kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fickan full av flax

Fickan full av flax (originaltitel: Pocketful of Miracles) är en amerikansk komedifilm från 1961 i regi av Frank Capra. Den hade svensk premiär den 5 mars 1962. Filmen är en något omarbetad version av Capras tidigare 1930-talsfilm Lady för en dag.

Detta blev Frank Capras sista spelfilm. Den innebar samtidigt filmdebuten för Ann-Margret. Glenn Ford vann en Golden Globe för sin insats i denna film.

Rollista (urval) 
Glenn Ford - Dave the Dude Conway
Bette Davis - Apple Annie
Hope Lange - Elizabeth "Queenie" Martin
Arthur O'Connell - Greve Alfonso Romero
Peter Falk - Joy Boy
Thomas Mitchell - George Manville
Edward Everett Horton - Hutchins
Mickey Shaughnessy - Junior
Sheldon Leonard - Steve Darcey
David Brian - guvernören
Ann-Margret - Louise
Barton MacLane - poliskommissarien
John Litel - McCrary, polisinspektör
Jerome Cowan - borgmästaren
Frank Ferguson - tidningsredaktör
Willis Bouchey - tidningsredaktör
Fritz Feld - Pierre
Ellen Corby - Soho Sal

Externa länkar 
 

Filmer 1961
Amerikanska dramakomedifilmer
Filmer i regi av Frank Capra
Engelskspråkiga filmer
Naturlig lag

Naturlig lag, den naturliga lagen, är en etisk teori om att det finns universellt giltiga värderingar.

Den naturliga lagen uttrycker den naturrätt, det vill säga den ursprungliga moral som innebär att alla människor intuitivt kan veta vad som är gott och ont, sanning och lögn. Den finns i olika varianter inom de flesta religioner såväl som sekulära filosofier.

Den konservative författaren C.S. Lewis har beskrivit den kristna synen på den naturliga lagen i sina arbeten 
Kan man vara kristen? (Mere Christianity) och Människans avskaffande (The Abolition of Man).

Etiska teorier

es:Ley natural
he:משפט הטבע
ja:自然法
pl:Prawo naturalne
Vår i kroppen

Vår i kroppen (engelska: State Fair) är en amerikansk musikalfilm från 1962 i regi av José Ferrer. Filmen bygger på en bok av Philip Stong. Filmmusiken är skriven av Richard Rodgers och Oscar Hammerstein II. I huvudrollerna ses Pat Boone, Bobby Darin, Ann-Margret, Tom Ewell, Pamela Tiffin och Alice Faye.

Om filmen 
Philip Stongs roman State Fair från 1932 hade filmatiserats två gånger tidigare, dels med titeln Lyckans karusell (1933) samt som Vår i luften (1945).

Rollista 
Pat Boone - Wayne Frake
Bobby Darin - Jerry Dundee
Pamela Tiffin - Margy Frake
Ann-Margret - Emily Porter
Tom Ewell - Abel Frake
Alice Faye - Melissa Frake
Wally Cox - Hipplewaite
 David Brandon - Harry Ware

Musik i filmen i urval 
 "Our State Fair"
 "It Might as Well Be Spring"
 "That's for Me"
 "It's a Grand Night For Singing"

Externa länkar 
 
 

Filmer 1962
Amerikanska musikalfilmer
Texas på film
Engelskspråkiga filmer
Model Shop

Model Shop är en fransk-amerikansk film från 1969, regisserad av Jacques Demy. Filmen hade svensk premiär den 5 maj 1969. Filmen är en uppföljare till Demys Lola från 1961.

Rollista

Källor

Externa länkar

Amerikanska dramafilmer
Filmer 1961
Franska dramafilmer
Engelskspråkiga filmer
På stranden

På stranden (originaltitel: On the Beach) är en roman från 1958 skriven av Nevil Shute. Den översattes av Sten Söderberg och gavs ut på svenska 1963.

