kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eleonora av Kastilien

Eleonora av Kastilien var namnet på en engelsk drottning och tre drottningar av områden som numera är delar av Spanien::

 Eleonora av Kastilien (1241-1290), drottning av England, gemål till Edvard I av England
 Eleonora av Kastilien (1202-1244), drottning av Aragonien: dotter till Alfons VIII av Kastilien; gemål till Jakob I av Aragonien
 Eleonora av Kastilien (131x-1359), drottning av Aragonien: dotter till Ferdinand IV av Kastilien; gemål till Alfonso IV av Aragonien
 Eleonora av Kastilien (136x-1416), drottning av Navarra: dotter till Henrik II av Kastilien; g.m Karl III av Navarra; mor till Blanche av Navarra
Eldrör

Eldrör är den del av ett eldvapen som projektilen vid skottlossningen genomlöper och där projektilen får sin riktning, hastighet och eventuella rotation.

Eldrörets hålighet är uppdelad i tre delar: patronläge, lopp och mynning. Innerdiametern hos ett eldrör benämns kaliber. Vid finkalibriga vapen (kaliber mindre än 20 mm) kallas eldröret pipa.

Riktningen ställs in vid sikte mot målet.

Loppets längd påverkar hur långt man kan skjuta med viss precision. Haubits har typiskt kortare eldrör men högre utgångsvinkel än motsvarande kanon, och år avsedd för kasteld snarare än flackeld.

Om loppet är försett med räfflor som följer en skruvlinje bringas projektilen att rotera axiellt, vilket förbättrar stabiliteten och medverkar till en rakare projektilbana, enligt principen om rörelsemängdsmoment ("gyroeffekten"). Dock ger rotationen i kombination med luftmotståndet en liten avvikelse i sidled, förutom den ballistiska kurvan som orsakas av gravitationen, se ballistik. För de underkalibriga projektilerna med styrfenor, såsom pilprojektiler, används däremot helst rakborrat lopp.

Historik 
De tidigaste kanonerna kända i Europa är från 1000-talet. Från början användes slätt lopp och vanligen rund stenkula, från 1600-talet gjutjärn. Från 1500-talet började praktisk användning av spränggranater, vilket blev standard på 1800-talet. 1803 började brittiska armén använda Henry Shrapnels kanonskjutna granatkartesch, 
Frontladdade kanoner hade varit standard men Martin von Wahrendorff uppfann den första moderna bakladdaren 1837, som snabbt blev ersättare.     
På 1800-talet blev även eldrör med räfflat lopp vanliga, vilket även kunde användas till runda kulor. 
:en:RML 17.72 inch gun från 1870 var 450 mm och användes på fartyg och i kustartilleri.

Längsta eldröret i bruk i första världskriget hade Pariskanonen, 28 m, 238 mm kaliber, och sköt genom stratosfären innan projektilerna landade i Paris, upp till 130 km bort. 
:en:Obusier de 520 modèle 1916 med 560 mm kaliber, 30,4 m långt, tillverkades men hann inte användas under första världskriget.

Schwerer Gustav hade andra världskrigets grövsta eldrör, 80 cm, och var 32,5 m långt.
Bara mörsarna :en:Mallet's Mortar och :en:Little David var grövre, 914 mm, men de har inte använts i strid. Detsamma gäller tsarkanonen, 890 mm, från 1586. Nazitysklands fasta kanon V-3 hade ett lopp på över 130 meter, kaliber 15 cm, och arbetade med flerkammarprincip, men fungerade aldrig tillfredsställande för att användas.

Detta kan jämföras med Yamato-klassens fartygspjäser som "bara" mätte 460 mm.  
(Se vidare :en:List of the largest cannons by caliber)

Referenser 

Artilleri
Sadel (olika betydelser)

Sadel kan syfta på:

 Sadel –  en utrustning som används vid ridning för att ryttaren skall få en bekväm och stabil sittställning
 Cykelsadel–  en del av en cykel som cyklisten sitter på 
 Sadel (stränginstrument) – en del av de flesta stränginstrument
 Sadelyta – en geometrisk form
Ulf Einarsson

Ulf Einarsson, född 27 juli 1981, är en svensk före detta bandyspelare som spelade som mittfältare. Einarsson är son till förre förbundskaptenen Curt Einarsson.

