kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Språk och stil

Språk och stil är en språktidskrift som utkom med sin första årgång 1901. 1921 bytte tidskriften namn till "Nysvenska studier" och hette så till och med år 1990, varefter den återtog namnet "Språk och stil". 

"Språk och stil" vill vara ett forum för aktuell forskning och vetenskaplig debatt rörande svenska språket. Den vänder sig till språk- och stilforskare, svensklärare, studerande och alla andra med intresse för svenska språkets byggnad, utveckling och användning, och utkommer med ett nummer på cirka 220 sidor varje år.

Tidskriften utges idag av Adolf Noreen-sällskapet vid Uppsala universitet.

Källor
Språk och stil i Nationalencyklopedin

Se även
Adolf Noreen

Externa länkar 
Språk och stil, Institutionen för nordiska språk, Uppsala universitet
Språk och stil i Libris

Tidskrifter startade 1901
Svenska tidskrifter
Akademiska tidskrifter
Uppsala universitet
Språkbruk

Språkbruk är en svenskspråkig tidskrift som ges ut av svenska avdelningen vid Institutet för de inhemska språken i Finland. Den utkommer fortlöpande på webben och belyser aktuella språkfrågor inom främst svenska språket och finlandssvenskan, men även andra språk. Det första numret av Språkbruk utkom 1981.

Språkbruk är en populärvetenskaplig tidskrift om språk, språkvård och språkvetenskap. Tidskriften ger råd och rekommendationer i språkliga frågor, tar upp aktuella teman i svensk språkvårdsdebatt, presenterar undersökningar som gäller svenskan, recenserar nyutkomna ordböcker och litteratur inom området. Språkbruk riktar sig till journalister, lärare och översättare samt till alla som är intresserade av svenskt språkbruk och språkvård. Det första numret av Språkbruk utkom 1981, sedan dess gavs två nummer per år ut de följande åren. 1988-2020 hade Språkbruk fyra nummer årligen. Sedan 2021 utkommer Språkbruk fortlöpande, enbart digitalt.

Chefredaktörer 
 Mikael Reuter (1981–3/2008)
 Eivor Sommardahl (4/2008)
 Charlotta af Hällström-Reijonen (1/2009–2/2015, 3–4/2017, 2021-2022)
 Pia Westerberg (3/2015–2/2017, 1/2018–)
 Bianca Ortiz Holmberg 2021

Källor

Externa länkar 
 Språkbruk – Officiell webbplats

Finländska tidskrifter
Språkvård
Populärvetenskapliga tidskrifter
Studia Anthroponymica Scandinavica

Studia Anthroponymica Scandinavica var en årligen utkommande nordisk tidskrift för personnamnsforskning, grundad 1983 av Thorsten Andersson och Lena Peterson. Det sista numret (35) utkom 2020 och följde på nummer 34 för år 2016. 

Tidskriften stöddes ekonomiskt av "Nordiska publiceringsnämnden för humanistiska och samhällsvetenskapliga tidskrifter" och utgavs från 2009 av Kungliga Gustav Adolfs Akademien för svensk folkkultur. Under åren 2001–2010 var Eva Brylla och Lena Peterson huvudredaktörer, därefter 2011–2014 Eva Brylla och Katharina Leibring, från 2014 tillsammans med Lennart Ryman. Från 2015 redigerades tidskriften av Katharina Leibring och Lennart Ryman. 
Studia Anthroponymica Scandinavica var ett vetenskapligt forum för bidrag inom personnamnsforskningens skilda fält. Den presenterade etymologiska, grammatiska, semantiska, historiska, sociologiska och stilistiska studier över personnamn, liksom artiklar över metodologiska och terminologiska frågor och namnvårds- och namnlagsfrågor. Den hade en nordisk linje och belyste personnamn i alla de nordiska länderna liksom deras spridning och öden utanför Norden, i såväl modern som gammal tid. Linjen innebar att alla, även de icke-nordiska, inhemska språken i Norden beaktades.

