kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
1230

1230 (MCCXXX) var ett normalår som började en tisdag i den Julianska kalendern.

Händelser

September 
24 september – Leon återförenas med Kastilien. Kung Ferdinand III erövrar Córdoba och Sevilla.

Okänt datum 
Václav I blir kung av Böhmen.
Nunneklostret Sko kloster grundas.
Fred i San Germano mellan kejsar Fredrik II och påven Gregorius IX.

Födda 
Petrus de Dacia, svensk teolog och författare, född på Gotland.
Jacobus de Voragine, ärkebiskop av Genua (omkring detta år).
Margareta Sambiria av Pommerellen, drottning av Danmark 1252–1259, gift med Kristofer I (född omkring detta år).

Avlidna 
 7 april – Ingegärd Birgersdotter, drottning av Sverige 1200–1208, gift med Sverker den yngre (möjligen död detta datum).
 23 december – Berengaria av Navarra, drottning av England 1191–1199 (gift med Rikard I Lejonhjärta)
 Ottokar I, kung av Böhmen sedan 1198.
 Benedetto Antelami, född omkring 1230, var en italiensk arkitekt och bildhuggare

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1200

1200 (MCC) var ett skottår som började en lördag i den Julianska kalendern.

Händelser

Augusti 
 24 augusti – Johan av England gifter sig med Isabella av Angoulême.

Okänt datum 
 Den svenska kyrkan blir skattefri, varvid "det andliga frälset" skapas.
 Den danske historikern Saxo Grammaticus skriver Gesta Danorum (Danernas bedrifter), som även behandlar svenska förhållanden.
 Filip II August av Frankrike reglerar studierna och studenter revolterar i Paris.

Födda 
 Arnulf av Löwen (född omkring detta år).
 Helena Pedersdotter Strange, drottning av Sverige 1229–1234, gift med Knut Långe.

Avlidna 
 Kristina Stigsdotter Hvide, drottning av Sverige 1164–1167, gift med Karl Sverkersson.
 Benedicta Ebbesdotter, drottning av Sverige sedan 1195 eller 1196, gift med Sverker den yngre (död detta eller föregående år).
 Zhu Xi, kinesisk filosof.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1130

1130 (MCXXX) var ett normalår som började en onsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Februari 
 14 februari – Sedan Calixtus II har avlidit dagen innan väljs Gregorio Papareschi till påve och tar namnet Innocentius II. Samtidigt utses Anacletus II till motpåve.

Mars 
 26 mars – När Sigurd Jorsalafarare dör utbryter i Norge ett inbördeskrig om kungamakten, som kommer att pågå till 1240 och gå till historien som borgarkriget. Det börjar med att Sigurds son Magnus och hans bror Harald Gille båda utropas till kungar av Norge i opposition mot varandra.

Okänt datum 
 Magnus den starke avsätts som kung i Västergötland och därmed står Sverker den äldre som ensam pretendent till den svenska tronen och blir därmed kung av Sverige.
 Biskop Siward drivs i landsflykt till Tyskland och återvänder aldrig mer.
 Den danske ärkebiskopen Ascer viger Henrik till biskop i Sigtuna.
 Biskopssätet i Sigtuna flyttas till Gamla Uppsala.
 Bulverket i Tingstäde träsk på Gotland överges (omkring detta år).
 Chrétien de Troyes och Marie de France börjar skriva sagan om Kung Arthur.
 Den normandiske hertigen Roger upphöjs av påven till kung av Sicilien.

Födda 
 Clemens III, född Paolo Scolari, påve 1187–1191.
 Magnus Henriksson, dansk prins, svensk tronpretendent 1160–1161.
 Birgitta Haraldsdotter, norsk prinsessa, svensk titulärdrottning 1160–1161, gift med Magnus Henriksson.
 Zhu Xi, kinesisk filosof.
 Géza II, ungersk kung.
 Joakim av Floris (omkring detta år).
 Herrad av Landsberg, tysk författare, forskare och nunna.

