kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ugandas herrlandslag i fotboll

Ugandas herrlandslag i fotboll representerar Uganda i fotboll för herrar, och de spelade sin första match den 1 maj 1926, vilket resulterade i 1-1 borta mot Kenya i Gossage Cup.

African Nations Cup

1962 
I den första playoffen blev resultaten 1-0 borta och 0-1 hemma mot Kenya. Uganda behövde inte köra playoffen då de regerande afrikanska mästarna Sudan lämnade walk-over. I semifinalen förlorade Uganda med 1-2 mot Egypten och förlorade sedan bronsmatchen med 0-3 mot Tunisien.

1968 
Uganda spelade i grupp 4 där de först vann mot Kenya hemma (2-1) och spelade oavgjort borta (3-3). I cupen mötte Uganda Stor-Etiopien (som bestod av spelare från Eritrea och Etiopien) i första matchen som slutade med förlust (1-2). I nästa match blev Uganda bestulna på skorna, vilket innebär en storförlust mot Algeriet med 0-4. I sista matchen mot Elfenbenskusten förlorade Uganda med 1-2.

1974 
Uganda mötte Somalia i kvalmatcher, där Somalia vann första matchen med 0-2, medan Uganda vann returmatchen med 5-0.  Därefter mötte de Kenya och vann båda matcherna med 1-0 hemma och 2-1 borta. I sista kvalspelet till cupen mötte Uganda Algeriet med en vinst hemma med 2-1 och oavgjort (1-1) i returmatchen och var därmed klara för cupen. I första matchen mötte Uganda Egypten och blev slagna med 1-2, medan de spelade oavgjort (2-2) mot Elfenbenskusten. Även nästa match mot Zambia blev en förlust (0-1). Uganda tog tredjeplatsen i cupen före Elfenbenskusten på målskillnad.

1976 
I kvalserien vann Uganda över Mauritius med 4-0 hemma och spelade oavgjort (1-1) i returmatchen. Nästa kvalomgång mot Zambia slutade med en förlust (1-2) och en vinst (3-0). I första matchen i cupen förlorade Uganda med 0-2. Detta följdes av två förluster mot Egypten (1-2) och Guinea (1-2) varpå Uganda kom sist i turneringen.

1978 
I kvalserien lämnade Tanzania walk-over till Uganda och de gick direkt vidare till den andra omgången där de mötte Etiopien. Efter en oavgjord match (0-0) hemma vann Uganda med 2-1 borta och kvalificerade sig för cupen. Där vann de premiärmatchen mot Kongo-Brazzaville med 3-1, men förlorade nästa match mot Tunisien med 1-3. Efter ytterligare en vinst mot Marocko (3-0), slog Uganda ut Nigeria med 2-1 i semifinalen. I finalen mot Ghana vann Ghana med 0-2. Silverplatsen är Ugandas bästa insats i African Nations Cup.

Referenser

Externa länkar 
 Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - Ugandas herrlandskamper i fotboll

Fotbollslandslag
Fotboll
Fotboll i Uganda
Landslag startade 1926
Madagaskars herrlandslag i fotboll

Madagaskars herrlandslag i fotboll representerar Madagaskar i fotboll på herrsidan. Laget spelade sin första match 1947 i Réunion, då man ännu var fransk besittning, och förlorade med 1-2 mot Mauritius, i turneringen Triangulaire.

VM-historik 
1930 till 1970 - Deltog ej
1974 - Drog sig ur
1978 - Deltog ej
1982 - Kvalificerade sig inte
1986 - Kvalificerade sig inte
1990 - Deltog ej
1994 till 2018 - Kvalificerade sig inte

Afrikanska mästerskapen 
1957 till 1970 - Deltog ej
1972 - Kvalificerade sig inte
1974 - Kvalificerads sig inte
1976 - Drog sig ur
1978 - Deltog ej
1980 till 1988 - Kvalificerade sig inte
1990 - Drog sig ur
1992 - Kvalificerade sig inte
1994 - Deltog ej
1996 - Drog sig ur under kvalet
1998 - Avstängda på grund av att de drog sig ur 1996
2000 till 2017 - Kvalificerade sig inte

Externa länkar och referenser

 Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - Madagaskars herrlandskamper i fotboll

Fotbollslandslag
Landslag startade 1947
Fotboll
Fotboll i Madagaskar
Libyens herrlandslag i fotboll

Libyens herrlandslag i fotboll representerar Libyen i fotboll för herrar. Laget spelade sin första landskamp i augusti 1953 vid panarabiska spelen i Egypten, och åkte på en tvåsiffrig smäll med 2-10 mot just hemmalaget Egypten.

