August Blanche

August Theodor Blanche (uttal ), född 17 september 1811 i Stockholm, död 30 november 1868 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk författare, dramatiker, journalist, politiker och publicist. Med åren blev han en mycket uppskattad författare och Stockholmsprofil, känd som "Stockholmslivets skildrare".

Biografi

Tidiga år 
August Blanche föddes utom äktenskapet som son till skvadronspredikanten, senare kyrkoherden i Hedvig Eleonora församling, Mårten Christoffer Bergvall och tjänsteflickan Katarina Hedberg. Sedan modern gift sig med hovslagare Blanck, tog sonen sin styvfars namn i dess ursprungliga, vallonska form.

Utbildning 
Blanche genomgick Klara skola, var med i allehanda pojkstreck och i det dagliga kriget med pojkarna i Jakobs skola, slogs ibland vid Sista styverns trappor på Södermalm med sjömän och gatpojkar och drömde om ädla rövare och sagolika bragder. Minnena från skoltiden har han livligt berättat om i sina skrifter.

Vid Stockholms gymnasium fortsatte han studierna. Efter att ha blivit student vid Uppsala universitet 1829 – studierna bekostades av hans biologiske far – tog han juridisk-filosofisk examen 1832, och efter ett par års arbete i Stockholm och förnyade studier även juris utriusque kandidatexamen 1838.

Författarskap och journalistik 
Efter kortare tjänstgöring i ämbetsverken ägnade han sig uteslutande åt journalistik och skönlitterärt författarskap och inträdde i redaktionen för halvveckotidningen Freja, en liberal tidskrift, där han snart gjorde sig känd som en radikal och stridbar skribent. Fram till 1842 var han tidskriftens huvudredaktör, varefter han drog sig tillbaka från journalistiken.

Det-går-an-striden 
Han blev mycket känd efter en omfattande och bitter polemik med Aftonbladet och dess medarbetare Carl Jonas Love Almqvist i den så kallade "Det-går-an-striden". Blanche hade i Freja kritiserat Almqvists novell Det går an och skrivit parodin Sara Widebeck (1840) baserad på Almqvists verk. Almqvist kontrade med att i en insändare ta upp Blanches oäkta börd, det så kallade "Almqvistska dådet". I förtäckta ordalag beskyllde Almqvist också hans far, dåvarande kyrkoherden Bergvall, för ocker. Så snart Blanche läst artikeln skrev han ett utmaningsbrev på duell till Almqvist. Strid på liv och död skulle han ha, "annars", sade han till en vän, "skall jag nog ta upprättelse själv". "Hur då?" – "Jo", sade Blanche, "jag skall spotta honom i synen."  

Almqvist gick till Magnus Jacob Crusenstolpe och bad honom försöka medla. Men Blanche höll på att skymfen måste avtvås i blod. Och i Freja skrev han om sin fiende: "Vem är då denne? Är det en person ur den råaste, mest fördärvade hopen, om hederns och allmänna moralens bud okunnig? Nej, det är en man med överlägsen talang och bildning, en man, som varit förste lärare vid ett allmänt läroverk, en skriftställare, som vunnit en stor och i många avseenden välförtjänt författarära, en man, som därtill bekläder en prästmans dyrbara kall att tolka religionens sanningar och bland folket sprida sedelärans renaste föreskrifter."

Almqvist å sin sida fortsatte med sina nålsting. Så gick det drygt en månad. Men en kväll möttes de båda antagonisterna i Strömparterren. Blanche rusade mot Almqvist, drog honom bort till en avsides vrå och spottade honom i ansiktet. Almqvist vände sig om och gick utan att yttra ett ord. Blanche likaså. Det hela väckte en enorm skandal.

Litterära framgångar 
Efter att ha lämnat Freja ägnade han sig åt skönlitterär produktion. Från 1840-talet, efter att ha fått överta sin biologiske fars malmgård ökade hans skönlitterära produktion enormt. Under en tidrymd av endast tio år författade eller bearbetade han inte mindre än 36 teaterpjäser och skrev romanerna Flickan i Stadsgården, Vålnaden, Banditen, Första älskarinnan, Sonen av Söder och Nord samt ett par större berättelser och flera mindre. Han skrev främst skådespel, sociala tendensromaner och senare de så populära folklivsskildringarna i stockholmsmiljö, till exempel Hyrkuskens berättelser och Berättelser efter klockaren i Danderyd. 1843 uppfördes hans skådespel Positivhataren på den 1842 grundade Nya teatern, ett lustspel med sång, och blev snabbt mycket populärt. Blanche ansågs ha återupplivat den svenska lustspelsdiktningen, som nästan helt legat nere sedan Gustav III:s dagar, och under de följande sju åren uppfördes inte mindre än 36 nyskrivna pjäser av Blanche på Stockholms teatrar.

Åtskilliga av hans pjäser är dock knappast mer än rena översättningar, i vilka han lagt in en del egna repliker och kupletter. En sådan pjäs är Herr Dardanell och hans upptåg på landet, som är av tyskt ursprung. Ett annat omtyckt lustspel är Hittebarnet, som bearbetats efter ett franskt original.

