kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svante Sparre

Svante Sparre, född 16 mars 1623 i Västerås, död 15 maj 1652 i Stockholm, var svensk friherre, landshövding och lantmarskalk.

Biografi 
Svante Sparre föddes 1623 i Västerås. Han var son till riksrådet Lars Sparre och dennes hustru i första giftet Märta Banér samt sonson till rikskanslern Erik Sparre. Bror till Erik, Gustaf, Ebba, Carl och Per Sparre. 

Sparre skrevs in på Uppsala universitet 1636 och, tillsammans med sin bror Gustaf, vid universitetet i Leiden 1644. Redan 1641 höll han för Riddarhuset en latinsk parentation över den då nyligen avlidne berömde morbrodern Johan Banér. Han var kammarherre och gunstling hos drottning Kristina från 1645 och blev 1647 tillsammans med sina syskon, kusiner och farbröder upphöjd till friherre. Han blev 1649 utnämnd till lantmarskalk på den riksdag som, på Kristinas initiativ, utsåg pfalzgreven Karl Gustav till tronföljare. Också under den följande riksdagen 1650 och vid utskottsmötet hösten 1651 förnyades förtroendeuppdraget som lantmarskalk. Han var landshövding i Stockholms och Uppsala län och ståthållare på Uppsala slott 1649–1652.    

Han ägde bland annat Bergkvara slott i Bergunda socken i Kronobergs län och är gravsatt i Strängnäs domkyrka.

Familj
Sparre gifte sig 2 augusti 1646 med överhovmästarinnan Görwel Bååt (1620–1673). Hon var dotter till ståthållaren Bo Gustafsson Bååt och Anna Ribbing. De fick tillsammans barnen Maria Eleonora Sparre (1647–1652), Märta Sparre (1648–1703) som var gift med ryttmästaren Leonard Lillie och presidenten Sten Bielke, kammarherren Lars Sparre (1649–1704), en son och Carl Sparre (död 1652).

Referenser

Noter

Landshövdingar i Uppsala län
Svante Sparre
Män
Födda 1623
Avlidna 1652
Personer under stormaktstiden
Ämbetsmän från Västerås
Lantmarskalkar
Alumner från Leidens universitet
Alumner från Uppsala universitet
Christoffer von Warnstedt

Christoffer Wernstedt, död 29 november 1627, var en svensk ämbetsman. Son till Melchior von Warnstedt till Triglitz och Zahren i Brandenburg och Emerentia von Linstow.

Christoffer Wernstedt var 1583 anställd vid hovet hos Kristofer av Mecklenburg. Han överflyttade samma år till Sverige, där han fick tjänst vid Johan III:s hov och 1586 gifte sig med hertig Magnus dotter Lucretia, tidigare liksom Christoffer Wernstedt knuten till det mecklenburgiska hovet. Genom giftermålet erhöll han rika förläningar av Johan III och hertig Karl, bland annat Utål i Roslags-Bro socken, som Wernstedt gjorde till sätesgård. 

Fram till 1600 var hans offentliga verksamhet i stort sett begränsad till hovtjänsten. Samma år fick han fullmakt som ståthållare på Uppsala slott. Wernstedt representerade den nya typ av statstjänstemän som Karl IX i stor utsträckning utnyttjade, sedan den gamla högadelns inflytande brutits. Utan att spela någon politisk roll genomförde Wernstedt med framgång en mängd uppgifter, främst av kameral natur, vilka föll på ståthållaren. Hans kunskaper inom området kom att tas i anspråk, då Gustav II Adolf utsåg honom till medlem av kommissionen för uppbärandet av Älvsborgs lösen i Uppland 1614. 

1618 lämnade Wernstedt ståthållarämbetet i Uppsala mer erhöll 1620 ett vidsträcktare arbetsfält genom utnämningen till ståthållare över Norrland och Österbotten. Under upprepade resor ingrep han verksamt för att befrämja länets utveckling. Wernstedts namn är bland annat knutet till städer han lät grunda och andra åtgärder för att stimulera näringslivet. Redan 1622 lämnade Wernstedt, som då troligen var ganska gammal, sin ståthållarbefattning. Med sin praktiska begåvning förenade Wernstedt ett rikt religiöst intresse. Han bekostade och tog sannolikt även initiativet till översättningen och utgivningen av Then Tydska Theologia. 

