kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Förlängning i fotboll

En förlängning tas till då en match som kräver en vinnare är oavgjord efter ordinarie speltid. Förlängningen spelas fördelad på två halvor om 15 minuter vardera utan en längre paus emellan. Lagen byter dock planhalva efter den första kvarten vilket medför en liten paus. Kan lagen efter förlängning fortfarande inte skiljas åt vidtager straffsparksläggning.

Mellan 1996 och 2002 var golden goal en vanlig förlängningsform i stora tävlingar. Den innebar att det första målet under förlängningstiden avgjorde matchen. Även silver goal var, framför allt under säsongerna 2002-2003 och 2003-2004, i bruk under vissa turneringar, om man i en silver goal-förlängning gjorde mål spelades den kvarten klart vilket gjorde att om man gjorde mål i den första kvarten tog matchen slut när den kvarten var slut och detsamma gällde om man gjorde mål i den andra kvarten. Numera spelar man dock färdigt båda de extra halvlekarna, oavsett om det blir mål.

Källor

Fotnoter

Fotbollsregler
Hansson & Karlsson (musikalbum)

Hansson & Karlsson är ett samlingsalbum med duon Hansson & Karlsson som släpptes 1998.

Albumet innehåller samtliga låtar från albumet Monument, släppt 1967, (spår 1–6), sex låtar från albumet Man at the Moon, släppt 1969, (spår 7–12). "Canada Lumberyard" som var B-sida till singeln Lidingö Airport släppt 1967 samt låten "I Love, You Love" från albumet Rex från 1968.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Bo Hanson och Janne Carlsson, om annat inte anges.

"Richard Lionheart" – 4:17
"Triplets" – 4:54
"Tax Free" – 7:17
"February" – 7:16
"Collage (Towards Brave New Goals – Unknown – Valsette)" – 8:52
"H.K. Theme" – 2:54
"Pick-Up" – 2:30
"Lift-Off" – 3:52
"Space" – 2:42
"Time" – 0:44
"Brain" – 2:55
"Discovering" – 0:57
"Canada Lumberyard" (Bo Nilsson) – 4:16
"I Love,You Love" – 13:54

Total speltid: 67:29

Medverkande
Bo Hansson – orgel
Janne Carlsson – trummor och slagverk

Samlingsalbum 1998
Svenska samlingsalbum
Album av Hansson & Karlsson
Cantinflas

Fortino Mario Alfonso Moreno Reyes, mest känd som Cantinflas, född 12 augusti 1911, död 20 april 1993, mexikansk skådespelare, cirkusartist och komiker. Charlie Chaplin kallade honom en gång "världens roligaste man".

Cantinflas hade en spektakulär roll som Jean Passepartout i filmen Jorden runt på 80 dagar från 1956, en roll som han fick en Golden Globe för.

Källor
 

Födda 1911
Avlidna 1993
Mexikanska skådespelare under 1900-talet
Mexikanska komiker
Mexikanska cirkusartister
Män
Mononymt kända personer
Skådespelare från Mexico City
Cirkusartister under 1900-talet
Trois Chorals

Trois Chorals är de tre stort anlagda "koraler" som César Franck skrev samma år som han dog, dvs. 1890. Titeln Choral är dock lätt missvisande, eftersom de är symfoniskt upplagda kompositioner, med en hymn som ett återkommande motiv.

Musikverk
M5 Industries

M5 Industries är ett specialeffektsbolag som ligger i San Francisco, grundat av Jamie Hyneman, mest känd som en av de två programledarna för Discovery Channels Mythbusters. 

Man spelar också in mestadelen av Mythbusters här.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Amerikanska företag
Adam Savage

Adam Whitney Savage, född 15 juli 1967 i New York, är en amerikansk programledare, samt verksam inom specialeffektsindustrin.

