kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karl Husberg

Karl Sigfrid Husberg, född 21 september 1854 i Växjö, död 20 maj 1928 i Stockholm, var en svensk ämbetsman och politiker.

Biografi
Husberg studerade vid Uppsala universitet där han disputerade i juridik 1882. Som jurist arbetade han därefter bland annat vid Svea hovrätt och Hovrätten över Skåne och Blekinge innan han 1884 fick tjänst som landssekreterare i Norrbottens län. Han var riksdagsledamot i andra kammaren 1888–1890 för Luleå, Piteå och Haparanda valkrets, i första kammaren 1891–1893 för Västerbottens läns valkrets, i andra kammaren 1897–1902 för Luleå och Haparanda valkrets och åter i första kammaren 1905-1906 för Norrbottens läns valkrets. År 1893 utnämndes han till landshövding i Norrbottens län och arbetade som sådan främst med frågor kring kommunikationer, människornas miserabla levnadsförhållanden kring den expanderande gruvnäringen samt problemen för lantbruket. Han pläderade starkt för förbättrade kommunikationer i den norra landsändan samt för en delning av Härnösands stift, något som blev verklighet 1904 då Luleå stift bildades.

Husbergs administrativa skicklighet gjorde att han den 12 juli 1900 kallades som konsultativt statsråd, vilket han förblev till 19 juni 1905. Han var chef för ecklesiastikdepartementet 19 juni till 2 augusti 1905, och under sin statsrådstid kom han bland annat att få arbeta med unionsstriden och deltog i förhandlingarna med norrmännen. Husberg ville driva en mjukare linje gentemot Norge i fråga om konsulatväsendet, men blev överkörd av statsminister Erik Gustaf Boströms hårdare linje. I samband med unionskrisen och Boströms avgång utnämndes Husberg till ecklesiastikminister, men lämnade politiken (enligt egen utsago helt utan saknad) när han samma år utnämndes till landshövding för Älvsborgs län, en post han kvarstod på till sin pensionering 1922. Karl Husberg är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Utmärkelser
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 1 december 1902.
  Storkorset av Norska Sankt Olavs orden, senast 1925.
  Riddare av andra klassen av Ryska Sankt Annas orden, senast 1925.

Källor 
Svenskt biografiskt lexikon, band 20, s. 498-500
Norberg, Tvåkammarriksdagen 1867-1970, band 5, s. 420-421
Svenska män och kvinnor, band 3

Noter

Vidare läsning 
 

Födda 1854
Avlidna 1928
Politiker från Växjö
Ämbetsmän från Växjö
Landshövdingar i Älvsborgs län
Landshövdingar i Norrbottens län
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Sveriges ecklesiastikministrar
Sveriges konsultativa statsråd
Hedersledamöter vid Smålands nation i Uppsala
Män
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Storkorset av Sankt Olavs orden
Mottagare av Sankt Annas ordens andra klass
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Landssekreterare i Norrbottens län
Bosch (olika betydelser)

Bosch kan syfta på

 Robert Bosch GmbH – ett tyskt företag
 Robert Bosch (1861–1942), företagets grundare
 Hieronymus Bosch (1450-1516), en nederländsk målare, 
 Hieronymus de Bosch (1740-1811), en apotekare och skald i Amsterdam, se Jeronimo de Bosch
 Carl Bosch (1874–1940) – tysk kemist och nobelpristagare
 Harry Bosch – en fiktiv litterär figur och huvudpersonen i flertalet av Michael Connellys kriminalromaner
 Bosch (TV-serie) – amerikansk tv-serie baserad på Michael Connellys kriminalromaner
 Boschaffären – en kedja av händelser, med en komplicerad intrig, som utspelade sig under åren 1939-1950
 Den Bosch –  provinshuvudstad i den nederländskaprovinsen Noord-Brabant, se ’s-Hertogenbosch
 7414 Bosch – en asteroid

Se även
 Bosch Rexroth
Ronneby OK

Ronneby OK är en svensk sportklubb som bildades 1976, genom en avknoppning från IFK Ronneby och Skogsvandrarna i Kallinge. Klubben bedriver verksamhet inom orientering, orienteringsskytte, friidrott och skidor.

Ronneby OK har sin klubbstuga på Karlsnäsgården omkring femton kilometer norr om Ronneby. Sedan vintern 2004-2005 finns också ett 1 750 meter långt konstsnöspår i anslutning till klubbgården.

