kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Farmakodynamik

Farmakodynamik är läran om läkemedlens effekter. Farmakodynamik handlar om de effekter läkemedlet åstadkommer i kroppen och hur effekterna förändras med tiden. Man brukar även relatera de farmakodynamiska effekterna till läkemedlets farmakokinetik, det vill säga hur läkemedlets koncentration i kroppen ändras över tid. Farmakodynamisk teori grundar sig på de farmakologiska mekanismer som är inblandade samt på en förståelse för de fysiologiska system som är påverkade. De farmakodynamiska effekterna kan vara av olika slag, till exempel effekt av ett läkemedel på blodtryck. Det kan också vara effekt på en biokemisk markör som är relaterad till läkemedlets farmakologi. Analys av dessa effekter görs ofta med hjälp av matematisk/statistisk modellering. Då studiet av cellens receptorer är beroende av molekylärbiologiska metoder har farmakodynamiken expanderat under de senaste 20 åren, då metoder som möjliggör studiet av enskilda proteiner och gener har utvecklats.

Se även
 Farmakokinetik (vad kroppen gör med läkemedlet)
Farmakognosi

Farmakognosi, läran om naturprodukter vilka används som läkemedel eller vid framställning av läkemedel. 

Exempel på läkemedel som har sitt ursprung i naturen.

 Atropin - belladonna; Atropa belladonna, Solanaceae
 Digoxin, digitoxin - fingerborgsblomma, Digitalis sp., Plantaginaceae
 Cyklosporin - mikrosvamp, Tolypocladium sp.
 Kinin - kinaträdets bark, Cinchona sp., Rubiaceae
 Morfin, kodein - opievallmo; Papaver somniferum, Papveraceae
 Penicillin - mögelsvamp; Penicillium chrysogenes
 Salicylsyra - älgört; Filipendula ulmaria, Rosaceae
 Paklitaxel - idegran; Taxus sp., Taxaceae
 Vinkristin - rosensköna; Vinca (Catharanthus) rosea, Apocynaceae

Avdelningen för farmakognosi, Uppsala universitet 
Sveriges enda universitetsavdelning för farmakognosi finns på institutionen för läkemedelskemi vid Uppsala Universitet. Här bedrivs idag forskning på bland annat cyklotider, substanser med marint ursprung, COX-2 hämmare samt utvecklandet av ett kemiskt navigeringssystem för upptäckter av nya läkemedel från naturen.

Professorslängd vid Uppsala universitet 
Ulf Göransson (2014- )
Ulf Göransson befordrades till professor i farmakognosi 2014. Han disputerade i samma ämne 2002 på en avhandling om cykliska peptider (cyklotider).
Anders Backlund (2011- )
Anders Backlund blev befordrad från lektor till professor i farmakognosi 2011. Han disputerade i systematisk botanik vid Uppsala Universitet på forskning kring växtordningen Dipsacales.
Lars Bohlin (1991-2015)
Han disputerade på en avhandling om pilgifter, och under hans ledning inleddes forskning kring inflammationshämning och läkemedelspotential hos marina organismer. Han är inspektor emeritus i Farmacevtiska Studentkåren.
Gunnar Samuelsson (1986-1991)
Han disputerade i farmakognosi på en avhandling om innehållet i misteln Viscum album L., och har skrivit en vida spridd lärobok i ämnet (Drugs of Natural Origin) som föreligger i sin sjunde upplaga (nu med Lars Bohlin som medförfattare). Han är inspektor emeritus och hedersmedlem i Farmacevtiska Studentkåren.
Finn Sandberg (1968-1986)
Professuren flyttade med när Kungliga Farmaceutiska Institutet blev Farmaceutiska Fakulteten vid Uppsala Universitet.

Professorer vid Kungliga Farmaceutiska Institutet 
 Finn Sandberg (1954–1968)
 Professuren flyttades till Uppsala Universitet
 Gösta Edman (1934-1954)
 Richard Westling (1918-1934)
Beskrev och typifierade den mögelart från vilken penicillin upptäcktes - Penicillum notatum Westling.
 Henrik Victor Rosendahl (1901-1918)
Var ursprungligen e.o. professor i allmän och experimentell farmakodynamik och farmakognosi vid Uppsala universitet. Efter att han disputerat vid Karolinska Institutet på en avhandling om stormhatt, var han lärare i botanik och farmakognosi vid Kungliga Farmaceutiska Institutet 1895-1901. Han skrev den första läroboken i farmakognosi på svenska 1897.

