kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
International Conference on Computational Linguistics

International Conference on Computational Linguistics, Coling, är en internationell forskarkonferens.

Coling ordnas av ICCL, the International Committee on Computational Linguistics, ungefär vartannat år och är den största internationella konferensen i språkteknologi. Vid den tredje konferensen som hölls i forskningsstiftelsen Kvals regi 1969 vid Sånga-Säby på Ekerö utanför Stockholm gavs konferensserien namnet Coling efter tecknaren Albert Engströms figur Kolingen.

 1965	New York
 1967	Grénoble
 1969	Stockholm
 1971	Debrecen
 1973	Pisa
 1976	Ottawa
 1978	Bergen
 1980	Tokyo
 1982	Prag
 1984	Stanford
 1986	Bonn
 1988	Budapest
 1990	Helsingfors
 1992	Nantes
 1994	Kyoto
 1996	Köpenhamn
 1998  Montréal
 2000  Saarbrücken
 2002  Taipei
 2004  Genève
 2006  Sydney

Internationella konferenser
Språkteknologi
Datavetenskap
Anna Sågvall Hein

Anna Helena Sågvall Hein, född 3 juli 1941 i Åtvids församling, Östergötlands län, är en svensk professor i datorlingvistik vid Uppsala universitet sedan 1990, dekanus vid språkvetenskapliga fakulteten sedan 2002.

Referenser

Noter 

Svenska professorer i lingvistik
Födda 1941
Kvinnor
Levande personer
Hedersledamöter vid Östgöta nation i Uppsala
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Östgöta nation i Lund
Personer från Åtvids socken
The Cockney Rejects

Cockney Rejects är ett brittiskt Oi!-punkband som bildades 1979 i Londons East End. De hävdar själva att deras låt "Oi! Oi! Oi!" från Greatest Hits Volume 2 gav genren dess namn.

I Sverige 

Sommaren 2006 besökte Cockney Rejects festivalen Augustibuller i Lindesberg

Den 1 augusti 2008 besökte Cockney Rejects Kuggnäsfestivalen utanför Nyköping.

Den 6 november 2010 besökte Cockney Rejects Uddevalla kassetten i Uddevalla.

Under påskhelgen 2012 spelade bandet på Pretty Shitty Kjell 3 i Stockholm.

Medlemmar 
Ursprunglig uppställning
 Jeff Geggus (aka Jefferson "Stinky" Turner) – sång (1978 – )
 Mick Geggus – gitarr (1978 – )
 Chris Murell – basgitarr (1978 – 1979)
 Paul Harvey – trummor (1978 – 1979)

Nuvarande uppställning
 Jefferson Turner (Jeff Geggus) – sång (1978 – )
 Mick Geggus – gitarr (1978 – )
 Vince Riordan – basgitarr (1979 – 1983, 1987 – 1991, 2015 – )
 Andrew Laing – trummor (1999, 2007 – )

Övriga medlemmar
Tony Van Frater – basgitarr (1999-2015)
Andy "Atlas" Scott – trummor (1979)
Nigel Woolf – trummor (1980)
Keith "Stix" Warrington – trummor (1980 – 1991)
Ian Campbell – basgitarr (1984 – 1985)
Les "Nobby" Cobb – trummor (2000 – 2006)

Bildgalleri

Diskografi 
Studioalbum
 Greatest Hits Volume 1 (LP) (EMI, 1980)
 Greatest Hits Volume 2 (LP) (EMI, 1980)
 The Power And The Glory (LP) (Zonophone, 1981)
 The Wild Ones (LP) (AKA1, 1982)
 Quiet Storm (LP) (Heavy Metal Records, 1984)
 Unheard Rejects (LP) (Wonderful World Records, 1985)
 Lethal (CD LP) (Neat Records, 1990)
 Out Of The Gutter (CD) (Captain Oi Records, 2003)
 Unforgiven (CD) (G&R Records, 2007)

EPs
 Flares & Slippers (Small Wonder, 1979)
 I'm Not A Fool (EMI, 1979)
 Bad Man (EMI, 1980)
 The Greatest Cockney Rip Off (EMI, 1980)
 I'm Forever Blowing Bubbles (EMI, 1980)
 We Can Do Anything (Zonophone, 1980)
 We Are The Firm (Zonophone, 1981)
 Easy Life (Zonophone, 1981)
 On The Streets Again (Zonophone, 1981)
 Total Noise (1983)

