kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
New York Public Library

New York Public Library är New Yorks stadsbibliotek med en rad avdelningar. Med namnet åsyftas oftast huvudbiblioteket (också känt som "The Humanities and social science library") på 5th Avenue vid 42nd street, Manhattan, NYC. Biblioteket är USA:s näst största bibliotek efter Library of congress med ca 53 miljoner föremål.  

Byggnaden som rymmer (huvud)biblioteket är magnifik och är en av stadens turistattraktioner både med anledning av dess arkitektur, unika magasinerings- och hämtningssystem samt filmhistoriska betydelse. Den första stenen lades 1902, invigningen av biblioteket skedde 1911. Bland de filmer som spelats in här kan nämnas Ghostbusters - Spökligan vars inledande spökjakt sker i NYPL:s lokaler samt The Day After Tomorrow där de överlevande från ovädret tagit skydd i biblioteket.

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats 

Bibliotek i New York
Manhattan
Robert Perlskog

Sven Robert Perlskog, född 2 september 1955 i Brännkyrka församling i Stockholm, är en svensk sportjournalist. Han gjorde under 1980-talet och början av 1990-talet sig ett namn inom Sveriges Radio (SR). När TV4 under tidigt 1990-tal satsade på italiensk fotboll värvades Perlskog till kanalen som dess först anställde sportreporter. 

Han blev allteftersom kanalens ledande fotbolls-, handbolls- och ishockeykommentator. Som främsta meriter kan nämnas att han, i par med Martin Dahlin kommenterade VM-finalen i fotboll 2002 (Tyskland-Brasilien 0-2) och 2006 med Jens Fjellström (Italien-Frankrike 6-4 efter straffar), samt EM-finalerna 2008 och 2012. Över tre miljoner svenskar tittade när Robert tillsammans med förre stormålvakten Claes Hellgren kommenterade den dramatiska EM-finalen i handboll 2002, när Sverige slog Tyskland efter förlängning. Perlskog och Hellgren är landets mest samkörda kommentatorspar med totalt 32 mästerskap i sitt CV. Robert Perlskog har gjort flera hockey-VM för både Radiosporten och TV4, samt ett tiotal SM-slutspel. Perlskog var tillsammans med Ove Rytter även kommentator i underhållnings-programmet Gladiatorerna i början av 2000-talet. 

2016 lämnade Perlskog TV4 för Viasat (senare Viaplay) där han kommenterade bl.a. handboll tillsammans med Claes Hellgren som även han nu hade flyttat till Viaplay. Under 2022 fick inte Perlskog ett förlängt kontrakt med Viaplay, vilket innebar att han förlorade jobbet.

Perlskog växte upp i stockholmsförorten Rågsved och har ett förflutet i rockbanden Opel Rekord och Snälla Farbrorn. Perlskog har mångårig erfarenhet som fotbollstränare och har bland annat tränat Sebastian Castro-Tello i Hammarby. Robert Perlskog har även tränat Boo FF:s juniorer under 2007.

Källor 

Födda 1955
Svenska journalister under 1900-talet
Män
Levande personer
Svenska sportkommentatorer
Journalister från Stockholm
Michael Rosenbaum

Michael Rosenbaum, född 11 juli 1972 i Oceanside, New York, är en amerikansk skådespelare som är mest känd för sin roll som Lex Luthor i TV-serien Smallville.

Biografi
Trots att Rosenbaum föddes på Long Island så växte han upp i Newburgh, Indiana.

Han studerade teater på universitet i Western Kentucky University, Kentucky och när han blev klar flyttade han tillbaka till New York med intentioner att bli skådespelare. Efter några mindre filmroller fick Rosenbaum rollen som Lex Luthor och flyttade så småningom till Los Angeles, Kalifornien. Han gör även röster till olika karaktärer i diverse tecknade serier.

