Anders Abraham Grafström

Anders Abraham Grafström, född 10 januari 1790 i Sundsvall, död 24 juli 1870 i Umeå, var en svensk präst, historiker, riksdagsman och skald.

Biografi 

Anders Grafström föddes 1790 i Sundsvall som son till grosshandlaren Abraham Grafström och Maria Lochner. Via mödernet var han ättling till den adliga ätten Tigerstedt, och därmed till ätten Wallenstierna och både Bureätten och Sursill.

Han studerade vid Uppsala universitet, där han inskrevs 1809 och blev filosofie magister 1815. Genom Erik Gustaf Geijer blev Grafström 1820 docent i svensk historia, varefter han undervisade vid Krigsakademien. År 1830 prästvigdes han, och 1833 utnämndes han till lektor i Härnösand samt fick en professors titel. Han utsågs 1835 till kyrkoherde i Umeå, disputerade 1844, och steg till kontraktsprost 1849. Han var riksdagsman mellan åren 1840 och 1851. Grafström verkade för bättre kommunikationer i Norrland och var den som fick till stånd regelbunden ångbåtstrafik längs norrlandskusten.

Anders Grafström var ledamot av Svenska Akademien 1839–1870, stol 6, Musikaliska akademien och Lantbruksakademien. 

Grafström var gift två gånger, båda gångerna med döttrar till Frans Michael Franzén. Själv var han svärfader både till Arthur Hazelius och dennes syster, samt far till Frithiof Grafström och farfar till Hjalmar Grafström.

Författarskap 
I ungdomen var Grafström medarbetare i både Poetisk kalender och Stockholmsposten. Grafström tillhörde den litterära kretsen kring Malla Silfverstolpe och Atterbom. Hans skönlitterära författarskap förs till romantiken. Han erhöll Svenska akademiens stora pris 1825 för en dikt om kronprinsens bröllop. Bland hans mera kände dikter märks Norrland och Harpan.

Några av hans dikter är tonsatta av Johan Erik Nordblom, bland annat visan I ensliga stugan en kulen kväll från 1850. Han har även författat en biografi över sin svärfar Frans Michael Franzén.

Som konstnär räknades han som dilettant men han bidrog också med teckningar till Gustaf Henrik Mellins verk Sverige framstäldt i teckningar och utförde dessutom ett flertal porträtt. Grafström är representerad vid Uppsala universitetsbibliotek.

Bibliografi 
 De lingua, originis gentis Sviogothicae indice. Upsala, 1811.
 Tal öfver Högstsalig Hans Majestät Konung Carl XIII, hållet på Gustavianska Lärosalen i Upsala, den 6 maj 1818. Stockholm, 1818.
 De Statu Rerum Sveciarum ad Mortem Ingialdi Illråda Dissertatio Historica. (Beteiligt Petrus Ephraim Oldberg und Johannes P. Bosén). Dissertation Upsala 1820.
 De reformatione religionis christianae post Lutherum continuata. Upsala, 1829.
 Skalde-försök. Stockholm, 1826–1832.
 Ett år i Sverige. Stockholm, 1827–35 (Ed. Christian Didrik Forssell).
 Sånger från Norrland. Stockholm, 1841.
 Nya sånger från Norrland. Stockholm, 1848.
 Samlade skaldestycken. Stockholm, 1864.

Noter

Källor 
Svenska män och kvinnor, band 3, Stockholm 1946, s. 82
Svenskt konstnärslexikon del II, sid 304–305, Allhems Förlag, Malmö.

Vidare läsning

Externa länkar

 
 

Prästeståndets riksdagsledamöter
Ledamöter av Svenska Akademien
Svenska författare
Författare från Medelpad
Svenskspråkiga författare
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Ledamöter av Lantbruksakademien
Personer från Sundsvall
Födda 1790
Avlidna 1870
Män
Bureätten
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Mottagare av Svenska Akademiens stora pris
Författare från Sundsvall
Politiker från Sundsvall
Alumner från Uppsala universitet
Gravsatta i Umeå