kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Postkolonialism

Med postkolonialism eller postkolonial teori åsyftas vanligen studier av den europeiska industrialismens och kolonialismens kvarvarande effekter för olika delar av världen. Fokus ligger på att förklara samhällsproblem i samtiden som en konsekvens av den europeiska expansionen efter 1492. Postkolonialismen betraktas som ett akademisk fält inom kritisk teori och sociologi av sina förespråkare.

Postkolonialismen är ett fält som kan sägas ha öppnats med Frantz Fanons bok Svart hud – vita masker från 1952 och Edward Saids Orientalism från 1978. Den postkoloniala teorin är heterogen och svår att sammanfatta, men en tidig idé handlade i grova drag om att undersöka hur bilden av västerlandet som upplyst och rationellt aktivt skapa(t)s genom att beskriva österlandet (vars placering har skiftat genom historien) som irrationellt och mystiskt. När väst utmålar Den Andre – en främmande kontinent eller ett folk – som starkt annorlunda genom en dikotomi (motsatspar) förknippas väst enligt postkolonialister med den mer positivt laddade delen av dikotomin. Väst kan till exempel stå för kultur medan öst står för natur; väst stå för det rationella medan öst står för det (påstått) irrationella.

Idéhistorikern Ronny Ambjörnsson argumenterar i sin bok Öst och väst för att bilden av Europa har vuxit fram genom att utmåla Asien som föråldrat och USA som alltför modernt, ytligt och historielöst. Mellan dessa poler står Europa som en syntes av det gamla och det nya. Ur ett postkolonialt perspektiv går det att hävda att vi inte kan förstå eller tala om Europa utan att visa på bilder av vad vi anser att Europa inte är.

En mer kontroversiell postkolonialism är förknippad med underströmmen runt begreppet kulturell hybriditet (Homi K. Bhabha) och postkolonial liberalism (Duncan Ivison).

Postkoloniala akademiker använder sig i regel av vetenskaplig kvalitativ metod. De ansluter sig ofta till perspektiv som delas av samhällsteoretisk postmodernism och poststrukturalism. Många postkoloniala teoretiker bygger sina analyser på en kritik av marxistisk teori, till exempel avseende vad man anser vara en teleologisk historiesyn inom delar av marxismen.

Se även 
 Kolonialism
 Nykolonialism
 Tredje världen
 Postmodernism
 Poststrukturalism
 Kulturrelativism
 Abya Yala
 Marxism
 Världssystemteorin

Externa länkar 
 Postkolonialism – västerlandet och de andra
 Kommunitarianistisk agonism

Internationell politik
Skolor inom litteraturvetenskap
Rörelser inom samhällsfilosofi
Kritisk teori
Spanky and Our Gang

Spanky and Our Gang, popgrupp bildad i Chicago, Illinois 1966. Idag är gruppen kanske inte så ihågkommen men de hade en hel del hits i andra halvan av 1960-talet. Deras sound var influerat av folk-rock och jazz. Framförandet var väldigt glatt och oskyldigt.

Medlemmar i gruppen var i början Oz Bach (bas), Eleine "Spanky" McFarlane (sång, slagverk), Nigel Pickering (gitarr), och Malcolm Hale (trummor). McFarlane (av en vän kallad "Spanky" efter en karaktär hon liknade i en tv-serie) hade varit aktiv i mindre musikprojekt tills 1965 då hon blev fast i Florida under en storm. Där träffade hon musikerna Oz Bach och Nigel Pickering som hon sedan bjöd in att starta en grupp tillsammans. De började uppträda på en liten klubb i Chicago med uppsättningen Bach på bas, Pickering på gitarr, och McFarlane på tvättbräda(!) under namnet Spanky and Our Gang. Detta var mest på skämt, men lokala medier uppmärksammade deras spelningar och namnet blev kvar. Malcolm Hale som McFarlane kände sedan tidigare blev nu gruppens trummis. De började spela på större klubbar och fick snart skivkontrakt (sent 1966). Gruppen släppte sin första singel, den folk/pop inspirerade "Sunday Will Never Be the Same" 1967 och låten blev en topp-tio hit. Samma år fick gruppen ännu en trummis, John Seiter. 

