kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Makroevolution

Makroevolution innebär större förändringar av genpoolen, till exempel bildandet av nya arter, släkten eller familjer. Biologer definierar makroevolution som förändringar på eller över artnivå 
 Termerna makroevolution och mikroevolution myntades år 1927 av den ryske entomologen Jurij Filiptjenko.

Skillnaden mellan makroevolution och mikroevolution är något flytande, eftersom de definieras olika av olika forskare, och biologer gör i regel inte någon absolut skillnad mellan begreppen. Inom evolutionsteorin anses makroevolution som en direkt följd av mikroevolution som pågått en längre tid. Makroevolution är helt enkelt storskaliga förändringar från evolution under en tidsskala på miljontals år medan mikroevolution är evolution under kortare tidsrymder i storleksordningen en livslängd. Distinktionen mellan de två begreppen är en praktisk distinktion som införs eftersom det rör sig om skilda tidsskalor och skilda metoder för att studera dem, däremot behövs ingen extra ingrediens för att förklara makroevolution från mikroevolution. Detta diskuteras till exempel av Richard Dawkins  och Ernst Mayr .

Förhållandet mellan mikroevolution och makroevolution kan alltså summeras så här: makroevolution är resultatet av flera omgångar mikroevolution, vilket över tiden resulterar i två eller flera populationer av organismer som är så olika att det kan sägas att artbildning har skett. I regel kräver makroevolution många generationer. Makroevolution kan dock i vissa fall ske snabbt. Redan T. H. Huxley kritiserade Darwin för att han alltför oreserverat anslöt sig till inställningen att naturen inte gör språng (Natura non facit saltum). Genom genetikens framsteg har man upptäckt att små genetiska förändringar till exempel i en promotor för en gen eller i gener som styr embryonalutvecklingen kan få stora konsekvenser för individen. Försök med bananflugor visar till exempel att man kan få fram flugor med flera vingpar än föräldragenerationen. Artbildning kan också ske snabbt genom hybridisering.

Termen makroevolution används ofta av kreationister, som accepterar mikroevolution men inte makroevolution. De menar att klassiska bevis för evolutionen endast bevisar mikroevolution, men inte makroevolution. Det finns dock överväldigande vetenskapliga bevis för att även makroevolution äger rum, se till exempel . 
I kreationistiska kretsar är gränsdragningen mellan mikro- och makroevolution ännu mer flytande än hos biologer. Vissa anser att mikroevolution sker inom de skapade slagen (baramin), vilket kan motsvara familj eller högre. Vissa, å andra sidan, förnekar att vanliga exempel på mikroevolution som antibiotikaresistens eller industriell melanism över huvud taget är evolution.

Se även
 Evolution
 Mikroevolution

Referenser

Evolutionsbiologi
Camilla Mickwitz

Camilla Mickwitz, född Zilliacus 22 september 1937 i Helsingfors, Finland, död där 4 juli 1989, var en finlandssvensk grafiker, animatör och författare. 

Mickwitz utexaminerades 1958 från Konstindustriella läroverket och har främst blivit känd för sina barnböcker och filmserier om Jason, Emilia och Mimosa. Camilla Mickwitz var en föregångare bland de finländska barnboksillustratörerna med sina färggranna illustrationer fyllda av livsglädje. Ett genomgående tema i hennes produktion är frågan om barnets roll och barnets ställning i familjen, med en antydning om ett bredare 1960-talistiskt samhällsengagemang.

Filmen Jasons sommar utsågs 1975 till årets bästa TV-film för barn vid en världsomfattande festival i Hollywood. 1984 fick hon Rudolf Koivu-priset för hela sin produktion.

I Finland är hon mest känt för animation för Pikku Kakkonen, "Lilla Tvåan", barnens magasinprogram sedan 1971.

Källor

Finländska författare av barn- och ungdomslitteratur
Finländska grafiker
Finländska animatörer
Konstnärer från Helsingfors
Personer i Finland under 1900-talet
Författare från Helsingfors
Födda 1937
Avlidna 1989
Kvinnor
Finlandssvenska författare
Ture Johannisson

Ture Gustaf Johannisson, född 26 september 1903 i Sundsvall, död 16 december 1990 i Vasa församling i Göteborg, var en svensk lingvist.

