kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kerstinbo

Kerstinbo är en tidigare småort i Nora socken, Heby kommun (Uppland), Uppsala län belägen nära korsningen av riksväg 56 och länsväg 272 samt Dalälven och landskapsgränsen till Gästrikland. Vid 2015 års småortsavgränsning visade sig att folkmängden i orten sjunkit till under 50 personer och småorten upplöstes som statistik-geografisk enhet; husen och folket är dock fortfarande kvar.

Kerstinbo har präglats av skogsrelaterade företag, bland annat snickerifabriker.

Historia
Kerstinbo (som by) omtalas första gången 1453, under 1500-talet och framåt fanns här ett skattemantal. Från 1620-talet omfattade det två gårdar, från 1640-talet tre gårdar och från 1650-talet fyra gårdar i byn. Torpet Sveden omtalas första gången 1628.

Orten växte fram som stationssamhälle vid Sala-Gysinge-Gävle Järnväg (SGGJ) som öppnades den 28 december 1900 på delen Sala–Kerstinbo. I Kerstinbo anlades frilastspår med plats för 17 vagnar, lastkaj för 2 vagnar samt lastbrygga för träkol. Stationen placerades drygt 1 kilometer söder om byn Kerstinbo. Hela järnvägen (med bro över Dalälven norr om Kerstinbo) öppnades 1901. Den övergick till Statens järnvägar 1937; persontrafiken lades ned i januari 1964. Större delen av banan revs upp 1971. Utöver skolbussar har samhället idag varken buss- eller tågförbindelser, men under några omgångar före 2009 fanns en busslinje i VL:s och senare UL:s regi mellan Österfärnebo i norr och Östervåla i söder via Gysinge genom projektet Gysingelänken.

Noter

Orter i Heby kommun
Tidigare småorter i Sverige
Smedstorpet

Smedstorpet är en tidigare småort i Vittinge socken i Heby kommun. Det är ett parhusområde innehållandes 15 parhus, 4 garagelängor och en gemensamhetslokal väster om Vittinge samhälle. 2015 hade småorten vuxit samman med Vittinge tätort.

Noter

Orter i Heby kommun
Tidigare småorter i Sverige
Skröna

En skröna är en personligt hållen berättelse med passande överdrifter, vilka förstärker berättelsen. En skröna kan ofta vara direkt osann, men den berättas för att vara underhållande.

Se även 
 Vandringssägen
 Legend
 Klintbergare

Folkminnen
Berättelser
Jason Connery

Jason Joseph Connery, född 11 januari 1963 i London, är en brittisk skådespelare. Han är son till skådespelarna Sean Connery och Diane Cilento. 

Connery är uppvuxen i London och Skottland. Han fick sitt stora genombrott som Robert of Huntingdon i den brittiska TV-serien Robin av Sherwood (1986), och har sedan dess medverkat i ett flertal olika filmer, TV-serier och teaterproduktioner i England, USA, och Australien.

Filmografi (urval)
1986 – Robin av Sherwood
1988 – Casablanca Express
1990 – The Secret Life of Ian Fleming

1995 – Fiendeland (Bullet to Beijing)
1988 – Inkräktaren (Urban Ghost Story)
2000 – Shanghai Noon

Externa länkar

Brittiska skådespelare
Födda 1963
Män
Levande personer
Skådespelare från London
Lista över berömda hundar

Det här är en lista över berömda hundar.

Kända hundar (alfabetisk ordning) 

 Balto (en siberian husky) var ledarhund för ett av de hundspann som levererade medicin till staden Nome.
 Skeppshunden Bamse (1937-1944)
 Barry (1800-1814), en Sankt Bernhardshund som arbetade som räddningshund i Schweiz. 
 Belka och Strelka, två hundar som sköts upp i den sovjetiska satelliten Sputnik 5 den 19 augusti 1960.
 Boss "Bosco" Ramos, hund som 1981 valdes till borgmästare i samhället Sunol i Kalifornien, USA.
 Chaser (född 2004), Border Collie med det största uppvisade minnet av alla djur, utöver människan.
 Hachikō (1923-1935), en mycket lojal akitahane i japan.
 Lajka, blev den första varelsen i omloppsbana runt jorden den 3 november 1957.
 Negro Matapacos, chilensk hund som blivit symbol för flera proteströrelser
 Nipper (1884-1895), avbildas på etiketten för His Master's Voice.
 Togo, var den ledarhund som förde Leonhard Seppalas ekipage den svåraste och längsta etappen av den berömda hundslädefärden som förde serum till Nome

Hundar med kända ägare 
 Barney, en av George W. Bush's hundar
 Blondi, Adolf Hitlers hund
 Bo, Barack Obamas hund.
 Buddy, Bill Clintons hund. 
 Checkers, hund som Richard Nixon fått som present till döttrarna.
 Martha, fårhund ägd av Paul McCartney som även omsjungs i en låt av Beatles. 
 Miss Beazley, en av George W. Bush's hundar.
 Pompe, Karl XII:s hundar.