Bach slutade 1968 och ersattes av Kenny Hodges som tog med sig sin vän sångaren Lefty Baker till gruppen. Det här året bytte också gruppen producent då de kände att de inte fick utlopp för sitt sound. Detta resulterade i att man på nästa album kunde hitta både blues och jazz inspirerad pop. Hits för gruppen 1968 blev "Sunday Morning", "Give a Damn" och "Like to Get to Know You".

Det här året hände dock något som fick gruppen att bryta upp, Malcolm Hale dog oväntat av lunginflammation i oktober. Mycket tack vare honom hade gruppen lyckats hålla ihop. Samtidigt hade Seiter blivit erbjuden jobb i the Turtles och McFarlane var gravid och hade inga planer på att uppträda. Ett livealbum med gruppen släpptes 1970 och 1975 samlades några gruppmedlemmar för en inspelning av ett album. När the Mamas and the Papas återförenades på 1980-talet togs McFarlane in som ersättning för Cass Elliot.

Diskografi, original-LP
Spanky and Our Gang (1967)
Like to Get to Know You (1968)
Without Rhyme or Reason (Anything You Choose) (1969)

Amerikanska popgrupper
The Left Banke

The Left Banke''' är en popgrupp bildad 1965 i New York i USA. Deras ljudbild var inspirerad av klassisk musik och inkluderade ofta stråkar. Gruppens två största hits blev "Walk Away Renee" och "Pretty Ballerina".

Vid bildandet 1965 bestod gruppen av Steve Martin (sång), Michael Brown (keyboard), George Cameron (gitarr), Tom Finn (bas), och Warren David-Schierhorst (trummor). David-Schierhorst lämnade dock gruppen snabbt och ersattes istället av Cameron på trummor, samtidigt som Jeff Winfield tog över på gitarr. Winfield ersattes i sin tur 1966 av Rick Brand.

Michael Brown skrev gruppens genombrottslåt "Walk Away Renée" som blev en stor amerikansk hitsingel sent 1966 och nådde #5 på Billboard Hot 100. Även nästa singel "Pretty Ballerina" skrevs av Brown och blev en hit tidigt 1967. Efter att Brown spelat in låten "Ivy Ivy" med anonyma studiomusiker istället för gruppmedlemmarna och gett ut den som The Left Banke blev det dålig stämning inom gruppen. Brown kom att lämna The Left Banke till och från, och gruppen upplöstes slutligen 1969. På 1970-talet återförenades gruppen kort två gånger. Sedan 2011 har Tom Finn och George Cameron uppträtt under gruppnamnet med nya gruppmedlemmar, och vid vissa tillfällen har även Michael Brown medverkat.

2004 blev "Walk Away Renée" listad i magasinet Rolling Stones The 500 Greatest Songs of All Time som #220.

Diskografi, albumWalk Away Renee/Pretty Ballerina (1967)The Left Banke, Too'' (1968)

Externa länkar
The Left Banke på Allmusic

Left Banke, The
Musikgrupper bildade 1965
Musikgrupper upplösta 1969
Incense and Peppermints

Incense and Peppermints är den amerikanska gruppen Strawberry Alarm Clocks debutalbum, utgivet 1967.

Bara av namnet på gruppen och en titt på omslaget till skivan kan man få en uppfattning om vad det är för musik det rör sig om. Titelspåret blev gruppens framgångsrikaste sång, och satte en sorts mall för gruppens sound och image.