Christoffer von Warnstedt begravdes i det Wernstedtska gravkoret i Uppsala domkyrka. Han omtalas i Messenii rimkrönika om Finland såsom "en ärlig, gudfruktig, from och av hela landet älskad man".

Ämbeten 
 Häradshövding i Sollentuna härad 1601

Familj 
Gift med Lucretia Magnusdotter (Gyllenhielm). Med henne hade han barnen

 Carl, 1587—1607. Begravd i Uppsala domkyrka.  
 Johan von Wernstedt, 1590—1628. Överste, gift med Anna Claesdotter Kyle till Harlinge. 
 Magnus, d. 1626.  
 Christina Wernstedt till Kydingeholm, 1600—1654. Begravd i Uppsala domkyrka, gift med Otto von Sack. 
 Melcher Wernstedt, 1602—1655. Landshövding, gift med Christina Ribbing.

Referenser

Se även 
 Landshövdingar i Uppsala län

Landshövdingar i Uppsala län
Personer under äldre vasatiden
Gravsatta i Uppsala domkyrka
Födda 1500-talet
Avlidna 1627
Män
Upplands fornminnesförening och hembygdsförbund

Upplands fornminnesförening och hembygdsförbund är ett samlande organ för hembygdsrörelsen i Uppland (Uppsala län).

Syfte

 att främja kulturminnesvården 
 att stödja forskning kring och 
 att sprida kännedom om uppländsk kultur och historia 
 att stödja hembygdsrörelsen främst inom Uppsala län

Historia
Upplands fornminnesförening grundades 1869 för att skapa ett museum för uppländsk kultur. Den tanken förverkligades 1909 då Upplandsmuseet bildades.
Föreningen bytte 1980 namn till Upplands fornminnesförening och hembygdsförbund, och den nya organisationen fick då ansvaret för hembygdsrörelsen inom Uppsala län.

Publikationer
 Upplands fornminnesförenings tidskrift utkommer sedan 1871, dock under senare år med oregelbunden utgivning.

 Årsboken Uppland, som har utgetts varje år sedan 1940.

Referenser

Externa länkar
Upplands fornminnesförening och hembygdsförbunds webbplats
Publikationer i Libris

Hembygdsförbund
Uppsala län
Organisationer bildade 1869
Johan Pontusson De la Gardie

Johan Pontusson De la Gardie född 3 mars 1582 i Reval (nuvarande Tallinn) i Svenska Estland, död 10 mars 1640 på Steninge slott i Husby församling i Stockholms län, var en svensk friherre, ämbetsman och statsman.

Han var son till fältherren Pontus De la Gardie och Sofia Gyllenhielm (dotter till Johan III och Katarina Hansdotter). Han gifte sig med Katarina Kristersdotter Oxenstierna, död 1625 och begravd i Björkviks kyrka, dotter till Krister Gabrielsson Oxenstierna och Beata Karlsdotter (Gera). Den 13 december 1635 gifte han sig med överhovmästarinnan Görvel Posse till Näs. 

Johan Pontusson De la Gardie är begravd i Veckholms kyrka i Enköpings kommun.

 1594 Friherre till Ekholmen i Veckholms socken
 1611 Ståthållare på Åbo slott
 1616 Även ståthållare på Tavastehus slott
 1625–1628 Ståthållare över Reval
 1630 Lantmarskalk (den senare delen av mötet)
 1630–1634 Ståthållare i Stockholm och över Uppland
 1631–1638 Riddarhusdirektör
 1633 Riksråd

Barn 
 Beata Johansdotter De la Gardie (1612–1680), gift 1633 med Lennart Torstenson och 1653 med Per Brahe den yngre
 Sofia De la Gardie (1615–1647), gift 1634 med Jöns Knutsson Kurck den yngre (1590–1652).
 Katarina De la Gardie (1616–1680), gift 1634 med Fredrik Gustavsson Stenbock (1607–1652).