Filmografi

TV-serier
1999-2000 Zoe, Duncan, Jack and Jane
2001-2008 Smallville

Tecknade serier
1999-2001 Batman Beyond
2001-2004 Justice League
2004-2006 Justice League Unlimited
2001-2002 The Zeta Project
2000-2005 Jackie Chan Adventures
2005 Teen Titans

Externa länkar
Officiell webbplats

Amerikanska skådespelare
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1972
Levande personer
Harry Morgan

Harry Morgan, född Harry Bratsberg den 10 april 1915 i Detroit, Michigan, död 7 december 2011 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare med norskt och svenskt påbrå. Morgan är bland annat känd för sin roll som Överste Sherman T. Potter i TV-serien M*A*S*H.

Biografi 
Morgan började sin karriär under namnet Henry Morgan i Stridskamrater (1942). Namnet kom snart att ändras till Henry "Harry" Morgan och till sist till Harry Morgan, för att undvika att bli förväxlad med den då välkända komikern Henry Morgan.

Morgans filmkarriär innehöll ett stort antal biroller i större filmer, såsom Möte vid Ox-oket (1943) och Vad vinden sår (1960).

Inom TV är han förmodligen mest känd som en av poliserna i den nyinspelade versionen av Dragnet (1967-1970) och i rollen som Överste Sherman T. Potter i M*A*S*H (1975-1983). Han vann en Emmy 1980 för sin roll som Potter. 

Morgan avled den 7 december 2011, enligt hans son Charles.

Filmografi i urval 

 - om Scopesrättegången

 (TV-film)

Externa länkar 
 
 Dödsannons - New York Times

Födda 1915
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från Detroit
Män
Avlidna 2011
Hollywoods svarta lista
Drottning Elisabeth (film)

Drottning Elisabeth (Les Amours de la reine Élisabeth) är en kort fransk stumfilm från 1912 med Sarah Bernhardt i titelrollen som Elisabet I av England.

Externa länkar
 

Franska kortfilmer
Franska stumfilmer
Tudoreran på film
Elisabet I av England på film
Ekhagen, Jönköping

Ekhagen är ett bostadsområde i Jönköping. Området ligger till stora delar naturskönt med Ekhagsravinen som delar villaområdena och flerbostadsområdena i Västra och Östra Ekhagen. 

Vid Ekhagens centrum finns en livsmedelsaffär, en kiosk, en pizzeria, ett konditori samt Ekhagskyrkan. På norra Ekhagen ligger Charkman och Erikshjälpen.

Historia

I Jönköpings stadsplan från 1913 ingår den nordvästra delen av Ekhagen som dominerades av åkermark. I planen ingår Ekhagens gård och Henriksbo. Ekhagens gård var tidigare Järas Ekehage och känd under namnet Hästabetet. Förr var det ett utflyktsmål för Jönköpingsborna. Jära gård var en frälsegård som 1923 delades upp i tre delar där den ursprungliga delen blev Östra Jära. I området innan den stora byggnationen fanns även några villor (Stolpalyckan och Kvarnängen) och torparstugor. 

Den äldsta kvarlämningen i Ekhagen återfinns på Bondberget där räfflor som skapades under istiden. Marken var kronomark och under 1940-talet överfördes marken från staten till Jönköpings kommun. I den nordvästra delen låg tidigare Ekhagens gård som donerades till staden av Gustav II Adolf. På 1930-talet fanns planer på att bebygga Ekhagen och det skulle då hänga samman med A6-området. En stadsplan från 1948 visar stora likheter med den översiktsplan som fastslogs 1959. Slalombacken i området stod klar 1942 och i den västra delen finns kolonilotter. 

På 1950-talet drogs nuvarande E4:an förbi Ekhagen och öppnade för trafik 1959. Området fick en översiktsplan 1959. Ekhagsringen är en ringled i området. Stadsarkitekten Bengt Palmberg och stadsplanechefen Carl Westerlund ritade det område som blev Ekhagen enligt ABC-principen under 1960-talet. Bland de arkitekter som arbetade med området hör Widéns arkitektkontor och arkitekterna Lars Löfstedt och Rudolf Moeschlin. 1961 började Ekhagen bebyggas.  

