kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Åsbrohemmet

För småorten med detta namn se Västra Å
Åsbrohemmet var ett behandlingshem för alkoholister. Hemmet låg i Västra Å i Askersunds kommun, Örebro län. 

Lerbäcks kommun köpte år 1901 in egendomen Åh i närheten av Åsbro station för att där uppföra ett fattighus av sten i två våningar samt källare och vindsvåning. November 1933 övertog Örebro läns landsting och gjorde alkoholisthem av bygget.

Den 30 juni 1987 tog den privata LP-stiftelsen (Lewi Pethrus Stiftelse) över driften. LP-stiftelsen började ta in även andra sorts missbrukare. År 1997 gick LP-stiftelsen i konkurs.Patsienterna fick stöd under avvecklingen och flyttade antingen till hemkommunen där de fick hjälp via öppenvård många fick det svårt och föll tillbaka i missbruk. Ett försök att i minskad skala startades en kortare tid på Åsbrohemmet av tidigare personal. Vilket inte lyckades beroende på kommunernas ovilja att satsa påb behandlingsalternativ utanför kommunernas öppenvård. 
LP-verksamheten som grundades av pingströrelsen startade ett sort behandlingshem i Örebro något år senare Vasastrand där det bedrevs vård många år. Egendomen såldes sedan på exekutiv auktion.

Referenser 

Byggnader och anläggningar i Askersunds kommun
Behandlingshem i Sverige
Möre

Möre är ett av de ursprungliga "små landen" som gav upphov till namnet Småland, och omfattar ett område runt städerna Kalmar och Nybro. Det motsvaras idag av Kalmar läns södra del.

Möre omnämns i skrift för första gången av köpmannen Wulfstan som omkring 880 reste från danska Hedeby till Truso i dagens Polen. När Wulfstan beskrev sin resa för Alfred den store nämnde han 'Meore' som landet mellan Blekinge och Öland, och att det tillhör svearna. Att Möre omnämndes av Wulfstan innebär att bygden var prominent nog för att vara känd för handelsresande.

Namnet Möre innehåller en avledning av det dialektala och fortfarande levande 'Mar' som betyder 'myr', 'mosse' eller 'kärr'. Dörby var tingsplats men Kalmar kom så småningom att bli den helt dominerande orten. Möre låg som underhållsområde under Kalmar slott från slutet av 1200-talet.  Judiciellt hörde det till Östgöta lagsaga fram till 1559 då det överfördes till den nybildade Smålands lagsaga. Möre var indelat i två härad, Södra Möre härad, från Brömsebäck i söder till närheten av Kalmar i norr, och Norra Möre härad, vid den smalaste delen av Kalmarsund.

Södermöre (Södra Möre härad) gavs 1645 som ärftligt grevskap åt Axel Oxenstierna och omtalas i tidens latinska handlingar under namnet Morea australis, samma "australis" som i Australien, och som betyder "sydlig", det vill säga; Sydliga Möre.

Dagens Möre
Området motsvaras idag av hela eller delar av fyra kommuner i den södra delen av Kalmar län.

Kommuner
Emmaboda kommun (del av)
Kalmar kommun
Nybro kommun (del av)
Torsås kommun

Noter

Litteratur
 Möre - historien om ett småland. E22-projektet. Red. Gert Magnusson. Utg. av Kalmar läns museum. Kalmar 2001. 672 sid.  
 När själarna räkna bilar. Glimtar ur Möres förhistoria. (Kalmar län. Årsbok för kulturhistoria och hembygdsvård 84, 2000.)  167 sid. ISSN 0451-2715
 Mats Johansson: Mörekonflikten: klassformering, agrar kapitalism och klasskonflikt i Södra och Norra Möre härader 1929-1931, 2008, .
 

Smålands geografi
 
Informella regioner i Sverige
Heinrich Bleichrodt

Heinrich Bleichrodt, född 21 oktober 1909 i Berga, Preussen, Tyskland, död 9 januari 1977 i München, var en tysk ubåtsbefälhavare under andra världskriget på bland annat U48, U67 och U109. 

