kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Emma Stålhammar

Emma Stålhammar, född 5 december 1985,  svensk fotbollsspelare. Hon har spelat både som mittfältare och anfallare. Stålhammar har spelat i Malmö FF, LdB FC Malmö, Tyresö FF, Limhamn Bunkeflo och U21/U23-landslag. Hon gjorde fem mål i damallsvenskan 2004, tre mål 2005 och fyra mål 2007. I juni 2012 skadade hon korsbandet då hon vred knät under en bortamatch, men då hon var gravid ville inte läkarna operera. 2013 födde hon en son och kunde därefter genomgå en korsbandsoperation. Hon återvände mindre än ett år senare till fotbollen och LB07. Men två år senare, 2015, slutade Stålhammar, efter att åter ha blivit skadad.

Stålhammar arbetar som fastighetsmäklare.

Klubbar
 Tyresö FF
 LdB FC Malmö
 Malmö FF Dam
 Limhamn Bunkeflo
 IFK Klagshamn (moderklubb)

Meriter
 21 landskamper U21/U23
Nominerad till Årets Mål 2005

Referenser 

Svenska fotbollsspelare
Födda 1985
Levande personer
Kvinnor
Malin Levenstad

Malin Levenstad, född 13 september 1988 i Vellinge, är en svensk fotbollsspelare (mittback). Hon debuterade i svenska landslaget 2008 i 2–0-segern mot Norge.

Levenstad är licensierad FiFA agent och arbetar för närvarande för det globala fotbollsagenturen CMG som representerar spelare och tränare inom damfotboll.

Klubbar
FC Rosengård
Malmö FF
Vellinge IF (moderklubb)

Meriter
3 landskamper (till och med år 2010)
5 U21/U23 landskamper (t o m 8/8 07)
20 F19 landskamper 
1 F19 EM-slutspel
9 F17 landskamper

Externa länkar

 Profil och statistik hos Svenskfotboll.se
 Antal landskamper till och med, samt, 2010
 Spelarprofil
 Malin Levenstad - Agent CMG

Svenska fotbollsspelare
Födda 1988
Kvinnor
Levande personer
Spelare i FC Rosengård (damfotboll)
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sverige
Personer från Vellinge kommun
Växel

Växel kan syfta på:

 Växel (betalningsmedel) – ett betalningsmedel och skuldbrev
 Järnvägsväxel – en förgrening av järnvägsspår
 Växel (maskinteknik) – en anordning för kraftöverföring som ändrar rotationshastighet
 Telefonväxel – en anordning för att sammankoppla och upprätta samtal mellan två eller flera telefonapparater
 Växel – en nätverkskomponent som styr datatrafik mellan olika noder i ett nätverk, se nätverksväxel
Prästen i Uddarbo

Prästen i Uddarbo är en svensk dramafilm från 1957 i regi av Kenne Fant.

Roller i urval 
Max von Sydow - Gustaf Ömark 
Anders Henrikson - Teodor, kyrkoherde på Allerö 
Ann-Marie Gyllenspetz - Hanna, hans systerdotter 
Holger Löwenadler - Alsing, direktör 
Georg Rydeberg - Naaman, docent 
Erik Strandmark - Ris Erik Eriksson, ordförande i skolrådet och kommunstyrelsen 
Tord Stål - Biskop i Västerås 
Olof Thunberg - Per Halvarsson, kyrkvaktmästare 
Maud Elfsiö - Inger 
Björn Berglund - Ordförande i frikyrkodistrikt 
Georg Adelly - Affärsbiträde 
Svenerik Perzon - Rutger, man i båt 
Artur Cederborgh - Bonde 
Bengt Sundmark - Arbetare i Uppsala 
Claes Thelander - Läkare i Uppsala
Yngve Nordwall - Lärare

Tillkomst
Som förlaga har man Axel Hambræus roman Prästen i Uddarbo som utgavs 1953. Ingmar Bergman var manusrådgivare. Inspelningen utfördes vid Nordisk Tonefilm ateljéerna i Stockholm med exteriörer från färjestället i Bäsna-Sifferbo med flera platser i Dalarna och domkyrkan i Västerås av Max Wilén.