Samlingsalbum / Livealbum
 Oi! The Album (1980)
 Greatest Hits Volume 3 (LP) (EMI, 1981)
 The Punk Singles Collection (CD) (Dojo, 1997)
 Oi! Oi! Oi! (Castle, 1997)
 Lords Of Oi! (Dressed to Kill, 1997)
 Greatest Hits Volume 4 (CD) (Rhythm Vicar, 1997)
 Addicted to Oi! (2001)

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Cockney Rejects på allmusic.com
 Diskografi på Discogs

Brittiska punkband
Brittiska musikgrupper
Katedralen i Liverpool

Katedralen i Liverpool (officiellt Cathedral Church of Christ in Liverpool) är en anglikansk katedral i Liverpool i Storbritannien. Den ligger centralt i staden. Katedralen är säte för Liverpools biskop och är världens största anglikanska katedral.

Katedralen byggdes mellan 1904 och 1978. Den är den andra katedralen som byggts i England efter reformationen. George Gilbert Scott (katolik) var arkitekt efter att hans bidrag vunnit bland över 100 tävlande. Han gjorde 1910 relativt stora förändringar i designen av de delar av byggnaden som ännu inte hunnit byggas. 

Katedralen blev konsekrerad 1924, men det dröjde till 1940 innan den började användas regelbundet. Det stora tornet blev färdigt 1942, medan det kom att dröja till 1978 innan hela byggnaden blev färdig, till följd av andra världskriget och inflation.

Great George
Den stora klockan Great George (”Stora Georg-klockan”) i katedralen väger 15,01 ton (33 098 skålpund) eller 14,5 engelska long tons (14,7 ton). Den har slagtonen ciss och göts 1940 av klockgjuteriet Taylor. Enligt inskription på klockan är den daterad till 1937, men den göts egentligen 23 juli 1940. Den hänger i mitten av klockkammaren i katedralens höga mittorn mitt i en engelsk klockring som består av tolv klockor. Klockan är namngiven efter kung Georg V av Storbritannien.

Källor

Artikelursprung

Externa länkar

Katedralförsamlingens webbplats

Byggnader och anläggningar i Liverpool
Liverpool
Engelska kyrkans kyrkobyggnader
Kyrkobyggnader invigda 1978
Byggnader i sandsten
1978 i Storbritannien
Kjetil Rekdal

Kjetil Rekdal, född 6 november 1968 i Molde, är en norsk fotbollsspelare och fotbollstränare. Rekdal kommer från Fiksdal på västra sidan av Tomrefjorden i Romsdal. Han är tränare för Rosenborg.

Meriter som fotbollsspelare 

Kjetil Rekdal spelade 83 A-landskamper och gjorde 17 mål för Norges landslag. Han debuterade i den högsta norska divisionen blott 16 år och 222 dagar gammal i match för Molde.

Kjetil Rekdal spelade på 1990-talet i flera år på mittfältet i det norska fotbollslandslaget under förbundskapten Egil Olsen. Rekdal var känd för stor arbetskapacitet och kämpaglöd. Samtidigt var Rekdal i hög grad även målskytt. Målen kom ofta från distans, som 1–1 kvitteringen borta på Wembley Stadium i 1993 års VM-kval mot England. I VM-slutspelet i USA 1994 gjorde Rekdal 1–0 (även slutresultat) mot Mexiko i Norges öppningsmatch. Detta var Norges enda mål i 1994 års VM-slutspel. I VM-slutspelet 1998 i Frankrike gjorde Kjetil Rekdal mål på straffspark i Norges tredje gruppspelsmatch - mot Brasilien - sedan toppforwarden Tore André Flo hade hållits fast i straffområdet. Norge vann matchen med 2–1 och gick därmed vidare till andra omgången.

Förutom deltagande i två VM-turneringar var Rekdal också med i Norges trupp för EM 2000.

Meriter som fotbollstränare
Rekdal vann tippeligaen som tränare for Vålerenga IF i 2005. Han har också tre norska cupmästartitlar, en med Vålerenga och två med Aalesunds FK.

I december 2021 blev Rekdal anställd som ny huvudtränare i Rosenborg.

