kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Le Chat Noir

Le Chat Noir (franska, "svarta katten") var ett kafé och konstnärskabaré i Montmartre i Paris som grundades av Rodolphe Salis 1881 och upphörde i och med hans död 1897. Le Chat Noir var under sin verksamhetstid en samlingspunkt och dess föreställningar och dekor en källa till inkomster för många under perioden i Paris verksamma konstnärer, musiker och författare. Namn som brukar förknippas med Le Chat Noir är bland annat Henri de Toulouse-Lautrec, Claude Debussy, Erik Satie, Adolphe Willette, Théophile Steinlen, Antonio de La Gandara, Aristide Bruant, Henri Rivière, Caran d'Ache och Maurice Donnay.

Le Chat Noir har fått ge namn åt många senare restauranger, teatrar och nattklubbar, bland annat kabaré- och revyteatern Chat Noir i Oslo som grundades 1912.

Referenser

Externa länkar
Musée d'Orsay: Le cabaret du Chat Noir (1881-1897)

Paris
Kaféer i Frankrike
Montmartre
Skott

Skott kan syfta på

 Skott (botanik) – del av växt som oftast bär anlag till blommor eller blad
 Skott – patronhylsan är oskiljbart förenad med projektilen, se enhetspatron
 Skott (skeppsbyggnad) – en vertikal längs- eller tvärgående vägg i ett fartygs eller en båts skrov
 Skott – en sprängning med explosiv laddning, se gruva
 Dragskott – en metod att skjuta inom sporter
 Hoppskott – en sportterm
 Slagskott – en typ av skott som i ishockey

Personer
 Staffan Skott (1943–2021), en svensk författare och journalist
 Julia Skott (1982–), en svensk journalist, författare och debattör
Kisan Mazdoor Bahujan Party

Kisan Mazdoor Bahujan Party (Bonde och Arbetarmajoritetspartiet), utbrytargrupp ur Jantantrik Bahujan Samaj Party som leddes av Narendra Singh. I delstatsvalet i Uttar Pradesh 2002 var KMBP allierade med BJP, och lanserade två BJP-stödda kandidater. KMBP satt med i Uttar Pradesh delstatsregering kring 2002. KMBP gick samman med Kongresspartiet inför Lok Sabhavalet 2004.

Partier dominerade av Daliter
Loktantrik Bahujan Samaj Party

Loktantrik Bahujan Samaj Party (Demokratiska Majoritetssamhällespartiet) i Indien är en utbrytargrupp ur Bahujan Samaj Party som bildades i september 2003. Partiets ledare var Haji Yakub. Haji Yakubs grupp lyckades samla 37 BSP-ledamöter i Uttar Pradeshs delstatsförsamling då de bröt sig ur. I oktober samma år gick LBSP samman med Samajwadi Party. Bildandet av LBSP var ett sätt att gå runt antipartibytarlagen, och därmed var aldrig LBSP något annat än ett pseudoparti (liksom Democratic Congress Party, m.fl.).

LBSP bör inte växlas samman med en annan BSP-utbrytargrupp, Jantantrik Bahujan Samaj Party.

Partier dominerade av Daliter
Politiska partier bildade 2003
Poststrukturalism

Inom språk- och litteraturvetenskap utgör poststrukturalism en grupp teoribildningar med rötter i den strukturalistiska traditionen. Den är starkt förknippad med franska språkvetare från 1960-talet och de följande årtiondena. 

De tidigaste poststrukturalisterna var Michel Foucault, Jacques Lacan och Roland Barthes. Jacques Derrida räknas ibland till poststrukturalisterna men emellanåt kallas han dekonstruktionist. Senare språkvetare och filosofer har anammat vissa poststrukturalistiska drag, som till exempel Julia Kristeva, Gilles Deleuze, Judith Butler, Jean-François Lyotard och Jean Baudrillard.

