haris – bakgrundssång
Jerome Dickens – gitarr
Glen Dicterow – dirigent, konsertmästare
Anton Fig – trummor
Mark Goodman – sång, assisterande ljudtekniker
Joe Moskowitz – trummor, keyboard, programmering
Dave Murphy – röster
Paul Pesco – gitarr
James Preston – piano, keyboard, synthesizerstråkar

Tony Shimkin – keyboard, bakgrundssång, ljudtekniker, sekvensering, trumprogrammering, programmering
Danny Wilensky – saxofon
Doug Wimbish – bas
Mike Farrell –  ljudtekniker
Robin Hancock – ljudtekniker, ljudmix
George Karras – ljudtekniker
P. Dennis Mitchell – ljudtekniker
Ted Jensen – mastering
Sander Selover – programmering
Jeremy Lublock – stråkarrangemang
Siung Fat Tjia – art director, design
Steven Meisel – fotografi

Medverkande är hämtade ur albumhäftet till Erotica.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Erotica på Madonna.com

Album av Madonna
Album utgivna på Sire Records
Musikalbum 1992
Engelskspråkiga musikalbum
Don McLean

Don McLean, född 2 oktober 1945 i New Rochelle, New York, är en amerikansk musiker, sångare och låtskrivare.

McLean slog igenom 1970 med albumet Tapestry. Innan albumet kom ut hade det refuserats av 34 skivbolag. 1971 hade han stora framgångar med låten "American Pie" som blev den mest spelade låten i amerikansk radio samma år. Enligt honom själv är låten en hyllning till Buddy Holly. Madonna släppte en cover på sången 2000 och även hon fick stora framgångar med den.

Sången "Killing Me Softly With His Song", som Roberta Flack hade en hit med, är inspirerad av Don McLean och hans framförande av låten "Empty Chairs" på nattklubben The Troubadours i Los Angeles.

Diskografi
Tapestry (1970) 
American Pie (1971)
Don McLean (1972)    
Playing Favourites (1973)
Homeless Brother (1974) 
Solo (1976) (2-lp, live)      
Prime Time (1977)                 
Chain Lightning (1978)
Believers (1981)  
Dominion (1982) (2-lp, live) 
For The Memories 1 (1986)
For The Memories 2 (1987) 
Love Tracks (1988)                            
Headroom (1991) 
Christmas (1991)
Favorites And Rarities (1969–1988) (1993) (2-cd, samlingsskiva med en del tidigare outgivet material)   
The River Of Love (1995)
Christmas Dreams (1997) 
Starry, Starry Night (2-cd, live) (2000)
Sings Marty Robbins (2001)
You've Got to Share (Songs for Children) (2003)
The Western Album (2003)
Rearview Mirror (2005) (cd med rariteter och en dvd)
Addicted To Black (2009) (McLeans första album med egna låtar sedan 1995)

Referenser

Externa länkar

Don McLean på Allmusic

Amerikanska folksångare
Amerikanska folkgitarrister
Amerikanska popsångare
Amerikanska popgitarrister
Amerikanska musiker under 1900-talet
Amerikanska musiker under 2000-talet
Personer från New Rochelle
Födda 1945
Levande personer
Män
Alumner från Villanova University
GHV2

GHV2 (en förkortning för Greatest Hits Volume 2) är ett det andra greatest hits-albumet av den amerikanska popartisten Madonna, utgivet den 12 november 2001 på Maverick Records. Albumet innehåller 15 låtar från 1992 till 2001, utvalda av Madonna som påpekade att hon endast ville ha med "låtar som jag kan lyssna på fem gånger i rad". Som ett resultat innehåller albumet flera singlar som inte blev stora hits, såsom "Bedtime Story", "Human Nature", "What It Feels like for a Girl" och "Drowned World/Substitute for Love" medan låtar som "American Pie", "I'll Remember", "You'll See" och "This Used to Be My Playground" uteblev. Det är en uppföljare till The Immaculate Collection (1990) och släpptes i samband med livevideon Drowned World Tour 2001. Albumet innehöll inte några nya inspelningar, men en promosingel kallad "GHV2 Megamix" med mixer av Thunderpuss, John Rocks & Mac Quayle och Tracy Young gavs ut för att marknadsföra det.

Innan skivsläppet användes albumtiteln Greatest Hits: The Second Coming, vilket ändrades på begäran av Madonna som ville ha en titel att minnas. Albumet uppnådde amerikansk guld- och platinacertifiering den 12 december 2001 för en miljon sålda exemplar i USA. Det har sålts i över sju miljoner exemplar världen runt. Ett promoalbum med remixer, GHV2 Remixed: The Best of 1991–2001, har också släppts.

