kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rollsättning

Rollsättning eller rollbesättning är ett arbete som utförs av en rollsättare för att utse skådespelare till scenproduktioner, reklam- och långfilmer, men även för att fördela rollerna på rätt karaktärer. En rollsättare får sina uppdrag direkt från en filmproducent eller regissör som ger henne klara instruktioner om vad de söker. Rollsättaren använder sig av stora register och olika agenturer, som erbjuder och förmedlar skådespelare etc, för att hitta rätt urval av typer, talanger och utseenden för att sen kalla in dessa skådespelare till en provfilmning. Skådespelarna får manus samt kort regi och därefter provfilmas de var för sig eller flera i spelad dialog. När materialet är färdigställt skickar rollsättaren underlaget till uppdragsgivaren, som väljer ut de skådespelare hon vill ha till rollerna. Det finns rollsättare som är fast anställda på större företag som exempelvis SVT; dock arbetar de allra flesta rollsättare på frilansbasis. En frilansande rollsättare driver ett rollsätteri eller en castingbyrå. På engelska kallas rollsättning för casting och rollsättare för casting director. Jämför med teaterns form av rollsättning; audition. Även inom privatteater, musikal och opera förekommer rollsättare.

Se även 

 Karaktärsskådespelare
 Dramatis personae
 Statist

Referenser

Filmcafé, "Vad gör en rollbesättare?"

Filmproduktion
Scenkonstproduktion
43

43 (XLIII) var ett normalår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Den romerska erövringen av Britannien inleds genom att Aulus Plautius lanstiger med fyra legioner och besegrar britterna, ledda av Caratacus och Togodumnus, i slag på floderna Medway och Themsen. Han gör halt vid Themsen och skickar efter Claudius, som leder marschen mot Camulodunum. Under tiden underkuvar Vespasianus sydvästra delen av nuvarande England. Romarna grundar städerna London (under namnet Londinium) och Peterborough samt börjar bygga den väg, som sedermera blir känd som Ermine Street.
 Claudius annekterar Lykien i Mindre Asien, varvid han kombinerar det med Pamphylia som en romersk provins. Därmed har romarna full kontroll över hela Medelhavet.
 Den romerske geografen Pomponius Mela skriver De situ orbis libri (troligen detta år).
 Inom den koptisk-ortodoxa kyrkan, blir evangelisten Markus den förste ortodoxa patriarken av Alexandria.
 Ett krig utbryter mellan de norra och de södra hunnerna.
 De krigiska Trungsystrarna begår självmord efter att de har blivit besegrade vid Nam Viet i Vietnam.
 Vietnam blir en kinesisk provins.

Födda

Avlidna 
 Togodumnus, kunge över catuvellaunerna
 Julia, dotter till Drusus d.y., sondotter till Tiberius, brorsdotter till Claudius (avrättad (eller kanske tvingad att begå självmord) på Messalinas order)

Externa länkar
47

47 (XLVII) var ett normalår som började en söndag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Romarna bygger ett fort, som sedermera kommer att bli staden Utrecht.
 Plinius d.ä. påbörjar sin militärtjänst i Germanien.
 Den brittiske hövdingen Caratacus tar sin tillflykt till ordovikerna efter att ha besegrats av Aulus Plautius.
 Romarna besegrar Chaukierna och erövrar deras område samt slåss mot Friserna.
 Claudius återupplivar det gamla censorsämbetet och ludi saeculares.
 Claudius organiserar Haruspexorden med 60 medlemmar.
 Aposteln Paulus påbörjar sitt evangeliseringsarbete.
 Ananias blir överstepräst av Judeen.

Födda

Avlidna 
 Vardanes I, arsakidisk kung av Partien

Externa länkar
61

61 (LXI) var ett normalår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Den keltiska drottningen Boudicca startar ett uppror mot romarna i Britannien. Hon besegras dock i slaget vid Watling Street och avrättas av den romerske guvernören Suetonius Paulinus.
 Efter att ha besegrat Boudiccas folk icenerna påbörjar romarna processen att romanisera Britannien. De skapar romerska städer, installerar romersk administration och bygger vägar.
 Galba blir guvernör över Hispania Tarraconensis.