Ekhagens hyreshusområde är ett exempel på svenska miljonprogrammet. Från delar av Ekhagen har man en hänförande utsikt över Vättern. Stadsdelen består dels av villaområden, dels av trevåningshus i tegel från 1960-talet. Området bebyggdes av AB Jönköpingsbostäder, Riksbyggen och HSB. Den mest dominerande byggnaden är den så kallade Hästskon i kvarteret Vattendelaren som byggdes av Riksbyggen och ritades av Mogens Herold. Hästskon byggdes 1967–1969. Gatunamnen baserades på växtriket där gator i östvästlig riktning slutar på -stigen (bl.a. Tulpanstigen) och de i sydnordlig riktning med -backen, t.ex. Violbacken och Tibastbacken. Väster om Ekhagsravinen slutar gatunamnen med -gatan.

Många barnfamiljer flyttade till området och behovet av skolor blev stort. Tre skolor byggdes: Ekhagsskolan, Kungsängsskolan och Bondbergsskolan. 1968 invigdes Ekhagskyrkan. 1974 bildades Ekhagens IF. I området nedanför Järabacken har man under flera års tid expanderat Ekhagen med över 100 nybyggda villor, många med en glimt av Vättern. Tredje etappen av utbyggnaden ska vara klar under 2011.

Bland näringslivsverksamheter som funnits i Ekhagen är Smålandsbagarn, Höglandsverken och skotillverkaren Aristokrat.

Kollektivtrafik

Källor

Se även
Jönköping
Jönköpings kommun
Miljonprogrammet

Ekhagen
Miljonprogrammet
Göteborgs fria nationalister

Göteborgs fria nationalister (GFN), är en nynazistisk grupp som bildades i Torslanda i slutet av 2004. Gruppen är del av ett bredare nazistiskt aktivistnätverk som går under namnet Fria nationalister. De har nära band till webbtidningen Info-14 och de båda grupperna samarbetar ofta med varandra; nätverket Fria nationalister bildades exempelvis på initiativ av Info-14. I samband med det nya nätverkets bildande bytte gruppen, efter en tids planering, namn från Göteborgs fria nationalister till Fria nationalister Göteborg.

Göteborgs fria nationalister uppmärksammades för första gången i samband med två överfall i Göteborg den 2 april 2005, då namnet användes officiellt. Aktivismen hade vid tidpunkten pågått sedan länge, dock utan ett officiellt namn. Namnförslaget gavs av Info-14-ankutne Timmy Grohs. Info-14 var även de som först använde namnet om gruppen. Efter överfallen i Göteborg, som innefattade grov misshandel publicerade Info-14 en artikel där de beskrev händelsen som "våldsamma tillrättavisningar" av "kommunister". Info-14:s ledare Robert Vesterlund arrangerade därefter, genom Gula korset, ekonomiskt stöd till de åtalade.

Man har officiellt deltagit i en rad nynazistiska manifestationer, inklusive Folkets marsch i juni 2005 då gruppen fanns representerade med egen banderoll, Heßmarsch i augusti 2005, och Nordiska festivalen där en representant närvarade. Gruppen har utöver attacken i Göteborg i april 2005 varit inblandade i en annan uppmärksammad händelse. Under en demonstration i Göteborg sommaren 2006, mot Israels angrepp mot Libanon, avvisades ett femtiotal högerextremister av polisen, efter att denna identifierat flera av personerna som nationaldemokrater och medlemmar ur Göteborgs fria nationalister.

Antalet medlemmar i gruppen är enligt vissa uppskattningar mellan tjugo och fyrtio, vilket innebär att det är den största nazistiska grupperingen i Göteborg. Gruppens paroll är "Gatuherravälde - Frihetskamp - Nationalism". Man har en egen musikgrupp vid namn Titania.

I slutet av augusti 2008 uppmärksammades att en aktivist ur gruppen under en tid lämnat information till Antifascistisk aktion om nätverket.