Korvettenkapitän (motsv. major) samt innehavare av Riddarkorset med eklöv 1942. Han sänkte totalt 152 300 ton allierat tonnage, och blev därmed det fjortonde främsta ubåtsässet under kriget.

Militärer i Nazityskland
Män
Födda 1909
Avlidna 1977
Lacus Curtius

Lacus Curtius, latin "Curtiusdammen", är belägen på nordvästra Forum Romanum i Rom. Lacus Curtius är en oregelbunden plats, som var omgiven av en låg balustrad.

Innan Roms omfattade kloaksystem Cloaca Maxima byggdes, var Forum Romanum ett sankt träskområde. I dess mitt finns en trapetsformad yta som ligger lägre än den omgivande stenläggningen och med den runda sockeln till ett brunnskar (latin puteal) i mitten. Det är resterna efter en antik brunnsanläggning. Enligt traditionen öppnade sig på detta ställe en djup spricka i marken under 300-talet f.Kr., vilket fyllde Roms invånare med fasa. Såsom ofta skedde på den tiden, tillfrågades oraklet i Delfi om vad detta kunde betyda. Oraklet menade, att endast om man åt den underjordiske offrade det högsta goda Rom kunde ha att erbjuda, skulle sprickan sluta sig igen. Guld och smycken kastades då ner i det obegripligt djupa hålet, men ingenting hjälpte.

Enligt legenden uppenbarade sig då plötsligt den unge och modige soldaten Marcus Curtius till häst i full rustning. "Krigisk tapperhet är Roms högsta goda", ropade han, satte sporrarna i hästen och störtade sig ner i avgrunden. Då skall sprickan genast ha gått ihop och endast en liten damm, Lacus Curtius, blev kvar på platsen, men torkade under tidernas lopp igen.

I närheten av Lacus Curtius fann man på 1500-talet en marmorplatta med en relief som framställer en krigare i full rustning som på sin häst störtar sig i djupet. Denna platta antas höra till det stenskrank som inramade dammen. En kopia finns att beskåda på platsen.

Källor

Externa länkar

Forum Romanum
Rione Campitelli
Romersk mytologi
Antika Roms topografi
Edelweisspiraten

Edelweisspiraten, svenska Edelweisspiraterna, var en tysk ungdomsorganisation som gjorde passivt och aktivt motstånd mot regimen i Nazityskland, i synnerhet mot Hitlerjugend.

Edelweisspiraten var etablerade i bland annat Köln, där man saboterade militära anläggningar och satte upp regimkritiska affischer. Edelweisspiraten var tämligen framgångsrika i sitt motstånd, men i oktober 1944 beordrade Gestapo att Edelweisspiraten skulle krossas.

Ehrenfelder Gruppe 
Ehrenfelder Gruppe var en motståndsgrupp med starka band till Edelweisspiraten. Gruppen, som leddes av Hans Steinbrück, var aktiv i Ehrenfeld i Köln under sommaren och hösten 1944.

Den 10 november 1944 hängdes 13 medlemmar ur Ehrenfelder Gruppe offentligt i Köln, några av dem före detta Edelweisspirater, helt utan rättegång. En av dem var den då sextonårige Bartholomäus Schink.

Avrättade ur Ehrenfelder Gruppe 
 Hans Steinbrück, född 12 april 1921
 Günther Schwarz, född 26 augusti 1928
 Gustav Bermel, född 11 augusti 1927
 Johann Müller, född 29 januari 1928
 Franz Rheinberger, född 22 februari 1927
 Adolf Schütz, född 3 januari 1926
 Bartholomäus Schink, född 25 november 1927
 Roland Lorent, född 12 mars 1920
 Peter Hüppeler, född 9 januari 1913
 Josef Moll, född 17 juli 1903
 Wilhelm Kratz, född 6 januari 1902
 Heinrich Kratina, född 15 januari 1906
 Johann Krausen, född 10 januari 1887