Låtlista
The World Is on Fire (Strawbery Alarm Clock) 8:25
Birds in My Tree (Bartek/Bunnell) 1:53
Lose to Live (Weitz) 3:16
Strawberries Mean Love (Bartek/Bunnell) 3:01
Rainy Day Mushroom Pillow (Bartek/Bunnell) 3:04
Paxton's Back Street Carnival (Bartek/Bunnell) 2:04
Hummin' Happy (Bunnell/Seol) 2:26
Pass Time With the Sac (Strawbery Alarm Clock) 1:22
Incense and Peppermints (Carter/Golbert) 2:48
Unwind With the Clock (Freeman/King) 4:13
Birdman of Alkatrash (Weitz) 2:13

Se även
Strawberry Alarm Clock
Incense and Peppermints (sång)
Psykedelisk musik

Musikalbum 1967
Amerikanska debutalbum
Wake Up...It's Tomorrow

Wake Up...It's Tomorrow är Strawberry Alarm Clocks andra studioalbum, släppt 1967. Här finns mestadels psykedelisk pop, men vissa låtar är hårdare, nästan i stil med garagerock. Detta märks i "Black Butter"-trilogin. "Tomorrow" blev den största hiten från albumet och även den sista större med gruppen.

Låtar på albumet
Nightmare of Percussion (Bunnell/Davis/Seol) 2:57
Soft Skies, No Lies (Freeman/King) 3:10
Tomorrow (King/Weitz) 2:15
They Saw the Fat One Coming (Freeman/King) 3:24
Curse of the Witches (Bunnell/Seol) 6:47
Sit With the Guru (Freeman/King) 3:02
Go Back, You're Going the Wrong Way (Freeman/King/Weitz) 2:21
Pretty Song from Psych-Out (Freeman/King) 3:18
Sitting on a Star (Bartek/Bunnell/Seol) 2:51
Black Butter, Past (Davis/Freeman/King) 2:25
Black Butter, Present (Freeman/King) 2:06
Black Butter, Future (Davis/Freeman/King) 1:28

Musikalbum 1967
Bay City Rollers

Bay City Rollers var en brittisk popgrupp bildad i Edinburgh 1967 av bröderna Derek Longmuir och Alan Longmuir. Några kända låtar  är "Bye Bye Baby", "Shang-a-Lang", "Summerlove Sensation" och "All of Me Loves All of You".

Medlemmar (urval)
Derek Longmuir (född 19 mars 1951 i Edinburgh) – trummor
Alan Longmuir (född 20 juni 1948 i Edinburgh, död 1 juli 2018) – basgitarr
Eric Faulkner (född 21 oktober 1953 i Edinburgh) – sång, gitarr
Les McKeown (född Leslie Richard McKeown 12 november 1955 i Edinburgh, död 20 april 2021) – sång
Stuart "Woody" Wood (född Stuart John Wood 25 februari 1957 i Edinburgh) – gitarr, basgitarr
Ian Mitchell (född Ian Kevin David Mitchell 22 augusti 1958 i Irland) – basgitarr (ersatte Alan Longmuir 1976, senare medlem i Rosetta Stone)

Diskografi
Studioalbum

Dedication (1976)

Elevator (1979)

Ricochet (1981)

Livealbum
Rollerworld: Live at the Budokan 1977 (2001)

Samlingsalbum
Souvenirs of Youth (1975)
Rock and Roll Love Letter (1976)
Greatest Hits (1977)
Early Collection (1978)
Bay City Rollers: The Definitive Collection (2000)
Saturday Night	 (2001)
The Very Best of Bay City Rollers (2004)
The Greatest Hits (2010)

Singlar (topp 40 på UK Singles Chart)
"Keep on Dancing" (1971) (#9)
"Remember (Sha La La La)" (1974) (#6)
"Shang-A-Lang" (1974) (#2)
"Summerlove Sensation" (1974) (#3)
"All of Me Loves All of You" (1974) (#4)
"Bye, Bye, Baby" (1975) (#1)
"Give a Little Love" (1975) (#1)
"Love Me Like I Love You" (1975) (#4)
"Money Honey" (1976) (#3)
"I Only Want to Be with You" (1976) (#4)
"It's a Game" (1977) (#16)
"You Made Me Believe in Magic" (1977) (#34)

Bibliografi
 Brigitte Tast, Hans-Jürgen Tast: Wie weit ist vorbei? Ein Konzert, eine Party und Meldungen aus der ganzen Welt. Kulleraugen - Visuelle Kommunikation Nr. 48, Schellerten 2016,