Födda

Avlidna 
 Barnabas, apostel, avrättad på Cypern
 Boudicca, keltisk drottning och upprorskvinna
 Markus, en av apostlarna (avrättad för att ha infört kristendomen i Egypten)

Externa länkar
Shanti Devi (fartyg)

Shanti Devi (hindi, "Fredens Gudinna") är en skonert som tidigare ägts av bland andra den norske författaren Axel Jensen, som bodde ombord i många år tillsammans med sin indiska hustru Pratibha, fram till 1990. Skutan låg länge i Vaxholm och i Stockholm och ägdes av dem båda.
Efter att Axel Jensen blev allvarligt sjuk blev skutan såld och seglade några år under norsk flagga tills den oförklarligt sjönk utanför Arendal i oktober 2012. Flera försök på bärgning har misslyckats.

Fartyget, som byggdes 1905 på Sjötorps varv vid Vänern, fick först namnet "Zeus", men registrerades senare i Gibraltar med namnet "S.Y.Shanti Devi" under Jensens ägarskap.

Då Shanti Devi i juli 1984 seglade in Oslofjorden bestod besättningen, utöver ägarna, av kapten Sven Kviman, läkaren Gun Sandahl, förste styrman Bengt Persson, matrosen Louise Sandahl, timmermannen Josef Horvat, kocken Poonam Rampal, och maskinchefen/trubaduren Robert E. Haraldsen.

Fartyget var från början byggd som fraktskuta, och optimalt dimensionerad för transporter genom det svenska kanalsystemet, Göta kanal, och Nordsjöns och Östersjöns kuster.

Åren 1985 och 1986 var "Shanti Devi" huvudbasen för planläggning och administration av "Oslo International Poetry Festival" under Axel Jensens ledning.

Referenser

Noter

Externa länkar

Segelfartyg
Pålning (avrättningsmetod)

Pålning, en historisk avrättningsmetod avsedd att avskräcka. Metoden har använts på germanskt område, samt i östra Europa. Bysantinarna praktiserade pålspetsande och turkarna tog senare över avrättningssättet.

Pålningen kunde ske på flera olika sätt. Ett sätt var att man grävde en grop som man tvingade den dömde att lägga sig i på rygg. Man fyllde igen gropen men lät huvudet ligga öppet. Sedan drev man långsamt en spetsad påle av ek genom det ca 20 cm tjocka jordlagret i brösthöjd på den dömde. Den dömde kände att pålen sakta började tränga in i sin bröstkorg samtidigt som det utlöste en oerhörd smärta. Avrättningsmetoden tilldömdes i huvudsak män som gjort sig skyldiga till våldtäkt samt kvinnor som gjort sig skyldiga till barnamord.

Pålningsmetoden användes inte bara i avskräckande syfte utan även för att den dömde inte skulle gå igen efter döden. Även de som ansågs som onda människor blev pålade efter sin död av just samma anledning.

Den mest kända personen, som satts i förbindelse med spetsning på påle, är tveklöst den valakiske fursten Vlad Tepes, också känd som Dracula (1431-76).

Spetsning på påle var ett dödsstraff i Sverige, särskilt framtaget för motståndsmän i Skåneland. Spetsning praktiserades inte i andra erövrade provinser. En spetsig påle fördes in mellan ryggraden och huden så den stack ut bakom nacken. På så vis kunde det ta 4-5 dygn innan döden kom som en befriare. Pålarna restes längs vägarna så att så många människor som möjligt skulle se dem och bli avskräckta från att begå brott. Enligt ett ögonvittne, svenske generalguvernören Magnus Gabriel de la Gardie, var vägarna i Skåneland ibland kantade av spetsade "snapphanar".