Se även
Info-14
Fria nationalister

Referenser

Nationalism i Sverige
Nynazism i Sverige
Organisationer bildade 2004
Marguerite de la Sablière

Marguerite de la Sablière, ursprungligen Marguerite Hessein, född 1636 i Paris, död 8 januari 1693 i Paris, var en fransk kulturmecenat och salongsvärd. Hon var bland annat finansiär åt författaren Jean de La Fontaine.

Marguerite de la Sablière gifte sig 1654 med Antoine Rambouillet, sieur de la Sablière (1624–1679), en protestantisk poet och finansiär med ansvar för den kungliga kassan. Hon fick en fin utbildning i bland annat latin, matematik, fysik, anatomi och astronomi, och hennes salong var en mötesplats för poeter, forskare och författare likväl som medlemmar av hovet. Hon hade ett känt kärleksförhållande med poeten markis Charles Auguste de La Fare. Maken fick henne en tid inlåst i kloster, men år 1677 kom makarna överens om en separation, och hon fick tillgång till räntan på sin hemgift. Då hennes förhållande med La Fare avslutats år 1679 konverterade hon till katolicismen och bosatte sig i klostret Neuve-des-Petits-Champs, där hon ägnade sig åt välgörenhet och sjukvård. Hon tillerkändes en pension av monarken för sin konverterings skull.

Källor 
 

Födda 1636
Avlidna 1693
Fransk adel
Kvinnor
Personer i Frankrike under 1600-talet
Franska salongsvärdar
Jean de La Fontaine
Trafik AB Stockholm-Södra Lidingön

Trafik AB Stockholm-Södra Lidingön var ett trafikföretag på Lidingö utanför Stockholm.

Historik
Bolaget bildades 1912 och registrerades i bolagsregistret den 20 januari 1913. Ändamålet med företaget var att bygga och driva den förortsbana som kom att kallas Södra Lidingöbanan. Stiftare var Aktiebolaget Gas Accumulator (AGA), AB Herserud och AB Skärsätra. Från mitten av 1940-talet hade bolaget en med Lidingö Trafik AB och Lidingö Omnibus AB gemensam förvaltning. Hörjelöverenskommelsen 1964 innebar en samordning av all kollektivtrafik i Stockholms län under gemensamt huvudmannaskap. Den 1 oktober 1967 övertogs bolaget av Kommunalförbundet för Stockholms stads och läns regionala frågor (KSL) och blev ett dotterbolag till AB Storstockholms Lokaltrafik. Den 1 januari 1968 införlivades Lidingö Trafik AB, ägare av Norra Lidingöbanan, med bolaget. Organisationsnumret var 556011-3267.

Verksamheten integrerades successivt i SL, men bolaget kvarstod länge som dotterbolag. Det bytte 1992 namn till SL Lidingö Trafik AB men hade på senare år ingen verksamhet då trafiken var upphandlad. Bolaget likviderades formellt år 2013 och avregistrades ur bolagsregistret 2014.

Verkställande direktörer
 Nils Victorin (1913-1917)
 Olof Billvall (1917-1925)
 John Ericsson (1925-1949)
 Eric Johnsson (1949-1962)
 F. Rey Harwall (1962-1967)
 Från 1968 var SL:s vd även verkställande direktör för detta företag med en vice vd som lokal platschef.

Referenser

Spårvagnstrafik i Stockholm
Företag i Lidingö kommun
Ej längre existerande svenska företag
Lidingöbanan
Jean de La Fontaine

Jean de La Fontaine, född 8 juli 1621 i Château-Thierry i Aisne, död 13 april 1695 i Paris, var en fransk författare. Han skrev såväl poesi som dramer, men är för eftervärlden mest känd som fabeldiktare.

Asteroiden 5780 Lafontaine är uppkallad efter honom.

Biografi 
La Fontaine döptes den 8 juli till Jehan. Efter teologiska studier gifte han sig 1647 med den då fjortonåriga Marie Hericart, som han senare skilde sig från. 1658 dog fadern och La Fontaine tog över dennes administrativa ämbete. La Fontaine gav ut flera fabler, dikter och noveller. 1683 valdes La Fontaine in i den franska akademien och tog plats i akademien 1684.