Romanen blev film 1959 med Gregory Peck, Ava Gardner och Fred Astaire i huvudrollerna. En film för TV-sändning blev färdig 2000.

Handling
Romanen utspelar sig efter ett kortvarigt kärnvapenkrig som utplånat allt mänskligt liv på norra halvklotet. Man uppskattar att det dröjer ett halvår innan de radioaktiva substanserna når ner till Melbourne i Australien, där huvuddelen av boken utspelar sig. Filmen beskriver människors olika sätt att hantera den situation som består i att de själva och alla andra människor kommer att vara döda inom kort. Någon börjar supa, någon börjar köra snabba bilar, någon lever som förr o.s.v.

I en sidohistoria beskrivs hur man ger sig ut för att finna någon i det redan drabbade området som sänder telegrafiska morsesignaler. Dessa kan för det mesta inte tolkas men någon gång kommer ett korrekt ord. En kommentar i filmen om detta är att slumpen kan göra att en apa skriver ett verk av Shakespeare om den får leka med en skrivmaskin tillräckligt länge.

Libris

Externa länkar 
 . Contains extensive discussion of Shute's book.

Skönlitteratur 1958
Australiska romaner
Australien i skönlitteratur
Engelskspråkig skönlitteratur
Science fiction-böcker
Nevil Shute

Nevil Shute Norway, född 17 januari 1899 i London, död 12 januari 1960 i Melbourne, Victoria, var en brittisk-australisk författare och ingenjör. Han publicerade sina böcker under pseudonymen Nevil Shute.

Biografi 
Shute föddes i Ealing i London och deltog i första världskriget som soldat. Efter kriget utbildade han sig till ingenjör vid Balliol College i Oxford och tog examen 1922. Under skolloven arbetade han som frivillig hos en lokal flygplanstillverkare och tog flygcertifikat. Han fick arbete som konstruktør på de Havilland och från 1924 hos Vickers, där han arbetade med konstruktionen av det brittiska luftskeppet R100 under  Barnes Wallis. När projektet lades ner bildade han och några kollegor flygtillverkaren Airspeed Aircraft år 1931. Han lämnade företaget på  och emigrerade till Australien,för att bli författare.

Författarskap 
Shute började att skriva redan under tiden i England och skickades till Burma som krigskorrespondent. Flera av hans romaner utspelar sig i Australien, där han också hade en kort karriär som racerförare. 

Han har skrivit 24 romaner samt självbiografin Mitt liv (Slide Rule)  varav de flesta är översatta till svenska. I romanerna kombinerar sina ingenjörskunskaper med fiktion och i sitt kanske mest berömda verk På stranden (On the Beach) uttrycker han sina farhågor för mänskligheten efter uppfinningen av atomvapen.

Bibliografi
(Översättning Sten Söderberg, förlag Geber, om ej annat anges)
 Vi flyger i dag, Mona!: en engelsk stridsflygares roman (1941). Ny översättning av Holger Norelius, B. Wahlström, 1959 (Landfall: a channel story)
 Mannen med sälgpiporna (1943) (Pied piper)
 Pastoral (1945) (Pastoral)
 Hemligt uppdrag (1946) (Most secret)
 Schackbrädet (översättning Nils Jacobsson, 1948) (Chequer board)
 Utan återvändo (1950) (No highway)
 Fem svarta höns (1951) (A Town like Alice)
 Där vägen slutar (1952) (Round the bend)
 Lyckans land (1953) (The far country)
 Livets väv (1954) (In the wet)
 Mitt liv (Almqvist & Wiksell/Geber, 1955) (Slide rule) (självbiografi)
 Till minnet av Janet (1956) (Requiem for a wren)
 Skilda världar (1957) (Beyond the black stump)
 På stranden (Almqvist & Wiksell/Geber, 1958) (On the beach)
 Mörk horisont (översättning Holger Norelius, B. Wahlström, 1958) (Lonely road)
 Regnbågen och rosen (1959) (The rainbow and the rose)
 Så länge vingarna bär (översättning John G. Hellberg, B. Wahlström, 1959) (So disdained)
 Under norrskenet (1959) (An old captivity)
 Tills vi ses igen (översättning John G. Hellberg, B. Wahlström, 1960) (What happened to the Corbetts)
 En helt vanlig man (Almqvist & Wiksell/Geber, 1960). Även utg. med titeln Förmyndaren (Trustee from the toolroom)
 Staden som vaknade (1962) (Ruined city)
 Flygande start (1963) (Stephen Morris)
 Möte vid Marazan (1964) (Marazan)