Källor

Personnamn
Svenska tidskrifter
Tidskrift

En tidskrift eller ett magasin är en sorts periodisk skrift. Den skiljer sig från dagstidningen genom att inte komma ut lika ofta och (vanligen) inte förmedla allmänna dagsnyheter. Istället är den i regel inriktad på ett speciellt ämnesområde.

Tidskrifter finansieras vanligtvis av annonser, prenumerationer och lösnummerförsäljning.

För att i Sverige tillerkännas ett så kallat utgivningsbevis måste tidskriften komma ut regelbundet med minst fyra nummer per år. Tidskrifter kan till exempel komma ut som veckotidning eller månadstidning. De flesta tidskrifter säljs i butik via Tidsam.

Typer av tidskrifter 
Till tidskrifter räknas bland annat fackvetenskapliga tidskrifter, populärvetenskapliga tidskrifter, kulturtidskrifter, livsstilsmagasin, föreningstidskrifter, branschtidningar och facktidningar.

Historia
Tidskriften uppstod på 1600-talet samtidigt med uppkomsten av en borgerlig offentlig sfär i kamp mot feodala institutioner och en absolut monarki. Diskussioner flyttades från adelsmännens salonger till klubbar, kaffehus och tidskrifter som gav medelklassen friare forum att lägga fram sina idéer om samhället. Detta skedde först i England med tidskrifter som The Tatler och The Spectator. Den troligen första svenska tidskriften var Relationes Curiosae (Tänkvärda meddelanden) från 1682 som mest innehöll kuriosa om vidskepligheter.

Tidiga tidskrifter handlade ofta om vetenskap. Den första svenska vetenskapliga tidskriften var Daedalus Hyperboraeus eller några nya Mathematiska och Physicaliska Försök och anmerkningar (1716–18).

På 1700-talet växte det fram en mer varierad tidskriftsutgivning, med den i Sverige journalistiskt stilbildande Then Swänska Argus (1732–1734) och den första öppet politiska tidskriften En Ärlig Swensk (1755–1756) som utgavs av hattpartiet. Den liberala tryckfrihetslagstiftningen från 1766 och den förnyade pressfriheten 1810 gav upphov till en stor mängd tidskrifter.

År 2003 fanns det i Sverige över 3 000 tidskrifter i olika ämnen. 2022 fanns det i Sverige mellan 4 000 och 4 500 tidskrifter.

Tidskrifter får inte presstöd, men kan ändå producera samhällsviktig journalistik och stora avslöjanden, och tidskriftbranschen bedöms vara den genre som tydligt har utvecklats mest 2008–2022 gällande grävande journalistik.

Se även 
 Tidskriftsnummer

Referenser

Externa länkar
Tranås BoIS

Denna artikel handlar on Tranås BoIS Bandy. Se också Tranås BoIS Fotboll.

Tranås BoIS Bandy är bandyklubb i Tranås i Sverige, som var etablerad i Sverige-eliten under 1960- och 70-talen. Klubben bildades den 13 maj 1941 efter en sammanslagning av Tranås IK och Tranås SK.

Klubben utgör tillsammans med Vetlanda BK och Nässjö IF ett småländskt bandyfäste, som givit bandypubliken många derbyn. Laget spelar i vit tröja, blå byxor och vita strumpor.

Historik
Tranås BoIS bandy är ett exempel på en lång tradition fylld av både med- och motgångar. Här följer några viktiga nedslag i klubbens historia: 
 Tranås BoIS avancerar till Division I för första gången 1950.
 Publikrekordet är 6 857 personer som ser Tranås Bois möta Nässjö IF på Ängaryd den 10 januari 1965.
 Lennart Hyland blir hedersmedlem i Tranås BoIS 1965.
 Föreningen får ett damlag i bandy 1968.
Den konstfrusna bandybanan Bredstorps IP invigs 1970.
 Tranås BoIS tar klivet upp i allsvenskan igen 1980.
 1000:e målet i Division 1 görs av Christer Mannerberg 1984.
 Damlaget vann Division 1 och tog klivet upp i Elitserien 1998.
 Inför säsongen 2008/2009 beslutade BK Derby att på grund av brist på starkt spelarmaterial dra sig ur Allsvenskan, som inför säsongen 2007/2008 blivit Sveriges andradivision, och istället spela i Division 1. Tranås BoIS tog friplatsen .