La Fontaines mecenat var finansministern Nicolas Fouquet och senare Marguerite de la Sablière.

Utgåvor på svenska 
otaliga bearbetningar för barn av enstaka fabler ej medtagna
 1794 - Biet och dufvan Fabel. Imitation efter Lafontaine i Anna Maria Lenngrens Samlade skaldeförsök
 1797 - Berget och poeten Imitation i Anna Maria Lenngrens Samlade skaldeförsök
 1827 - Makaria eller Herakliderna (översättning Niklas Hans Thomson)
 1930 - Sagor och noveller (på svensk vers av Ivar Harrie, Geber) (ny utgåva 1959)
 1963 - Fontaines och Aesops fabler (svensk text Britt G. Hallqvist, IPC)
 1981 - Fabler (urval, inledning, anmärkning och svensk tolkning av Gustaf Holmér, Alba)  [fransk och svensk parallelltext]

Källor

Externa länkar 

 
 
 Lista över de La Fontaines fabler på franskspråkiga Wikipedia
  51 dikter av Jean de La Fontaine på originalspråk.
 

Födda 1621
Avlidna 1695
Franska författare
Franskspråkiga författare
Män
Fabeldiktare
Gravsatta på Père-Lachaise
Autoexec.bat

autoexec.bat är en skriptfil som exekveras automatiskt när operativsystemet MS-DOS startas. Autoexec.bat innehåller information för att ställa in diverse inställningar. I den ursprungliga PC:n saknades klockbatteri, och av den anledningen så frågar de flesta versioner av DOS efter datum och klockslag om filen saknas.

Autoexec.bat kan redigeras i ett textredigeringsprogram, som exempelvis Notepad eller Edit.

Exempel på innehåll i Autoexec.bat 

@ECHO OFF
SET PROMPT=$p$g
SET TEMP=C:\TEMP
SET TMP=C:\TEMP
SET BLASTER=A220 I7 D1 H5 P330 T6
SET PATH=C:\DOS;C:\WINDOWS;
LH KEYB SV

@ gör så att raden inte visas när den körs.
ECHO OFF stänger av visningen av kommandoraderna i filen när den körs.
SET PROMPT=$p$g gör så att prompten visar aktuell diskenhet och mapp följt av '>'.
SET TEMP och SET TMP anger i vilken mapp som temporära filer ska sparas.
SET BLASTER anger variabler för ett SoundBlaster ljudkort.
SET PATH anger vilka kataloger som skall genomsökas efter program utan att full sökväg anges.
LH KEYB SV laddar tangentbordsdrivrutinen för svenskt tangentbord i det utökade minnesområdet.

Datorhistoria
Tidskrift för hemmet

Tidskrift för hemmet tillegnad den svenska qvinnan, från 1868 tillegnad Nordens qvinnor, utgavs i Stockholm 1859–1885. 

Nordens första kvinnotidskrift var ett seriöst opinionsbildande organ. Den tog upp aktuella kvinnofrågor, som kvinnans utbildning, äganderätt och myndighet. Förutom artiklar i dessa ämnen, innehöll tidskriften även noveller, följetonger och populärvetenskapliga texter. Tidskriften främsta syfte var att verka för kvinnors bildning. 

Tidskriften grundades av Sophie Adlersparre tillsammans med Rosalie Olivecrona. Den efterföljdes 1886 av Fredrika-Bremer-förbundets månadsblad Dagny (senare Hertha)

Källor
Nordisk familjebok 1892; Nordisk familjebok 1919

Bibliografi
 - Samtliga årgångar har digitaliserats av KvinnSam vid Göteborgs universitetsbibliotek.
Tidskriften har även digitaliserats genom projektet Digitalisering av det svenska trycket och årgångarna 1859-1885 är fritt tillgängliga online: Kungl. Biblioteket: Svenska dagstidningar: Tidskrift för hemmet.

Vidare läsning

Externa länkar 
Nordenstam, Anna, Tidskrift för hemmet – pionjär i Norden, Gbg:s Universitet Läst 8 oktober 2014.
 KvinnSam - Digitaliserade av KvinnSam vid Göteborgs universitetsbibliotek.