Beskrivning 
Poststrukturalismen uppstod delvis som en kritik av strukturalismen men på strukturalistiska grunder. Strukturalismen utgick från antagandet att olika former av mänskligt meningsskapande baseras på en underliggande struktur. Denna struktur antogs finnas bortom det som är direkt synligt och bortom de enskilda orden, handlingarna och objekten. Till exempel antogs det att en grammatisk struktur låg till grund för språket och gjorde att enskilda ord och fraser fick en distinkt mening. På samma vis antogs att olika kulturella riter och myter speglade underliggande meningsbyggande strukturer. Strukturalisterna antog att de strukturer som låg till grund för människans meningsskapande var relativt stabila och beständiga. Poststrukturalismen bryter med strukturalismen på så vis att poststrukturalisterna inte antar att människans meningsskapande är bundet av någon underliggande struktur. Poststrukturalisterna är tydligt inspirerade av existentialistiska filosofer, såsom Nietzsche, som menade att det inte finns någon värld bortom den materiella världen. Poststrukturalisterna, liksom existentialisterna, avfärdar således Platons föreställning om en fast och bestämd idévärld

Strukturalismen menar att man kan förstå den mänskliga kulturen genom strukturell lingvistik, medan poststrukturalismen anser att en sådan hållning inte är möjlig, då strukturalismen förutsätter att dess postulat är giltiga och beständiga. Poststrukturalismen vänder sig mot denna rigiditet och strävan efter att kategorisera.

Karakteristiskt för den poststrukturalistiska teorin är dekonstruktion såsom den beskrivs av Jacques Derrida. I texter söks efter sprickor, motsättningar mellan vad som sägs och hur det sägs och falska dikotomier. Alla poststrukturalister förespråkar dock inte denna teori, utan den kan snarast ses som en tillämpning och vidareutveckling av de ståndpunkter och slutsatser som de mera teoretiskt inriktade föregångarna stod för. Även Michel Foucault betraktas vanligtvis som en poststrukturalistisk teoretiker, eftersom han tydligt betonade frånvaron av en stabil struktur som begränsar människans föreställningsvärld, men han var inte själv bekväm med epitetet då han ansåg att det förenklade hans ståndpunkter.

Poststrukturalismens teoretiker

Se även 
 Apori
 Dekonstruktion
 Postmodernism

Källor

Noter

Tryckta källor 
 
 
 
 

Rörelser inom kunskapsteori
Kritisk teori
Skolor inom litteraturvetenskap
Dhiravida Thelugar Munnetra Kazhagam

Dhiravida Thelugar Munnetra Kazhagam (Dravidiska Telugiska Progressiva Federationen) var ett politiskt parti i Tamil Nadu i Indien. DTMK existerade kring 2001-2002. Partiets generalsekreterare var Dr. C.M.K. Reddy och dess president G. Kamatchi.

DTMK arbetade för den telugutalande minoritetens intressen i delstaten. Partiet krävde kvotering för telugutalande i offentlig förvantlig och möjligheter till teluguspråkig skolundervisning.

Den 27 oktober 2002 gick Dhiravida Thelugar Munnetra Kazhagam samman med BJP.

Politiska partier i Tamil Nadu
Politiska partier bildade 2001
Politiska partier upplösta 2002
Historiska politiska partier i Indien
Maria Brauns äktenskap

Maria Brauns äktenskap (originaltitel: Die Ehe der Maria Braun) är en västtysk dramafilm från 1979 i regi av Rainer Werner Fassbinder.

Handling 
Filmen börjar i Tyskland 1943, då Maria Braun (Hanna Schygulla) har gift sig med en soldat som heter Hermann Braun (Klaus Löwitsch). När andra världskriget tar slut kommer Hermann inte tillbaka. Efter att varit sin make trogen under kriget inleder hon nu ett förhållande med en svart amerikan.

Maria kommer även i kontakt med en man som heter Karl Oswald (Ivan Desny), en fransk-tysk textilfabrikant, som erbjuder henne ett arbete som hon tar.

En dag dyker maken upp och hittar Maria och hennes färgade älskare i sängen. Maria dödar sin älskare. Hermann tar på sig skulden och hamnar i fängelse.

Karl Oswald älskar Maria och när maken sitter i fängelse så inleder de ett förhållande.

Medverkande i urval 
 Hanna Schygulla – Maria Braun
 Klaus Löwitsch – Hermann Braun
 Ivan Desny – Karl Oswald
 Gisela Uhlen – Moder
 Elisabeth Trissenaar – Betti Klenze
 Gottfried John – Willi Klenze
 Hark Bohm – Senkenberg
 George Byrd – Bill
 Claus Holm – Doktor
 Günter Lamprecht – Hans Wetzel

Externa länkar 

Filmer 1979
Filmer i regi av Rainer Werner Fassbinder
Västtyska dramafilmer
Tyskspråkiga filmer
Ergo (tidning)

Ergo är Uppsala studentkårs medlemstidning. Tidningen grundades fristående 1924, men blev 1940 organ för studentkåren vid Uppsala universitet.
 
Namnet syftar på latinets ergo ("alltså", "därför", "följaktligen").

