kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Älskar, älskar ej

Älskar, älskar ej är ett studioalbum från 1988 av den norska sångerskan Elisabeth Andreasson. Det spelades in i Nashville, Tennessee, USA i mitten av 1988, i Synchrosound Studio och Sound Emporium Studios, och släpptes senare under samma år.

Albumet innehåller både coverversioner och nyskrivetmaterial, på engelska och svenska. Hon tolkar bland annat "You're No Good" och Bryan Adams "No Way to Treat a Lady" och Eagles "Desperado", med text på svenska av Stefan Lagström. Bland de nyskrivna låtarna medverkade hon som låtskrivare på två, titelspåret "Älskar, älskar ej", där hon skrev texten själv, och musiken tillsammans med Wendy Waldman, samt "Krossat glas", där hon skrivit musiken tillsammans med Peter Lundblad. Första singel ut var "Kärlekens hav", som skrevs av Janne Bark och Lasse Lindbom, som utkom ungefär samtidigt som albumet. Andra singlar var "Endlessly" och "That's where the Trouble Lies". Albumets största hitlåtar blev "Älskar, älskar ej", som tillägnades dåvarande pojkvännen Åsmund Brøvig, "Nobody there But Me", "That's where the Trouble Lies", "Kärlekens hav", "Desperado" och "Endlessly". Sistnämnda fick hon och musikerna direkt av låtskrivarna Bruce Roberts och Janis Ian när inspelningen pågick.

Ett tolfte spår skulle också ha funnits, men skivbolaget tvingades stryka en låt, "Jag vill ha en man", som hon skrivit en egen text på svenska till och en tvist uppstod mellan skivbolaget och låtskrivaren, amerikanska sångerskan och låtskrivaren Carly Simon, som inte godkände den nya texten.

I samband med albumsläppet tuffade hon till stilen. Albumet blev en framgång, och hennes första soloalbum att även släppas på CD. Albumesläppet följdes en turné i Skandinavien under perioden mars–september 1989.

Låtlista
 «You're No Good» (Clint Ballard jr.)
 «Älskar, älskar ej» (Elisabeth Andreassen/Wendy Waldman)
 «Nobody There But Me» (Bruce Hornsby/John Hornsby/Charley Hayden)
 «That's Where the Trouble Lies» (Bruce Roberts/Donna Weiss)
 «Krossat glas» (Elisabeth Andreassen/Peter Lundblad)
 «Endlessly» (Bruce Roberts/Janis Ian)
 «Kärlekens hav» (Janne Bark/Lasse Lindbom)
 «No Way to Treat a Lady» (Bryan Adams/Jim Vallance)
 «One Little Heart» (Josh Leo/Wendy Waldman)
 «Where There's Love There's a Way» (Alan Roy Scott/Wendy Waldman)
 «Desperado» (Glenn Frey/Don Henley/Stefan Lagström)

Medverkande

Musiker
 Elisabeth Andreasson – sång, körsång
 Wendy Waldman – körsång
 Mac McAnally – gitarr, körsång 
 Brad Parker – gitarr
 Brent Rowan – gitarr
 Willie Weeks – basgitarr
 Gary Prim – keyboard
 Eddie Bayers – trummor
 Mia Lindgren – körsång

Produktion
 Stefan Lagström – musikproducent
 Wendy Waldman – musikproducent
 Dennis Ritchie – ljudtekniker 
 Gary Laney – ljudtekniker 
 Tony Sandin – foto
 Ermalm's Egenart – omslagsdesign

Källor
 Älskar, älskar ej på Discogs
 Älskar, älskar ej på PopFakta
 Elisabeth Andreassen Fansite - Skivhistorik (arkiverad)
 Information i Svensk mediedatabas.
 Information i Svensk mediedatabas.
 Information i Svensk mediedatabas.