Nedlagda svenska tidskrifter
Första vågens feminism i Sverige
Tidskrifter startade 1859
Tidskrifter nedlagda 1886
Svenskspråkiga tidskrifter grundade på 1800-talet
Svenska feministiska tidskrifter
1859 i Sverige
Björn Fagerlind

Björn Lennart Fagerlind, född 4 oktober 1950 i Göteborg, är en svensk sportjournalist, bosatt i Stockholm. Fagerlind  började 1992 kommentera alpina tävlingar tillsammans med Stig Strand i Sveriges Television. Han var även nyhetschef på SVT Sport.

Fagerlind gjorde sin olympiska debut 1984, i den då jugoslaviska staden Sarajevo och å Sveriges Radios räkning. Denna radiogärning upprepade Fagerlind i Calgary 1988. I december 1985 hade han debuterat som kommentator för alpina tävlingar. År 1989 lämnade Fagerlind SR och övergick till televisionsmediet.

Under OS i franska Albertville 1992 skolades Fagerlind in som ersättare för Sven "Plex" Petterson som SVT:s alpine kommentator. Plex kommenterade männens tävlingar i Val d'Isere, medan Fagerlind kommenterade kvinnornas i Meribel. Stig Strand åkte mellan orterna och agerade expert åt båda.

Därefter kommenterade Fagerlind i par med Stig Strand alpin skidåkning för båda könen för SVT:s räkning till 2014. Parallellt började Fagerlind från 2011 också kommentera tillsammans med Pernilla Wiberg. Efter vintersäsongen 2020/2021 avslutade Fagerlind sin roll som alpin kommentator för SVT, för att som 70-åring gå i pension.

Under sina 30 år på SVT kommenterade Björn Fagerlind 24 av de 26 medaljer som Wiberg och Anja Pärson kom att ta i VM och OS. Hans kommentatorstil präglades av lättsamhet parad med faktakunskaper.

Referenser 

 Intervju från SVT

Svenska sportkommentatorer
Födda 1950
Män
Levande personer
Journalister från Göteborg
Viola Liuzzo

Viola Liuzzo, född 11 april 1925 i California,  Pennsylvania, död 24 mars 1965 i Lowndes County, Alabama, var en medborgarrättsaktivist som mördades av Ku Klux Klan.

Liuzzo deltog i mars 1965 i en medborgarrättsmarsch mellan städerna Selma och Montgomery i Alabama. Efter marschen körde Liuzzo och en svart man, Leroy Moton, demonstranterna tillbaka från Montgomery till Selma. Medlemmar ur Ku Klux Klan fick syn på dem och körde ifatt dem. Ku Klux Klan-medlemmarna öppnade eld mot Liuzzos bil och träffade henne två gånger i huvudet; hon dog omedelbart.

Viola Liuzzo har blivit en symbol för medborgarrättskampen i USA.

Externa länkar
 Viola Liuzzo – biografi

Referenser

Amerikanska aktivister
Alumner från Wayne State University
Personer som blivit mördade i USA
Personer från California, Pennsylvania
Födda 1925
Avlidna 1965
Kvinnor
Selma, Alabama

Selma är en stad i Dallas County delstaten Alabama, USA med 20 512 invånare. Selma är administrativ huvudort (county seat) i Dallas County. Orten är speciellt känd för marscherna från Selma till Montgomery under den amerikanska medborgarrättsrörelsens kamp 1965.

Källor

Externa länkar 

 
Orter i Alabama
Orter grundade 1820
André Pops

André Pops, född 7 oktober 1972 i Eskilstuna, är en svensk programledare och sportkommentator som arbetar på Sveriges Television.

Biografi
André Pops är född och uppvuxen i Eskilstuna, men flyttade till Stockholm 1997. Han har estniskt påbrå, då hans far och farföräldrar flydde från Estland till Sverige under andra världskriget. Pops är gift och har fyra barn.