Referenser 

Norska fotbollsspelare
Norska fotbollstränare
Norska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Molde FK
Spelare i Borussia Mönchengladbach
Spelare i Lierse SK
Spelare i Stade Rennais FC
Spelare i Hertha BSC Berlin
Spelare i Vålerenga IF Fotball
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Jupiler League
Spelare i Ligue 1
Spelare i Tippeligaen
Spelare i VM i fotboll 1994
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Tränare i Vålerenga Fotball
Tränare i Lierse SK
Tränare i 1. FC Kaiserslautern
Tränare i Aalesunds FK
Tränare i IK Start
Tränare i Hamarkameratene
Tränare i Rosenborg BK
Födda 1968
Levande personer
Män
Personer från Vestnes kommun
Jordrotation

Jordrotationen är jordens rotation kring sin egen tänkta axel. Dennas skärningspunkter med jordytan utgörs av nord- och sydpolerna.

Rotationstid 
Rotationstiden runt jordens egen axel i förhållande till stjärnorna (sideriskt dygn) är 23 timmar, 56 minuter och 4,091 sekunder. Rotationstiden i förhållande till solen (soldygn) är 24 timmar. Jorden roterar runt sin egen axel i förhållande till stjärnorna med en hastighet av 1 674,4 kilometer i timmen vid ekvatorn. Vissa källor anger hastigheten till 1 669,8 kilometer i timmen, alltså något långsammare, genom att beräkna jordens omkrets och dividera med 24 timmar (alltså rotationshastigheten i förhållande till solen). Rotationstiden runt jordens egen axel ökar långsamt med cirka 0,002 sekunder per århundrade, men har vissa oregelbundenheter och har minskat med cirka 0,002 sekunder sedan 1980.

Omloppstid 
Den tid det tar för jorden att fullborda ett varv i sin omloppsbana runt solen kallas ett år. Längden på ett år varierar dock något beroende på hur man definierar det. Ett varv runt solen i förhållande till stjärnhimlen (ett sideriskt år) är 365,256363051 dygn eller 365 dygn 6 timmar 9 minuter och 9,7676 sekunder. Det år som spelar störst roll för förhållandena på jorden, till exempel årstidernas växlingar, är det tropiska året som är omloppstiden i förhållande till vårdagjämningspunkten (dvs. i förhållande till årstiderna); denna flyttar sig något i motsatt riktning mot jordens rotationsriktning varigenom det tropiska året blir något lite kortare än det sideriska året: 365 dygn 5 timmar 48 minuter och 45 sekunder (365,24215 dygn). I kalendersammanhang har man försökt anpassa sig efter det tropiska året och i den gregorianska kalendern, där man utgår från år som är 365 dygn långa och skjuter in 97 skottdagar på 400 år, har man ett år som i genomsnitt är 365,2425 dygn, eller 365 dygn, 5 timmar, 56 minuter och 5 sekunder (det "slår alltså fel" på ett dygn på ungefär 3000 år i förhållande till det tropiska året). Som enhet i vetenskapliga sammanhang använder man istället ett vetenskapligt år, vilket är 365,25 dygn. Hastigheten för att runda solen ett varv är ca 107 200 km/tim.

Referenser

Se även 
Foucaultpendel

Externa länkar 
 Varför snurrar jorden? från Örebro Astronomi på YouTube

Celest mekanik
Jorden
Stewart Island

Stewart Island, eller Rakiura, är Nya Zeelands tredje största ö. Den ligger 30 kilometer söder om Sydön, och separeras från fastlandet av Foveauxsundet. Ön har ungefär 400 permanenta invånare, varav de flesta bor i byn Oban. Den har en yta på 1 746 kvadratkilometer.

Historia och namngivning 
Ön upptäcktes 1770 av James Cook, men då han trodde att den var sammankopplad med Sydön döpte han den till South Cape. Stewart i dagens namn kommer från kapten William Stewart, som 1809 var den första att kartlägga ön.

Öns ursprungliga namn på maori, Te Punga o Te Waka a Maui betyder "Mauis kanots ankarsten", och är en referens till guden Maui, som hade denna ö som ankare då han fiskade upp Nordön från sin kanot, Sydön. Dock används Rakiura oftare som maoriskt namn, och det översätts oftast till "glödande himlar", troligtvis en referens till de solnedgångar som ön är känd för, eller till polarskenet som är vanligt på sydliga och nordliga breddgrader.

För vissa är Rakiura en förkortad version av Te Rakiura a Te Rakitamau, som betyder "Rakitamaus stora rodnad".