Visningar
Filmen premiärvisades 26 december 1957 på biograf Roxy i Örebro.

Filmmusik i urval
Shall We Gather at the River, kompositör och text 1864 Robert Lowry svensk text O, hur saligt att få vandra 1876 Joël Blomqvist och Per Ollén, svensk text Få vi mötas vid den floden 1880 Jonas Stadling 
Välsignat är det hem förvisst, text Christoph Carl Ludwig von Pfeil, svensk översättning Johan Alfred Eklund

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1957
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Kenne Fant
Filmmanus av Rune Lindström
Svenska 1950-talsfilmer
Linda Arvidson

Linda Arvidson, född 12 juli 1884 i San Francisco i Kalifornien, död 26 juli 1949 i New York i New York, var en amerikansk skådespelerska, aktiv under stumfilmsperioden.

Åren 1906-1936 var hon gift med regissören D.W. Griffith i hans första äktenskap och medverkade i flera av hans filmer. De separerade 1912 men skildes inte förrän 1936 när Griffith ville gifta om sig. Hennes bok When the Movies Were Young (1925; ny upplaga 1968) betraktas som en ovärderlig källa om Griffith och hans tidiga filmer. Sammantaget medverkade hon i över 160 filmer (nästan uteslutande kortfilmer, vilket var det vanliga vid tiden) åren 1907-1916.

Arvidsons föräldrar kom från Sverige.

Filmografi (urval)
1908 - The Adventures of Dollie
1909 - A Corner in Wheat
1909 - The Day After
1913 - The Scarlet Letter
1916 - Charity

Externa länkar

Källor 

Kvinnor
Skådespelare från Kalifornien
Födda 1884
Avlidna 1949
Färöarnas konstmuseum

Färöarnas konstmuseum (färöiska: Listasavn Føroya) är ett konstmuseum i Tórshavn på Färöarna, inriktat på färöisk bildkonst. 

Museet består av det 1970 uppförda konstgalleriet Listaskáli och det nya museigalleriet från 1993, båda ritade av Jákup Pauli Gregoriussen (1993 med hjälp av N.F. Truelsen). Fasaderna är av tjärat trä. Museet har en total yta på 1 600 kvadratmeter, och innehåller såväl permanenta som tillfälliga utställningar. Det ligger i den nordligaste delen av Viðarlundin (Tórshavns stadspark) nära Nordens hus.

Källor

Externa länkar 
 Färöarnas konstmuseums webbplats (danska)

Museer på Färöarna
Museer invigda 1970
Konstmuseum
Torshamn
Therese Jönsson

Therese Jönsson, född 15 mars 1980, är en svensk fotbollsspelare, mittback. Hon hade en lång karriär i Malmö FF där hon spelade från 1998 fram till 2008. Hon debuterade i Damallsvenskan samma år som hon värvades till klubben, 1998, och har spelat 11 säsonger i allsvenskan. Hon skrev i april 2009 på för en säsong i Skurups AIF:s damlag, som då spelade i division 3.

Klubbar
Skurups AIF
Malmö FF
Skillinge IF
Rydsgårds AIF (moderklubb)

Referenser

Externa länkar
 Therese Jönsson
 Therese Jönsson

Svenska fotbollsspelare
Kvinnor
Födda 1980
Levande personer
Giresun

Giresun är en stad vid svartahavskusten i nordöstra Anatolien i Turkiet, ungefär 175 km väster om Trabzon. Den är huvudort i provinsen Giresun och hade 101 107 invånare i slutet av 2011. 