Se även
Landshövdingar i Uppsala län

Referenser

Vidare läsning 
 

Personer från Tallinn
Födda 1582
Avlidna 1640
Landshövdingar i Uppsala län
Svenska ståthållare
Estlands guvernörer
Svenska riksråd under 1600-talet
Svenska friherrar
Johan Pontusson De la Gardie
Män
Lantmarskalkar
Svenska ståthållare i Åbo
Vendela Skytte

Vendela (även Wendela) Skytte, född 8 december 1608, död 18 augusti 1629 i Stralsund, var en svensk adelsdam, författare (poet), brevskrivare och känd akademisk personlighet.

Biografi 
Vendela Skytte var dotter till riksrådet och friherren Johan Skytte och hans fru Maria Näf. Hon gifte sig i maj 1626 med Hans Kyle till Frötuna, Drettinge, Harg och Berga. 

Vendela Skytte var under sin samtid och långt efteråt vida omtalad och känd för sin bildning som en "lärd dam". Hon fick en ovanligt bra utbildning för sitt kön. Även adelsdamers bildning var på denna tid i allmänhet bristfällig, och hennes intelligens, vältalighet och kunskaper väckte stort uppseende. Fadern lät henne få samma utbildning som bröderna, och ska också ha undervisat henne själv. Hon har kallats den mest bildade kvinnan i Sverige före drottning Kristina. Hon talade latin, franska, tyska och grekiska, och studerade teologi, etik, historia, filologi och geografi. Hon visades i miljöer där humanister som Thomas More, Erasmus av Rotterdam och Juan Luis Vives var tongivande. Hon diktade och brevväxlade på latin. En av hennes brevvänner ska ha varit Catharina Burea. Hon höll en så kallad salong och deltog i samtida debatt. Georg Stiernhielm skrev "sexus et sasculi mi-raculum", sitt köns och sitt århundrades underverk, på grund av hennes skönhet och bildning. Hon sågs som ett svenskt exempel på mer berömda kvinnliga "lärda" i utlandet. Hon fick länge utgöra ett slags idealbild och exempel för en välutbildad kvinna, då hon ansågs bevara sin "kvinnlighet" trots sin lärdom, något som under denna tid sågs som motsättningar. Enligt legenden ska hon ha debatterat katolicismen med akademiker i Braunsberg (Braniewo) i Ostpreussen, "varvid hon med överlägsen skicklighet på latin bestridde den katolska religionens förnämsta satser" på stadens jesuitkollegium. 

Hon avled i Stralsund i pesten med sitt nyligen födda barn och efterlämnade två döttrar. Begravd i Uppsala domkyrka.

"Ack, längre liv dagsländorna ej föra:
Med soln framkomma och försvinna de.
När aftonvinden sörjer kring ditt öra,
I den en bild av mina öden se!
Så kring min grav far vemodsfull sylfiden
Och blåser bort mitt minne ut ur tiden
VITALIS"

I det första nationella porträttgalleriet på Gripsholms slott under 1820-talet ingick hennes porträtt bland tavlorna av sex berömda svenska kvinnor; de övriga var heliga Birgitta, Hedvig Charlotta Nordenflycht, Barbro Stigsdotter (Svinhufvud), Sophia Rosenhane och Sophia Elisabet Brenner.

Se även
 Beata Rosenhane

Källor 

 
 
 http://members.tripod.com/minata/bps_7_dec.html
 
 
 Women Latin Poets, Jane Stevenson
 Wilhelmina Stålberg, Anteckningar om svenska qvinnor
 A.L. Stjerneld (anonym), Gripsholmgalleriet (Stockholm 1833)

Vidare läsning 
 

Födda 1608
Svensk kvinnohistoria
Svenska friherrinnor
Kvinnor
Avlidna 1629
Gravsatta i Uppsala domkyrka
Svenska författare under 1600-talet
Vendela
1648

1648 (MDCXLVIII) var ett skottår som började en onsdag i den gregorianska kalendern och ett skottår som började en lördag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari 
17 januari – Det långa parlamentet i England klubbar ett lagförslag (Vote of No Address) som avbryter förhandlingarna med Kung Karl I och inleder den andra fasen i engelska inbördeskriget.