Han var en av programledarna för Discovery Channels Mythbusters. Savage är även verksam inom specialeffektsindustrin och har jobbat på projekt som exempelvis Star Wars Episod I och II. Innan han blev programledare för Mythbusters hade han tillbringat mer än 10 år med att konstruera specialeffekter.

Han har också varit animatör, grafisk designer, snickare och leksaksdesigner. 

Han föddes i New York men växte upp i Sleepy Hollow norr om New York. Han bor idag i San Francisco och är far till två tvillingsöner.

Externa länkar
 Officiell webbplats
 

Amerikanska TV-programledare
Personer från New York
Födda 1967
Levande personer
Män
Alumner från New York University Tisch School of the Arts
Thames Television

Thames Television var ett brittiskt tv-företag som mellan 1968 och 1992 innehade licens att sända television i London under vardagarna inom ITV-nätverket.

Historia
Företaget bildades 1967 när Independent Television Authority förändrade ITV-nätverket. Detta fick resultatet att Associated British Corporation (ABC), som sände under helger i norra England och Midlands skulle slås samman med Associated-Rediffusion som sände under vardagarna i London. Det nya företaget skulle sända under vardagarna i London.

Efter att flera namn för det nya företaget diskuterats kom man slutligen fram till Thames Television, med tanke på floden Themsen (Thames) som rinner genom regionen företaget ansvarar för.

Thames började sända den 30 juli 1968 från måndag morgon till fredagar klockan 19.00 då man fick lämna över till London Weekend Television (LWT). Från 1982 flyttades överlämnandet fram till 17.15.

Under 1980-talet blev Thames oense med Margaret Thatcher och det Konservativa partiet, bland annat genom den kontroversiella dokumentären Death on the Rock. Detta anses ha lett till en ny tv-lag 1990 som förändrade ITV-systemet och avskaffade Independent Broadcasting Authority och införde en budgivning för ITV-licenser istället. Detta ledde till att Thames förlorade sin sändningslicens till Carlton Television som ägdes av Carlton Communications, vars vd även var god vän till Thatcher.

Thames upphörde att sända vid midnatt 31 december 1992/1 januari 1993 och ersattes av Carlton. Thames drog ner verksamheten och fortsatte som ett produktionsbolag och fortsatte producera program för ITV och andra tv-kanaler. Ägarskapet har ändrats flera gånger innan Thames hamnade hos Pearson Television, som numera heter Fremantle Media och är en del av RTL Group. Fremantle köpte även TalkBack Productions och lade samman de båda företagen till talkbackTHAMES år 2003.

Logotyp
Thames använde under hela sin sändande tid en geografiskt inkorrekt version av Londons skyline som företagsidentitet, där flera kända London-byggnader placerats bredvid varandra och speglades i Themsen. Skylinen kom upp ur floden tillsammans med namnet "THAMES" ackompanjerat av en fanfar, Salute to Thames.

1989 byttes den klassiska logotypen ut mot en modernare variant där skylinen var en del av en triangel. Även Salute to Thames förnyades. Senare under året försvann Salute to Thames då ett gemensamt utseende för ITV infördes. Detta utseende användes fram till 1992 då Thames införde ett helt eget utseende efter att man fått veta att licensen skulle förloras.

Efter att licensen förlorats byttes logotypen ut mot en stiliserad version av Tower Bridge för att slutligen bara bestå av namnet THAMES.

Program
Program producerade av eller producerade för Thames inkluderar:
Mr. Bean
This Week

Externa länkar
Talk of Thames
TV Ark

ITV
Askanien

Askanien är en tysk fursteätt vilken under mer än sjuhundra år regerade över olika delar av Tyskland. 

Ätten var ursprungligen grevlig och regerade i Anhalt, uppkallad efter borgen Anhalt vid staden Aschersleben. 

Den förste i ätten som fick historisk betydelse var Albrekt Björnen (död 1170). År 1134 förlänades han med Altmark och utbredde sitt välde öster om floden Elbe. Han blev därmed grundläggare av markgrevskapet Brandenburg. 