Staden grundades av greker från Miletos på 600-talet f.Kr. som Kerasous (Cerasus på latin), det grekiska ordet för "horn" i betydelsen "halvö". Stavningen blev senare Kerasounta och under medeltiden gick den under stavningen Kerasunt, och var då den näst största staden i Kejsardömet Trabzon, för att sedan bli Kerason och slutligen Giresun genom turkifiering av uttalet; den kallas även stundom Girezounda på grekiska.

Körsbär (bär från Kerasus) har fått sitt namn från denna stad, eftersom de först exporterades till Rom härifrån.

Källor 

Orter i Turkiet
Vichyvatten

Vichyvatten är en form av mineralvatten med hög halt av salter, framförallt natriumkarbonat och natriumklorid. Även litium finns med. Namnet kommer från en hälsokälla nära staden Vichy i Frankrike.

Specialflaskor för mineral- och sodavatten kom på 1800-talet på marknaden i Sverige och 1880 introducerades den klassiska vichyvattenflaskan av grönt glas. Flaskan förslöts i början med en kork, men mot 1800-talets slut infördes den så kallade patentkorken efter tysk förebild, då man började kolsyra vattnet och korken behövde tåla tryck. Patentkorken är en återförslutningsbar porslinspropp med tätning av en gummiring.

Referenser

Se även
Sodavatten

Dricksvatten
Mineralvatten
Förpackningar
Portal.fo

Portal.fo är Färöarnas största webbplats och internetportal. 

Nyheterna på portal.fo kommer ifrån tidningen Sosialurin medan resten av utbudet kommer ifrån Føroya Tele. På portal.fo finns de viktigaste nyheterna ifrån världen, inrikesnyheter, sportnyheter och musiknyheter. Det finns även direktsänd radio ifrån Útvarp Føroya, en telefonkatalog över abonnenter på Färöarna, webbkameror över landet och en e-posttjänst.

Externa länkar
 Portal.fo (på färöiska)

Färöarna
Webbplatser
Emelie Ölander

Emelie Lina Signe Rose-Marie Ölander, född 23 juni 1989 i Ystad, är en tidigare svensk fotbollsspelare (back). Hon debuterade i svenska landslaget 2009.

Fotbollskarriär

Ungdomspel och debut i Damallsvenskan 
Ölander började spela fotboll som femåring i i Malmö FF Dam och gick igenom de individuella ungdomslagen. Där upptäckte funktionärerna i Svenska Fotbollförbundet henne och kallade henne för första gången i november 2004 till ett träningsläger för ett U15 Sydsvensk lag. Året därpå deltog hon i ett träningsläger för U-16-landslaget, men i årets förstalandskamp, ett 0-3-nederlag mot det tyska U-16-uttaget, var hon inte en del av truppen. Hon debuterade i U-17 landslaget den 12 maj 2006 i en match mot Finlands U17-landslag som spelades i en fyrlandsturnering med Finland, Norge och Danmark.

Undersäsongen 2007 i Damallsvenskan flyttade Ölander upp till A-lagstruppen i Malmö FF Dam som nu döpts om till LdB FC Malmö och debuterade i damallsvenskan. Hon var kompletterande spelare och användes oregelbundet under sina två första år. Samtidigt etablerade hon sig i ungdomslagen, där hon även spelade i de äldre åldersgruppernas lag. Med U-19-valet deltog hon sommaren 2008 vid EM i Frankrike, där  laget förlorade semifinalen mot de senare mästarna från Italien.

Byte av klubb- och landslagsdebut 
Efter att Ölander inte fått speltid i LdB FC i Damallsvenskan vill hon byta klubb och hon anslöt sig  till AIK i början av 2009. Före säsongen kallade förbundskaptenen Thomas Dennerby in försvararen i landslagstruppen till Algarve Cup. Hon debuterade i första halvlek i öppningssegern med 5–1 mot det norska landslaget.  Samtidigt spelade hon i det svenska U23-laget som tränades av Malin Andersson, som hon deltog i Nordic Cup med. Efter att ha använts oregelbundet i seniorlandslaget var hon en del av Sveriges utökade trupp till dam-EM 2009 i Finland. Emelie Ölander är känd för sin robusta och konsekventa spelstil,  hon hade god fysik och ett energiskt spel som sin styrka.