Album av Elisabeth Andreassen
Musikalbum 1988
Flerspråkiga musikalbum
I'm the Singer, You're the Song

I'm the Singer, You're the Song utkom 1980 på Mariann Records och är ett studioalbum av den svenske sångaren Mats Rådberg, hans sjunde soloalbum, och som gästartist medverkar den norska sångerskan Elisabeth Andreassen.

Det var vid en countrygala i Stockholm 1980 som den svenske låtskrivaren, sångaren och skivproducenten Lasse Holm upptäckte Elisabeth Andreassen och bjöd in henne till en musikstudio i staden för att spela in en demonstrationskassett. När den var inspelad i KMH Studio och Andreassen precis fått skivkontrakt hos Bert Karlsson och hans Mariann Records blev hon tillfrågad av Lasse Holm om hon ville sjunga in fyra duetter med Mats Rådberg, som då hade stora countryframgångar i Sverige, och Andreassen tackade ja. Resultatet blev "Mot alla vindar", "I'm the Singer, You're the Song", "Help Me Make it Through the Night" och "Let Somebody love you". Låtarna producerades av Lasse Holm och spelades in i KMH Studio i Stockholm i september 1980.

Titelspåret blev en stor hitlåt och gavs även ut på singel. Även "Mot alla vindar", som låg på Svensktoppen i sju veckor i oktober–november 1980 , blev en stor hitlåt.

Låtlista
"I'm the Singer, You're the Song" (Jerry Goldstein, Tanya Tucker)
"När vi vaknar i morgon" ("Luckenbach Texas") (Bobby Emmons, Chips Moman, Mats Rådberg)
"The Gambler" (Don Schlitz)
"Too Many Mornings" (George Place)
"Vi glömmer det som var" (Lasse Holm, Mats Rådberg, Torgny Söderberg)
"Help Me Make it through the Night" (Kris Kristofferson)
"Mot alla vindar" ("Against the Wind") (Bosse Carlgren, Jon English)
"Let Somebody Love You" (Craig Bradford)
"Looking for Love" (Bob Morrison, Patti Ryan, Wanda Mallete)
"Akta dig för Tommy" ("Coward of the County") (Billy Edd Wheeler, Björn Håkansson, Roger Bowling)
"Mamas, Don't Let Your Babies Grow up to be Cowboys" (Ed Bruce, Patsy Bruce)
"Vän på vägen" ("Conwoy") (Bill Fries)

Referenser

Noter 

 Information i Svensk mediedatabas.

Album av Elisabeth Andreassen
Album av Mats Rådberg
Musikalbum 1980
Flerspråkiga musikalbum
Lulu (artist)

Lulu Kennedy-Cairns, ursprungligen Marie MacDonald McLaughlin Lawrie, född 3 november 1948 i Lennoxtown, East Dunbartonshire, Skottland, är en brittisk (skotsk) sångerska och skådespelare.

Hon växte upp i Glasgow. Hon fick artistnamnet "Lulu" när hon var fjorton år av sin framtida manager Marion Massey, som omtalade henne som "a real lulu of a kid" (slang, ungefär "en fenomenal unge").

Lulus största hit blev hennes upp-poppade version av The Isley Brothers' Shout. Hon hade även hits med To Sir With Love, The Boat That I Row, 
Boy, Morning Dew, I'm a Tiger och Me The Peaceful Heart. Hon sjöng även titelmelodin till Bondfilmen Mannen med den gyllene pistolen 1974.

Lulu deltog i Eurovision Song Contest 1969. Hon hade erbjudits sången Try it and see av Andrew Lloyd Webber, men valde melodin Boom Bang-a-Bang och kom tillsammans med tre andra bidrag på delad första plats. 

Lulu spelade modern i TV-serien Unge Adrians lidanden (1987).

Åren 1969–1975 var hon gift med Bee Gees-medlemmen Maurice Gibb.