Den brandenburgska grenen av huset Askanien splittrades under 1200-talet i den äldre johannitiska linjen Brandenburg-Stendal (utslocknad 1320) och den yngre ottoniska linjen Brandenburg-Salzwedel (utslocknad 1317). 

Efter den siste askaniske markgreven Henrik II av Brandenburgs död 1320 övergick markgrevetiteln till huset Wittelsbach.

Ätten har flera gånger splittrats mellan olika linjer. De historiskt mest betydelsefulla är linjen Anhalt-Zerbst, som utslocknade 1793 och till vilken kejsarinnan Katarina II av Ryssland hörde, samt linjen Dessau. Till den senare hörde den kände generalen i preussisk tjänst, furst Leopold I av Anhalt-Dessau (kallad der alte Dessauer). En annan gren är hertigarna av Sachsen-Lauenburg.

1866 stod Anhalt på Preussens sida i kriget mot Österrike och ingick samma år i Nordtyska förbundet. Vid tyska revolutionen 1918 var den 17-årige Joachim Ernst av Anhalt hertig; å hans vägnar abdikerade förmyndaren, prinsregenten Aribert. Huset Anhalt fortlever ännu.

Kända medlemmar av släkten 
Albrekt Björnen, markgreve av Brandenburg.
Albrekt I av Sachsen, hertig av Sachsen.
Katarina av Sachsen-Lauenburg, drottninggemål av Sverige, gift 1531 med kung Gustav Vasa, född furstinna av Sachsen-Lauenburg.
Katarina II "den stora" av Ryssland, kejsarinna av Ryssland.

Externa länkar 
 anhalt-askanien

Europeiska detroniserade furstehus
Anhalt-Dessau
Anhalt-furstehus
Jetåldern

Jetåldern (the Jet Age), populärt uttryck för åren då de första jetflygplanen för militärt och civilt bruk togs i tjänst. De militära kom redan under andra världskrigets sista skede i såväl Tyskland som England. Trafikflygplanen började tas i bruk i någon omfattning i form av Boeing 707 (1958), Douglas DC-8 (1959) och Sud Aviation Caravelle (1959) fast de hade föregåtts av de Havilland Comet redan 1952. På grund av ett par haverier kom dock Comet att försenas och Comet 4 togs i trafik 1958. 

Trafikflyg
1950-talet
Joachim Ernst av Anhalt

Joachim Ernst av Anhalt, född den 11 januari 1901 i Dessau, död den 18 februari 1947 i lägret Buchenwald som rysk krigsfånge, var från den 13 september till den 12 november 1918 den siste regerande hertigen av hertigdömet Anhalt.

Han var sonson till Fredrik I av Anhalt och son till hertig Eduard av Anhalt, vilken liksom Joachim Ernst endast regerade en kort period 1918.

Han var endast 17 år vid den tyska novemberrevolutionen 1918. Å hans vägnar abdikerade hans farbror och förmyndare, prinsregenten Aribert, för honom.

Joachim Ernst var gift två gånger, den första 1927 med Elisabeth Strickrodt (1903-1971). Äktenskapet var barnlöst och slutade med skilsmässa 1929. Samma år gifte Joachim Ernst om sig med Edda Marwitz von Stephani (1905-1986), med vilken han fick följande barn:
 Alexandra (1930-1993)
 Anna Luise (född 1933)
 Friedrich (1938-1963)
 Edda (född 1940)
 Eduard, hertig av Anhalt och hertig av Sachsen (född den 3 december 1941 i Ballenstedt) och nuvarande pretendent till den anhaltska tronen. Gift den 21 juli 1980 med Corinna Kronlein (född den 19 augusti 1961), med vilken han har tre barn: Julia (född den 14 december 1980), Eilika (född den 3 januari 1985), Felicitas (född den 14 maj 1993).