Profiler i Tranås BoIS
Torsten Sparv, 27 landskamper 
Jan Andersson, 5 landskamper
Ove Eltin, 2 landskamper
Jan Rylander, 2 landskamper
Bo Klaar, 1 landskamp
Rune Lundh, 1 landskamp
Irik Faskhutdinov  (Ирик Фасхутдинов), Över 80 landskamper Sovjet/Ryssland. Tvåfaldig världsmästare (enl. gamla VM-upplägget) 1985 och 1989. Vinnare av World Cup i Ljusdal (Zorky) 1990.
Peder Mannerberg

Referenser

Externa länkar 
Tranås BoIS

Bandyklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1941
Sportklubbar i Tranås kommun
Sport i Tranås
Bandymagasinet

Bandymagasinet var Svenska Bandyförbundets officiella tidskrift. Tidningen utkom med sex nummer per år mellan åren 1999 och 2007. Det sista numret utkom i februari 2007.

Numera publiceras en del information från förbundet i stället i magasinet Bandyportföljen, som ges ut sedan 2013 och är fristående från förbundet.

Externa länkar 

Bandy i Sverige
Svenska idrottstidningar
Tidskrifter nedlagda 2007
Damsporten i Ord och Bild

Damsporten i Ord och Bild var Nordens enda kvinnliga idrottstidning. Den syftade att stödja och främja den kvinnliga idrotten och bli kvinnoidrottens eget organ. Damsporten kom ut månadsvis men hade som ambition att bli en veckotidning, något som aldrig genomfördes. Efter nio nummer tvingades redaktören Gösta Key-Åberg lägga ner tidningen på grund av bristande ekonomi. Septembernumret år 1930 blev tidningen sista nummer.

I tidningens septembernummer möts läsaren på första uppslaget av rubriken "Bort med herrarna från damernas idrottsplats!". Svenska Idrottsförbundets ordförande Bo Ekelund intervjuas och berättar om sitt tidigare motstånd mot damidrotten men menar nu att han helt ändrat uppfattning. Han ser idrotten som ett sunt inslag i kontors- och fabriksflickornas tunga innearbete. Artikelförfattaren tycker att slungbollen passar kvinnorna men finner att det vore mest lämpligt om spjutkastningen självdog.

Numret presenterar de svenska mästerskapstävlingarna i friidrott som gått av stapeln i Norrköping. Maj Jacobsson, Ruth Svedberg, Inga Gentzel, Brita Lovén, Maud Sundberg, Elsa Svensson, Bride Adams-Ray är några av alla de rekordhållande kvinnor som deltog. I artikeln står att läsa:
"En gammal roué på idrott, som under årens lopp hunnit följa dess marsch uppåt och utåt, dess avarter och vinster, sett stjärnsystemets mjäkighet, divalaterna, ömtåligheten, gnatet och tjatet hos de manliga stjärnorna blev faktiskt varm om hjärtat. Så mycket kraft tilltroddes inte en "svag, bräcklig" kvinnokropp. Inte heller sådan styrka och sådan spänst. Denna kvinnliga kampvillighet, fullständigt fri från allt effektsökeri och allt äckligt publikfrieri, måste fånga åskådaren, och det var bara skada , att en större allmänhet inte vågade övervara tävlingarna. En bättre propaganda för damidrotten stod nämligen ej att få".

Tidningen rapporterar även om en engelsk kanalsimmerska, Peggy Duncan, och om DM-tävlingar i allmän idrott i Köping.

Damsporten var inte en renodlad idrottstidning utan innehöll även nöjesartiklar. I detta nummer presenterar de nya filmerna "Skepparn är kär" och "Flickan från Värmland" och ljudfilmerna "När kärleken vaknar" och "Zigenarkärlek".