Tidningen är partipolitiskt obunden och fristående från kårpolitiska aktörer. Sedan 2014 omfattar utgivningen 10 nummer per år, och innehåller bland annat nyheter, kultur, debatt och ledare samt kalendarium för studentaktiviteter i Uppsala, inklusive studentföreningar och nationsliv. 

Serietecknaren Jan Berglin blev först känd i Ergo, och publiceras fortfarande i varje nummer. Även serietecknaren Nina Hemmingsson medverkade under en period fram till 2009.

Mellan 1992 och 2005 publicerade Ergo i en artikelserie cirka 120 artiklar om student- och universitetshistoria med Uppsalaanknytning, skrivna av Erik och Marta Ronne samt illustrerade av Marta Ronne.

Ergo utkom som papperstidning till och med 2019, men är sedan 2020 en webbtidning.

Källor
 Ergo i Nationalencyklopedins nätupplaga

Noter

Externa länkar
 Ergos webbplats

Uppsala universitet
Svenska tidskrifter
Studentkårers tidskrifter
Media i Uppsala
MGR Anna Dravida Munnetra Kazhagam

M.G.R. Anna Dravida Munnetra Kazhagam var en utbrytargrupp ur det indiska politiska partiet All India Anna Dravida Munnetra Kazhagam. MGR ADMK ingick i National Democratic Alliance och satt med i Atal Behari Vajpayees regering. Partiet leddes av S. Thirunavukkarassu (ledamot av Lok Sabha).

I delstatsvalet i Tamil Nadu 2001 hade MGR ADMK lanserat tre kandidater, varav två blev valda med stöd från NDA. Totalt fick partiet 129 474 röster.

År 2002 gick MGR ADMK samman med BJP.

Politiska partier i Tamil Nadu
Politiska partier upplösta 2002
Historiska politiska partier i Indien
Filippus (motpåve)

Filippus var motpåve under en enda dag, den 31 juli 768.

Efter påven Paulus I död i juni 767 uppsattes den schismatiske Konstantin II på påvetronen. Detta förargade den lombardiske kungen Desiderius, som beordrade att en ny påve skulle utropas. Kungen ville ha en påve som kunde vara ett villigt politiskt redskap. Prästen Waldipert tågade med en skara anhängare till klostret Santi Vito e Modesto på Esquilinen och utropade munken Filippus till ny påve. Han fördes till Laterankyrkan och installerades, men nyheten spred sig snabbt, och Konstantin deklarerade att han inte skulle sätta sin fot i Rom så länge Filippus residerade i Lateranen. Det hela slutade med att Konstantins medföljare resolut begav sig till Lateranen och avsatte Filippus och förde honom tillbaka till klostret.

Man vidtog inte några repressalier mot Filippus, eftersom man ansåg att han endast hade varit Waldiperts och lombardernas oskyldiga och viljelösa verktyg. Värre gick det för Konstantin, som den nyvalde påven Stefan III lät avsätta och tortera genom att sticka ut hans ögon.

Källor

Noter

Tryckta källor

 Kelly, J.N.D., The Oxford Dictionary of Popes. Oxford: Oxford University Press 1988. 
 Rendina, Claudio, I papi: storia e segreti. Roma: Newton Compton editori 1999. 

Födda 700-talet
Motpåvar
Män
Präster under 700-talet
The Big Lebowski

The Big Lebowski är en amerikansk komedifilm från 1998, skriven, regisserad och producerad av bröderna Joel och Ethan Coen.

Handling 
Jeffrey "The Dude" Lebowski (Jeff Bridges) lever ett flummarliv i Los Angeles. Han gillar att röka gräs, dricka White Russian och bowla med sina vänner Walter (John Goodman) och Donny (Steve Buscemi).

Men livet förändras när två utpressare (Philip Moon och Mark Pellegrino) bryter sig in i hans hus, kräver att få de pengar som Lebowskis fru Bunny har lånat. Problemet är bara att The Dude inte har någon fru.

The Dude får så reda på att det finns en annan Jeffrey Lebowski i stan. Denne Jeffrey Lebowski (David Huddleston) är en stenrik och folkilsken rullstolsburen invalid som är gift med unga och promiskuösa Bunny (Tara Reid).