Avlidna 
 13 februari – Honorius II, född Lamberto Scannabecchi, påve sedan 1124.
 26 mars – Sigurd Jorsalafarare, kung av Norge sedan 1103.
 Margareta Fredkulla, svensk prinsessa, drottning av Norge 1101–1103 (gift med Magnus Barfot) och av Danmark sedan 1105 (gift med Nils Svensson).
 Maud av Huntingdon, drottning av Skottland sedan 1124 (gift med David I) (död detta eller nästa år)
 Teresa av Leon, portugisisk grevinna, drottning och regent.
 Alam al-Malika, jemenitisk sångerska och regent i Zabid.

Källor

Externa länkar
Axel Rappe

Axel Rappe kan syfta på flera personer, framför allt:

Axel Rappe (1838–1918), militär, statsråd
Axel Rappe (1884–1945), militär, överkommendant
 Axel Rappe (1904–1983), friherre, präst
Jöns Bromée

Jöns Bromée (i riksdagen kallad Bromée i Billsta) , född 10 januari 1841 i Hackås, Jämtlands län, död där 25 augusti 1931, var en svensk lantbrukare och politiker (liberal), partiledare för Folkpartiet 1895–1900.

Jöns Bromée, som härstammar från den gamla jämtländska frälseätten Skancke, fick endast sju veckors undervisning i folkskola och var från fjorton års ålder jordbruks- och vägarbetare. Han var anställd som virkesuppköpare för Tunadals AB 1859–1862, men slog sig efter giftermålet 1863 ner som lantbrukare i Billsta (vid Billstaån) i födelsesocknen Hackås. Redan vid 15 års ålder hade han börjat på egen hand hålla auktioner, och 1868–1871 hade han upprepade gånger förordnande som vice länsman. I hemorten har han erhållit en mängd kommunala uppdrag, bland annat som landstingsman i sammanlagt 20 år under tiden 1879–1904. 

Han var riksdagsledamot för Jämtlands östra domsagas valkrets från extravalet 1887 till 1911. I riksdagen tillhörde han det frihandelsvänliga Gamla lantmannapartiet 1888–1894, men när detta återförenades med tullvännerna i Nya lantmannapartiet 1895 deltog han i stället i bildandet av en ny liberal partigrupp, Folkpartiet, där han hela tiden var förtroenderådets ordförande. År 1900 uppgick Folkpartiet i Liberala samlingspartiet, som han därefter tillhörde under återstoden av sin riksdagstid och i vars förtroenderåd han ingick som ledamot.

I riksdagen var han bland annat ledamot i bevillningsutskottet 1894–1895, men uteslöts från utskottet efter brytningen med Lantmannapartiet. Han återkom dock till utskottet som ledamot 1900–1911 och var också utskottets vice ordförande vid de lagtima riksmötena 1903–1906. Som riksdagsledamot var han starkt engagerad för avskaffade livsmedelstullar, skärpt alkoholpolitik och utvidgad rösträtt.

Jöns Bromée var en av dem som sagt sig ha sett Storsjöodjuret.

Källor 
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 265

Noter

Vidare läsning 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Gamla lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet (1895–1900)
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Personer inom svensk liberalism
Svenska partiledare
Personer från Hackås socken
Födda 1841
Avlidna 1931
Män
David Bergström

David Kristian Bergström, född 5 november 1858 i Brunneby församling, Östergötlands län, död 3 februari 1946 i Danderyds församling, Stockholms län, var en svensk politiker (liberal) och publicist. Han var son till slussinspektören Christian Bergström och Sofia Dahlgren.

David Bergström var medarbetare i Dagens Nyheter 1883–1884 och 1892–1893 samt därefter medarbetare i Aftonbladet från 1894. Han var redaktör för och utgivare av studentföreningen Verdandis småskrifter från 1888. Vidare var han Svenska Journalistföreningens (nuvarande Svenska Journalistförbundets) förste ordförande 1902–1905 och spelade den ledande rollen vid dess grundande. Han blev filosofie doktor i statsvetenskap vid Lunds universitet 1892.