Joachim Ernst, som var medlem i NSDAP, blev efter krigsslutet 1945 tillfångatagen av sovjetiska styrkor och avled den 18 februari 1947 som krigsfånge i det tidigare koncentrationslägret Buchenwald, 46 år gammal.

Referenser

Personer i Tyskland under 1900-talet
Anhalt-furstehus
Män
Födda 1901
Avlidna 1947
Philippe Alliot

Philippe Alliot, född 27 juli 1953 i Voves i Eure-et-Loir, är en fransk racerförare.

Racingkarriär
Alliot tävlade i formel 1 under senare hälften av 1980-talet och början av 1990-talet.  Han körde för ett antal mindre stall, men även för McLaren i Ungerns Grand Prix 1994.

F1-karriär

 

|}

Källor

Födda 1953
Franska racerförare
Franska Formel 1-förare
Ligier F1-förare
McLarenförare
Män
Levande personer
Larrousse F1-förare
Dry martini

Dry martini är en cocktail bestående av gin och torr vermouth, garnerad med oliver eller citronskal. Dry martini serveras vanligtvis som aperitif eller välkomstdrink och är en klassiker, ibland sedd som "drinkarnas drink".

Historik 
Det finns flera teorier om drinkens uppkomst, varav en är att den uppfanns av barchefen Martini di Arma diTaggia på Knickerbocker Hotel i New York runt 1910.

Tillredning 
Rör gin av typen London dry och torr, vit vermouth (proportion efter gottfinnande, 5:1 är en god utgångspunkt) med is och sila upp i ett väl kylt martiniglas. Garnera med oliv eller citronskal. Traditionen bjuder att antalet oliver skall vara udda; en eller tre i praktiken.

Terminologi 
Förhållandet mellan gin och vermouth avgör hur "torr" martinin är; mindre vermouth betyder torrare martini. Det finns ingen given gräns för när en dry martini övergår i en "wet", men någonstans kring proportionerna tre till ett är brukligt.

Varianter 
 Vodka martini/vodkatini: Byt gin mot vodka. 
 Dirty martini: En dry martini med oliver plus några droppar av olivspadet
 Gibson martini: Byt oliv/citronskal mot syltlök.
 Vesper martini: Gin, vodka och Kina Lillet

James Bonds drinkval 
Ian Flemings välbekanta agent 007 – James Bond – är starkt förknippad med vodka- och vespervarianterna av martinin (inte dry martini), vilken han i regel vill konsumera "skakad, inte rörd". I Flemings första 007-roman Casino Royale var drinken en vesper, en drink som fick sitt namn av den kvinnliga dubbelagenten Vesper Lynd (ordlek med West Berlin). Denna dryck bestod av gin, vodka och ett franskt starkvin vid namn Kina Lillet. I filmerna har därefter främst konsumerats vodka martini (vodkatini; med vodka och gin), en dryck som sedan 1970-talet och inte minst i USA ofta kopplats samman med det allmänna begreppet martini.

I såväl Bond-romanerna som på film är agentens drinkvanor tämligen varierade. En dry martini står dock aldrig på disken.

Referenser

Noter

Källor 

Ginfoundry — Martini twists

IBA-drinkar
Anders Jacob Danielsson Cnattingius

Anders Jacob Danielsson Cnattingius, född 13 februari 1792 i Askeryds församling, Jönköpings län, död 13 maj 1864 i Kättilstads församling, Östergötlands län, var en svensk präst, riksdagsman och läroboksförfattare.

Cnattingius blev student i Uppsala 1810 och prästvigdes 1816. Han innehade 1817–1824 prästtjänst i Stockholm samt utnämndes 1828 till kunglig hovpredikant och 1832 till kyrkoherde i Flisby av Linköpings stift, varifrån han 1850 förflyttades till Kettilstad i samma stift. Cnattingius var jämte Carl Fredric Dahlgren stiftare av Manhemsförbundet (1815).

