kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Britt Wadner

Britt Wadner, född 16 januari 1915 i Linköping, död 13 mars 1987 i Båstad, var en svensk piratradiochef.

Britt Wadner föddes i en välbärgad militärfamilj. Hon växte upp på Östermalm i Stockholm och placerades i Franska skolan. Modern Tyra Wadner var känd som grundare av den svenska lottarörelsen. Fadern Martin Wadner blev till sist överste och försvarsområdesbefälhavare i Östergötland. Familjen flyttade vidare till Växjö. Vid 17 års ålder återflyttade hon till Stockholm och tog anställning som kontorist på Postgirot. Efter att ha vunnit en modelltävling medverkade hon i en namnlös roll i en film och i en reklamfilm.

Vid 22 års ålder gifte sig Britt Wadner med den tjugo år äldre Thure Alfe, chef för AB Kinocentralen som var en viktig producent av reklamfilm. I äktenskapet föddes två barn inom loppet av ett par år. Efter ett möte med affärsmannen Tage Enhörning lät hon skilja sig och gifte om sig 1944. Vid ett besök i Båstad följande år upptäckte paret en storslagen villa, Jägersborg, där de flyttade in i maj 1945, medan Britt Wadner väntade sitt tredje barn. Paret skildes några år senare.

Efter att ha varit restaurangägare i Båstad var Wadner kraftigt skuldsatt. 1959 fick hon arbete som annonssäljare för Skånes Radio Mercur, Sveriges första kommersiella radio som startades av Nils-Eric Svensson i Landskrona. Den första sändningen skedde 14 december 1958. Hösten 1961 övertog hon stationen när  Nils-Eric Svensson sålde Skånes Radio Mercur och döpte 1962 om den till Radio Syd. Radiostationens verksamhet drevs från båtarna Cheeta I och Cheeta II mellan 1958 och januari 1966.

1962 infördes piratradiolagen (även kallad "Lex Radio Nord") som förbjöd svenskar att äga radiosändare och där det även förbjöds sändningar från internationellt vatten om de störde Sveriges Radio. Wadner dömdes tre gånger för brott mot lagen och fick sista gången tre månaders fängelse. Straffet avtjänades på kvinnofängelset Hinseberg.

1966 flyttade Wadner till Gambia, där hon hade radio- och turistverksamhet och även fick tillstånd att sända från land. Efter hennes död 1987 övertogs verksamheten i Gambia av hennes son och dotter fram till år 2000.

Hon var mormor till Fredric Karén.

Referenser 
 Britt Wadner och Radio Syd på Svenska Radioarkivet

Filmografi

Källor

Vidare läsning 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska radiopersonligheter
Sommarvärdar 1981
Skådespelare från Linköping
Födda 1915
Avlidna 1987
Kvinnor
Sankt Mikaels kyrka

Sankt Mikaels kyrka eller Sankt Mikaels kapell kan syfta på:

Sverige
 Sankt Mikaels kyrka, Jörn
 Sankt Mikaels kyrka, Lund – sockenkyrka i Lund, som revs efter reformationen
 Sankt Mikaels kyrka, Malmö – i Hyllie församling i Lunds stift i Lindeborg, Malmö
 S:t Mikaels och Alla Änglars kyrka – Stockholm
 Sankt Mikaels kyrka, Södertälje – i Östertälje församling i Strängnäs stift i Södertälje
 Sankt Mikaels kyrka, Visby – helt riven på 1700-talet
 Sankt Mikaels kyrka, Ängelholm – samarbetskyrka mellan Evangeliska fosterlandsstiftelsen och Ängelholms församling
 Sankt Mikaels kyrka, Örebro – i Mikaels församling i Strängnäs stift

Sankt Mikaels kapell
 Sankt Mikaels kapell, Mora – begravningskapell, Dalarna, Västerås stift
 Sankt Mikaels kapell, Vindeln – begravningskapell, Västerbotten, Luleå stift

Se även
 Sankt Michels domkyrka
 Mikaelskyrkan – flera 
 Mikaelikyrkan – flera 
 Mikaeliskyrkan
 Sankt Mikael 
 Sankt Mikaels församling – flera 
 Den helige ärkeängeln Mikaels kyrka i Osijek i Kroatien
 Den helige ärkeängeln Mikaels kyrka i Kaunas i Litauen
 Svenska S:t Mikaelskyrkan i Tallinn
Greta Ericson

Johanna Margareta "Greta" Ericson, född 28 november 1914 i Gävle, död 1 juni 2006 i Falun, var en svensk skådespelare.