Johannisson blev filosofie doktor och docent i nordiska språk vid Lunds universitet 1939. Han var  professor i nordiska språk vid Göteborgs högskola/Göteborgs universitet åren 1945–1970, och var ledamot av Svenska Akademien 1955–1990, stol 9. 
Han var redaktör för Arkiv för nordisk filologi 1968–1978.

Ture Johannisson var sedan 1939 gift med Lore Schmidt (1916–2012) och fick tre barn, bland andra Karin Johannisson.

Bibliografi (urval)
Verbal och postverbal partikelkomposition i de germanska språken (1939)
Hava och vara som tempusbildande hjälpverb i de nordiska språken (1945)	
Einar Löfstedt : inträdestal i Svenska akademien (1955)
Utredning angående författarskapet till de anonyma breven i Helandermålet på uppdrag av Riksåklagarämbetet (1960)
Nutidssvenska: uppsatser i grammatik (1964)
Svensk handordbok : konstruktioner och fraseologi (1966, flera senare utgåvor), red. tillsammans med K.G. Ljunggren
Svensk språk- och stilutveckling : elementära översikter (1971), tillsammans med Verner Ekenvall och Bengt Holmberg
Ett språkligt signalement (1973)
Svenska akademiens ordlista under 100 år (1974), tillsammans med Gösta Mattsson
Meijerbergs arkiv för svensk ordforskning. 14, Ordbildning och ordbetydelse : valda studier (1975)
"'Förgäfves ur din åsyn tagen ... ' : till tolkningen av en Kellgrensstrof", artikel i Nysvenska studier (1980)
(red.) Språkliga signalement : om författarbestämningar (1983)

Referenser

Externa länkar
 
 

Svenska professorer i nordiska språk
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Ledamöter av Svenska Akademien
Filologer under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Personer från Sundsvall
Gravsatta på Stampens kyrkogård
Födda 1903
Avlidna 1990
Män
Anders af Botin

Anders af Botin, född 15 mars 1724 i Södra Möre i Kalmar län, död 22 september 1790, var en svensk ämbetsman, arkivman och hävdatecknare.

af Botin blev extra ordinarie assessor 1756 och assessor i Antikvitetsarkivet 1758 och kammarråd 1762. Han adlades 1767 och blev ledamot av Svenska Akademien 1786. af Botin invaldes 1770 som ledamot nummer 187 av Kungliga Vetenskapsakademien och den 25 januari 1773 blev han ledamot av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien.

Vid sidan av ämbetsgöromålen ägnade han sig åt historiskt författarskap. Av en planerad serie levnadsteckningar, Stora och namnkunniga svänska mäns lefverene, fullbordades endast två, Styrbjörns (1750) och Birger Jarls (1754). Ofullbordat blev även hans mest betydande verk Beskrifvning om svenska hemman och jordagods (1755–1756), en framställning av den svenska kameralismen som baserades på omfattande källstudier. Han arbetade även som flera andra vid denna tid på en svensk rikshistoria, och utgav ett Utkast till svenska folkets historia (1757–1764), sträckande sig från förhistorien till Gustav Vasas tid. Under titeln Svenska folkets historia utkom 1789–1792 en omarbetad upplaga av detta verk som omfattade tiden fram till 1250.

Som historiker hade han en klar blick för förstahandskällornas betydelse. Han skilde sig därmed från Olof von Dalin som han delvis småaktigt, men också berättigat, kritiserade. Botins stil hade sina förtjänster men uppfattades även av många som alltför konstlad. I polemik med von Dalin publicerade han 1771 sin Anmärkningar vid... O. v. Dalins Svea rikes historia. Uppmärksammad blev hans språklära Svenska språket i tal och skrift (1777)., där han förordade en stavningsreform med motiveringen: "Ögat bör se vad örat hör".