Adjungerade professorer i farmakognosi 
 Wenche Rolfsen – adjungerad professor vid Uppsala universitet
 Jan G. Bruhn – adjungerad professor vid Högskolan i Kalmar / Linnéuniversitetet

Farmaci
Farmakologi
Generiska läkemedel

Generiska läkemedel eller generika är läkemedel som innehåller samma verksamma ämne(n) som ett originalläkemedel vilket förlorat sitt patentskydd och dokumentationsskydd (så kallad dataexklusivitet). De kan produceras av flera tillverkare och till lägre kostnader eftersom de kan godkännas utan att behöva upprepa de studier som visar läkemedlets effekt och säkerhet. I stället krävs att den som vill marknadsföra ett sådant läkemedel visar s.k. bioekvivalens, det vill säga att de(t) verksamma ämnet/ämnena tas upp i kroppen på samma sätt som originalläkemedlet. Kraven  kvalitetsdokumentation, det vill säga tillverkning, kontroll, stabilitet med mera är desamma som för ett originalläkemedel. Detta kan resultera i att läkemedlet kostar 30-80% mindre än originalet. 

Ett generiskt läkemedel kan precis som originalläkemedel ha ett fantasinamn, men ofta namnges de med substansnamnet (International nonproprietary name, INN, även kallat det generiska namnet) följt av namnet på det läkemedelsföretag som marknadsför läkemedlet. Exempel är Ibuprofen Apofri och Ibuprofen Orifarm, som båda är preparat med ibuprofen från olika tillverkare. Exempel på ibuprofen-preparat med fantasinamn är Brufen och Ipren.

De generiska namnen har tillkommit för att underlätta kommunikation om läkemedel utan att behöva använda vare sig de mycket krångliga kemiska namnen eller de skyddade varumärken ofta används på läkemedelsprodukterna. De är förenklade namn som ofta har en viss koppling till ett kemiskt namn. Det finns olika organisationer som fastställer generiska namn. WHO beslutar om INN, vilket är det generiska namn som används inom EU. I USA används USAN (US adopted names) och i Japan används JAN (Japanese Approved Name). Det finns också andra generiska namn som dock i allmänhet har harmoniserats med INN, till exempel BAN (British Approved Name) och DCF (Denomination commune franchise). Tidigare fastställdes för de skandinaviska länderna generiska namn av Nordiska farmakopénämnden (NFN).

Källor

Se även
Biosimiliar

Farmaci
Glutetimid

Glutetimid, summaformel C13H15NO2, är ett lugnande och sömngivande preparat, patenterat 1954 av CIBA, som ett säkert alternativ till barbiturater för att behandla sömnlöshet. Snart hade det dock blivit klart att glutetimid var lika sannolikt att orsaka missbruk och orsakade liknande abstinenssymptom. Nuvarande produktionsnivåer i USA (den årliga kvoten för tillverkning som införts av DEA har varit tre gram, tillräckligt för sex Doridentabletter, under ett antal år) pekar på att den endast används i småskalig forskning. Tillverkningen av läkemedlet avbröts i USA 1993 och avbröts i flera östeuropeiska länder 2006. 

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning P III i 1971 års psykotropkonvention, samt i förteckning IV i Sverige. Preparatet används inte som läkemedel i Sverige.

Användning och missbruk
Långtidseffekter för återkrav, som liknade dem som sågs vid abstinens, har sporadiskt beskrivits hos patienter som fortlöpande tog en stabil dos av läkemedlet. Symtomen kunde vara delirium, hallucination, kramper och feber.

Glutetimid är en CYP2D6-enzyminducerare. När det tas med kodein, (känd på gatan som "hits", "cibas och kodein", "Dors och 4s") gör det möjligt för kroppen att konvertera högre mängder kodein till morfin. Den allmänna lugnande effekten av glutetimiden bidrar också till effekten av kombinationen. Det ger en intensiv, långvarig eufori som liknar IV-heroinanvändning. Ett antal dödsfall har inträffat vid missbruk av denna kombination. Effekten användes också kliniskt, såsom viss forskning på 1970-talet i olika länder för att använda den under noggrant övervakade förhållanden som en form av oral opioidagonistsubstitutionsbehandling, till exempel som ett ersättande alternativ till metadon. Efterfrågan på denna kombination i Philadelphia, Pittsburgh, Newark, New York City, Boston, Baltimore och omgivande områden i andra stater och kanske någon annanstans har lett till småskalig hemlig syntes av glutetimid sedan 1984, en process som är, liksom metakvalonsyntes, något svår och fylld med potentiellt dåliga resultat när amatörkemister tillverkar läkemedlen med industriella material utan adekvat kvalitetskontroll. Analys av konfiskerad glutetimid verkar alltid visa läkemedlet eller resultaten av syntesförsök, medan påstådd metakvalon i en betydande majoritet av fallen visar sig vara inert eller innehåller difenhydramin eller bensodiazepiner.

