kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stockholms musikklasser

Stockholms musikklasser startade 1939 på initiativ av Hugo Hammarström och är de första musikklasserna i Sverige. Tanken var att ge musikintresserade elever möjlighet till extra skolning i sång, notläsning, körsång med mera. Enligt Hugo Hammarström handlade det inte så mycket om att utbilda musiker, utan fastmer om att skola framtidens musikpublik.

Stockholms musikklasser, fram till 1960 kallade ""Stockholms sångklasser", har verkat inom Adolf Fredriks skola, men har av olika skäl periodvis också haft filialverksamhet i skolor som Mariaskolan, Eriksdalsskolan och "Lilla Adolf Fredrik" på Dalagatan 18, på Hälsingegatan 2, i Vasa Real, samt i Försvarshögskolans gamla lokaler på Valhallavägen.

I början togs eleverna in efter särskilda intagningsprov till folkskolans årskurs 3, senare till grundskolans årskurs 4.

Innan enhetsskolan och grundskolan fanns, kunde man i stället för att gå i realskolan, istället följa något som kallades språkklasser, vilket var en förtäckt inbyggd realskola, då man följde dess läroplan. På så sätt fanns det en möjlighet att i dessa kommunala klasser gå vidare till gymnasiestudier trots att realskolan var en statlig angelägenhet. Särskilda musikklasser på gymnasiet inrättades först 1959 (se Stockholms Musikgymnasium).

Idag (2005) verkar musikklasserna i Adolf Fredriks skola under namnet Adolf Fredriks musikklasser.

Tanken med musikklasser har växt sig stark och idag har många kommuner inrättat musikklasser. Dock har musikklasser alltid levt ett osäkert liv, då det finns krafter som ser dem som en skola för elitelever. Senast 2005 väcktes förslag i riksdagen att förbjuda särskilda intagningsprov till utbildningar i grundskolan.

Se även
 Musikklass

Externa länkar
Adolf Fredriks musikklasser, Stockholm

Grundskolor i Stockholm
Musikutbildning i Stockholm
Utbildningsinstitutioner bildade 1939
Musikklass

En musikklass är en skolklass där läroplan och timplan ändrats något för att bereda mer tid åt ämnet musik – framför allt sång. Genom att samla musikintresserade elever till samma skola underlättas utbildning i körsång.

Många kommuner har idag inrättat musikklasser. Dessa har ofta olika profilering av verksamheten, till exempel med mer eller mindre inslag av instrumentalmusik eller musikteori. Vanligt är att de omfattar elever från årskurs 4 till årskurs 9.

De första musikklasserna i Sverige, Stockholms folkskolors sångklasser, inrättades 1939 i Adolf Fredriks skola i Stockholm på initiativ av Hugo Hammarström.

Under 1960-talet startar Norrköping 1960 och Västerås 1962 musikklasser, 

och under 1980-talet är det ytterligare 10 kommuner som startar musikklasser, Uppsala 1982, Sollentuna 1983, Botkyrka 1984, Nacka 1984, Täby 1984, Linköping 1985, Göteborg (Brunnsbo) 1985,  Tyresö 1985, Vellinge 1985 och Haninge 1988

I början av 1990-talet sköljer nästa musikklassvåg fram och idag finns det över 70 musikklasser för grundskoleelever i landet.

Förutsättningarna för det utökade antalet musikklasser är dels förändringar i läroplanen genom åren men även friskolereformen har bidragit till ett utökat antal profilklasser med andra inriktningar som t.ex. dans, teater och idrott.

Musikklasser som är en grundskoleverksamhet skall inte förväxlas med verksamheten inom den Kommunala musikskolan eller Kommunala kulturskolan som är en frivillig musikutbildning i kommunal regi.

Första musikklasserna på gymnasiestadiet i Sverige inrättades 1959, som en påbyggnad på den befintliga musikskoleverksamheten i Adolf Fredriks skola. Numer bär verksamheten namnet Stockholms musikgymnasium.