Se även 
 Motståndsrörelser i Nazityskland

Referenser

Externa länkar 
 Ehrenfelder Gruppe: Lista över de 13 avrättade
 Nationalsozialismus in Köln – Denkmäler und Gedenktafeln
 

Motståndsrörelsen i Tyskland under andra världskriget
Köln under andra världskriget
Köln-Ehrenfeld
Kofta

Kofta (ryska kaftan) är en typ av stickad jacka med  knäppning eller häktning framtill. Ordet kofta är belagt sedan 1500-talet, som överplagg för kvinnor har koftor varit i bruk sedan 1600-talet. Trikåstickade koftor kom i bruk på 1800-talet.

Cardigan 
Cardigan är en rak, långärmad, höftlång stickad kofta med knäppning fram. Den har påsydda fickor, är oftast V-halsad och vanligen raglanskuren. Ursprungligen var plagget en militärjacka av borstad, stickad ull med kantningar av päls, buren av den engelska lätta kavalleribrigaden under Krimkriget (1853–1856). Plagget fick sitt namn efter härföraren, sjunde earlen av Cardigan, James Thomas Brudenell (1797–1868), som var anförare vid den beryktade "dödsritten" under slaget vid Balaklava den 25 oktober 1854.

På 1900-talet användes den kraglösa modellen som sportjacka, och blev populär att sticka hemma; det utseende cardigan har idag fick den på 1920-talet. Bland annat Chanel lanserade cardigan, i jersey, som dräktjacka 1926. Cardigan var stort mode i början av 1960-talet tack vare musikalen My Fair Lady, ofta kallad "Higginskofta" (1960).

Se även 
 Lusekofta
 Kaftan

Referenser

Externa länkar 

Livplagg
Stickade plagg
Generiska egennamn
Nordanö

För fartyget, se HMS Nordanö (A213). Nordanö var även det tidigare namnet på Virsbo station.

Nordanö är en tätort i Avesta kommun i Dalarnas län.

Befolkningsutveckling

Se även 
Folkärna socken

Noter 

Orter i Avesta kommun
Tätorter i Sverige
Näs bruk

Näs bruk, oftast benämnt Näs, är en småort (före 2018 tätort) i Avesta kommun. 

Orten ligger i By socken, nära kyrkbyn By.

Historia
Namnet Näs bruk kommer från bruket med samma namn, som var ett dotterbolag till Horndals bruk. Numera håller bolaget Näs Verkstäder till på det gamla bruksområdet. Av själva bruket återstår en yttervägg och några byggnader på gården. Brukets kolhus var en av de största byggnaderna i Norden på sin tid.

Näs var en av ändstationerna i Näs–Morshyttans Järnväg, NMJ, 1876–1921 och Näs–Horndals Järnväg, NsHJ, 1921–1953. Den allmänna järnvägstrafiken avvecklades på sträckan redan 1933, men brukets egna godstransporter till Näs slutade först 1953 i samband med att Näs valsverk lades ner.  Idag finns endast det gamla lokstallet kvar.

Befolkningsutveckling 

I Näs finns ett vattenkraftverk över Dalälven och ett gammalt vattenkraftverk som numera är Näs kraftverksmuseum. Orten är regionalt känd för sin balkbro med trapetsfackverk, från 1908. Bron finns med i Trafikverkets förteckning över bevarandevärda broar.

Noter 

Orter i Avesta kommun
Svenska järnbruk
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Dalarnas län
By, Avesta kommun

By eller By kyrkby (det senare är postortens namn) är en småort i Avesta kommun, Dalarnas län och kyrkbyn i By socken.

Natur
Bysjön, en del av Dalälven, har höga skönhetsvärden och två naturreservat: Bysjöholmarna och Fullsta. Översvämningsmarkerna längs Bysjöns stränder har en rik och ovanlig flora, som brukar kallas ävjebroddsvegetation. Betesmarken längs Bysjöns strand i Fullsta räknas bland de allra mest värdefulla i Dalarnas län i flora och fågelliv.

