kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Perry McCarthy

Perry McCarthy, född 3 mars 1961 i London, är en brittisk racerförare.

Racingkarriär
McCarthy tävlade i formel 1 för Andrea Moda Formula säsongen , men han lyckades inte kvalificera sig till något lopp. Han var också Svarte The Stig i bilprogrammet Top Gear, vilket framkom i McCarthys självbiografi Flat Out, Flat Broke. McCarthy är också med i filmen "The Hangover 3"

F1-karriär

|}

Källor

Födda 1961
Brittiska racerförare
Brittiska Formel 1-förare
Formel 1-förare som aldrig startat
Män
Levande personer
Personer från London
Dörjning

Att dörja, (eller släpdörja, dialektalt "ränndörj") är ett sätt att fiska från en båt som rör sig framåt i vattnet. Dörjning bedrivs både av sportfiskare och yrkesfiskare.

Redskap
Dörjen består av en lina med vinda, sänke, tafs eller med en paravan och en eller flera krokar. På krokarna fästs ett agn. Ibland agnar man inte utan har krokar som blänker eller lyser. Sedan körs eller ros båten långsamt framåt, i hopp om att komma in med dörjen i ett stim fiskar. En populär fisk att dörja är makrill, som längs kusten utanför Bohuslän och Halland kan fångas på dörj från runt midsommar till mitten av oktober.

Varianter
En variant av användning av dörj är att båten ligger stilla i vattnet. Fiskaren känner på dörjlinan och när en fisk äter av agnet görs ett kraftigt ryck för att kroken skall fastna i fisken. Fiskemetoden kallas att fiska med slagdörj, bottendörj eller känndörj. På svenska östkusten och i inlandet finns en variant som heter dragrodd.

Källor 
Makrillen nappar bäst i soligt sommarväder. Land 2017-08-04
Fiske
Ekängen, Nacka kommun

Ekängen är ett område norr om Saltsjö-Duvnäs i mellersta delen av Nacka kommun i Stockholms län. 

Stora delar av Ekängen byggdes på 1940-talet med små enfamiljsvillor.  

Nacka kommun
Sicklaön
Shannon Brown

Shannon Brown, född 23 juli 1973 i Spirit Lake, Iowa, USA, är en amerikansk countryartist.

Diskografi
Album
1994 – No Road too Long (självutgiven)
1994 – Thirsty (utgiven i Kanada)
2000 – A Tour of My Heart
2001 – Untangle My Heart
2006 – Corn Fed

Singlar
1998 – "I Won't Lie' " / "Tour of My Heart"
1999 – "Half a Man" (soundtrack från filmen Happy, Texas)
2001 – "Baby I Lied"
2001 – "Untangle My Heart"
2005 – "Corn Fed"
2006 – "Pearls"

Referenser

Externa länkar

Shannon Browns officiella webbplats
Diskografi på Discogs
Shannon Brown på allmusic.com

Amerikanska countrysångare
Personer från Dickinson County, Iowa
Födda 1973
Levande personer
Kvinnor
Nils Kettilsson (ärkebiskop)

Nils Kettilsson (latin: Nicolaus Catilli), död sommaren 1314, var en svensk präst och ärkebiskop av Uppsala stift från 1308 till sin död 1314. Han var den som år 1311 dömde Botulf i Sveriges enda officiella fall av kätteri under medeltiden.

På gravhällen bär han tillnamnet albus (vit).

Biografi 
Nils Kettilsson var av adlig släkt och var bror till Karl Tydiske, kung Birger Magnussons riksråd och ämbetsman i Stockholm 1305 och 1308). De bådas sigill finns avbildade i Peringskiölds "Monumenta uplandica (Mon. Upl.)".

Kettilsson var först kanik i Linköping.

Den 26 januari 1300 valdes han till biskop i Västerås stift. År 1305 kallas han i urkunderna "konung Birgers älskelige Man och Råd". Samma år blev han vald till ärkebiskop av Uppsala stift. Den 10 maj 1306 stadfäste påve Klemens V detta val.