Februari 
28 februari – Vid Kristian IV:s död efterträds han som kung av Danmark och Norge av sin son Fredrik III.

Maj 
7 maj – Svenskarna besegrar kejsarens trupper i slaget vid Zusmarshausen.

Juni 
14 juni – Slaget vid Wevelinghoven äger rum.

Juli 
16–19 juli – Svenskarna under general Hans Christoff von Königsmarck intar och plundrar en del av Prag. Krigsbytet består bland annat av Codex argenteus (den gotiska Silverbibeln).

Augusti 
20 augusti – Fransmännen besegrar kejsarens trupper i slaget vid Lenz.

Oktober 
7 oktober – En av de värsta naturkatstroferna i Nordens historia inträffar då ett stort jordskred får flera hus att rasa ner i Göta älv vid Intagan, nära bohuslänska Hjärtum.
14 oktober – Westfaliska freden sluts och gör slut på trettioåriga kriget. Freden sluts mellan Sverige och kejsaren i Osnabrück och mellan Frankrike och kejsaren i Münster. Sverige blir en erkänd stormakt och erhåller Vorpommern, en del av Hinterpommern, Rügen, Usedom, Wollin, Wismar, Bremen och Verden.
31 oktober – Araberna och Portugal skriver på ett fördrag där portugiserna skall bygga en befästning vid Kuriyat, Dibba Al-Hisn, and Matrah, Oman.

Okänt datum 
Änkedrottning Maria Eleonora av Brandenburg återvänder till Sverige.
Trots hårt motstånd från familjen Oxenstierna lyckas drottning Kristina få Johan Adler Salvius upptagen i riksrådet.
Per Brahe d.y. blir för andra gången generalguvernör över Finland med Åland och Österbotten.
Norrländska tjärkompaniet grundas eftersom man exporterar mycket tjära därifrån.
Georg Stiernhielm skriver sin berömda hexameterdikt Hercules om vikten av dygden och plikten.
Nicodemus Tessin d.ä. ritar en stadsplan för det nya Kalmar.
Gymnasiet i Härnösand inrättas.
Den klassiske filologen Isaac Vossius från Nederländerna anländer till Sverige och blir drottning Kristinas bibliotekarie och lärare i grekiska.

Födda 
3 oktober – Élisabeth Sophie Chéron, fransk konstnär

Avlidna 
28 februari – Kristian IV, kung av Danmark och Norge sedan 1588.
20 maj – Vladislav IV, kung av Polen sedan 1632.
26 maj – Vincent Voiture, fransk författare.
25 augusti – Josef av Calasanz, spansk romersk-katolsk präst, bekännare och ordensgrundare samt helgon.
1 september – Marin Mersenne, fransk filosof och matematiker.
datum okänt – Emerentia Pauli, svensk hjältinna.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Björn Borg (simmare)

Björn Borg, född 14 november 1919 i Örby i Västergötland, död 13 april 2009 i Zürich i Schweiz, var en svensk simmare. Han vann under karriären bland annat två EM-guld och 23 SM-guld. Borg slog totalt fem europarekord och 35 svenska rekord och belönades 1938 med Svenska Dagbladets bragdmedalj.

Biografi
Björn Borg var son till ingenjören Gustaf Borg. I slutet av 1930-talet var Björn Borg en av Europas bästa simmare, parallellt med att han studerade på det tvååriga handelsgymnasiet på Skeppargatan i Norrköping 1938–40. De sista tre månaderna under studietiden tillbringade han dock som frivillig i finska vinterkriget.

Svensk och internationell simkarriär
Den internationella simkarriären inleddes 1936, då Borg deltog i sommar-OS i Berlin. Han var Sveriges yngsta olympiska deltagare vid dessa spel, ännu inte 17 år fyllda. Vid tävlingarna ställde han upp på 100 meter ryggsim (åttonde plats i ena semifinalen) och som medlem av Sveriges lagkappslag i 200 meter frisim (åttonde plats i finalen).