Referenser

Externa länkar

Bay City Rollers på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Skotska popgrupper
Musik i Edinburgh
Musikgrupper bildade 1967
Brittiska musikgrupper
Musikgrupper med syskon
Nantes

Nantes ( , gallo: Naunnt, bretonska: Naoned) är en stad och kommun i västra Frankrike. Nantes är den sjätte största staden i Frankrike och största staden i departementet Loire-Atlantique och i den administrativa regionen Pays de la Loire. År 2017 hade Nantes 309 346 invånare. År 2009 hade det närmaste storstadsområdet (unité urbaine) 569 961 invånare och den fulla storstadsregionen (aire urbaine) totalt 768 305 invånare.

Nantes har sitt ursprung i de galliska namneternas huvudort och fick därför av romarna namnet Condovincum, Civitas Namnetum eller Portus Namnetum. Under romersk tid blev staden ett viktigt handelscentrum och från 300-talet blev den även biskopssäte. Vikingar plundrade staden 843 och höll den besatt 919-937.

Under medeltiden blev Nantes centrum för ett grevskap som kom att knytas till hertigarna av Bretagne. 1200-talet blev staden ett centrum för vin- och salthandel. Under 1400-talet erhöll Nantes omfattande privilegier och 1460-61 grundades ett universitet i staden.

Under hugenottkrigen stod Nantes på den katolska sidan. Henrik IV utfärdade 1598 ediktet i Nantes, som gav hugenotterna rätt till fri religionsutövning i Frankrike. Under 1700-talet fick Nantes stor betydelse som en knutpunkt i triangelhandeln över Atlanten. Atlantens tidvatten når från havet upp längs Loire ända hit, och Nantes fungerade då som omlastningsplats från flodbåtar till havsgående fartyg. Under andra hälften av 1800-talet då båtarna blev allt större minskade Nantes betydelse till förmån för Saint-Nazaire. Genom den 1893 färdigställda Canal maritime som kringgick den farliga flodsträckan ovanför Paimbœuf, återfick Nantes delvis sin tidigare betydelse.

Jules Verne föddes i staden 1828. En av stadens största turistattraktioner, Les Machines de l'Île, består av maskiner som byggts för att motsvara uppfinningarna i Vernes böcker.

Den franske författaren Pierre Michon bor och arbetar i Nantes.

År 2011 skedde ett familjemord i Nantes på familjen Dupont de Ligonnés som blev uppmärksammat i media världen över.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Nantes

Utbildning 
 Audencia Business School
 E-Artsup
 École Centrale de Nantes
 École pour l'informatique et les nouvelles technologies
 ISEG Marketing & Communication School
 ISEFAC Bachelor

Sport 
FC Nantes  är en fotbollsklubb som blivit franska mästare åtta gånger och vunnit Coupe de France fyra gånger på herrsidan.
Neptunes de Nantes har elitlag på damsidan i både handboll och volleyboll. Handbollslaget vann EHF European League 2020/2021 och har spelat i högsta divisionen sedan 2013, medan volleybollaget spelat i högsta divisionen sedan 2010. HBC Nantes är en elithandbollsklubb på herrsidan som vunnit Coupe de France två gånger och kommit tvåa i franska mästerskapet flera gånger. De har även andraplatser i de europeiska cuptävlingarna EHF Champions League och EHF European League.

Bildgalleri

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Loire-Atlantique

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Turistinformation

 
Kommuner i Loire-Atlantique
www.hbcnantes.fr
Meknès

Meknès (alternativ stavning Meknes, arabiska Miknasa, مكناس, berberspråk ⴰⵎⴽⵏⴰⵙ) är en stad i Marocko, på en platå cirka fem mil sydväst om Fès, delad i två delar av floden Boufekrane. Staden är administrativ huvudort för prefekturen med samma namn och tillhör regionen Fès-Meknès. Centrala Meknès hade 520 428 invånare vid folkräkningen 2014, medan hela storstadsområdet (inklusive kommunerna Al Machouar-Stinia, Ouislane och Toulal) hade 632 079 invånare vid samma tidpunkt. Staden är en av Marockos fyra kungastäder (de övriga är Marrakech, Fès och Rabat).