I Finland finns ett välkänt musikgymnasium i Kaustby inriktat på instrumental folkmusik.

Exempel på musikklasser
Adolf Fredriks musikklasser / Stockholms musikklasser
Norrköpings Musikklasser
Västerås Musikklasser
Uppsala Musikklasser
Sollentuna musikklasser
Botkyrka Musikklasser
Nacka musikklasser
Täby Musikklasser
Linköping Musikklaser
Brunnsbo musikklasser (Göteborg)
Tyresö musikklasser
Vellinge Musikklaaser
Haninge Musikklasser
Järfälla Musikklasser
Gamla Stadens Musikklasser (Eskilstuna)

Referenser 

Musikutbildning
Renegade (musikalbum)

Renegade är Hammerfalls tredje studioalbum, från 2000, och det första albumet med Anders Johansson bakom trummorna. Renegade spelades in Michael Wageners Wire World Studios i Nashville, Tennessee. Renegade innehåller bland annat låten "Renegade" som klättrade upp på hitlistan till första platsen. Det enda svenska heavy metal-bandet som tidigare gjort det är Europe.

Låtförteckning 
 "Templars of Steel" (Dronjak/Cans)
 "Keep the Flame Burning" (Dronjak/Strömblad/Cans)
 "Renegade" (Dronjak/Strömblad/Cans)
 "Living in Victory" (Dronjak/Strömblad/Cans)
 "Always Will Be" (Dronjak)
 "The Way of the Warrior" (Dronjak/Strömblad/Cans)
 "Destined for Glory" (Dronjak/Cans)
 "The Champion" (Dronjak/Strömblad/Cans)
 "Raise the Hammer" (Dronjak/Elmgren)
 "A Legend Reborn" (Dronjak/Cans)

Singlar 

 Renegade
 Always Will Be

Musiker 
 Joacim Cans - sång
 Oscar Dronjak - gitarr
 Stefan Elmgren - gitarr
 Magnus Rosén - bas
 Anders Johansson - trummor

Album av Hammerfall
Musikalbum 2000
Norra Latin

Norra Latin är en skolbyggnad på Norrmalm i Stockholm. Byggnaden användes fram till 1982 av skolorna Norra Latins gymnasium och Högre allmänna läroverket för gossar å Norrmalm.

Skolan
Skolan startade 1880 då Klara allmänna läroverk och Stockholms gymnasiums Riddarholmsavdelning slogs samman under namnet Högre latinläroverket å Norrmalm (Norra latinläroverket). Skolan namnändrades 1939 till Högre allmänna läroverket för gossar å Norrmalm  

Från 1961 antogs även flickor som elever i skolan. Skolan kommunaliserades 1966 och namnändrades därefter 1967 till Norra Latins gymnasium och den skolan las sedan ner 1982. Studentexamen gavs från 1880 till 1968 och realexamen från 1907 till 1964.

Efter nedläggningen användes skollokalerna under två år som undervisningslokaler för det nybildade Tensta gymnasium. Undervisningen skedde då under det tillfälliga namnet "Tensta gymnasium i Norra Latin" fram till dess att Tensta gymnasiums skollokaler i Tensta hade färdigställts. 

Från höstterminen 2023 bedrivs skolverksamhet återigen i skolan efter att Stockholm International School flyttat in.

Byggnaden
Byggnaden ritades i nyrenässansstil av Helgo Zetterwall och invigdes 1880 i närvaro av bland andra kung Oscar II och prins Eugen. Arkitekturen följer 1800-talets akademiska ritningstradition och använder två överglasade ljusgårdar i tre våningar med rundbågade arkadgångar och kringliggande lärosalar som planlösning. Hela kompositionen liknar ett dubblerat florentinskt renässanspalats. I mittaxeln anordnade Zetterwall den stora gymnastiksalen med två våningars höjd och ovanför låg aulan (bönsalen på ritningen). Fasaderna gestaltades kraftfullt accentuerad och i puts med olika ljusbeiga kulörer. Fasaden mot Drottninggatan är byggnadens entrésida.