Referenser

Noter

Externa länkar
Nevil Shute (1899-1960) - original name Nevil Shute Norway

Brittiska flygare
Engelskspråkiga författare
Brittiska ingenjörer
Födda 1899
Avlidna 1960
Män
Deltagare i landstigningen i Normandie
Alumner från Balliol College, Oxford
Deuterokanoniska skrifter

Deuterokanoniska skrifter eller deuterokanoniska böcker är vissa bibelskrifter, som inte ingår i den vanliga bibelkanon inom protestantismen. Beteckningen deuterokanonisk ("andra kanon") används framför allt av Romersk-katolska kyrkan och på ortodoxt håll, medan de inom protestantiska kyrkor ofta kallas gammaltestamentliga apokryfer. Beteckningen syftar på att de skrevs senare än övriga Gamla Testamentet, och att man länge bara kände till grekiska manuskript.

Historisk användning
Dessa böcker ingår inte i den hebreiska Tanach, så som den fastställdes någon gång efter Jerusalems förstörelse 70 e.Kr. Lutherska kyrkor räknar dem som "god och nyttig läsning", och på 2002 års kyrkomöte noterades att "Historiskt sett har de varit betydelsefulla för den folkliga fromheten", medan reformerta kyrkor inte räknar dem till Bibeln över huvud taget.

Deuterokanoniska skrifter på svenska 
De deuterokanoniska skrifterna ingår i bibelöversättningen Bibel 2000 under benämningen Tillägg till Gamla Testamentet, men inte i Svenska Folkbibeln.

Innehåll 
 Tobit
 Judit
 Ester enligt den grekiska texten
 Första Mackabeerboken
 Andra Mackabeerboken
 Salomos vishet
 Jesus Syraks vishet
 Baruk
 Jeremias brev
 Tillägg till Daniel

Se även 
Apokryferna

Källor

Externa länkar 

Gamla testamentet
Tillägg till Gamla testamentet
Bit per sekund

Bit per sekund, förkortat bit/s, bps, eller b/s, är en enhet för digital överföringshastighet, det vill säga antal binära nollor och ettor som överförs per sekund. Bit är grundenheten för digital informationsmängd. 

Bit per sekund ska inte sammanblandas med antal baud, som är enheten för symbolhastighet (antal pulser per sekund eller symboler per sekund, exempelvis över ett modem). Endast vid äldre och enklare kommunikationstekniker som växlar enbart mellan två symboler eller pulsnivåer, en som representerar binär 0:a och en för 1:a, är överföringshastigehten lika med överföringshastigheten i bit/s. 

I samband med datafiler och hårddiskars kapacitet mäts informationsmängd ofta i “bytes”, där 1 byte (förkortat B) består av 8 bitar. Filöverföringshastighet mäts i det sammanhanget ofta i Byte per sekund, förkortat Byte/s, Bps eller B/s, som är en åttondel av överföringshastigheten i bit per sekund. 

Internethastighet mäts genom att identifiera hur många bitar – alltså mängd information – som överförs under en viss tid. Ju större mängd – desto snabbare uppkoppling.