Nedlagda svenska idrottstidningar
Tidskrifter nedlagda 1930
Rekord-Magasinet

Rekordmagasinet var en idrottstidning för ungdomar, som gavs i Sverige ut åren 1942–1969. Bakom tidningen stod den svenske tidningsutgivaren och boxningspromotorn Edwin Ahlqvist.

Mitt under det brinnande andra världskriget, den 1 december 1942, utkom det första numret av Rekord-Magasinet, som var en tidning med en ny ungdomlig form och stil. Förutom idrottare innehöll tidningen även äventyrsberättelser, deckare och humor. Tidskriften var även ett inslag i samhällsdebatten när den försökte motverka ideologier som fascism och nazism, samt ge ungdomen goda förebilder. Rekord-Magasinet anklagades för socialistiska- och kommunistisk propaganda, men Edwin Ahlqvist menade att "man ska våga säga vad man tycker och stå för sina åsikter".

Tidningen, som kom varje vecka, blev en stor succé och sålde som mest i cirka 300 000 exemplar under Ingemar Johanssons storhetstid i slutet av 1950-taoet och början av 1960-talet.

Rekordmagasinet kallades även grabbarnas tidning. Den gav reportage om idrottshändelser, porträtterade idrottare och skildrade sporten i ord och bilder, och berättade också om idrottare och idrottshändelser med verser med rim. På sista sidan fanns alltid en lagbild. Serierna innehöll fiktiva figurer som Per Stigman, Allan Kämpe och Sven Ståhl.

Tidningen namn ändrades 1956 till Tidningen Rekord, och 1968 till Nya Rekord. Den lades ned 1969. Det första året 1942 utkom Rekordmagasinet med två nummer. Dessa är idag eftertraktade samlarobjekt och svåra att finna i gott skick.

Från andra världskrigets beredskapsår publicerades i tidningen äventyrsserien om Per Stigman, en slags ungdomsvariant av Vilhelm Mobergs roman Rid i natt! från 1941. Berättelserna om Per Stigman utspelade sig i Sverige på Albrekt av Mecklenburgs tid under 1300-talet, och handlar om Per Stigman som leder böndernas kamp mot tyskt inflytande.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar 

 Exempel på framsida av första numret av Rekordmagasinet från 1942.

Nedlagda svenska idrottstidningar
Tidskrifter startade 1942
Tidskrifter nedlagda 1969
Svenska veckotidningar
Idrottsbladet

Idrottsbladet eller IB, var under flera decennier den stora och dominerande idrottstidningen i Sverige. 

Tidningen grundades 1910 utan att göra någon succé. Den hade i starten endast 84 abonnenter. Sedan Torsten Tegnér 1915 köpte tidningen för 10 kronor började den att blomstra och tidningen hade som mest en upplaga på dryga 52 000 exemplar (1948). Tidningen innehöll inte bara artiklar som handlade om idrott, utan här fanns också reseskildringar samt kulturellt och estetiskt betonade artiklar under rubriker som "Kultur och levnadskonst" och "Resebrev från T.T.".

Torsten Tegner 
Signaturen T.T. stod för Torsten Tegnér. Det var inte bara Idrottsbladet, som under hans ledning blev vida känt bland allmänheten, utan även Torsten Tegnér själv, och då som T.T. Hans litterärt drivna stil var något nytt inom idrottsjournalistiken. Tegnér ägde tidningen 1915–1957 och var dess redaktör 1915–1967.  Under 1930-talet hyste Torsten Tegnér pronazistiska åsikter (se artikeln Torsten Tegner).