Stockholm sålde i början av 1980-talet byggnaden till LO, som 1989 gjorde om byggnaden till ett modernt konferenscenter, med namnet CCC (City Conference Centre). Detta låg i Landsorganisationens regi och med 85% av aktierna fördelade på de större LO-förbunden. Övriga 15% fördelades i poster om 500 icke VPC-registrerade aktier. Utdelningen har i allmänhet legat på 15 SEK per år.
I Norra Latin finns numera 30 möteslokaler i olika storlekar. De tidigare klassrummen finns i flera storlekar: 9 st. större, 16 mindre och två exklusiva styrelserum.

Under 2023 genomgick byggnaden en renovering och ombyggnation inför inflytten av Stockholm International School som skedde i augusti samma år.

Källor

Noter

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Norrmalm
Byggnadsminnen i Stockholms kommun
Kongresslokaler i Sverige
Byggnader ritade av Helgo Zettervall
Gymnasieskolor i Stockholm
Excalibur Hotel and Casino

Excalibur Hotel and Casino är ett kasino och hotell med medeltidstema i Las Vegas, Nevada i USA, ägt av MGM Growth Properties och drivs av MGM Resorts International. 

Excalibur är Kung Arthurs svärd, och har fått stå som inspiration vid namngivning och design av kasinot. Arkitekturen är för övrigt starkt inspirerad av slottet Carcassonne i Frankrike.

Kasinot är beläget vid en väldigt trafikerad korsning, där gående inte kan passera. Istället finns det gångbroar från Excalibur, som kopplar ihop kasinot med de andra närliggande komplexen. Man kan också genom ett monorailsystem komma till den närbelägna systeranläggningen Luxor.

Externa länkar

Hotell i Paradise, Nevada
Kasinon i Paradise, Nevada
MGM Resorts International
Las Vegas Strip
Mandalay Resort Group
Magellan (rymdsond)

Magellan var den första interplanetära rymdsonden som skickades upp med hjälp av en rymdfärja. Uppskjutningen skedde från Kennedy Space Center i Florida ombord på Atlantis den 4 maj 1989 under uppdraget STS-30. Magellans uppdrag var att gå i omloppsbana runt planeten Venus, vilket den gjorde mellan 1990 och 1994.

Efter att ha tillbringat drygt fyra år i omloppsbana runt Venus lät man den brinna upp i planetens atmosfär.

Magellan namngavs efter den portugisiske upptäcktsresanden Ferdinand Magellan.

Uppskjutning 
När rymdsonden utvecklades planerade man att använda en variant av raketsteget Centaur, kallat Centaur-G, för att skjuta iväg rymdsonden från den omloppsbana runt jorden som rymdfärjan placerat den i.

Men efter olyckan med rymdfärjan Challenger insåg NASA att det var för stora risker att använda Centaur tillsammans med rymdfärjorna.

Då Centaur var ute ur bilden valde man istället att använda ett Inertial Upper Stage-raketsteg. Detta raketsteg var inte lika kraftigt som Centaur, vilket ledde till att man fick använda sig av en 15 månader lång resrutt mellan Jorden och Venus istället för den 6 månader långa rutten som man planerat från början.

Källor 

 NASA - Magellan

Fotnoter

Externa länkar 

Rymdsonder
Utforskningen av Venus
1989 i USA
1989 i Frankrike
Rymdfartsåret 1989
Martin Marietta Corporation
Magnus Rosén

Magnus Rosén, född 10 juni 1963 i Göteborg, är en svensk basist. Han var medlem i hårdrocksbandet Hammerfall från 1997 till 2007.

