kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Norre Port

Norre Port, även Norreport, stadsport i Halmstad, Hallands län. Norre Port färdigställdes 1601 under den danske kungen Kristian IV. Den var en del av stadens befästning, som även innefattade Halmstads Slott och de vallar man ser rester av i Norre Katts park och vid Karl XI:s väg. Porten, som leder till Storgatan, är vinklad i förhållande till denna, ett sätt att förhindra beskjutning in mot staden.

Modern tid 
I slutet av 1870-talet önskade Halmstads stadsfullmäktige riva Norre Port; den var då i dåligt skick och ansågs vara ett hinder för trafiken och stadens utveckling. Dåvarande riksantikvarie Hans Hildebrand avslog dock summariskt stadsfullmäktiges begäran.  Storgatan, nu gågata, var till 1958 en del av Rikstvåan, som genom staden passerade Norre Port och Stora Torg, för att via Österbro nå Laholmsvägen. Norre Port försågs 1929 med ljussignaler som slussade igenom trafiken växelvis; Halmstads första trafiksignaler. Fram till 1960 passerade Riksväg 2 igenom Norre Port. Efter att vägen flyttades stängdes porten av för biltrafik.

Vid norra infarten till Halmstad finns den så kallade Karl XI:s stuga. Där fick kungen söka härbärge en natt på sin väg till Halmstads slott, då porten enligt gällande regler ej öppnades efter stängningstid. Norre Port, som är en av Sveriges få bevarade stadsportar, genomgick en renovering under 2005. I juni 2007 förklarades Norre Port som byggnadsminne. Under en period inrymdes i Norre Port ett galleri – Galleri Norre Port.

Bilder

Källor
Erik Hägge. 1981. Norre Port Rediviva i krig och fred. Föreningen Gamla Halmstad 
Riksantikvarieämbetet Bebyggelseregistret
Riksantikvarieämbetet Fornsök Halmstad 11:1

Byggnader och anläggningar i Halmstad
Byggnadsminnen i Hallands län
Byggnadsminnen i Halmstads kommun
Stadsportar i Sverige
Mitsubishi Lancer

Mitsubishi Lancer är en bil från den japanska biltillverkaren Mitsubishi. Modellen har tillverkats i åtta generationer sedan 1973. Den nuvarande Lancer finns i sedan- och halvkombimodell (den senare med beteckningen "Sportback").

Lancer finns i olika utföranden, bland annat GLi och GLXi.

Årsmodellerna 1993–1994 av GLXi har en 4-cylindrig tvärställd motor på 1,6 liter och 113 hästkrafter. Motorn är en ECI, Electronic Controlled Injection, det vill säga elektronisk bränsleinsprutning.

Tidigare generationer

Lancer
Bakhjulsdrivna fordon
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
HSUPA

HSUPA är en teknik för att göra 3G-mobiltelefonnäten snabbare. HSUPA står för High-Speed Uplink Packet Access. HSUPA är till skillnad från HSDPA tänkt att ge WCDMA-näten högre hastighet uppströms. Tekniken ger så mycket som 5,74 Mbit (utan kanalkodning) i upplänken och kan också minska fördröjningen i nätet.

HSUPA innebär följande nya funktioner i upplänken:

 HARQ (Hybrid Automatic Repeat Request): Nod B (beteckning för basstationen i UMTS-nät) kan begära omsändningar av felaktigt mottagen data (innebär snabbare omsändningar än vid RLC)

 Kortare överföringstid (TTI, Transmission Time Interval): För att reducera fördröjningen i nätet har en TTI på 2 ms införts. HSUPA kan även konfigureras för 10 ms TTI. Ska hastigheter på 5,74 Mbit/s uppnås krävs 2 ms TTI och 11484 bitar stora E-DCH transportblock (1 transportblock sänds per TTI).

 NodeB-baserad schemaläggning: Nod B-punkter bestämmer hur stor effekt HSUPA-mobilerna får använda för att styra interferensen i nätet. En HSUPA-mobil får inte sända på E-DCH om den inte har fått rätt att göra det av mobilens styrande HSUPA-cell (gäller dock inte för trafik konfigurerad för signalering eller konstant bithastighet, ex. VoIP).