Nils Kettilsson avled (enligt Grau) den 1 juni 1314 eller den 3 juni 1313. En annan källa anger 30 maj 1313.

Källor

Vidare läsning 
 

Biskopar i Västerås stift
Uppsaliensare
Män
Avlidna 1314
Svenska präster under 1300-talet
Födda okänt år
Gravsatta i Uppsala domkyrka
Svenska ärkebiskopar
Empire State University

Empire State University är ett fiktivt universitet i New York. Empire State University förekommer i serier gjorda av Marvel Comics. Flera fiktiva karaktärer har band till det, mest Spindelmannen, samt karaktärer i Fantastic Four och X-Men. Det fiktiva Empire State University skall inte förväxlas med Empire State College, ett riktigt college.

Spindelmannen
Fiktiva skolor
New York i fiktion
Paul Lincke

Paul Lincke, född 7 november 1866 i Berlin, död 3 september 1946 i Clausthal-Zellerfeld, var en tysk kompositör, teaterkapellmästare och musikförläggare.

Biografi
Linckes tidiga musikaliska böjelser var riktade mot militärmusik och hans mor sände honom efter avslutad gymnasieutbildning till Wittenberge där han utbildades i stadsorkestern till fagottist. Han lärde sig också att spela tenorhorn, trummor, piano och violin.

Istället för att göra karriär som militärmusiker började Lincke att arbeta i teaterorkestrar i Berlin. Han skaffade sig värdefulla erfarenheter inom underhållnings- och dansmusik och arbetade inom flera välkända europeiska vaudevillehus, bland annat Folies Bergère i Paris. I programmen ingick också hans egna kompositioner.

Vid nazisternas övertagande av makten 1933 lyckades Lincke bevara sin ställning och hyllades av den nazistiska regimen. År 1937 tilldelades han förtjänstmedalj i sin hemstad och på sin 75-årsdag blev han hedersmedborgare i Berlin.

Lincke var företrädare för en berlinsk operettyp med lokala inslag, kallad ”Posse”, och skrev bland annat Berliner Luft, Fröken Chic (tyska: Die Gigerlkönigin) och Lysmaskidyll.

Kompositioner i urval
 Venus auf Erden (Berlin 1897)
 Frau Luna (Berlin 1899)
 Im Reiche des Indra (Berlin 1899)
 Fräulein Loreley (Berlin 1900)
 Lysistrata (Berlin 1902)
 Nakiris Hochzeit, oder Der Stern von Siam (Berlin 1902)
 Prinzess Rosine (Berlin 1905)
 Police Parade Marsch/ Schutzmanns Marsch (1908)
 Casanova (Darmstadt 1913)
 Ein Liebestraum (Hamburg 1940)

Källor

 Bra Böckers lexikon, 1977

Noter

Tyska klassiska kompositörer
Födda 1866
Avlidna 1946
Män
Tyska operettkompositörer
Musiker från Berlin
August Lindh (präst)

August Lindh, född den 9 oktober 1879 i Halmstad, död den 6 januari 1945 i Stockholm, var en svensk präst. 

Lindh var son till överläkaren vid Sahlgrenska sjukhusets kirurgiska avdelning Alrik Lindh och hans första hustru Anna Lovisa Stenfelt. Det var tack vare faderns västmanländska ursprung som Lindh var medlem av Västmanlands-Dala nation under studietiden vid Uppsala universitet. 

Lindh avlade teologie kandidatexamen i Uppsala 1910 och studerade sedan vid Berlins universitet. Han var pastorsadjunkt i Oscars församling i Stockholm 1912, i Engelbrekts församling 1914, vice komminister 1916, ordinarie 1918, biträdande predikant vid Stockholms sjukhem 1912, vid Allmänna Barnbördshuset 1931.

Lindh var grundare av Juvenalorden i Uppsala 1907, och han skrev den svenska texten till studentsången O, gamla klang- och jubeltid! (O alte Burschenherrlichkeit) på Juvenalordens uppdrag.

