kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Imitation

Imitation är en efterapning, kopia eller efterlikning. Uttrycket omfattar många områden, bland annat konsten att med rösten, kroppsspråk och andra beteenden härma andra personer. Ibland tar man också hjälp av kostym och mask. En imitatör efterliknar ofta någon annan för att åstadkomma en komisk och ibland förlöjligande effekt, medan en mer hyllande form av imitation ofta används av en look-alike.

En imitation, när det kommer till produkter, kallas replik och innebär ett objektet som är tillverkat för att helt efterlikna ett original.

Kända internationella imitatörer i urval 

Maurice LaMarche
Frank Welker
Jim Cummings
Rob Paulsen
Tress MacNeille
Dan Castellaneta
Steve Bridges
Frank Caliendo
Jim Carrey
Dana Carvey
Jimmy Fallon
Will Ferrell
Tina Fey
Bill Hader
Darrell Hammond
Rich Little 
Kate McKinnon
Jay Pharoah
Martin Short
Aries Spears
Kristen Wiig
Robin Williams
Debra Wilson
Jess Harnell

Kända svenska imitatörer 

Anna Blomberg
Anna Bromée
Olof Buckard
Anna Carlsson
Göran Gabrielsson
Robert Gustafsson
Ann-Louise Hanson
Rachel Mohlin
Anders Mårtensson
Maria Möller
Jörgen Mörnbäck
Bosse Parnevik
Lasse Sundholm

Se även 
 Satir

Referenser 

Rösten
Teater
Skyldig

Skyldig är en tilltalad som i en rättegång i domstol har dömts för ett visst brott. Domen reglerar såväl skuld- som  påföljdsfrågan.

Se även 
Fordran 
Skuld (etik)
Skuld (ekonomi)

Ansvarighet
Etiska frågor
Bank (olika betydelser)

Bank kan syfta på:

 Bank – ett företag som framförallt ägnar sig åt att skapa nya pengar i form av krediter
 Centralbank – en institution som ansvarar för penningpolitiken för ett land eller flera stater
 Sparbank – en associationsform för att bedriva bankverksamhet
 Bankkontor – byggnad i vilken ovanstående inrättning äger rum
 Blodbank– lager av blod
 Flodbank – en flods slutande strand 
 Fröbank –  förråd av vilande frön i marken
 Genbank – ett samlingsnamn för ett flertal metoder för att bevara biologisk mångfald
 Spermabank – lager av sperma
 Sandbank – en ansamling av sand eller grus i ett vattendrag eller hav
 Minnesbank – en eller flera anslutningar eller socklar för minnesmoduler i en dator
 Vägbank – en konstgjord ås av sprängsten eller annat utfyllnadsmaterial som anläggs som fundament för en väg

Geografi

Azerbajdzjan 

 Severo-Vostotchnyi Bank, ort, Nefttjala,

Iran 

 Banak (ort i Iran), Bushehr,

Se även
 The Bank
Polskt veto

Polskt veto eller med en latinsk term liberum veto (fritt veto) innebär att varje ledamot i en större beslutande församling har vetorätt.

I en polsk konstitution som antogs i Radom år 1505 bestämdes uttryckligen – i ett lagfästande av redan länge bestående förhållanden – att kungen och hans efterföljare inte fick fatta något nytt beslut utan gemensamt bifall av sejmens ledamöter. Det latinska uttrycket för "gemensamt", communis, tolkade man längre fram som "enstämmigt" (unanimis) och sökte på så sätt ett stöd för liberum veto.

Liberum veto praktiserades i det Polsk-litauiska samväldets parlamentet sejmen mellan 1652 och 1791, och innebar att en enda ledamot kunde stoppa ett parlamentsbeslut. Genom att ropa Nie pozwalam! (polska för: Jag tillåter inte!) avslutade ledamoten omedelbart den pågående sessionen och alla lagar som beslutats under sessionen ogiltigförklarades.

