kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Musik ombord

Musik ombord är en svensk film från 1958 i regi av Sven Lindberg.

Handling 
Sångerskan Ulla Winther gör comeback.

Om filmen 
Filmen hade premiär på biograf Grand i Stockholm den 23 oktober 1958. Den har visats vid ett flertal tillfällen i SVT, bland annat i maj 2019.

Rollista i urval 

Alice Babs – Ulla Wickström (Ulla Winther) 
Sven Lindberg – Rolf Wickström, hennes man  
Lena Nyman – Yvonne Wickström, deras dotter 
Svend Asmussen – Jensen 
Ulrik Neumann – Hansen 
Lena Granhagen – Gittan, Ullas syster  
Tage Severin – Lennart  
Douglas Håge – Charles Frick, impressario 
Ove Tjernberg – Johnny  
Rolf Johansson – Berra 
Monica Ekberg – Agneta  
Erik Strandell – herr Bjarnehed 
Eivor Landström – fru Bjarnehed  
Torsten Winge – skeppsmäklare  
Siv Ericks – växeltelefonist  
John Norrman – Frykan, före detta kapten 
Synnøve Strigen – Sonja  
Kotti Chave – Samuelsson 
Ragnar Sörman – Andersson, tjänsteman på rederiet 
Sten Ardenstam – berusad restauranggäst 
Göthe Grefbo – kypare 
Curt Löwgren – stadsbud  
Birger Sahlberg – stadsbud 
Bibi Carlo – rock'n'roll-dansare  
Lars Kühler – rock'n'roll-dansare 
Jan Tiselius – kille i gänget

Filmmusik i urval 
Barock, Barock, kompositör Svend Asmussen och Ulrik Neumann 
Old Sent Sciffle, kompositör Ulrik Neumann 
Rock'n'Roll, kompositör Bengt Hallberg
Texas-Dixie, kompositör Bengt Hallberg
Det tror jag, kompositör Bengt Hallberg, text Gösta Rybrant 
Hansen & Jensen, kompositör och text Svend Asmussen och Ulrik Neumann 
Humlan, kompositör Bengt Hallberg, text Eric Sandström
Tänk så mycket skoj vi haft, kompositör Bengt Hallberg, text Eric Sandström
Vi tar det bästa porslinet, kompositör Bengt Hallberg, text Eric Sandström
Nina och Sing – Sing – Sing, kompositör och text Paul Kuhn 
Nu ska vi gå till sjöss, kompositör Ulrik Neumann, text Eric Sandström 
Ut i naturen, kompositör Svend Asmussen, text Eric Sandström 
Alter Fritz, folkvisa från Tyrolen 
Maryland, amerikansk dixielandmarsch från 1920-talet

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2009 och 2017.

Externa länkar 
 
 

Filmer 1958
Svenska musikfilmer
Filmer i regi av Sven Lindberg
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1950-talsfilmer
Halvmaraton

Halvmaraton är en löpningsgren inom friidrotten på distansen 21 097,5 meter på gata eller väg (oftast). Sträckan är hälften av ett maraton. Grenen ingår inte i olympiska spel eller friidrottens ordinarie världsmästerskap. Det finns ett särskilt världsmästerskap i halvmaraton som brukar anordnas i oktober varje år.

Historia
Halvmaraton började förekomma i lite större utsträckning under 1970-talet, och mer under 1980-talet.

Världsbästatider började registreras under 1970-talet, medan Svenska Friidrottsförbundet börjat med det först under 2000-talets första decennium. Från 2004 registreras världsrekord, och från 2007 svenska rekord.

Världsrekord

Världsrekordet bland män är 58:01, satt av Geoffrey Kamworor från Kenya i Köpenhamn 15 september 2019. Världsrekordet bland kvinnor är 1.05.50, satt av Mary Jepkosgei Keitany från Kenya i Ras Al Khaimah, Förenade Arabemiraten, 18 februari 2011.