Referenser

Externa länkar 
 

James Bond-musik
Skotska sångare
Skotska skådespelare
Artister som vunnit i Eurovision Song Contest
Artister som representerat Storbritannien i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1969
Brittiska musiker under 1900-talet
Brittiska musiker under 2000-talet
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Personer från East Dunbartonshire
Födda 1948
Levande personer
Kvinnor
Mononymt kända personer
Umeå finlandssvenskar

Umeå finlandssvenskar är en förening som samlar, i Umeå med omnejd, bosatta finlandssvenskar samt övriga som vill främja finlandssvensk kulturell verksamhet och upprätthålla förbindelserna med svenskbygderna i Finland.

Föreningens återkommande arrangemang: 

 Årsmöte i februari
 Memmafest kring påsk.
 Julfest i december. 

Därutöver anordnar föreningen temakvällar, utflykter, vinprovningar och dylikt.

Föreningen är ansluten till Finlandssvenskarnas riksförbund i Sverige (FRIS).

Relationer mellan Finland och Sverige
Svenska vänskapsföreningar
Umeå
En tåre av glede

En tåre av glede är en sång som den norska sångerskan Elisabeth Andreassen sjöng och släppte år 2000 på singelskiva. 

Sången var aktionssång för norska "SOS Barnbyar" och handlar om en mors känslor för sitt barn, och barns tankar om att hjälpa de som inte har någon mor. Elisabeth Andreassen, kompositören Svein Gundersen och textförfattaren Stig Nilsson satt en dag, år 2000  hemma hos Andreassen då hennes femåriga dotter Anna kom in med en liten blombukett som hon plockat. Det gav idén till sången.

Referenser

Fotnoter 

Hjälpaktionssånger
Musiksinglar 2000
Norska sånger
Norskspråkiga sånger
Tjejer & snubbar

Tjejer & snubbar, även känt som Tjejer & snubbar, kärringar & gubbar, lanserades 1999 och är ett studioalbum av det svenska dansbandet Lotta Engbergs. Albumet nådde som bäst 50:e plats på den svenska albumlistan.

Sången Tjejer & snubbar, kärringar & gubbar, som finns med på albumet och skrevs av Bo Fransson, gick den 8 maj 1999  upp på Svensktoppen, där tredjeplatsen den första omgången var bästa resultat. Den 26 juni 1999 var sången utslagen från Svensktoppen efter sju omgångar . Sången Tjejer & snubbar, kärringar & gubbar handlar på ett "humoristiskt" och "glatt" sätt om att bli äldre. Vid refrängerna på den sången sjöng bland annat en kör med barn.

Albumet är delvis gjort till minne av Bo Fransson.

Låtlista

Listplaceringar

Referenser

Noter 

Information i Svensk mediedatabas.
Information i Svensk mediedatabas.

Album av Lotta Engbergs
Album utgivna på Nordiska musikgruppen
Musikalbum 1999
Svenskspråkiga musikalbum
Dagar som kommer och går

Dagar som kommer och går är ett studioalbum av det svenska dansbandet Kikki Danielssons orkester, tidigare "Kikki Danielsson & Roosarna", släppt 1998.

2012 syntes albumomslaget i reklamen för Samsung Galaxy S II.

Låtlista

Svensktoppen 
 Titelspåret "Dagar som kommer och går", som handlar om att vara glad alla årstiderna på året och ta vara på tiden som ger fina minnen, testades på Svensktoppen den 2 januari 1999 , men misslyckades med att ta sig in . Bandet tävlade också med låten i Dansbandslåten 1998

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Album av Roosarna
Album utgivna på Mariann Grammofon
Musikalbum 1998
Flerspråkiga musikalbum
I dag & i morgon

I dag & i morgon utkom den 12 april 2006  och är ett och samlingsalbum av den svenska pop- och countrysångerskan Kikki Danielsson.

Albumet innehöll även fyra nylanserade inspelningar: "Yesterday Once More", "Looking for Freedom", "Blue Virgin Isles", "New Kid in Town" och "Handen som rörde mig", vilka ursprungligen var tänkt att ligga på ett album som skulle kommit 2001, men aldrig släpptes.