För digital överföring av tal inom telefoni används 64 kilobit per sekund (kbit/s) för okomprimerat tal, som i till exempel AXE-systemet, medan komprimerat tal kan överföras vid betydligt lägre hastigheter som till exempel med mobiltelefoni där det kan räcka med 7,4 kbit/s eller till och med 4,75 kbit/s beroende på önskad kvalitet. Ett LAN har vanligtvis en kapacitet på 100 megabit per sekund (Mbit/s) eller 1 gigabit per sekund (Gbit/s). Vilka hastigheter som ska vara uppfyllda för att en anslutning ska räknas som bredband har ändrats allt eftersom utvecklingen gått framåt, från 100 megabit per sekund ända ned till 64 kilobit per sekund. Det är också vanligt med icke-symmetrisk kapacitet, till exempel att man kan hämta data med 8 megabit per sekund men bara skicka 1 megabit per sekund. Post- och Telestyrelsen räknar just 1 megabit per sekund (1 Mbit/s) som lägsta hastighet för kvalitetsnivån grundläggande internet.

Som komplement till överföringshastigheten anger man latens, som är den tid som behövs för att ett meddelande ska gå hela vägen fram och ett svar tillbaks. Beroende på kommunikationens art kan endera vara avgörande för hur snabb förbindelsen verkar (vid överföring av stora filer är hastigheten avgörande, vid interaktiv användning med små datapaket är latensen avgörande).

Hastigheten kbit/s används inte enbart för överföringshastighet inom telefoni och data, utan även när det gäller olika sorters komprimering av musik och annat ljud till exempel för lagring på dator eller på CD. Så jämförs ofta populära koderingsformat som MP3 eller AAC där hastigheter som 128 kbit/s eller 256 kbit/s är vanliga mått på ljudkvaliteten.

Se även 
 bit
 byte

Källor 

Datorkommunikation
Vera-Ellen

Vera-Ellen, egentligen Vera-Ellen Westmeyer Rohe, född 16 februari 1921 i Norwood, Ohio, död 30 augusti 1981 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk dansare och skådespelare. Bland hennes filmer märks främst New York dansar (1949) och White Christmas (1954).

Biografi 
Hon var ett klent barn; hennes föräldrar var av den uppfattningen att danslektioner skulle förbättra hennes fysiska hälsa och redan som 10-åring började hon dansa. När hon blev äldre medverkade hon vid flera teateruppsättningar på Broadway, och det var där som hon 1945 blev upptäckt av filmproducenten Samuel Goldwyn. Hon fick sin första roll i Mirakelmannen (1945) där hon spelade mot Danny Kaye. Hon kom även att spela mot Gene Kelly i New York dansar (1949) och mot Fred Astaire i Tre små ord (1950). Hon led under större delen av sin karriär av anorexia.

Hon drog sig tillbaka från filmen i slutet av 1950-talet. 

Åren 1941-1946 var hon gift med dansaren Robert Hightown. 1954 gifte hon om sig med en rik man inom oljeindustrin, Victor Rothschild. År 1963, vid 42 års ålder, födde Vera-Ellen sitt enda barn, en flicka, som dog tre månader gammal i plötslig spädbarnsdöd; äktenskapet klarade inte tragedin och slutade i skilsmässa 1966. Vera-Ellen bodde sedan tillsammans med sin mor och tillbringade den mesta tiden på tennisbanorna.

Vera-Ellen avled i cancer, 60 år gammal, 1981. Hon är begravd i Glen Haven Memorial Park i Sylmar i Kalifornien.

Filmografi

Källor

Externa länkar 

 
 Vera-Ellen på Internet Broadway Database

Amerikanska dansare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Kvinnor
Födda 1921
Avlidna 1981
Mononymt kända personer
Skådespelare från Ohio
Kärnteknik

Kärnteknik, teknik som grundar sig på fenomen i atomkärnor. Kärnteknik används idag inom en rad olika områden, så som medicinsk kärnteknik, kärnenergi och vapenteknologi. Forskning inom kärnteknik bedrivs på många av de svenska universiteten, så som Uppsala universitet, KTH och Chalmers tekniska högskola. Sveriges Kärntekniska Sällskap är en ideell förening som försöker främja den fredliga användningen av kärnteknik.