Följande tabell anger olika maximala upplänkhastigheter för olika HSUPA-kategorier:

Mobiltelefoni
Bollebygds härad

Bollebygd var ett härad i västra Västergötland i Sjuhäradsbygden beläget mellan Göteborg och Borås och omfattar delar i Härryda kommun och hela Bollebygds kommun. Häradets areal var 369,81 kvadratkilometer varav 343,32 land.  Häradets tingsplats låg i byn Flässjum, nu en del av tätorten Bollebygd och flyttade 1920 till Borås.

Häradsvapen 

Häradet hade ursprungligen ett häradsvapen i form av en kanna, förebilden för Bollebygds kommunvapen.

Vapnet under 1600-talet hade blasoneringen: En blomsterurna med tre uppkommande blommor.

Socknar
Bollebygds härad omfattade följande socknar:

I Bollebygds kommun
Bollebygd
Töllsjö
I Härryda kommun
Björketorp

Län, fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter
Häradet hörde mellan 1634 och 1998 till Älvsborgs län, därefter till Västra Götalands län. Björketorps socken tillhörde Göteborgs och Bohus län mellan 1971 och 1998. Församlingarna i häradet tillhörde Göteborgs stift. 

Häradets socknar hörde till följande fögderier:
1686–1917 Marks fögderi
1918–1990 Borås fögderi
1970–1990 Mölndals fögderi för Björketorps socken

Häradets socknar tillhörde följande domsagor, tingslag och tingsrätter:
1680-1919 Bollebygds tingslag i 
1680–1695 Marks och Bollebygds häraders domsaga
1696–1919 Marks, Vedens och Bollebygds häraders domsaga
1920–1947 Ås, Vedens och Bollebygds tingslag i Borås domsaga (Bollebygds, Ås, Gäsene och Vedens härader)
1948–1970 Borås domsagas tingslag i Borås domsaga

1971– Borås tingsrätt och dess domsaga för socknarna i Bollebygds kommun
1971–2010 Mölndals tingsrätt och dess domsaga för området i Härryda kommun, från 2010 i Göteborgs tingsrätt och dess domsaga

Källor

Noter

Webbkällor

Nationella arkivdatabasen för uppgifter om fögderier, domsagor, tingslag och tingsrätter

Tryckta källor
Elsa Trolle Önnerfors: Domsagohistorik - Borås tingsrätt (del av Riksantikvarieämbetets Tings- och rådhusinventeringen 1996-2007)

Vidare läsning
 Larsson, Bertil (medförfattare) (2005). Bollebygds härad. [Borås: [Årsbok med tema Bollebygd med omgivningar utgiven av: De sju häradernas kulturhistoriska förening]  

Härader i Västergötland
Härader i Älvsborgs län 

Sjuhäradsbygden
Västergötlands historia

en:Bollebygd Hundred
Nisse Hults historiska snedsteg

Nisse Hults historiska snedsteg, en svensk dramakomedi av SVT, regisserad av Carl Åstrand. Rollen som Nisse Hult spelades av Johan Glans och övriga skådespelare var Johan Rheborg, Per Svensson, Sissela Kyle och Loa Falkman. Serien sändes januari-februari 2006 lördagar kl 21.00.

Handling 
Den fiktive karaktären Nisse Hult var en figur som åstadkom milstolpar i den svenska historien, men varje avsnitt slutar med att Nisse Hult dör och att någon annan får berömmelsen och förevigas i historieböckerna

Om serien 
Namnet Nisse Hult kommer från sketchen Skattkammarön i TV-programmet Estrad från 1967 med bland annat Lars Ekborg och Margareta Krook där Ekborg utbrister "Vem fan är Nisse Hult?" Även frasen "Vem fan är Nisse Hult?" används i serien. Enligt Carl Åstrand är namnet dels en hyllning till sketchen från 1967 men fungerar också som en sorts platshållare för en "någon" likt engelskans John Doe och John Smith.