Låtlista
I dag & i morgon - 3.00
Yesterday Once More - 4.50
Jag trodde änglarna fanns - 3.18 (duett: Kikki Danielsson-Tore Halvorsen)
Jag har börjat leva nu - 3.24
Looking for Freedom - 3.45
I mitt hjärta brinner lågan - 3.22 (duett: Kikki Danielsson-Tore Halvorsen)
Dagar som kommer och går - 3.30
Fri - 3.30
Easy Come Easy Go - 3.01
Blue Virgin Isles - 4.28
Ett hus med många rum - 3.07
New Kid in Town - 5.33
En timme för sent - 3.45
Långt bortom bergen - 3.06
Every Face Tells a Story - 3.43
Regnet som föll igår - 4.20
Jag är på väg (I'm on My Way) - 3.35
Handen som rörde mig - 3.05
Don't Forget to Remember Me - 3.20
Get to the Church - 3.25
Har du glömt - 2.45

Övrigt
Yttersidan innehåller fel låtförteckning. Ju mer jag ser är inte med, vilket den är enligt yttersidan. Låtförteckningen är också något i fel ordning. Innersidan har rätt låtlista.

Källor

Information i Svensk mediedatabas.

Samlingsalbum 2006
Samlingsalbum av Kikki Danielsson
Samlingsalbum utgivna på Mariann Grammofon
Engelskspråkiga samlingsalbum
Svenskspråkiga samlingsalbum
20 bästa låtar

20 bästa låtar är ett samlingsalbum av den svenska gruppen Chips som kom ut 1997. 20 bästa låtar gavs ut fjorton år efter att Chips upplöstes 1983.

Låtlista 
 Dag efter dag - Elisabeth & Kikki
 Starry Night - Kikki & Lasse
 Sensation - Lasse
 Having a Party - Elisabeth & Kikki
 In Arabia - Lasse
 Jealousy - Elisabeth
 Tokyo - Instrumental
 So long Sally - Lasse
 Don't Cry No More - Lasse
 Someone Needs Somebodys Love - Kikki
 Weekend - Kikki
 Our Love is Over - Kikki
 Paris - Lasse
 Can't get over you - Kikki
 Good Morning - Elisabeth, Kikki, Tanja & Lasse
 I Remember High School - Tanja
 A Little Bit of Loving - Kikki, Tanja & Lasse (Mycke' mycke' mer)
 Get Him Out of Your Mind - Elisabeth
 Nobodys Baby but Mine - Kikki
 It Takes More than a Minute - Tanja

Referenser

Fotnoter 

Album av Chips
Samlingsalbum 1997
Samlingsalbum utgivna på Mariann Grammofon
Svenska samlingsalbum
Flerspråkiga musikalbum
Engelskspråkiga samlingsalbum
Svenskspråkiga samlingsalbum
Willy Walfridsson

Karl Valfrid (Willy) Walfridsson, ursprungligen Karl Valfrid Carlsson, född 18 juni 1904 i Bärfendals socken, Göteborgs och Bohus län, död 15 augusti 1968 i Sofia församling, Stockholm, var en svensk författare.

Biografi
Han var född i Bärfendal i nuvarande Munkedals kommun. Fadern var okänd, och modern hette Klara Carlsson. Han växte upp hos morföräldrarna på torpet Karlshamn. Walfridsson tog tidigt värvning för att komma bort från sina fattiga levnadsvillkor, men upplevde militärlivet som förnedrande och fick avsked. 

På grund av den rådande arbetslösheten, speciellt bland ungdomen, gav han sig ut på luffen och hamnade till sist i Stockholm, där han kom att tillhöra Klarabohemerna. Han försörjde sig inom flera olika yrken, bland annat som springpojke, trumslagarpojke, kafémusiker och genom bidrag till tidningar, innan han gjorde dubbel debut 1933 med romanerna Luffarliv på svenska landsvägar och Slavar. De och följande samhällskritiska romaner skildrar den svenska arbetarklassungdomens utsatthet under depressionen på 1930-talet, med arbetslöshet och påtvingat luffarliv. 