Geografi 
Ön har en yta på 1746 kvadratkilometer. Norra delen av ön domineras av den träskaktiga dalen kring floden Freshwater. Öns högsta punkt är Mount Anglem, nära norra kusten, det är 979 meter högt. Södra halvan av ön är mer jämnt undulerad, och ett krön leder söderut från floden Rakeahua. Den sydligaste punkten i krönet är Mount Allen, som är 750 meter högt. I sydöst är landet lite lägre, och dräneras av dalarna i floderna Toitoi, Lords och Hero River. South Cape är Nya Zealands sydligaste udde.

Mason Bay, som ligger på västra sidan av ön, är en ovanligt lång sandstrand i ett område där stränderna normalt sett är hårdare. En möjlighet är att bukten formades som ett efterskalv till ett meteoritnedslag i Tasmanhavet.

Natur
Det finns en nationalpark på Stewart Island, Rakiura nationalpark. Parken inrättades 2002 och upptar 85 procent av ön. Papegojarten kakapo, ibland också kallad ugglepapegoja, fanns tidigare spridd över stora delar av Nya Zeeland. Dess utbredningsområde har dock minskat och arten är numera endemisk för Stewart Island och Sydön.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 

Nya Zeelands öar
Waiheke Island

Waiheke Island är en ö som ligger intill Nordön i Nya Zeeland. Den ligger i Haurakigolfen, ungefär 17,7 kilometer från Auckland. Den är den näst största ön i Haurakigolfen, efter Great Barrier Island, och är den mest befolkade och den med bäst kommunikationer. Waiheke är också Nya Zeelands tredje mest befolkade ö, med en befolkning på ungefär 7 000 invånare. De största städerna är Oneroa och Blackpool.

Waiheke Island var den första kommunen på Nya Zeeland att bli en kärnkraftsfri zon, vilket i förlängningen ledde till att hela landet blev kärnkraftsfri under David Langes regering.

Externa länkar 

Nya Zeelands öar
Nubuck

Nubuck (även kallat nubuckläder) är en läderkvalitet där narvsidan (utsidan) är slipad för att bli matt. Nubuck påminner om mocka som dock är framställd på skinnets köttsida. Det används vanligtvis i sportkläder, såsom skor och kängor men även skärp, motorcykelkläder, handskar och möbler.

Skinn
Great Barrier Island

Great Barrier Island är en ö i norra Nya Zeeland. Den ligger 88 kilometer nordöst om centrala Auckland, i yttre delen av Haurakigolfen. På maori heter den Aotea, vilket betyder "vitt moln". Den är Nya Zeelands sjätte största ö med en yta på 285 kvadratkilometer, och har 900 invånare spridda i olika kustbyar. Detta är den största ön i Haurakigolfen och dess högsta berg/kulle ligger på 621 m. den största byn på ön heter Port Fitzroy.
Nya Zeelands öar
Björkekärrs församling

Björkekärrs församling är en församling i Göteborgs södra kontrakt i Göteborgs stift. Församlingen ligger i Göteborgs kommun i Västra Götalands län och ingå i Örgryte pastorat.

Administrativ historik
Församlingen bildades 1992 genom en utbrytning ur Härlanda församling och har sedan från 2000 till 2018 utgjort ett eget pastorat, för att därefter ingå i Örgryte pastorat.

Kyrkor 
Björkekärrs kyrka

Series pastorum
Kyrkoherde, Lars Olsson, från 2000

Se även 
 Björkekärr

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Församlingar i Göteborgs stift
Församlingar och pastorat i Göteborgs kommun
Sörensens gata

Sörensens gata ligger i Björkekärr i östra Göteborg. Den är uppkallad efter sågmästare Nils Georg Sörensen (1833–1917), vars sågverk Säfveåns AB, som också gett namn till omgivande gator, exempelvis Hyvelsågsgatan, Klyvsågsgatan och Stabbetorget. På gatan ligger Rosendalsskolan, Björkekärrs kyrka samt rad- och parhus.

Referenser

Fotnoter

Gator i Göteborg
Sävenäs
Cupertino

Cupertino är en stad belägen i Kalifornien, USA. I staden finns bland annat huvudkontoret för Apple Inc.

Cupertino med en befolkning på 50 546 år 2006 är en av städerna i Silicon Valley i Kalifornien söder om San Francisco.