By slånkvicku
Varje sommar sedan 1999 anordnas under vecka 30 By slånkvicku. Då arrangeras ett flertal aktiviteter i byn med omgivningar, alltifrån musikarrangemang, temadagar på hembygdsgården och öppet hus på konstnärsateljéer till visningar av Näs kraftverksmuseum och uppstigning i tornet på By kyrka. Namnet slånkvicku kommer från de dialektala orden slånka ("vara overksam") och vicku ("vecka").

Samhället
By trafikeras av Dalatrafiks linje 202 med flera hållplatser runt samhället.

Två banker har funnits i By, båda med postadress Bredgrind. By sockens sparbank grundades 1871 och uppgick år 1962 i Kopparbergs läns sparbank. Grytnäs och Avesta folkbank öppnade ett kontor i By den 1 december 1903. Folkbanken övertogs år 1914 av Upplands enskilda bank som behöll kontoret i By i några år.

Personer med anknytning till By
En av Bys stora personligheter är författaren Carl Larsson i By. I senare tid märks konstnären Henrik Olsson.

Referenser

Externa länkar
By socken
Bysjöholmarna, Länsstyrelsen Dalarna
Fullsta, Länsstyrelsen Dalarna

Orter i Avesta kommun
Småorter i Sverige
Fornby, Avesta kommun

Fornby är en småort i By socken i Avesta kommun i Dalarna belägen sydost om Horndal. Fornby definierades före 2010 av SCB som en småort, men miste den statusen 2010 när folkmängden hade sjunkit under 50 personer. Vid avgränsningen 2020  klassades den åter som småort

I Fornby finns bland annat skidbacken Fornby Klint som arrenderas av föreningen Fornby Klint. Skidbacken har två stora backar med en lift och en barnbacke med en replift.

Källor 

Orter i Avesta kommun
Småorter i Sverige
Hede, Avesta kommun

Hede är en småort i Avesta kommun, Dalarnas län, belägen i By socken.

Historia
Ortens historia sträcker sig tillbaka flera hundra år som ett brukssamhälle. Tidigare fanns det järntillverkning med bland annat en masugn, vilken man fortfarande kan se grunden av. Genom orten rinner Årängsån vilken är uppdämd på två ställen för småskalig elproduktion. 

Tidigare gick en smalspårig järnväg genom orten. Sträckningen var mellan Horndal och Näs bruk och anlades för att serva respektive orters bruk. Järnvägen revs upp 1953 och idag är en stor del av banvallen skogsbilväg. Kvar finns stationshuset och vattentornet som användes för att fylla vatten i ånglok.

På orten fanns tidigare ett sågverk som till största del brann ner sommaren 1975. Kvar idag från verksamheten finns en bygghandel och ett hyvleri. Under 90-talet brann även ortens mataffär ner, vilken inte återuppbyggdes. I samma veva lades Föreningssparbankens lokalkontor samt Apoteket ned. Kvar på orten fanns då fortfarande en vårdcentral, som även servade By Kyrkby, Näs bruk, Rossberga och Horndal. Denna flyttades under början av 00-talet till Horndal och ersattes i Hedegården av ett boende för ensamkommande flyktingbarn med plats för 12 personer i åldern 13-18 år. Boendet lades ner 2018 och sedan dess står Hedegården oanvänd.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Avesta kommun
Småorter i Sverige
Brovallen, Avesta kommun

Brovallen är en by i Avesta kommun belägen mellan Kärrsjön och Brovallssjön utmed riksväg 70 och järnvägen Dalabanan.

Byn omfattar 5 mantal. Här finns bland annat Erik-Larsgården, känd för sina Dalmålningar av bröderna Daniel och Ifwares Anders Danielsson från Rättvik och Snarf Anders Andersson från Leksand. Målningarna återupptäcktes på 1960-talet efter att ha varit övertapetserade sedan 1800-talet.