Låtlista

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 GHV2 på Madonna.com

Samlingsalbum av Madonna
Amerikanska greatest hits-album
Engelskspråkiga samlingsalbum
Samlingsalbum 2001
Album producerade av William Orbit
Album producerade av Dallas Austin
Music (album av Madonna)

Music är det åttonde studioalbumet av den amerikanska popartisten Madonna, utgivet den 19 september 2000 på Maverick Records. Efter succén med det föregående albumet Ray of Light hade Madonna för avsikt att bege sig ut på turné. Hennes skivbolag uppmuntrade henne dock till att återvända till studion och spela in nytt material innan. När inspelningen av filmen Det näst bästa hade genomförts började Madonna arbeta på ett nytt album tillsammans med producenter som Mirwais Ahmadzaï, William Orbit, Guy Sigsworth, Mark "Spike" Stent och Talvin Singh.

Albumet innehåller bland annat låten "American Pie", som är en cover på Don McLeans hitlåt från 1971. Covern utgör ledmotiv i filmen Det näst bästa som Madonna hade en av huvudrollerna i.

Låtlista

Medverkande 

Madonna – sång, gitarr, producent 
Steve Sidelnyk – trummor
Guy Sigsworth – gitarr, keyboard, programmering, producent
William Orbit – keyboard, gitarr, programmering, bakgrundssång
Mirwais Ahmadzaï – producent, keyboard, gitarr, programmering
Mark "Spike" Stent – producent, ljudmix
Jake Davies – ljudtekniker
Mark Endert – ljudtekniker
Geoff Foster – ljudtekniker, stråktekniker

Sean Spuehler – ljudtekniker, programmering
Tim Lambert – assisterande ljudtekniker
Chris Ribando – assisterande ljudtekniker
Dan Vickers – assisterande ljudtekniker
Tim Young – mastering
Michel Colombier – stråkarrangemang
Kevin Reagan – art director, design
Mattew Lindauer – design
Jean-Baptiste Mondino – fotografi

Medverkande är hämtade ur albumhäftet till Music.

Listplaceringar

Referenser

Externa länkar 
 Music på Madonna.com

Album av Madonna
Musikalbum 2000
Engelskspråkiga musikalbum
Album producerade av William Orbit
Adeliza av Louvain

Adeliza av Leuven född 1103, död 1151, drottning av England 1121- 1135, andra hustru till Henrik I av England. Hon var dotter till greve Godfrey I av Leuven och Ida av Namur.

Biografi
Hon gifte sig med kung Henrik 1121 då hon anses ha varit mellan femton och arton år; han var femtiotre. Det enda skälet till att han gifte om sig antas vara att han ville ha en manlig tronföljare. Trots att han har rekordet i illegitima barn för en engelsk kung, så saknade han en legitim son, Henriks ende legitime manliga arvtagare William Adelin, dog under Vita skeppets förlisning 1120. Adeliza beskrivs som vacker och kallades "Den vackra jungfrun från Brabant". Leuven och England hade en gemensam fiende i Brabant, vilket var de troliga skälen till valet: hennes far var också vasall till Henriks svärson, den tysk-romerske kejsaren, som tros ha hjälpt till att arrangera äktenskapet. Det nästan femtonåriga äktenskapet blev dock barnlöst. 

Under sin tid som drottning spelade Adeliza en mindre dominant och självständig roll än de flesta andra anglo-normandiska drottningar och tycks inte ha gjort sig själv bemärkt inom varken politiken, kulturen eller något annat område. Det är inte känt om detta berodde på hennes egen personlighet eller för att Henrik föredrog det så. Hon uppfyllde dock sin traditionella roll som beskyddare av författare och konstnärer, och följde med Henrik på hans resor. Hon ska också ha författat en biografi på vers över Henrik, men det är obekräftat. 

Då maken dog 1135 levde Adeliza den närmaste tiden som änka i klostret i Wilton Abbey, i närheten av Salisbury. Eftersom hon fortfarande var ung, kom hon ur sorgen före 1139 och gifte sig med William d'Albini, som varit en av Henriks chefsrådgivare. Hon hade med sig en drottnings hemgift, där det stora slottet Arundel ingick, och kung Stefan gjorde d'Albini till earl av Arundel. Sju av deras barn överlevde. Bland ättlingarna från detta äktenskap fanns två flickor som kom att bli drottningar men fick ett tragiskt öde: Anne Boleyn och Katarina Howard. 

Adeliza tillbringade sina sista år i ett kloster i Affligem, Brabant.

Källor

Englands drottningar
Födda 1103
Avlidna 1151
Kvinnor
Personer i England under 1100-talet
Cavea

Cavea (av latin cavus ’ihålig’) är åskådarläktaren med bänkar i en halvcirkel i romerska teatrar och amfiteatrar. Cavean var vanligen indelad i tre nivåer.

Källor

Noter

Arkitektur under antiken
Helsinki-klass

Helsinki-klass är en fartygsklass bestående av robotbåtar som användes av den finländska marinen. Fartygen byggdes mellan 1981 och 1985 vid Wärtsiläs varv i Helsingfors. År 2004 togs två fartyg ur bruk och de två övriga har sålts till den kroatiska flottan som en del av Patria AMV-affären.

Fartyg i klassen

Alla hade hemmahamn i Pansio.