Framskjutna placeringar

Orientering
1985 VM-Guld i budkavle, Kerstin Tjernlund (Månsson)
1994 JVM-guld medeldistans Jon Engkvist
1997 5:a på 10-mila
2001 9:a på 10-mila
2001 SM-brons Johan Håkansson

Orienteringsskytte
2006 VM-silver i budkavle Ingemar Ericsson
2008 SM-brons Klassisk Ingemar Ericsson
2009 SM-guld Klassisk Ingemar Ericsson
2009 SM-silver Sprint Ingemar Ericsson
2009 VM-silver i budkavle Ingemar Ericsson
2009 VM-brons Klassisk Ingemar Ericsson
2009 Totalseger WorldCup Ingemar Ericsson
2010 VM-silver Sprint Ingemar Ericsson
2010 Totalseger Svenska Cupen Ingemar Ericsson
 2013 SM-silver Vinter Ingemar Ericsson

Externa länkar
Ronneby OK, officiell webbplats
Karlsnäsgården

Friidrottsklubbar i Sverige
Orienteringsklubbar i Blekinge
Sport i Ronneby
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1976
Carl Friedrich von Siemens

Carl Friedrich von Siemens, född 5 september 1872 i Berlin, död 9 september 1941 i Heinendorf i närheten av Potsdam, var en tysk industriledare, chef för Siemens-koncernen 1919-1941. Han var son till Werner von Siemens.

Källor

Födda 1872
Avlidna 1941
Personer inom Tysklands näringsliv
Personer i Siemenssläkten
Män
Hermann von Siemens

Hermann von Siemens, född 9 augusti 1885 i Berlin, död 13 oktober 1986 i München, tysk industriledare, chef för Siemens-koncernen 1941-1956.

Hermann von Siemens var barnbarn till Werner von Siemens och började i Siemens-koncernen 1918. Hermann von Siemens arbetade då på Siemens & Halskes laboratorium. 1928 tog Hermann von Siemens plats i koncernens styrelse och hade flera poster i Siemens-bolagens styrelse. 1941 tog han över som koncernchef efter sin farbror Carl Friedrich von Siemens.

Personer från Berlin
Födda 1885
Avlidna 1986
Hundraåringar
Personer inom Tysklands näringsliv
Män
Personer i Siemenssläkten
Storkorset av andra klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Hugo Hammarskjöld

Åke Hugo Hammarskjöld, född 20 januari 1845 på Väderum i Tuna, Kalmar län, död 3 juni 1937 på Tuna gård, Tuna socken, var en svensk ämbetsman och politiker samt utbildad arkitekt. Han var bror till Carl Hammarskjöld och kusin till Carl Gustaf Hammarskjöld och Hjalmar Hammarskjöld. Han var son till kapten Carl Leonard Hammarskjöld och Beata Hammarskjöld, född Tham. Han gifte sig 1870 med Lucie von Krusenstjerna, dotter till kapten G. F. von Krusenstjerna och Fredrika, född Danielsson. Makarna skildes 1915.

Biografi

Efter studentexamen 1863 vid Katedralskolan i Uppsala studerade Hammarskjöld till arkitekt vid Konsthögskolans byggnadsavdelning och tog examen 1869. Till hans arbeten räknas stadshotellet i Vimmerby från 1866 och Fredensborgs herrgård utanför Storebro i Vimmerby socken som han ritade 1875. När fadern dog delades släktgodset Tuna mellan Hugo Hammarskjöld och brodern Carl Hammarskjöld. Hugo bosatte sig på hemgården.

Hammarskjöld engagerade sig tidigt politiskt och då främst för kyrkofrågorna. Han valdes in i andra kammaren vid valet 1893 och var ledamot där i två omgångar, 1894-1896 och 1903-1908. Åren 1909-1918 tillhörde han första kammaren. Redan 1905 erbjöds han att bli ecklesiastikminister men tackade nej, men när erbjudandet kom 1906 från Arvid Lindman kunde Hammarskjöld inte stå emot övertalningarna och trädde in i regeringen som ecklesiastikminister. 

Även som statsråd kom Hammarskjölds intresse för kyrkofrågor att bli avgörande. Genom ett förslag att folkskolan skulle överföras till stadsfullmäktige i rikets större städer, något som redan genomförts i Stockholm, Göteborg och Malmö, fick han motstånd från bland andra Gottfrid Billing. När han sedan lade fram ett förslag mot de så kallade prästerliga privilegierna, som Hammarskjöld fann otidsenliga, och för en lönereglering för prästerskapet röstades detta ner i första kammaren och Hammarskjöld valde då att lämna regeringen.