Ryssarna använde en annan metod när de slog ner tartarupproret på Krimhalvön under Karl XII:s fälttåg 1709. En påle slogs ner i marken och spetsades. Offret träddes ner på pålen som fördes upp i ändtarmen. För varje rörelse drevs pålen längre upp i kroppen och blödningarna saktades ner av att pålen "höll tätt" i skadorna. Om pålen drogs ut förblödde offret snabbt, men vanligtvis fick offret hänga kvar och dödskampen kunde pågå under ett helt dygn, i ohyggliga smärtor.

Galleri

Se även 
 Pålning (markförstärkning)

Avrättningsmetoder
67

67 (LXVII) var ett normalår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Guvernören Vindex gör uppror, vilket är det första i ett antal uppror, som leder till Neros fall.
 Vespasianus kommer till Judeen för att kväsa det judiska upproret.
 Nero reser till Grekland där han deltar i olympiska spelen och andra festligheter.
 Sardinien blir en romersk provins.
 Då Nero är avundsjuk på Corbulos framgångar i Armenien beordrar han, att denne skall dödas, varvid Corbulo bokstavligen "faller på sitt svärd".
 Historikern Flavius Josefus, rebelledare i Galileen, tillfångas av romarna under Vespasianus.
 Sedan Petrus har blivit avrättad väljs Linus till påve (detta år eller 64).

Födda

Avlidna 
 Petrus, en av Jesu lärjungar, kristen martyr, påve sedan omkring 30 eller 33 (död detta år eller 64; avrättad genom korsfästning upp och ner)
 Gnaeus Domitius Corbulo, romersk general (självmord påtvingat av Nero)
 Cestius Gallus, romersk konsul och legat av Syrien
 Paulus, en av Jesu lärjungar (avrättad)

Externa länkar
Siegfried Buback

Siegfried Buback, född 3 januari 1920 i Wilsdruff, död 7 april 1977 i Karlsruhe, var en tysk jurist. Han var riksåklagare vid Bundesgerichtshof från 1974 till 1977.

I Bubacks arbete som riksåklagare ingick att beivra brott begångna av den tyska terroristorganisation Röda armé-fraktionen, som var aktiv vid denna tid. De såg Buback som ett "hot" mot sin urbana gerillakrigföring samt ansvarig för Holger Meins, Siegfried Hausners och Ulrike Meinhofs död. På morgonen den 7 april 1977 förövade man ett attentat mot Buback när denne färdades till sitt arbete. Han sköts ihjäl liksom hans medarbetare Georg Wurster (43) och hans chaufför Wolfgang Göbel (30). Attentatsplatsen var belägen i korsningen Linkenheimer Landstraße (nuvarande Willy-Brandt-Allee) och Moltkestraße.

Den före detta RAF-terroristen Peter-Jürgen Boock angav 2007 Stefan Wisniewski som Bubacks mördare.

Populärkultur 
Mordet på Siegfried Buback skildras i filmen Der Baader Meinhof Komplex från 2008. Buback gestaltas av Alexander Held.

Referenser

Externa länkar
 Stern.de – Siegfried Buback: Der Beginn des blutigen Terrorjahrs

Födda 1920
Avlidna 1977
Män
Personer som blivit mördade i Tyskland
RAF-offer
Personer från Wilsdruff
Tyska jurister
Aranyaka

Aranyaka (sanskr. "Skogsböcker") utgör en del av hinduismens shruti; ibland anses de som brahmana, ibland som upanishader. I Aranyakas avhandlas filosofi, offer (särskilt den sakrala elden) och helger.

Hinduiska skrifter
Jürgen Ponto

Jürgen Ponto, född 17 december 1923 i Bad Nauheim (Hessen), död 30 juli 1977 i Frankfurt am Main, var chef för storbanken Dresdner Bank. Han mördades av Röda armé-fraktionen.

Aktion Roter Morgen 
Den 30 juli 1977 inträdde tre medlemmar ur Röda armé-fraktionen – Susanne Albrecht, Brigitte Mohnhaupt och Christian Klar – i Pontos bostad under falska anspelningar. En fjärde RAF-medlem, Peter-Jürgen Boock, väntade i flyktbilen.