Galleri 

Robotbåtsklasser
Rauma-klass

Rauma-klass är en fartygsklass bestående av robotbåtar används av Finlands marin. Fartygen byggdes 1990-1992 vid Hollmings varv i Raumo (från 1991 Finnyards). Fartygen är byggda i aluminium och har designats med begränsad smygmöjlighet i åtanke. Fartygen är beväpnade för snabba stridsuppdrag och ubåtsjakt.

Fartyg av klassen
Rauma (70): byggdes vid Hollmings varv i Raumo och togs i bruk den 18 maj 1990. Den har fått sitt namn efter den finländska staden Raumo.
Raahe (71): sjösattes den 20 augusti 1991 vid Finnyards (tidigare Hollmings varv) i Raumo. Den har fått sitt namn efter staden Brahestad.
Porvoo (72): sjösattes den 27 april 1992 vid Finnyards varv i Raumo. Den har fått sitt namn efter staden Borgå.
Naantali (73): sjösattes den 23 juni 1992 vid Finnyards varv i Raumo. Den har fått sitt namn efter staden Nådendal.

Alla fartyg är i aktiv tjänst och har sin hemmabas i Pansio.

Data
Typ: Snabbt attackfartyg
Varv: F.W. Hollming Oy, från 1991 Finnyards, Raumo, Finland
Deplacement: 248 ton
Längd: 48,5 m
Bredd: 8 m
Djupgående: 1,5 m
Framdrift: 2 × MTU 16V 538 TB 93 sjödieslar (2×3 300 kW, sammanlagt 6 600 kW)
Hastighet: 34 knop
Besättning: 19
Ledning/eldledning: Saab 9LV, radarsikte Saab CEROS 200
Bestyckning: 
1 × 40 mm allmålskanon
2 × 12,7 mm ksp
6 × ItO 91 SAM eller 2 × 2×23 mm lv-kanoner
6 × Saab RBS-15M SSM
4 × LLS-920-antiubåtsgranatkastaresjunkbomber

Referenser

Robotbåtsklasser
Nalen

Nalen är ett hus på Regeringsgatan 74 i Stockholm, grundat 1888. Ursprungligen var namnet Nationalpalatset, vilket förkortades till Nalen. Det var under 1940- och 1950-talen ett välkänt nöjesetablissemang i Stockholm och en scen för tidens jazzmusiker. Idag är det framförallt konsertlokal.

Historik

Storhetstid och nedgång 
Nalens storhetstid grundlades av den tidigare friidrottaren Gustaf "Topsy" Lindblom, som var VD för Nalen mellan 1933 och 1960. Under hans tid var Nalen Stockholms främsta nöjespalats, där alla de stora artisterna framträdde. Huset är framförallt förknippat med den svenska jazzens gyllene år fram till mitten av 1960-talet, och Nalen blev under 40-50-talen en av Nordens främsta jazzscener. Swingepokens nalensnajdare hade Nalen som sitt tillhåll. Utöver nalensnajdare med brylkräm i håret och cigarett i mun fanns här de välklädda och raffiga nalenbrudarna med permanentat hår och sugrör i mun. Nalen var stället där "allting händer och mycket fötter".

På 1960-talet började danspalatset förlora sin dragningskraft. Topsy Lindbloms son Hasse gjorde lyckade försök att locka tillbaka publiken med fribiljetter, rabatter och billiga gitarrband. 1967 blev Lee Kings sista band att uppträda innan Nalen stängdes. Därefter planerades en rivning av huset, men det fick ändå stå kvar, som Lalla Hansson sjöng i Balladen om Nalen (American Pie med svensk text).

Sent 1900-tal 
LP-stiftelsen erbjöds 1968 att hyra Nalen på rivningskontrakt. Invigningstalaren, borgarrådet Hjalmar Mehr, menade att det även i fortsättningen skulle bli livlig verksamhet men av annan art. Tio år senare köptes Nalen av LP-stiftelsen och Erik Edin såg till att Nalen blev en värmestuga för huvudstadens slitna människor (hemlösa), som sedan kunde slussas vidare till behandlingshem och upprättade liv. Stiftelsen renoverade under åren Nalen för 18 miljoner kronor. Två år efter att Edin avgått som föreståndare, 1997, gick stiftelsen i konkurs.

Nystart som nöjeslokal 
I november 1998 öppnades Nalen igen som nöjeslokal. Den drivs numera av Sami – Svenska artisters och musikers intresseorganisation.

Idag är Nalen ett hus med konserter, konferenser och en egen restaurang. En stor scen, Stora Salen, används för större konserter, middagar, dans och konferenser. Därtill en mindre lokal, "Pelarsalen" (tidigare kallad Stacken), där Narva Boxningsklubb tidigare låg, samt en mindre scen kallad Nalen Klubb eller Alcazar. I byggnaden finns även en restaurang och fyra mindre mötesrum.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

Nalens webbplats

Konsertscener i Stockholm
Nöjeslokaler i Stockholm
Byggnader och anläggningar på Norrmalm