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter

Externa länkar 
 
 af Botins inträdestal i Svenska akademien 
 

Svenska arkivarier
Svenska kammarråd
Ledamöter av Svenska Akademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Svenska ämbetsmän under 1700-talet
Svenska historiker under 1700-talet
Födda 1724
Avlidna 1790
Män
Svensk uppslagsbok
SBH
Gustaf Lagerbielke (hovkansler)

Gustaf Lagerbielke, född 22 mars 1777 i Stockholm, död där 24 maj 1837, var en svensk greve, hovkansler, statsråd och ledamot av Svenska Akademien 1809–1837, stol 10.

Biografi
Gustaf Lagerbielke var son till överamiral Johan Gustaf Lagerbjelke, greve av Lagerbjelke och Ulrika Gustafva Ehrenhoff. Han blev 1795 kanslist och 1796 andre sekreterare vid kabinettet för utrikes brevväxlingen. 1801 utnämndes han till kabinettssekreterare, 1804 blev han statssekreterare. Han åtföljde Gustav IV Adolf under alla hans resor, men 1806 skedde en brytning mellan kungen och Lagerbielke under resa i Tyskland, och han skickades hem till Sverige för att förestå hovkanslersämbetet. Efter statsvälvningen 1809 blev han ordinarie innehavare av samma ämbete och några veckor därefter statsråd. 

Han reste samma år till Frankrike för att underhandla om den fred som slöts i Paris januari följande år. Han övertalades av Karl XIII att stanna i Paris som ambassadör, där han dock råkade på obestånd genom en rad spekulationer och vidlyftigt leverne. Han räddades genom Karl XIV Johan och återkom till Sverige, där han 1821 upphöjdes till greve men ej introducerad. Han utnämndes 1822 till serafimerriddare och blev 1825 en av rikets herrar, och 1831 tillträdde han som statsråd en andra gång och behöll posten till sin död 1837. 1823–27 var han också förste direktör för Kungl. Maj:ts hovkapell och spektakler. Lagerbielke, som var ogift, slöt den grevliga ätten och ligger begraven i Katarina kyrka i Stockholm.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Hovkanslerer
Sveriges ambassadörer i Frankrike
Chefer vid Kungliga Operan
Svenska grevar
Ledamöter av Svenska Akademien
Födda 1777
Avlidna 1837
Män
SBH
Mottagare av Serafimerorden
En av rikets herrar
Diplomater från Stockholm
Ämbetsmän från Stockholm
Svenska teaterchefer under 1800-talet
Gustav IV Adolfs hov
Gustaf 01
Foo Fighters (musikalbum)

Foo Fighters är rockbandet Foo Fighters självbetitlade debutalbum, utgivet den 4 juli 1995.

Låtförteckning
"This Is a Call" – 3:53
"I'll Stick Around" – 3:52
"Big Me" – 2:12
"Alone + Easy Target" – 4:05
"Good Grief" – 4:01
"Floaty" – 4:30
"Weenie Beenie" – 2:45
"Oh, George" – 3:00
"For All the Cows" – 3:30
"X-Static" – 4:13
"Wattershed" – 2:15
"Exhausted" – 5:45
"Winnebago" (bonusspår på den japanska utgåvan) – 4:14
"Podunk" (bonusspår på den japanska utgåvan) – 3:03

Amerikanska debutalbum
Musikalbum 1995
Album av Foo Fighters
The Colour and the Shape

The Colour and the Shape är Foo Fighters andra studioalbum, utgivet den 20 maj 1997. Det producerades av Gil Norton och innehåller singlarna "Monkey Wrench", "Everlong", "My Hero" och "Walking After You".