Kärnvapenteknik

Sedan 1940-talet har man utvecklat olika former av kärnvapen. På senare år har man också spekulerat i att använda radiologiska vapen.

Kärnenergi
Kärnenergi benämns även som kärnkraft eller atomkraft och infattar både den process (fission) som används vid dagens  kärnkraftverk och fusion som är en tänkt framtida energikälla.

Medicinsk kärnteknik

Se radiologi, bestrålning och strålbehandling.

Kärnteknik i olika delar av världen

Sovjetunionen 
Kärnteknik fick stor betydelse i Sovjetunionen efter andra världskriget, och tillämpades i elproduktion i kärnkraftverk, kärnkraftsdrivna fartyg och kärnvapen.

Kärnvapenprogrammet leddes av Igor Kurtjatov, och underlättades av spioneri utfört av GRU och NKVD. Sovjetunionen testade sin första atombomb 1949. Tsarbomben, som testades den 30 oktober 1961, är det största kärnvapen som någonsin detonerats.

Se även
 Andrej Sacharov
 IAEA
 Nazitysklands kärnvapenprogram
 Sovjetunionens rymdprogram
 Tjernobylolyckan

Källor

Externa länkar 
Centrum för hållbar kärnenergi, Chalmers tekniska högskola
Rygg

Rygg (latin: dorsum) är på människokroppen bålens baksida från nackbenet till svansbenet. 

Ryggen omfattar området nedifrån ryggradens nedre spets i svansbenet, bäckenets och höftbenets yttre och övre delar  upp till nackens  övergång i skallens bas . Till ryggen räknas alltså vanligen även nacken. Åt sidorna avgränsas ryggen av m. latissimus dorsi och i axlarna av m. trapezius.

Jämfört med många andra ryggradsdjur är människans bröstkorg bred vilket hänger ihop med människans uppresta gång och att armarna, genom nyckelbenens funktion, hänger på var sin sida om bröstkorgen.

Människans rygg utmärks av en ofta tydlig skillnad mellan könen (könsdimorfism). En maskulin rygg har breda axlar och smala höfter medan en feminin rygg har breda höfter och smala axlar. De individuella skillnaderna är dock mycket stora.

Ryggen brukar delas upp i flera kroppsregioner; förutom halsen ryggkota, skulderblad, ländrygg och korsrygg.

Skelett 
 Huvudartiklar: Ryggrad, bröstkorg.

Ryggen domineras av ryggraden. Från bröstkotorna utgår revbenen som bygger upp bröstkorgen.

Skulderbladen ligger visserligen på ryggen men räknas till skuldergördeln som hör till den övre extremiteten. På samma vis räknas bäckenet till den nedre extremiteten.

Många av de bendelar som är palperbara i ryggen hör med andra ord funktionellt till andra delar av kroppen.

Muskler 

Till ryggens muskler räknas de muskler som stabiliserar och rör ryggraden. Dessa muskler kallas även "ryggens djupa muskler" och bildar två "pelare" som på var sin sida om ryggraden sträcker sig från korsbenet  upp till kraniets bas. I ländryggen utgör musklerna i princip en enda muskel som tillsammans håller ryggraden upprest och koordinerar dess rörelser. Uppåt delar sig musklerna allt mer för att uppe vid halsen med några grenar bidra till den övre nackledens ventrodorsala rotation (nickning). De djupa musklerna hålls på plats av fascia thoracolumbalis.