På detta sätt kunde varje reform, varje åtgärd över huvud taget göras omöjlig. Främmande makter, till exempel Preussen, begagnade sig med förkärlek av vetot för att förhindra varje finansiell eller militär reform genom att "köpa" en ledamot. Det var visserligen först 1652 som en sejm sprängdes genom en enda ledamot, men kravet på enstämmighet hade alltid gällt, även om man inte tidigare hade dragit de yttersta konsekvenserna av det. Under den första hälften av 1700-talet hölls över huvud taget inga riksdagar då de ständigt blev sprängda.

Denna radikala form av absolut konsensus ledde till att landet försvagades politiskt samt bidrog till att Polen delades upp mellan Preussen, Ryssland och Österrike år 1795. En reform genom konstitutionen från den 3 maj 1791, då bland annat majoritetsbeslut infördes, kom för sent för att stoppa sönderfallet.

Se även
Polsk riksdag
Generalkonfederation

Referenser

Omröstning
Polens politiska historia
Gröna hissen (dryck)

Gröna hissen är en klassisk drink. Sitt namn sägs den ha fått av att den ursprungligen dekorerades med russin, som av kolsyran kom att åka upp och ner i den gröna blandningen. I dag serveras Gröna hissen dock ytterst sällan med russin utan snarare med ett cocktailbär eller en skiva citron.

Ett vanligt recept för gröna hissen är
4 cl gin, som blandas med 2 cl grön curação och sedan hälls i ett highballglas med is, för att slutligen toppas med Pommac eller Champis och garneras med en citronskiva. Vill man "få hissen att gå snabbare" ersätts grön curação med grön chartreuse.

Drinken har fått sitt namn efter den legendariska skådespelaren Gösta Ekman d.ä. och hans enorma framgångar med lustspelet Gröna hissen under 1920- och 1930-talen.  
År 1944 filmades Gröna hissen med Max Hansen och Sickan Carlsson i huvudrollerna. I en central scen dricker de sig mycket berusade på drinken i fråga.

I populärkultur 
Teaterpjäsen Gröna Hissen är namngiven efter drinken.

Referenser

Externa länkar 
Gröna Hissen på Dryckesspel.se.

Drinkar
Gösta Ekman den äldre
Führerns elit

Führerns elit (originaltitel: Napola – Elite für den Führer), i Finland distribuerad med titeln Napola – Hitlers elitskola, är en tysk dramafilm från 2004 i regi av Dennis Gansel.

Handling
Nazityskland, 1942. När den unge boxaren Friedrich (Max Riemelt) får chansen att undervisas vid en Napola, en strikt patriotisk elitskola, ser han det som en chans att komma ifrån fattigdomen och sin antinazistiske far. Mitt under brinnande världskrig gör sig Friedrich snabbt ett namn i ringen, och hans patriotiska övertygelse går inte att ta miste på. Men samtidigt utvecklar han en nära vänskap med guvernörssonen Albrecht (Tom Schilling), som själv inte är lika övertygad om nazismens överhet. När Albrecht efter ett våldsamt uppdrag med en blodig utgång tar det farliga beslutet att vända ideologin ryggen måste Friedrich välja mellan att trotsa regimen och hjälpa sin vän eller ge efter för nazismen.

Rollista i urval 
 Max Riemelt – Friedrich Weimer
 Tom Schilling – Albrecht Stein
 Devid Striesow – Heinrich Vogler
 Joachim Bissmeier – Dr. Karl Klein
 Justus von Dohnanyi – Heinrich Stein
 Michael Schenk – Josef Peiner "Peiniger"
 Florian Stetter – Justus von Jaucher

Externa länkar 

Andra världskriget på film
Tyska dramafilmer
Filmer 2004
Vattenstäkra

Vattenstäkra (Oenanthe aquatica) är en tvåårig växt inom släktet stäkror av familjen flockblommiga växter. Den blir mellan 30 och 120 centimeter hög och blommar från juli till augusti med vita blommor i flock, som består av 5 till 15 strålar. Stjälken nertill är starkt uppblåst, ihålig och har rikligt med utstående grenar. Bladen är två- till treflikiga, stjälkbladsflikarna är korta och äggrunda.