Utan förvarning sköt Klar ett skott mot Ponto. Direkt därefter sköt Mohnhaupt fem skott som var dödliga. Ponto avled några timmar senare på Universitätsklinik Frankfurt.

I filmen Der Baader Meinhof Komplex från 2008 spelas Jürgen Ponto av Hubert Mulzer.

Källor

Noter

Webbkällor
 ”Das Killerkommando mit dem Rosenstrauß” – Focus Online 30 juli 1977.

Tryckta källor

Vidare läsning

Födda 1923
Avlidna 1977
Män
Personer inom Tysklands näringsliv
RAF-offer
Personer som blivit mördade i Tyskland
Personer från Bad Nauheim
Charaka

Charaka, ibland Caraka, född cirka 300 f.Kr., var en av de huvudsakliga bidragsgivarna till den ayurvediska vetenskapen. Han var kung Kanishkas livmedikus och gav på 100-talet ut en åtta böcker omfattande samling om ayurvedisk medicin.

Indiska läkare
Födda 300-talet f.Kr.
Män
Avlidna okänt år
Sushruta

Sushruta var en indisk läkare på 700-talet f.v.t., som gäller som största auktoritet inom ayurvedisk medicin.

Indiska läkare
Män
Nidana

Nidana är ett arbete i etiologi från 700-talet, författat av den indiske läkaren Madhav, listas i de 79 kapitlen kända sjukdomar med orsak, symptom och komplikationer.

Ayurveda
Radioapparaten

Radioapparaten var ett radioprogram som under perioden 3 oktober 1983-10 januari 1992  sändes i SR P3 på förmiddagarna måndag till fredag. Sändningstiderna var 08.30-11.57 under 1980-talet och 08.30-11.00 åren 1990-1992. Programmet' sändes från olika städer runt om i Sverige.

Programmets målgrupp var alla möjliga åldrar men först och främst de som var lite äldre än tonåren, då man utgick från att de flesta lyssnade på arbetstid eller var pensionärer medan ungdomarna normalt var i skolan. Detta radioprogram gjorde diverse reportage om evenemang och hade också intervjuer med artister. Programmet spelade mycket musik, oftast det som låg på listorna men även olika klassiker. I början av 1990-talet omorganiserades P3 och detta radioprogram lades ned. Programledare var Bengt Grafström från Malmö, Kjell Peder Johanson från Luleå, Per Eric Nordquist från Karlstad, Janeric Sundquist och Erik Blix från Stockholm samt Jan Ellerås från Göteborg.

Liknande program togs efter nerläggningen i stället upp av lokalradiostationerna på förmiddagarna.

Referenser

Fotnoter 

Radioprogram nedlagda 1992
Radioprogram startade 1983
Nedlagda underhållningsprogram i Sveriges Radio
Peter Lorenz

Peter Lorenz, född 22 december 1922 i Berlin, död 6 december 1987 i Västberlin, var en tysk kristdemokratisk politiker (CDU).

Lorenz deltog som soldat i andra världskriget. Han stred bland annat i slaget vid Stalingrad.

Kidnappning 
År 1975 kandiderade Lorenz till borgmästarposten i Västberlin. Den 27 februari kidnappades han i korsningen Quermatenweg–Ithweg i Zehlendorf av medlemmar ur den västtyska 2 juni-rörelsen. Han fördes till ett källarrum på Schenkendorfstraße 7 i Kreuzberg. För att släppa Lorenz krävde kidnapparna att sex fängslade medlemmar skulle friges: Horst Mahler, Verena Becker, Gabriele Kröcher-Tiedemann, Ingrid Siepmann, Rolf Heissler och Rolf Pohle. Den västtyska regeringen tillmötesgick kraven den 3 mars, och påföljande dag släpptes Lorenz i Volkspark Wilmersdorf.