Ryggens ytliga muskler hör både funktionellt och utvecklingsmässigt till den övre extremiteten och innerveras av andra nerver. Till de viktigaste ytliga ryggmusklerna räknas: m. trapezius, m. latissimus dorsi, m. rhomboideus minor, m. rhomboideus major, m. serratus posteriores superior, m. serratus posteriores inferior och m. levator scapulae.

 Se vidare: Skuldergördelns muskler

Se även 
 Människans anatomi
 Lista över skelettmuskler
 Ryggkota

Referenser 

 Rörelseapparatens anatomi, Finn Bojsen-Møller, Liber,
Den yttersta dagen

Den yttersta dagen är ett teaterstycke av Stig Dagerman som utspelar sig i bondemiljö.

Pjäsen hade sin urpremiär i Radioteatern den 7 maj 1952 och scenpremiär på Göteborgs stadsteater den 11 oktober samma år.

Källor
Stig Dagerman Den yttersta dagen, Zindermans förlag 1962

Teaterpjäser av Stig Dagerman
Teateråret 1952
Armageddon

Armageddon kan syfta på:

 Armageddon – latinsk stavning av en plats som omnämns i Uppenbarelseboken som det sista slagfältet mellan det goda och onda, se Harmagedon
 Armageddon (film) – en film från 1998
 Worms Armageddon – ett datorspel från 1999
 Red Faction: Armageddon – ett konsolspel från 2011

Se även
Armaggedon – ett Black Metal-band från Frankrike
Harmagedon

Harmagedon (sannolikt hebreiska: "Megiddos berg") på Jezreelslätten i norra Israel är enligt Uppenbarelseboken 16:16 i Nya Testamentet platsen där de världsliga kungarna under demoniskt ledarskap utkämpar den slutliga striden mot Guds krafter. Harmagedon förekommer bara en gång i Bibeln. Staden Megiddo låg vid ett pass längs en väg som förband Egypten och Syrien och staden valdes antagligen som platsen för slutstriden eftersom många strider utkämpats nära Megiddo på grund av dess strategiska läge.

Termen Harmagedon eller Armageddon har använts för att hänvisa till en överhängande katastrofal kamp mellan styrkor av gott och ont. Termen har också använts för att beskriva ett eventuellt kärnvärldskrig.

Se även 
 Armageddon (film)
 Apokalyps
 Eskatologi

Källor 

Nya testamentet
Apokalyptik
Inert gas

Inert gas (eller inertgas), en gas som inte reagerar kemiskt med sin omgivning. Ädelgaser räknas som inerta, och kvävgas är ofta det. Termen är delvis historisk, eftersom flera ädelgasföreningar har syntetiserats sedan xenonhexafluorplatinat år 1962.

Termen inert används om andra typer av kemiska föreningar som inte är i gasform, exempelvis glas, för att understryka att de inte är benägna att reagera.

Inert gas som brandsläckningsmedel
Inertgas verkar genom att späda ut luften och därmed sänka syrehalten i det skyddade utrymmet från normala 20,9 % till 11–12 %, varvid i stort sett alla typer av bränder släcks.

Inertgas används i automatiska släcksystem för skydd av slutna rum till exempel datorhallar.
 
Inertgas lagras som komprimerad gas i högtrycksbehållare i storlekar upp till 125 liter. Normalt behållartryck är 300 bar men även 200 bar kan förekomma för specialtillämpningar.

Olika inertgasblandningar används varav IG 55 och IG 541 är de vanligast förekommande.
IG 100 – 100 % kvävgas (N2)
IG 01 – 100 % argon (Ar)
IG 55 – 50 % N2 och 50 % Ar (argonit)
IG 541 – 52 % N2, 40 % Ar och 8 % CO2 (inergen)

Gaser
Perlon

Perlon är varunamnet på nylon 6. Under andra världskriget användes perlon som material till fallskärmar. Från 1943 till damstrumpor.

Konstfibrer 	
Tyger av syntetfibrer
Plast
Levante (företag)

Levante är ett italienskt företag som tillverkar och marknadsför damstrumpor och strumpbyxor. Levante grundades 1969 och har sitt huvudkontor i Castel Goffredo.