Meknès grundades på 700-talet som ett fort, kasbah. Under 900-talet växte den omgivande staden upp genom berberstammen Maknassa. Dess guldålder var under sultan Moulay Ismail (1672-1727), som gjorde staden till sin huvudstad i spansk-morisk stil, med harmoniserande islamiskt och europeiskt kulturarv.

Gamla staden i Meknès upptogs 1996 på Unescos världsarvslista. Dess breda torg flankeras av två stora, vackra stadsportar. I staden finns också sultanens palats, som rymmer ett konstmuseum, samt flera moskéer och en zoologisk trädgård.

Meknès är ett handelscentrum i ett fruktbart område och har konserv- och textilindustri. I staden finns en militärakademi.

Källor

Externa länkar 
 
 UNESCO World Heritage Centre - Historic City of Meknes

 
Världsarv i Marocko
Världsarv inskrivna 1996
Manchester Monarchs (2001–2015)

Manchester Monarchs var ett ishockeylag som spelade i American Hockey League (AHL) mellan 2001 och 2015, när de flyttades till Ontario i Kalifornien och blev Ontario Reign. 

De kom ifrån Manchester, New Hampshire och spelade i Verizon Wireless Arena. Monarchs var farmarlag till Los Angeles Kings.

Referenser

Externa länkar
 Manchester Monarchs officiella webbplats
 The Internet Hockey Database - Manchester Monarchs
Dodona

Dodona är en helgedom för Zeus och enligt traditionen det äldsta oraklet i Grekland. Templet i Dodona gav upphov till en liten stad vid foten av berget Tomaros i landskapet Epirus, söder om Ioannina.

Oraklet 
Oraklet nämns av Homeros och hade gott anseende under antiken även om det mer centralt placerade oraklet i Delfi fick mer uppmärksamhet. Zeus heliga ek var det centrala i helgedomen, en ek som genom sin kronas sus gav svar från Zeus. Suset tolkades sedan av prästerna. Senare användes sannolikt ett lottningsorakel och uttolkande av klangen från heliga bronskittlar och sorl från en helig källa förmedlade av prästinnor. Ett stort antal frågor finns bevarade på blytavlor från tiden mellan 425 och 219 f.Kr. och visar att man vände sig till oraklet i privata angelägenheter.

Historia 
Zeuskulten finns belagd från 700-talet f.Kr. Ett tempel byggdes först ca 400 f.Kr. Kung Pyrros lät uppföra teatern i Dodona. Dodona plundrades ett flertal gånger, bland annat 219 f.Kr. då det plundrades och förstördes av fältherren Dorimachos. Efter det förlorade Dodona sin position som central kultplats. Kulten levde kvar till 391 e.Kr. då den heliga eken höggs ner och Dodona blev ett biskopssäte.

Den grekiske fornforskaren Konstantinos Karapanos kunde 1876 fastställa Dodonas läge genom utgrävningar på platsen.

Byggnader 
 Zeustemplet, som byggts om till kristen kyrka.
 Amfiteater, uppförd av Kung Pyrros.
Buleuterion, rådsförsamlingen.
 En ringmur kring tempelplatsen.

Se även
Träd - kulturhistoria

Källor

Religion i antikens Grekland
Havdala

Havdala hebr. separation, är den ceremoni i hemmet som avslutar den judiska sabbaten. Havdala startar efter solnedgången. Den markerar också skillnaden mellan sabbat och de övriga veckodagarna.  Man använder sig av vin och väldoftande kryddor i ceremonin. Ett särskilt flätat havdalah-ljus används också. Över vinet och kryddorna läser man en särskild välsignelse. 