Strukturomvanling och urbanisering behandlas i romantrilogin Orons år, Medan vi lever och Vart vinden vill (1948–1950). Bohusläns 1800-talshistoria är bakgrunden till trilogin med titlarna Eviga hav (1952), Vägen mot gryningen (1953) och Tysta vandrar stjärnorna (1954), som är en kulturhistoriskt kunnig och psykologiskt inkännande framställning av västkustens bygder. Walfridsson återkom med ytterligare en romansvit, fast med själbiografiskt stoff, i Söndagsbarn (1960), Landstrykare (1961) och Testamente (1963). Romanen Än väntar våren (1965) ger en burlesk skildring av livet bland resandefolket.

Han skrev även sångtexter, såsom ”En kärlekens visa” och ”Kung Ranes tärna” för filmen Krut och kärlek (1956), och samlade folksagor i boken Från vresig kust (1954). Under pseudonymen Pelle i Ryet skrev han även bygdehistorier och pjäser för amatörteatern.

Bibliografi

 - Ukrainsk översättning.

Priser och utmärkelser
1950 – Boklotteriets stipendiat
1955 – Boklotteriets stipendiat
1960 – Landsbygdens författarstipendium
1963 – Boklotteriets stipendiat

Referenser

Vidare läsning

Män
Födda 1904
Avlidna 1968
Personer från Bärfendals socken
Författare från Bohuslän
Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Såt

Såt (plural såtar) är det avgränsade område inom en jaktmark som en eller flera jägare jagar inom. Om jägarna använder sig av skallgångskedja är såten avklarad när kedjan gått genom den. Vid löshundsjakt avgör ofta hundföraren när man är färdig. Det är dock alltid jaktledaren som avgör när jakt är bruten. 

Jakt
Gryning över stan

Gryning över stan är det första soloalbumet av Noices sångare Hasse Carlsson, utgivet 1982. Carlsson utgav albumet kort efter sitt avhopp från Noice.

Låtlista
 "Sista kortet från Berlin" – 3:12
 "Gryning över stan" – 3:55
 "Lugn bara lugn" – 2:19
 "Lycka till (Only You)" – 3:26
 "Honom har jag sett förut" – 3:19
 "Köpt kärlek" – 3:11
 "In vino veritas" – 2:47
 "Action, handling utan slut" – 2:56
 "Besviken" – 2:40
 "1000 rosor" – 3:26
 "Det gäller bara dig" – 3:46

Musiker
 Hasse Carlsson – sång
 Caj Högberg – basgitarr
 Peter Milefors – trummor
 Chino Mariano – gitarr
 Peter Lindroth – keyboard
 Johan Stengård – saxofon
 Jan Bråthe – trombon

Källor

 
 
 

Musikalbum 1982
Svenska debutalbum
Ståndskall

Ståndskall är ett rytmiskt skall som ställande hundar, till exempel älghundar, använder för att kontrollera upphunnet vilt. Ståndskall används också av skyddshundar för att hålla en flyende misstänkt på plats. Ståndskall är även ett bedömningsmoment i jaktprov och bruksprov för nämnda hundar.

Jakthundar
Brukshundar
Hundsport
Rysk-europeisk lajka

Rysk-europeisk lajka är en hundras från Ryssland. Liksom övriga lajkor är den både en ställande hund och skällande fågelhund. Rasen, som har ett livligt temperament, används vid jakt på både småvilt och högvilt, till exempel älg eller björn. Den har sitt ursprung i lokala lajkor från Archangelsk, Komi (Syrjän) och Karelen med viss inkorsning av västsibirisk lajka. Den står nära karelsk björnhund. Under sovjettiden föddes den upp på stora statliga kennlar, den främsta låg utanför Moskva. Jaktegenskaper har alltid varit viktigare än exteriör vid uppfödningen. Den första rasstandarden fastslogs 1947, den nuvarande är från 1981. För att bli utställningschampion måste den ha meriter från antingen jaktprov för älghund eller jaktprov för skällande fågelhund.