Syntes
(R)-isomeren har en snabbare debut och mer potent antikonvulsiv aktivitet i djurmodeller än (S)-isomeren.

Baskatalyserad konjugattillsats av 2-fenylbutyronitril [769-68-6] (1) till etylakrylat(2) ger etyl-4-cyano-4-fenylhexanoat,CID:139890735(3). Alkalisk hydrolys av nitrilgruppen till en amidgrupp och efterföljande sur cyklisering av produkten ger den önskade glutetimiden (4).

Se även
 Metyprylon
 Pyrityldion

Referenser

Noter

Externa länkar

Sedativa läkemedel
Glutarimider
Narkotikaklassade läkemedel
Haagkonventionen

Haagkonventionen kan syfta på flera olika internationella överenskommelser som tillkommit i Haag:

 Haagkonventionerna 1899 och 1907 som handlar om folkrätten och krigets regler
 Internationella opiumkonventionen 1912
 Haagkonventionen för skydd av kulturegendom i händelse av väpnade konflikter 1954
 Flera konventioner inom ramen för Haagkonferensen för internationell privaträtt
 Haagkonventionen 1996 som bland annat handlar om barns rättigheter

Referenser 
 FN Globalt uppdrag, red. Lars Eriksson för Svenska FN-förbundet (Sthlm 1995)
Halazepam

Halazepam, summaformel C17H12ClF3N2O, är ett ångestdämpande och lugnande preparat som tillhör gruppen bensodiazepiner. Preparatet används inte som läkemedel i Sverige.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning P IV i 1971 års psykotropkonvention, samt i förteckning IV i Sverige.

Källor

Bensodiazepiner
Klororganiska föreningar
Fluororganiska föreningar
Laktamer
Narkotikaklassade läkemedel
Hydrokodon

Hydrokodon, Dihydrokodeinon eller Hydrokon, summaformel C18H21NO3, är ett  morfinderivat. Preparatet används i Sverige endast på licens inom terminal cancervård. Det är ett av de verksamma ämnena i läkemedlet Vicodin.

Samtliga preparat med substansen avregistrerades i Sverige mellan 1958 (Dicodid) och 1967 (Ambrakon).

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckningen N I i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Se även 
Opioidkrisen i USA

Referenser

Noter

Externa länkar 

Semisyntetiska opioider
Morfinaner
Fenoletrar
Ketoner
Narkotikaklassade läkemedel
Hydromorfinol

Hydromorfinol, eller 14-hydroxydihydromorfin, är ett morfinderivat. Preparatet används inte som läkemedel i Sverige. Det har den kemiska summaformelnn C17H21NO4 och en molmassa på 303,35 g/mol.

Hydromorfinol utvecklades i Österrike under 1930-talet.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckningen N I i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Källor 

Narkotikaklassade läkemedel
Opioider
Hydromorfon

Hydromorfon, summaformel C17H19NO3, är ett morfinderivat. Varunamn i Sverige är Palladon vilket finns tillgängligt som depotkapsel och snabbverkande kapsel samt Palladon Comp, injektionsvätska. Palladon Comp är från och med februari 2011 avregistrerat som läkemedel.
Hydromorfon är cirka tio gånger starkare än morfinsulfatpentahydrat och morfinhydroklorid.
 
I USA är detta en av reservpreparaten som kan användas intramuskulärt vid avrättning med giftinjektion med ett enda preparat.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckningen N I i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Källor 

My-opioidagonister
Semisyntetiska opioider
Morfinaner
Fenoler
Ketoner
Narkotikaklassade läkemedel
N-hydroxiamfetamin

N-hydroxiamfetamin, summaformel C9H13NO, är ett centralstimulerande medel. Ämnet används inte som läkemedel i Sverige.

Ämnet är en metabolit av amfetamin och har en molmassa på 151,2 gram/mol.