En särskild bägare används för vinet och den ska vara fylld till brädden innan man reciterar välsignelsen (ungefärlig översättning):

Efter denna läsning tar man det flätade havdala-ljuset och läser den första delen ur havdala-bönen. Man läser också den särskilda välsignelsen över vinet, men dricker inte av vinet. Man läser sedan välsignelsen över de väldoftande kryddorna och kryddboxen brukar skickas runt så att alla närvarande kan känna dess doft. Recitation över eldens ljus läses medan man håller upp sina handflator mot ljuset och granskar reflektionen av det i sina naglar. Detta ska påminna om skillnaden mellan ljuset och mörkret. När detta har utförts läses den sista delen ur havdala-bönen och vinet dricks. Antingen dricker enbart den som reciterat vid ceremonin eller så går bägaren runt till var och en som är närvarande. Efteråt kan man önska varandra shavuah tov (en god vecka).

Referenser 

Judendom
Depositum fidei

Depositum fidei (latin för "trons förråd") är i den Romersk-katolska kyrkan det samlade trosinnehållet som förts vidare genom kyrkan sedan apostlarnas tid.

Latinska ord och uttryck
Katolska kyrkans teologi och doktrin
Hagiografi

Hagiografi eller helgonteckning är den litterära genre som omfattar skildringar av helgonens liv och deras kult. Beteckningen hagiografi eller "hagiografisk" brukar även i överförd mening användas om hyllande beskrivningar av andra historiska personer.

Hagiografier i urval
Vita Sancti Wilfrithi om den engelske biskopen Wilfrid av York

Se även 
 Helgonlegend
 Kejsarkult
 Personkult

Referenser
Cella

Cella är det innersta heliga rummet i ett antikt grekiskt tempel, där en staty av guden stod uppställd. I rummet fanns en eldstad samt en tron.

Källor

Externa länkar

Klassisk grekisk arkitektur
Begrepp inom arkitektur
Bentos

Bentos är ett samhälle av organismer som lever på eller i närheten av havens eller insjöarnas botten. Detta samhälle lever i eller nära marina sedimentära miljöer, från tidvattenpölar, ut till kontinentalsockeln och sedan ner i djupen.

Ekologi
Henry

Henry är ett engelskt mansnamn som ursprungligen är bildat av det tyska namnet Heinrich, varifrån även Henrik kommer. Den franska formen är Henri.

Det fanns år 2003 cirka 22 000 personer i Sverige med förnamnet Henry, varav cirka 5 000 hade det som tilltalsnamn.

Henry saknar numera namnsdag, men fanns 1986–2000 den 19 januari. 2022 kommer Henry återfå sin namnsdag den 19 januari.

Kända personer med namnet Henry
 Henry Addington, 1:e viscount Sidmouth, brittisk premiärminister 1801-1804
 Henry Allard – svensk politiker (S), talman
 Henri Amiel – fransk författare
 Herbert Henry Asquith, brittisk politiker, premiärminister 1908-1916
 Henry Bessemer - brittisk metallurg
 Henry Bronett – svensk skådespelare
 Henry Campbell-Bannerman, brittisk politiker, premiärminister
 Henry Carlsson ("Garvis") – fotbollsspelare, olympisk guldmedaljör 1948
 Henry Carr - amerikansk friidrottare, OS-guld 1964
 Henry Cronjager - amerikansk filmfotograf
 Henry Dale, brittisk läkare och fysiolog, mottagare av Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1936
 Henri Dunant – Röda korsets grundare, mottagare av Nobels fredspris 1901
 Henry Eriksson – medeldistanslöpare, olympisk guldmedaljör 1948
 Henry Fonda – amerikansk skådespelare
 Henry Ford – amerikansk biltillverkare, grundare av Ford
 Henry B. Goodwin - svensk fotograf
 William Henry Harrison - amerikansk general och president
 Henry Hudson – engelsk upptäcktsresande
 Henry John Deutschendorf Jr, professionellt känd som John Denver – amerikansk sångare
 Henry Kjellson – svensk flygingenjör
 Henry Kissinger – amerikansk utrikesminister och historiker, mottagare av Nobels fredspris 1973
 Henry Kälarne – långdistanslöpare, olympia- och bragdmedaljör, OS-brons 1936
 Henry Källgren - fotbollsspelare
 Henry Lau – kanadensisk sångare
 Henry Lindblad – stavhoppare
 Henry Mancini – amerikansk kompositör
 Henry Miller – amerikansk författare
 Henry Olsson – litteraturhistoriker, ledamot av Svenska Akademien
 Henry Palmé – maratonlöpare
 Henry Parland - finlandssvensk poet
 Henry Pelham - brittisk politiker, premiärminister 1743-1754
 Henri Poincaré - fransk matematiker
 Henri Queuille – fransk politiker
 Henry Royce – ena halvan i Rolls-Royce
 Henry L. Stimson - amerikansk politiker
 Henry Temple, 3:e viscount Palmerston - brittisk politiker, premiärminister
 Henry David Thoreau - amerikansk författare
 Henry A. Wallace – amerikansk politiker, vicepresident
 Henry Winkler – amerikansk skådespelare
 Henry Wood - brittisk dirigent
 