Ericson växte upp i Dala Fäggeby och genomgick åttaårigt flickläroverk i Falun. 1934 sökte hon till och kom in vid Dramatens elevskola. Hon gick där till 1936 och engagerades därefter vid Vasateatern i Stockholm hos Per Lindberg och Martha Lundholm. Hon filmdebuterade 1936 i Gustaf Molanders Familjens hemlighet och året efter fick hon en av sina största filmroller som Margit i Weyler Hildebrands Pensionat Paradiset. Filmen som helhet blev nedskriven i media, men Ericson lovordades för sin insats. Hon gjorde sammanlagt sju filmroller under 1930-talet och spåddes en lång och lysande filmkarriär, men valde i stället att satsa på familjelivet. Under 1940-talet uteblev därför filmrollerna och den sista filmen hon medverkade i var 1952 års Kronans glada gossar, vilket var en så kallad klippfilm (den var sammansatt av klipp från tidigare filmer).

Efter filmkarriären var hon i början av 1950-talet med och bildade en teatergrupp i Falun som kom att vara verksam i nära två decennier. Hon ledde även en barnteatergrupp under många år. Hon medverkade 1971 i Rune Lindströms TV-version av Gustaf Vasas äventyr i Dalarna. Ericson var under flera år också engagerad av länsbiblioteket med att läsa in taltidningen Talpilen. Hon sysslade också med diktläsning i olika sammanhang, bland annat i Hosjö kyrka där hon brukade läsa ackompanjerad av musik.

Ericson var från 1939 gift med industridirektören Olle Herdin (1914–1994). Paret bodde i en villa på Skutudden, vilken eldhärjades 2001. Efter branden lät Ericson bygga upp huset på nytt. Hon avled den 1 juni 2006 på Falu lasarett efter en tids sjukdom. Paret är begravda på Hästbergs kyrkogård i Falun.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1914
Avlidna 2006
Skådespelare från Gävle
Britta Estelle

Britta Estelle, född 27 oktober 1909 i Upplands artilleriregementes församling, Uppsala län, död 15 januari 1991 i Bromma, var en svensk skådespelare och scripta.
 
Hon är begravd på Gamla kyrkogården i Oskarshamn.

Filmografi 
 Roller

 (kortfilm)

 Scripta

 Speaker

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1909
Avlidna 1991
Allan Octavian Hume

Allan Octavian Hume, född 6 juni 1829 i Montrose i Angus i Skottland, död 31 juli 1912, var en skotsk läkare,  ämbetsman och den egentlige grundaren till Indiska nationalkongressen. Son till parlamentsledamoten Joseph Hume.

Hume reste till Indien 1849 och anställdes där som brittisk ämbetsman i Etawah, nuv. Uttar Pradesh. Han gifte sig där med Mary Ann Grindall 1853, och gjorde så berömliga insatser under sepoyupproret att han 1860 tilldelades Bathorden. Hume utnämndes 1867 till chef för tullväsendet i Nordvästprovinserna och 1870 till jordbruksminister i Indiens regering. Efter att 1879 ha återvänt till provinsregeringen i Allahabad grundades under Humes ledning 1885 Nationalkongressen.

Skotska läkare
Brittiska ämbetsmän
Födda 1829
Avlidna 1912
Män
Ali Said Abdella

Ali Said Abdella, född cirka 1950, död 28 augusti 2005, eritreansk politiker, utrikesminister 2000–2005. 

Abdella var en av ledarna inom Folkfronten för demokrati och rättvisa, under befrielsekampen mot Etiopien.