Innan dess hade han dock tillsammans med ärkebiskopen J A Ekman varit en tongivande aktör i Svenska kyrkans diakonistyrelses tillkomst.

Se även 
Hammarskjöld, släkt

Referenser

Noter

Källor
 band 18, s. 174-175
Norberg, Tvåkammarriksdagen 1867-1970, band 2.
Svenska män och kvinnor, band 3.

Externa länkar

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för högern
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens nationella parti
Sveriges ecklesiastikministrar
Personer från Tuna socken, Småland
Födda 1845
Avlidna 1937
Män
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Ledamöter av Lantbruksakademien
Hugo
Svenska arkitekter under 1900-talet
HMS Belfast

HMS Belfast (C35) är en lätt brittisk kryssare som bland annat användes under andra världskriget och Koreakriget. HMS Belfast tjänstgjorde under andra världskriget och deltog i sänkningen av den tyska slagkryssaren Scharnhorst. HMS Belfast deltog också i bombardemanget före landstigningen i Normandie.

Sedan 1971 är HMS Belfast ett museifartyg, förtöjt vid Tower Bridge i London, och öppet för allmänheten. Originalinspelningar av radiotrafiken från jakten på Scharnhorst går att avlyssna ombord.

Referenser

Externa länkar

 HMS Belfast på webbsidan för Imperial War Museum

Brittiska kryssare under andra världskriget
Brittiska kryssare under Koreakriget
Brittiska kryssare under kalla kriget
Fartyg sjösatta 1938
Fartyg byggda i Glasgow
Museifartyg i Storbritannien
WP:Projekt Korea
Museer i London
Lolikon

Lolikon eller lolicon är en japansk sammandragning av "lolita complex", som i Japan syftar på en dragning till unga flickor eller en person med sådan dragning. Utanför Japan har ordet kommit att användas som namnet på en genre inom manga och anime som skildrar unga, vanligtvis ej könsmogna, flickor i pornografiska situationer. Den manliga motsvarigheten kallas shotakon. En icke sexualiserad skildring av unga flickor kallas moe, som betyder ungefär "söt; gullig".

Genren i världen 
Lolikon är lagligt i många länder, däribland Japan och till den absolut största delen även i Sverige såvida teckningen ifråga inte går att missta för ett riktigt barn (se Mangamålet). I USA är det lagligt bara teckningen inte är obscen. Länder som har förbjudit lolikon är bland andra Australien, Kanada, Irland och Nya Zeeland.

Ett vanligt argument bland de som är för ett förbud mot lolikon är att spridning av denna typ av bilder kan leda till ökade sexuella övergrepp mot barn. Det finns dock ännu inga undersökningar som har kunnat visa något sådant samband. Andra menar i stället att lolikon kan fungera som ett ofarligt utlopp för personer som annars hade kunnat komma att begå verkliga övergrepp och att den utgör ett offerlöst alternativ till verklig barnpornografi. 

Genren har sedan december 2010, tillsammans med annan grov skildring av sexuella situationer, belagts med en 18-årsgräns i Japan. Lagändringen var mycket diskuterad och gäller inte nedladdningar från internet.

Se även 
 Futanari
 Hentai
 Lagstiftning om pornografi i olika länder
 Mangamålet

Referenser

Externa länkar

Pornografiska genrer
Anime- och mangagenrer
WP:Projekt Japan
Arnold von Siemens

Arnold von Siemens, född 1853, död 1918, tysk industriledare, son till Werner von Siemens, chef för Siemens-koncernen 1890-1919

Arnold von Siemens tog tillsammans med sin bror Wilhelm von Siemens över Siemens-koncernen 1890 då deras far Werner von Siemens drog sig tillbaka. Arnold von Siemens var med och drev igenom företagets omvandling till aktiebolag 1897.

Födda 1853
Avlidna 1918
Personer inom Tysklands näringsliv
Män
Personer i Siemenssläkten
Alexis Hammarström

Alexis Hammarström (i riksdagen kallad Hammarström i Stockholm och senare i Växjö), född den 8 juni 1858 i Bärfendals socken i Bohuslän, död den 21 januari 1936 i Stockholm, var en svensk ämbetsman, politiker och landshövding.