Einarsson började sin bandykarriär i Vetlanda BK. Han har därefter spelat några säsonger i BolticGöta. Säsongen 2005/2006 spelade Einarsson i VBK:s gula dress, där också hans två bröder Björn och Per spelade. Därefter bar det av till den ryska ligan.

Våren 2009 lämnade Einarsson ryska Raketa Kazan för Stockholmsklubben Hammarby IF, med vilken han tog SM-guld säsongen 2009/2010. Det var Hammarby IF:s första guld. I mars 2016 avslutade Einarsson sin bandykarriär. Under våren 2016 gjorde han comeback i Åby/Tjureda IF. Klubben blev mästare i Allsvenskan 2018/2019 och efter säsongen återvände Einarsson till Stockholm för att spela i GT/76.

Källor

Svenska bandyspelare
Födda 1981
Levande personer
Män
Skrotnisse och hans vänner

Skrotnisse och hans vänner (ibland kallad Sagan om Skrotnisse och hans vänner) är en TV-serie som spelades in 1978 till 1983 och hade TV-premiär 1985. Serien är skapad av Lars-Åke Kylén och Jan Lööf i Väne-Åsaka och är löst baserad på bilderboken Skrot-Nisse. Figurerna i serien bestod av dockor designade efter Jan Lööfs teckningar. Handlingen börjar på en skrotgård i en stad och slutar ute i rymden.

Handling 
Skrothandlaren Nisse och hans son Kalle driver en skrotgård, i en liten namnlös stad, löst baserad på Trollhättan. Nisses barndomsvän, universalgeniet Bertil Enstöring, en inbiten eremit, är i färd med att skriva en bok om alla sina uppfinningar och tekniska underverk. Den elake stadsingenjören Ture Björkman bestämmer sig för att med alla medel lägga beslag på Bertils bok.

Serien kretsar kring hur Nisse och Kalle hjälper Bertil att undvika Ture. Det första försöket gick ut på att flytta Bertils fyrtorn, vars ö egentligen är ett maskinrum med en propeller underst för att kunna flyga. Då motorn tyvärr är alltför skadad tvingas Bertil kraschlanda på Skrotgården. 

Bertil inser till slut att det inte går att bo i staden längre och fraktas i en låda till Saharaöknen för att undkomma Björkman och alla andra människor. Björkman tar dock upp kampen och i öknen utspelas de mest egendomliga scenerna, då vetenskapen ifrågasätts av en skicklig trollkarl.

Rollfigurer (i urval) 
 Nils "Skrotnisse" Järnberg (Runo Sundberg) – skrotgårdens ägare och seriens huvudfigur
 Karl "Kalle" Järnberg (Robert Gustafsson) – Skrotnisses son
 Bertil Enstöring (Sven Lindberg) – Skrotnisses bäste vän, universalgeni med doktorsgrad inom teknik och medicin, och inbiten eremit
 Ture Björkman (Helge Skoog) – stadsingenjör och seriens skurk
 Efraim av Alexandria (Björn Granath) – mäktig trollkarl som bor i Saharaöknen
 Svea Björkman (Laila Westersund) – Ture Björkmans mamma
 Marietta (Laila Westersund) – gift med trollkarlen Efraim
 Berättarröst (Christer Boustedt)

Skrotnisses återkomst
Tjugofem år efter Skrotnisses TV-debut återvände figurerna från TV-serien i bokform då Jan Lööf lät sin populäre barnboksfigur Pelle möta Nisse, Kalle, Bertil och Ture i barnboken Pelle på planetfärd, utgiven 2010. År 2011 visades några av dockorna från TV-serien för första gången för allmänheten, i samband med konstutställningen "Jan Lööf, bildmakaren" på Göteborgs konstmuseum.