Låtförteckning
Sida ett
 "Doll" – 1:23
 "Monkey Wrench" – 3:51
 "Hey, Johnny Park!" – 4:08
 "My Poor Brain" – 3:33
Sida två
 "Wind Up" – 2:32
 "Up in Arms" – 2:15
 "My Hero" – 4:20
 "See You" – 2:26
Sida tre
 "Enough Space" – 2:37
 "February Stars" – 4:49
 "Everlong" – 4:10
Sida fyra
 "Walking After You" – 5:03
 "New Way Home" – 5:40
Bonus
Dear Lover (bonusspår på den franska utgåvan)

10th Anniversary Edition bonusskiva
"Requiem" (Killing Joke-cover) – 3:33
"Drive Me Wild" (Vanity 6-cover) – 3:25
"Down in the Park" (Gary Numan-cover) – 4:07
"Baker Street" (Gerry Rafferty-cover) – 5:39
"Dear Lover" – 4:32
"The Colour and the Shape" – 3:22

Musiker
Dave Grohl – gitarr, trummor, sång
Nate Mendel – elbas
Pat Smear – gitarr
William Goldsmith – trummor på låtarna "Doll", "Up In Arms" och "My Poor Brain"

Musikalbum 1997
Album av Foo Fighters
There Is Nothing Left to Lose

There Is Nothing Left to Lose är Foo Fighters tredje studioalbum, utgivet den 2 november 1999. Det producerades av Foo Fighters med Adam Kasper och innehåller singlarna "Learn to Fly", "Stacked Actors", "Generator", "Breakout" och "Next Year".

Låtförteckning 
 "Stacked Actors" – 4:17
 "Breakout" – 3:21
 "Learn to Fly" – 3:58
 "Gimme Stitches" – 3:42
 "Generator" – 3:48
 "Aurora" – 5:50
 "Live-In Skin" – 3:53
 "Next Year" – 4:37
 "Headwires" – 4:38
 "Ain't It the Life" – 4:17
 "M.I.A." – 4:03
 "Fraternity" (bonusspår på den australiska utgåvan)

Musikalbum 1999
Album av Foo Fighters
Album utgivna på RCA Records
Palazzo Massimo alle Colonne

Palazzo Massimo alle Colonne är ett renässanspalats i centrala Rom, beläget vid Corso Vittorio Emanuele II i Rione Parione.

Beskrivning
Arkitekten bakom palatset är Baldassare Peruzzi, och det uppfördes mellan 1532 och 1536. Portiken är tunnvälvd och avslutad med absider i båda ändar; parvis ställda kolonner avgränsar den mot gatan. Portiken är ett originellt inslag i fasadarkitekturen, liksom den betonade rusticeringen och fönsteromramningarna. De två översta våningarna är mezzaninvåningar, vilket är mycket ovanligt.

Unik är även gårdens portik, med tunnvalv som har ljusöppningar likt en antik kryptoportik. Gården var tidigare fylld med antik skulptur. Peruzzi är känd för sina ingående studier av antiken, och palatset vittnar om en önskan att återskapa den antika arkitekturen. Ingångshallen i piano nobile är dekorerad av Daniele da Volterra med Fabius Maximus historia, familjen Massimos mytiske anfader. Övriga rum har likartad dekor, bland annat rika kassettak samt fresker av Perino del Vaga med flera.

Palatset tillhör alltjämt familjen Massimo och är inte tillgängligt för besök, utom den 16 mars varje år. Då öppnas palatsets kapell för firandet av det underverk, som inträffade den dagen år 1583. Filippo Neri återuppväckte familjens unge son Paolo (1569–1583), som avlidit i en sjukdom; han levde precis så länge att han kunde bikta sina synder.

Mot den lilla Piazza dei Massimi vetter en bakre fasad; den är dekorerad med grisaillemålningar, som utfördes med anledning av Angelo Massimos bröllop med Antonietta Planca Incoronati år 1523. Det är en av de bäst bevarade målade fasaderna från renässansen. Oftast lät ägarna dekorera dem med scener ur den romerska historien; här tycks emellertid scenerna vara hämtade ur Bibeln; Jungfru Marie förmälning kan urskiljas, likaså ett par episoder ur Gamla Testamentet: Ester och Ahasverus samt Judit med Holofernes avhuggna huvud. Kolonnen på torget (piazzan) kan härstamma från Domitianus odeon, som var beläget på platsen.