Rollista

Avsnitt

Inspelningsplatser 

Utomhusscener är inspelade vid exempelvis Gripsholms slott, Gamla stan och på Skansen i Stockholm. Interiörer spelades in i exempelvis Skoklosters slott, Bogesunds slott och Confidencen vid Ulriksdals slott.

Källor

Externa länkar 
 

Svenska komediserier på TV
TV-seriestarter 2006
TV-serieavslutningar 2006
Svenska TV-serier från 2000-talet
Svenskspråkiga TV-serier
Presidentvalet i Finland 1956

Presidentvalet i Finland ledde till att Agrarförbundets kandidat Urho Kekkonen valdes till republikens president för första gången. Kekkonens huvudmotståndare i valet visade sig bli socialdemokraternas kandidat Karl-August Fagerholm.

President Juho Kusti Paasikivi fick 84 elektorsröster i den andra omgången, trots att han inte officiellt var kandidat i valet.

Republikens president valdes 1956 av 300 folkvalda elektorer. Valet avgjordes efter tre omgångar och var såtillvida unikt i Finland att utslaget var med minsta möjliga marginal (se tabellen nedan). Några politiker som var elektorer 1956 har decennier senare trätt fram och medgivit att de var "tungan på vågen" som inte valde som de hade förutsatts. De är dock i dag alla gångna ur tiden, så definitiv vetskap står inte längre att få. Valet hölls den 15 februari.

Valresultat

Historisk jämförelse

1956 i Finland
1956
Finland
Instruktiv

Instruktiv är ett kasus i nominas deklination. 

Instruktiv betecknar det, vad någonting utförs med hjälp av. I svenskan uttrycks instruktivrelationen vanligtvis genom att prepositionen "med" ställs framför det aktuella ordet.

Exempel på instruktiv i finskan: käsin för hand, suljetuin silmin med slutna ögon. Oftast använder man adessiv-ändelsen istället för instruktiv: "Nostan sen käsilläni" istället för "Nostan sen käsin" Jag lyfter den med händerna. Instruktiv uppfattas som mer ålderdomligt eller skriftspråkligt då båda formerna är naturliga, men det finns också en klar nyansskillnad: "käsin" anger att jag inte använder maskin (för hand), medan "käsilläni" anger att det specifikt är mina händer jag använder (med mina händer). "Suljetuilla silmilläni" skulle betyda att jag använder mina slutna ögon..

Instruktivändelser 
Finska: -n

Källor 

Kasus
Sjungom nu av hjärtans grund

Sjungom nu av hjärtans grund är en gammal tysk måltidspsalm med originaltiteln "Singen wir aus Herzen Grund" i sex verser skriven omkring 1568 av Nikolaus Selnecker och översatt till danska av Hans Thomaeus. Därefter till svenska av okänd översättare och i tryck 1594. Den har beskrivits som "en veritabel matsedel", i synnerhet den femte versen.

Psalmen inleds 1695 med orden:
Siungom nu af hiertans grund
Lofwom Gudh i alla stund

Den femte versen lyder i gammalstavning:
Fisk i watnet efter sitt Ord
Gifwer oss Gudh uppå wårt bord
Ägg af foglar stora och små
Ther warda ungar af oskså
Alt måste wara födan wår
Älg, oxe, hara, hjort och fåår
Allt oss af Gudh tilhanda står

Enligt 1697 års koralbok används samma melodi som till psalmen Alzmächtige Gudh i Himmelrijk (nr 337).

Publicerad i
Göteborgspsalmboken 1650 under rubriken "Loffsånger effter Måltijdh".
1695 års psalmbok som nr 339 under rubriken "Måltijdz-Psalmer.".

Referenser

Noter

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1695 i "Den gamla psalmboken" i PDF.
Hos Sibelius-Akademin återfinns noterna enligt 1695 års melodi till Siungom nu af hiertans grund. Där framgår också att förebilden är "In natali Domini / Da Christus geboren war".