Substansen är narkotikaklassad i Sverige och ingår i förteckning I, men finns för närvarande inte upptagen i förteckningarna i internationella narkotikakonventioner.

Källor

Amfetaminer
Narkotika
Hydroxypetidin

Hydroxypetidin, C15H21NO, är ett smärtstillande preparat som tillhör gruppen opioider. Preparatet är 1,5 gånger mer potent än analogen petidin. Hydroxypetidin är narkotikaklassat och används inte som läkemedel i Sverige.

Referenser 

Narkotika
Isometadon

Isometadon eller Isodanon, summaformel C21H27NO, är ett smärtstillande preparat som tillhör gruppen opioider. Isometadon har den kemiska summaformeln C21H27NO och en molmassa på 309,445 g/mol.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckningen N I i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Källor 

Narkotikaklassade läkemedel
Opioider
Kamazepam

Kamazepam är ett ångestdämpande och lugnande preparat som tillhör gruppen bensodiazepiner. Preparatet är används inte som läkemedel i Sverige. 

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning P IV i 1971 års psykotropkonvention, samt i förteckning IV i Sverige.

Källor

Bensodiazepiner
Hypnotika
Karbamater
Laktamer
Klororganiska föreningar
Narkotikaklassade läkemedel
Katin

Katin eller norpseudoefedrin, summaformel C9H13NO, är en naturligen förekommande amfetaminalkaloid och är, tillsammans med katinon, en aktiv substans i kat.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning P III i 1971 års psykotropkonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Se även
Kat

Referenser 

Alkoholer
Amfetaminalkaloider
Narkotikaklassade läkemedel
Ketazolam

Ketazolam, summaformel C20H17ClN2O3, är ett ångestdämpande och lugnande preparat som tillhör gruppen bensodiazepiner, patenterat 1970 av Upjohn. Preparatet används inte som läkemedel i Sverige.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning P IV i 1971 års psykotropkonvention, samt i förteckning IV i Sverige.

Källor

Bensodiazepiner
Laktamer
Klororganiska föreningar
Narkotikaklassade läkemedel
Karfentanil

Karfentanil är ett smärtstillande preparat som tillhör gruppen opioider. Det är upp till 10 000 gånger starkare än morfin per viktenhet, och används för att söva stora vilda djur.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning II i Sverige, men finns för närvarande inte upptagen i förteckningarna i internationella narkotikakonventiomer.

Källor

Opioider
Piperidiner
Karboxylestrar
Propanamider
Anilider
Narkotikaklassade läkemedel
Ketobemidon

Ketobemidon (summaformel C15H21NO2, IUPAC-namn 4-(3-hydroxifenyl)-1-metyl-4-propanonylpiperidin) är kraftigt smärtstillande substans, ett narkotiskt analgetikum, tillhörande gruppen opioider. Ketobemidon används vid alla former av svår smärta, till exempel vid cancer, njur- och gallsten, frakturer, hjärtinfarkt och postoperativt samt vid förlossning. Det används också som komplement till regional anestesi.

Substansen är mycket lik morfin avseende dosering, effekt och biverkningar. Varunamn för ketobemidon i Sverige är bland annat Ketogan, och medlet används i stort sett bara i Skandinavien, där Danmark toppar statistiken över användningen.

Ketobemidon är ett beroendeframkallande medel och är narkotikaklassat. Det ingår i förteckningarna N I och N IV i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Källor 

Narkotikaklassade läkemedel
Opioider
Klobazam

Klobazam är ett ångestdämpande och lugnande preparat som tillhör gruppen bensodiazepiner. Preparatet används inte som läkemedel i Sverige förutom vid tilläggsmedicinering vid svårbehandlad epilepsi då medicinen säljs under varunamnet Frisium. För behandling med Frisium (Klobazam) vid svårbehandlad epilepsi fordras särskild licens från Läkemedelsverket.

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning P IV i 1971 års psykotropkonvention, samt i förteckning IV i Sverige.

Källor

Bensodiazepiner
Klororganiska föreningar
Laktamer
Narkotikaklassade läkemedel
Klometiazol

Klometiazol, summaformel C6H8ClNS, ångestdämpande och lugnande läkemedel som är narkotikaklassat. I Sverige säljs preparatet under handelsnamnet Heminevrin. 