Cnattingius arbetade nitiskt för folkundervisningens höjande i Sverige. 1822 inkallades han till direktionsledamot och sekreterare i sällskapet för växelundervisningens befrämjande, och 1826 fick han plats i kommittén för överseendet av rikets allmänna undervisningsverk. 1825 var han ledamot av en norsk kommitté för växelundervisningens införande, och samma år organiserade han i Norge, på kronprinsens befallning, en normalskola för växelundervisning. Som ledamot av prästeståndet under flera riksdagar ägnade han i synnerhet undervisningsfrågorna ett livligt intresse.

Också var hans litterära verksamhet huvudsakligen riktad på åstadkommande av goda läroböcker: Lärobok i historien och geografien för begynnare (1825), Läsebok i folkskolor (1832), Biblisk historia för barn (1843), Biblisk läsebok för ungdom (1843) med flera. Åt förbättrandet av Sveriges kyrkolag ägnade Cnattingius både som riksdagsman och skriftställare en oavlåtlig uppmärksamhet. I sina yngre år utgav han i svensk översättning "Snorre Sturlesons Edda samt Skalda" (1818) och biträdde J.G. Richert vid översättningen av "Kungasagor av Snorre Sturlason" (1816–1829).

Referenser

Noter 

Svenska hovpredikanter
Prästeståndets riksdagsledamöter
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska läroboksförfattare
Födda 1792
Avlidna 1864
Män
Personer från Askeryds socken
Ugglan
SBH
Cobbler

Cobbler, 
 Cobbler (paj) - amerikansk söt paj bestående av bitar av frukt bakade i deg i en form.
 Cobbler (dryck) - amerikansk dryck, som består av vin (företrädesvis sherry), socker, citronskal och krossad is och som dricks med sugrör (se även Spritzer)

Källor

Drycker
Trollpackorna

Trollpackorna är en satirgrupp från Malmö bestående av Åsa Asptjärn, Isabelle Espinoza, Efva Henrysson, Niklas Kraft och Gertrud Larsson. Gruppen var aktiv under 1990-talet och dess sketcher angrep i regel samhällsfrågor ur ett feministiskt perspektiv.

Trollpackorna gjorde flera shower, och var ett stående inslag i Radio Ellen i Sveriges Radio P1. Gruppen upplöstes i mitten av 1990-talet och Asptjärn och Larsson fortsatte därefter som duon Åsa & Gertrud, bland annat med sketcher i Sveriges Radio.

Shower
Jellybabies - en cabaret, premiär 22 maj 1991 
Tack så in i helvete, premiär 15 juli 1993
Det sociala larvet, premiär 5 januari 1994
Nema problema, premiär 15 juli 1994

Diskografi
Trollpackorna:Trollpackorna, 1995
Åsa & Gertrud:Sketcher att älska till, 1998

Källor

Noter

Svenska komikergrupper
Oberstgruppenführer

Oberstgruppenführer, även Oberst-Gruppenführer, förkortat Oberstgruf, var, förutom Reichsführer-SS, den högsta graden inom SS, motsvarande generalöverste inom armén. Denna grad infördes i SS först 1942. Endast fyra bekräftade personer befordrades till denna tjänstegrad.

Historia 
Tjänstegraden Oberstgruppenführer infördes den 7 april 1942 och var menad att kunna tilldelas kommendörer inom olika Panzer-divisioner. Ingen blev dock tilldelad graden förrän den 20 april samma år; detta på grund av att staben i Wehrmacht inte ville se en SS-general med så mycket makt; något som ledde till att Adolf Hitler personligen omhändertog de två första förordnandena. Förutom Franz Xaver Schwarz, blev också Kurt Daluege inte bara befordrad till Oberstgruppenführer, utan även till Generaloberst der Polizei.

Två år senare, den 1 augusti 1944, tillträdde ytterligare två personer med graden. Den förste var Sepp Dietrich, som därtill befordrades till Panzer-Generaloberst der Waffen-SS; den andre, Paul Hausser, blev också befordrad till Generaloberst der Waffen-SS.