Svenska rekord
2006 beslutade Svenska Friidrottsförbundet att från 2007 införa svenska rekord på landsvägslöpning 10 kilometer och halvmaraton. Dock beslutades om nya regler för mätning av längden och att inga gamla resultat tas med. Bästa svenska resultat innan beslutet var 1:02:57, satt 1991 av Åke Eriksson. Man beslutade också att nya svenska rekord måste vara under 1:04:00 för herrar och 1:12:30 för damer. Först att klara detta var Mustafa Mohamed (1:02:40 i Venloop, Holland, 25 mars 2012) för herrar repektive Isabellah Andersson (1:10:30 vid Göteborgsvarvet, 12 maj 2012) för damer.

Under VM i halvmaraton i Köpenhamn den 29 mars 2014 slogs Mohameds svenska rekord för herrar av Mikael Ekvall med tiden 1:02:29. Detta rekord slogs den 18 november 2018 av David Nilsson i Ageo, Japan, med tiden 1:02:09.  Den 10 februari 2019 i Barcelona slog Napoleon Solomon Nilssons rekord, då han noterade 1:01:17.

Vid ett halvmaraton den 8 november 2020 i Dresden, Tyskland, sprang Sarah Lahti på tiden 1:09:52. Hon slog därmed sitt eget rekord på 1:09:58, satt 2017 i New York då hon slog Anderssons 15 år gamla rekord.

Spridning
Grenen är populär för motionsevenemang. Den är lång nog att vara en utmaning för motionärer, utan att vara så krävande som ett maratonlopp. Sveriges största årligen återkommande friidrottstävling är Göteborgsvarvet, som lockar ca 60.000 deltagare. 
Till GöteborgsVarvet 21 maj 2011 anmälde sig 59417 löpare. Det gör tävlingen till världens nu största halvmaraton. 
BUPA Great North Run, i Newcastle, som är världens näst största halvmaraton, avgjordes den 18 september 2011 och hade 54000 anmälda deltagare.

Den största löpartävlingen som över huvud taget hållits i Sverige är Broloppet över Öresund. I juni år 2000 deltog knappt 80 000 i ett halvmaratonlopp (dock ej godkänt för rekord eftersom målet ligger för långt från starten) från Amager, Danmark genom Öresundsförbindelsen till södra Malmö. Det har arrangerats fler gånger efter det, men med mycket färre deltagare.

Populära svenska halvmaratonlopp
 Göteborgsvarvet, Göteborg
 Kungsholmen runt, Stockholm
 Stockholm halvmarathon, Stockholm
 Women's Health Halvmarathon, Stockholm

Källor 

Friidrottsgrenar
Maraton
Gabriel Burmeister

Gabriel Henric Burmeister, född 9 juli 1886 i Karlshamn, död 30 maj 1946 i Timmernabben (kyrkobokförd i Kalmar), var en svensk konstnär och grafiker.

Han var son till trävaruexportören Henrik Bernhard Burmeister och Elin Cecilia Hedberg. Burmeister blev 1904 elev vid Tekniska skolan, studerade 1907 för Christian Krohg i Paris och samma år för Adolf Hölzel vid Stuttgarts konstakademi och 1908-1912 etsning för Axel Tallberg vid konstakademien i Stockholm. Till att börja med var han i första hand verksam inom grafikens område, där han utvecklade en egen metod – Gabrielmetoden. 1912 upprättade han en etsningsskola och tog initiativet till flera sammanslutningar för grafiker. 1915 blev han chef för konstförlaget Grafia. Sedan gick han över till keramiken och arbetade främst för Upsala-Ekeby 1921-1922 och Bobergs fajansfabrik 1922-1925, innan han 1925 grundade sin egen fabrik i Timmernabben, Gabriel Keramik.

Han har gett namn åt den så kallade Gabrielfajansen. Han är representerad vid  Nationalmuseum, Moderna museet, Kalmar konstmuseum, Länsmuseet Gävleborg och Göteborgs museum.

