kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mountbatten

Mountbatten (omskrivning för Battenberg) är ett släktnamn för ättlingar till Ludvig av Battenberg som naturaliserades som brittiska undersåtar. De antityska stämningarna under första världskriget gjorde att kung Georg V kände sig föranledd att ändra namnet på kungahuset från Sachsen-Coburg-Gotha till Windsor, och i samband med det ändrade även den invandrade furstesläkten Battenberg sitt namn till Mountbatten. Sedan år 1917, skrev sig Ludvig av Battenberg (1854–1921) istället Louis Alexander Mountbatten. Louis Alexander Mountbatten tvingades att avsäga sig alla tyska titlar och fick ändra det tyska släktnamnet Battenberg till det mer engelskklingande Mountbatten. Han fick som ersättning bli markis av Milford Haven, earl av Medina och viscount Alderney.

Namnet övertogs även av hans dotterson, drottning Elizabeth II:s gemål prins Philip (nuvarande kung Charles III:s far), fast denne egentligen tillhörde Huset Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg.

I Sverige var drottning Louise (född Battenberg) gift med Gustav VI Adolf. Hennes bror Louis Mountbatten, 1:e earl Mountbatten av Burma var den siste vicekungen av Indien.

Källor

Se även
 Battenberg
 Battenbergkaka
 Earl Mountbatten av Burma
 Huset Windsor

Kungahus
Prins Ludvig av Battenberg

Ludvig Alexander Mountbatten, 1:e markis av Milford Haven (), tidigare Prins Ludvig Alexander av Battenberg (), född 24 maj 1854 i Graz, Kejsardömet Österrike, död 11 september 1921 i London, Storbritannien, var en tysk prins och släkting till den brittiska kungafamiljen. Han var son till prins Alexander av Hessen-Darmstadt och dennes morganatiska gemål Julia Haucke och fick liksom modern och syskonen titeln prins av Battenberg. Under första världskriget angliserade han sitt släktnamn till Mountbatten och 1917 fick han den brittiska adelstiteln Markis av Milford Haven.

Efter en karriär i brittiska Royal Navy som varade mer än fyrtio år utsågs han 1912 till förste sjölord, befälhavaren för den brittiska flottan. Med första världskriget överhängande tog han till åtgärder för att förbereda den brittiska flottan för strid, men hans bakgrund som en tysk prins tvingade på hans avgång när kriget började, när antityska känslor var starka.

Drottning Victoria och hennes son kung Edvard VII, som prins av Wales, ingrep ibland i hans karriär—drottningen tyckte att det var "a belief that the Admiralty are afraid of promoting Officers who are Princes on account of the radical attacks of low papers and scurrilous ones". Ludvig välkomnade dock stridsuppdrag som gav möjligheter för honom att förvärva krigskunskaper och att visa sina överordnade att han menade allvar med sin karriär som marinofficer. Posteringar på kungliga jakter och turer arrangerade av drottningen och Edvard hindrade dock hans framsteg, då hans befordringar uppfattades som kungliga ynnestbevis snarare än välförtjänta.

Han gifte sig med ett barnbarn till drottning Victoria, Viktoria av Hessen-Darmstadt och de blev föräldrar till bl.a. drottning Louise av Sverige, Alice av Battenberg och amiralen Louis Mountbatten, 1:e earl Mountbatten av Burma, som också tjänstgjorde som förste sjölord mellan 1954 och 1959. Drottning Elizabeth II:s gemål prins Philip (nuvarande kung Charles III:s far), var deras barnbarn, son till dottern Alice.

Barn
 Prinsessan Alice av Grekland och Danmark (1885-1969) gift med Andreas av Grekland och Danmark (1882-1944), separerade 1931.
 Drottning Louise av Sverige (1889-1965), gift med Gustaf VI Adolf av Sverige.
 George Mountbatten, 2:e markis av Milford Haven (1892-1938), gift med Nadesha de Torby.
 Louis Mountbatten, 1:e earl Mountbatten av Burma (1900-1979), gift med lady Edwina Ashley (1901-1960).