En kort tid senare blir Bunny kidnappad. The Dude utlovas en belöning för att hitta Bunny, samtidigt som han är ute efter att få upprättelse för att en av utpressarna urinerade på hans matta. Det går dock inte bättre än att The Dude lyckas slarva bort lösesumman han fått för att få Bunny fri. The Dude blir därefter inblandad i en snurrig jakt på Bunny och de försvunna pengarna tillsammans med excentriska konstnärer, tyska nihilister, porrfilmare och en mystisk man i en VW-bubbla som hela tiden förföljer honom.

Rollista (urval) 
Jeff Bridges – Jeffrey "The Dude" Lebowski
John Goodman – Walter Sobchak
Julianne Moore – Maude Lebowski
Steve Buscemi – Theodore Donald "Donny" Kerabatsos
David Huddleston – Jeffrey Lebowski - The "Big" Lebowski
Philip Seymour Hoffman – Brandt
Tara Reid – Bunny Lebowski
Ben Gazzara – Jackie Treehorn
Philip Moon – Woo, Treehorns torped
Mark Pellegrino – Treehorns torped, blond
Peter Stormare – Uli Kunkel / "Karl Hungus"
Michael Balzary – Kieffer
John Turturro – Jesus Quintana
Sam Elliott – främlingen
David Thewlis – Knox Harrington
Jerry Haleva – Saddam Hussein

Om filmen 
Filmen producerades från januari till april 1997. Den hade sverigepremiär i september 1998 med åldersgräns 15 år. Det finns en mängd referenser till andra filmer. Ljudspåret innehåller mycket musik från 1960- och 70-talen, exempelvis av Bob Dylan, Elvis Presley och Mickey Newbury. Karaktären Walter Sobchak är baserad på den amerikanske manusförfatten John Milius.

Utmärkelser 
Filmen nominerades till Guldbjörnen vid Filmfestivalen i Berlin 1998 och valdes till bästa utländska film av Russian Guild of Film Critics samma år.

Externa länkar 
 
 En recension av filmen på Moviebox.se
 Svenska Filminstitutets filmdatablad

Filmer 1998
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska komedifilmer
Los Angeles på film
Filmer i regi av Joel och Ethan Coen
Engelskspråkiga filmer
Tyskspråkiga filmer
Hebreiskspråkiga filmer
Spanskspråkiga filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Biplobi Bangla Congress

Biplobi Bangla Congress (Revolutionära Bengaliska Kongressen) är ett politiskt parti i Västbengalen i Indien. Uppstod som en utbrytning ur Bangla Congress inför valet 1971. Partiet leds av Sunil Chaudhury och det ingår i Left Front. Kring mars 2001 fanns det rapporter att BBC skulle gått över till All India Trinamool Congress sida och varit med i bildandet av valalliansen Bangla Bachao Front. I själva valet samma år var dock BBC med i Left Front. Detta rörde sig troligtvis om en utbrytargrupp. Makhanlal Bangal, som 1996 blivit vald till delstatsförsamlingen för BBC (ett mandat som dock förlorades då Makhalal dömdes för valfusk), var i valet 2001 en AITC-kandidat. 

Politiska partier bildade 2001
Politiska partier i Västbengalen
Dagsposten

Dagsposten var en svensk nationalistisk och pronazistisk dagstidning utgiven av och officiellt pressorgan för Sveriges Nationella Förbund från 1 december 1941 i Stockholm. Tidningen hade fram till 1945 finansiellt stöd från den tyska staten. Tidningen upphörde med utgången av år 1950 och fortsattes av veckotidningen Fria Ord. 

Dagsposten var en av tre tidningar som Sveriges Nationella Förbund utgav samtidigt. De övriga var Nationell Tidning och Nationell Ungdom.

Chefredaktör var Teodor Telander, och i redaktion och styrelse fanns bland andra fil. dr Rütger Essén, som var utrikespolitisk redaktör, partiledaren och affärsmannen Sven-Erik Sandström, direktör Olof Edman, direktör Sven Rosengren och professor Stig Jägerskiöld. Bland skribenterna märktes bland andra Gustaf Jacobson.

Referenser

Externa länkar
Lista över aktieägare

Nationalism i Sverige
Svenska tidskrifter
Dagstidningar startade 1941
Dagstidningar nedlagda 1950
Högerextremism i Sverige
Nazism i Sverige
Nedlagda svenska dagstidningar
Ängelholms församling

Ängelholms församling är en församling i Bjäre-Kulla kontrakt i Lunds stift. Församlingen ligger i Ängelholms kommun i Skåne län och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 16 oktober 1516 genom en utbrytning ur Rebbelberga församling. 