Referenser

Noter

Vidare läsning

Övriga källor 
Svenskt konstnärslexikon del I sid 255 Allhems Förlag Malmö
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska formgivare
Födda 1886
Avlidna 1946
Män
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska keramiker
Friedrich Ferdinand Flemming

Friedrich Ferdinand Flemming, född den 28 februari 1778 i Neuhausen im Erzgebirge, Sachsen, död den 27 maj 1813 i Berlin, var en tysk kompositör och läkare. 

Flemming var medlem av Zelters "liedertafel" i Berlin och gjorde sig känd genom en mängd tonsättningar för manskörer, bland dessa märks Horatius ode "Integer vitae".

Psalmer
Kärlek av höjden (1921 nr 568)
Saliga de som ifrån världens öden (1986 nr 306) tonsatt 1811

Källor

Noter 

Tyska klassiska kompositörer
Tyska koralkompositörer
Tyska läkare
Födda 1778
Avlidna 1813
Män
Bedtime Stories

För filmen, se Bedtime Stories (film).

Bedtime Stories är det sjätte studioalbumet av den amerikanska popartisten Madonna, utgivet den 25 oktober 1994 på Maverick Records. Det producerades av Madonna, Nellee Hooper, Babyface, Dallas Austin och Dave "Jam" Hall, och resulterade i en R&B-orienterad stil. Titellåten "Bedtime Story" har den isländska sångerskan Björk varit med och skrivit till Madonna.

Låtlista 
 "Survival" (Madonna, Dallas Austin) – 3:31
 "Secret" (Madonna, Austin, Shep Pettibone) – 5:03
 "I'd Rather Be Your Lover" (med Meshell Ndegeocello) (Madonna, Dave Hall, Isley Brothers, Christopher Jasper) – 4:39
 "Don't Stop" (Madonna, Austin, Colin Wolfe) – 4:38
 "Inside of Me" (Madonna, Hall, Hooper) – 4:11
 "Human Nature" (Madonna, Hall, Shawn McKenzie, Kevin McKenzie, Michael Deering) – 4:54
 "Forbidden Love" (Babyface, Madonna) – 4:08
 "Love Tried to Welcome Me" (Madonna, Hall) – 5:21
 "Sanctuary" (Madonna, Austin, Anne Preven, Scott Cutler, Herbie Hancock) – 5:02
 "Bedtime Story" (Hooper, Björk, Marius De Vries) – 4:53
 "Take a Bow" (Babyface, Madonna) – 5:21

Listplaceringar

Medverkande 
Musiker
Madonna – sång
Dallas Austin – trummor, keyboard
Babyface – synthesizer, bakgrundssång
Donna De Lory – bakgrundssång
Niki Haris – bakgrundssång
Suzie Kattayama – dirigent
Jessie Leavey – dirigent
Tommy Martin – gitarr
Me'Shell NdegéOcello – elbas
Colin Wolfe – elbas
Jessie Leavey – stråkarrangemang
Craig Armstrong – stråkarrangemang på "Take a Bow"

Produktion
Producenter: Madonna, Dallas Austin, Babyface, Marius de Vries, Dave Hall, Nellee Hooper
Tekniker: Michael Fossenkemper, Brad Gilderman, Darin Prindle, Alvin Speights, Mark "Spike" Stent
Mixning: Jon Gass, Daniel Abraham

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 Bedtime Stories på Madonna.com

Album av Madonna
Album producerade av Nellee Hooper
Engelskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1994
Album producerade av Dallas Austin
Anders Frithiof

Anders Frithiof, egentligen Anders Fritiof Andersson, född 27 juli 1879 i Långserud, Sillingsfors, Värmland, död 2 februari 1957 i Slottsstadens församling, Malmö, var en svensk skådespelare.