Afrikanska mästerskapet 
Libyen har bara varit med tre gånger i Afrikanska mästerskapet. 1982 var Libyen med som värdland. I första matchen var man så nära att vinna mot Ghana men Ghanas Opoku Nti kvitterade matchen till 2-2. I nästa match slog man Tunisien med 2-0 efter att en tunisisk spelare gjort självmål och ett misstag av det tunisiska försvaret. Sedan fick man 0-0 mot Kamerun och gick vidare. I semifinalen vände man 1-0 mot Zambia till vinst med 2-1. I finalen förlorade Libyen dock mot Ghana som vann på straffar.

2006 var Libyen tillbaka efter 24 års väntan. Man förlorade första matchen med 0-3 mot Egypten. Man förlorade även mot Elfenbenskusten med 1-2. Men man lyckades knipa en poäng i den avslutande matchen mot Marocko då man spelade 0-0. Libyens enda målskytt i turneringen var Abdesalam Kames. 2012 gjorde Libyen sitt nästa framträdande, i en grupp som bestod av Senegal, Ekvatorialguinea och Zambia. Libyen förlorade öppningsmatchen mot Ekvatorialguinea, och efter 2-2 mot Zambia och 2-1 mot Senegal slutade Libyen trea i gruppen.

Referenser

Externa länkar 
 Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - Libyens republikens herrlandskamper i fotboll

Fotboll i Libyen
Fotbollslandslag
Landslag startade 1953
Fotboll
Herman Howell

Herman Howell, född 8 september 1933, är en svensk dansare, koreograf och skådespelare.

Filmografi
 Roller

 Koreografi

Teater

Koreografi

Referenser

Externa länkar

Svenska dansare under 1900-talet
Svenska koreografer under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1933
Män
Levande personer
Kol (kung)

Denna artikel handlar om en svensk kung Kol. För en annan, historiskt omtvistad kung med namnet Kol se Erik Årsäll.
Kol, död senast 1172 eller 1173, var kung av Sverige eller av en del av riket från tidigast 1167, tillsammans med Burislev.

Kol omnämns i en medeltida genealogi som en son till Sverker den äldres son Johan, med en bror Burislev. Uppgiften att han skulle vara en son till Sverker bygger på senare namnkombinationer utan direkt stöd i källorna.Kol gjorde under alla omständigheter tillsammans med en Burislev (en son till Sverker med detta namn förekommer i Valdemar Sejrs jordebok) anspråk på den svenska kronan mellan 1167 och 1173 efter att Knut Eriksson hade dödat Karl Sverkersson och installerat sig själv som kung. 

Kol omnämns i västgötalagens kungalängd som Kol Konung tillsammans med Burislev. Längden säger också att de skall ha dödats av Knut Eriksson, men de ingår inte i själva längden. Han har möjligen också mottagit ett brev från påven: adressaten, "svearnas och götarnas kung", omnämns endast med bokstaven "K", och brevet kan alltså även syfta på Knut Eriksson.  

En källa från 1300-talet meddelar att han stupade i slaget i Bjälbo; Johannes Messenius anför en liknande uppgift för Burislev.

Referenser

Personer i Sverige under 1100-talet
Sverkerska ätten
Män
Sveriges regenter
Burislev

Burislev var tillsammans med Kol en svensk tronpretendent. Tillsammans utmanade de Knut Eriksson om kungamakten i Sverige, och samregerade cirka 1167–1173.

Hans exakta härstamning är osäker: enligt en medeltida genealogi var Burislev och Kol söner till Sverker den äldres son Johan, men en notis i Valdemar Sejrs jordebok anger också att Sverker hade en son vid namn Burislev, och de båda har ibland ansetts vara en och samma person. Natanael Beckman satte också likhetstecken dem emellan och menade dessutom att både Burislev och Kol var söner till Sverker. Adolf Schück ansåg dock att motkungarna Burislev och Kol var söner till Johan.

Mycket lite i övrigt är känt om honom. Sitt namn fick han troligen efter sin anfader, den polske hertigen och kungen Burislev (Boleslav III); namnet var vanligt i Polen. Han omnämns visserligen i västgötalagen som Burisleph Konung tillsammans med Kol, men förekommer annars i betydligt färre medeltida kungalängder än denne. De båda försvinner ur historien 1173. Burislev har kallats kung men behärskade förmodligen bara Östergötland.