Referenser 

Eritreas utrikesministrar
Födda 1950
Avlidna 2005
Män
Bathorden

Storbritanniska Bathorden (, tidigare The Most Honourable Military Order of the Bath) är en brittisk riddarorden instiftad av kung Georg I den 18 maj 1725. Namnet kommer från en medeltida ceremoni för att dubba en riddare, som innefattade bad (som en symbol för rening) som ett av dess moment. De riddare som skapades så kallades Knights of Bath.

Bakgrund
Kung Georg I "upprättade Knights av Bath till en vanlig militär orden". Han har inte (som ofta anges) återinfört Bathorden, eftersom den aldrig tidigare funnits som en orden i den mening av en samling riddare, som styrdes av en uppsättning stadgar och vars antal har fyllts på när vakanser uppstod.

Översikt
Orden består av monarken (kung Charles III), Stormästaren (för närvarande vakant), och tre medlemsklasser:

 Knight Grand Cross (GCB) eller Dame Grand Cross (GCB)
 Knight Commander (KCB) eller Dame Commander (DCB)
 Companion (CB)

Medlemmar tillhör antingen den civila eller militära avdelningen. Före 1815 fanns bara en enda klass, Knights Companion (KB), som inte längre existerar. Mottagare av orden är nu oftast högre militära officerare eller högre tjänstemän. Medborgare i Samväldesstater som inte är samväldesriken liksom utlänningar kan göras till Hedersmedlemmar.

Bathorden är den fjärde högsta av de brittiska riddarordnarna efter Strumpebandsorden, Tistelorden, och Sankt Patriksorden. Den sista av de ovan nämnda ordnarna som gäller Irland finns fortfarande, men har varit ur bruk sedan bildandet av Irländska fristaten.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Brittiska ordnar
Priser och utmärkelser instiftade 1725
A1 (Storbritannien)

A1 är en av Storbritanniens viktigaste vägar, och förbinder London och Edinburgh via bland annat Newcastle-upon-Tyne. Den har växt fram ur den medeltida vägen Great North Road, som i sin tur delvis följde romerska vägar, och fick sitt nummer 1921. När de brittiska motorvägarna började byggas på 1960-talet bestämdes det att A1 inte skulle uppgraderas i sin helhet, utan endast där det ansågs nödvändigt. Övriga sträckor, åtminstone söder om Newcastle, byggdes ut till fyrfältsväg. På senare år har flera nya motorvägssträckor tillkommit. På grund av planeringshistoriken följer motorvägen M1 en helt annan sträckning än A1. A1:s motorvägssträckor skyltas A1(M) och är följande:

Från motorvägen M25 vid South Mimms i norra London till norr om Letchworth Garden City (38 km)
Från Alconbury nära Huntingdon till Peterborough (21 km)
Ett avsnitt vid Doncaster som korsar M18 (25 km)
Mellan Pontefract söder om M62 och Dishforth öster om Ripon (57 km)
Från Scotch Corner till Washington i Sunderland (54 km)

Om- och utbyggnader av övriga sträckningar planeras för att på sikt göra om hela sträckan till motorväg.

Se även
Lista över motorvägar i Storbritannien

Motorvägar i Storbritannien
Indian National Congress (Organisation)

Indian National Congress (Organisation), även kallat Congress (O), INC(O) eller informellt Old Congress, var majoritetsfraktionen av Kongresspartiet i Indien efter en söndring 1969. Minoriteten leddes då av Indira Gandhi. Dock blev Gandhis fraktion, Congress (I), formellt erkänd som den "riktiga" efterföljaren till Kongresspartiet av indiska valkommissionen (Election Commission of India).

Historiska politiska partier i Indien
Sven Quick

Sven Edvin Quick, född 26 januari 1887 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död 9 november 1949 i Katarina församling, Stockholm, var en svensk skådespelare.