Bergström var en av de tongivande liberalerna under 1900-talets första decennier och var starkt engagerad i rösträttsfrågan, bland annat som ordförande för Sveriges allmänna rösträttsförbund. Han betecknades i sin samtid som "den svenska rösträttsrörelsens mest energiske ledare" (Aftonbladet). Han var riksdagsledamot 1894–1907 (i andra kammaren för Stockholms stads valkrets) samt 1912–1915 och 1925–1932 (i första kammaren, 1912–1915 för Östergötlands läns valkrets och 1925–1932 för Östergötlands läns med Norrköpings valkrets). Han anslöt sig sina första riksdagsår till Folkpartiet och från 1900 till Liberala samlingspartiet. Vid den liberala partisplittringen 1923 kvarstod han med Frisinnade landsföreningen och ingick således i riksdagsgruppen för Frisinnade folkpartiet under sin sista riksdagssejour.

Bergström var konsultativt statsråd 1905–1906 samt krigsminister 1911–1914 i regeringen Staaff II och därmed Sveriges förste civile krigsminister. Han fick riksdagen att anta förslag om försöksmobilisering (1912), arméns vinterutrustning (1913) och ordnandet av landstormsförråd (1913). Regeringen avgick efter att offentligt ha kritiserats av kung Gustaf V i borggårdstalet för att satsa för lite på försvaret.

Under mellantiden mellan statsrådsbefattningarna var Bergström generalkonsul i Helsingfors 1907–1911 och erhöll 1916 generalkonsulatet i Montréal samt var 1918–1922 envoyé i Tokyo och Peking. Han utgav också flera skrifter, bland annat Den kommunala rösträtten (1915).

Referenser 
 
 
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 54

Noter

Vidare läsning 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet (1895–1900)
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Frisinnade folkpartiet
Sveriges konsultativa statsråd
Sveriges krigsministrar
Sveriges ambassadörer i Japan
Sveriges ambassadörer i Kina
Sveriges generalkonsuler i Helsingfors
Sveriges generalkonsuler i Montréal
Personer inom svensk liberalism
Alumner från Lunds universitet
Födda 1858
Avlidna 1946
Män
Personer från Brunneby socken
Jesper Crusebjörn

Jesper Ingevald Crusebjörn, född 12 juli 1843 på Åvinge i Grödinge, Stockholms län, död 24 juni 1904 i Umeå, var en svensk militär, ämbetsman och politiker.

Biografi
Crusebjörn blev underlöjtnant vid Västmanlands infanteriregemente 1863, generalstabsofficer 1869, major 1883, överstelöjtnant vid andra livgrenadjärregementet 1888 och chef för Jämtlands fältjägarkår samma år, samt överste 1891. Han lämnade därefter armén då han utnämndes till landshövding i Västerbottens län, men återinträdde som generalmajor i armén 1899 och blev generallöjtnant 1901. År 1903 tog han avsked ur krigstjänsten. Crusebjörn var 1872–1882 lärare vid Krigshögskolan och 1880–1882 sekreterare i försvarskommittén.

Crusebjörn var även riksdagsledamot i första kammaren för Västerbottens läns valkrets 1884–1896, i andra kammaren för Umeå, Skellefteå och Piteå valkrets 1897–1902 och åter i första kammaren för Västerbottens läns valkrets 1903–1904. Under sin tid i andra kammaren togs hans tid flitigt i anspråk för kommittéarbeten och han var bland annat ordförande i parlamentariska befästningskommittén 1897–1898. Han var krigsminister 1899–1903 och genomdrev under sin tid som sådan anläggandet av Bodens fästning och antagandet av 1901 års härordning. På grund av sjukdom avgick han 1903 från statsrådsämbetet och återtog befattningen som landshövding i Västerbotten.

Crusebjörn var ledamot av Krigsvetenskapliga akademien och Lantbruksakademien samt kommendör av Svärdsorden och Nordstjärneorden. Hans porträtt och sabel finns vid Södra skånska regementet.

Jesper Crusebjörn var son till hovjunkaren Frans Adolf Crusebjörn och Lovisa Magdalena Fougt. Han var dottersons son till Johan Sundblad.