Tyska psalmer
Måltidspsalmer
Helgonlegend

En helgonlegend  är en legend, det vill säga en berättelse om biografiska händelser i viktiga religiösa personligheters, som helgon, martyrer, profeter liv och leverne. Helgonlegender kan innehålla övernaturliga inslag. I andra kulturer kan begreppet syfta på där förekommande heliga personers levnad. Kan användas synonymt med hagiografi, som dock pekar på ett mer systematiskt nedtecknande av data att kunna tjäna i rituella sammanhang.

Kristna helgonlegender
De äldsta kristna helgonlegenderna var skildringar av martyrers död. Två sådana utförliga martyrberättelser finns redan i Nya Testamentet, som skildrar Johannes döparens och Stefanos' avrättningar. Två andra tidiga martyrberättelser är Polykarpos martyrium från mitten av 100-talet, och martyrlegenden om Perpetua och Felicitas. Från och med helgonförklaringen av Martin av Tours började även icke-martyrer bli föremål för vördnad, och det författades helgonlegender även om dem. Helgonlegender författade kort tid efter personens död brukar ha ett högre historiskt källvärde än helgonlegender författade lång tid efter personens död. Helgonlegender författade lång tid efter personens död tenderar också att innehålla en större mängd övernaturliga inslag.

Med tiden uppkom fasta litterära konventioner om hur en formell helgonlegend bör skrivas och vara uppbyggd, exempelvis användning av bibliska paralleller och med postuma underverk skildrade i slutet av legenden. Legenderna om några av apostlarna byggde på sådana nytestamentliga apokryfer som ansågs läromässigt oproblematiska.

Liturgiska bruk
I den medeltida västkyrkan blev det sedvana att läsa dagens helgons legend i den andra tredjedelen av matutin, den bönegudstjänst som, i synnerhet i kloster och katedraler, beds på natten eller i gryningen.

Externa länkar 
 

Helgon
Legender
Jonas Gustaf Turdfjæll

Jonas Gustaf Turdfjæll, även Turdfjell och Turdfjäll, född 21 september 1774 i Bygdeå socken i Västerbottens län, död 11 augusti 1819 i Klara församling i Stockholm, var en svensk justitiekansler och industriidkare.

Biografi
Jonas Gustaf Turdfjæll var son till majoren Jonas Turdfjæll och Margareta Widmark. Turdfjæll blev inskriven vid Uppsala universitet 1789, där han blev filosofie magister och juris utriusque kandidat. År 1796 blev han notarie i Svea hovrätt och hade därefter olika domarförordnanden i landsorten. Han var avvittringsdomare i Västerbottens län samtidigt som han blev ordinarie hovrättsfiskal. År 1802 fick han häradshövdings namn och blev adjungerad ledamot av Svea hovrätt. 1805 utnämndes han till assessor och förordnades 1808 på förslag av riksdrotsen Carl Axel Wachtmeister till föredragande av justitieärenden hos konungen. 

År 1810 blev han revisionssekreterare och därtill 1812 generalauditör. Samtidigt arbetade han i den kommitté som skulle revidera kyrkolagen liksom den som såg över krigslagarna. I april 1813 åtföljde han dåvarande kronprinsen Karl Johan på dennes fälttåg och 1817 utnämndes han till justitiekansler, samtidigt som han blev juris utriusque doktor. Redan tidigare hade han blivit riddare av Nordstjärneorden.

Turdfjæll var gift med Lisette Turdfjæll, änka efter hans bror kapten Johan Peter Turdfjæll, stupad i Finska kriget. Denne hade grundat Långviks glasbruk i Piteå socken. Redan efter broderns död 1808 blev Jonas Gustaf Turdfjæll delägare i glasbruket. Turdfjæll hade inga barn; två systersöner var förste lantmätaren Gustaf Stenberg och häradshövding Carl Erik Stenberg.