Biografi
Magnus Rosén började spela basgitarr när han var 15 år gammal. Han bildade rockbandet Lazy Babe's med några killar i sin klass på Grevegårdsskolan i Västra Frölunda, Göteborg. Med bandet Shame spelade Rosén in sin första skiva, en singel, 1980 och med bandet Kung Sune gavs singeln Sunes bar och grill ut 1980. Rosén gav ut två singlar med pop/rock-gruppen Van Rosen, Like a Dream 1997 och Someone Like You 1998.

Rosén flyttade senare till Los Angeles där han spelade med flera olika band, bl.a. Billionaires Boys Club där Anders Johansson, senare Hammerfall, spelade trummor. Rosén blev medlem i Hammerfall 1997. Tillsammans med Hammerfall har han släppt fyra studioalbum och ett livealbum. Han har även släppt skivor i sitt eget namn, där han spelar fusion. På skivan Past Future (2010) uppträder han tillsammans med Göteborgssymfonikerna i en rad olika klassiska verk, bland annat Bachs Badinerie.

Den 6 mars 2007 valde Rosén att sluta i Hammerfall för att kunna vara mer kreativ och satsa på en egen karriär. År 2015 blev det klart att Magnus Rosén blir nya basisten i brasilianska hårdrocksbandet Shadowside. Mellan 2017 och 2018 var han även medlem i spanska Avalanch.

Ambassadör för RNS och RSK 
Rosén är (2019) ambassadör för RNS (Riksförbundet Narkotikafritt Samhälle) och föreläser återkommande bland annat på högstadieskolor om vikten av att avstå från droger.

Rosén är även ambassadör för RSK/Nolltolerans (Riksföreningen Stoppa Mäns Våld mot Kvinnor), och har vid flera tillfällen medverkat till förmån för denna organisation.

Diskografi (urval) 
Studioalbum med Avalanch

Studioalbum med Planet Alliance

Studioalbum med Shadowside

Studioalbum med X-World/5

Studioalbum med HammerFall
 1998 – Legacy of Kings
 2000 – Renegade
 2002 – Crimson Thunder
 2005 – Chapter V: Unbent, Unbowed, Unbroken
 2006 – Threshold

Studioalbum med Jorn

Studioalbum med Keegan

Studioalbum med Revolution Renaissance
2010 – Trinity

Album med Göteborgssymfonikerna
2010 – Past Future

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Magnus Rosén på Discogs
 Magnus Rosén blogg

Svenska basister
Män
Födda 1963
Levande personer
Power metal-musiker
Musiker från Göteborg
MGM Grand Las Vegas

MGM Grand Hotel är ett hotell och kasino i Las Vegas, Nevada. Det är världens näst största hotell och det största hotellet i Las Vegas. Enbart hotellets kasinoavdelning har en golvyta på 17 000 m².

Hotellet rymmer 5 034 rum fördelat på totalt 30 våningar. Av rummen är det cirka 700 sviter där de största är på 750 m². MGM Grand Inc. byggdes år 1993 till en kostnad av cirka en miljard dollar. MGM Resorts International bygger i dagsläget även två lägenhetshotell som skall bli 145 meter höga.

Utanför hotellet står ett enormt lejon som är MGM:s egens symbol, lejontemat fortsatte även när man gick in på hotellet/kasinot där det fanns en stor glasbur med riktiga lejon i fram till 31 januari 2012. Dessa lejon var bara där några få timmar per dag för att sedan byta med andra lejon.

Referenser

Externa länkar 
 MGM Grand
 Signature at MGM Grand

Hotell i Paradise, Nevada
Kasinon i Paradise, Nevada
Las Vegas Strip
MGM Resorts International
Blackstone
Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris

Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris instiftades 1984 och delas ut av en stiftelse med samma namn i samband med Kulturveckan i Sunne. Priset är avsett som belöning för framstående författare i Selma Lagerlöfs anda och prissumman är på 100 000 svenska kronor.