Den 20 april 1945 ska Karl Wolff ha befordrats till Oberstgruppenführer och generalöverste i Waffen-SS. Denna utnämning har dock inte bekräftats officiellt.

Det existerar uppgifter som gör gällande att även Hans-Adolf Prützmann befordrades till Oberstgruppenführer, men detta har inte heller bekräftats officiellt.

Andra kandidater 
Reichsführer-SS Heinrich Himmler erbjöd 1942 rustningsminister Albert Speer Oberstgruppenführer som honorärgrad, men Speer avböjde med hänvisning till att han tidigare hade tackat nej till liknande hedersbetygelser.

SS-Oberstgruppenführer

Insignia för Oberstgruppenführer i Waffen-SS

Källor

Noter

Tryckta källor

Se även 
 Lista över SS-generaler

Externa länkar 

SS-generaler
Paramilitära grader i Nazityskland
O Herre Gud, oändelig

O Herre Gud, oändelig är en psalm med tre korta verser av okänd svensk författare från 1572 och bearbetad av Johan Olof Wallin 1816.

Melodin är enligt 1939 års koralbok från 1551 och första gången tryckt i Octante trois psaumes de David, med viss bearbetning sannolikt och samma som används till Betrakten väl de tio bud (1819 nr 142, 1937 nr 178). Andra versioner av koralen används till Så älskade Gud världen all (1937 nr 31, 1986 nr 28) och Vår Gud, till dig du skapat oss (1986 nr 337).

Publicerad som
Göteborgspsalmboken med inledningsorden O Herre Gud aff Himmelrik/ Giff oss Nådh til at prijsa tigh under rubriken "Om then H. Trefaldigheet".

1695 års psalmbok som nummer 190 med titelraden "O Herre Gud af Himmelrik / Gif oss nåd til att prisa dig" under rubriken "Om den Hel. Treenighet".
1819 års psalmbok som nummer 23 under rubriken "Guds enhet och treenighet".
1937 års psalmbok som nummer 23 under rubriken "Trefaldighetspsalmer".
Finlandssvenska psalmboken 1986 som nummer 148 med titelraden "O Herre Gud i himmelrik" under rubriken "Guds treenighet".

Referenser

Noter

Ej att förväxla med
O Herre Gud af Himmelrik, / vi må det alle klaga (1695 nr 31)
O Herre Gud af Himmelrik! / Vår tilflygt är du evinnerlig (1695 nr 79)
O Herre Gud af Himmelrik! / Hvad du är mild och miskundelig (1695 nr 216)
O Herre Gud af Himmelrik! / Hur sorgelig må jag klaga (1695 nr 275)

Se även 
 O Herre Gud av Himmelrik – flera psalmer

Svenska psalmer
Treenighetspsalmer
Boris II av Bulgarien

Tsar Boris II av Bulgarien, var tsar av Bulgarien mellan 969 och 972.

Biografi
Boris var äldste son till Peter I i dennes äktenskap med Maria (Irena), barnbarn till den bysantinske kejsaren Romanos I Lekapenos. Han föddes strax efter deras giftermål 928. Han besökte ofta Konstantinopel med sin mor och deras bysantinska entourage.

Hans namn nämndes första gången i en krönika som beskriver händelserna 968. Nikeforos II Fokas övertalade Peter I att ansluta sig till hans sida i kriget mot Kievriket. Avtalet befästes genom att Boris skickades till Konstantinopel som gisslan. 

970 dog tsar Peter och kejsaren tillät Boris att återvända hem och ta över tronen. Enligt vissa krönikor var orsaken till frisläppandet att de fyra bröderna David, Moses, Aaron och Samuil gjorde uppror. 