2011 började hon spela för KIF Örebro men drabbades av en fotledsskada som efter komplikationer tvingade henne att avsluta sin fotbollskarriär.

Efter fotbollskarriären 
Hon har studerat vid Stockholms universitet har Ölander också frilansat som återkommande gäst i Radiosportens Fotbollsarena och kommenterat svensk och internationell fotboll men också könsroller inom fotbollen. Hon har även kommenterat bland annat Premier League hos Canal+ och även gästspelat hos Robert Laul under fotbolls-VM i Sydafrika.

Den 24 augusti 2013 debuterade Ölander som kommentator i TV4. Våren 2014 blev hon sportkrönikör i tidningen Expressen och GT Hon slutförde 2013 sin utbildning som fil. kand. med ekonomi och marknadsföring som huvudämne. 2017 blev hon mediaansvarig för damlandslaget. Sedan 2020 är hon expert hos Discovery.

Meriter
 Algarve Cup 2009

Referenser

Externa länkar
 http://twitter.com/EmelieOlander

Födda 1989
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Ystad
Svenska fotbollsspelare
Spelare i FC Rosengård (damfotboll)
Spelare i AIK Fotboll Damer
Jonathan Bush Atchison

Jonathan Bush Atchison amerikansk metodistpastor. Född 1840 och död 1882. Diktade texten till sång nr. 478 O, strålande krona som väntar mig där i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920. Vem som översatt texten till svenska framgår inte.

Psalmer
O, strålande krona som väntar mig där nr 478 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920.

Amerikanska psalmförfattare
Födda 1840
Avlidna 1882
Män
Johanna Rosén

Johanna Rosén, född 25 december 1985, är en svensk fotbollsspelare som spelat som mittback och yttermittfältare i Kristianstads DFF säsongerna 2008 - 2010.

Externa länkar 
Kristianstads DFF

Svenska fotbollsspelare
Födda 1985
Kvinnor
Levande personer
Spelare i Kristianstads DFF
Anna Mörstam

Anna Mörstam, senare Funke, född 2 juni 1983, är en svensk före detta fotbollsspelare (anfallare/mittfältare).

Mörstam är fotbollsfostrad i Östers IF, där hon vid ung ålder var en av lagets främsta spelare. Hon ägnade sig i ungdomen även åt friidrott och tävlade då för IFK Växjö. Som junior representerade hon flera gånger Sverige i flicklandslag, och hon spelade även i U21-landslaget. Inför säsongen 2004 var många damallsvenska klubbar intresserade av Mörstam, och hon skrev på för Malmö FF. I Malmö hade hon dock svårt att etablera sig i startelvan, och i augusti 2006 lånades hon tillbaka till Östers IF.

Efter idrottskarriären har hon arbetat som idrottspsykologisk rådgivare. Hon är doktorand i idrottspsykologi vid Malmö universitet.

Källor

Externa länkar 

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Östers IF
Spelare i FC Rosengård (damfotboll)
Födda 1983
Levande personer
Kvinnor
Svenska idrottare under 2000-talet
Linda Blom

Linda Blom, född 21 december 1976, är en svensk tidigare fotbollsspelare i damallsvenskan. Hon spelade 177 allsvenska matcher under 12 års tid och gjorde 42 mål.

Klubbar
Månkarbo IF (moderklubb)
Ullfors IK
Bälinge IF
Malmö FF  
Bälinge IF
Djurgårdens IF

Källor

Kvinnor
Svenska fotbollsspelare
Födda 1976
Levande personer
Lina Nilsson

Lina Therese Nilsson, född 17 juni 1987 i Ystad i Sverige, är en svensk fotbollsspelare, mittfältare/back. Hon spelar i FC Rosengård och i det svenska landslaget.