Björn Borg blev 1938 europamästare på 400 och 1 500 m frisim, för vilket han också tilldelades Svenska Dagbladets guldmedalj. Under det årets EM (som avgjordes i Wembley Pool i London) gick han till final även på 100 meter ryggsim men valde bort finalen på grund av det täta tidsschemat. Han var även nära finalplats på 100 meter fritt.

Björn Borg slog 1942 sitt eget europarekord på 200 meter frisim, vid tävlingar i Berlin, med tiden 2.10,8 (en dryg sekunds rekordputstning). Det loppet genomfördes efter att han först istället tänkt delta i ryggsimsloppet; han ändrade sig efter att ha pikats i tron att han var rädd att möta Ungerns storsimmare Nandor Tatos. Den segern belönades med Norrköpings Tidningars sportavdelnings guldmedalj.

Borg erövrade 23 SM-titlar mellan åren 1936 (alternativt från 1935) och 1944 och satte 4 europarekord i fri- och ryggsim åren 1938–42 samt 31 svenska rekord, här även i bröstsim, mellan åren 1936 och 1944.

Klubb och tillnamn
Borg simmade för Norrköpings Kappsimningsklubb. I samband med 2008 års SM-tävlingar i simning, som det året arrangerades av klubben, invigdes en minnestavla över honom. Den står uppsatt i hörnet av Gamla och Nya Rådstugugatan i Norrköping.

Björn Borg kallades som simmare för Sälhunden från Peking.

Senare år
Vid sidan om simkarriären utbildade han sig till brandchef åren 1940–44. Sedan verkade han 1945–47 som brandkapten i Helsingborg, varefter han drev olika företag inom bland annat service av kraftverksångpannor till kärnkraftverk.

Björn Borg bosatte sig 1959 i Zürich, där han sedan kom att bo fram till sin död 2009.

Meriter
1938 – EM-guld på 400 (4:51,6) och 1 500 (19:55,6) meter fritt.
1938 – Svenska Dagbladets guldmedalj
23 SM-guld
2 EM-guld
5 europarekord (på sträckorna 200 meter frisim, 100 + 200 + 400 meter ryggsim)

Referenser

Svenska simmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1936
Personer från Örby socken
Födda 1919
Avlidna 2009
Män
Mottagare av Svenska Dagbladets guldmedalj
Svenska idrottare under 1900-talet
Lucretia Magnusdotter (Gyllenhielm)

Lucretia Magnusdotter Gyllenhielm, också kallad Magnidotter, född 1562, död 25 mars 1624, var en svensk adelskvinna och hovfunktionär, dotter till prins Magnus Vasa och hans frilla Valborg Eriksdotter.

Biografi
Lucretia var föräldrarnas andra barn. Liksom sin äldre syster Virginia (omkring 1560–1572), växte hon från tre års ålder upp hos sin faster Elisabet Vasa. Hennes syster Virginia finns inte dokumenterad efter 1572 och avled troligen. Lucretia fick en egen barnjungfru, kallades "småjungfru" vid nio års ålder och blev slutligen kammarjungfru (kammarfröken) hos prinsessan Elisabet. 

Hon var tärna vid Elisabets bröllop 1581 och ingick sedan i det hov som följde Elisabet till Mecklenburg i Tyskland. Hon mötte sin blivande make Christoffer von Warnstedt, en tysk adelsman, i brudgummens följe, men på grund av en konflikt mellan hennes farbröder hertig Karl och Johan III tog det fem år innan de slutligen fick tillstånd att gifta sig. Hertig Karl, Pontus De la Gardie och kronprins Sigismund lyckades till slut få Johan III att ge sitt tillstånd 1586, då hon gifte sig med Christoffer von Warnstedt. Vigseln hölls i Vreta klosterkyrka 1586. Paret mottog dyrbara bröllopskläder av hertig Karl. 

Hon blev hovmästarinna hos hertig Karls hustru Maria av Pfalz.            
 
Lucretia jordfästes 19 december 1624 i Roslags-Bro kyrka och begravdes i Warnstedtska gravkoret i Uppsala domkyrka.