Vattenstäkra är ganska sällsynt i Norden, men trivs i näringsrik dy eller lera i grunt vatten, exempelvis i sjöar, åar, dammar, betesmarkspölar och diken. Dess utbredning är stora delar av sydöstra Sverige, några få områden i sydöstra Norge, sydvästra Finland och så gott som hela Danmark.

Vattenstäkra är giftig.

Källor 

 Den nya nordiska floran

Externa länkar 
 Den virtuella floran  - Vattenstäkra
 

Flockblommiga växter
Giftiga växter
Va Växtindex
Koloratursopran

En koloratursopran är en sopran vars röst är särskilt lämpad för koloraturer, och innebär dels ett röstomfång, dels en teknik, dels en klangfärg. 

Kännetecknande för koloratursopraner är att de har ett högt register med klar klang samt den lätta rörligheten som koloraturer förutsätter, och ofta att de klarar av att använda sitt visselregister. Då rösten måste vara mycket vältränad och skolad för att klara av koloraturarior för sopraner, är benämningen även värdeladdad. När koloratursopran avser ett röstomfång förväntas sopranen kunna sjunga med full röst åtminstone upp till trestrukna d.

Det finns tre definitioner av koloratursopran inom västerländsk terminologi:
En soprano acuto sfogato – en mycket hög och akrobatisk sångerska som klarar "höga f". Ett exempel på en sådan sångerska är Beverly Sills. "Nattens drottning" ur Mozarts Trollflöjten är en mycket känd sådan aria.
En soprano leggero – en mycket flexibel och ljus sopran som ofta används till subrettroller, som Susanna i Mozarts Figaros bröllop.
En lyrisk koloratursopran, som krävs för roller som till exempel Sophie i Rosenkavaljeren av Richard Strauss.

Referenser

Sång
Opera
Humbug

Humbug (av eng. humbug, "infall, bedrägeri"), ett oförskämt bedrägeri, beräknat på att lura den lättrogna mängden, svindleri, charlataneri, skojeri, skälmstycke. Härledningen är ej känd, men belagd i engelsk studentslang 1751. Använt i svenska sedan åtminstone 1862.

Användning

I Charles Dickens Julsaga (1843) utbrister Ebenezer Scrooge "Bah, humbug!" på tal om julen, men redan i Pickwickklubben (1837-1838), det första verket av samme författare, säger Mr Pickwick till Mr Winkle "Ni är en humbug, sir!" när det visade sig att denne alls inte var den skridskoåkare han påstått sig vara I Trollkarlen från Oz karakteriseras trollkarlen av Dorothy som just "humbug".

På engelska används "humbug" också om en typ av karamell som påminner om polkagriskarameller (randiga, dock vanligen svart-vita, med pepparmintsmak).

Referenser

Bedrägeri
Bulgariens politik



Partier
 Bulgariska socialistpartiet (Българска социалистическа партия) är det gamla kommunistpartiet som bytte namn inför de första parlamentsvalen i juni 1990. Partiet vann också de första valen och fick bilda regering men till följd av en generalstrejk avgick regeringen den 7 december 1990. Partiet återkom till makten 1994, satte stopp för alla reformer och stärkte banden med Ryssland. Under denna tid fick Bulgarien en kraftig inflation, arbetslösheten ökade kraftigt, statliga företag gavs bort till lojala partimedlemmar och brottsligheten gick upp. Våren 1997 drabbades Bulgarien av generalstrejker och upplopp och den socialistiska regeringen tvingades att avgå. Vid valen den 25 juni 2005 vann den valkoalition som socialistpartiet ingick i 31 % av rösterna och partiet bildade en koalitionsregering tillsammans med Nationella rörelsen Simeon II och Rörelsen för rättigheter och friheter.