Källor 
Alf W. Axelsson, Långviks glasbruk: ett norrbottniskt industriäventyr 1798–1879, Luleå 1983.
D. Forelius, "Åminnelse-Tal öfver Justitiæ-Cantzleren och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden Jur. Doctorn, Jonas G. Turdfjæll; Hållit den 1. Dec. 1820", Tal, Hållne i Kongl. Krigsvetenskapsakademien, åren 1819 och 1820, Stockholm 1821.

Noter

Externa länkar 
 

Sveriges justitiekanslerer
Personer från Bygdeå socken
Födda 1774
Avlidna 1819
Män
Svenska revisionssekreterare
Nyheter i Norr

Nyheter i Norr AB var en nyhetsbyrå som verkade inom främst Arjeplogs och Arvidsjaurs kommuner. Nyhetsbyrån startade i januari 2005, sedan dagstidningarna Norra Västerbotten och Piteå-Tidningen lagt ned sina respektive lokalredaktioner i Arjeplog och Arvidsjaur. Nyheter i Norrs ägare var Norra Västerbotten och Piteå-Tidningen.

Nyheter i Norr hade som mest fyra anställda reportrar och fotografer – två på redaktionen i Arvidsjaur och två på redaktionen i Arjeplog. Nyhetsbyrån Nyheter i Norr försåg Norra Västerbotten och Piteå-Tidningen med redaktionellt material, alltså notiser, nyhetsartiklar, sportreferat, reportage, fotografier, från Arjeplog och Arvidsjaur. Nyhetsbyrån utförde uppdrag även för andra kunder.

Externa länkar
Nyheter i Norr
Norrans sidor om Arvidsjaur och Arjeplog
Piteå-Tidningens sidor om Arvidsjaur

Nyhetsbyråer
Media i Sverige
Praemunire

Praemunire (latin praemonere, varna) kallas flera engelska lagar från medeltiden, liksom den process och det straff som dessa lagar stadgade. 

Ursprungligen avsåg praemunirelagstiftningen enbart att förebygga ingrepp från främmande domstolar i den engelska kungens jurisdiktion (1353 års statut), utan att särskilt avse den påvliga domen. Men senare riktades lagen (1365 års statut) mot Rom, och 1393 stadgades att praemunirestraffet
(aktförklaring och förlust av egendom) skulle drabba var och en som inför Rom eller annan utländsk domstol drog någon sak som rörde Englands krona och rike, samt var och en som mottog och befordrade en påvlig bulla inom England eller ville hindra verkställighet av kungens dom genom en sådan. 

Praemunirestraffet utsträcktes senare till dem som hämtade dispenser från Rom eller motsatte sig kungens rätt att utnämna biskopar, och under Edvard IV (1461-83) slutligen till alla andliga domstolar, om de blandade sig i världsliga ting. I många statsrättsliga akter som avser befallningar till innehavare av kyrkliga ämbeten, till exempel parlamentskallelser, förekommer regelmässigt en så kallad "praemunientes clause", varigenom vederbörande erinras om sin ovillkorliga lydnadsplikt med avseende på den kungliga befallningen. 

Namnet praemunire kommer av det första ordet i kallelsen till den åtalade.

Källor
Præmunire i Nordisk familjeboks andra upplaga

Englands historia
Engelska lagar
Brittisk rättshistoria
Bokhandelns val

Bokhandelns val är ett litterärt pris som instiftades i februari 2005. 350 bokhandlare utser årets bästa svenska böcker. Priset indelas i tre kategorier: facklitteratur, skönlitteratur och barn- eller ungdomslitteratur. Den första prisutdelningen skedde 11 mars 2006.

Priset tycks bara ha delats ut en gång.

Pristagare 2006 
 Marie Hermanson (kategori: skönlitteratur)
 Stefan Einhorn (kategori: facklitteratur)
 Pija Lindenbaum (kategori: barn- och ungdomslitteratur) 

Svenska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 2006
Populous II

Populous II är uppföljaren till spelet Populous, båda skapade av Peter Molyneux. Spelet finns till ett flertal format, bland annat Amiga, Atari och SNES. Spelaren har rollen som en "halvgud" som med hjälp av heliga krafter ska leda ett grekiskt folkslag till seger mot fienden.