Biografi 
Anders Frithiof började 1900 hos Hjalmar Selander vid Olympiateatern i Stockholm. 1904–1905 var han anställd hos Victor Castegren vid Stora teatern i Göteborg, 1905–1906 hos Alfred Lundberg och 1906–1907 hos Harald Sandberg. 1907–1910 försökte han sig som egen direktör och var därefter engagerad hos Allan Ryding 1911–1913, hos Knut Lindroth 1913–1915 och Vilhelm Olin 1915–1916. Han var mycket aktiv och uppmärksammades i pressen för sina roller som Goethes Faust, Tobias Raap i Trettondagsafton, Claudius i Hamlet och Ryttmästaren i Fadren. 

Efter att 1916–1922 stått i spetsen för ett eget teatersällskap blev han 1922 knuten till Hippodromteatern i Malmö. Våren 1926 lämnade han denna scen, för att därefter 1926–1929 tillhöra Skådebanan och 1929–1932 Lorensbergsteatern. Fram till 1944, då han anställdes vid Malmö stadsteater, framträdde han på flera av Stockholms största teatrar, bland annat på Dramaten, och drev egen teaterverksamhet i folkparkerna. 

Till hans mera betydande roller under senare tid märks Johan Ulfstierna i Tor Hedbergs pjäs, Swedenhielm senior i Swedenhielms, Argan i Den inbillade sjuke, Gud fader i Guds gröna ängar samt Shylock i Köpmannen i Venedig.

Anders Frithiof var från 1929 till sin död gift med skådespelaren Mabel Pettersson. Makarna är begravda på Matteus begravningsplats i Norrköping.

Filmografi i urval

Teater

Roller (ej komplett)

Regi (ej komplett)

Noter

Externa länkar 
 
 
 Anders Frithiof på Malmö stadsteater

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Långseruds socken
Födda 1879
Avlidna 1957
Män
Frenci Uher

Frenci Uher, född Franziska Cäcilie Uherova 7 juni 1923 i Wien, Österrike, död 28 oktober 2009 i Kullavik, Kungsbacka kommun, var en svensk skådespelare och författare.

Hon debuterade 1943 i Gustaf Molander Ordet i en okrediterad roll som en kvinna på ett läsemöte. Debuten följdes av medverkan i Molanders Den osynliga muren (1944), där hon spelade en snyftande kvinna på en transportbil, och i Ragnar Falcks Släkten är bäst (1944), där hon spelade en student.

1991 utgav Uher, under efternamnet Erikson, sin första och enda bok Min judiska moder, på Albert Bonniers Förlag.

Filmografi

Bibliografi

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1923
Avlidna 2009
Personer från Wien
Apache Maven

Apache Maven är ett verktyg utvecklat av Apache Software Foundation och används inom systemutveckling av datorprogram i programspråket Java. Maven används för att automatiskt paketera (bygga) programfilerna till en distribuerbar enhet. Maven används inom samma område som Apache Ant men dess byggfiler är deklarativa till skillnad ifrån Ants skriptbaserade.

Maven använder sig av en XML-baserad konfigurationsmodell som kallas Project Object Model (POM). I denna XML-fil beskrivs mjukvaruprojektet som ska byggas och dess externa beroenden till andra moduler och komponenter. I Maven finns färdiga "targets" eller kommandon som hanterar vissa väldefinierade uppgifter som kompilering av den ingående källkoden, automatisk genomkörning av eventuella testklasser, och driftsättning av den färdiga distribuerbara enheten.

Externa länkar 
 http://maven.apache.org

Datorprogram för programutveckling
Britt-Lis Edgren

Britt-Lis Edgren, född 16 januari 1928 i Stockholm, död 23 juni 2004 i Eskilstuna, var en svensk barnskådespelare. Hon var dotter till regissören Gustaf Edgren.

Filmografi
1940 - Stora famnen
1935 - Valborgsmässoafton 
1934 - Karl Fredrik regerar

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Svenska barnskådespelare
Kvinnor
Födda 1928
Avlidna 2004
Det brinner en eld

Det brinner en eld är en svensk dramafilm från 1943 i regi av Gustaf Molander.