Källor
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 411

Noter

Externa länkar
 
 
  

Födda 1843
Avlidna 1904
Män
Personer från Grödinge socken
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska politiker under 1800-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Generallöjtnanter i svenska armén
Svenska regementschefer
Sveriges krigsministrar
Landshövdingar i Västerbottens län
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Kommendörer av första klassen av Nordstjärneorden
Svensk uppslagsbok
Ätten Crusebjörn
Tore Billing

Lars Theodor (Tore) Billing, född den 14 oktober 1816 på Lundsgården i Källna i Skåne, död den 30 december 1892 i Stockholm, var en svensk landskapsmålare.

Billing var son till kronofogden Christoffer Billing och Anna Fredrika Schmidt, samt kusin till Gottfrid Billing och från 1846 gift med sångerskan Elma Ström.

Deras dotter Anna Svenborg Billing var också konstnär.

Han avlade studentexamen i Lund 1831. Som konstnär bedrev han studier för den norske landskapsmålaren Jacob Mathias Calmeyer och gjorde under 1850-talet ett flertal studieresor i Danmark, Tyskland, Schweiz, Belgien och Frankrike. Han är representerad med verk på bland annat Nationalmuseum  (I parken vid Drottningholm, 1875), Göteborgs konstmuseum, Riksantikvarieämbetet, Norrköpings konstmuseum, och Härnösands museum. Hans skissböcker med en del målningar förvaras på Lunds universitetsbibliotek.

Till Billings elever hör Olof Hermelin och Josefina Holmlund. Tore Billing är begravd på Solna kyrkogård.

Källor
 Svenskt porträttgalleri, band XX (Stockholm 1901)
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
 Lars Teodor Billing på Gravar.se

Noter

Svenska landskapsmålare
Svenska målare under 1800-talet
Ledamöter av Konstakademien
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1816
Avlidna 1892
Män
Kulturåret 1817



Händelser
16 februari – Dorothea Dunckels pjäs Förlofningen har urpremiär på Aurora ordens teater.
okänt datum – Filippo Taglioni utses till balettmästare vid Kungliga Baletten.
okänt datum – Justina Casagli, Elisabet Frösslind, Anna Sofia Sevelin och Jeanette Wässelius associéer i Kungliga Musikaliska Akademien; Gustaf Fredrik Wirsén blir fullvärdig medlem.

Nya verk
 Vladimir den store av Erik Johan Stagnelius

Födda
 22 februari
Niels W. Gade (död 1890), dansk tonsättare.
Ottilie Wildermuth (död 1877), tysk författare.
 23 februari – George Frederick Watts (död 1904), brittisk målare och skulptör.
 2 mars – János Arany (död 1882), ungersk författare, journalist och översättare.
 24 mars – Fritz von Dardel (död 1901), svensk överintendent, militär, målare och tecknare.
 26 juni – Branwell Brontë (död 1848), brittisk konstnär.
 12 juli – Henry David Thoreau (död 1862), amerikansk författare och filosof.
 29 augusti – John Leech (död 1864), brittisk konstnär och satiriker.
 14 september – Theodor Storm (död 1888), tysk författare.
 2 oktober
 Gunnar Wennerberg (död 1901), ämbetsman, politiker, skald och tonsättare.
 Hans Gasser (död 1868), österrikisk bildhuggare.
 14 oktober – Tore Billing (död 1892), svensk landskapsmålare.
 30 november – Theodor Mommsen (död 1903), tysk historiker och nobelpristagare i litteratur 1902.
 12 december – Christian Wilhelm Steendorff (död 1904), dansk målare.
 okänt datum – Luigi Amici (död 1897), italiensk skulptör.

Avlidna
 8 mars – Anna Maria Lenngren (född 1754), svensk författare.
 2 april – Johann Heinrich Jung-Stilling (född 1740), tysk mystisk skriftställare.
 14 juli – Germaine de Staël (född 1766), fransk författare.
 28 juli – Jane Austen (född 1775), brittisk författare.

Källor
Konståret 1892



Händelser

Okänt datum
Maj – The Linked Ring grundas av Henry Peach Robinson i England för att främja foto som konst.