Referenser

Personer i Sverige under 1100-talet
Sverkerska ätten
Män
Sveriges regenter
Ellen Horn

Ellen Horn, född Stoesen 1 februari 1951, är en norsk skådespelare, f.d. teaterchef för Nationaltheatret och tidigare norsk kulturminister i regeringen Stoltenberg.

Horn studerade vid Statens Teaterhøyskole och har efter examen varit engagerad vid Nationaltheatret och fjernsynsteateret (TV-teatern) som skådespelare och teaterchef. Hon utnämndes till kulturminister i regeringen Stoltenberg 2000. Hon är sedan februari 2005 teaterchef vid Riksteatret i Norge.

Filmografi (urval)
1998 - Blodsband
1991 - Frida - med hjärtat i handen
1987 - Efter Rubicon
1984 - Lykkeland

Externa länkar

Kvinnor
Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Födda 1951
Levande personer
Norska teaterchefer
Gene Greene

Eugene Delbert "Gene" Greene, född den 9 juni 1881 i Aurora, Illinois, död den 5 april 1930 i New York, var en amerikansk sångare och kompositör. Han var känd som The Ragtime King.

Greene började sin artistkarriär i Chicago där han uppträdde i vaudeville tillsammans med sin blivande hustru Blanche Werner som duon "Greene & Werner". Från 1909 uppträdde Greene främst som soloartist och 1912–1914 gjorde han turnéer till England och Australien tillsammans med sin ackompanjatör, pianisten (och blivande orkesterledaren) Charley Straight. Tillsammans med Straight komponerade Greene själv många av de sånger han framträdde med.

Greene gjorde ett stort antal skivinspelningar både i USA och England åren 1910-1918. Av dessa har främst de totalt fem olika inspelningarna av King Of The Bungaloos gjorda mellan 1911 och 1917 gått till historien såsom rymmande de tidigaste dokumenterade exemplen på scatsång.

Efter första världskriget dalade Greenes popularitet som artist, och han öppnade i stället en restaurang i Grand Rapids, Michigan. Denna stängdes dock sedan Greene brutit mot det amerikanska alkoholförbudet.

1930 försökte sig Greene på en comeback och framträdde på Grand Opera House i New York. Framträdandet blev ett fiasko: samtida tidningsreferat vittnar om att Greens röst var mer eller mindre borta. Efter föreställningen hittades Greene därtill död bakom scenen. Han hade fått en hjärtattack.

Anmärkningar

Externa länkar
 Kommenterad diskografi över Greenes inspelningar för Victor

Amerikanska sångare
Födda 1881
Avlidna 1930
Män
Personer från Aurora, Illinois
John C. Reilly

John Christopher Reilly, född 24 maj 1965 i Marquette Park i Chicago, Illinois, är en amerikansk komiker, skådespelare, sångare, manusförfattare och filmproducent.

Biografi 
John C. Reilly föddes i Marquette Park, ett arbetarområde i Chicago, och växte upp i ett katolskt hem som femte barnet i en syskonskara på sex. Han intresserade sig tidigt för skådespeleri och sökte och kom in på en av Chicagos teaterskolor, DePaul University's Goodman School of Drama, från vilken han tog examen 1987.

John C. Reilly har gjort många minnesvärda roller, påfallande ofta viktiga biroller. Hans genombrott för den stora publiken var kanske som porrstjärnan Reed Rothchild i Paul Thomas Andersons Boogie Nights. Reilly har i intervjuer sagt att "PTA" är en av de regissörer han har lättast att samarbeta med. Detta visade sig i Andersons nästa film, den stjärnspäckade Magnolia, där Reilly fick en framträdande roll som den medkännande polisen Jim Kurring.

John C. Reilly är en skicklig sångare, i rollen som Amos Hart i Chicago sjöng han alla sina texter själv. För denna rollen blev Reilly nominerad för en Oscar och en Golden Globe Award för "Bästa birollsinnehavare". Han vann dock inte priserna.

John C. Reilly står även på teaterscenen och blev tillsammans med Philip Seymour Hoffman nominerad till en Tony för sin roll i Sam Shephards pjäs True West.

John C. Reilly blev erbjuden en mindre roll i Lars von Triers Manderlay, men avböjde efter att ha läst manuskriptet. Det ryktades efteråt att han i vredesmod hoppat av filmen eftersom en åsna avlivats under inspelningen. Avhoppet dementerar han efteråt i intervjuer som ett PR-trick från filmbolaget för att skapa uppmärksamhet kring filmen.