Se även
 Ätten Mountbatten

Referenser

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1854
Avlidna 1921
Huset Mountbatten
Personer från Graz
Brittiska markiser
Storkorset av Hederslegionen
Peter den store (olika betydelser)

Peter den store kan syfta på:

 Peter I, rysk tsar
 Peter III, kung av Aragonien och Sicilien.
 Pjotr Velikij, rysk stumfilm från 1910.
 Pjotr Velikij, rysk kryssare.
"Peter den store", smeknamn på ishockeyspelaren Peter Forsberg.
"Peter den store", smeknamn på fotbollsmålvakten Peter Schmeichel
Peter The Great, amerikansk travhäst
Samhälle

Samhälle(t) kan avse:

 Samhälle (sociologi) – en grupp av människor som förenas av ett nätverk av sociala relationer med viss varaktighet och kontinuitet
 Samhälle (geografi) – en plats eller område där flera människor varaktigt har sin bostad, eller bedriver annan verksamhet
 Samhälle djur – ett levnadssätt hos djur där de lever i ett organiserat, hierarkiskt samhälle, se Eusocialitet
 Kungliga Vetenskaps- och Vitterhets-Samhället i Göteborg

Sammansättningar 
 Organismsamhälle – inom ekologin innefattar populationerna av samtliga arter (växter, djur och mikroorganismer) inom ett visst geografiskt område
 Samhällskunskap – ett skolämne i Sveriges grundskola och gymnasieskola
 Samhällsvetenskap – en beteckning på de vetenskapliga ämnen som studerar samhället ur olika aspekter
 Samhällsvetenskapsprogrammet – en gymnasial utbildning i Sverige
Tower Bridge

Tower Bridge är en klaffbro över floden Themsen i London, Storbritannien. Den byggdes i slutet av 1800-talet.

Tower Bridge kompletterade London Bridge på grund av Londons utbyggnad österut. Den är en av världens mest kända broar.

1886 började man gjuta grunden till den nya bron (tornen) och den 30 juni 1894, efter åtta års byggande, hölls det kungliga öppnandet. 

I början drevs klaffarna av ångmaskiner, men de är nu eldrivna. Nedre delen av bron är uppfällbar för passerande båtar. Nuförtiden sker broöppning bara någon eller några gånger i veckan eftersom de högmastade segelfartygens tid är förbi och alla stora fraktfartyg numera lägger till några mil utanför London. Högst upp mellan de två tornen går en gångbana. I tornen arrangeras utställningar och i ena tornet finns ett museum för ångmaskiner. Idag är Tower Bridge ett av Londons främsta turistmål.

Tower Bridge är 244 meter lång, 18 meter bred, 65 meter hög och väger cirka 11 000 ton.

Bron ägs, finansieras och förvaltas av "the City of London Corporation".

Källor

Externa länkar 

Tower Bridge Exhibition

Broar i London
Torn i England
Broar invigda 1894
Klaffbroar
Broar över Themsen
1894 i Storbritannien
Tjörnbron

Tjörnbron är en snedkabelbro  över Askeröfjorden på länsväg 160 som förbinder öarna Källön i Stenungsunds kommun och Almön i Tjörns kommun. Den är störst av de tre broar som förbinder Stenungsund på fastlandet med ön Tjörn. De andra två broarna är Källösundsbron och Stenungsöbron. Bron invigdes 1981 som ersättning för den tidigare bron, Almöbron, som rasade 1980 efter att ha blivit påseglad av fartyget Star Clipper.