Den 5 oktober 2017 meddelades att hon lägger fotbollsskorna på hyllan.

Klubbar 
 FC Rosengård (tidigare Malmö FF)
 Sjöbo IF
 IK Pandora
 IFK Ystad (moderklubb)

Meriter 
 72 A landskamper
 15 U21/U23 landskamper 
 20 F19 landskamper
 3 F19 EM-slutspel
 Ungdoms-OS i Paris 2004
 VM-brons 2011
 EM-brons 2013
 2 A landslags mål

Källor

Externa länkar 

Presentation på klubbens webbplats

Svenska fotbollsspelare
Kvinnor
Födda 1987
Levande personer
Idrottare från Ystad
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2012
Spelare i FC Rosengård (damfotboll)
O Jesus Krist, min högsta tröst

O Jesus Krist, min högsta tröst är en gammal botpsalm i tio verser av Haquin Spegel från 1686 och som inte anses bearbetad efter stavningsreformen 1906 till 1937 års psalmbok.

Texten börjar i 1695 års psalmbok med orden:
O JEsu Christ, min högsta tröst
All nådz och godhess källa!

Enligt 1697 års koralbok användes melodin även till psalmerna Säll den vars överträdelse (nr 47), O Herre Gudh tu hörer böön (nr 66) och Min högsta skatt, o Jesus kär (nr 252). I 1921 års koralbok med 1819 års psalmer anges däremot att melodin är densamma som till Ur djupen ropar jag till dig (1695 nr 99) och O Herre Gud, var har jag gjort (1819 nr 375).

Publicerad som
Nr 255 i 1695 års psalmbok under rubriken "Boot-Psalmer".
Nr 188 i 1819 års psalmbok under rubriken "Nådens ordning: Omvändelsen: Ånger och tro (botpsalmer)".
Nr 284 i 1937 års psalmbok under rubriken "Bättring och omvändelse".

Svenska psalmer
Botpsalmer
Mary A. Bachelor

Mary A. Bachelor, född 1829, var en amerikansk prästdotter och psalmförfattare. Gift med Isaac Moreland Hightower (1822—1865).

Diktade Bury thy sorrow, vars tre verser översatts till svenska av okänd översättare. Publicerad i Ira David Sankey Sacred songs under tidigt 1870-tal. Psalmen tonsatt av Philip Paul Bliss.

Psalmer 
 Gräv ned uti djupet nr 284 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920. Det framgår inte vem som har gjort översättningen till svenska.

Externa länkar 
 På Cyberhymnal finns texten och musiken
 Musiknoter

Amerikanska psalmförfattare
Kvinnor
Födda 1829
Dödsår saknas
Huvudsignal

Huvudsignal är en fysisk signalinrättning utmed en järnväg, som visar optiska signalbesked till tågens lokförare, exempelvis "stopp" och "kör". I Sverige finns tre typer: huvudljussignaler, huvuddvärgsignaler samt semaforer.

På driftplatser, tidigare benämnt stationer, finns alltid en infartssignal (från varje riktning). Ofta finns även utfartssignaler och ibland även mellansignaler. Dessa styrs alltid av ett ställverk, som kan vara fjärrstyrt.

På linjen förekommer blocksignaler och linjeplatssignaler.

Förutom huvudsignaler finns många andra signalinrättningar på en järnväg. Exempel på sådana är vägkorsningssignaler, dvärgsignaler och stopplyktor.

Signalsystem
Järnväg
Blocksignaler i Sverige

Blocksignaler i Sverige är en nationell tillämpning av hur blocksignaler används generellt. 

Blocksignaler i Sverige kan kännas igen på att deras märktavla är rund vilket alla signaler på linjen har till skillnad från signaler inne på stationer som har fyrkantiga märktavlor. Märktavlan är gul och anger signalens nummer samt signaturen för stationen man senast lämnade.