Filmografi

Referenser 
 Noter

Externa länkar 

 
 
  New York Times profil på John C. Reilly

Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska komiker
Amerikanska sångare
Skådespelare från Chicago
Födda 1965
Levande personer
Män
Alumner från DePaul University
Sverre Hansen

Idrottsmannen med samma namn, se Sverre Hansen (friidrottare)

Sverre Hansen, född 24 augusti 1919, död 21 oktober 1995, var en norsk skådespelare.

Filmografi (ej komplett) 

1957 – Nio liv
 1959 – Den stora skattjakten
1959 – Herren och hans tjänare

1968 – Prinsessa på villovägar
1984 – Lykkeland

1995 – Kristin Lavransdatter

Externa länkar

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1919
Avlidna 1995
Män
Luxemburgs Grand Prix 1997

Luxemburgs Grand Prix 1997 var det femtonde av 17 lopp ingående i formel 1-VM 1997. Loppet, som kördes i Tyskland, var det första av två Luxemburgs Grand Prix.


Resultat 
 Jacques Villeneuve, Williams-Renault, 10 poäng
 Jean Alesi, Benetton-Renault, 6
 Heinz-Harald Frentzen, Williams-Renault, 4
 Gerhard Berger, Benetton-Renault, 3 
 Pedro Diniz, Arrows-Yamaha, 2
 Olivier Panis, Prost-Mugen Honda, 1
 Johnny Herbert, Sauber-Petronas
 Damon Hill, Arrows-Yamaha
 Gianni Morbidelli, Sauber-Petronas
 Mika Salo, Tyrrell-Ford

Förare som bröt loppet 
 Jos Verstappen, Tyrrell-Ford (varv 50, snurrade av)
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes (43, motor)
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford (43, växellåda)
 David Coulthard, McLaren-Mercedes (42, motor)
 Jan Magnussen, Stewart-Ford (40, bakaxel)
 Eddie Irvine, Ferrari (22, motor)
 Shinji Nakano, Prost-Mugen Honda (16, motor)
 Michael Schumacher, Ferrari (2, upphängning)
 Tarso Marques, Minardi-Hart (1, motor)
 Ukyo Katayama, Minardi-Hart (1, kollision)
 Giancarlo Fisichella, Jordan-Peugeot (0, kollision)
 Ralf Schumacher, Jordan-Peugeot (0, kollision)

Noteringar 
 Mika Häkkinens första pole position.

VM-ställning 

1997 i Tyskland
Luxemburgs Grand Prix
Nøste Schwab

Thora Elisabeth "Nøste" Schwab, född Neels-Hansson den 29 november 1918 i Stavanger, död 15 december 2007 i Oslo, var en norsk skådespelare. Hon var dotter till skådespelaren och teaterchefen Leif Gunnar Neels-Hansson och skådespelaren Miriam Neels-Hansson, och från 1944 gift med den svensk-norske konstnären Per Schwab.

Filmografi (urval)

 (TV)

Källor 

 
Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Födda 1918
Avlidna 2007
Kvinnor
Skådespelare från Stavanger
Sockerbagaren

Sockerbagaren är en sång med text och musik av Alice Tegnér. Den publicerades i häfte 3 i Sjung med oss, mamma! 1895.

Sången handlar om en sockerbagare, som är en äldre benämning på konditor. De två sista raderna i visan hade ursprungligen lydelsen; Och har du pengar så kan du få, men har du inga så får du gå. Elsa Beskow, som stod för illustrationerna i många av Tegnérs sångböcker, lär ha haft synpunkter på dessa rader och föreslog i stället texten med snäller och stygger. Sången förknippas ofta med Lucia och förberedelserna inför julen då den innehåller ord som "julgranssaker" och "pepparkakor".

Tryckta utgåvor (urval) 
Sjung med oss, Mamma! 3, 1895
Nu ska vi sjunga, 1943, under rubriken "Andra vackra sånger och visor".

Inspelningar
En tidig inspelning gjordes i februari 1901, med barnröster och kvinnligt tal, men gavs inte ut kommersiellt. En annan inspelning gjordes av en flickkör som sjöng in sången på skiva i Solna i april 1931 och gav ut den i november samma år. 1990 spelades sången in av Kurt Olsson med damorkestern på Julkurt med damorkestern samt författarna Anders Jacobsson och Sören Olsson på God jul från Bert och Sune

Sången har också spelats in på spanska av Maria Llerena som "El dulcero" på skivalbumet Chiquitico mio från 1988.