Källor
, sidan 489

Externa länkar
 

Präster i Svenska kyrkan
Alumner från Uppsala universitet
Svenska sångtextförfattare
Födda 1879
Avlidna 1945
Män
Präster från Halmstad
Dieter Bohlen

Dieter Bohlen, född 7 februari 1954 i Berne i Elsfleth, Niedersachsen, är en tysk musiker, producent och textförfattare. Han är mest känd som den ena delen i duon Modern Talking, som med sina 120 miljoner sålda skivor är Tysklands största musikexport.

Bohlen var tidigare en av medlemmarna och även kompositör i eurodiscogrupperna Modern Talking och senare Blue System. Han har även gjort text och musik till många andra grupper och artister, bland andra Baccara, Bonnie Tyler, Patty Ryan och C. C. Catch. De skivor och singlar han komponerat och producerat har sålt över 165 miljoner exemplar, varav Modern Talking svarar för drygt 120 miljoner.

Biografi
Bohlen växte upp i Ostfriesland och senare i Oldenburg. Han gick på gymnasiet i Oldenburg och flyttade sedan till Göttingen där han studerade handel på Georg-August-Universität. Han avslutade sina studier som Diplom-Kaufmann 1978. Han hade redan under studietiden börjar komponera musik och komponerade och producerade för musikförlaget Intersong i Hamburg och var periodvis med i sånggruppen Sunday i Berlin. Från 1980 arbetade han för Hansa Records i Berlin och försökte även en egen solokarriär under pseudonymen Steve Benson som misslyckades. 1983 var han för första gången med i den tyska uttagningnen till Eurovision Song Contest. Låten Mit 17 som Bohlen komponerat kom på en tredjeplats.

Modern Talking

Han började från 1982 att samarbeta med Thomas Anders. Efter sex singlar som inte nått några framgångar producerade Bohlen de båda som en duo under namnet Modern Talking 1984 och succén var ett faktum. Gruppen fick 1985-1986 listettor i You’re My Heart, You’re My Soul, You Can Win If You Want, Cheri Cheri Lady, Brother Louie och Atlantis Is Calling (S.O.S. for Love) hemma i Tyskland men var även framgångsrika på de europeiska, asiatiska och afrikanska listorna. 1987 följde uppbrottet från Modern Talking sedan Bohlen och Anders inte kunde komma överens. 1998 följde återföreningen som varade fram till 2003.

Deutschland sucht den Superstar
Bohlen är en av jurymedlemmarna i Deutschland sucht den Superstar (DSDS), den tyska versionen av Idol och han har skrivit låten You Drive Me Crazy till Daniel Küblböck, som blev känd genom programmet år 2003.

Privatliv
En film om Bohlen släpptes 2005: Dieter – Der Film.

Källor

Externa länkar
Dieter Bohlen på Discogs

Modern Talking
Födda 1954
Tyska musiker
Män
Levande personer
Alumner från Göttingens universitet
Tyska discosångare
Tyska gitarrister
Alex Caffi

Alessandro "Alex" Caffi, född 18 mars 1964 i Rovato, är en italiensk racerförare.

Racingkarriär
Caffi debuterade i formel 1 säsongen  för Osella. Sitt bästa lopp gjorde han i , där han kom fyra.

F1-karriär

 

|}

Noter

Källor

Externa länkar 
Alex Caffi Official Web Site

Födda 1964
Italienska racerförare
Italienska Formel 1-förare
Män
Levande personer
Karl Heinrich Ernst Hauer

Karl Heinrich Ernst Hauer född 28 oktober 1828 i Halberstadt, död 16 mars 1892 i Berlin, kompositör, psalmförfattare och organist. Fr.o.m. år 1862 var han organist vid Markuskyrkan i Berlin. (Lövgren: Psalm- och sånglexikon, Gummessons 1964).

Psalmer
Morgon mellan fjällen nummer 179 i Den svenska psalmboken 1986 upphovsman till originalets tyska text och melodi.