Utmärkelser 
 Guldantennen (1986)

Källor

Externa länkar 

Dockfilmer
Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
TV-serieavslutningar 1983
Fotbollsallsvenskan 1988

Fotbollsallsvenskan 1988 spelades 10 april-22 oktober 1988 och vanns av Malmö FF. Slutspelet spelades 30 oktober-19 november 1988, och även där segrade Malmö FF och blev svenska mästare, detta genom att besegra Djurgårdens IF i finalspelet.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

SM-Slutspel

Slutspelsträd
{{#invoke:RoundN|N4
|flex_tree=yes|skipmatch = |omit_blanks = yes|3rdplace = no|bold_winner = no|score-boxes=3

| | Djurgårdens IF|2|0|2| IFK Göteborg|0|1|1
| | Örgryte IS|0|1|1| Malmö FF|1|2|3| | Djurgårdens IF|0|3|3| Malmö FF|0|7|7
}}
Tabellplacering

 Semifinaler 

 Finaler Malmö FF svenska mästare 1988.''

 Skytteligan 
 Allsvenskan 
 17 mål: Martin Dahlin, Malmö FF
 13 mål: Jan Hellström, IFK Norrköping samt Peter Karlsson, Örgryte IS
 10 mål: Thomas Johansson, AIK; Steve Galloway, Djurgårdens IF samt Hans Eklund, Östers IF

 SM-slutspelet 
 5 mål: Martin Dahlin, Malmö FF
 3 mål: Håkan Lindman, Malmö FF samt Steve Galloway, Djurgårdens IF

 Publiksiffror 
 Högsta publiksiffror 
 19 265: IFK Göteborg–Örgryte IS 2–1, Nya Ullevi den 6 juni 1988
 18 286: GAIS–IFK Göteborg 0–1, Nya Ullevi den 18 maj 1988
 16 869: AIK–Djurgårdens IF 0–0, Råsundastadion den 6 juni 1988

 Högst publiksnitt per lag 
 7 857: IFK Göteborg
 6 034: Djurgårdens IF
 5 285: Malmö FF

 Svenska mästarna 

 Tränare''': Roy Hodgson

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Fotboll i Sverige 1988
1988
Fotbollssäsongen 1988
José María Olazábal

José María Olazábal Manterola, född 5 februari 1966 i Hondarribia, Baskien, är en spansk professionell golfspelare som har gjort succé både på PGA European Tour och PGA Tour och har vunnit två majors.

Olazábal slog igenom i golf 1986 då han under sin första säsong blev tvåa på den europeiska PGA-tourens Order of Merit vid 20 års ålder. Under de första nio säsongerna slutade topp tio varje år utom två, 1995 och 1996 då han råkade ut för en fotskada som befarades förstöra hans karriär. Men han återhämtade sig och slutade topp tio även 1997, 1999 och 2000. Han har mer än 20 titlar under sin karriär.

Båda Olazábals majors kom i USA, The Masters 1994 och 1999. Han har varit högt placerad i Masters flera gånger.

2000 började Olazábal att spela på den amerikanska PGA-touren och samtidigt behöll han sitt medlemskap på den europeiska. Han hade sitt bästa år på PGA-touren 2002, när han vann nästan två miljoner dollar och slutade på 24 plats i penningligan, men har inte nått de framgångar han hade i Europa på 80- och 90-talet. I maj 2005 hade han vunnit sex PGA-titlar, varav fem innan han blev fullvärdig medlem på touren.

Olazábal var med i det europeiska Ryder Cup-laget 1987, 1989, 1991, 1993, 1997, 1999 och 2006. Han hade ett framgångsrikt spel tillsammans med sin spanske kollega Severiano Ballesteros.