Sven Quick är begravd på Katarina kyrkogård i Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Katarina kyrkogård
Födda 1887
Avlidna 1949
Män
Edit Rolf

Edit Viola Rolf, född den 27 november 1905 i USA, död 9 mars 1934 i Katarina församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Filmografi (urval) 
 - Fru Pihlbom (reklamfilm)
 - Ulrika Eleonora
 - Marianne, greveparet Stjerncronas dotter
 - Karin, Tines dotter
 - Ella Vestman, Helenas och Jans dotter
 - Inga
 - Inga

Källor
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska stumfilmsskådespelare
Födda 1905
Avlidna 1934
Kvinnor
Danny Trejo

Daniel "Danny" Trejo, född 16 maj 1944 i Echo Park i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare och boxare. Han är tremänning till regissören Robert Rodríguez och har haft roller i flera av dennes filmer.

Trejo växte upp i kriminella gäng på gatorna, och blev tidigt drogberoende, vilket ledde till att han åkte ut och in på fängelser, redan från tonåren. När han satt på San Quentin började han ägna sig åt boxning och blev så småningom professionell boxare. Han tog också del av ett tolvstegsprogram för drogberoende och under ett av dessa tolvstegsmöten blev han bekant med en ung man inom filmen som hjälpte honom till en roll i filmen Runaway Train, vilket blev inledningen till hans filmkarriär.

Filmografi (urval)

Externa länkar 
 
Myspace-sida

Amerikanska boxare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1944
Skådespelare från Kalifornien
Män
Levande personer
Werner Fuetterer

Werner Fuetterer född 10 januari 1906 i Barth, Tyskland, död 7 februari 1991 i Benidorm, Spanien, var en tysk skådespelare. Han var krigsbarn och fosterson till Hjalmar Bergman.

Filmografi (urval)

1956 - Du är musik
1959 - La paloma
1959 - Flickan från baletten

Externa länkar

Födda 1906
Avlidna 1991
Män
Tyska skådespelare under 1900-talet
Elativ

Se även Elativ (komparationsgrad).

Elativ (från perfekt particip elatus av latin efferre ’ta med’, ’ta ur’, ’genomföra’ med mera) är ett kasus eller en lokativ deklination med den grundläggande betydelsen ’ut ur’. Formen återfinns bland annat i finska, estniska, ungerska och sydsamiska.

Ändelser
I finskan bildar man elativ i regel genom att lägga ändelsen -sta eller  -stä till ordstammen, i estniskan -st och i ungerskan -ból eller -ből:

talosta ’ut ur huset’, ’från huset’ (finska: talo ’hus’)
majast ’ut ur huset’, ’från huset’ (estniska: maja ’hus’)
házból ’ut ur huset’ (ungerska: ház ’hus’)

I vissa finska dialekter faller slutvokalen ofta bort i tal och formen kommer därigenom att likna den estniska, talost i det här fallet.

Finska
Utöver rörelse ut ur kan kasus elativ i finska även användas i betydelserna ’från’, ’berätta om’, ’av’ samt flera liknande konstruktioner.

Exempel
 Ut ur: talosta – ’ut ur huset’
 Ur/från/av: Noudan paketin postista – ’Jag hämtar paketet från posten’
 Berätta om o.s.v.: Pentti kertoo matkasta – ’Pentti berättar om resan’
 Av o.s.v.: Pöytä on tehty puusta – ’Bordet är gjort av trä’
 Föreställning om rörelse i verbet: En löydä sitä mistään. – 'Jag hittar den ingenstans.' och Minä otin häntä kauluksesta. - 'Jag tog honom i kragen.' 
 Rörelsens väg (inte direkt utgångspunkt): Heitä se ikkunasta ulos! - 'Kasta ut den genom fönstret.'
 En del av en grupp: Yksi heistä - 'En av dem'

Källor

Noter

Källor

Kasus
Finsk-ugriska språk
Dubbelspel (2000)

Dubbelspel () är en amerikansk långfilm från 2000 i regi av John Frankenheimer, med Ben Affleck, James Frain, Dana Stubblefield och Mark Acheson i rollerna.