Tidningsfakta 
Tidningen trycktes i dagstidningsformat och publicerades inledningsvis 2 gånger i veckan måndag och fredag. Den kom i slutet av T Tegners redaktörstid ut tre dagar i veckan måndag, onsdag och fredag. 1970 blev det en veckotidning. I titeln har alltid förekommit Idrottsbladet, i slutet Idrottsbladet Sport. Redaktionsort var till 1970 Stockholm därefter Södertälje. Sidantalet varierar från inledningsvis 4, maximalt 32 mot slutet av tidningens existens. Upplagan var 1911 7000 och maximalt enligt KB Nya Lundstedt 39 000 1927. Fram till 1965 var upplagan över 20000 exemplar. Mellan 1920 och 1965 trycktes tidningen av Tryckeri A.-B. Fylgia i Stockholm. Sista åren på eget tryckeri i Södertälje. Priset för tidningen var i början ca 6 kr för helåret och som högst 110 kr då det var tredagarstidning på 1960-talet. Priset sjönk till 40 kr då man gick över till veckotidning. Utgivningstiden för titeln Idrottsbladet utan motor i namnet var 1910-07-01--1988-12-15.

Ny tidning : Idrottsbladet Motorsport 1988 
Under 1970- och 80-talen övergick Idrottsbladet från att vara en generell idrottstidning till att i stort inrikta sig på bilsport. 1988 lades ordet "Motor" till i tidningshuvudet. Under 1990-talet engagerade dåvarande chefredaktören Håkan Tonér en rad initierade motorsportskribenter som Gunnar Elmgren, Göran Björklund, Tege Tornvall och Jan Tromark som krönikörer. Tidningen, IB Motorsport, blev allt tydligare ett språkrör för svensk motorsport. Tidningen blev officiellt förbundsorgan för Svenska Bilsportförbundet och Svenska Motorcykel- och Snöskoterförbundet. Tidningen ägdes av Centertidningar fram till 2005 när koncernen styckades upp. IB Motorsport ägdes en kort tid av dagstidningskoncernen VLT AB, men såldes i december 2006 till Hjemmet Mortensen. Den nya ägaren gjorde om tidningen i grunden och relanserade den som Svensk Motorsport i början av 2008. Hjemmet Mortensen valde dock att lägga ner tidningen redan i september 2009.

Källor till tidningens historia

Referenser 

Svenska motortidningar
Tidskrifter startade 1910
Nedlagda svenska idrottstidningar
Tansvallen

Tansvallen är en idrottsplats i orten Grycksbo i Falu kommun i Sverige. Tansvallen är nuvarande hemmaplan för Grycksbo IF BK Bandy. 

Sportanläggningar i Falu kommun
Torsbergsgymnasiet

Torsbergsgymnasiet är med sina cirka 1100 elever Hälsinglands näst största gymnasieskola, belägen i Bollnäs. På skolan arbetar omkring 170 personer, varav 125 lärare.

Historia
Skolan som före 1966 var Bollnäs högre allmänna läroverk har sitt ursprung i Bollnäs Enskilda Läroverk som startade 1888 och som 1911 ombildades till en sexårig realskola, som också från 1916 fick anslag från stat, landsting och kommun. Skolan ombildades 1926 till en kommunal mellanskola och ombildades i sin tur 1928/31 till Bollnäs samrealskola.  

Skolbyggnad för läroverket tillkom 1930 med Carl Bååth som arkitekt. Byggnaden rymmer numera Sävsbergs skola. Torsbergsgymnasiet nuvarande skolbyggnad tillkom 1967 med Birger och Sten Jonson som arkitekter.
 
1946 infördes en handelslinje och 1954 ändrades skolan till Bollnäs högre allmänna läroverk. Skolan kommunaliserades 1966 och  namnändrats då till Torsbergsgymnasiet. Studentexamen gavs från 1951 till 1968 och realexamen från 1923 till slutet av 1960-talet.

Verksamhet
På Torsbergsgymnasiet finns 13 nationella program, ett internationellt program (International Baccalaureate), lärlingsprogrammet, samt det individuella programmet. Alla program kan kombineras med det lokala idrottsgymnasiet. 

Majoriteten av programmen är lokaliserade i gymnasiets huvudenhet på Läroverksgatan i stadsdelen Gärdet. Två program – estetiska och hotell- och restaurang – befinner sig sedan mitten av nittiotalet på Heden, två kilometer från huvudenheten.