Meriter

Majorsegrar 
 1994 The Masters Tournament
 1999 The Masters Tournament

Segrar på Europatouren 
 1986 Ebel European Masters, Swiss Open, Sanyo Open 
 1988 Volvo Belgian Open, German Masters 
 1989 Tenerife Open, KLM Dutch Open 
 1990 Benson & Hedges International Open, Carroll's Irish Open, Lancome Trophy
 1991 Open Catalonia, Epson Grand Prix of Europe 
 1992 Turespana Open de Tenerife, Open Mediterrania 
 1994 Turespana Open Mediterrania, Volvo PGA Championship 
 1997 Turespana Masters Open de Canarias 
 1998 Dubai Desert Classic 
 2000 Benson and Hedges International Open 
 2001 Open de France, Hong Kong Open

Segrar på PGA-touren 
 1990 NEC World Series of Golf 
 1991 The International 
 1994 NEC World Series of Golf 
 2002 Buick Invitational

Övriga professionella segrar 
 1989 Visa Taiheiyo Masters (Japan)
 1990 Visa Taiheiyo Masters (Japan)

Amatörsegrar 
 1983 Italian Open Amateur Championship, Spanish Open Amateur Championship, British Boys Amateur Championship
 1984 The Amateur Championship, Belgian International Youths Championship, Spanish Open Amateur Championship
 1985 British Youths Amateur Championship

Externa länkar 
 Profil på European Tour
 Profil på PGA Tour

Spanska golfspelare
Män
Födda 1966
Levande personer
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Fotbollsallsvenskan 1989

Fotbollsallsvenskan 1989 spelades 8 april-1 oktober 1989 och vanns av Malmö FF. Slutspelet spelades 14 oktober-15 november 1989 och vanns av IFK Norrköping som blev svenska mästare genom att besegra Malmö FF i finalspelet. Finalspelet spelades i bäst av tre matcher.

Tabeller

Poängtabell

Resultattabell

SM-Slutspel

Slutspelsträd
{{#invoke:RoundN|N4|style=white-space:nowrap
|flex_tree=yes|skipmatch = |omit_blanks = yes|3rdplace = no|score-boxes=3

| | Gais|2|0|2| Malmö FF|2|1|3
| | Örebro SK|1|0|1| IFK Norrköping|1|3|4| | Malmö FF|2|0|0 (3)| IFK Norrköping |0|1|0 (3)}}
Tabellplacering

 Semifinaler 

Final
Spelades i bäst av tre matcher.

IFK Norrköping svenska mästare 1989.

 Skytteligan 
 Allsvenskan 
 16 mål: Jan Hellström, IFK Norrköping
 11 mål: Leif Engqvist, Malmö FF
 10 mål: Patrik Andersson, IFK Norrköping
 8 mål: Tommy Frejdh och Stefan Lindqvist, båda Halmstads BK; Håkan Lindman, Malmö FF; Håkan Sandberg, GIF Sundsvall, samt Peter Karlsson, Örgryte IS

 SM-slutspelet 
 3 mål: Leif Engqvist, Malmö FF
 2 mål: Jonas Lind, IFK Norrköping

 Publiksiffror 
 Högsta publiksiffror 
 13 465: Gais–IFK Göteborg 2–1, Nya Ullevi den 30 augusti 1989
 12 180: IFK Göteborg–Gais 2–2, Nya Ullevi den 11 maj 1989

 Högst publiksnitt per lag 
 5 899: Örebro SK
 5 255: Halmstads BK
 4 791: Gais

Lägsta publiksiffror
410: Västra Frölunda IF–Malmö FF 2–0, Ruddalens IP, 1 oktober 1989
412: Västra Frölunda IF–GIF Sundsvall 1–3, Ruddalens IP, 9 september 1989
554: Västra Frölunda IF–AIK 0–5, Ruddalens IP, 20 maj 1989

 Svenska mästarna 

 Tränare''': Kent Karlsson

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Fotboll i Sverige 1989
1989
Fotbollssäsongen 1989
Cassius Clay

Cassius Marcellus Clay, född 19 oktober 1810 i Madison County i Kentucky, död 22 juli 1903 i Madison County i Kentucky, var en amerikansk plantageägare, politiker och abolitionist. Han var Förenta Staternas sändebud vid hovet i Sankt Petersburg 1861-1862 och 1863-1869. 1862-1863 tjänstgjorde han som generalmajor i unionsarmén.