Källor
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Bo Bengtson: All världens hundar, Stockholm 1995, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008,

Externa länkar 
Rasspecifik Avelsstrategi (RAS), Svenska Älghundklubben 

Spetsar och urhundar
Hundraser från Ryssland
Neolitiska flintgruvorna i Spiennes

De neolitiska flintgruvorna i Spiennes i Hainaut, Belgien, är ett av Unescos 812 världsarv. Området är ett drygt 100 ha stort område med en stor koncentration av uråldriga flintgruvor från neolitisk tid.

Externa länkar 

 UNESCO World Heritage Centre - Neolithic Flint Mines at Spiennes (Mons)  
 Les minières de silex néolithique de Spiennes  

Världsarv i Belgien
Fornminnen i Belgien
Fornminnen från stenåldern
Världsarv inskrivna 2000
Gruvor i Belgien
Västsibirisk lajka

Västsibirisk lajka är en hundras från Ryssland. Liksom de övriga två internationellt erkända lajka-raserna är den en nordlig jaktspets.

Historia
Ursprungsområdet är östra Ural och områdena kring floden Ob. Den har utvecklats ur chanternas (ostjakernas) och mansernas (vogulernas) mångsidiga polarhundar som är varianter av samojedhunden (ostjakhunden) och den nationella ryska rasen olenegonka sjpits. Dessa hundar har korsats med ryssarnas lajkor. I Sverige har de tidigare kallats ostjakhundar och ingår som sådana i hälleforshundens härstamning. Blodslinjer från dessa ostjakhundar lever inte kvar på något annat sätt. I modern tid introducerades rasen i Sverige 1979.

Den västsibiriska lajkan är den mest spridda lajkan, både i och utanför Ryssland. De kallades förr ekorrhundar; intresset för ekorre anses av vissa komma ifrån att ekorre utgjorde en viktig del av hundarnas kost. Men jakt på ekorrskinn har även haft ekonomisk betydelse.

Egenskaper
Den västsibiriska lajkan är en mångsidig jakthund för både högviltjakt och småviltjakt; den är såväl ställande hund som skällande fågelhund. Den skall kunna jaga allt från älg, björn och sibirisk tiger till skogshöns och ekorre och själv avgöra metod efter det första mötet med viltet. Som älghund är den framförallt löshund.

Den västsibiriska lajkan måste ha meriter från jaktprov för att kunna bli utställningschampion. Hundarna kan meriteras både på jaktprov för älghund och jaktprov för skällande fågelhund.

Utseende
Rasen är en medelstor och rektangulär hund som är starkt byggd. Benstommen ska vara välutvecklad utan att verka massiv eller grov. Muskulaturen är välutvecklad, senig och torr. Färgerna är vit, grågul eller rödgrå i alla nyanser.

Källor
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Bo Bengtson: All världens hundar, Stockholm 1995, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008,

Externa länkar

Rasspecifik Avelsstrategi (RAS), Svenska Älghundklubben 

Spetsar och urhundar
Hundraser från Ryssland
Östsibirisk lajka

Östsibiriska lajka (ryska: Восточносибирская лайка, vostotjnosibirskaja lajka) är en hundras med ursprung i Sibirien från Jenisej i väster till Stilla havet i öster. Liksom övriga lajkor används den både som ställande hund och skällande fågelhund. I hemlandet Ryssland är den även slädhund. Hundarna skulle kunna dra packningen medan man låg ute på veckolånga jakter.