Varianter på text och melodi
Sången har parodierats bland annat som dryckesvisa. Bland de mer kända kan nämnas Punkrockaren (från Lindeman-sketchen Punkrockare Trindeman Lindeman) och En pilsnerdrickare.
Trazan och Banarne har framfört sångens text till melodin Some of These Days, vilket även Kerstin Axelsson och Margaretha Evmark gjorde 2007.

Referenser

Alice Tegnér
Luciasånger
Svenska barnvisor
Svenska julsånger
Svenskspråkiga sånger
Sånger 1895
Charley Straight

Charles Theodore "Charley" Straight, född i Chicago den 16 januari 1891, död där den 22 september 1940, var en amerikansk pianist, orkesterledare och kompositör.

Straight började arbeta som professionell musiker redan under tonåren och som 18-åring slog han sig samman med sångaren Gene Greene som dennes ackompanjatör. Tillsammans med Greene turnerade Straight bland annat till England och Australien 1912-14. Under Englandsvistelsen ackompanjerade Straight även Greene på ett sextiotal skivinspelningar för Pathé och spelade också in ett par pianosolon. Dessa inspelningar är ytterst sällsynta.

Efter samarbetet med Greene arbetade Straight med att spela in pianorullar för Imperial Roll Company i Chicago och var även pianist i saxofonisten Paul Bieses orkester innan han 1922 startade en egen orkester, vilken uppträdde på Rendezvous Café.

Straights orkester skivdebuterade 1923 för Paramount och gjorde under året fjorton inspelningar för detta bolag. Därefter följde nära tre år utan inspelningar, vilket beklagats av jazzhistoriker eftersom detta sammanföll med att den unge Bix Beiderbecke under en period 1925 ingick i orkestern. 1926 fick Straight dock kontrakt med Brunswick och gjorde under de följande dryga två åren ett stort antal inspelningar på detta bolag. Jämfört med många andra samtida vita dansorkestrar innehåller Straights inspelningar en mycket stor portion jazz.

Bland Straights kompositioner märks Buddy's Habits (tillsammans med den svarte klarinettisten Arnett Nelson), Smilin' Skies och Pretty Lips (med text av Walter Donaldson) samt ett antal sånger skrivna tillsammans med Gene Greene, däribland King of the Bungaloos.

Straight fortsatte att leda egna orkestrar under depressionen men gjorde inga fler skivinspelningar. Han omkom i en bilolycka, inte ens femtio år gammal.

Källor
 Mark Berresford: texthäfte till CD:n Chicago Rhythm - Al Turk/Charley Straight 1912-1926 (Jazz Oracle BDW 8010)
 Albert Haim: Charley Straight - Pianist, Composer, Band Leader (artikel på bixography.com)
 Brian Rust: The American Dance Band Discography 1917-1942 (New Rochelle, New York 1975)
 Brian Rust: Jazz Records 1897-1942 (5:e upplagan, Chigwell, Essex 1983)

Amerikanska jazzpianister
Amerikanska orkesterledare
Amerikanska kompositörer
Personer som omkommit i trafikolyckor
Födda 1891
Avlidna 1940
Män
Blåsippor (sång)

Blåsippor, med inledningsorden Blåsippan ute i backarna står, är en svensk barnvisa med text av Anna Maria Roos. Dikten, som har tre strofer, publicerades första gången i Lilla Elnas sagor 1894. Den tonsattes av Alice Tegnér, då musiklärare i Djursholm, och publicerades 1895 i Sjung med oss, Mamma! häfte 3 och 1943 i Nu ska vi sjunga, under rubriken "Visor om djur och blommor".

Inspelningar 
En tidig inspelning gjordes i Stockholms konserthus den 19 juni 1947 av Sylvan Beré och Knut Edgardt, då den ingick i ett barnvisepotpurri, och gavs ut på skiva i december samma år. Sången sjöngs in 1963 med Alice Babs och Titti Sjöblom på både LP och singel under titeln Sjung med oss,Mamma. Den finns också insjungen på skiva av Ingela "Pling" Forsman från 1975 på ett skivalbum med sånger ur boken "Nu ska vi sjunga".