Alla huvudsignaler med fyra eller fler ljusöppningar visar också försignalbesked, det vill säga att de skvallrar om vad nästa huvudsignal visar. Försignalbesked ges bara tillsammans med "kör". På dubbel- eller fyrspår är avståndet till nästa huvudsignal i regel mellan en och tre kilometer. På enkelspåriga sträckor kan avståndet mellan signaler på linjen vara mycket längre än tre kilometer, då förekommer oftast ingen försignalering i blocksignalerna. Försignalering här sker med fristående försignaler (ca 1 km från signalen) och fiktiva försignaler (det senare är en tavla och står på ca 3 km håll från signalen).

Försignaleringen på en huvudsignal med 4 ljusöppningar är:
 Grön och blinkande vitt sken, "kör vänta kör". Nästa signal visar minst "kör".
 Grön och blinkande grönt sken, "kör vänta stopp". Nästa signal visar "stopp".

Försignaleringen på en huvudsignal med 5 ljusöppningar är förutom de med 4 ljusöppningar även:
 Grön och två blinkande gröna, "kör vänta kör 40". Nästa signal visar "två gröna" ("kör 40").

Alla blocksignaler (mellan- och utfartsblocksignaler) med inbyggt försignalbesked har för säkerhets skull en funktion som gör att signalen går om till "stopp" om försignalbeskedet skulle utebli eller om det är trasigt. Normalt är det inte meningen att blocksignaler ska sakna detta säkerhetstillägg, men det existerar. De signaler som inte går om till stopp märks med en särskild märktavla: tilläggstavla försignalering. Om förare passerar en signal som är märkt med tilläggstavla försignalering och signalen inte visar försignalbesked ska förare handla som den hade visat "kör vänta stopp".

Det har i tidigare signalsystem (andra signalsystem än de Banverket eller Statens Järnvägar använt sig av) har det förekommit blocksignaler med bara en ljusöppning, som då har varit färgväxlande. En sådan signal kunde visa rött eller grönt fast sken, samt även "kör, vänta stopp" med endast ett blinkande grönt sken. En annan variant, som förekommer på Roslagsbanan, Malmbanan och i Citytunneln i Malmö har två ljusöppningar men i övrigt samma signalbilder.

Referenser
Linjeblockeringsbegrepp
 Transportstyrelsens trafikföreskrifter för järnvägar:.

Signalsystem
Järnväg i Sverige
Linjen

Linjen på järnvägar är de delar av spåret som ligger mellan två stationer. Stationerna avskiljs från linjen av driftplatsgränsen. 

På linjen kan det förekomma trafikplatser. Trafikplatser med plattform avsedda för av- och påstigning för resande kallas för hållplatser. Det kan också förekomma platser där anslutande sidospår finns. Dessa kallas för Linjeplatser (f.d. lastplatser). Även linjeplatser kan perrong för av- och påstigande resande. Till linjeplatser hör också platser på linjen där rörlig bro finns.

Linjer som saknar fjärrblockering signaleras med hjälp av en utfartssignal från angränsande driftplats. De flesta linjer har dock fjärrblockering och signaleras av en utfartsblocksignal i början efter angränsande driftplats, följt av mellanblocksignaler. Mellanblocksignaler förekommer dock inte om linjen består av endast en blocksträcka.

Järnväg
Stationsgräns

Stationsgräns på järnvägar var gränsen mellan en järnvägsstation och linjen eller mellan två stationer. Sedan 31/5 2009 då JTF infördes är termen driftplatsgräns eller driftplatsdelsgräns.

Järnväg
Manisa

Manisa (tidigare Manissa; antikens Magnesia vid Sipylos, Μαγνησία på grekiska) är en stad i västra Turkiet, cirka 30 kilometer nordöst om İzmir. Staden är administrativ huvudort för provinsen med samma namn och hade 301 218 invånare i slutet av 2011. 

Magnesium och magnet anknyter till den antika stadens namn.