Bilder

Källor

Externa länkar

Palats i Rom
Renässansarkitektur i Rom
Rione Parione
Manieristisk arkitektur i Rom
Byggnader ritade av Baldassare Peruzzi
One by One

One by One är Foo Fighters fjärde studioalbum, utgivet den 22 oktober 2002.

Alla låtar på studioversionen av skivan, utom "Danny Says", som är skriven av The Ramones är skrivna av Dave Grohl, Taylor Hawkins, Nate Mendel, och Chris Shiflett.

Låtförteckning 
 "All My Life" – 4:23
 "Low" – 4:28
 "Have It All" – 4:58
 "Times Like These" – 4:26
 "Disenchanted Lullaby" – 4:33
 "Tired of You" – 5:12
 "Halo" – 5:06
 "Lonely As You" – 4:37
 "Overdrive" – 4:30
 "Burn Away" – 4:59
 "Come Back" – 7:58
 "Danny Says" – 2:59 (bonusspår på den japanska utgåvan, Ramones-cover)

B-sidor 
 "Walking a Line" - 3:56
 "Sister Europe" (The Psychedelic Furs cover) - 5:10
 "Danny Says" (Ramones cover) - 2:58
 "Life of Illusion" (Joe Walsh cover) - 3:40
 "Win or Lose" - 3:26
 "The One" - 2:46
 "Normal" - 4:30
 "Darling Nikki" (Prince cover) - 3:25

Bonusskiva 
En begränsad upplaga bonusskiva kom med på vissa Europeiska album, som innehöll svåråtkomligt livematerial. Alla spår spelades in live på Oslo Spektrum 04/12/2002.

 "Snoof (Live)" - 4:24
 "Times Like These (Live)" - 4:35
 "Low (Live)" - 4:35
 "Aurora (Live)" - 9:08
 "Monkey Wrench (Live)" - 8:21

Itunes Bonus Tracks 
 "Walking a Line" - 3:56
 "Sister Europe" - 5:10 (The Psychedelic Furs cover)
 "Danny Says" (Ramones cover) - 2:58
 "Life of Illusion" (Joe Walsh cover) - 3:40
 "For All The Cows (Live)" - 3:31 (Inspelad live i Amsterdam)
 "Monkey Wrench (Live)" - 4:01 (Inspelad live i Melbourne)
 "Next Year (Live)" - 4:12 (Inspelad live i Melbourne)

Musikalbum 2002
Album av Foo Fighters
Album utgivna på RCA Records
Rottne

Rottne är en tätort i Växjö kommun i Kronobergs län, belägen på näset mellan Sörabysjön och Innaren.

Rottne omfattar även den tidigare kyrkbyn i Söraby socken, Söraby med Söraby kyrka

Befolkningsutveckling

Samhället 
I Rottne finns vårdcentral, tandläkare, dagis och grundskola, ICA Supermarket, diverse affärer, fotvård, restaurang, pizzeria och två bensinmackar (Oljeshejkerna och Din-X). Bebyggelsen består mestadels av villor. Största arbetsgivaren är Rottne Industri AB som tillverkar skogsmaskiner.

Rottne låg tidigare utmed Växjö-Åseda-Hultsfreds Järnväg (Till en början endast Växjö-Klavreströms järnväg) som trafikerades med persontrafik till 1984, de sista åren mellan Växjö och Västervik. Stationen och det gamla stationsområdet är idag mycket välbevarat med många av de gamla exteriörerna kvar såsom perrong, järnvägsövergång och magasin.

Personer från orten
Rottne är känt för att det svenska bandet The Ark bildades här 1991. Medlemmarna Ola Salo, Leari och Jepson är härifrån.

Mattias Karlsson (sverigedemokrat)

Noter 

Orter i Växjö kommun
Tätorter i Sverige
Ice Climber

Ice Climber, klassiskt TV-spel av Nintendo som 1984 släpptes som arkadspel och 1985 till konsolen NES. Figurerna Popo och Nana klättrar uppför isberg medan de försöker undvika istroll och hackspettar. Efter en viss tid på berget dyker också en isbjörn upp ur sitt ide och flyttar hela berget nedåt genom att hoppa, vilket tvingar spelarna att klättra snabbare.