Handling
Nationalteaterns störste supporter är den utländske militärattachén Ernst Lemmering. Han har ett förhållande med teaterns främsta skådespelare Harriet Brandt. Efter en generalrepetition bjuder han alla på supé hemma hos sig på natten. Då kommer nyheten att landet håller på att invaderas av Lemmerings hemland. För teatertruppen blir deras främste beskyddare nu en av deras främsta motståndare.

Om filmen
Filmen premiärvisades 23 augusti 1943 på biograf Röda Kvarn i Stockholm; den norska premiären kunde ske först 5 november 1945. Inspelningen av filmen skedde med ateljéfilmning i Filmstaden Råsunda med exteriörer från norra Jämtland av Åke Dahlqvist. Eftersom filmen producerades under andra världskriget nämndes inte att filmens handling tilldrog sig i det ockuperade Norge; varken uniformer, gradbeteckningar eller andra detaljer hos ockupationsmaktens soldater var autentiskt tyska.

Roller i urval

Inga Tidblad - Harriet Brandt, skådespelare
Lars Hanson - Överste Ernst Lemmering, militärattaché, senare militärkommendant 
Victor Sjöström - Henrik Falkman, teaterdirektör 
Gerd Hagman - Eva Brenner, skådespelare 
Lauritz Falk - Lauritz Bernt, skådespelare 
Tollie Zellman - Lisa Albert, skådespelare 
Hampe Faustman - Georg Brandt, Harriets bror, skådespelare 
Stig Järrel - Paul Winter, skådespelare 
Hugo Björne - general Wollert, ockupationsmaktens överbefälhavare 
Georg Funkquist - Bruhn, legationstjänsteman, senare tjänsteman vid ockupationsmaktens civilförvaltning 
Gabriel Alw - ministern vid den utländska legationen 
Torsten Hillberg - kapten vid ockupationsmakten 
Artur Rolén - Oskar Hultman, inspicient 
Erik Hell - patrullbefälhavare vid ockupationsmakten 
Georg Fernquist - Bodin, perukmakare 
Mona Geijer-Falkner - Frida, påklädare 
Agda Helin - Anna, påklädare 
Olav Riégo - kommendör Arnold på Lemmerings supé

Musik i filmen
"Tills det blir sista gång ..."
kompositör: Lars-Erik Larsson, textförfattare: Karl Ragnar Gierow och Noel Wirén
sång: Anna-Lisa Cronström, som dubbar Inga Tidblad, och Tore Wiberg, som dubbar Lars Hansons pianospel
"Wein, Weib und Gesang, vals, op. 333"
kompositör: Johann Strauss, instrumental
"An der schönen blauen Donau, op. 314"
kompositör: Johann Strauss, instrumental

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2016.

Referenser

Svenska filmer 1943
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gustaf Molander
Filmmanus av Karl Ragnar Gierow
Filmmusik av Lars-Erik Larsson
Svenskspråkiga filmer
Jämtland på film
Svenska 1940-talsfilmer
Beredskapsfilmer
Gens

Gens (plural: gentes) i antikens Rom refererar till en klan eller grupp av familjer som delar ett gemensamt namn (nomen) och som ansåg att de härstammade från en gemensam förfader. Enligt romersk namnsed var en persons andra namn just namnet på den gens som han tillhörde.

Begreppet har också använts för familjer inom ett klansystem i andra sammanhang.

Ursprunget till dessa gentes är osäkert, men roten kan härledas ur den urindoeuropeiska roten gan. Några av dem var förknippade med specifika kulter eller ceremonier, men de flesta av dem var huvudsakligen personliga eller familjära, och hade inte någon särskild politisk eller allmän funktion. Få av de romerska namnen är av indoeuropeiskt ursprung och några av dem är av etruskiskt ursprung. Irokesernas gentesnamn är uppkallade efter djur: björn, sköldpadda etc.