Norra delen av Brovallen har av SCB tillsammans med norra delen av grannbyn Igeltjärna avgränsats till en småort med namnet Igeltjärna-Brovallen (delar av)

Referenser 

Orter i Avesta kommun
Jularbo

Jularbo är en småort i Avesta kommun i Dalarnas län, belägen i Folkärna socken. Riksväg 68 och järnvägen Godsstråket genom Bergslagen passerar genom orten, den senare med en nedlagd station. På orten finns också mindre industrier.

Calle Jularbo föddes här 1893.

Referenser 

Orter i Avesta kommun
Småorter i Sverige
Korskrogen

Korskrogen kan avse:

Korskrogen, Ljusdals kommun – en småort i Ljusdals kommun
Korskrogen, Avesta kommun – en småort i Avesta kommun
Folkärna

Folkärna är en tätort i Folkärna socken i Avesta kommun. I kyrkbyn Folkärna, som ligger vid sjön Bäsingen, ligger Folkärna kyrka. Byn gränsar till orten Lund, som tidigare varit tingsplats i Folkare härad.

Sedan 2015 avgränsar SCB här en tätort, efter att den tidigare utgjort en småort med beteckningen Lund, Gammelgård och Folkärna.

Samhälle 
Folkärna folkbank grundades 18 juni 1868. Den ombildades till ett solidariskt bankbolag med samma namn den 1 april 1905. Den övertogs år 1913 av Uplands enskilda bank som hade ett avdelningskontor i Folkärna efter detta.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Avesta kommun
Tidigare småorter i Sverige
Tätorter i Sverige
Kolarbo

Kolarbo är en bebyggelse öster om sjön Åsgarn i Folkärna socken i Avesta kommun. Fram till 2000 var norra delen och delen norr därom i Nickarvet avgränsat av SCB som en småort namnsatt till Nickarvet. Från 2015 avgränsar SCB här åter en småort men där fokus är området söder om den tidigare småorten.

Referenser

Orter i Avesta kommun
Småorter i Sverige
Sonnboåsen

Sonnboåsen är en tidigare småort i Avesta kommun, Dalarnas län belägen i Folkärna socken strax sydost om Avesta. Från 2015 ingår området i Krylbo tätort.

Referenser 

Orter i Avesta kommun
Tidigare småorter i Sverige
Stora Dicka

Stora Dicka är en småort i Avesta kommun, Dalarnas län belägen i Folkärna socken nordost om Avesta vid riksväg 68 och Godsstråket genom Bergslagen.

Referenser 

Orter i Avesta kommun
Småorter i Sverige
Javanesiska

Javanesiska eller javanska  är ett malajo-polynesiskt språk i den austronesiska språkfamiljen. Språket talas som modersmål av ungefär 84 miljoner människor, vilket gör det till det 10:e största språket i världen(2013) och det största av de austronesiska språken.

Javanesiska har status som regionalt språk i tre javanesiska provinser: Jawa Tengah (centrala Java), Yogyakarta och Jawa Timur (Östra Java).

Utbredning 
De flesta talare är bosatta i de centrala och östra delarna av ön Java i Indonesien (omkring 97 procent av befolkningen på centrala Java och omkring 75 procent av befolkningen på östra Java talar javanesiska).

Andra områden där javanesiska talas är de sydostasiatiska grannländerna, framför allt Malaysia, den forna kolonialmakten Nederländerna och gamla holländska kolonier som Surinam.

Dialekter 
Det finns tre huvudsakliga dialekter: Västjavanesiska, centraljavanesiska och östjavanesiska, där den centraljavanesiska dialekten ligger till grund för standardjavanesiskan. Dialekterna är ömsesidigt förståeliga. Surinamsk javanesiska ligger också centraljavanesiskan närmast.

Språket är nära släkt med sundanesiska, maduresiska och balinesiska.

Skriftspråk 

Ett javanesiskt skriftsystem (Carakan) har varit i bruk sedan 900-talet e.Kr.. Ända sedan den tiden finns också en kontinuerlig litterär tradition. Det javanesiska, stavelsebaserade, skriftspråket är nära släkt med det balinesiska.