Lokalt idrottsgymnasium

Idrottsgymnasiet, som startade höstterminen 2001, är ett samarbetsprojekt mellan Torsbergsgymnasiet, lokala idrottsföreningar och Riksidrottsgymnasiet för handikappidrott. Syftet är att ge ungdomar, som har ett starkt idrottsintresse, möjlighet att kvalitativt utveckla sin idrott på hemorten, samtidigt som man ges en god möjlighet att fullfölja sina gymnasiestudier på ett bra sätt. Det har följande idrottsgrenar:
bandy
fotboll
friidrott
handboll
innebandy
ishockey

Referenser

Noter

Externa länkar 
Torsbergsgymnasiet
Idrottsgymnasiet i Bollnäs

Gymnasieskolor i Gävleborgs län
Byggnader och anläggningar i Bollnäs kommun
Utbildning i Bollnäs
Tommy Svensson (fotbollstränare)

Tommy Svensson, född 4 mars 1945 i Växjö, är en svensk före detta fotbollsspelare och -tränare. Han var förbundskapten för Sveriges herrlandslag i fotboll åren 1991–1997. Han är son till Stig Svensson och morbror till Joachim Björklund.

Tommy Svensson spelade många säsonger i Östers IF, Växjö och svenska landslaget. Han var även proffs i det belgiska laget Standard Liège.

Biografi
Tommy Svensson föddes in i Östers IF där hans far var drivande kraft som ordförande och lagledare. Han debuterade som 16-åring för Östers A-lag. Han spelade även ishockey i Östers IF. Han var med om Östers IF:s väg mot Allsvenskan och kvalen 1963 och 1964 innan laget slutligen gick upp 1967. Tommy Svensson debuterade i svenska juniorlandslaget och senare U-landslaget (motsvarande U23). 1967 debuterade han i A-landslaget. 1968 var han med i det lag som sensationellt blev mästare som nykomlingar. Han lade av spelarkarriären på grund av en hälseneskada han ådrog sig under en match mellan Östers IF och FC Lokomotíva Košice i Europeiska cupvinnarcupen i september 1977.

Han blev lagledare i Östers IF i slutet av 1970-talet. Det var i Alvesta GIF som förre förbundskaptenen Tommy Svensson inledde sin tränarkarriär, och han hade även framgångar som tränare i norska Tromsø innan han 1991 blev svensk förbundskapten. Han ledde det svenska landslaget i EM-slutspelet i Sverige 1992 samt VM 1994 i USA. I EM på hemmaplan föll Sverige först i semifinalen mot Tyskland (2-3). Den stora framgången kom i VM 1994, där Sverige överraskande tog brons, den första svenska medaljen i fotbolls-VM sedan VM 1958 i Sverige. Efter VM-bronset fortsatte Tommy Svensson som förbundskapten fram till 1997. Han har efter tiden som förbundskapten arbetat som expertkommentator på Canal+.

Vid sidan av fotbollen arbetade Tommy Svensson som mellanstadielärare i Växjö.

Meriter

Som spelare 
 Svensk mästare 1968 med Östers IF
 Guldbollen 1969
 Deltog i VM-slutspelet 1970 i Mexiko

Som ledare 
 VM-brons 1994 (som förbundskapten)
 Tilldelades TT:s idrottsledarpris 1992, 1993 och 1994
 kopia av Svenska Dagbladets guldmedalj (Bragdguldet) 1994

Som spelare och ledare 
 Invald i Svensk fotbolls Hall of Fame som nummer 46 vilket är inrättat av SFS/Sveriges Fotbollshistoriker & Statistiker och stöds av Svenska Fotbollförbundet

Referenser
 Guldbollen 1969 (Aftonbladet.se)