Spelupplägg 
Det finns 32 banor (eller "isberg") och man kan välja vid vilken man vill börja. I slutet av varje bana finns en bonusrond som går på tid där målet är att samla frukter eller grönsaker samt ta sig upp till toppen av berget och få tag i en kondor som flyger ovanför. Den som lyckas får bonuspoäng.

Istrollen fanns inte med i den japanska versionen och i tidiga amerikanska versioner av spelet. Istället fanns sälar som hade samma uppgift. Dessa byttes ut mot vita, lurviga bollar med fötter i den europeiska versionen och senare amerikanska versioner för att undvika associationer till sälklubbning och djurplågeri.

Om spelet 

 I ett antal europeiska länder såldes NES vid lanseringen i ett paket där Ice Climber ingick, vilket innebar att praktiskt taget alla som ägde ett NES även ägde Ice Climber.
 2004 släpptes Ice Climber som en del av NES Classics-serien till Game Boy Advance.
 Popo och Nana var också med som spelbara karaktärer i spelet Super Smash Bros Melee till GameCube och uppföljaren Super Smash Bros. Brawl under det gemensamma namnet Ice Climbers.

Externa länkar 
 

Arkadspel
NES-spel
Game Boy Advance-spel
Datorspel 1985
Virtual Console-spel till Wii
Virtual Console-spel till Nintendo 3DS
Virtual Console-spel till Wii U
Nintendo Switch Online-spel
Nintendo Switch-spel
Albrekt Fredrik av Preussen

Albrekt Fredrik av Preussen (), född 7 maj 1553 i Königsberg i Hertigdömet Preussen, död 28 augusti 1618 i Fischhausen i Hertigdömet Preussen, var hertig av Preussen från 1568 fram till sin död. Han var son till hertig Albrekt och hertiginna Anna Maria.

Biografi 

Albrekt Fredrik var son till den förste hertigen av Preussen, Albrekt och hans andra hustru Anna Maria. Han tillhörde därmed Brandenburg-Ansbachlinjen av huset Hohenzollern. Vid hans tillträde som regerande hertig vid 15 års ålder, efter faderns död 1568, tillsattes ett förmyndarråd.

Han gifte sig 1573 med Maria Eleonora, dotter till hertigen Vilhelm V och Maria av Österrike.

Albrekt Fredrik led av depression och förklarades som regeringsoförmögen efter att hans sinnestillstånd successivt blivit sämre under åren efter hans tillträde. 1577 tillsattes hans närmaste manlige släkting, markgreven Georg Fredrik, som administrator av den polske kungen Stefan Báthory. Georg Fredrik efterträddes 1603 som administrator av kurfursten Joakim Fredrik och 1608 av hans son Johan Sigismund, som även var Albrekt Fredriks svärson genom giftermål med dottern Anna av Preussen.

Albrekt Fredrik avled 1618 utan överlevande söner och efterträddes av svärsonen Johan Sigismund av Brandenburg, som därigenom förenade kurfurstendömet Brandenburg och hertigdömet Preussen i personalunion.

Familj 

Albrekt Fredrik gifte sig den 14 oktober 1573 med Maria Eleonora. Paret fick sju barn:

 Anna (1576–1625), gift 1594 med kurfurst Johan Sigismund (1572–1619)
 Marie (1579–1649), gift 1604 med markgreve Kristian (1581–1655)
 Albrekt Fredrik (född och död 1580)
 Sofia (1582–1610), gift 1609 med hertig Vilhelm Kettler av Kurland (1574–1640)
 Eleonora av Preussen (1583–1607), gift 1603 med kurfurst Joakim Fredrik av Brandenburg (1546–1608)
 Vilhelm Fredrik (1585–1586)
 Magdalena Sibylla (1586–1659), gift 1607 med kurfurst Johan Georg I (1585–1656)

Anfäder

Referenser

Externa länkar 

 

Huset Hohenzollern
Män
Födda 1553
Avlidna 1618
Personer från Königsberg
Hertigar av Preussen
Personer i Preussens historia
Deïokes