Församlingen var till 1568 moderförsamling i pastoratet Ängelholm och Barkåkra för att därefter till 1610 utgöra ett eget pastorat. Från 1610 till 1681 var den annexförsamling i pastoratet Munka-Ljungby och Ängelholm för att därefter till 22 januari 1731 vara annexförsamling i pastoratet Össjö, Tåssjö, Munka-Ljungby och Ängelholm. Från 22 januari 1731 till 1737 var församlingen åter eget pastorat för att därefter till 1962 vara annexförsamling i pastoratet Munka-Ljungby och Ängelholm. Från 1962 till 2010 var den moderförsamling i pastoratet Ängelholm, Höja och Rebbelberga. År 2010 införlivades Höja och Rebbelberga församlingar och församlingen utgör sedan dess ett eget pastorat.

Organister och klockare

Kyrkobyggnader

Se även
Ängelholms stad

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Indelningar i Ängelholms kommun
Församlingar i Lunds stift
Rebbelberga församling

Rebbelberga församling var en församling i Lunds stift och i Ängelholms kommun. Församlingen uppgick 2010 i Ängelholms församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. Den 16 oktober 1516 utbröts Ängelholms församling.

Församlingen var från 1568 till 1962 annexförsamling i pastoratet Barkåkra och Rebbelberga. Från 1962 till 2010 var den annexförsamling i pastoratet Ängelholm, Höja och Rebbelberga. Församlingen uppgick 2010 i Ängelholms församling.

Kyrkobyggnader
Rebbelberga kyrka

Se även
Rebbelberga socken

Källor 

Indelningar i Ängelholms kommun
Historiska församlingar i Lunds stift
Höja församling

Höja församling var en församling i Lunds stift och i Ängelholms kommun. Församlingen uppgick 2010 i Ängelholms församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1962 moderförsamling i pastoratet Höja och Starby. Från 1962 till 2010 var den annexförsamling i pastoratet Ängelholm, Höja och Rebbelberga. Församlingen uppgick 2010 i Ängelholms församling.

Klockare, kantor och organister

Kyrkobyggnader
Höja kyrka

Se även
Höja socken

Källor 

Indelningar i Ängelholms kommun
Historiska församlingar i Lunds stift
Tåssjö församling

Tåssjö församling var en församling i Lunds stift och i Ängelholms kommun. Församlingen uppgick 2006 i Munka Ljungby församling (utan bindestreck).

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var från 1551 till 1962 annexförsamling i pastoratet Össjö och Tåssjö som från 1681 till 1736 även omfattade Munka-Ljungby församling och från 1681 till 1732 Ängelholms församling. Från 1962 till 2002 var församlingen annexförsamling i pastoratet Munka-Ljungby och Tåssjö vilket från 1974 även omfattade Össjö församling. Församlingen uppgick 2006 i Munka Ljungby församling.

Kyrkobyggnader
 Tåssjö kyrka

Se även
Tåssjö socken

Källor 

Indelningar i Ängelholms kommun
Historiska församlingar i Lunds stift
Munka Ljungby församling

Munka Ljungby församling är en församling i Bjäre-Kulla kontrakt i Lunds stift. Församlingen ligger i Ängelholms kommun i Skåne län och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 2006 genom en sammanslagning av Munka-Ljungby församling (med bindestreck), Össjö församling och Tåssjö församling och utgör sedan dess ett eget pastorat.

Kyrkobyggnader

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Indelningar i Ängelholms kommun
Församlingar i Lunds stift
Strövelstorps församling

Strövelstorps församling är en församling i Bjäre-Kulla kontrakt i Lunds stift. Församlingen ligger i Ängelholms kommun i Skåne län och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1 november 1858 annexförsamling i pastoratet Ausås och Strövelstorp för att därefter till 1962 utgöra ett eget pastorat. Från 1962 till 1998 var den moderförsamling i pastoratet Strövelstorp, Ausås och Starby. År 1998 införlivades Ausås och Starby församlingar och församlingen utgör sedan dess ett eget pastorat.

Kyrkobyggnader

Se även
Strövelstorps socken

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Indelningar i Ängelholms kommun
Församlingar i Lunds stift
Barkåkra församling

Barkåkra församling är en församling i Bjäre-Kulla kontrakt i Lunds stift. Församlingen ligger i Ängelholms kommun i Skåne län och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. Tidigt införlivades Vantinge församling. År 1516 införlivades Luntertuns församling.