Under 1900-talet har den javanesiska skriften mer och mer övergivits till förmån för latinska bokstäver eller modifierade arabiska bokstäver.

Historia 

Det allra äldsta beviset på skriven javanesiska finns i sanskritinskriptionen Tarumanegara från 450 e.Kr. Det äldsta bevarade dokumentet som skrivs helt på javanesiska kallas "Sukabumi-inskriptionen" och är daterad till mars 804 e.Kr. Det är emellertid en avskrift av ett original som är 120 år äldre, där bara denna kopia blivit bevarad. Dokumentet gäller byggandet av en damm för konstbevattning i närheten av floden Śrī Hariñjing, som numera har namnet Srinjing.

Referenser 

Språk i Indonesien
Malajo-polynesiska språk
Subjekt–verb–objekt-språk
Östanbyn

Östanbyn är en tidigare småort i Avesta kommun, Dalarnas län belägen i Grytnäs socken nordost om Avesta. Från 2015 ingår området i Avesta tätort.

Referenser 

Orter i Avesta kommun
Tidigare småorter i Sverige
Hjo Tidning

Hjo Tidning är en lokaltidning i Hjo, utgiven sedan 1847. Tidningen, med en upplaga på 2 100 exemplar, utkommer tisdagar och fredagar.

Redaktionen finns i Bergagården på Sjögatan 5 i Hjo sedan tidigt 1900-tal. Hjo Tidning ingår sedan 1969 i koncernen Nya Wermlands-Tidningen.

Historik 
Hjo tidning gavs ut för första gången den 13 november 1847 av handlaren S.P Kullberg och utgavs av flera kortvariga redaktörer till 1850. Kullberg började därefter utge Hjo Nya Tidning 1851, som han gav ut med veckoutgivning till 1858, då den överläts till bokbindaren L.O Wirström.

Stig Jönsson blev Sveriges yngste tidningsutgivare, när han som 27-åring blev redaktör för Hjo tidning 1948. Efter två år köpte Jönsson tidningen och ägde den fram till 1965, då tidningen såldes till Isaksonska boktryckeriet i Skövde, som gav ut SLA.

Båda tidningarna såldes 1969 till familjen Ander i Karlstad. I samband med försäljningen flyttades tryckeriet till Skövde, men Stig Jönsson fortsatte som redaktör fram till 1981, då han gick i pension och överlämnade redaktörskapet till Rune Simonson.

Simonson var sedan tidigare kåsör i tidningen under signaturen "Oskar Karlsson, asfaltskokare". Hans egna spalt på förstasidan, med vinjetten ”Hjo men visst!”, hängde med ända fram till Simonsons bortgång 1994.

När tidningen firade 160 år 2007, flyttade redaktionen in i nya lokaler i tidningshuset på Sjögatan. Redaktionen inryms numera i det som en gång var sätteri och tryckeri. Pappersutgåvan redigeras och trycks i Karlstad sedan 2007, och samma år en digital utgåva.

Tidningshuset, där det även finns hyreslägenheter, lämnade tidningens ägo 2016 men tidningsutgivningen är intakt.

Redaktörer 
1847–1848 – Carl Israel Fahlgren 
1848–1849 – Gustaf Sjögren
1849–1850 – CJ Warell 
1852–1857 – SP Kullberg
1858–1860 – LO Wirström
1860–1863 – Carl Wilhelm Beckman
1863–1865 – H Wikblad
1865–1888 – Carl August Lewerentz
1888–1891 – Fredrik Leopold Berggren
1891–1905 – Petrus Sandberg
1905–1907 – Lorentz Bergman
1908–1911 – Aron L Åström
1911–1938 – Fritiof Colling
1838–1941 – Brage Engedal
1941–1943 – Lars-Magnus Dahle
1943–1945 – William Weinstock
1945–1948 – Hugo Gustafsson
1948–1981 – Stig Jönsson
1981–1990 – Rune Simonson
1990–1999 – Sven-Arne Sandberg
1999–2016 – Glenn Svensson
2016– Lars-Ola Carlén

Källor
Tomas Andersson Odén: Pressen i Skaraborg. Pressen och redaktörer från 1793 och framåt på www.medarbetarportalen.gu.se, odaterad, sidorna 13–14, läst den 2 november 2021
Hjo Tidning 170 år, 2017-11-10, sidan 18. Hjo tidning, NWT Media, läst 2 november 2021.