Externa länkar 
 Levante Group

Damstrumpor
Damunderklädesföretag
Italienska företag
Företag bildade 1969
Gio Stockings

Gio Stockings är Storbritanniens största tillverkare av så kallade formsydda strumpor, det vill säga en tillverkningsprocedur som inbegriper söm baktill.

Gios damstrumpor är bland de främsta "RHT"-strumporna (Reinforced Heel and Toe), det vill säga "förstärkt häl och tå".

Externa länkar
 Officiell webbplats

Damstrumpor
Damunderklädesföretag
Vajerräcke

Ett vajerräcke är en typ av vägräcke som finns på vissa större och trafikerade vägar. Vajerräcken monteras främst som mitträcke i mittremsan på motorvägar och andra vägar med separata körbanor men även motortrafikleder och andra breda vägar kan förses med vajerräcken för att bli mötesfria. I dessa fall ingår vajerräcket i konstruktionen av en 2+1-väg. Vajerräckets syfte är att hindra fordon från att komma över i mötande fordons körfält. På vissa ställen har man monterat upp vajerräcken också som sidoräcken. 

I Storbritannien, Österrike, Norge och Nederländerna är det inte tillåtet att sätta upp barriärer av stålvajer, då dessa anses medföra avsevärt högre risk för motorcyklister än andra barriärtyper.

Funktion 
Vägräcken som används på svenska vägar, och för den delen även på de flesta av övriga europeiska vägar, funktionsprovas enligt en standard som heter EN1317 och godkänt räcke enligt denna standard kan förses med CE-märkning. Det finns tio olika kapacitetsnivåer, beroende på vad för slags säkerhet som vägavsnittet kräver. I Sverige håller vägräcken vanligen klass N2, som innebär ett krockprov med ett fordon som väger 1500 kg i 110 km/h och med 20 graders påkörningsvinkel, medan broräcken vanligen är provade i klass H2, som innebär krockprov med en buss vägande 13 ton i 70 km/h och 20 graders vinkel. Den högsta kapacitetsklassen för vägräcken innebär test av förmågan att stoppa ett 38 ton tungt lastbilsekipage, vilket kör på räcket i 65 km/tim med 20 graders vinkel. Det finns ännu ingen kapacitetsklass som tar höjd på att räcket ska stoppa timmerlastbilsekipage med 60 tons vikt. Räcken som har kapacitet att stoppa tunga lastbilar är i regel så styva, att de inte klarar kravet på att mjukt fånga upp personbilar. I länder används ofta två räcken. Ett bakre högkapacitetsräcke som stoppar t.ex. tunga tankbilar med bensin eller andra giftiga ämnen i lasten, samt ett främre mjukare räcke som fångar upp bilar och motorcyklar på ett skonsamt sätt.
 
Vid påkörning av ett vajerräcke så lägger sig de mjuka stolparna ned och de längsgående vajrarna lägger sig på bilsidan och bildar en båge som mjukt för fordonet tillbaka mot körbanan. Detta blir skonsammare både för bilen som kolliderar och för de som finns inne i bilen.

Vajerräcken är en räckestyp som oftast är billigast i inköp, men samtidigt dyrast att äga. Orsaken är att de går sönder även vid en mild påkörning och måste lagas. Ett nedkört vajerräcke ger endast litet om alls något skydd till dess det lagats. Styvare stålbalksräcken tål i genomsnitt fem påkörningar innan de måste lagas.

Källhänvisningar

Externa länkar 
Den som vill läsa mer om nyttan med räcken mellan körfält med motriktad trafik kan till exempel söka rapporter hos VTI. Ett exempel är den rapport som kan laddas hem på http://www.vti.se/EPiBrowser/Publikationer/N47-2005.pdf.

Vägutrustning
Stängsel