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 

Politiker från Berlin
Födda 1922
Avlidna 1987
CDU-politiker
Män
Günter von Drenkmann

George Ernst Rickard Günter von Drenkmann, född 9 november 1910 i Berlin, död 10 november 1974 i Berlin, var en högt uppsatt tysk jurist. Han var 1967–1974 ordförande i Västberlins högsta domstol (Kammergericht).

Den 10 november 1974, dagen efter det att den hungerstrejkande RAF-medlemmen Holger Meins avlidit i fängelset i Wittlich, bröt sig medlemmar ur 2 juni-rörelsen in i Drenkmanns bostad i Berlin-Westend och sköt honom till döds.

Referenser

Externa länkar 

Jurister från Berlin
Födda 1910
Avlidna 1974
Tyska jurister
Personer som blivit mördade i Tyskland
Män
Bovs kommun

Bovs kommun var en kommun i Sønderjyllands amt i Danmark. Den ingår sedan 2007 i Åbenrå kommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Åbenrå kommun
Bredebro kommun

Bredebro kommun var en kommun i Sønderjyllands amt i Danmark. Sedan danska kommunreformen 2007 ingår kommunen i Tönders kommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Tønders kommun
Grams kommun

Grams kommun var en kommun i Sønderjyllands amt i Danmark, sedan 2007 ingående i Haderslevs kommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Haderslevs kommun
Vojens kommun

Vojens kommun var en kommun i Sønderjyllands amt i Danmark, sedan 2007 ingående i Haderslevs kommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Haderslevs kommun

en:Vojens
Tinglevs kommun

Tinglevs kommun var en kommun i Sønderjyllands amt i Danmark. Tinglevs kommun ingår sedan danska kommunreformen 2007 i Åbenrå kommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Åbenrå kommun
Lundtofts kommun

Lundtofts kommun var en kommun i Sønderjyllands amt i Danmark. Den ingår sedan danska kommunreformen 2007 i Åbenrå kommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Åbenrå kommun
Eugen von Böhm-Bawerk

Eugen von Böhm-Bawerk, född 12 februari 1851 i Brünn (nu Brno i Tjeckien), död 27 augusti 1914 i Wien, var en österrikisk nationalekonom. Han var även Österrikes finansminister 1895, 1897–1898 och 1900–1904.

Böhm-Bawerk var Carl Mengers främsta elev och bidrog till att utveckla dennes teorier inom nationalekonomin, som senare skulle komma att kallas för den österrikiska skolan. Hans viktigaste student var Ludwig von Mises. Hans främste medarbetare (som han dessutom var svåger med) var Friedrich von Wieser.

Böhm-Bawerk är mest känd för sin kritik av Karl Marx och dennes utsugningslära, samt sina relaterade teorier om kapital och ränta. Han införde begreppet agioteori (tidspreferens) och menade att denna ligger till grunden för fenomenet ränta. Han utvecklade också en kapitalteori som bygger på att produktion är uppdelad i flera diskreta steg som alla tar tid. Denna produktionsstruktur ligger till grunden för hans kritik av Marx. Medan Marx menar att kapitalisten suger ut arbetaren, hävdar Böhm-Bawerk att kapitalisten är oumbärlig för en intensivare arbetsdelning, då han tar på sig bördan att spara och ackumulera allt kapital och vänta på inkomst tills produktionen är färdig. Utan kapitalister skulle ingen produktion som tar någon längre tid ske, eftersom arbetarna inte skulle vilja vänta på sin inkomst. Detta problem löses genom att en kapitalist betalar löner i förskott.

von Böhm-Bawerk invaldes som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien 1910.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Österrikiska nationalekonomer
Nationalekonomer av den österrikiska skolan
Österrikes finansministrar
Liberaler
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Österrikiska politiker under 1800-talet
Österrikiska politiker under 1900-talet
Personer från Brno
Födda 1851
Avlidna 1914
Män
Svensk uppslagsbok
Nätverket Forn Sed

Nätverket Forn Sed var ett hedniskt nätverk som grundades av lokalgrupper (godeord och blotlag) vilka lämnade Sveriges Asatrosamfund under våren 2004. Orsaken var enligt utbrytarna bland annat att Sveriges Asatrosamfund var för Stockholmscentrerat och inte stöttade lokalgrupperna tillräckligt mycket. Nätverkets verksamhet upphörde igen mot slutet av 00-talet.