Historia 
Magnesia grundades i landskapet Lydien av joniska kolonister från Thessalien. Den nämns för första gången år 190 f.Kr., när seleukiden Antiochos den store i slaget vid Magnesia besegrades av den romerske konsuln Lucius Cornelius Scipio Asiaticus i allians med kung Eumenes II av Pergamon. Den blev en betydande stad under romerskt herravälde. Under striden mot Mithridates stödde staden Rom, och belönades av Sulla med att bli fristad. När den nästan totalförstördes i en jordbävning under Tiberius regeringstid lät kejsaren bygga upp den igen. Den blomstrade därefter så länge Romarriket bestod. Den apostoliske fadern Ignatius av Antiochia skrev ett av sina brev till församlingen i Magnesia.

Staden kom efter Romarrikets fall att tillhöra Bysantinska riket, hamnade 1313 i seldjukernas händer, och blev 1398 en del av det Osmanska riket. Fram till erövringen av Konstantinopel 1453 växlade platsen för sultanens residens mellan Manisa och Bursa under sultanerna Beyazit I (1389-1402), Mehmet I (1403-1421), Murad II (1421-1451) och Mehmet II (Erövraren) (1451-1481).

Lämningar från antiken 
Från antik tid finns två berömda lämningar. Den första är Niobe på Sipylos, en naturlig klippformation på bergets lägsta sluttningar mitt i staden. Den andra är en skulptur, förmodligen av Kybele, omkring 100 meter uppför berget, omkring 6 km öster om staden. Skulpturen är en enorm avbildning av en sittande kvinna, inhuggen i en nisch i berget, av hettitisk ursprung, och är troligen den urgamla staty av Moder jord som Pausanias framför ska vara uthuggen av Broteas, Tantalos son, och besjungs av Homeros. I dagens Manisa ligger den vid parkeringsplatsen till en lekpark. I närheten finns resterna av en primitiv stad, och omkring en kilometer åt öster finns den stentron som Pausanias kallar Pelops tron. Där finns även heta källor och en helig grotta som tillhört Apollon.

Källor

Orter i Turkiet
Blanche Sweet

Blanche Sweet, född 18 juni 1896 i Chicago, Illinois, död 6 september 1986 i New York, var en amerikansk stumfilmsskådespelare.
 
Hennes föräldrar var inom underhållningsbranschen, vilket ledde till att hon gjorde scendebut som fyraåring och filmdebut 1908. Hon blev snart en favorit som hjältinna i filmer av D.W. Griffith. I motsats till många av den tidens hjältinnor, såsom Lillian Gish, var hon inte den spröda hjälplösa typen utan istället en stark och bestämd kvinna.

Sweets mest minnesvärda roller är i kortfilmen Stationsföreståndaren på Londale (1911) och den längre filmen Judith och Holofernes (1914). År 1915 lämnade hon Griffith och gjorde filmer för andra filmbolag, bland annat Anna Christie (1923) och Tess of the d'Urbervilles (1924). I och med ljudfilmens genombrott övergick hon till scenroller, men 1959 hade hon en liten roll i en film med Danny Kaye, Five Pennies.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

 
 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska stumfilmsskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Kvinnor
Skådespelare från Chicago
Födda 1896
Avlidna 1986
Magnesia

Magnesia kan avse:

 Magnesia alba, se Magnesiumkarbonat
 Magnesia usta, se Magnesiumoxid
 Magnesia nigra, se Mangandioxid

Geografi 
 en antik stad, Magnesia vid Sipylos, i dagens Turkiet, se Manisa
Anders Erik Backman

Anders Erik Backman född 8 november 1839 i Rogsta församling, Hälsingland, död 17 november 1910 i Sundsvalls Gustav Adolfs församling, var en Baptistpredikant och författare.

Psalmer
När jag från Pisgas höjder ser nr 469 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920.

Referenser

Noter 

Svenska psalmförfattare
Män
Födda 1839
Avlidna 1910