Deiokes (grekiska Δηιόκης, latin Deïǒces) var kung av Medien. Han förenade mederna inom ett kungarike. Hans regeringstid uppges ha varit 708–656 f.Kr. Enligt Herodotos var han en genom visdom och rättrådighet berömd man, vilken mederna själva, för att göra slut på den förut rådande laglösheten, valde först till domare och sedan till kung. När Deïokes fått makten grundlade han en stark militärdespotism, byggde en ny huvudstad, Ekbatana, med sjufaldiga ringmurar och införde en synnerligen sträng hovceremoni, vilket skulle vänja hans undersåtar att i sin kung vörda ett högre väsende.

Källor
 

Mediska rikets monarker
Män
Avlidna 600-talet f.Kr.
Födda 700-talet f.Kr. (decennium)
Ugglan
Historiska museet i Lund

Historiska museet i Lund, tidigare Lunds universitets historiska museum, som är en del av Lunds universitet, är ett museum, vars utställningslokaler ligger vid Krafts torg i Lund.

Historik 
År 1735 donerade Kilian Stobæus sin samling av naturalier och kuriositeter till Lunds universitet.  Efter hans död inköptes hans omfattande myntsamling till universitetet. Under andra delen av 1700-talet blev samlingen så stor att museet 1802 var tvunget att flytta till annan byggnad. Några år senare, 1805, delade man upp samlingen så att naturalier kom att tillfalla  Zoologiska museet och Botaniska museet medan fornfynd och etnografiska föremål kom att bilda Historiska museet. Delar av Kilian Stobæus samling finns nu utställda i museets kuriosakabinett.

Byggnaden 
År 1918 flyttade museet in i nuvarande byggnad i Lundagård. Den uppfördes 1840-45 och var ursprungligen avsedd som biskopshus, men kom på grund av meningsskiljaktigheter aldrig till sådan användning. Arkitekt var Per Axel Nyström och byggnadsledare Carl Georg Brunius. Från 1849 inrymde byggnaden universitetets zoologiska, kemiska och fysiska institutioner. Under åren 1886-1916 disponerades byggnaden av enbart zoologiska institutionen och var då känd som Zoologiska museet. År 1917 genomgick byggnaden en omfattande renovering under ledning av domkyrkoarkitekten Theodor Wåhlin. Museets föreståndare vid denna tid var Otto Rydbeck.

Samlingar och ansvar 
Lunds universitets historiska museum har runt elva miljoner föremål i sina samlingar, bland andra fynden från järnåldersboplatsen Uppåkra, varav vissa är utställda i utställningen Barbaricum. Museet har ansvar för omhändertagandet av arkeologiskt material från Skåne, undantaget Lunds stadskärna och Malmö kommun. Museet har även ett regionalt ansvar för kyrklig konst och mynt. År 2008 tog museet över Lunds universitets Antikmuseums samling i samband att Antikmuseet upphörde.

Källor

Tryckta källor 
Stjernquist, Berta. 2005. The Historical Museum and Archaeological Research at Lund University 1805-2005. Lunds universitets historiska museum, Lund. .

Externa länkar 

Lunds universitets historiska museums webbplats
Artikel i Sydsvenskan från 2011-02-07

Lunds universitet
Museer i Lund
Historiska museer i Sverige
Arkeologiska museer i Sverige
Byggnader ritade av Per Axel Nyström
Kyrkkista

Kyrkkista är en vanligen järnbeslagen kista, som kyrkan använde för förvaring av kyrkans egendomar, i synnerhet kyrksilvret men även pengar, tenn och koppar, räkenskaper och kläderna. 

Många kyrkkistor har även hål i locken som antyder att de kan ha använts som offerkistor. På många kyrkkistor, i synnerhet äldre, är järnbeslagen rika på diverse figurer. Vid kistor med två lås var den ena nyckeln avsedd för en av kyrkvärdarna och den andra för kyrkoherden. Vid tre lås var det tredje låset avsett för en av sexmännen.

Källor 
 

Kyrklig interiör
Kistor
Ugglan