Cassius Marcellus Clay föddes i Madison County i Kentucky som son till militären och plantageägaren Green Clay, som var kusin med politikern Henry Clay. Han studerade vid Centre College i Danville (Kentucky) och sedan vid Yale, där han utexaminerades 1832. Under studietiden påverkades han av William Lloyd Garrison och blev en slaverimotståndare. Clay återvände till sin hemstat och blev där en förespråkare för emancipation, trots att det satte honom i livsfara. Istället för att bli jurist som han utbildats till gjorde han karriär inom politiken. Mellan 1835 och 1841 var han ledamot för Whigpartiet i Kentuckys delstatsförsamling, där han förespråkade gradvis emancipation, införande av en folkskola och reform i domstolsväsendet. Han förlorade sin plats 1841 på grund av sitt slaverimotstånd, och blev 1844 en kampanjtalare för sin fars kusin Henry Clay i nordstaterna. År 1845 grundade han en abolitionisttidning vid namn The True American i Lexington i Kentucky, men dess kontor förstördes av en mobb samma år, och tidningen fick flytta till Cincinnati i nordstaten Ohio istället. Clay blev känd för sitt mod, både i dueller och mordförsök mot honom, men även i mexikansk-amerikanska kriget, då han var kapten och blev tillfångatagen under general Scotts marsch mot Mexico City. Han lämnade Whigpartiet 1850 och ställde upp som slaverimotståndare i Kentuckys guvernörsval, men förlorade. Istället gick han år 1856 med i Republikanska partiet, inom vilket han kandiderade till att bli vicepresidentkandidat i valet 1860. President Lincoln skickade honom år 1861 som amerikanskt sändebud till Ryssland, där han framgångsrikt förespråkade nordstaternas sak. Året efter återvände han till USA för att delta som generalmajor i inbördeskriget, men var 1863 tillbaka på sin tidigare post i Sankt Petersburg där han stannade till 1869 och var delaktig i det amerikanska förvärvandet av Alaska. Efter kriget misstyckte han med republikanernas hantering av rekonstruktionen i sydstaterna och lämnade därför partiet, och hjälpte Horace Greeley att bli nominerad i valet 1872. I valen 1876 och 1880 stödde han demokraterna, men återgick till republikanerna 1884. Clay dog år 1903 på sin gård Whitehall i Kentucky.

Referenser

Amerikanska abolitionister
Amerikanska generaler
Amerikanska diplomater under 1800-talet
Amerikanska militärer under 1800-talet
Personer från Madison County, Kentucky
Födda 1810
Avlidna 1903
Män
Avair Strabain

Avair Strabain eller Avar Stråben var enligt Gutasagan en hövding från Alva socken på Gotland och en vis och mångkunnig man.  

Sagan berättar att många kungar anfallit ön i heden tid, men att gutarna alltid hade avgått med seger. Tydligen var det svear gutarna låg i strid med eftersom man sedan skickade flera sändebud till dem för att förhandla om fred, dock utan framgång.  Slutligen skickade man emellertid Avair som fredsförhandlare till sveakungen. Han träffade en överenskommelse som stipulerade att Gotland betalade en viss skatt till Sveariket; "så gick Gutarna av egen fri vilja under svea konung så att de kunde fritt och utan risk fara till alla platser i Svea rike utan tull och andra avgifter".

Enligt en sägen så kom Avair Strabain då till Sveakonungen, och fick audiens under dennes måltid. Konungen frågade inledandes Avair "vad nytt från gutaön?" varpå Avair svarade "Inte mycket. Men nyligen födde ett sto tre föl." "Vad gör då det tredje fölet när de andra två äter?", undrade kungen. "Han gör väl som jag, och står och tittar på", löd svaret, vilket kungen tyckte var så fyndigt och frimodigt sagt att Avair fick slå sig ned och äta, tillsammans med konungen och varefter det gick lätt att förhandla med honom.