 Demokratiska krafters union (Съюз на демократичните сили) bildades i december 1989 och bestod av flera oppositionsgrupper. Partiet ledde den koalitionsregering som fick överta regeringsmakten i slutet av 1990. Regeringen såg till att Bulgarien fick en ny författning den 12 juli 1991. Efter parlamentsvalen i november 1991 bildade DKU en ny koalitionsregering tillsammans med Rörelsen för rättigheter och friheter. Regeringens försök till reformer fick motstånd från parlamentet och den avgick efter att ha förlorat en förtroendeomröstning i slutet av 1992. Partiet återkom efter att ha fått 55 % av rösterna i valet 1997. Partiet kunde börja förhandla om medlemskap i EU men de ekonomiska och sociala reformer som genomfördes gjorde att partiet tappade stöd bland väljarna. Den koalition som partiet ingick i vid valet 2001 fick 18,2 % av rösterna.

 Nationella rörelsen Simeon II (Национално движение Симеон Втори) grundades 2001 och dess ledare Simeon Sachsen-Coburg-Gotha blev premiärminister efter valen 2001. Det är ett socialliberalt parti som bland annat har stött bulgariskt medlemskap i EU.

 Rörelsen för rättigheter och friheter (Движение за права и свободи) bildades från början för att ta tillvaro den turkiska minoritetens intressen. Partiets motståndare har ansett att partiet är i strid med en lag som förbjuder politiska partier grundade på religion eller etnicitet. Partiet ingick i den koalitionsregering som fick makten 1991-1992 och medverkar i regeringen sedan 2001.

Sedan 2010 
Med undantag för ett kortare avbrott styrdes Bulgarien av högerpartiet Gerb och premiärminister Bojko Borisov från 2009 fram till valet i april 2021. Ett ökande missnöje med Borisovs styre gjorde att Gerb tappade mark i valet men partiet blev ändå störst i parlamentet.

Premiärministrar sedan 1991

Referenser
The King of Jazz

The King of Jazz kan syfta på:

 The King of Jazz – en benämning på den amerikanske orkesterledaren Paul Whiteman
 The King of Jazz – originaltiteln på en amerikansk film från 1930, se den svenska titeln Jazzkungen
Ölme kyrka

Ölme kyrka är en vitputsad stenkyrka belägen på en kulle omgiven av odlad slätt 2 kilometer väster om Ölme, i Kristinehamns kommun, Värmland, cirka 12 kilometer väster om centralorten Kristinehamn. Den tillhör Ölme församling i Karlstads stift.

Historik 
Kyrkan uppfördes 1787–1788 av byggmästare Gustaf Westman som ersättning för en om- och tillbyggd medeltidskyrka av sten. Invigningen genomfördes 19 oktober 1788 av biskop Herman Schröderheim. Den nya kyrkan murades av sten med vitputsade väggar både ut och invändigt som genombryts av rundbågiga fönsteröppningar. Kyrkan är byggd med ett rektangulärt långhus med segmentformade utbyggnader såväl i väster som öster, den förra innesluter tornkroppen medan den senare inrymmer koret. I samband med renovering av byggnaden 1927 byggde man till en sakristia på långhusets nordsida. År 1978 upptäcktes röta i golvet och hela golvet fick läggas om. Vid omläggningen göts ett nytt undergolv av cement.

På kyrkogården står ett timrat bisättningshus som troligen härrör från 1700-tal och är ett av landskapets äldsta ännu bevarade byggnader.

Inventarier 
 Predikstolen, som tillverkats år 1788, skänktes av biskopshustrun Johanna Schröderheim.
 Altartavlan Jesus lär i templet målades 1798 av Pehr Hörberg.
 Orgeln är ombyggd 1848 av orgelbyggare Erik Adolf Setterquist och invigd 1850.
 En kororgel från 1975 är tillverkad av John Grönvall Orgelbyggeri fanns i kyrkan tills 2015.