Externa länkar

Amigaspel
Atari ST-spel
MS-DOS-spel
Macintosh-spel
Sega Mega Drive-spel
Super NES-spel
Datorspel 1991
Realtidsstrategispel
NEC PC-9801-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Carl Lagerberg

Carl Lagerberg, född 14 juni 1708 på Brunntorp i Skaraborgs län, död 7 mars 1767 i Stockholm, var ett svenskt riksråd, justitiekansler och politiker. 

Lagerberg blev inskriven 1730 som auskultant i Svea hovrätt och lagkommissionen. Han erhöll flera gånger förtroendet att föra protokollet vid föredragningen av justitieärenden i riksrådet, samt var vid ett par tillfällen notarie- och sekreterare i kommissioner över amiralitetet i Karlskrona. Hans duglighet belönades 1736 med advokatfiskalsämbetet i hovrätten och året därefter med sekreterareplatsen i kammarrevisionen. 

Lagerberg deltog även i politiken, och tillhörde i motsats till sin farbror (se nedan) Hattarna. Av dessa placerad i sekreta utskottet vid 1742–1743 och 1746–1747 års riksdag, visade han där större kompromissvilja än majoriteten i sitt parti. Efter riksdagens slut utnämndes han 1747 till assessor i Svea hovrätt, 1748 till revisionssekreterare och 1753 till justitiekansler. 1755 fick han plats i riksrådet, där hans moderata linje snart ställde honom i motsättning till Hattarnas radikala falang, och i linje med detta motsatte han sig på det bestämdaste krigsförklaringen mot Preussen 1757. I handelspolitiken hyllade han tullskyddet och utarbetade 1756 års stränga överflödsförordning. 

Lagerberg, som 1757 blev serafimerriddare och 1758 erhöll friherrlig värdighet men inte tog introduktion som friherre på riddarhuset, förordnades 1765 att presidera i lagkommissionen, och fortsatte att hävda en moderat linje till sin död.

Genealogi
Carl Lagerberg var brorson till riksrådet Swen Lagerberg och son till godsägaren Johan Lagerberg och Ingeborg Rydingstjerna. Han gifte sig första gången 1744 med Hedvig Katarina Danckwardt-Lillieström och andra gången 1747 med hennes kusin Katarina Maria Danckwardt-Lillieström. Han var stamfader för den friherrliga och ointroducerade ätten Lagerberg samt släkt med generalen Carl Sven Axel Lagerberg.

Källor

Referenser

Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Svenska riksråd under 1700-talet
Sveriges justitiekanslerer
Svenska friherrar
Män
Födda 1708
Avlidna 1767
Mottagare av Serafimerorden
Carl
Svenska revisionssekreterare
Bernspriset

Bernspriset eller Bernsstipendiet är ett årligt pris som sedan 1966 utdelas av Svenska PEN till en författare, journalist eller fotograf som "lämnat ett värdefullt bidrag till skildringen av Stockholms kultur och natur, dess institutioner och dess utveckling eller Stockholmslivet i andra former".

Priset instiftades 1963 av poeten Johannes Edfelt och hans bror Arne Edfelt, som då drev Berns, i samband med Berns salongers 100-årsjubileum för att påminna om restaurangens centrala plats i Stockholms kulturliv. Pristagaren utses av Svenska PEN:s styrelse och prissumman var 2008 20 000 kr.