Läkemedlet används som sömnmedel och lugnande vid delirium tremens, predeliriösa tillstånd och abstinenssymptom efter alkoholmissbruk, vid sömnstörningar samt agitations- och förvirringstillstånd inom geriatriken. Det är även kramplösande. Full effekt nås relativt hastigt med detta medel med en full plasmakoncentration redan efter 90 minuter (gelatinkapsel) och 60 minuter (droppar). 

Det saluförs i Sverige av Cheplapharm och biverkningsprofilen är relativt mild. Halveringstiden är dock bara 4 timmar hos friska personer och upp till 8 timmar hos äldre och leverskadade. 

Det är narkotikaklassat i Sverige, ingående i förteckning V, vilket innebär att det inte omfattas av internationella narkotikakonventioner.

Källor

Externa länkar
 FASS

Sedativa läkemedel
Hypnotika
Tiazoler
Klororganiska föreningar
Narkotikaklassade läkemedel
Klomipramin

Klomipramin är ett antidepressivt läkemedel. Det används vid djupa depressioner och har också god effekt vid ångesttillstånd med panikattacker. Medlet har också effekt mot tvångstankar, men denna effekt kommer ofta först efter en längre tid än den antidepressiva effekten.

Preparatet går i Sverige under varunamnet Anafranil. Det var även det första läkemedel som visade resultat vid behandling av svåra premenstruella besvär i en klinisk studie i början av 1990-talet, då i princip alla försökspersoner som fått den aktiva substansen upplevde någon form av förbättring, mer eller mindre. Läkemedlet ges i tablettform, som injektion och dropp.

Verkningsmekanism 
Klomipramin tillhör gruppen tricykliska antidepressiva läkemedel (TCA) och verkar genom att den och dess metabolit hämmar återupptaget av serotonin och noradrenalin i synapsklyftan. Koncentrationen av dessa förblir då hög och kan därför hålla sina respektive receptorer aktiva en längre period. En del biverkningar blir en följd av att klomipramin även påverkar andra monoaminers effekt såsom acetylkolin och histamin.

Klomipramin har nästan enbart effekt på serotonin, men dess metabolit har starkare effekt på noradrenalin. Genom att ge klomipramin intravenöst ökar effekten på serotoninet i förhållande till noradrenalinet. Att ge klomipramin i dropp är ett alternativ till ECT. När anafranil lanserades hävdades det att det var den första antidepressiva medicin som gav lika god effekt mot depression som ECT.

Referenser 

Tricykliska antidepressiva
Klororganiska föreningar
Dibensazepiner
Klonitazen

Klonitazen, summaformel C20H23ClN4O2, är ett smärtstillande preparat som tillhör gruppen opioider. Preparatet används inte som läkemedel i Sverige. 

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckningen N I i 1961 års allmänna narkotikakonvention, samt i förteckning II i Sverige.

Källor 

Opioider
Nitrobensimidazoler
Klororganiska föreningar
Narkotikaklassade läkemedel
Klopentixol

Klopentixol är ett neuroleptikum och salufördes i Sverige under varunamnet Sordinol tills det avregistrerades 1983. Preparatet är ett typiskt antipsykotika i tioxantenklassen. Den kemiska beteckningen är C22H25ClN2OS.

Klopentixol har ersatts av det kemiskt närbesläktade zuklopentixol (Cisordinol), som har samma kemiska formel med undantag av att två atomer bytt plats (s.k. cisform i stället för transform).

Piperaziner
Typiska antipsykotika
Tioxantener
Klororganiska föreningar
Alkoholer
Kloralhydrat

Kloralhydrat, C2H3Cl3O2, är ett lugnande och sömngivande preparat av äldre typ. Det användes ofta förr som sömnmedel på fängelser och på mentalsjukhus. Dess sömngivande verkan upptäcktes redan 1869 av Oscar Liebreich. Varunamn i Sverige var Ansopal och medicinen återfanns som tabletter.

Ansopal är borttaget ur FASS sedan 1994 och används inte längre som läkemedel i Sverige utom i sällsynta fall inom slutenvården (då apotekstillverkat).

Kloralhydrat är narkotikaklassat i Sverige, ingående i förteckning V, vilket innebär att det inte omfattas av internationella narkotikakonventioner.

Framställning
Kloralhydrat bildas genom att klor får reagera med etanol, varvid etanolen oxideras till acetaldehyd, vars metylgrupp sedan successivt substitueras med klor. Den uppkomna trikloracetaldehyden (kloral) är mycket elektronfattig och bildar lätt sitt hydrat i närvaro av vatten, kloralhydrat.