Verk 

 John Collier - Lilith
 Henri de Toulouse-Lautrec - La Goulue arrivant au Moulin Rouge (accompagnée de deux femmes) (Museum of Modern Art, New York)

Födda 

 13 februari - Grant Wood (död 1942), amerikansk målare.
 24 mars - Esther Gehlin (död 1949), svensk-dansk konstnär.
 14 april - Mikko Carlstedt (död 1964), finländsk målare.
 25 april - Arvid Knöppel (död 1970), svensk skulptör, tecknare, grafiker, författare och målare.
 17 maj - Ernst Wilhelm Nilsson (död 1937), svensk målare, tecknare och grafiker.
 30 maj - Fernando Amorsolo (död 1972), filippinsk målare. 
 31 maj - Michel Kikoine (död 1968), vitrysk målare.
 8 juni - Joel Pettersson (död 1937), åländsk författare och bildkonstnär. 
 9 juli - Nils Möllerberg (död 1954), svensk skulptör, tecknare och grafiker.
 15 juli - Walter Benjamin (död 1940), tysk filosof, litteraturvetare och konstkritiker.
 19 juli - Suzanne Malherbe (död 1972), fransk illustratör och designer. 
 7 augusti - Einar Forseth (död 1988), svensk konstnär.
 16 augusti - Otto Messmer (död 1983), amerikansk animatör.
 21 augusti - Gunnar Svenson (död 1977), svensk konstnär och professor. 
 30 augusti - Gerhard Albe (död 1965), svensk intendent och målare. 
 23 september - Georg Lagerstedt (död 1982), svensk målare, tecknare och illustratör.
 11 oktober - Anton Räderscheidt (död 1970), tysk målare.
 15 oktober - Gunnar Erik Ström (död 1982), svensk konstnär.
 16 oktober - Adolf Ziegler (död 1959), tysk målare och politiker. 
 18 november - Stig Borglind (död 1965), svensk grafiker. 
 23 november - Romain de Tirtoff (död 1990), ryskfödd fransk konstnär och designer. 
 7 december - Stuart Davis (död 1964), amerikansk målare.
 9 december - Julia Lüning (död 1976), svensk konstnär.
 okänt datum - Tora Huitfeldt (död 1967), svensk konstnär.
 okänt datum - Lennart Segerstråle (död 1975), finlandssvensk målare och grafiker,

Avlidna 

 14 januari - Alexander Jackson Davis (född 1803), amerikansk arkitekt och illustratör.
 21 juni - Louis Janmot (född 1814), fransk målare.
 5 oktober - Albert Aurier (född 1865), fransk målare, konstkritiker och poet. 
 14 oktober - Peter Nicolai Arbo (född 1831), norsk konstnär. 
 29 oktober - William Harnett (född 1848), irländsk-amerikansk trompe l'œil-målare.
 9 december - Ernst Klimt (född 1864), österrikisk historie- och dekorationsmålare.
 30 december - Tore Billing (född 1817), svensk landskapsmålare.
 okänt datum - John Lewis Brown (född 1829), fransk målare.
 okänt datum - Walter Hood Fitch (född 1817), skotsk  botanisk konstnär. 
 okänt datum - Louis Vuitton (född 1821), fransk designer.
 okänt datum - Serafino De Tivoli (född 1826), italiensk målare.

Referenser

Externa länkar
Ivar Månsson i Trää

Ivar Månsson i Trää, född 27 september 1845 i Norrvidinge, Malmöhus län, död 23 januari 1911 i Lund, var en svensk lantbrukare och politiker. Han var riksdagsledamot för Onsjö härads valkrets i andra kammaren 1873–1879 och 1885–1903.

Biografi 
Månsson var son till en välbärgad bonde. Hans politiska bana började tidigt, då han fick det ena kommunala uppdraget efter det andra, för att som 27-årig väljas in i riksdagen. Där gjorde han sig mycket uppmärksammad som en radikal medlem av Lantmannapartiet, intelligent, vältalig och självsäker. Han var ledamot av andra kammaren mellan 1873 och 1879 och andra gången 1885–1903. Under sex års hemmavaro utvecklades hans politiska ställningstagande mer och mer åt konservatism, särskilt protektionism. Icke desto mindre kunde han emellanåt visa sig vara radikal. Detta anses vara orsaken, dvs. bristen på jämvikt eller politisk stadga, till att Månsson inte blev någon dominerande ledare. Han var ledamot av Konstitutionsutskottet 1888-90, Bankoutskottet 1891–94 och Bevillningsutskottet 1895. 