Organisationen var uppbyggd utan en fast gemensam styrelse, alla gemensamma beslut togs via sändlista eller på Tinget där representanter för de olika lokalgrupperna möttes när behov uppstod. Det stod lokalgrupperna fritt att organisera sig efter eget godtycke, så länge man följde Nätverkets övergripande regler.

Gruppen hade starka antinazistiska grundtankar och vände sig mot vad de anser vara en växande etnifiering av religionen.

Upplösning 
2007 hade flera av blotlagen inom nätverket upphört helt eller lagts på is. Hemsidan omvandlades i samband med det till en blogg. I och med detta kan man säga att nätverket inte längre var verksamt. Ett närmande till Sveriges Asatrosamfund kunde dock märkas under 2008 då flera av nätverkets grupper valde att skriva om sin verksamhet i samfundets tidning Mimers källa. Ett flertal av de personer som varit ledande inom nätverket återinträdde också under denna period som medlemmar i samfundet. HBT-blotlaget Bilröst, som tillhört nätverket, deltog i Pridefestivalen 2009 under namnet Sveriges Asatrosamfund.

Grupper 
Grupper som har tillhört Nätverket Forn Sed:

Svenska
 Torsgillet (hela Sverige)
 Blotlaget Uma (Umeå) EJ att förväxla med SKA-gruppen Uma
 Friggas Godeord (Stockholm)
 Regin Blotlag (Göteborg och Halland) 
 Forn Sed Småland (Småland) 
 Sunna Godeord (Skåne)
 Törens blotlag (Stockholm, sedermera uteslutna)

Andra länder
 Sessrumnir Kindred (USA)
 Forn Sed Gotland (Spanien)

Icke-geografiska
Bilröst, en blotgrupp för HBT-personer (för homo-, bi-, och transpersoner).

Referenser

Externa länkar
Lytir - Forum för Nätverket Forn Sed

Asatro i Sverige
Ogräsfisk

Ogräsfisk, även skräpfisk, är fiskarter som ur fiskevårdessynpunkt inte är önskvärda. Ogräsfiskar bekämpas på olika sätt så att mer önskade fiskar skall gynnas eller så att vattenkvaliteten ska ändras. En fiskart kan vara önskvärd i ett vatten men ogräsfisk i ett annat. I sjöar med gädda och abborre anses mört, braxen och sarv vara ogräsfiskar, men gädda och abborre kan vara ogräsfiskar i vatten med sik och laxartade fiskar.

Det är en äldre term som inte tar hänsyn till balansen i naturen; om man utrotar till exempel gädda ifrån ett rödingvatten så uppstår lätt tusenbröder.

Se även
Ädelfisk

Noter

Fiske
Theys Hiyo Eluay

Ondofolo Dortheys Hiyo Eluay, född 3 november, 1937, död 10 november 2001, efter att ha blivit kidnappad och mördad av en elitgrupp inom den Indonesiska militären, ledare för Papua Presidium Council (PPC) 1994-30 maj 1997, som kämpade för ett fritt Västpapua.

Externa länkar
Theys Hiyo Eluay
Bilder från Theys Hiyo Eluay begravning
The life and death of Theys Eluay

Födda 1937
Avlidna 2001
Västpapuaner
Indonesiska politiker
Män
Urkällan

"The Fountainhead" omdirigerar hit. För filmen som bygger på boken Urkällan, se Pionjären.

Urkällan (engelska originalets titel: The Fountainhead) är en roman av Ayn Rand från 1943. Tolv förlag hade då refuserat boken, innan The Bobbs-Merrill Company beslöt sig för att ge ut den. Boken fick negativ kritik av samtida recensenter, men rönte stor popularitet bland läsarna. Den filmatiserades under namnet Pionjären (1949) med Gary Cooper i huvudrollen.