Trots detta var gentes en reell faktor i det politiska livet, medlemmar av samma gens var "släkt" och därför vanligen (men inte alltid) politiska allierade.

Gentes hade legal status i republikens Rom. En gens som juridisk person ägde egendom, däribland en gravplats för familjen. Det fanns en ledare för en gens, något som tillämpades mer strikt i det tidiga Rom, men mindre strikt i senare Rom. Under senare tid lät några patriciska gentes sig själva bli adopterade av plebejiska familjer, så att de skulle kunna ställa upp i val till poster som inte kunde besättas av patricier. Medlemmar av en gens var legalt bundna att hjälpa varandra på begäran. En gens var exogam, det vill säga giftermål mellan individer från samma gens var förbjudet.

En gens var patrilineär och patriarkal. Men detta var inte nödvändigtvis en sedvana som härrörde från de italiska folken då även etruskerna hade sådana vanor. Vid tiden för det republikanska Rom hade den etruskiska kulturen assimilerats in i den italiska och gentes hade förmodligen blandats.

Från början var äktenskap mellan plebejiska och patriciska familjer inte tillåtet och som ett resultat av detta föll flera patriciska familjer samman. Så småningom infördes Lex Canuleia vilken tillät sådana äktenskap.

De patriciska gentes indelas i två kategorier: gentes maiores och gentes minores. Maiores var Roms ledande familjer som Iulii, Aemilii, Claudii, Cornelii, Fabii och Valerii. Dessa familjer hade särskilda religiösa och världsliga privilegier.

Samhällsklasser inom romerska riket
Romerska namn
SvartePan

SvartePan, rockband från Malmö, grundades 1999 av musikern Björn Holmdén och trion The Black Pan under namnet Björn Holmdén & SvartePan. 2000 kortades namnet till SvartePan. Bandet lade ned sin verksamhet 2007.

Medlemmar 
Björn Holmdén (sång, munspel)
Conny Andersson (gitarr)
Christian Norefalk (bas)
Pelle Engvall (trummor) 1999-2004
Hans Månsson (trummor) 2004-2005
Adde Larsson (trummor) 2005-2007

Diskografi 
Sov gott (2002)
November (2003, tillsammans med Abramis Brama)
Nattvandring (2004)

Externa länkar 
SvartePan
 http://www.myspace.com/svartepan

Svenska musikgrupper
Qilin

Qilin, (kinesiska: 麒麟 eller 騏驎; pinyin: qílín; Wade-Giles: ch'i2-lin2), även känd som keilun (kantonesiska) är ett mytologiskt, ursprungligen kinesiskt djur med en kropp som likt en chimaira beskrivits som bestående av delar från olika djur. Den är trots sitt ofta vilda utseende lyckobringande och står för lugn.

Kinesiskt ursprung 
Tecknen qi (uttalas med ett aspirerat tje-ljud med t-förslag) och lin sägs stå för manligt respektive kvinnligt hos människan. Om qilin berättas det att den är moraliskt högtstående och endast bestraffar syndare, samt att den är herre över alla djur med päls.

Qilin förekommer relativt sparsamt i kinesiska källor, men omtalas redan av Konfucius. Den tidigaste referensen till Qilin finns i boken Zuo Zhuan från 400-talet f.Kr. Qilin förekommer dock i flera senare kinesiska verk om historia och fiktion. Vid ett tillfälle blev den emellertid identifierad med giraffen, vilket även i dag lever kvar i Japan och Korea, där giraffen heter "kirin". Denna Qilin blev en stiliserad återgivning av giraffen under Mingdynastin. De två giraffer som amiral Zheng He i början av Mingdynastin förde med sig till Kina från flottans resa till Östafrika (landsteg bland andra ställen i dagens Kenya) kom där att kallas qílín, kanske på grund av likheter men möjligen också av propagandaskäl. Kejsaren utropade giraffer till magiska varelser, vars infångande markerade höjden av hans makt. Den kinesiska form, som västerlänningar oftast kommer i kontakt med, är just Mingdynastins, där de finns i raden bland väktardjuren på vägen till Minggravarna.