Källor 
 Information om Ölme kyrka - sök på Svenska kyrkan i Kristinehamn, underrubriken Våra kyrkor och församlingshem
 
 Kyrkor i Karlstads stift Del II, Utgiven av Värmlands Museum och Karlstads stift, 2008,

Externa länkar 
 Svenska kyrkan i Kristinehamn

Kyrkobyggnader i Karlstads stift
Kyrkobyggnader i Kristinehamns kommun
Kyrkobyggnader invigda 1788
1788 i Sverige
GamePark 2X

GamePark 2X alt. GP2x är en bärbar spel-/mediakonsol som tillverkas av Gamepark Holdings och ses som en uppföljare till den föregående konsolen med namnet GamePark 32. Lanseringen skedde den 10 november 2005. Det finns få kommersiella spel till den, men det finns en stor grupp programmerare som portar och programmerar spel, emulatorer och program till den på grund av att den har en öppen arkitektur (linuxbaserad).

Hårdvara
GamePark 2X har två stycken 200 MHz ARM-processorer, 64 MiB arbetsminne, 64 MiB flashminne och ett Linuxbaserat operativsystem. Konsolen kan kopplas till en extern bildskärm, till exempel en TV.

Tekniska data
 CPU: 2 st ARM processorer ARM920T (200 MHz) + ARM940T (200 MHz).
 NAND Flash ROM: 64 MiB.
 RAM: SDRAM 64 MiB.
 Operativsystem: Linux.
 Lagring: Secure Digital minneskort.
 Kontakter: USB 2.0 High Speed.
 Ström: 2st AA/LR6 batterier eller strömadapter (3.3 Volt).
 Bildskärm: 3.5 in 320 × 240 TFT LCD + extern TV-utgång med tillbehör.

Externa länkar
 GamePark 2X - Officiell webbplats
 GP32X - community för GP2X och GP32

Handhållna spelkonsoler
Korum

Korum (ackusativ av lat. chorus, eg. "en sjungande skara") kallas en militärgudstjänst inför samlad trupp. Korum kan även avse scoutgudstjänst. Korum hölls ursprungligen utomhus.

Sverige
I äldre tider förrättades korum om morgon och afton vid varje svensk trupp och bestod däri, att en psalmvers sjöngs före och efter en bön, vilken upplästes av någon bland manskapet. Efter gudstjänstens slut utropade befälhavaren Krigsmannabönen "Gud bevare konungen och fäderneslandet!", vilket upprepades av truppen. I svenska flottan svarar truppen "Gud höre det".

Korum förekommer emellanåt fortfarande i den svenska försvarsmakten, främst bland svensk trupp i utlandstjänst.

Internationellt

Vidare läsning om korum
Karolinska uniformer och munderingar åren 1700-1721 sid. 11-19. Anders Larsson. Jengel förlag, Östersund 2022.

Referenser

Militär själavård
Militära ceremonier
Ärkefiende

En ärkefiende eller nemesis är en långvarig, bitter motståndare till någon och beskrivs ofta som dennes värsta fiende och största hot. Ärkefiender är även vanliga som motparter till hjältar och superhjältar inom fiktion i olika filmer, TV-serier och serietidningar. Som exempel på ärkefiender i litteraturen kan nämnas Sherlock Holmes ärkefiende Professor Moriarty och James Bonds ärkefiende Ernst Stavro Blofeld i de tecknade serierna Stålmannens ärkefiende Lex Luthor och Batmans ärkefiende Jokern och från filmen Darth Vader, Luke Skywalkers och Obi-Wan Kenobis ärkefiende (Stjärnornas krig).

Ordet "ärke" är besläktat med ordet monark och betyder egentligen "anförare". En ärkefiende är därmed den som anför alla fiender. Jämför ärkebiskop och ärkehertig.

Se även
Antagonist
Fiendskap

Dramaturgi
Stereotyper och arketyper
Johnny English

Johnny English är en fransk-brittisk film från 2003 i regi av Peter Howitt med Rowan Atkinson i huvudrollen. Uppföljaren Johnny English Reborn släpptes 2011.