Tidpunkten för fördraget är omtvistat eftersom Gutasagan inte nämner något årtal. Men då Wulfstan berättar att Gotland var del av Sveariket redan på 880-talet så torde det ha skett innan dess.

Några, som exempelvis arkeologerna Birger Nerman, Gad Rausing och Bo Gräslund förlägger Avair till mitten av 500-talet. De två senare spekulerar på var sitt håll ifall historien om Avair kan kopplas samman med händelser som förmedlas i det fornengelska Beowulfkvädet och att han kanske t o m är identisk med en historisk förlaga till Beowulf själv.

Källor 

https://www.pressreader.com/sweden/popular-arkeologi/20190221/282467120138142
https://www.academia.edu/36442346/Gotland_the_Pearl_of_the_Baltic_Sea_home_of_the_Varangians_pages_1-166, pp 104-108
https://www.academia.edu/6152637/Origin_Svear

Gestalter i nordisk sagalitteratur
Personer i Gotlands historia
Gausdals kommun

Gausdals kommun () är en kommun i landskapet Gudbrandsdalen  i Innlandet fylke i Norge.

Kommunen är belägen i dalgången kring älven Gausa och dess sidodalar. De flesta invånarna bor i området kring tätorterna Segalstad bru (som är centralort), Follebu och Forset men också i Østre och Vestre Gausdal, Svingvoll, Svatsum och Espedal. Gausdal är känt för fina utsikter, speciellt i Lieshøgda med utsikt över hela dalen och ner till Lillehammer.

Lite norr om Follebu ligger Bjørnstjerne Bjørnsons gård Aulestad.

Den största insjön i Gausdal är Rausjøen som är belägen väster om Bjørga.

Gausdals vänort i Sverige är Mora.

Administrativ historik 
Första gången en kommun med namnet Gausdal bildades var på 1830-talet, samtidigt med flertalet andra norska kommuner. Denna kommun delades 1879 i Østre och Vestre Gausdal. 1962 återförenades dessa två kommuner. 

1867 överfördes ett område med 40 invånare från Øyers kommun. 1956 överförs ett område med sju invånare från Vestra Gausdal till Sør-Frons kommun.

Tätorter 
Follebu
Forset
Segalstad bru (centralort)

Helvete 
Helvete är en cirka 100 meter djup ravin omkring en kilometer sydost om sjön Espedalsvattnet ungefär 6 mil nordväst om Lillehammer. Namnet har kommit av att det i gångna tider var mycket svårt att passera ravinen med boskap och förnödenheter.

Under en relativt kort period för cirka 9 000 år sedan, Espedalsfasen, skedde vattenutflödet från den smältande inlandsisen under isen ut genom Espedalen och det bildades jättegrytor i den relativt mjuka ljusa anortositbergarten. I dag finns ett tiotal jättegrytor, varav de största är cirka 40 m djupa och 20-30 m breda och därmed de största i Nordeuropa.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Kommuner i Innlandet fylke
Pierre L’Enfant

Pierre Charles L’Enfant, på engelska även kallad Peter L’Enfant, född 2 augusti 1754 i Anet i Eure-et-Loir, död 14 juni 1825 i Prince George's County i Maryland, var en fransk-amerikansk militär och stadsplanerare,  mest känd som upphovsmannen till planen för gatunätet i Washington, D.C. Han arbetade även som arkitekt och ritade Federal Hall i New York.

Biografi

Från 1771 till 1776 studerade L'Enfant konst vid Académie Royale de Peinture et de Sculpture i Paris med sin far som lärare. Vid 22 års ålder bestämde han sig för att åka till den "Nya Världen" tillsammans med markis Marie-Joseph Lafayette.