Barn
Carl, döpt i maj 1587, död 29 november 1607, begravd i Uppsala domkyrka.
 Johan, född 1590, död hösten 1628, överstelöjtnant, gift med Anna Claesdotter Kyle till Harlinge. 
 Magnus, levde ännu i mitten av 1626, troligen död i Rostock inte långt senare. 
 Christina, född 23 mars 1600, död 15 april 1654, begravd i Uppsala domkyrka, gift med Otto von Sack.
 Melcher, född i juni 1602, död 21 februari 1655, landshövding, gift med Christina Ribbing.

Källor 
Pia Gadd: Frillor, fruar och herrar - en okänd kvinnohistoria, Falun 2009

Noter

Externa länkar
 http://runeberg.org/sqvinnor/0278.html

Personer under äldre vasatiden
Kvinnor
Avlidna 1624
Födda 1562
Svenska kungligheters utomäktenskapliga barn
Svenska hovmästarinnor
Gravsatta i Uppsala domkyrka
Kammarfröknar
Johan III:s hov
Göran Göransson Gyllenstierna den äldre

Göran Gyllenstierna, född  1601 på Årsta i Österhaninge socken, Södermanland, död 30 mars 1646 var en svensk amiral och landshövding i Uppsala län. Han var son till riksrådet och riksmarskalken greve Göran Nilsson Gyllenstierna och Ingeborg Claesdotter Bielkenstierna.

Gyllenstierna var gift med fru Anna Skytte (dotter till Johan Skytte), med vilken han fick sönerna Johan Göransson Gyllenstierna (1635-1680) och Göran Göransson Gyllenstierna (1632-1686). Han skrev sig som friherre till Lundholmen i Vrigstads socken, Jönköpings län och ägde dessutom bland annat Björksund i Södermanland och Almare-Stäkets gård i Uppland.

Göran Gyllenstierna avled på Almare-Stäkets gård 1646 och är gravsatt i Riddarholmskyrkan. Godset Almare-Stäket stannade i hans släkt till 1683 då den återgick till kronan och indelades på kavalleriet.

I Kallhäll-Stäket, den nordligaste av Järfälla kommuns fyra kommundelar, finns en väg som heter Gyllenstiernas väg, uppkallad efter Göran Göransson Gyllenstierna den äldre. Villorna vid Gyllenstiernas väg i Stäkets villasamhälle är bland de första som byggdes i området. Det fashionabla villasamhälle som planerades visar att villorna var stora och var arkitektritade och att natur- och trädgårdstomterna var väl tilltagna.

Kronologi
 1617-1620 Studier utomlands, bland annat i Tübingen
 1627      Ryttmästare över ett kompani lantryttare
 1627-1630 Ryttmästare över Smålands kavalleriregemente
 1633      Viceamiral
 1635      Riksamiralens adjutant
 1640      Amiral
 1640-1646 Den förste landshövdingen i Uppsala län

Källor

Se även
 Landshövdingar i Uppsala län
 Släkten Gyllenstierna

Födda 1601
Avlidna 1646
Landshövdingar i Uppsala län
Män
Personer från Österhaninge socken
Gravsatta i Riddarholmskyrkan
Svenska militärer under 1600-talet
Carl Claes Mörner

Carl Claes Mörner, född 7 november 1730 på Länna gård i Almunge socken i Uppland, död 30 april 1786, var en svensk friherre och militär. Han var landshövding i Uppsala län 1784–1786.

Han var son till Hans Didrik Mörner af Morlanda till Hagby och Märta Elisabet Bure samt gift med Margareta Elisabet von Post. Carl Claes Mörner begravdes i Uppsala domkyrka men stoftet överflyttades och gravsattes i von Postska familjegraven i Rasbokils kyrka.