August Blanche är känd för sina skildringar av den dåtida "Stockholmstypen". Han lärde känna stockholmarna genom ständiga studier som flanör på Stockholms gator, i dess gränder, på malmarna och i omgivningarna.

Sannolikt var han sin tids mest spelade dramatiker i Sverige med bland annat det välkända lustspelet Ett resande teatersällskap (1848), som gjordes som TV-serie i Sveriges Television år 1972. Repliken "Fan skall vara teaterdirektör" ur denna pjäs har ofta citerats i teatersammanhang genom decennierna.

Blanche var 1857–1863 redaktör för Illustrerad Tidning, som under hans ledning blev ett populärt familjeblad. Han var särskilt en mästare i konsten att teckna levande och naturtrogna porträtt av sina samtida. Genom sina politiska satirer gjorde tidningen också en kraftig insats i den liberala pressagitationen.

Politisk karriär 
Blanche ägnade sig också åt politiken och var riksdagsman för borgarståndet i Stockholm vid riksdagarna 1859/60, 1862/63 och 1865/66 samt i andra kammaren för Stockholms stads valkrets för Lantmannapartiet 1867 och för Nyliberala partiet 1868. Han var en ivrig företrädare för representationsreformen.

Privatliv 
August Blanche förblev ogift. Han hade en gång i ett hastigt uppblossande känslorus friat till en kvinna och fått ja, men förlovningen bröts innan den hunnit leda till ett äktenskap. Blanche var då nära 40 år. Men vid den tiden var han verkligt kär i en annan kvinna, den unga sångerskan Mathilda Ebeling, vars lovande bana dock avbröts av en bröstsjukdom som inom kort ledde till hennes död.

Död 
Den 30 november 1868 dog August Blanche på apoteket Ugglan vid Drottninggatan. Det var samma dag som Johan Peter Molins staty av Karl XII i Kungsträdgården skulle avtäckas. Blanche var en av dem som ivrigast hade arbetat för att få statyn rest. Han hade på morgonen hälsat Uppsalastudenter välkomna till festligheterna och gick med dem i tåget Drottninggatan fram. Men utanför apoteket Ugglan kände han sig illamående och lämnade sin plats i ledet. Han vacklade in i apoteket, kastade sig på en soffa och sjönk efter en liten stund ihop medvetslös och avled.

Vid hans sista färd var oräkneliga människomassor i rörelse. En så allmän anslutning till ett begravningståg hade man aldrig bevittnat i Stockholm. 

Blanche är begravd på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Bibliografi 
 - 2. uppl. Sthm 1838. - Båda utgivna anonymt.
 - Utgiven anonymt.

 - Utgiven anonymt och riktad mot Lars Johan Hierta och Aftonbladet.
 - Musiken av Jacob Niclas Ahlström. - Senare med nytt omslag utgiven som supplementhäfte till författarens Theaterstycken. - 2. uppl. Sthm 1862. (Sv. theatern, N:o 11.)
 - Utgiven anonymt. - Annan uppl. Göteborg 1843.
 - Utgiven anonymt.
 - Musiken av Jacob Niclas Ahlström.
 - Tillsammans med Karl af Kullberg.
 - Musiken av Jacob Niclas Ahlström.

 - Fulltext: Projekt Runeberg och Stockholmskällan.
 - Musiken av Johan Fredrik Berwald. - Hela pjäsen, se nedan.
 - Hela pjäsen, se nedan.
 - Utkom i 7 häften med särskilda titlar: Stockholmslifvet skildrat i taflor och berättelser.
 - Senare upplaga Stockholm 1867 i 2 delar samt i författarens Samlade arbeten.
 - Tidigare med titeln Skomakarens dotter. Scen ur Stockholmslifvet, tryck anonymt i Nyaste Freja, 1840, Nr. 33—36. - Senare utgiven i ett flera upplagor.

 - Kompositör: Johan Wilhelm Söderman.
 - Kompositör Johan Fredrik Berwald.
 - Efter en dansk intrig av Thomas Overskou. - Ny uppl. Stockholm 1847.
 - Särskilt utgåva: Valda sångstycken ur lustspelet Rika morbror. Norrköping 1847.
 - Flera senare upplagor.
 - Flera senare upplagor.
 - Originalförfattare: Johann Nestroy. - Kompositör: Jacob Niclas Ahlström. - Översättare: Lars August Malmgren. - Flera senare upplagotr.

 - Kompositör: Johan Wilhelm Söderman. - Flera senare upplagor.
 - Kompositör: Johan Wilhelm Söderman. - Flera senare upplagor.
 - Flera senare upplagor.
Författarens Teaterstycken ingår även i den första och tredje upplagan av Samlade arbeten.
 - Musiken komponerad och arrangerad av Johan Fredrik Berwald.

 - Flera senare upplagor.

 - Flera senare upplagor.
 - Även utgiven i Borgå 1848. - Flera senare upplagor.
 - Senare omtryckt i Taflor och berättelser. 6.