SVT-sporten
Pops studerade journalistik på JMK, Stockholms universitet. Han praktiserade under tiden på TV-sporten, där han senare blev anställd. Han är programledare för bland annat Vinterstudion, som sänds i SVT på vintrarna, och var det även för Olympiska vinterstudion, som sändes under OS i Vancouver 2010. Pops har fått stor uppmärksamhet för sina intervjuinsatser under såväl olympiska spel som världsomspännande mästerskap i fotboll, friidrott och alpin skidåkning. År 2012 ledde han sändningarna från fotbolls-EM i Polen och Ukraina och några veckor senare för OS i London. Vid fotbolls-VM 2014 var han på nytt den som ledde SVT:s studiobevakning.

Övrigt

Pops var bisittare i Melodifestivalen 2007 och svensk röstlämnare i den påföljande europeiska finalen. Han var också programledare i SVT:s sändningar från Sveriges nationaldagsfirande 2009; då biträdd av Marie Serneholt.

André Pops valdes till årets julvärd i SVT 2010. När tidningen Expressen samma år, till sina läsare på webben, ställde frågan "Vem är din favoritjulvärd?" fick Pops flest röster. 

Tillsammans med Susanna Kallur programledde han SVT:s familjetävlingsprogramserie Sveriges starkaste familj 2020.

2012 debuterade Pops som författare med barnboken Vinterkampen (Pintxo Förlag).

Priser
Vid Kristallengalorna 2010, 2011, 2012, 2013, 2014 och 2017 vann André Pops en kristall i kategorin "Årets sport-tv-profil", och 2011 fick han utmärkelsen Årets sportjournalist av Sportjournalisternas klubb Stockholm med motiveringen: ”För sin naturligt varma begåvning med kunskap och idrottslig förankring skapa hemtrevnad i skarpt tävlingsläge och med nydanande uppvärmningsprogram i träffsäker ton”.

Referenser

Externa länkar

 

Svenska journalister under 2000-talet
Svenska sportkommentatorer
Programledare i Sveriges Television
Julvärdar i SVT
Födda 1972
Män
Levande personer
Kristallenvinnare 2010
Kristallenvinnare 2011
Kristallenvinnare 2012
Kristallenvinnare 2013
Kristallenvinnare 2014
Kristallenvinnare 2017
Personer från Eskilstuna
Indiana Jones and the Fate of Atlantis

Indiana Jones and the Fate of Atlantis är ett äventyrsspel från 1992 av LucasArts. Spelet bygger på spelmotorn SCUMM och släpptes bland annat i talversion. I spelet får man följa Indiana Jones på jakt efter den försvunna staden Atlantis. Till sin hjälp har han den gamla kollegan och flamman Sophia Hapgood, som nu arbetar som spådam.

Externa länkar

Amigaspel
Datorspel 1992
Indiana Jones
Peka-och-klicka-äventyrsspel
MS-DOS-spel
Atlantis i fiktion
Macintosh-spel
Datorspel utvecklade av Lucasarts
FM Towns-spel
Juridiska föreningen

Juridiska föreningen, JF, är en studentförening för juridikstuderande vid universitet. Det finns sju juridiska föreningar i Sverige, en på varje studieort som innehar examinationsrätt för Juristexamen (Göteborgs, Lunds, Stockholms, Umeå, Uppsala, Örebro och Karlstads universitet). Föreningarna är fristående från varandra men påminner mycket om varandra och har även en del samarbete.

Som samarbetsorgan för de olika föreningarna finns sammanslutningen JURO' '(Juris studerandes riksorganisation).

Se även 
 Juridiska föreningen i Lund
 Juridiska Föreningen i Uppsala
 Juridiska föreningen i Finland
 Juridiska föreningen i Sverige

Externa länkar
Juridiska föreningen, Stockholm
Juridiska föreningen, Göteborg
Juridiska föreningen, Lund
Juridiska föreningen, Uppsala
Juridiska föreningen, Umeå
Juridiska föreningen, Örebro
Juridiska föreningen, Karlstad

Studentorganisationer