Qingdynastins variant är en ett fyrfotadjur med drakhuvud, hjorthorn, fiskfjäll, oxklövar samt lejonsvans.

Japansk tradition 
Kirin är ett av de fyra övernaturliga djuren ihop med fågeln ho-o (kinesiska fenghuang), draken (ryū, kinesiska long) och den magiska sköldpaddan. I Japan räknas kirin rentav som det mest högtstående djuret, mäktigare än draken. Den avbildas vanligen omsvept av lågor med en giraffs kropp, bakåtsvept nackhorn, ibland fjällig och ibland hårig och var ett populärt motiv bland japanska netsukesnidare och tsubasmeder. En traditionell variant kan numera beskådas på flasketiketten till ett välkänt japanskt öl med samma namn, medan Kirin även är det japanska ordet för giraff.

Kirinen förekommer avbildad med enbart det bakåtsvepta hornet, vilket möjligen är skälet till att qílín i översättningar från öst till väst ofta felaktigt likställs med enhörningen. Dessa torde dock vara minst lika avlägsna släktingar till varandra som de europeiska och kinesiska drakarna eller fågeln ho-o / fenghuang och fågel Fenix är.

Se även 
 Kirin

Noter och referenser 

Djur inom mytologi
Övernaturliga väsen
Japansk mytologi
Kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
WP:Projekt Japan
Passregistret

Passregistret är ett register som svenska polisen är skyldig att föra enligt lag. I registret finns personuppgifter. Exempel på sådana personuppgifter är ansiktsbild, fullständigt namn och adress. Uppgifterna i registret kan lämnas ut på begäran till exempelvis Säkerhetspolisen, Ekobrottsmyndigheten och Kustbevakningen. Syftet med registret är att  "tillhandahålla uppgifter som behövs bland annat för identifieringskontroll i polisens verksamhet". Passregistret regleras i Passlagen (1978:302) och Passförordningen (1979:664).

Källor

Svenska register
Glasblåsarns barn (film)

Glasblåsarns barn är en svensk film från 1998 efter Maria Gripes roman med samma namn och i regi av Anders Grönros. I huvudrollerna som glasblåsaren och hans hustru ses Stellan Skarsgård och Pernilla August.

Produktion 
Produktionen kantades av problem och avstannade stundtals helt på grund av konflikter, konkurser och överskriden budget, vilket ledde till att färdigställandet och premiären av filmen fördröjdes avsevärt; från den ursprungliga premiärdagen juldagen 1996 till den 27 februari 1998.

Om filmen 
Glasblåsarns barn visades i SVT1 i oktober 2021.

Mottagande 
Filmen belönades med två Guldbaggar: bästa foto och bästa manliga biroll (Thommy Berggren). Den nominerades för bästa kvinnliga biroll (Lena Granhagen) och bästa manuskript (Anders Grönros).

Rollista i urval 
Lena Granhagen – Flaxa Mildväder
Stellan Skarsgård – Albert
Pernilla August – Sofia
Thommy Berggren – Härskaren
Elin Klinga – Härskarinnan
Oliver P. Peldius – Klas 
Jasmine Heikura – Klara 
Ann-Cathrin Palme – Nana 
Måns Westfelt – kusken 
Ewa Fröling – Nana (röst) 
Johan Ulveson –  Kloke (röst) 
Helge Jordal – glasförsäljaren 
Margreth Weivers – dockförsäljerskan 
Martin Lange – betjänt 
Peter Nystedt – betjänt

Källor

Externa länkar 

1800-talet i svensk film
Svenska filmer 1998
Svenska filmer baserade på romaner
Svenska familjefilmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Anders Grönros
Maria Gripe-filmatiseringar
Svenska 1990-talsfilmer
Filmer baserade på barnböcker
Filmer vars fotograf belönades med Guldbaggen för bästa foto