Tyska klassiska kompositörer
Tyska psalmförfattare
Födda 1828
Avlidna 1892
Män
Erno Rapee

Erno Rapee el. Ernö Rapée (född 4 juni 1891 i Budapest, Ungern, död 26 juni 1945 i New York City, USA), amerikansk kompositör.

Filmmusik (i urval) 

Amerikanska kompositörer
Män
Födda 1891
Avlidna 1945
Musiker från Budapest
Lew Pollack

Lew Pollack, född 16 juni 1896, död 18 januari 1946, var en amerikansk kompositör och sångtextförfattare. Han blev 1970 invald till Songwriters' Hall of Fame.

Externa länkar 
Lew Pollack på songwritershalloffame.org
 
 

Födda 1896
Avlidna 1946
Amerikanska kompositörer
Amerikanska sångtextförfattare
Män
Personer från New York
Berzeliusskolan, Norrköping

Berzeliusskolan, Norrköping är Norrköpings stads första folkskolebyggnad från 1861 och belägen på Plankgatan 18-20

Sitt namn fick den 1906. Arkitekt bakom bygget var Carl Theodor Malm. Den inrymde skolan 1862-1967, läromedelscentral 1968-1970. KIFiN (Konstnärernas intresseförening i Norrköping) huserar i den gamla skolbyggnaden. 
En av skolans mer kända elever var den finska författaren och översättaren Pentti Saarikoski, som gick sitt första skolår där 1944-1945.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Norrköping
Władysław Szpilman

Władysław "Wladek" Szpilman, född 5 december 1911 i Sosnowiec, Kongresspolen, Ryska imperiet, död 6 juli 2000 i Warszawa, Polen, var en polsk-judisk pianist och kompositör.

Under sitt liv arbetade han som pianist främst vid Polens radio och undkom förintelsen av judar under Tysklands ockupation av Warszawa under andra världskriget 1939–1945. Han tvingades leva i Warszawas getto och lyckades senare att rymma därifrån och gömma sig utanför gettot till krigsslutet, med hjälp av den tyske arméofficeren Wilm Hosenfeld. Detta återgav han i sina dagboksanteckningar som finns samlade i boken Pianisten, som han skrev direkt efter kriget 1946, och som sedan vägrades en andra upplaga i Folkrepubliken Polen då den gav en sympatisk bild av en nazitysk militär, nämligen Hosenfeld (trots att han hade hjälpt Szpilman att överleva Förintelsen).

Först efter 52 år blev boken omtryckt 1998 och har filmatiserats av regissören Roman Polański 2002. Under sitt liv skrev han också filmmusik och omkring 300 sånger och gav mer än 2000 konserter över hela världen.

Asteroiden 9973 Szpilman är uppkallad efter honom.

Referenser

Externa länkar 

  
 

Polska pianister
Födda 1911
Avlidna 2000
Män
Östra Skrukeby socken

Östra Skrukeby socken i Östergötland ingick i  Åkerbo härad, ingår sedan 1971 i Linköpings kommun och motsvarar från 2016 Östra Skrukeby distrikt.

Socknens areal är 25,69 kvadratkilometer varav 19,54 land. År 2000 fanns här 215 invånare. Kyrkbyn Skrukeby med sockenkyrkan Östra Skrukeby kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Östra Skrukeby socken har medeltida ursprung under namnet Skrukeby socken och fick sitt nuvarande namn senast vid mitten av 1700-talet. 

Till Vånga kyrkosocken överfördes på 1820-talet ett område som tillhört Östra Skrukeby kyrkosocken men i civilt hänseende hörde till Risinge tingslag av Finspångaläns härad. Området bestod av det norr om Roxen belägna Grensholmen med underlydande.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Östra Skrukeby församling och för de borgerliga frågorna till Östra Skrukeby landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Åkerbo landskommun och uppgick 1971 i Linköpings kommun. Församlingen uppgick 1 januari 2009 i Åkerbo församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Östra Skrukeby, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Åkerbo härad.  De indelta soldaterna tillhörde  Första livgrenadjärregementet, Livkompanit och Andra livgrenadjärregementet, Linköpings kompani

Geografi
Östra Skrukeby socken ligger öster om Linköping söder om Roxen. Socknen är en slättbygd på Östgötaslätten med sanka ängar vid sjön.