Se även
Triklorättiksyra

Källor

Aldehyder
Hydrater
Hypnotika
Sedativa läkemedel
Klororganiska föreningar
Narkotikaklassade läkemedel
Kloralodol

Kloralodol eller Klorhexadol, summaformel C8H15Cl3O3, är ett lugnande och sömngivande preparat. Det påminner kemiskt snarast om kloralhydrat.

Det är narkotikaklassat i Sverige, ingående i förteckning V, vilket innebär att det inte omfattas av internationella narkotikakonventioner.

Källor

Sedativa läkemedel
Narkotikaklassade läkemedel
Juturnas källa

Juturnas källa (latin: Lacus Iuturnae) är belägen på Forum Romanum i Rom. Den var invigd åt vattennymfen Juturna.

Tvillingarna Castor och Pollux, söner till Jupiter och Leda, skall enligt legenden ha deltagit i slaget vid Regillus på romarnas sida. Efter slaget vattnade de sina hästar på Forum Romanum och meddelade romarna den segerrika utgången. Det skedde vid Juturnas källa, belägen mellan Dioskurernas tempel och Palatinen. Här finns nu resterna av en bassäng och en liten helgedom, rekonstruerad på 1950-talet.

Inskriptionen lyder:

Källor

Externa länkar

Forum Romanum
Rione Campitelli
Saturnustemplet

Saturnustemplet är beläget på Forum Romanum i Rom.

Templet grundades troligen 497 f.Kr. och representerade en uråldrig kult. De tolv lagtavlorna, bronsplattorna med grundlagen från republiken, var uppsatta i templet, och innanför podiets kraftiga murar förvarades den romerska statskassan. Platsens helighet borde ha gjort säkerheten total, men när Julius Caesar genomförde sin statskupp 49 f.Kr., lade han utan skrupler beslag på kassan.

Templet rekonstruerades flera gånger. Raden av kolonner som nu reser sig över podiet byggdes upp efter en eldsvåda omkring år 370 e.Kr. med hjälp av tillgängligt material från olika håll. Kolonnerna är av två sorters egyptisk granit och har inte exakt samma mått; marmorblocken i arkitraven är tagna från andra byggnader. Däremot är de joniska kapitälen med sina stora voluter typiska för senantiken och säkerligen nygjorda.

Frisens inskription lyder:

Kommentarer

Källor

Externa länkar

Tempel på Forum Romanum
Rione Campitelli
Klordiazepoxid

Klordiazepoxid, summaformel C16H14ClN3O, är ett ångestdämpande och lugnande preparat. Klordiazepoxid upptäcktes av en slump och blev det första i gruppen bensodiazepiner. Preparatet patenterades 1959. 

Substansen är narkotikaklassad och ingår i förteckning P IV i 1971 års psykotropkonvention, samt i förteckning IV i Sverige.

Klordiazepoxid saluförs under flera namn, bland andra Librium (USA) och Risolid (Danmark). I Sverige saluförs preparatet för närvarande inte.

Referenser

Bensodiazepiner
Aminoxider
Klororganiska föreningar
Narkotikaklassade läkemedel
Lapis Niger

Lapis Niger (latin för "den svarta stenen") är belägen på Forum Romanum i Rom.

Lapis Niger är en nästan kvadratisk yta stenlagd med svart marmor och omgiven av ett lågt skrank av vit marmor. Lapis Niger påstås ha blivit lagd av Julius Caesar. Under antiken identifierades platsen vanligen som Romulus grav och hade en stor symbolisk betydelse. Den grävdes fram i slutet av 1800-talet. Under stenläggningen påträffades då ett altare och ett stenblock med den äldsta kända inskriften på latin, daterbar till 500-talet f.Kr. Texten är skadad och svårtolkad, men tycks innehålla en varning för att vanhelga platsen, och det talas även om en kung. Någon grav har inte påträffats; måhända rör det sig om en så kallad heroon av den typ som fanns i grekiska städer, det vill säga en kultplats ägnad åt stadens grundare.

Källor

Externa länkar 

Forum Romanum
Latinska ord och uttryck
Klormezanon

Klormezanon är en kemisk förening med formeln C11H12ClNO3S. Ämnet är ett anxiolytikum. Varunamn i Sverige för preparatet är  Lobac och Trancopal. Preparatet slutade att säljas 1996 på grund av svåra biverkningar. 

Muskelrelaxantia
Sulfoner
Klororganiska föreningar
Laktamer