Noter

Externa länkar 

Födda 1945
Svenska fotbollsspelare
Svenska fotbollstränare
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Fotbollsspelare i Östers IF
Spelare i Standard Liège
Fotbollstränare i Östers IF
Tränare i Tromsø IL
Män
Levande personer
Idrottare från Växjö
Svenska landslagsspelare i fotboll
Medlemmar i Svensk fotbolls Hall of Fame
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottsledare under 1900-talet
Förbundskaptener för Sveriges herrlandslag i fotboll
Spelare i VM i fotboll 1970
Svenska idrottsledare under 2000-talet
Förbundskaptener i VM i fotboll 1994
Tranviken

Tranviken är ett havsbad på södra Alnö, utanför Sundsvall.  Havsbadet har en fin sandstrand som är mycket populär bland badgäster på sommaren. 

Här fanns tidigare två swimmingpooler, en liten butik, minigolf, kiosk och en restaurang. Sundsvalls kommun valde att sälja Tranviken till ett företag som har övergett den och låtit allt förfalla.

Smeknamnet "Norrlands Hawaii" för Alnön var ursprungligen namnet på en dansbana vid Tranviken. Det var då populärt att åka med båt till Tranviken (vägen runt Alnön var ännu inte färdigställd så Tranviken var endast nåbar med båt), bada på badstranden för att sedan på kvällen besöka dansbanan.

Referenser

Alnön
Badplatser i Sundsvalls kommun
Tingvalla isstadion

Tingvalla isstadion var en konstfrusen bandy- och skridskobana i närheten av Tingvalla IP i Karlstad i Sverige. Den ersätts från och med hösten 2022 av en inomhushall med samma namn.

Historia 
Tingvalla isstadion är belägen bredvid gamla regementet I2, och är med sina drygt 12 000 kvadratmeter isyta en av Europas största konstgjorda isytor. Ett 50-tal lag från Karlstads fyra idrottsföreningar med bandy på programmet har Tingvalla isstadion som sin hemmaarena, däribland IF Boltics herrlag.

Banan invigdes den 10 november 1967. med en bandymatch mellan IF Göta och ett sammansattlag bestående av spelare från övriga Värmland. Den utsågs till Årets bandyarena i Sverige säsongen 1999/2000.

Den 15 december 2020 började arenan rivas till förmån för en inomhushall. Hallen invigs hösten 2022.

Källor

Externa länkar

Bandyanläggningar i Sverige
Sport i Karlstad
Sportanläggningar invigda 1967
Sportanläggningar i Karlstads kommun
1967 i Sverige
Nedlagda sportanläggningar i Sverige
Upplösningar 2020
Tingvalla IP

Tingvalla IP är en idrottsplats i Karlstad i Sverige, öppnad 1919. Ett av de första större evenemangen på anläggningen var Svenska mästerskapet i friidrott 1919.

Den ligger intill E18, norr om Karolinen. Anläggningen har av tradition varit hemvist för Karlstads friidrottsliga verksamhet och är tillika hemvist för IF Göta. Anläggningen används även till fotboll och amerikansk fotboll. 

På Tingvalla IP har matcher i Världsmästerskapet i fotboll för damer 1995 och Europamästerskapet i fotboll för damer 1997 spelats. Milkospelen och Götagalan i friidrott avgörs på Tingvalla. Arenan har varit ceremoniplats vid invigningen av O-Ringen och firandet av nationaldagen. 

Publikrekordet är 10 421 åskådare den 21 augusti 2000 vid en fotbollsmatch för herrar mellan svenska Carlstad United BK och italienska SS Lazio (1–5). Efter detta publikrekord kommer ett flertal friidrottsarrangemang så som Götagalan och SM-tävlingarna.

I närheten av idrottsplatsen ligger Tingvalla isstadion, där Bandysällskapet Boltic Göta  spelar sina hemmamatcher, och Tingvallahallarna.

Hemmaarena för Carlstad Crusaders, amerikansk fotbollsförening ifrån Karlstad.

Källor

Externa länkar

Sportanläggningar i Karlstads kommun
Sport i Karlstad
Sportanläggningar invigda 1919
1919 i Sverige