Staden grundades 1955 och har sedan snabbt utvecklats till ett IT- och affärscentrum med det välkända dataföretaget Apple som grundades 1976, datasäkerhetsföretaget Symantec och det stora köpcentret Vallco Fashion Park. 

Staden har förvandlats från ett jordbrukssamhälle under mellankrigstiden och fram till 1950-talet till en stad med trädkantade villagator och stora genomfartsleder som Interstate 280.

Stadens har en stor invandrarbefolkning, främst från Kina och Orienten.

Källor

Externa länkar
Pediokaktussläktet

Pediokaktussläktet (Pediocactus) är ett suckulent växtsläkte inom familjen kaktusar.

Beskrivning
Formen på arter inom pediokaktussläktet varierar från klotrund till kort och cylindrisk, är solitära eller rikt tuvbildande, men alltid ganska dvärgväxande. Varje huvud är knöligt och det finns inga åsar. Taggarna ligger ofta tätt intill plantan och är 0,6 till 2,5 centimeter långa, nålliknande, och färgen på taggarna skiftar mycket. Blommorna sitter nära plantans centrum och är 1,3 till 2,5 centimeter i diameter, är trattformade och färgen är vit eller bleka nyanser av kräm eller rosa. Frukterna är små, äggformade, släta och gulbruna när de är mogna.

Förekomst
Pediokaktussläktet härstammar från platser så långt norrut som Idaho och Montana ner till New Mexico och Arizona. De växer ofta på höga höjder mellan 1200 och 3000 meter över havet.

Odling
Även om arter inom pediokaktussläktet kommer från mycket kalla områden där de utsätts för snö och stark frost vintertid, är det absolut nödvändigt att alla arter odlas i väldräneradjord, speciellt om man använder krukor i plast. Jordblandningen bör bestå av två delar grov sand och en del humus, och man bör alltid vattna med försiktighet. Under vintern klarar alla arter temperaturer ner till 5°C eller till och med lägre, om de hålls torra. P. simpsonii och dess varieteter kan odlas utomhus, även där vintertemperaturen går under -20°C. De odlas då i sådana upphöjda bäddar som används i alpinträdgårdar. Jordblandningen bör vara porös.

Referenser

Kaktusväxter
Sklerokaktussläktet

Sklerokaktussläktet (Sclerocactus) är ett suckulent växtsläkte inom familjen kaktusar.

Beskrivning
Samtliga arter inom sklerokaktussläktet är dvärgväxande men förekommer både som solitära som något tuvbildande.
De är i regel klotformade och upp till 7,5 centimeter höga, men S. papyracantha är undantagsvis cylindrisk. De blir från 2,5 till 5 centimeter i diameter och växtkroppen är markerat vårtig. Areolerna är så ulliga att centrum av varje huvud ser ut som en ansamling av tät vit ull. I areolerna finns en till åtta taggar som är 0,6 till 2,5 centimeter långa, ser platta eller pappersliknande och vrider sig i olika riktningar. Färgen på taggarna går från olika vita nyanser till gråbrunt, och i många fall finns det ingen uppdelning mellan centrala och radiära taggar, utom hos S. papyracantha. Hos denna art finns det omkring sju markanta, mycket korta radiära taggar och en lång pappersliknande centraltagg. Blommorna är trattformade och kommer i plantans centrum. De är 1,3 till 2,5 centimeter i diameter, men ibland hindrar taggarna blommorna från att slå ut helt, vilket är vanligt med exempelvis S. schmidickeana. Färgerna på blommorna variera från vitt till krämfärgad eller rosa. Oftast har varje petal en mörkare längsgående mittlinje. Frukten är liten, klotformad och torr då den är mogen. Den påminner om frukten hos Thelocactus.

Förekomst
Sklerokaktussläktet kan påträffas från Arizona, New Mexico och södra Colorado i USA till San Luis Potosi i Mexiko.

Odling
Medlemmar inom sklerokaktussläktet är förhållandevis lättodlade, under förutsättning att de vattnas med försiktighet. Jordblandningen bör vara en sandig humusjord. Om vädret är mycket varmt kan de vattnas lite mer från vår till höst. Precis som Ariocarpus bör Sclerocactus odlas i lerkrukor, då jorden inte bör behålla sin fuktighet för länge. Vintertid bör de hållas helt torra och placeras svalt. Generellt så tål de rejält med frost grader men kan vara känsliga mot fuktig och stillastående luft. Eftersom de har ömtåliga rötter ympas de ofta på ett tåligare underlag, till exempel härdiga Opuntior.