 Stig Henry Johansson – legend inom travsporten

Namnet förekommer även som släktnamn/efternamn:
 Bob Henry – tidigare VD för Saab Automobile
 Joseph Henry – fysiker som gav namn till den fysikaliska enheten Henry
 Thierry Henry – fransk fotbollsspelare

Källor

Mansnamn
Engelska förnamn
Corcovado

Corcovado är ett 710 meter högt berg i södra delen av Rio de Janeiro i Brasilien. Toppen kröns av den 38 m höga (inklusive det åtta meter höga fundamentet/sockeln) kristusstatyn Cristo Redentor.

Fundamentet till statyn är gjord i betong med cement från Cementa i stadsdelen Limhamn i Malmö. Därför blev den på 1930-talet känd bland svenska sjömän som "Limhamns-Jesus".

Toppen på berget, som ligger i Parque Nacional da Tijuca, nås med kuggstångsbanan Trem do Corcovado från stadsdelen Cosme Velho.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Rio de Janeiro
Berg i Brasilien
Sevärdheter i Brasilien
Cariocalandskap mellan bergen och havet
Åsnefest

Åsnefest, latin festum asinorum, var en religiös folkfest som firades från tidig medeltid. Den utgjorde en episod av de narrfester som firades sedan 800-talet i Frankrike, Belgien, Spanien och Italien vid jultiden och i juni. Åsnefesten firades till ära för den åsninna som Jesus red på vid sitt intåg i Jerusalem och för den åsna som Maria red på med Jesusbarnet under flykten till Egypten.

Ryktbarast var den åsnefest som årligen 14 januari ägde rum i Beauvais. En åsna som klätts i mässkjorta och som dresserats att knäfalla och som på sin rygg bar stadens vackraste flicka med ett litet barn, fördes i stor procession in i katedralen och fram till altaret. Där hedrades åsnan genom att man sjöng en latinsk lovsång med fransk refräng. Sångerna avslutades med åsneskri ("y-a") och i stället för att läsa välsignelsen utstötte prästen tre gånger detta skri, som besvarades på samma sätt av folket. I Rouen handlade åsnefesten om profetiorna om Jesu födelse. Djuret föreställde där Bileams åsna, och en präst som var gömd mellan dess ben ropade ut profetian. Oordentligheter och utsvävningar var vanliga vid dessa fester och gjorde att de gång på gång förbjöds, bland annat av påven Innocentius III år 1207. Men på grund av folkets och det lägre prästerskapets sedliga råhet fortsatte de ändå in på 1400-talet, i Douai ända till 1668. Om palmprecessioner, se Palmsöndag.

Källor

Högtider
Kultur under medeltiden
Åsnor i kulturen
Latinskola

En latinskola var under 1500- till 1700-talen en skola där fokus låg på att lära eleverna latin. Skolorna dök upp under renässanshumanismen. Ett exempel på en skola som startades upp som en latinskola är Malmö latinskola.

Skolformer