Fornlämningar

Kända från socknen är talrika gravrösen och skärvstenshögar från bronsåldern samt 29 gravfält, stensträngar och en fornborg från järnåldern. En runristningar är känd vid kyrkan.

Namnet
Namnet (1312 Scrucuby) kommer från kyrkbyn. Förleden är oklar efterleden är by, 'gård;by'. Prefixet Östra tillkom senast vid mitten av 1700-talet.

Se även
Östra Skrukeby församling 
Lista över fasta fornminnen i Linköpings kommun (Östra Skrukeby)

Referenser

Fotnoter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Östergötlands län, del 3 Hermes 1950 libris
Vägar i Åkerbo. Om 1700-talets väghållning i östgötsk slättbygd av Erik Carlegrim. Utgiven 1996.  libris

Externa länkar

Östra Skrukeby hembygdförening
Indelningar i Linköpings kommun
Socknar i Åkerbo härad, Östergötland
Klaus Mann

Klaus Mann, född 18 november 1906 i München, död 21 maj 1949 i Cannes (självmord), var en tysk-amerikansk författare, son till Thomas Mann, bror till Erika Mann och Golo Mann, brorson till Heinrich Mann.

Liv och verk
Klaus Mann debuterade 1925 med romanen Der fromme Tanz, och skrev därefter noveller, essäer, romaner och tidningsartiklar. Han gjorde också resor och framträdanden tillsammans med sin ett år äldre syster Erika, som han stod mycket nära. Tillsammans med Pamela Wedekind (dotter till Frank Wedekind) och Gustaf Gründgens bildade syskonen en teatergrupp, som gjorde skandal med pjäsen Anja och Ester (1925), som handlar om två flickors erotiskt färgade vänskap på en flickpension.

1933 lämnade han Tyskland till följd av nazismen, liksom den övriga familjen. Debutromanen Der fromme Tanz hade tidigare under året bränts under bokbålen runt om i Nazityskland. Från 1936 var han bosatt i USA, och övergick till att skriva på engelska. 1937 träffade Klaus Mann, som var homosexuell, sin amerikanske partner, Thomas Quinn Curtiss. När USA dragits in i andra världskriget gick han ut som frivillig, och återvände till Europa som soldat.

Klaus Mann missbrukade morfin. Hans far Thomas Mann tog offentligt avstånd sedan sonen deklarerat sin homosexualitet i romanen Der fromme Tanz. Efter Tysklands kapitulation upplevde Klaus Mann att han saknade mål, efter att i tolv år kämpat mot nazismen och att han förlorat sitt språk. Han begick till sist självmord.

Klaus Manns mest kända verk är romanen Mephisto, där han beskriver en medlöparnatur. Boken läses ofta som en nyckelroman, där förebilden för huvudpersonen skall vara Klaus Manns tidigare svåger Gustaf Gründgens. I sin memoarbok Vändpunkten skriver Klaus Mann: "Gründgens individuella problem intresserade mig inte. Men den 'kultiverade medlöparens', den talangfulle opportunistens, den åsiktslöse begåvningens problem - det synes mig vara av intresse!"

Hans självbiografi Vändpunkten finns i både en engelsk version från 1942 (The Turning Point) och en mera omfattande tysk version postumt utgiven 1952 (Der Wendepunkt).

Bibliografi (urval)
 Der fromme Tanz. Das Abenteuerbuch einer Jugend.  (Enoch, Hamburg 1925, erw. Neuausgabe Rowohlt, Reinbek 2004) 
 Mefisto: romanen om en karriärist i Tredje riket 1949 (Mephisto 1936)
 Vändpunkten 1949, ny upplaga 1989 (Der Wendepunkt 1942)

Vidare läsning

Externa länkar
 
 Böcker av och om KLaus Mann på svenska bibliotek. Libris.