Taxonomi
Följande släkten har förts över till Sclerocactus och räknas nu som synonymer:
Ancistrocactus Britt. & Rose 1923
Coloradoa Boissev. & C.Davidson 1940
Glandulicactus Backeb. 1938
Toumeya Britt. & Rose 1922

Referenser

Kaktusväxter
Bejlerbej

Bejlerbej (även begler-beg, beylerbey, tr. beylerbeyi med flera stavningar; "bejernas bej") var den osmanska titel som gavs åt de efter vesirerna mest betydelsefulla personerna i riket, däribland guvernörerna över vilajeten och överbefälhavare inom armén.

Osmanska riket
Alina Eremia

Alina Eremia, född 15 december 1993 i Buftea, är en rumänsk artist. Hon vann den rumänska Junior Eurovision Song Contest 2005 och kom femma i finalen i Hasselt i  Belgien.

Deltagare i Junior Eurovision Song Contest
Födda 1993
Kvinnor
Levande personer
O'Briensbridge

O'Briensbridge (iriska: Droichead Uí Bhriain) är ett samhälle i Clare på Irland, belägen på västbanken av Shannonfloden. Den första bron över floden byggdes här 1506 av Turlough O'Brien samt dennes bror. Orten har fått sitt namn av just dessa mäns bro. På andra sidan floden ligger samhället Montpelier i grevskapet Limerick, och området O'Briensbridge-Montpelier har totalt 378 invånare (2006).

Källor

Orter i Clare
Lissycasey

Lissycasey (iriska: Lios Uí Chathasaigh som betyder "Caseys fort") är en ort i grevskapet Clare på västra Irland. Den utgör halva församlingen Clondegad-Kilchrist.

Orter i Clare
Kilflynn

Kilflynn (iriska: Cill Flainn) är ett samhälle norr om Tralee i grevskapet Kerry på Irland. Kilflynn ligger strax bredvid N69-vägen från Listowel till Tralee. 

Horatio Herbert Kitchener tillbringade en del av sitt liv i Crotta House som ligger i närheten. 

Orter i Kerry
Hemåt det går över berg, över dal

Hemåt det går över berg, över dal är en körsång skriven av en okänd textförfattare. Musiken är komponerad av Philip Paul Bliss.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 156 i kördelen under rubriken "Jubel, strid och erfarenhet".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 164 i kördelen under rubriken "Jubel, strid och erfarenhet".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 835 under rubriken "Glädje, vittnesbörd, tjänst".

Amerikanska psalmer
Herre, nu åt dig jag giver allt jag har och allt jag är

Herre, nu åt dig jag giver allt jag har och allt jag är är en sång med text från 1895 av Lowell Mason och musik av Philip Paul Bliss.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 159 under rubriken "Helgelse".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 408 under rubriken "Helgelse".

Amerikanska psalmer
Monasteraden

Monasteraden (iriska: Mainistir Réadáin) är en ort belägen i den sydligaste delen av grevskapet Sligo på Irland. Orten är belägen på stränderna vid sjön Lough Gara. 

Orter i Sligo
Graiguenamanagh

Graiguenamanagh (iriska: Gráig na Manach) är en stad i grevskapet Kilkenny på Irland. Staden är belägen nära gränsen till Carlow på floden Barrow. I staden finns ett kloster som grundades 1204 som även har givit staden sitt namn. En tuff översättning av det iriska namnet blir det Munkarnas dal.

Klostret i staden var på sin tid det största på Irland.

Orter i Kilkenny
Jag gav mitt liv för dig

Jag gav mitt liv för dig är en psalmsång med fyra 6-radiga verser med text från 1858 av Frances Ridley Havergal. Sången översattes 1893 till svenska av Erik Nyström.

Musiken komponerad av Philip Paul Bliss.

Publicerad i
Metodistkyrkans psalmbok 1896 som nr 264 under rubriken "Sjelfuppoffring".
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1907 som nr 301
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 512 under rubriken "Långfredag"
Segertoner 1930 som nr 106 under rubriken "Överlåtelse och lydnad"
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 167 under rubriken "Helgelse".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 416 under rubriken "Helgelse".

Brittiska psalmer