Handling 

Johnny English arbetar på MI7. Under en kollegas begravning exploderar en bomb som slår ut de flesta i organisationen. Johnny får i uppdrag att vakta kronjuvelerna, som blir stulna. Han och hans medhjälpare förföljer tjuvarna, när de tar sig in i deras högkvarter upptäcker de att ledaren tänker kröna sig till Englands kung.

Om filmen 
Filmen är inspelad i London, Dover, Folkestone, Marazion, St Albans och Frankrike. Den hade världspremiär i Storbritannien den 6 april 2003 och svensk premiär den 11 april samma år i Stockholm, Göteborg och Malmö. Åldersgränsen är 7 år.

Rollista (urval)

Musik i filmen 
 A Man for All Seasons, framförd av Robbie Williams
 Thank You for the Music, skriven av Benny Andersson och Björn Ulvaeus, framförd av Rowan Atkinson
 The Only Ones, framförd av Moloko
 Kismet, framförd av Bond
 Does Your Mother Know, skriven av Benny Andersson och Björn Ulvaeus, framförd av Abba
 Theme from Johnny English
 Theme from Johnny English (Salsa Version), framförd av Bond

Källor 
 
 

Brittiska filmer 2003
Franska filmer 2003
Amerikanska filmer 2003
Brittiska actionfilmer
Brittiska komedifilmer
Franska actionfilmer
Franska komedifilmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska komedifilmer
London på film
Spionkomedi-filmer
Filmer från Universal Studios
Filmmusik av Hans Zimmer
Filmer i regi av Peter Howitt
Real ale

Real ale (engelska, ’riktig ale’) är en öltyp framförallt bryggd i Storbritannien. Real ale är öl som tillverkats på traditionellt sätt och som vid leverans till utskänkningsställe eller vid buteljering fortfarande innehåller en aktiv jästkultur. Detta innebär att jäsnings- och mognadsprocessen fortsätter även sedan produkten lämnat bryggeriet. Ölet genomgår då en andra jäsning och ger den speciella karaktär som kännetecknar brittisk ale.

Real ale finns både på flaska och fat. Från faten pumpas ölet med hjälp av en handpump eller genom självtryck (s.k. gravity). Även elektriska pumpar används, framför allt i Skottland.

Real ale som tappas på flaska kan få beteckningen bottle conditioned, vilket syftar på att ölet inte kolsyrats på konstgjort vis, utan att den levande jästen i flaskorna bildat kolsyran från en liten mängd socker som tillsatts till var flaska. Detta kan också leda till att ölet fortsätter att utvecklas på flaska, då jästen fortsätter arbeta.

Uttrycket "real ale" myntades i början av 1970-talet av den då nystartade organisationen CAMRA (Campaign for Real Ale).

Källor 

Ölsorter
Mat och dryck i Storbritannien
M/S Birka Stockholm

M/S Birka Stockholm (tidigare M/S Birka Paradise) är ett kryssningsfartyg som ägs av Syndesi Marine. Fartyget byggdes 2004 och köptes den 27 mars 2023 av Gotlandsbolaget.

Historia
M/S Birka Paradise byggdes 2003–2004 av Aker Finnyards i Raumo, Finland för det åländska rederiet Birka Line i Mariehamn, Åland. Priset var 1 400 miljoner svenska kronor. Fartyget döptes av Arja Saijonmaa.

I januari 2013 bytte fartyget namn till M/S Birka Stockholm då det tidigare karibiska temat ombord ändrades till ett skärgårdstema. I samband med det bytte också restauranger och barer namn.

Större upprustningar av passagerarutrymmena har gjorts i januari 2011 samt januari 2019.

Den 16 mars 2020 lades fartyget upp i Mariehamn då trafiken tillfälligtvis ställts in under coronapandemin. 

Framtiden för fartyget oviss då Rederi Ab Eckerö 3 juli 2020 valde att lägga ned Birka Cruises verksamhet på grund av coronapandemin som slagit extra hårt mot rederier som saknar godstransport.