Historia
Den är framavlad ur olika subpolara spetsar från jägarfolk i Sibirien. Förebild för den rasstandard som skrevs 1947 var lajkor från Amur. På 1960-talet inrättades en avelsstation i Irkutsk. Jaktegenskaperna har varit viktigare än exteriören.

Egenskaper
Östsibirisk lajka är en kraftigt byggd jakthund med ett jämnt och livligt temperament. I sitt hemland används den för att jaga allt ifrån skogshöns och mård till björn och sibirisk tiger. I Sverige används den främst som ställande hund på högvilt som älg och brunbjörn samt vildsvin. Ett snabbtänkt jaktsätt parat med mod och skärpa är signumet när lajkan jagar. Hemma är den mjuk och familjekär och är trogen mot sin ägare och hus. För att bli utställningschampion måste en östsibirisk lajka ha meriter från jaktprov för älghund eller jaktprov för skällande fågelhund.

Utseende
Den östsibiriska lajkan är den största och kraftigaste av lajkorna. Det är också den minst homogena eftersom man i så hög utsträckning avlat enbart på jaktegenskaperna. Den har typisk spetskaraktär med trubbigt, kilformat huvud. Den skall ha kraftig, rektangulär kropp och starka muskler. Färgen är vit, grå, svart, röd eller brun i alla nyanser, även fläckig eller spräcklig.

Berömda östsibiriska lajkor
År 2004 utnämnde SKK den östsibiriska lajkan Rajajoen Mikko till Årets bragdhund i Sverige. Mikko fick utnämningen efter att ha lyckats spåra upp och ställa en skadskjuten björn som tidigare dödat en jägare.

Källor
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008,

Externa länkar

Rasspecifik Avelsstrategi (RAS), Svenska Älghundklubben 

Spetsar och urhundar
Hundraser från Ryssland
Tennessee Three

The Tennessee Three var country- och rockabilly-sångaren Johnny Cashs kompband i nästan 40 år. Det bestod av basisten Marshall Grant, trumslagaren W.S. Holland och gitarristerna Luther Perkins (till sin död 1968) och Bob Wootton (från 1968). Bandet grundades ursprungligen 1955 som The Tennessee Two och bestod då enbart av Luther Perkins och Marshall Grant, men i och med att W.S. Holland värvades 1960 bytte man namn till Tennessee Three.

I filmen Walk the Line (2005) spelades Tennessee Three av Dan John Miller (Perkins), Larry Bagby (Grant) och Clay Steakley (Holland).

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Bob Wootton – elektrisk gitarr (1968– )
Lisa Horngren – kontrabas (2005– )
Vicky Wootton – bakgrundssång, akustisk gitarr (2009–)
Scarlett Wootton – bakgrundssång, akustisk gitarr (2009– )
Montana Wootton – bakgrundssång, akustisk gitarr (2009– )
Derrick McCullough – trummor, bakgrundssång (2009– )

Tidigare medlemmar
Johnny Cash – sång, gitarr (1954–2003; död 2003)
Marshall Grant – bas (1954–1980; död 2011)
Luther Perkins – elektrisk gitarr (1954–1968; död 1968)
W.S. Holland – trummor (1960–2008) 
Carl Perkins – elektrisk gitarr (1966–1974; död 1998)
Larry Butler – piano (1972; död 2012)
Bill Walker – piano (1973)
Larry McCoy – piano (1973–1976)
Jerry Hensley – elektrisk gitarr (1974–1982)
Bodie Powell – bas (1981)
Tommy Williams – violin (1974)
Gordon Terry – violin (1975–1976; död 2006)
Earl Poole Ball – piano (1977–1997)
Jack Hale Jr – trumpet (1978–1989) 
Bob Lewin – valthorn (1978–1989) 
John Carter Cash – sång, rytmgitarr (1988–2003)
Dave Roe – bas (ca. 1990–2003)
Rodney Blake Powell – trummor (2008–2009)

Externa länkar
 

Musikgrupper bildade 1955
Amerikanska countrygrupper
Johnny Cash
Triogrupper