Källor 
DN:s artikel 2010-01-03, Konstnären som klättrare, en evig historia

Noter

Tyska författare under 1900-talet
Tyskspråkiga författare
Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1906
Avlidna 1949
Män
Ingermanlandsfinska

Ingermanlandsfinska kallas den finska dialekt som talas av såväl de ingermanlandsfinnar som fortfarande är bosatta i Ingermanland som av de ingermanlandsfinnar som har av olika skäl utflyttat därifrån. Ingermanlandsfinskan har inte haft något ett eget skriftspråk, utan ingermanlandsfinnarna har genom tiderna alltid haft standardfinska som sitt skriftspråk. I kyrkorna och i skolorna talades det allmänt finskt talspråk, så att finskt talspråk har varit en betydande del av ingermanlandsfinnarnas identitet. 

Av alla finska folkgrupper (voter och ingrer) som har bott i Ingermanland så bevarade ingermanlandsfinnarna ända fram till 1930-talet sin ursprungliga dialekt från Finland bäst. 1937 förbjöds finska språket och i samband med detta stängdes alla finskspråkiga skolor och kyrkor. Strax före andra världskriget deporterades cirka 68 000 ingermanländare (inklusive ingermanlandsfinnar) från sin urgamla hembygd. Därefter blev blandäktenskap mellan ryssar och ingermanlandsfinnar relativt vanliga, och allt fler ryska lånord började smyga in i ingermanlandsfinskan. Många ingermanlandsfinnar såg inget annat råd än att, på ett eller annat sätt, förryskas. Sedermera fick de som så ville dock återvända till sin hembygd i Ingermanland, och de finskspråkiga dialekterna blev åter tillåtna. Den ingermanlandsfinska som återflyttarna talade, var hos det stora flertalet, inte längre densamma som när de lämnade området på 1930-talet. 

I dagsläget (2000-talet) lever finska språket vidare i Ingermanland i en annan form. Den yngre generationen ingermanlandsfinnar är främst intresserade att lära sig allmänt vedertaget finskt talspråk. Antalet personer som fortfarande behärskar ingermanlandsfinska som den talades före 1930-talet är inte känd. 

Yngre ingermanländare som är bosatta i Estland har vissa möjligheter att lära sig standardfinska vid sidan av estniska, i Finland givetvis standardfinska och i Sverige på vissa orter standardfinska vid sidan av svenska.

Källor
Webbkällor
 Use of Finnish among Ingrian-Finns in St Petersburg and its surroundings Doktorsavhandling på Helsingfors Universitet.   Läst 11 januari 2014. (Fakta om ingermanlandsfinskan efter 1930-talet har hämtats här) 
 Ingermanlands historia på Ingermanlands Riksförbund i Finland  Läst 11 januari 2014.
Noter

Finska språk
Språk i Ryssland
Språk i Estland
Säter, Norrköpings kommun

Säter, Norrköpings kommun är en mindre ort utanför Kvarsebo som präglas främst av sommarstugebebyggelse för norrköpingsbor vid Säters färjeläge på norra sidan av Bråviken, med bilfärja över till Skenäs på Vikbolandet. En känd sommargäst i Säter är Ture Nerman, tillsammans med bröderna Birger och Einar, som vistades där som barn somrarna 1902–1908 och som har skrivit om det behagliga livet i sin bok Allt var ungt. En annan känd sommargäst är Pentti Saarikoski, som också vistades där som barn under krigssomrarna på 1940-talet i Säter.

Säter är dessutom en av Östergötlands äldsta boplatser. På nivåer mellan 23 och 30 meter över Bråviken i Kolmårdsbranten ligger minst 4–5 skilda gropkeramiska boplatser från stenåldern. Dessa har varit oerhört fyndrika och bland annat har tusentals keramikfragment tagits till vara.