Karriär
 1747 – sergeant vid Östgöta infanteriregemente
 1748 – fänrik vid Upplands regemente
 1749 – löjtnant
 1761 – kapten i armén
 1767 – kapten vid Upplands regemente
 1773 – major i armén
 1777 – överstelöjtnant vid Dalregementet
 1779 – överstelöjtnant vid Upplands regemente
 1784–1786 – landshövding i Uppsala län

Barn
 "Kungamakaren" friherre Carl Otto Mörner af Morlanda 1781-1868

Se även 
 Landshövdingar i Uppsala län

Landshövdingar i Uppsala län
Män
Födda 1730
Avlidna 1786
Carl Claes
Bureätten
Personer från Almunge socken
Poet

En poet eller poetissa (mindre använt), från grekiskans poiētēs, är en person som (regelbundet) skriver poesi. En mera högtidlig benämning är skald. En person som skriver dålig poesi brukar pejorativt kallas versmakare eller versifikatör.

En sjungande poet i den forntida keltiska kulturen benämndes bard, ett ord vars betydelse kommit att utvidgas till att omfatta poeter i allmänhet.

Se även 
 Lyrik
 Nationalskald
 Poesi
 Poetik
 Skaldekonst
 Versmått

Referenser

Noter

Externa länkar 

Yrken
Förening

En förening är en sammanslutning av personer eller andra typer av intressenter, det vill säga en organiserad grupp medlemmar som ägnar sig åt en avgränsad verksamhet. Man skiljer på ideella föreningar och ekonomiska föreningar. Det finns även offentligrättsliga föreningar, såsom i Finland studentkårer och Röda Korset och i Sverige de offentligrättsliga korporationerna. En del föreningar är juridiska personer.

Skatteverkets i Sverige definition av en förening: "En förening är en sammanslutning av fysiska och/eller juridiska personer som tillsammans verkar för ett gemensamt ändamål. De vanligast förekommande typerna av föreningar är de ideella- och ekonomiska föreningarna. Det finns även andra föreningar som är grundade på särskilda lagar, förordningar eller föreskrifter. En förening kan vara en juridisk person om den har styrelse, stadgar och medlemmar. För vissa föreningar som exempelvis de ekonomiska föreningarna, krävs även en registrering hos Bolagsverket."

Klubbar och sociala nätverk är ofta mer löst organiserade, men kan vara eller drivas av föreningar.

I Finland skiljer man mellan oregistrerade och registrerade föreningar, varav de senare är juridiska personer. Därtill kommer de offentligrättsliga föreningarna. Partier är registrerade föreningar som antecknats i partiregistret.

Typer av föreningar 
 Ideell förening
 Ekonomisk förening
 Registrerad förening
 Samfällighetsförening
 Offentligrättslig korporation

Källor 
 Statistiska centralbyrån – Föreningslivet i Sverige

Externa länkar

Associationsrätt
Typer av organisationer
Mojibake

Mojibake (文字化け, moji bokstav + bake förklädnad/förvandling) är ett japanskt datorbegrepp. Det står för de trasiga bokstäver ("skräp") som kommer ut när man försöker att se text kodad med viss teckenkodning med programvara som inte är konfigurerad för det.

Exempel: "文字化け" visas som "•¶Žš‰»‚¯"

Andra språk 
Detta problem är inte unikt för japanska, bara svårare i detta fall. Problemet finns eller har funnits för i princip alla språk utöver engelska. På svenska har Å,Ä,Ö kodats på många olika sätt och det har ofta blivit fel. Om textfiler gjorda för DOS lästes i Windows blev åäö till †„”, och alltså smörgås blev sm”rg†s. Med enstaka tecken felkodade gick det ändå att gissa sig till vad som menades. Detta var omöjligt med japansk mojibake, där i princip alla tecken byttes ut (i en japansk standardtext används latinska tecken, romaji bara för utländska namn ).

I Ryssland kallas problemet krokoziabry (Крокозябры), och på bulgariska majmunitsa (маймуница, "aptext"). I dessa språk med kyrilliska tecken blir felkodning också lika fatal och ger i regel en helt oläsbar text. Om till exempel ordet "Крокозябры" sparas med den äldre ryska textkodningen, inte det moderna Unicode, läses det i Västeuropa ut som "ëÒÏËÏÚÑÂÒÙ")

Exempel på problem, med svenska bokstäver

Källhänvisningar

Källor 
John de Hoog – Avoiding Mojibake

Japanska
Ryska
Japanska ord och uttryck
WP:Projekt Japan