Biografi
Hammarström tog studenten 19 september 1879 i Uppsala, avlade hovrättsexamen 13 december 1882 och blev vice häradshövding 1 oktober 1885. Han blev tillförordnad sekreterare i generaltullstyrelsen 1887, ordinarie 1895 och byråchef 1896. Hammarström valdes 1903 in i första kammaren, där han satt 1902–1911 och 1914–1919. Han tillhörde tobaksskattekommittén samt skatteutjämnings- och sockerbeskattningskommittén, riksgäldsfullmäktig 1905–1910, var ledamot av bevillningsutskottet 1904–1911 samt 1914–1918 varav flera år som dess ordförande. I Carl Swartzs högerregering, var han mars-oktober 1917 dess ecklesiastikminister.

Den 3 december 1909 blev Hammarström landshövding i Kronobergs län och var det fram till 1925.

Hammarström blev riddare av Carl XIII:s orden 1925.

Hammarström avled 1936 och gravsattes på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Familj
Alexis Hammarström var son till smedmästare Niklas Hammarström och Brita Maria, född Andersson. Han gifte sig den 29 november 1893 med Maria Engellau, dotter till Ludvig Engellau och Hilma, född Beckman. Barn: Elisabeth (född 1894) och Torsten (1896–1965).

Källor
Svenskt biografiskt lexikon, band 18, s. 220
Tvåkammarriksdagen 1867–1970, band 2, Anders Norberg (1985)
Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4, sida 89-90
Svenska män och kvinnor, band 3, Nils Bohman & Torsten Dahl, (1946)
Svenska Dagbladets årsbok - 1936, Åhlén & Holms Boktryckeri, Stockholm 1937 s. 259
Landstatsmatrikel 1918, Hjalmar Gullberg och Torsten Uggla, Hasse W. Tullbergs förlag, Stockholm 1918 s. 127-128

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för högern
Sveriges ecklesiastikministrar
Landshövdingar i Kronobergs län
Personer från Bärfendals socken
Födda 1858
Avlidna 1936
Män
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Riddare av Carl XIII:s orden
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Osram

OSRAM Licht AG är sedan juli 2013 en fristående, börsnoterad tysk industrikoncern och en av världens största tillverkare av ljuskällor och belysningssystem. OSRAM GmbH grundades i Tyskland 1919 och ägdes av Siemens fram till börsintroduktionen juli 2013. Namnet OSRAM kommer från grundämnena osmium och wolfram.

Dotterbolaget i Sverige som numera heter OSRAM AB, och som har sitt ursprung i Stockholms Glödlampsfabrik, grundades redan 1906 på Blekingegatan i Stockholm. Stockholms glödlampsfabrik övertogs 1917 av AB Elektraverken som efter en fusion med Osrams 1928 bildade dotterbolag AB Osram 1930 antog namnet AB Osram-Elektraverken. Man hade i början av 1930-talet omkring 200 anställda.

Historia

Namnet Osram skapades av Carl Auer von Welsbach och Deutsche Gasglühlicht AG anmälde namnet hos patentverket 1906. Efter första världskriget förlorade de tyska glödlampstillverkarna AEG, Siemens & Halske och Deutsche Gasglühlicht AG sina utlandsmarknader. De tre gick samman för att kraftsamla gentemot den utländska konkurrensen i Philips och General Electric. 1920 gick de tre samman genom det gemensamma bolaget Osram med huvudkontor i Berlin.

Under 1930-talet var Osram en av världens största lamptillverkare och på den tyska hemmamarknaden hade man en marknadsandel på 70 procent, samt 30 procent av marknaden i Europa. I början av 1930-talet hade man omkring 11.000 anställda. Under 1920-talet hade man breddat produktionen och tillverkade i Moabitfabriken radiorör för Telefunken, även det skapat ur ett samarbete mellan AEG och Siemens. Telefunken tog senare över produktionen.

År 1954 flyttades huvudkontoret till München. Vid denna tid var Siemens och AEG delägare tillsammans med amerikanska General Electric. 1978 fick Siemens ensam kontroll över företaget.

Det östtyska märket Narva har sitt ursprung i Osram-koncernen. När Berlin delades hamnade en av Osrams fabriker i stadsdelen Friedrichshain i östsektorn och förstatligades av DDR och fick namnet Narva. i Storbritannien såldes Osrams lampor under namnet Wotan då man blivit av med namnrättigheterna efter andra världskriget.