Handling

Handlingen utspelar sig i USA – huvudsakligen i New York – under mellankrigstiden. Bokens huvudperson är arkitekten Howard Roark, som envisas med att rita nyskapande byggnader i en tid då andra arkitekter kopierar äldre stilar. Andra framträdande personer i boken är bland andra arkitekten Peter Keating, som till skillnad från Roark är mycket osjälvständig i sitt arbete, skribenten Ellsworth M Toohey, mediamogulen Gail Wynand och Dominique Francon, Roarks kärleksintresse.

Boken presenterar grundtanken för objektivismen, Rands filosofi, även om detta begrepp ännu inte var myntat då boken skrevs. I ett tal under en domstolsförhandling uttrycker Howard Roark, såväl som många andra karaktärer i boken, många av författarens egna tankar.

Inspirationskällor
Det har ibland hävdats att Howard Roark skulle vara ett porträtt av Frank Lloyd Wright. Såväl Rand som Wright har dock förnekat detta.

Svenska utgåvor
Urkällan del 1, Lindfors 1987, 
Urkällan del 2, Lindfors 1987, 
Urkällan Reviderad utgåva, Förlags AB Wiken 1993,  (Bokhandelsutgåva)
Urkällan Reviderad utgåva, Bra Böcker 1993,  (Bokklubbsutgåva)
Urkällan Pocket, Timbro 2006, 
Urkällan Storpocket, Timbro 2013,  (Denna utgåva ingår även i en Ayn Rand box tillsammans med  Och världen skälvde och Förnuft, egoism, kapitalism och en romantisk livskänsla, Timbro 2013, )

Externa länkar
Ayn Rand - Urkällan, Svenska förlaget Timbros sida om boken (arkiverad på Internet Archive)
Ayn Rand Institutes sida om boken

Skönlitteratur 1943
Amerikanska romaner
Objektivism
Freddy Numberi

Freddy Numberi, född 15 oktober 1947, var guvernör i den indonesiska provinsen Papua 1998-15 april 2000, han tjänstgör i den nya indonesiska regeringen som minister för fiskeri och maritima affärer.

Externa länkar
Indonesian Ministerial Profiles
Freddy Numberi: "Papua Itu Bak Sapi Perah"

Födda 1947
Västpapuaner
Indonesiska politiker
Män
Levande personer
J.P. Solossa

Jacobus Perviddya Solossa, född 1948, död 19 december 2005, guvernör i den indonesiska provinsen Papua från 23 november 2000 till sin död.

Externa länkar
Papua’s Governor Jacobus Pervida Solossa
JP Solossa: Hentikan Perjuangan Papua Merdeka

Födda 1948
Avlidna 2005
Västpapuaner
Indonesiska politiker
Män
John Guise

John Guise, född 1914, död 1991, var Papua Nya Guineas generalguvernör från 16 september 1975-1 mars 1977.

Papua Nya Guineas generalguvernörer
Män
Födda 1914
Avlidna 1991
Tore Lokoloko

Tore Lokoloko, född 21 september 1930, död 13 mars 2013, var Papua Nya Guineas generalguvernör från 1 mars 1977 till 1 mars 1983.

Källor 
 Dödsnotis 

Födda 1930
Avlidna 2013
Papua Nya Guineas generalguvernörer
Män
Kingsford Dibela

Kingsford Dibela, född 16 mars 1932, död 22 mars 2002 i Port Moresby, var Papua Nya Guineas generalguvernör från 1 mars 1983-1 mars 1989. Tidigare hade han varit parlamentets talman 1977-1980.

Papua Nya Guineas generalguvernörer
Alumner från University of Auckland
Män
Födda 1932
Avlidna 2002
Anette Arvidsson

Kerstin Anette Ingrid Arvidsson, född 22 mars 1949 i Linköping, är en svensk skådespelare.

Filmografi

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1949
Levande personer
Skådespelare från Linköping