Månsson var emellertid en av dem som verkade för sammanslagning av riksdagens båda lantmannapartier 1895. Och inom det återförenade partiet kom han att tillhöra ledargarnityren. Särskild möda lade han ned på försvarsfrågans lösning 1901 och på genomdrivandet av 1902 års beslut i rösträttsfrågan, vilken innebar allmän rösträtt till andra kammaren vid fullgjord skatteplikt till stat och kommun, lika representation för stad och land, samt proportionell valmetod. Månsson var ledamot av flera kommittéer, bland annat kommittén för proportionella val 1902–03. Han satt i Statsutskottet perioden 1896–1903, och därefter lämnade han riksdagen. 

Månsson övertog en befattning som tillförordnad domänintendent i Kristianstads län (1902–09). Han gjorde flera uppmärksammade politiska utspel, vilka snarare hade beröringspunkter med ungdomens radikalism än med hans konservativa riksdagsperiod. 

Ivar Månsson var i andra äktenskapet gift med Sigrid Charlotta, född Larsson 1854. Hon var dotter till Carl Anders Larsson och blev mor till Tora, i första äktenskapet gift Hallgren och därefter Fritiof Nilsson Piratens andra hustru.

Referenser
Noter

Källor
Lars-Ove Larsson: Vem är vem i svensk historia, sid. 178
 Svensk uppslagsbok, 19. Malmö 1934

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Nya lantmannapartiet
Personer från Norrvidinge socken
Domänintendenter
Födda 1845
Avlidna 1911
Män
Ossian Berger

Ossian Berger (i riksdagen kallad Berger i Stockholm), född 13 februari 1849 i Nysunds socken, Örebro län, död 28 december 1914 i Stockholm, var en svensk jurist och politiker, justitieminister 1902–1905.

Berger blev filosofie doktor 1877 och juris doktor 1884 vid Uppsala universitet. Han var därefter verksam inom hovrätten över Skåne och Blekinge och sedan häradshövding i Norra Åsbo härad 1892–1898. 1898–1902 var han justitieombudsman, varpå han blev justitieminister 1902–1905 i Erik Gustaf Boströms andra ministär. Därefter återgick han till sin tjänst i Norra Åsbo för ett år, innan han blev vald till suppleant för justitieombudsmannen 1906–1907 och 1908–1913, samt igen vald till justitieombudsman 1913 till sin död 1914. Åren 1907–1912 var han därtill riksdagsledamot i första kammaren, år 1907–1911 för Kalmar läns södra valkrets och 1912 för Örebro läns valkrets. Han var partilös 1907, tillhörde Första kammarens moderata parti 1908–1911 och betecknade sig slutligen 1912 som liberal vilde.

Som justitieombudsman lade Berger fram förslag till förbättringar av lagar, läroböcker för juridikstudier, rättsväsendet och medborgerliga rättigheter som församlingsfriheten. Under tiden som justitieminister var han frisinnad men försvarsvänlig. Han drev igenom att Sverige anslöt sig till Bernkonventionen, och hade den omdebatterade rösträttsfrågan på sitt bord men kunde inte driva igenom allmän och lika rösträtt för män till val till andra kammaren då de liberala opponerade sig emot proportionalismen.

Ossian Berger var son till Anders Berger och Marie Charlotte Löwenhielm samt bror till Alexander Berger och Vilhelm Berger. Han avled på Sophiahemmet i Stockholm. Ossian Berger är begraven på Gråmanstorps kyrkogård.

Källor 
 Minnesruna i Svenska Dagbladet, 29 december 1914, sidan 6
 Ossian Berger på Gravar.se
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Anders Norberg och Andreas Tjerneld, Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1985), band 2, s. 262

Noter

Vidare läsning 
 

Sveriges justitieministrar
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens moderata parti
Justitieombudsmän i Sverige
Svenska liberala politiker
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Personer från Nysunds socken
Födda 1849
Avlidna 1914
Män
Alumner från Uppsala universitet