Noter

Externa länkar
Hjo Tidnings webbplats

Dagstidningar startade 1847
Företag i Hjo
Svenska dagstidningar
Svenskspråkiga dagstidningar
Billingsfors

Billingsfors är en tätort i Bengtsfors kommun.

Genom samhället går järnvägen Dal–Västra Värmlands Järnväg med anhalt Billingsfors station.

Orten är känd för sitt pappersbruk, Billingsfors bruk, som är beläget vid Laxsjön. Dalslands kanal passerar pappersbruket i stigningen mellan Laxsjön och Bengtsbrohöljen. Denna stigning har tre slussar. Forssträckan mellan Bengtsbrohöljen och Laxsjön kallas Höljerudsforsarna och är ett naturreservat.

Strax intill pappersbruket ligger Billingsfors kyrka, uppförd 1763. Kyrkan ägdes från början av Billingsfors bruk och uppfördes troligen av brukets snickare. Vid Billingsholms herrgård intill bruksområdet ligger en park som även inrymmer Billingsfors friluftsteater.

Billingsfors anlades som järnbruk 1738 och en ämneshammare samt manufaktursmedjor uppfördes. Senare tillkom ett färgeri, kvarnar, ett tegel- och ett pappersbruk. 1832 anlades även en masugn men i slutet av 1800-talet lades järnbruket ned och ersattes av en cellulosafabrik. 1889 tillkom ett träsliperi.

Befolkningsutveckling

Föreningar

Idrott och hälsa 
Från orten kommer fotbollslaget Billingsfors IK som låg en säsong i allsvenskan och tog tre poäng, och spelade säsongen 2020 i Division 6 Dalsland i samarbete med Ärtemarks IF. Filmen Offside från 2006, som är inspelad huvudsakligen i Billingsfors

Innebandylaget Buffalo Billingsfors IBK spelar i Division 3 kommande säsong 2019-2020.

Föreningen Mic's Gym (då kallad Budo Gym) grundades 1981 av Christer Eriksson. Föreningen vistades i byggnaden "Straffet", men bytte 1991 lokal till Lövåsenskolan och även föreningens namn ändrades det året. Namnet är en förkortning för Margareta, Irma, Christer. Mic's Gym har flera styrkelyftare på SM-nivå och med SM-tecken.

Övriga 
Billingsfors för alla är en samhällsförening som startades 2007 och har aktivt jobbat för att göra Billingsfors mer attraktivt och trevligare att bo i. De hade stora planer från början på att skapa ett stort grönområde ut mot Laxsjön men det gick i stöpet och förening låg vilande i några år. 2021 startade några nya människor upp föreningen igen som nu hoppas kunna utveckla samhället.

Billingsfors teatersällskap har funnits i många år och sätter då och då upp föreställningar på Billingsfors friluftsteater. Det förekommer även konserter och andra evenemang där.

I media
Författaren Göran Tunström bodde tidvis i Billingsfors hos sin morfar Oskar Persson, om vilken Tunström skriver i Prästungen. I diktsamlingen Samtal med marken ger Tunström vittnesmål om morfaderns livslånga slit med kolskyffeln i pappersbruket.

Filmerna Smala Sussie, Offside och Bröllopsfotografen är delvis inspelade i Billingsfors.

Huvudpersonen i Tjenare kungen (2005), som utspelar sig 1982, bor inledningsvis i Billingsfors.

Se även 
Steneby socken

Noter

Externa länkar 
 Billingsfors För Alla
 Brukswikin: Billingsfors bruk

Orter i Bengtsfors kommun
Tätorter i Sverige
Bruksorter i Sverige
Svenska järnbruk