Beskrivning
Tjörnbron ersatte den tidigare Almöbron som rasade 1980 efter att ha blivit påseglad av bulkfartyget Star Clipper. Vägverket inledde efter olyckan ett stort arbete med att snabbt bygga en ny bro. Den entreprenör som kunde uppvisa ett snabbt färdigställande premierades vid upphandlingen. Skanska vann denna och genom att flera processer, som normalt sker linjärt istället skedde parallellt, kunde byggtiden förkortas. Den 28 september 1981 sattes den sista sektionen på plats efter endast 17 månaders byggande. Detta var åtta månader mindre än man först räknat med. Bron provbelastades den 3 november 1981, genom att 24 stycken 22-tons lastbilar med makadam ställdes upp i två filer, intill brons mittlinje. Sex dagar senare den 9 november invigdes den efterlängtade bron av kung Carl XVI Gustaf och började trafikeras samma dag. Bron hade då kostat 156,9 miljoner kronor och totalsumman med extrafärjor med mera gjorde att slutsumman landade på ungefär 250 miljoner (drygt 680 miljoner kr i 2011 års penningvärde).

Längden är 664 meter, spännvidden i huvudspannet är 366 meter och fri bredd mellan ytterräckena är 15,2 meter. Pylonerna är 113,6 meter höga, och segelfri höjd i farleden är 45,7 meter.

Betongkonstruktionerna består av 1 400 ton armeringsstål och 12 000 ton betong.

Gamla Almöbron och olyckan 

Den tidigare bron, Almöbron, var en bågbro som rasade klockan 01.30 den 18 januari 1980 då brospannet blev påkört av det liberiaregistrerade bulkfartyget Star Clipper. Haveriet orsakades av att isanhopningar i den trånga farleden påverkade fartygets manöverförmåga, och att en kran ombord på fartyget slog i brons så kallade bågrör. Åtta människor i sju bilar omkom då de aldrig hann uppfatta i tid att bron de skulle passera över inte längre fanns.

Galleri

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Broar i Västra Götalands län
Byggnader och anläggningar i Tjörns kommun
Byggnader och anläggningar i Stenungsunds kommun
Broar uppförda av Skanska
Broar invigda 1981
Snedkabelbroar
1981 i Sverige
Akashi Kaikyō-bron

Akashi Kaikyō-bron är en hängbro i Japan. Utöver hängteknikerna är bron även förstärkt med fackverkskonstruktion. Bron byggdes för att vara en del i ett nationellt vägnätverk i Japan och är en av Honshu-Shikoku-broarna. Den sammanbinder Kobe och Keihanshinområdet på ön Honshu med ön Awaji. Bron går över Akashisundet (Akashi kaikyō) och har sex körfiler (tre i vardera riktningen).

Jordbävningen i Kobe 1995 skedde vid en tid då bron stod halvfärdig, men trots att konstruktionen då var som mest sårbar skadades den inte. Brofästena flyttades på grund av jordbävningen cirka en meter i förhållande till varandra och ritningarna behövde göras om för det fortsatta arbetet.

Bron var, när den öppnades, världens längsta hängbro med sina 3911 meter och ett huvudspann på 1991 meter. I mars 2022 öppnades 1915 Çanakkale-bron i Turkiet som är längre och därmed är Akashi Kaikyō-bron den näst längsta i världen. Bygget av bron startade 1988 och tio år senare, 1998, stod bron klar och öppnade för trafik den 5 april samma år. Över bron går vägen som binder ihop östra Shikoku och Awaji med Japans största ö Honshu. I originalplanerna var tanken att bron skulle innehålla både väg och järnväg, men när man 1985 beslutade att bron skulle byggas tog man bort planerna på järnväg.

Nattetid är bron belyst med röda, gröna och blå lampor och med hjälp av datorer skapas en effektfull ljussättning som skiftar beroende på årstid och helgdagar.

Referenser

Externa länkar 

 Officiella webbsidan om Akashi Kaikyō-bron
 Honshu-Shikoku Bridge Authoritys webbplats

Broar i Japan
Broar invigda 1998
Hängbroar
WP:Projekt Japan
1998 i Japan
Alnöbron

Alnöbron är en bro till Alnön utanför Sundsvall.  Den är 1042 meter lång, 42 meter hög och har 40 meter fri segelhöjd. Den är tvåfilig med en körbana och har relativt smala trottoarer på båda sidor.  