Pristagare i urval 

 1964 – Per Anders Fogelström
 1965 – Olof Byström
 1966 – Stig 'Slas' Claesson
 1968 – Erik Asklund
 1969 – Gunnar Brusewitz
 1970 – Gustaf Adolf Lysholm
 1971 – Gösta Selling
 1972 – Yngve Larsson
 1973 – Jan Olof Olsson
 1974 – Bo Grandien
 1975 – Gustaf Näsström
 1976 – Gustaf Rune Eriks
 1977 – Eva von Zweigbergk
 1978 – Lennart af Petersens
 1979 – Per Wästberg
 1980 – Staffan Tjerneld
 1981 – Gösta Gustaf-Janson
 1983 – Vilgot Sjöman
 1985 – Barbro Lindgren
 1987 – Fredric Bedoire
 1988 – Eva Eriksson
 1989 – Marianne Zetterström
 1990 – Nils-Erik Landell
 1991 – Bengt Söderbergh
 1992 – Anders Wahlgren
 1993 – Ulf Eriksson
 1994 – Heidi von Born
 1995 – Lars Gyllensten
 1997 – Kjell Johansson
 1998 – Anders Petersen
 1999 – Lena Andersson
 2000 – Leif Claesson
 2001 – Björn Ranelid och Alexandra Pascalidou
 2002 – Suzanne Osten och The Latin Kings
 2003 – Marianne Zetterström
 2004 – Lars Mikael Raattamaa
 2005 – Raine Gustafsson och Situation Sthlm
 2006 – Daniel Sjölin
 2007 – Thomas von Vegesack
 2008 – Niklas Rådström
 2009 – Martin Kellerman
 2010 – Lena Kallenberg
 2011 – Per Wirtén
 2012 – Johan Erséus
 2013 – Helena Friman
 2014 – Rouzbeh Djalaie
 2015 – Sara Stridsberg
 2016 – Marie Silkeberg
 2017 – Agneta Pleijel
 2018 – Förenade förorter
 2019 – Måns Wadensjö
 2020 – Jonas Hassen Khemiri
 2021 – Diamant Salihu
 2022 – Wera von Essen

Källor
Statute in Restraint of Appeals

Statute in Restraint of Appeals var en engelsk parlamentsakt från 1533 som av många historiker anses vara den viktigaste rättsliga grunden till den engelska reformationen.

Akten, som skrevs av Thomas Cromwell på uppdrag av kung Henrik VIII av England, förbjöd alla överklaganden till påven i Rom i religiösa eller andra ärenden, och gjorde kungen till den slutgiltiga rättsliga auktoriteten i alla sådana ärenden i England, Wales och andra engelska besittningar. Denna vittgående åtgärd gjorde att det blev olagligt att erkänna påvens auktoritet eller att följa påvens domslut i kyrkliga, religiösa eller andra ärenden. 

Akten möjliggjorde för Thomas Cranmer att slutligen ge kung Henrik hans länge eftertraktade skilsmässa från drottning Katarina av Aragonien, så att han kunde gifta sig med  Anne Boleyn. 

Rättshistoria
Reformationen i England
Tudoreran
Gleerups litterära pris

Gleerups litterära pris är ett litterärt pris på 10 000 kronor som delas ut av bokhandeln Akademibokhandeln Gleerups till minne av Gleerupska Universitetsbokhandelns förra ägare Ann Dyster-Aas. Priset delas ut årligen till författare som är födda eller verksamma i Skåne.

Priset tycks inte ha delats ut efter 2010.

Pristagare 
Skönlitterära priset
1995 – Eva Österberg
1997 – Agneta Pleijel
1999 – Björn Ranelid
2000 – Kerstin Strandberg och Jan Olov Ullén
2001 – Kerstin Norborg och Torbjörn Flygt
2002 – Carl-Johan Vallgren
2003 – Sigrid Combüchen 
2004 – Ingrid Elam
2005 – Klas Östergren
2006 – Susanna Alakoski
2008 – Jens Liljestrand
2009 – Aris Fioretos
2010 – Oline Stig
Facklitterära priset
2002 – Dick Harrison
2003 – Nils Uddenberg
2004 – Gunnar Broberg
2005 – Svante Nordin
2006 – Cecilia Lindqvist
2007 – Brutus Östling
2008 – Sören Sommelius
2009 – Lena Sundström
2010 – Monica Braw

Källor

Svenska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1995
Årets författare (Tidningen Boken)

Årets författare-Tidningen Boken:s pris var ett litterärt pris som instiftades 1997 i samband med att Tidningen Boken firade 10-årsjubileum. Priset tycks endast ha delats ut en gång.

Pristagare 
1997 – Agneta Pleijel

Svenska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1997