Pristagare

1984 – Birgitta Trotzig
1985 – Sara Lidman
1986 – Astrid Lindgren
1987 – Göran Tunström
1988 – Lars Ahlin
1989 – Kerstin Ekman
1990 – Lars Andersson
1991 – Lars Gyllensten
1992 – Tove Jansson
1993 – Georg Henrik von Wright
1994 – Stig Claesson
1995 – Ulla Isaksson
1996 – Rolf Edberg
1997 – P.O. Enquist
1998 – Göran Palm
1999 – Kristina Lugn
2000 – Torgny Lindgren
2001 – Agneta Pleijel
2002 – Peter Englund
2003 – P.C. Jersild
2004 – Sigrid Combüchen
2005 – Birgitta Stenberg
2006 – Lars Jakobson
2007 – Barbro Lindgren
2008 – John Ajvide Lindqvist
2009 – Lars Gustafsson
2010 – Jan Lööf
2011 – Ellen Mattson
2012 – Klas Östergren
2013 – Kjell Johansson
2014 – Lotta Lotass
2015 – Stewe Claeson
2016 – Sara Stridsberg
2017 – Lars Norén
2018 – Carola Hansson
2019 – Kristina Sandberg
2020 – Monika Fagerholm
2021 – Niklas Rådström
2022 – Inger Edelfeldt
2023 –  Bengt Berg

Källor

Externa länkar
Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris

Priser och utmärkelser instiftade 1984
Selma Lagerlöf
Svenska litteraturpriser
New York-New York Hotel and Casino

New York-New York Hotel and Casino är ett hotell/kasino i Las Vegas i Nevada i USA. Det har, som namnet antyder, ett New York-tema. 

Byggnaden består av ett enda hus men är målat och utformat att se ut som flera hus. Empire State Building är ett av husen som efterliknats i denna enorma byggnad. Hotell New York har även en enorm berg- och dalbana som går runt hela hotellkomplexet.

Externa länkar
Officiell webbplats 

Hotell i Paradise, Nevada
Kasinon i Paradise, Nevada
Las Vegas Strip
MGM Resorts International
Frans Oscar Öberg

Frans Oscar Öberg, född 6 mars 1883 i Göteborg, död 2 mars 1964 i Malmö, var en svensk skådespelare.

Öberg scendebuterade 1907 och han filmdebuterade 1915 i Georg af Klerckers Rosen på Tistelön, han kom att medverka i tolv filmproduktioner. Öberg är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Frans Oscar Öberg på Malmö stadsteater
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Skådespelare från Göteborg
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Födda 1883
Avlidna 1964
Män
Gunnar Öhlund

Karl Gunnar Öhlund, född 8 december 1918 i Falun, död 6 februari 1999 i Malmö, var en svensk skådespelare.

Biografi
Öhlund gick Axel Witzanskys teaterskola 1943–1945 och studerade för Gabriel Alw och Per-Axel Branner. Han var frilansande skådespelare 1945–1953, var engagerad vid Uppsala stadsteater 1953–1960, Göteborgs stadsteater 1960–1962, Malmö stadsteater 1962–1982, TV-ensemblen 1980–1983 och Helsingborgs stadsteater 1984–1987. Från 1987 var han åter frilans.

Öhlund filmdebuterade 1941 i Per Lindbergs Det sägs på stan, och han kom att medverka i drygt 40 film- och TV-produktioner förutom de pjäser han spelade i TV-teatern. Han var från 1962 gift med skådespelaren Vanja Rodefeldt (1926–2001). De är gravsatta i minneslunden på Limhamns kyrkogård.

Filmografi 
Enligt Svensk Filmdatabas:

 
 

 (TV-film)
 (TV-film)

Teater

Roller

Radioteater

Roller

Källor

Externa länkar 
 Gunnar Öhlund på Malmö stadsteater

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Falun
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Födda 1918
Avlidna 1999
Män
Kushitiska språk

Kushitiska språk är en undergrupp av afroasiatiska språk som talas i nordöstra Afrika huvudsakligen på det så kallade Afrikas horn. Namnet härstammar från den bibliske Kush och är bildat genom analogi med semitiska språk (bildat från Sem).