Strax efter trontillträdet tvingades den nye tsaren hantera den första av många faror som mötte Bulgarien under hans korta och slutligen olycksamma regeringstid. Kievrikets härskare Svjatoslavs armé belägrade och intog huvudstaden, Preslav. Då han inte kunde stå emot anfallet gav tsaren upp huvudstaden till ryssarna och gick med på att ansluta sig till dem mot Bysantinska riket. 

På våren 970 passerade de sammanslagna styrkorna, med  30 000 soldater, genom Balkanbergen och började plundra Thrakien. Den nye kejsaren Johannes I Tzimiskes bekämpade den nya alliansen och intog slutligen 5 april 971 Bulgariens huvudstad Preslav. Därmed innebar Peter I:s beslut att gå in i kriget mellan Bysans och Kiev att Bulgarien förlorade sin huvudstad två gånger.  

När Preslav föll togs Boris II till fånga med hela sin familj. Enligt krönikörerna behandlades tsaren humant av kejsare Johannes och betecknades som bulgarernas kejsare, och Johannes I sade att han kommit inte för att ta bulgarernas frihet, utan för att befria dem. 

Efter att Kievryssarna trängts tillbaka bortom Donau avslöjade kejsaren sina avsikter. Han förklarade att de erövrade länderna var en del av hans imperium och tillsatte en ståthållare. 

Tsar Boris II och hela hans familj fördes till Konstantinopel. Johannes I gjorde en storartad entré i staden, På kejsarens gyllene vagn fördes en känd ikon som tagits från Preslav. Efter vagnen red Johannes I och efter honom gick Boris II i full kunglig utstyrsel till fots tillsammans med sin familj. Förnedringen fullbordades när Boris II beordrades att ta av sig sin krona och sina röda stövlar inför folket som samlats på torget. 

Boris levde i bekvämlighet i Konstantinopel tills kejsaren Johannes I dog i januari 976. Samtidigt satte de fyra bröderna David, Moses, Aaron och Samuil igång ett uppror bland bulgarerna. Boris anklagades för att ha uppmuntrat upproret och kastades i fängelse, där han tillbringade åtta år. 977 lyckades han fly tillsammans med sin yngre bror Roman, och red till Bulgariens gräns.

När de nådde gränsen steg de av sina hästar fortsatte till fots genom en skog. Boris var framför sin bror. När en gränspatrull såg de två gestalterna i bysantinska kläder som gick in på bulgariskt område sköt de Boris i bröstet och han dog.

Referenser

Bulgariens regenter
Män
Födda 928
Avlidna 977
Personer i Bulgariens historia
Studio (musikalbum)

Studio, musikalbum av Tages (gruppens sista) släppt i november 1967 på skivmärket Parlophone. Studio anses idag vara ett av de bästa (av många det allra bästa!) svenska popalbumen från 1960-talet. Albumet gjorde dock ingen större succé då det begav sig. Skivan rankades av Sonic Magazine i juni 2013 som det 35:e bästa svenska albumet någonsin. 

"She's Having a Baby Now" valdes som singel men en låt som handlade om en ofrivillig graviditet var kanske lite för kontroversiellt och svårtillgängligt för poppubliken. Det är bara att jämföra gruppens första singel "Sleep Little Girl" med denna LP så får man en bild av hur långt gruppen utvecklat sin musik. 

För de flesta kompositionerna står Göran Lagerberg, Tommy Blom och Anders "Henkan" Henriksson, som även producerat och spelar keyboard.  Skivan präglas också av svensk folkmusik, bland annat medverkar spelmännen Påhl Olle, Nils Agenmark och Pekkos Gustaf.

Låtar på albumet
"Have You Seen Your Brother Lately"
"It's My Life"
"Like a Woman"
"People Without Faces"
"I Left My Shoes at Home"
"She is a Man"
"Seeing With Love"
"Created By You"
"What's the Time"
"It's in a Dream"
"She's Having a Baby Now"
"The Old Man Wafver"

Källor

Fotnoter 

Musikalbum 1967