Osram i Sverige 
Osram etablerade sig i Sverige 1921. 1928 köptes Elektraverken och svenska Osram blev ett av de ledande företagen med en årlig produktion på 3 miljoner lampor. Efter kriget blev svenska Osram precis som svenska Siemens övertaget av flyktkapitalbyrån och via bl.a. KF kom det i slutet av 1950-talet tillbaka i tyska Osrams ägo. 1981 upphörde tillverkningen i Sverige, då fabriken i Södra Hammarbyhamnen i Stockholm avvecklades. Sedan dess importerar Osram alla sina produkter.

Sedan tillverkningen av glödlampor lades ned vid Elektraverken 1981 ändrades dotterbolagets namn 1983 tillbaka till AB Osram.

Se även 
Lista över svenska lampfabriker

Källor 

Siemens AB/ABCD AB, Siemens i Sverige – en kavalkad om åren mellan 75 och 100 1969-1993, Stockholm, 1998

Externa länkar
www.mörkerkörning.nu - Osram Fordonsbelysnings webbilspel
Osrams webbplats
Osram AB:s webbplats

Tyska företag
Siemens
Företag bildade 1919
Dessert

Dessert, även efterrätt, är en mindre, oftast sötad maträtt som serveras efter huvudrätten. Den kan bestå av till exempel glass, pannkaka med sylt eller äppelkaka med vaniljsås. Det är bra att avsluta en måltid med efterrätt, eftersom den ökar mättnadskänslan och minimerar sötsuget mellan måltiderna.

Etymologi 
Den ursprungliga betydelsen kommer av latinets servus (slav, tjänare) med verbet servire (vara slav åt någon, tjäna någon), vilket i franskan blev servir (betjäna, även duka fram, servera). Till det finns franskans desservir, belagt redan 1393, en sammansättning med den latinska förleden dis- (itu, åtskils) och betydelsen duka av. Substantivet dessert (efterrätt), var ursprungligen det som serverades sedan huvudmåltiden var slut, servis och bordduk var borttagna. Motsvarigheten i det gamla Rom var mensa secunda, ordagrant det andra bordet, där det serverades bellaria (sötsaker, nötter, färsk eller inlagd frukt och sött vin).

Historia 
I Sverige bestod desserten efter festmåltiden ofta av gröt, kokt på gryn och mjölk. En äldre typ av dessert är pudding med söt sås. Ökade tillgång på socker innebar att bär av olika slag serverades som dessert, vanligtvis i form av en kräm, som den danska och skånska rödgröten, men också som soppa (vin-, frukt-, sviskon- eller nyponsoppa) samt i pajer. Steriliseringtekniken gjorde att både inhemsk och importerad frukt kunde serveras inkokt i ett sockerlag, vilket blev en vanlig söndagsdessert med vispgrädde. Efter andra världskriget har glass blivit den vanligaste desserten i Sverige. Det har även blivit vanligt att avsluta måltiden med dessertostar och rödvin, allt efter utländsk förebild.

Efterrätt 
Efterrätt kan vara pudding, glass, pannkaka, sufflé, frukt, choklad och bakverk. Traditionella vardagsdesserter i Sverige är filbunke under sommartid, plättar och sylt och rårörda lingon med kall mjölk. Regionala efterrätter är småländsk ostkaka, bohuslänsk äggost och gotländsk saffranspannkaka.

Se även 
 Efterrätter i Sverige

Källor 

 Nya ord med historia, Gösta Bergman, Prisma, Stockholm 1981  s. 56-57
 Nationalencyklopedin på internet (abonnemang) : uppslagsord "Dessert"

Externa länkar 

 
Rätter
Klaus Kleinfeld

Klaus Kleinfeld, född 6 november 1957 i Bremen, tysk manager, chef för Siemens AG från 2005 till 2007.

Födda 1957
Personer inom Tysklands näringsliv
Siemens
Män
Levande personer
Belgiens Grand Prix 1990

Belgiens Grand Prix 1990 var det elfte av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1990.