Handling
Det är veckan före jul och bara två dagar innan Rudy (Ben Affleck) och Nick ska bli frisläppta ur fängelset. Nick ser fram emot att tillbringa sitt liv med sin brevvän Ashley (Charlize Theron) och för Rudy väntar paj med familjen. När Nick plötsligt blir knivhuggen till döds, använder Rudy Nicks namn och träffar Ashley istället. När Rudy inser att Ashley faktiskt har lurat Nick och gjort honom medskyldig till ett kasinorån, börjar ett förrädiskt spel med Rudy, Ashley och hennes bror (Gary Sinise).

Rollista (i urval)
Ben Affleck - Rudy Duncan
Gary Sinise - Gabriel Mercer
Charlize Theron - Ashley Mercer 
Dennis Farina - Jack Bangs
James Frain - Nick Cassidy
Donal Logue - Pug
Danny Trejo - Jumpy
Isaac Hayes - Zook

Externa länkar

Amerikanska actionfilmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer 2000
Michigan på film
Filmer i regi av John Frankenheimer
Filmmusik av Alan Silvestri
Engelskspråkiga filmer
Filmer inspelade i British Columbia
Illativ

Illativ är ett kasus som framför allt förekommer i de finskugriska språken finska, estniska, ungerska och samiska, men även i vissa litauiska dialekter. Det räknas som ett inre lokalkasus och har ofta den rumsliga funktionen "in i" eller "till".

Finska

Illativändelser
Finska: -Vn, -hVn, -seen, -siin ("V" = vokal, samma som närmast föregående)

Användning
Utöver "rörelse in i" kan kasus illativ i finska även användas i betydelsen till; en rörelses/förändrings slutpunkt; en sluttidpunkt.

Exempel:
 In i: Isä ajaa auton autotalliin — Pappa kör bilen in i garaget
 Till: Aamulla kaikki menevät työhön  — Om morgonen går alla till arbetet
 Slutpunkt: Opettaja löi nyrkin pöytään — Läraren slog näven i bordet
 Sluttidpunkt: Aamusta iltaan — Från morgon till kväll

Källor
Källa: Karlsson, F., Finsk grammatik, Helsingin Liikekirjapaino Oy, 1979, )

Noter

Källor

Kasus
Eva Eriksson (skådespelare)

Eva Elisabeth Eriksson, född 24 december 1893 i Göteborg, död där 16 juli 1981, var en svensk skådespelare och sångare.

Biografi
Efter studier för Mathilda Jungstedt och von zur Mühlen i London scendebuterade Eriksson på Oscarsteatern 1913 i rollen som Mary-Anne i Furstebarnet. Hon hade engagemang hos Albert Ranft 1913–1915 och gästspelade i Göteborg 1919 och 1923 samt i Oslo 1918.

Hon gifte sig 1917 med Gunnar Lewerth i Göteborg.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Svenska skådespelare
Svenska sångare
Kvinnor
Födda 1893
Avlidna 1981
Skådespelare från Göteborg
Timrå församling

Timrå församling är en församling i Medelpads kontrakt i Härnösands stift. Församlingen utgör ett eget pastorat och ligger i Timrå kommun i Västernorrlands län, Medelpad.

Administrativ historik 
Församlingen bildades under medeltiden genom en utbrytning ur Sköns församling.

Församlingen var till 1 juni 1892 annexförsamling i pastoratet Skön, Alnö och Timrå som mellan 11 juni 1889 och 1892 även omfattade Skönsmons församling. Från 1 juni 1892 utgör församlingen ett eget pastorat.

Kyrka
Timrå kyrka

Se även
Timrå socken
Timrå köping

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Församlingar i Härnösands stift
Indelningar i Timrå kommun
Magda Holm

Magda Ebba Maria Holm, född 14 november 1898 i Gamleby i Kalmar län, död 6 oktober 1982 i Kalmar, var en svensk skådespelare och seglare. Hon var under några år gift med regissören Gunnar Andersson.

Filmografi

 (svensk röst för Roberta "Bert" Alden)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar

Magda Holm på Svensk Filmdatabas
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Kvinnor
Födda 1898
Avlidna 1982
Personer från Gamleby socken
Gustaf Callmén

Carl Gustaf Callmén, född 3 januari 1842 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, död 3 december 1915 på samma ort i Hedvig Eleonora församling, var en svensk skådespelare.