Efter ankomsten till USA 1777 deltog han som frivillig i amerikanska frihetskriget. Han avancerade till major och lärde känna George Washington, som senare erbjöd honom uppdraget att utforma den nya huvudstaden på en yta av 10 x 10 miles mark vid Potomacfloden. L'Enfant accepterade uppdraget och kring 1792 publicerades de första kartorna över den nya magnifika stadsplanen som förde tankarna till det antika Rom och dess storhetstid.

Arkitekten hyllades som en hjälte, men tvingades redan 1792 avgå efter en konflikt med andra personer i projektet. Staden Washington D.C. byggdes dock till stor del enligt L'Enfants ursprungliga planer, men L'Enfant själv fick fram till sin död kämpa i flera domstolar för att få en acceptabel ekonomisk ersättning för sitt arbete. Han dog fattig, och först efter sin död hyllades han med ett monument. Hans kvarlevor flyttades och han begravdes på nytt på Arlington National Cemetery.

Referenser

Noter

Externa länkar
 
 The L'Enfant and McMillian Plans
 L'Enfant - Arlington Cemetery

Amerikanska arkitekter under 1700-talet
Födda 1754
Avlidna 1825
Män
Amerikanska militärer under 1700-talet
Franska militärer under 1700-talet
Personer i amerikanska frihetskriget
Washington, D.C.
Amerikanska stadsplanerare
Franska stadsplanerare
Personer från Eure-et-Loir
Strafföreläggande

Strafföreläggande innebär att en person som är misstänkt för ett mindre allvarligt brott omedelbart eller inom viss tid föreläggs ett bötesstraff som utfärdas antingen av åklagare eller tullåklagare.
 
Strafföreläggande är möjligt för brott där påföljden är begränsat till böter och/eller villkorlig dom. Exempel på sådana brott är stöld, snatteri och trafikförseelser.

Ett strafföreläggande ska innehålla uppgift om:
den åklagare som har utfärdat föreläggandet, 
den misstänkte, 
brottet med angivande av tid och plats för dess begående samt övriga omständigheter som behövs för att känneteckna det, 
den eller de bestämmelser som är tillämpliga när det gäller brottet, 
det straff och den särskilda rättsverkan, som föreläggs den misstänkte, och 
det enskilda anspråk som föreläggs den misstänkte med uppgift om målsäganden och de omständigheter som anspråket grundar sig på.

Ett strafföreläggande kräver inte att den misstänkte erkänner brottet, men det kräver att den misstänkte (antingen omedelbart eller inom föreskriven tid) godkänner strafföreläggandet genom att skriver under föreläggandet (se 48:2 RB). Det har därefter samma verkan som en lagakraftvunnen dom.

Ett strafföreläggande kan också godkännas genom att hela beloppet betalas till den myndighet som regeringen bestämmer, utan att ett skriftligt godkännande skett, om föreläggandet avser endast böter.  

Betalning ska inte anses som ett godkännande, om det framgår att den misstänkte inte har avsett att godkänna föreläggandet.
 
Strafföreläggande är en förenklande och tidsbesparande procedur, för båda parter, då ärendet inte går till rättegång i domstol. Skriver den misstänkte inte under strafföreläggandet kan ärendet gå vidare till åtal.

Ett godkänt strafföreläggande förs in i belastningsregistret.

Åklagarmyndigheten 

Ett strafföreläggande har samma verkan som en dom och det antecknas i belastningsregistret. Skillnaden är att åklagaren inte väcker åtal och det blir därmed inte heller någon rättegång.
Vid strafföreläggande skickas en blankett hem till den misstänkte, på vilken han eller hon erkänner brottet och accepterar straffet. Detta är frivilligt och man kan välja att låta åklagaren väcka åtal och att målet prövas av domstolen i stället, vilket kan leda till höga kostnader för den misstänkte, då denne ska betala domstolskostnader vid fällande dom.

Källor

Se även
 Ordningsbot
 Vite
 Ordningsföreläggande

Straffrätt