Brobygget påbörjades med första spadtaget den 6 april 1961. Alnöbron invigdes 1964 och trafiken släpptes på den 24 oktober 1964.
Bron är öns enda förbindelse med fastlandet. Innan åkte man med bilfärjan över. Bron var Sveriges längsta fram till 1972 då Ölandsbron (6 072 m) invigdes. Idag ligger Alnöbron en bit ner på listan över landets längsta broar.

Brons läge
På fastlandet börjar bron i Johannedal mellan Sundsvall och Sundsbruk. På Alnö leder bron till centrumet, kallat Vi, Wii eller Alnövi.

Brons säkerhet
Sommaren och hösten 2008 byggdes ett högre stängsel på bron, dels för att förhindra fall från bron vid olycka, och dels för att hindra människor från att begå självmord genom att hoppa från bron. 
Tidigare åtgärder som gjorts är att förse bron med SOS-telefoner och övervakningskameror. Innan stängslet byggdes låg Alnöbron på tredje plats över broar som det begicks flest självmord från, efter Angeredsbron och Älvsborgsbron, båda i Göteborg.

Källor

Noter

Externa länkar

Alnöbron på Alno.nu

miniatyr|450px|
Broar invigda 1964
Broar i Sundsvalls kommun
1964 i Sverige
Erik Axel Karlfeldt i Zorngårdens matsal

Erik Axel Karlfeldt i Zorngårdens matsal, oljemålning av Anders Zorn från 1906, föreställande den svenske skalden Erik Axel Karlfeldt sittande i Zorngårdens matsal. Storlek: 63x50 cm.

Karlfeldt firade nyår 1905–1906 i Mora där Zorn målade hans porträtt. Karlfeldt var inte förtjust i Zorns porträtt och tyckte inte att porträttet var likt.

Referenser

Erik Axel Karlfeldt
Målningar av Anders Zorn
Porträttmålningar
Målningar 1906
Målningar på Zornmuseet
Bengt Jönsson (Oxenstierna)

Bengt Jönsson (Oxenstierna), född i början av 1390-talet, senast 1393, död 1449 eller 1450, var riddare, riksråd och under några månader 1448 svensk riksföreståndare.

Biografi

Bengt Jönsson var son till Jöns Bengtsson (Oxenstierna) d.ä. och Märta Finvidsdotter (Frössviksätten), var myndig 1409, och blev häradshövding i Tierps härad 1426, riksråd 1437 eller 1438, lagman i Uppland 1439 eller 1440, riddare 1441.

Bengt Jönsson ansågs i konflikten mellan Erik av Pommern och Uppsala domkapitel 1434 beredd att ingripa med vapenmakt mot kungen. 1434–1441 tillhörde han det regerande rådet och slöt sig 1439 till det klerikala rådspartiet som stödde Karl Knutsson. Under Kristoffer av Bayern var han kungens hovmästare, riksföreståndare från 1442 och hövitsman på Ringstaholm. Riksföreståndare januari-juni 1448 tillsammans med sin bror Nils Jönsson (Oxenstierna) bedrev han familjepolitik mot Karl Knutsson men försonades med denne efter kungavalet och kvarstod som rikshovmästare. Som måg till drotsen Krister Nilsson (Vasa) förvaltade han det rika arvet efter denne för sina söners räkning.

Bengt Jönssons sätesgård var Salsta i Lena socken i Norunda härad, Uppland. Han gjorde stora donationer till Tensta kyrka och finns därför avbildad på kyrkväggen i form av ett s.k. donatorsporträtt, vilket i likhet med cirka 60 % av resten av kyrkans målningar, är målat av Johannes Rosenrod.

Familj
Bengt Jönsson gifte sig första gången 19 oktober 1416 i Viborg med Kristina Kristiernsdotter (Vasa) (död före 1436), dotter till riksdrotsen Kristiern Nilsson (Vasa) och Margareta Johansdotter Molteke. De fick tillsammans ärkebiskopen Jöns Bengtsson (1417–1467), riddaren Arvid Bengtsson (död 1453), riddaren David Bengtsson (död 1470) och riddaren Kristiern Bengtsson (död 1476).