Församlingen var från 1516 till 1568 annexförsamling i pastoratet Ängelholm och Barkåkra, för att därefter till 1962 vara moderförsamling i pastoratet Barkåkra och Rebbelberga. Från 1962 utgör församlingen ett eget pastorat.

Kyrkor 
Barkåkra kyrka

Se även 
Barkåkra
Barkåkra socken

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Församlingar i Lunds stift
Indelningar i Ängelholms kommun
Össjö församling

Össjö församling var en församling i Lunds stift och i Ängelholms kommun. Församlingen uppgick 2006 i Munka Ljungby församling (utan bindestreck).

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var från 1551 till 1962 moderförsamling i pastoratet Össjö och Tåssjö som även från 1681 till 1736 omfattade Munka-Ljungby församling och från 1681 till 1732 Ängelholms församling. Från 1962 till 1974 var församlingen annexförsamling i pastoratet Östra Ljungby, Källna och Össjö och från 1974 till 2002 annexförsamling i pastoratet Munka-Ljungby, Tåssjö och Össjö. Församlingen uppgick 2006 i Munka Ljungby församling.

Kyrkobyggnader
 Össjö kyrka

Se även
Össjö socken

Källor 

Indelningar i Ängelholms kommun
Historiska församlingar i Lunds stift
Internationella järnvägsunionen

Internationella järnvägsunionen eller på franska Union internationale des chemins de fer, oftast förkortat UIC, är en sammanslutning för järnvägsoperatörer främst i Europa. Till viss del sträcker sig samarbetet även till vissa delar av Nordafrika och delar av Asien, även om samarbetet i dessa delar inte är lika omfattande.

Internationella järnvägsunionen, som har sitt huvudkontor i Paris, bildades 1922 för att underlätta järnvägstrafiken. Framförallt handlar samarbetet att underlätta för internationell trafik mellan olika länder. Därför finns normer framtagna av UIC för att underlätta trafiken. SJ AB (och föregångaren Statens järnvägar) har varit medlem i UIC sedan starten 1922. UIC omfattar år 2008 totalt 201 medlemsorganisationer i samtliga världsdelar.

Historia
Internationella järnvägsunionen grundades med målet att harmonisera och förbättra förordningar och regler inom järnvägsbyggande och järnvägstrafik internationellt. Efter konferenser i Portorosa 1921 och Genève 1922 bildades Internationella järnvägsunionen i Paris 17 oktober 1922. Från början hade organisationen 51 medlemmar från 29 länder.

Det var för att fira UIC:s femtioårsjubileum som tågluffarkortet (Interrail) 1972 lanserades av 21 UIC-anslutna europeiska järnvägsförvaltningar.

Normer
UIC ger bland annat ut normer för hur järnvägsfordon ska karaktäriseras.
UIC 221 handlar om NHM-koden, som listar allehanda slag av gods, som kan bli föremål för järnvägstransport.
UIC 505 anger hur personvagnar bör utformas.
UIC 518 som beskriver hur ett gångdynamiskt prov ska genomföras och utvärderas. Metoden bygger på insamling av relativt omfattande mätdata från körning på varierande spårkvalitet och spårgeometri, som sedan utvärderas statistiskt.
UIC 519, som beskriver hur ekvivalent konicitet kan beräknas med hjälp av simulering och Klingels formel.
UIC 592-2 Stora containrar för transport på järnvägsvagnar. Tekniska villkor att uppfylla för containrar i kombinerad internationell trafik. Beskriver klasser och kategorier på stora containrar, hanteringskaraktäristik, identifikationsmärkning och speciella villkor som gäller för stora tank-containrar.
UIC 592-3 Stora containrar (CT), växelflak (CM) och transportramar för horisontell transport (CA) - Standardrapport för acceptanstester.
UIC 592-4 Växelflak för grip-hantering -Tekniska villkor. Standardiserade dimensioner och transportsäkringar.
UIC 596-5 Transport av vägfordon på järnvägsvagnar. Teknisk organisation - Överföring av P eller N-kodade semi-trailers till försänkta järnvägsvagnar.
UIC 596-6 Överföring av vägfordon till järnvägsvagnar. Beskriver märkning och kodifiering av lastenheters mått och lastprofil för att förenkla internationella transporter. Gäller för Växelflak, semi-trailers i kombinerade transport system.
Det finns en räl som heter UIC60 (60 betyder 60 kg/meter)

Se även
Regolamento Internazionale delle Carrozze (RIC)
Regolamento Internazionale dei Veicoli (RIV)

Referenser

Järnväg
Organisationer bildade 1922