TV4 spelade in de två första avsnitten av Hjerson på Birka Stockholm.

I augusti 2023 meddelar Gotlandsbolaget och Viking Line att de bildar ett gemensamt bolag med uppgift att utveckla och erbjuda kryssningar med M/S Birka Stockholm mellan Stockholm-Mariehamn och Stockholm-Mariehamn-Visby. Gotlandsbolaget förvärvade i mars 2023 M/S Birka Stockholm för cirka 38 MEUR och har nu avtalat om att sälja 50 procent av fartyget till Viking Line för 19 MEUR.

Tekniska data 
Fartyget har ett huvudmaskineri bestående av fyra stycken Wärtsilä 6L46 dieselmotorer som har en effekt på 23 400 kW. Toppfarten är på 21 knop. Fartyget kan ta 1 800 passagerare och saknar bildäck eftersom hon är ett renodlat kryssningsfartyg.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Rederiaktiebolaget Eckerö
Birka Cruises hemsida
 Birka Paradise bilder o fakta

M/S Birka Paradise på Fartygsbilder.se
 M/S Birka Video Clips

Kryssningsfartyg
Svenska passagerarfartyg
Fartyg sjösatta 2004
Fartyg byggda i Raumo
Fartyg i Östersjön
Birka Stockholm
Augusta av Bayern

Augusta Amalia av Bayern, född 21 juni 1788 i Strasbourg, död 13 maj 1851 i München, var vicedrottning av Italien, hertiginna av Leuchtenberg och furstinna av Eichstätt. Hon var dotter till kung Maximilian I av Bayern och Augusta av Hessen-Darmstadt. Hon gifte sig 1806 i München med Eugène de Beauharnais.

Biografi 
Augusta förlovades 1805 med den blivande storhertig Karl av Baden; Napoleon ville dock sluta en allians med både Bayern och Baden, och därför arrangerades 1806 i stället äktenskap mellan Karl av Baden och Stephanie de Beauharnais och Napoleons styvson Eugène de Beauharnais och Augusta av Bayern. 

Relationen mellan Augusta och Eugène kom att bli lycklig. Paret bodde i Milano, då Eugène var vicekung av Italien. Vid det franska imperiets fall 1814 flyttade paret till Augustas familj i München, där Eugène av sin svärfar fick titeln hertig av Leuchtenberg och furste av Eichstätt.

Barn 
 Josefina av Leuchtenberg (1807–1876), gift 1823 med blivande kung Oscar I av Sverige och Norge (1799–1859)
 Hortense av Leuchtenberg (1808–1847), gift med Fredrik Vilhelm av Hohenzollern-Hechingen
 August av Leuchtenberg (1810–1835), gift med drottning Maria II av Portugal
 Amalia av Leuchtenberg (1812–1873), gift med kejsar Peter I av Brasilien
 Théolinde av Leuchtenberg (1814–1857), gift med Wilhelm av Urach
 Maximilian av Leuchtenberg (1817–1852), gift med Maria Nikolajevna av Ryssland

Släktskap med Gustav Vasa 

                    Gustav I
                    1496-1560
                        |
                     Karl IX
                    1550-1611
                        |
                 Katarina av Sverige
                    1584-1638
                        |
      Kristina Magdalena av Pfalz-Zweibrücken
                    1616-1662
                        |
         Johanna Elisabet av Baden-Durlach
                    1651-1680
                        |
        Dorotea Fredrika av Brandenburg-Ansbach
                    1676-1731 	
                        |
 Charlotte Christina Magdalena av Hanau-Lichtenberg
                    1700-1726
                        |
        Georg Wilhelm av Hessen-Darmstadt
                    1722-1782
                        |
             Augusta av Hessen-Darmstadt
                    1765-1796
                        |
                Augusta av Bayern
                    1788-1851

Referenser

Noter

Externa länkar

Artiklar med släktträd
Födda 1788
Avlidna 1851
Kvinnor
Drottningar
Tyska furstinnor
Tyska hertiginnor