Bengt Jönsson gifte sig andra gången 17 juni 1437 på Venngarns slott med Mereta Lydekadotter (Stralendorp), dotter till Lydeka Stralendorp och Ingeborg Magnusdotter. Mereta Lydekadotter var änka efter häradshövdingen Bo Nilsson (Natt och Dag).

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1390-talet
Avlidna 1450
Lagmän i Uppland
Sveriges riksföreståndare
Svenska riddare
Svenska riksråd under 1400-talet
Ätten Oxenstierna
Män
Gravsatta i Uppsala domkyrka
Nils Jönsson (Oxenstierna)

Nils Jönsson (Oxenstierna), född i början av 1390-talet (senast 1394), död omkring 1450–51, var en svensk adelsman och riksföreståndare 1448. Han var far till riksrådet Erik Nilsson (Oxenstierna).

Han var riksråd senast från 1432, hövitsman på Borgholms slott 1436, hövitsman på Stäkeholm åtminstone från 1438, hövitsman på Nyköpingshus åtminstone från 1442 och till 1448 eller 1449 och riddare 1441.

Nils Jönsson tillhörde den adelskrets som 1432–34 stödde den kyrkliga oppositionen mot Erik av Pommern, deltog 1434 i upproret mot denne - han var en av de ledande stormän, som 1434 uppsade konung Erik av Pommern tro och lydnad (danska riksrådet 1439 sade upp deras trohet och lydnad til honom först 1439) - därefter underskrev i oktober 1435 i Stockholm förlikningsfördraget mellan kung Erik och svenska riksrådet och tillhörde fram till 1441 den regerande rådskonfederationern. Han tillhörde sedan drotsen Krister Nilssons (Vasa) parti, som uppträdde fientligt mot den 1436 till rikshövidsman valde Karl Knutsson (Bonde). Under Kristoffer av Bayern var han efter 1445 medlem av riksförståndarkollegiet som regerade i kungens frånvaro. Tillsammans med sin bror Bengt Jönsson (Oxenstierna) valdes han efter Kristoffers död i januari 1448 till riksföreståndare, och arbetade för att hans son Erik skulle väljas till kung. Efter Karl Knutssons kungaval i december 1448 tillhörde han oppositionen och berövades samma år Nyköpingshus och fråntogs även Örebro slott. efter mötet i Halmstad i maj 1450. Till sin död stödde han rådskonstitutionalismen gentemot Karl Knutssons kungliga maktanspråk.

År 1418 förvärvade han en holme, som idag kallas Gamla Djursholm och som motsvarande den södra udden i Germaniaviken. Där uppförde han ett större hus, en sätesgård, som genom sitt läge hade en naturlig vallgrav och kontroll över en del av sjöfarten in till Stockholm och andra delar av inlandet. Utifrån detta köpte han upp mark på fastlandet och grundande godset Djursholm.

Han var gift med Kristina Ivarsdotter, dotter till Ivar Nielsson, död 1417, och Margareta Tordsdotter Bonde, död 1401 i en ålder omkring 24 år. Kristina var syster till Ingeborg Ivarsdotter, som var Axel Pedersen Thotts andra hustru. Han blev begraven i Uppsala domkyrkas högkor, där hans, hans tredje fru Katarina Karlsdotte (Sture) och brodern Bengts liksten med latinska påskrifter och vapen ses avritade hos Peringsköld i Monumenta Ullerakerensia (det var före branden 1702).

Giftermål
Kristina Ivarsdotter (Ivar Nilssons ätt).
Kristina Petersdotter (Peter Finvidssons ätt).
Katarina Karlsdotter (Sture, gumsehuvudsätten).