Resultat 
 Ayrton Senna, McLaren-Honda, 9 poäng
 Alain Prost, Ferrari, 6 
 Gerhard Berger, McLaren-Honda, 4 
 Alessandro Nannini, Benetton-Ford, 3
 Nelson Piquet, Benetton-Ford, 2 
 Mauricio Gugelmin, Leyton House-Judd, 1
 Ivan Capelli, Leyton House-Judd
 Jean Alesi, Tyrrell-Ford
 Eric Bernard, Larrousse (Lola-Lamborghini)
 Alex Caffi, Arrows-Ford
 Derek Warwick, Lotus-Lamborghini 
 Martin Donnelly, Lotus-Lamborghini
 Michele Alboreto, Arrows-Ford
 Nicola Larini, Ligier-Ford
 Pierluigi Martini, Minardi-Ford
 Olivier Grouillard, Osella-Ford
 Stefano Modena, Brabham-Judd (varv 39, motor)

Förare som bröt loppet
 David Brabham, Brabham-Judd (varv 36, elsystem)
 Andrea de Cesaris, BMS Scuderia Italia (Dallara-Ford) (27, motor)
 Thierry Boutsen, Williams-Renault (21, transmission)
 Nigel Mansell, Ferrari (19, hantering)
 Riccardo Patrese, Williams-Renault (18, växellåda)
 Emanuele Pirro, BMS Scuderia Italia (Dallara-Ford) (5, vattenläcka)
 Satoru Nakajima, Tyrrell-Ford (4, motor)
 Aguri Suzuki, Larrousse (Lola-Lamborghini) (0, olycka)
 Paolo Barilla, Minardi-Ford (0, olycka)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Philippe Alliot, Ligier-Ford
 Gabriele Tarquini, AGS-Ford
 Yannick Dalmas, AGS-Ford
 Bertrand Gachot, Coloni-Ford

Förare som ej förkvalificerade sig 
 Roberto Moreno, EuroBrun-Judd
 Claudio Langes, EuroBrun-Judd
 Bruno Giacomelli, Life

Noteringar
 Loppet stoppades två gånger på grund av Paolo Barillas och Aguri Suzukis olyckor, men startades om och kördes sedan hela den ursprungliga distansen.

VM-ställning

Källor 

1990 i Belgien
Belgiens Grand Prix
Absolute Beginners

Absolute Beginners är ett soundtrack till filmen med samma namn. Albumet släpptes 1986.

Låtlista 
Absolute Beginners -Framförd och gjord av David Bowie
Thats Motivation -Framförd och gjord av Bowie
Volare -Framförd av Bowie, gjord av Modugno & Migliacci
Absolute Beginners (instrumental) -Framförd av Gil Evans, gjord av Bowie
Killer Blow -Sade
Have you ever had it blue? -The style council
Quiet life -Ray Davis
Va va voom -Gil Evans
Having it all -Eight wonder
Selling out - Slim Gaillard
Riot city - Jerry Dammers
Boogie stop shuffle - Gil Evans
Ted ain't dead - Tenpole Tudor
Napoli - Clive Langer
Little cat - Jonas
Better get it in your soul - Gil Evans
What - Smiley culture

Musikalbum 1986
Bump ’n’ Grind

Bump ’n’ Grind är The 69 Eyes första musikalbum. Albumet släpptes 1992.

Låtlista
 Voodoo Queen
 Juicy Lucy
 Alive
 House by the Cemetery
 Hot Butterfly
 Sugarman
 Dream Master
 Too Sick For You
 No Hesitation
 Blind For Love
 The Hills Have Eyes
 Barbarella
 Burning Love

Musikalbum 1992
Finländska debutalbum
Album av The 69 Eyes
Wrap Your Troubles in Dreams

Wrap Your Troubles in Dreams är The 69 Eyes fjärde studioalbum, släppt 1997.

Låtlista
Call me
D.I.D.
Broken Man
Get Around
Too Much to Loose
Sore loser
Skanky man
Wrap Your Troubles in Dreams
Hellcity 1999
Turbobitch
L8R S8N

Musikalbum 1997
Album av The 69 Eyes
Wilhelm von Siemens

Georg Wilhelm von Siemens, född 30 juli 1855 i Berlin, död 14 oktober 1919 i Arosa, var en tysk industrialist. Han var son till Werner von Siemens och tjänstgjorde som chef för Siemens-koncernen 1890-1919.

Wilhelm von Siemens tog tillsammans med sin bror Arnold von Siemens över Siemens-koncernen 1890 då deras far Werner von Siemens drog sig tillbaka. Bröderna ledde koncernen tillsammans med sin farbror Carl von Siemens. Wilhelm von Siemens var dock den som blev utnämnd till företagets chef efter fadern.

Födda 1855
Avlidna 1919
Personer inom Tysklands näringsliv
Män
Personer från Berlin
Personer i Siemenssläkten