 - Utgiven anonymt. - Med 24 litografiska teckningar av Josef Vilhelm Wallander.
 - Kompositör: Jacob Niclas Ahlström. - Översättare: Wilhelm Malm. - Tyska originalets titel: Der Tod und der Wunder-Doctor.
 - Flera senare upplagor. Den 3. uppl. med titeln: Ett resande teatersällskap, eller en tragedi i Vimmerby. Stockholm 1881. - Ingår även i Svensk vitterhet 1850—1900. 1. Stockholm 1899, sid. 69—94 och i Sveriges national-litteratur 1500—1900. 24. Stockholm 1911, sid. 73—125.]
 - Efter ett franskt original av J. X. Boniface och C. V. Varin med titeln  Le Cuisinier politique . - Översättning: August Edvard Per Afzelius.

 - Utgiven anonymt. - Fransk författare: Thomas Sauvage. - Kompositör: Isidor Dannström.
 - Flera senare upplagor.
 - Flera senare upplagor.
 - Översättning: Ernst Wallmark.

Senare upplagor utökade med en efter författarens död utgiven femte del, som ingår i Samlade arbeten - Därutöver ett flertal separata upplagor.
 - Tidigare tryckt i Bakom ridån : teaterkalender för 1845 samt i författarens Lyriska stycken.
 - Tidigare tryckt i författarens Lyriska stycken.
 - 2. upplaga. Stockholm 1892.

Bonniers och Åhlén & Åkerlunds 25-öresböcker

Samlade skrifter och urval

Samlade arbeten. 1870–1877

Serie 1. Romaner.

Serie 2. Teaterstycken.
 - Innehåll: Positivhataren; En trappa upp och på nedre botten, eller grosshandlaren och klädmäklaren; Magister Bläckstadius eller giftermåls-annonsen; Stockholm, Vesterås och Upsala; Läkaren; Rika morbror; En födelsedag på gäldstugan.
 - Innehåll: Engelbrekt och hans dalkarlar; 1846 och 1946; Jernbäraren; Herr Dardanell och hans upptåg på landet; Hittebarnet; Ett resande teatersällskap; Profbladet eller frihetens lön; Döden fadder; Den politiske kocken; Silfverbröllopet; Kröningsdagen; 1844–1845; Jenny eller ångbåtsfärden; Den gamle skådespelaren; Den gamla aktrisen; Grannarne.
Serie 3. Berättelser. Minnesbilder.

Supplementband.

Samlade arbeten. Andra upplagan. 1876–1878
Serie 1: Romaner (5 delar, samma som i första upplagan.)
Serie 2: Berättelser (Bilder ur verkligheten, 5 delar, och Taflor och berättelser, 2 delar)

Samlade arbeten. Ny upplaga, illustrerad av svenska konstnärer. 1889–1892
 - 19 delar i 8 volymer.
Serie 1. Berättelser
 - Illustrationer: Jenny Nyström och Georg Stoopendaal.
 - Illustrationer: Georg Pauli.
 - Illustrationer: Jenny Nyström och Victor Andrén.
 - Illustrationer: Nils Kreuger och Alf Wallander.
 - Illustrationer: Georg Stoopendaal.
 - Illustrationer: Alf Wallander.
 - Illustrationer: Bruno Liljefors.
 - Illustrationer: Jenny Nyström.
Serie 2. Romaner
 - Illustrationer: Georg Stoopendaal.
 - Illustrationer: Jenny Nyström.
 - Illustrationer: Jenny Nyström.
 - Illustrationer: Nils Kreuger.
 - Illustrationer: Nils Kreuger.
 - Illustrationer: Georg Pauli.
Serie 3. Teaterstycken m.m.
 - Illustrationer: Jenny Nyström. - Innehåll: Positivhalaren; En trappa upp och på nedre botten, eller grosshandlaren och klädmäklaren; Magister Bläckstadius eller giftermåls-annonsen; Stockholm, Vesterås och Upsala; Läkaren; Rika morbror; En födelsedag på gäldstugan.
 - Illustrationer: Jenny Nyström. - Innehåll: Engelbrekt och hans dalkarlar; 1846 och 1946; Jernbäraren; Herr Dardanell och hans upptåg på landet; Hittebarnet; Ett resande teatersällskap; Profbladet eller frihetens lön; Döden fadder; Den politiske kocken; Silfverbröllopet; Kröningsdagen; 1844–1845; Jenny eller ångbåtsfärden; Den gamle skådespelaren; Den gamla aktrisen; Grannarne.
 - Innehåller författarens nekrologer.

Valda skrifter med färgbilder av Einar Nerman

Valda arbeten. 1927
 - 10 delar i 5 band.

Urval

Källor

Vidare läsning

Externa länkar

August Blanche
Svenska författare under 1800-talet
Svenska dramatiker
Dramatiker under 1800-talet
Svenska journalister under 1800-talet
Svenska publicister
Borgarståndets riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Nyliberala partiet
Svenska politiker under 1800-talet
Författare från Stockholm
Alumner från Uppsala universitet
Födda 1811
Avlidna 1868
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Journalister från Stockholm
Politiker från Stockholm
Dramatiker från Stockholm