Referenser

Födda 1390-talet
Sveriges riksföreståndare
Ätten Oxenstierna
Män
Sveriges regenter
Avlidna 1450-talet
Gravsatta i Uppsala domkyrka
FR

FR, Fr eller fr kan avse:

 FR – ISO 639 alpha-2 koden för franska (språket)
 FR – ISO 3166-1 alpha-2 koden för Frankrike
 .fr – nationell toppdomän för Frankrike
 Fr.  – auktorsförkortning för botanikern Elias Fries
 FR – IATA:s kod för Ryanair
 Fr – grundämnet Francium
 FR – förkortning för Formel Renault

Se även 
 Lista över förkortningar
Vilja

Vilja eller volition kallas den mentala kapacitet som innebär att man utövar medveten kontroll över sitt tänkande och handlande. Begreppet är centralt inom filosofin, psykologin och kognitionsvetenskapen. Förutom oenigheten kring hur man ska definiera begreppet råder också oenighet kring hur människor får kunskap om sina egna viljeattityder. En annan central frågeställning inom det filosofiska studiet av viljan är dess förhållande till känslor och förnuftet. Involverar känslor alltid viljeattityder? Är viljan bestämd av förnuftet?

Se även 
 Fri vilja
 Lust
 Förnuft
 Behov
 Motivation
 Optimism
 Självkontroll
 Manipulation
 Apati
 Viljelöshet
 Kognition

Referenser 
 Uppslagsordet vilja från Nationalencyklopedins internettjänst. Hämtat 2008-03-12.

 
Etiska frågor
Veckotidning

En veckotidning är en tidskrift som ges ut en gång per vecka. Veckotidningar innehåller vanligen lätt läsning på olika teman, beroende på fokus till exempel hushåll, trädgård, mat, berömdheter och kungligheter samt många bilder.

Se även
Damtidning

Källor
Magnus Beronius

Magnus Olai Beronius, född den 18 oktober 1692 i Uppsala, död där den 18 maj 1775, var en svensk universitetslärare och kyrkoman. Han var biskop i Kalmar stift och Svenska kyrkans ärkebiskop.

Biografi
Släkten Beronius kom från Hälsingland. Magnus Beronius var son till kyrkoherden i Uppsala Olaus Magni Beronis och Catharina Celsia, vilken var syster till Olof Celsius den äldre av släkten Celsius och faster till Anders Celsius. 

Magnus Beronius gifte sig första gången med Catharina Elisabeth Valleria. Han ingick sitt andra äktenskap med Johanna Catharina Burman, som tillhörde den så kallade Bureätten. Hustrun och barnen adlades 1760 under namnet Björnstjerna. Efter nio års studier vid akademien i Uppsala vann han 1716 sitt magisterdiplom. Han blev 1723 docent och utnämndes 1724 till lektor i Gävle. 

Efter att ha kommit hem från en utlandsresa utnämndes han 1727 till teologie adjunkt i Uppsala, och fem år därefter till poëseos professor. År 1737 bytte han ut denna lärostol mot en i den teologiska fakulteten. Som pedagog värnade Beronius om de klassiska studierna. Åren 1737–1745 var han inspektor för Gestrike nation. Beronius blev 1745 biskop i Kalmar stift. Under sin tid som biskop tog han 1756 initiativ till ett nytt boktryckeri i Kalmar som kom att drivas av boktryckaren Lars Lindeblad.

Under hela sin tid i Kalmar skall Beronius ha varit i delo med lektorn Johan Stagnell, vilken skall ha ansetts som stridslysten, men kvick. Stagnell lär i sina skrifter ha givit flera framställningar av Beronius som skall ha ansetts som nidbilder av denne. Beronius var riksdagsman vid riksdagarna 1746, 1751, 1755 och 1760. Han utnämndes 1764 till ärkebiskop efter Samuel Troilius. Beronius blev då även prokansler för Uppsala universitet. 

Beronius var, i egenskap av ärkebiskop, prästståndets talman vid 1765–1766 års stormiga riksdag. I politiskt hänseende var Beronius sin företrädares motsats och stod Mösspartiet närmast. Han deltog i uppfostringskommissionen 1770 och var bibelkommissionens förste ordförande 1773. Han är begravd i Uppsala domkyrka.