Stora språk i gruppen är oromo, somaliska, sidamo och afar.

Kushitiska språk kan delas in i följande undergrupper (enligt Joseph Greenberg med justeringar av Harold Fleming):

 Beja (placeras ofta utanför de egentliga kushitiska språken)
 Centralkushitiska språk (även agawspråk)
 Östkushitiska språk
 Sydkushitiska språk

Robert Hetzron har föreslagit att de sydkushitiska språken bör räknas in under de östkushitiska språken, närmare bestämt undergruppen låglandets östkushitiska språk. Även Maarten Mous har muntligen föreslagit att de hör till denna grupp, och har dessutom preciserat dem inom denna grupp till de sydliga låglandets östkushitiska språk, där han även vill placera oromo, omo-tanaspråken (som somaliska) och yaaku-dullay.

Richard Hayward å andra sidan delar in östkushitiska språk i tre väletablerade familjer: höglandets östkushitiska (sidamic), låglandets östkushitiska (med afar, somaliska språk och oromiska språk) samt dullay. Uppenbarligen försöker han inte inordna yaaku i systemet.

Kushitiska språk har ansetts omfatta de omotiska språken, vilka då kallades västkushitiska språk. Numera brukar de omotiska språken anses vara en separat gren av afroasiatiska språk.

Källor

Enwp
Afroasiatiska språk
Michael Kelso

Michael Kelso är en rollfigur i TV-serien That '70s Show, spelad av skådespelaren Ashton Kutcher. Han tänker inte alltid med alla hjärnceller och är ganska ytlig, men vid ett antal tillfällen visar han att han egentligen är rätt smart. I början av serien är han ihop med Jackie och är det till och från i några säsonger, han vänsterprasslar med bl.a. Laurie och Pam Macy. Han är på grund av sitt utseende väldigt populär bland tjejerna. I början av säsong 8 så får han jobb som dörrvakt på en playboyklubb i Chicago och lämnar serien.

Rollfigurer i That '70s Show
Fiktiva figurer från Wisconsin
Fiktiva figurer introducerade 1998
Freehold Borough

Freehold Borough är en kommun (borough) i Monmouth County i delstaten New Jersey i USA. Invånarantalet 2010 var 12 052. Freehold är administrativ huvudort (county seat) i Monmouth County. 

De omgivande stadsdelarna kallas Freehold Township och utgör en egen kommun med 36 184 invånare (2010).

Bruce Springsteen växte upp i Freehold Borough. Hans sång "My Hometown" från albumet Born In The U.S.A. handlar om orten.

Referenser

Externa länkar 

Orter i New Jersey
Monmouth County
Södra Möckleby

Södra Möckleby är kyrkbyn i Södra Möckleby socken i Mörbylånga kommun i Kalmar län som utgör en del av tätorten Degerhamn.. Byn är belägen på sydvästra Öland med ett vägavstånd på drygt 20 km från kommunens centralort Mörbylånga i sydlig riktning.

I Södra Möckleby ligger Södra Möckleby kyrka.

Se även 
 Norra Möckleby

Källor 

Orter i Mörbylånga kommun
Lilla huset på prärien

Lilla huset på prärien är en serie amerikanska barnböcker publicerade mellan 1932 och 1943, skrivna av den amerikanska författaren Laura Ingalls Wilder. Serien är delvis självbiografisk och beskriver Laura Ingalls uppväxt, i norra Mellanvästern under 1870- och 1880-talen, dock med modifikationer för handlingens skull. En av böckerna, Farmarpojken, handlar om Laura Ingalls blivande man Almanzo Wilder. Resten handlar om henne själv och hennes familj. 1971 gavs ytterligare en bok, De första fyra åren, ut i USA. Den baseras på ett manuskript hon skrev om sin första tid som gift. Den sista boken, På väg hem baseras på dagboksanteckningar och kommentarer av hennes dotter Rose som var sju år när familjen Wilder reste med häst och vagn till den plats där de sedan slog sig ner för gott.