Biografi
Callmén var son till Gustaf Callmén, porslinsmålare vid Rörstrand . Sedan han någon tid varit elev vid Svenska Trädgårdsföreningen kom han vid 17 års ålder till Anders Selinders elevteater i Davidsons paviljonger, där han från juldagen 1858 till sommaren 1864 gjorde sina första sceniska lärospån. Hösten 1864 blev han antagen till elev vid Kungl. Teaterns elevskola och blev efter två år anställd som skådespelare. 1869 övergick han till Södra Teatern och stannade där i tre år. Från hösten 1872 gick han tillbaka till de kungliga teatrarna. 1 februari 1874 blev han andre regissör och attributförvaltare vid Kungl. Dramatiska Teatern efter Isidor Högfeldt. Under denna tid iscensatte han även några större pjäser, bland andra Henrik Ibsens Samhällets pelare, François Ponsards Hedern och penningen samt Edmond Gondinets 4-aktskomedi Christiane. Bland hans roller kan nämnas Leonato och Antipholus från Syrakusa i William Shakespeares Mycket väsen för ingenting respektive Förvexlingarne samt Erik Göransson Tegel i Frans Hedbergs Vasaarfvet. 

Sedan han 1886 lämnat scenen ägnade han sig under en del år åt affärsverksamhet, varjämte han även verkade som regissör i enskilda kretsar och sällskap. 

Han gifte sig den 8 februari 1868 med dansösen, sedermera danslärarinnan Maria Andersson (1844-1916).

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

 Kungl. teatrarne under ett halft sekel 1860-1910: personalhistoriska anteckningar (vol. 2)

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1842
Avlidna 1915
Skådespelare från Stockholm
Egil Eide

Egil Næss Eide, född 24 augusti 1868 i Haugesund i Norge, död 13 december 1946 i Sverige, var en norsk skådespelare och regissör. Han var från 1909 gift med sopransångerskan Kaja Eide, född Hansen (född 1884).

Eide arbetade först en tid i Amerika, kom hem till Norge 1893 och debuterade som skådespelare 1894 i Bergen som Axel i Axel och Valborg. Han spelade 1897 på Centralteatret i Kristiania och var från 1898 anställd vid Nationaltheatret i Kristiania, och deltog i dess Stockholmsgästspel 1903 och 1916. Eide deltog även i en mängd egna turnéer i Norge och Sverige. 

Bland hans roller märks Oidipus i Sofokles pjäs Kung Oidipus, Othello, Macbeth, Rikard III, Karl Moor i Rövarbandet, Filip II i Don Carlos, Nils Lykke i Fru Inger till Östråt, Skule och Haakon i Kongsemnerne, Brand, Peer Gynt, Steensgaard i De unges forbund, Julian i Kejser og Galilær, Bernick i Samfundets støtter, doktor Stockman i En folkefiende, Rubek i Naar vi døde vaagner, Bothwell i Maria Stuart i Skottland, Sigurd Jorsalfar, Sigurd Slembe, Bratt i Over evne, Dag i Daglannet, Hadeln i Kjærlighedens tragedie, kung Volmer i Gurre, Mäster Olof, Lindkvist i Påsk och Swedenhjelm i Swedenhielms.

Regi

Filmografi  

 

 (kortfilm)

Noter

Externa länkar 

Norska skådespelare under 1800-talet
Norska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1868
Avlidna 1946
Personer från Haugesunds kommun
VAC

VAC, Vac eller Vác kan syfta på:

 VAC – en metod för att stoppa fuskare i datorspel, se Valve Anti-Cheat
 VAC – ett försvarsmaktsgemensamt centrum inom Försvarsmakten, se Verkstadsadministrativt centrum
 VAC – ett tyskt företag, se Vacuumschmelze
 Vác – en stad i Ungern
Carl Borin

Carl Borin, född Karl August Borin 29 februari 1864 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död 27 september 1921 i Helsingborg, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
 

Födda 1864
Avlidna 1921
Män
Skådespelare från Stockholm
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska stumfilmsskådespelare