Galleri

Se även 
Lista över biskopar i Kalmar stift

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok, Malmö, 1939.
 Bror Olsson, Kalmar stifts herdaminne, del 1.

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Prästeståndets riksdagsledamöter
Mösspartiet
Prästeståndets talmän
Svenska kyrkans ärkebiskopar
Biskopar i Kalmar stift
Svenska professorer i teologi
Rektorer vid Uppsala universitet
Alumner från Uppsala universitet
Svenska präster under 1700-talet
Präster från Uppsala
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Gravsatta i Uppsala domkyrka
Födda 1692
Avlidna 1775
Män
Svensk uppslagsbok
SBH
Kvadrat

Kvadrat, från latinets quadratum eller quadratus, i den svenska betydelsen, är inom geometrin en beteckning på en fyrhörnig, plan geometrisk figur där alla sidor är lika långa och alla vinklar är räta. Arean av en kvadrat vars sida är a är lika med a2 och dess omkrets är 4a. Klassiskt har en kvadrats area använts för att beskriva ett tal multiplicerat med sig själv, vilket har gett upphov till termen kvadrat inom aritmetik.

En kvadrat är ett specialfall av romb, rektangel, parallellogram, parallelltrapets och trapets. En ekvation som beskriver enhetskvadraten i ett plan med axlarna x och y är:

Kvadraten kan också uttryckas med formeln

det vill säga, en kvadrat med sidlängd 1 kan beskrivas som de punkter där det största av absolutbeloppen av x och y är 1.

Se även 
 Magisk kvadrat
 Cirkelns kvadratur
 Kub

Referenser

Externa länkar 

 
Polygoner
Geometriska figurer
Grundläggande matematik
Vård- och omsorgsprogrammet

Vård- och omsorgsprogrammet (VO) är ett av det svenska gymnasiets nationella program. Liksom övriga gymnasieprogram omfattar utbildningen tre år. 

Efter examen kan man arbeta inom hälso- och sjukvård samt inom socialtjänsten. Inom hälso- och sjukvård kan man arbeta på till exempel vårdavdelning inom somatisk och psykiatrisk vård, vårdcentral eller i hemsjukvård. Inom socialtjänst kan man bland annat arbeta i särskilt boende, gruppbostad, daglig verksamhet, socialpsykiatri, hemtjänst eller som personlig assistent.

Utbildningen ger högskolebehörighet.

Externa länkar

Omvårdnad
Gymnasieutbildning i Sverige
Antimönster

Antimönster är en problemidentifieringsteknik inom programutvecklingsmetodik som innebär att man katalogiserar olika typiska problem och dess typiska mest idiotiska lösningar. Metoden syftar till att genom rikliga exemplifieringar kodifiera kunskap om programutveckling. Den engelskspråkiga termen är anti patterns.

Antimönster 
 Blobprogrammering
 Spaghettiprogrammering
 Ravioliprogrammering
 Rube Goldberg-maskin
 Den gyllene hammaren
 Programröta

Besläktade fenomen 
 Vaporware
 Linco Hesto

Se även 
 Designmönster - upphovet
 Programutvecklingsmetodik
 Datalogi

Externa länkar 
 AntiPatterns på Portland Pattern Repository

Programutvecklingsmetodik
Blobprogrammering

Blobprogrammering är ett antimönster som innebär att:

man i ett objektorienterat programspråk har ett jätteobjekt som sköter huvuddelen av all funktionalitet i programmet.
man i en relationsdatabas har en jättetabell som alla andra småtabeller är relaterade till.

Se även
Antimönster

Antimönster
Raviolikod

Ravioliprogrammering, raviolikod, är ett typiskt designantimönster och motsvarigheten till spaghettiprogrammering i ett objektorienterat programspråk. Det är resultatet av en oövertänkt design där objekten inte har någon logisk uppdelning sinsemellan utan "flyter omkring" i funktionsrymden, det vill säga objektorienterad programmering utan analys och design av de ingående objekten.

Se även
Antimönster
Lasagnekod
Spaghettikod

Referenser

Antimönster