Några personer i Lilla huset-serien 
Laura - huvudpersonen ur vars synvinkel historien berättas, dock ej som "berättarjag"
Mamma Caroline
Pappa Charles
Storasyster Mary, som senare blir blind
Lillasyster Carrie
Lillasyster Grace
Hunden Jack
Almanzo Wilder, som Laura gifter sig med
Nellie Oleson, en flicka i Lauras skola som är elak mot Laura
Lauras vänner Mary Power, Minnie Johnsson

Alla personer har funnits i verkligheten utom Nellie Oleson som är en blandning av olika personer författaren stötte på i barndomen.

I böckerna får man veta hur amerikanska nybyggare levde under slutet av 1800-talet.

Ingalls Wilders Lilla huset-böcker 
 Lilla huset i stora skogen (Little House in the Big Woods) (1932)
 Farmarpojken (Farmer Boy) (1933) — om hennes makes barndom i delstaten New York
 Lilla huset på prärien (Little House on the Prairie) (1935)
 Huset vid Plommonån (On the Banks of Plum Creek) (1937)
 Vid Silversjöns strand (By the Shores of Silver Lake) (1939)
 Den långa vintern (The Long Winter) (1940)
 Den lilla staden på prärien (Little Town on the Prairie) (1941)
 Gyllene år (These Happy Golden Years) (1943)
 De första fyra åren (The First Four Years) (1971)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
Guide
Little House on the Prairie
Laura Ingalls Wilder Memorial Society, i De Smet, South Dakota
The Little House archive
om TV-serien
 Little House Wiki : littlehouse.wikia.com/wiki/Little_House_Wiki
The Little House Encyclopedia
Laura Ingalls Wilder, Frontier Girl
Pioneer Girl, Fact and Fiction of Laura Ingalls Wilder, A-Z
Laura Ingalls Wilder Museum, Walnut Grove, Minnesota

Amerikansk skönlitteratur
Amerikanska barnbokserier
Engelskspråkig skönlitteratur
Lilla huset på prärien
Bokserier lanserade 1932
Elvine Osterman

Elvine Osterman, folkbokförd Elvin Selma Osterman-Nordwall, född 23 maj 1908 i Vänersborgs församling i dåvarande Älvsborgs län, död 27 augusti 1997 i Göteborgs Annedals församling, var en svensk bildkonstnär och skulptör.

Biografi
Osterman kom som barn med sin familj från Vänersborg till Göteborg 1914. Hon var dotter till skoarbetare Oskar Vilhelm Osterman och Selma Josefina Olsdotter. 

Hon studerade vid Slöjdföreningens skola samt vid Valands konstskola i Göteborg från 1927 där hon hade Tor Bjurström som lärare. Sin första separatutställning hade hon 1935 i Köpenhamn. Hennes målningar är ofta inspirerade av somrar på Västkusten, andra vanliga motiv är figurer, porträtt och caféer från Italien. Elvine Nordwall, som även gjorde skulpturer, hämtade också inspiration i Italien och Grekland där hon under någon period var bosatt. Hon har gjort teckningar av Martin Luther King som finns i Cirett Kings konstsamling i USA och är i övrigt representerad bland annat på museer i Göteborg, Helsingborg och Landskrona.

Elvine Osterman var gift från 1930 med ingenjören Sten Wikland (1906–2004) och 1934–1963 med regissören Yngve Nordwall (1908–1994). Elvine Nordwall var mor till skådespelaren Gurie Nordwall och scenografen Akke Nordwall.

Hon är begravd på Kvibergs kyrkogård i Göteborg.

Teater

Roller

Källor 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1908
Avlidna 1997
Gravsatta på Kvibergs kyrkogård
Kvinnor
Personer från Vänersborg