Orter i Norrköpings kommun
Nikita Michalkov

Nikita Sergejevitj Michalkov (), född 21 oktober 1945 i Moskva, är en rysk filmregissör och skådespelare. Han är internationellt känd för filmen Brända av solen (1994), som vann en Oscar för bästa utländska film. I den spelar han också huvudrollen, vilket han ofta gör i sina filmer.

Filmografi i urval 
 (roll)
 (roll)
 (roll)
 (roll)
 (manus, regi och roll)
 (regi och roll)
 (manus, regi och roll)
 (manus och regi)
 (roll)
 (manus, regi och roll)

 (roll)
 (manus och regi)
 (regi)
 (manus, regi, produktion och roll)
 (manus, regi, co-produktion och roll)
 (manus, regi, produktion och roll)
 (manus och regi)

Utmärkelser

Referenser

Externa länkar 

 

 

Födda 1945
Ryska filmregissörer
Sovjetiska filmregissörer
Ryska skådespelare under 1900-talet
Män
Personer från Moskva
Levande personer
Kommendörer av Hederslegionen
Ryska skådespelare under 2000-talet
Sovjetiska skådespelare
Judith Kerr

Judith Kerr, född 14 juni 1923 i Berlin, Tyskland, död 22 maj 2019 i Barnes, London, var en tyskfödd brittisk författare och illustratör. Hon var dotter till den ledande teaterkritikern Alfred Kerr och föddes i Tyskland, men flyttade 1936 med sin familj till England. Kerr bodde under senare tid i Londonstadsdelen Barnes.

Kerr skrev bland annat boken När Hitler stal den skära kaninen (1971), som grundar sig på hennes egna upplevelser. Boken skildrar hur hennes alter ego Anna och hennes familj flyr från Tyskland 1933 och flyttar runt i Schweiz och Frankrike innan de slutligen slår sig ned i England. Fortsättningen Den motsatta vägen (1975) skildrar familjens liv under andra världskriget i England. Den avslutande delen är en roman för vuxna, A small person far away (1978), och har inte översatts till svenska.

Böcker översatta till svenska 
En tiger i köket (bilderbok, både text och bild av Judith Kerr), 1970 (The tiger who came to tea)
Mog, katten som glömde (bilderbok, text och bild av Judith Kerr), 1972 (Mog, the forgetful cat)
När Hitler stal den skära kaninen (ill. av förf.), 1973 (When Hitler stole pink rabbit)
Bill och hans vänner på bröllop, 1975 (When Willy went to the wedding)
Den motsatta vägen, 1976 (The other way round)
Mog i mörkret, 1983 (Mog in the dark)

Utmärkelser 
Deutscher Jugendliteraturpreis 1974 för "När Hitler stal den skära kaninen".

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Födda 1923
Engelskspråkiga författare
Tyska författare
Brittiska författare av barn- och ungdomslitteratur
Kvinnor
Avlidna 2019
Författare från Berlin
Ragnar Dahlberg

Per Ragnar Dahlberg, född 15 februari 1943 i Stockholm, är en svensk TV-producent och programledare vid Sveriges Television i Norrköping. 

Han har bland annat varit programledare för Café Norrköping och Go'kväll under 1980- och 1990-talen. I mars 2007 fick han sluta som programledare i samband med ett besparingsprogram.

Dahlberg ledde också Dahlbergs Café i Gamla Linköping  till slutet av augusti 2010 och spelade cittra i gruppen Cittronilerna. Han har fyra barn, varav två döttrar tillsammans med Ulla-Carin Lindquist som han var gift med på 1980-talet. Idag bor Dahlberg tillsammans med sin maka i Gryt i Valdemarsviks kommun.

Referenser

Födda 1943
Svenska TV-programledare
Män
Levande personer
Sommarvärdar 1974
Sommarvärdar 1992
Programledare i Sveriges Television
Programledare från Stockholm
Personer i Sverige under 1900-talet