Referenser 

 

Alice Tegnér
Sånger 1895
Svenska barnvisor
Vårsånger
Verk 1894
Sånger om växter
Verket för högskoleservice

Verket för högskoleservice (VHS), var en svensk myndighet som skapades 1992, och upphörde den 31 december 2012. Verksamheten togs därefter över av Universitets- och högskolerådet. VHS hade tre verksamhetsområden: Antagning, bedömning av utländska betyg och systemförvaltning. 

Verket samordnade all nationell antagning till de svenska högskolornas och universitetens programutbildningar – 2010 tog VHS emot 895 000 anmälningar från Sverige och utlandet. I dagsläget kommer 99 procent av anmälningarna in via webbplatserna Antagning.se och Universityadmissions.se. Det underliggande systemet för antagningen heter NyA (Nytt Antagningssystem för högskolan), används sedan 2007 och utvecklas av enheten för IT-stöd och systemutveckling (ITS) vid Umeå universitet.

VHS bedömde även utländska gymnasiebetyg kostnadsfritt och bistod med information om utländska skolsystem. Tjänsten var nödvändig för att högskolor, universitet och VHS skulle kunna göra korrekta bedömningar av de sökandes behörighet, men var även en uppskattad service för den som vill söka jobb i Sverige.

Verkets tredje verksamhetsområde var systemförvaltning. VHS var systemägare och teknisk förvaltare av studieadministrativa stödsystem som NyA, Ladok och Högskoleprovsanmälan.

VHS finansierades till nära 90 procent av avgifter från högskolor och universitet. Verket upprättade 1999 en nationell betygsdatabas där anslutna gymnasieskolor laddar upp elevernas (slut)betyg. VHS publicerade löpande statistik över sökande och antagna till högskoleutbildningar.

Se även
Högskoleverket
Centrala studiestödsnämnden

Externa länkar
VHS webbplats

Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Högskoleutbildning i Sverige
Svenska statliga myndigheter bildade 1992
Svenska statliga myndigheter upplösta 2012
Valbo församling

Valbo församling var en församling, numera Valbo-Hedesunda pastorat i Gästriklands kontrakt i Uppsala stift. Församlingen ligger i Gävle kommun i Gävleborgs län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. Omkring 1400 utbröts Gävle församling.

Församlingen var till 1602 moderförsamling i pastoratet Valbo och Hille. Från 1602 till 3 juli 1849 var den annexförsamling i pastoratet Gävle och Valbo. Från 3 juli 1849 till 2018 utgjorde församlingen ett eget pastorat. Från 2018 ingår församlingen i ett pastorat med Hedesunda församling.

Organister

Kyrkor 
Valbo kyrka
Forsbacka kyrka
och församlingsgården Mikaelsgården

Se även
Valbo socken

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Valbo
Indelningar i Gävle kommun
Församlingar i Uppsala stift
Europas Grand Prix 1997

Europas Grand Prix 1997 var det sista av 17 lopp ingående i formel 1-VM 1997. Loppet kördes i Jerez de la Frontera i Spanien.

Resultat 
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes, 10 poäng
 David Coulthard, McLaren-Mercedes, 6
 Jacques Villeneuve, Williams-Renault, 4
 Gerhard Berger, Benetton-Renault, 3
 Eddie Irvine, Ferrari, 2
 Heinz-Harald Frentzen, Williams-Renault, 1
 Olivier Panis, Prost-Mugen Honda
 Johnny Herbert, Sauber-Petronas
 Jan Magnussen, Stewart-Ford
 Shinji Nakano, Prost-Mugen Honda
 Giancarlo Fisichella, Jordan-Peugeot
 Mika Salo, Tyrrell-Ford
 Jean Alesi, Benetton-Renault
 Norberto Fontana, Sauber-Petronas
 Tarso Marques, Minardi-Hart
 Jos Verstappen, Tyrrell-Ford
 Ukyo Katayama, Minardi-Hart

Förare som bröt loppet 
 Michael Schumacher, Ferrari (varv 47, kollision)
 Damon Hill, Arrows-Yamaha (47, växellåda)
 Ralf Schumacher, Jordan-Peugeot (44, vattenläcka)
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford (30, växellåda)
 Pedro Diniz, Arrows-Yamaha (11, snurrade av)

Noteringar 
 Jacques Villeneuve, Michael Schumacher och Heinz-Harald Frentzen hade samma bästa kvalificeringstid och fick därför starta i den ordning de noterade sina tider. 
 Mika Häkkinens första F1-vinst.

VM-slutställning

Källor 

 

1997 i Spanien
Europas Grand Prix