Kända fiktiva hundar

Litteratur
 Hundkungen, sägenmotiv i nordisk mytologi.
 Lassie, collie som förekommer i böcker, filmer och tv-serier, skapad 1938.
 Svipp, i böckerna om Barnen i Bullerbyn.
 Tim, i fem-böckerna som även filmatiserats.

Spelfilm och TV-serier
 Beethoven, sankt bernhardshund som är huvudperson i filmerna med samma namn.
 Bob, golden retriever som medverkande i TV-serien The Tribe.
 Båtsman, Tjorvens sankt bernhardshund i TV-serien Vi på Saltkråkan.
 Eddie, Martin Cranes jack russell terrier i TV-serien Frasier
 Hooch, figur i filmen Turner & Hooch
 Rex, schäfer som medverkar i den österrikiska kriminalserien Kommissarie Rex.
 Rin Tin Tin, schäfer som medverkade i filmer från 1920-talet och framåt.
 Tubbe, border collie, medverkande i TV-serien Snoken.
 Air Bud, Golden retriever medverkar i filmerna Air Bud - vilken lirare! och Air Bud: Golden Receiver

Tecknade serier och animerad film
 Laban
 Lady och Lufsen, huvudfigurer i filmen med samma namn
 Milou, Tintins hund.
 Pluto, Musse Piggs hund
 Pongo och Perdita och deras valpar i Pongo och de 101 dalmatinerna
 Rabalder, tecknad röd hund. Mycket stökig.
 Ratata, i serien om Lucky Luke
 Snobben
 Brain, brorsdotterns hund i TV-serien Kommissarie Gadget

Se även 
 Bruna hund-affären
 Pavlovs hundar

Referenser

Externa länkar 
 The Index of Famous Dogs
 Famous Dogs

 
Hundar, berömda
Vikmanshyttan

Vikmanshyttan är en tätort i Hedemora kommun, Dalarna (Dalarnas län). Vikmanshyttan ligger omkring 10 kilometer väster om Hedemora och hade år 2010 843 invånare.

Historia 

Vikmanshyttan är en gammal bruksort; redan 1538 nämns en hytta och under åren 1693-1716 fanns här också ett kopparverk. Vikmanshytte bruk köptes 1675 av Johan Angerstein och tillhörde släkten Angerstein fram till 1828 då den övergick till släkten Ulff. Brukspatron Carl Reinhold Ulff sålde 1875 bruket till Larsbo-Norns AB. Den tillverkning av degelgjutstål, som länge kom att vara Vikmanshyttans specialitet, inleddes redan 1860. Degelstålverket lades dock ned under första världskriget (då det rådde brist på deglar) och ersattes då med en martinugn samt en elektrisk ugn för stålsmältning. 1922 bildades Wikmanshytte Bruks AB som tog över driften av järnverket. I mitten av 1960-talet stod Wikmanshytte Bruk på topp med cirka 1000 anställda. Stora Kopparbergs Bergslags AB förvärvade Wikmanshytte Bruks AB 1966 och 1968 fusionerades verksamheten med Stora Kopparbergs i Söderfors. 1977 avvecklades större delen av verksamheten i samband med omstruktureringen av svensk stålindustri och 400 blev arbetslösa. Delar av snabbstålstillverkningen övertogs emellertid Fagersta AB, som 1982 i sin tur lät avyttra denna till det då nybildade Kloster Speedsteel AB.

Befolkningsutveckling

Näringsliv
Vikmanshyttan har sedan 1970-talet utvecklat ett alltmer differentierat näringsliv. Det gamla bruksområdet inhyser numera ett 15-tal företag, bland andra Erasteel Kloster AB (f.d. Kloster Speedsteel) med cirka 80 anställda som tillverkar kallvalsade band i snabbstål.

Sevärdheter 
En del av den äldre bruksbebyggelsen finns fortfarande kvar, bland annat Angersteinska smedjan (uppförd 1798) och bruksherrgården av timmer i en våning under brutet tak. Herrgården uppfördes troligen på 1750-talet, men har senare om- och tillbyggts. Den Angersteinska smedjan är numera utställningslokal ingående i Vikmanshyttans bruksmuseum. Till bruksmuseet hör även en gammal snickarverkstad (uppförd 1799), ett sädesmagasin och en tidigare olje- och redskapsbod (nu iordningställda för att visa hur en arbetarbostad kunde se ut på 1910–1920-talen). Av gamla industribyggnader märks främst en rostugn vilken hörde till brukets näst sista hytta som blåstes ned 1904. Den sista hyttan, som tagits ur bruk 1954, revs emellertid 1970.

Sport 
År 1942 arrangerades SM i slalom i Karttjärnsbacken med en publik på ca 4 000 personer.

Midnattsolsrallyt och Svenska Rallyt är två stora rallyn som har genomförts bakom Vikmanshyttesjön.

Kända personer med anknytning till Vikmanshyttan 
 Reinhold Angerstein, metallurg, ämbetsman och företagare
 Johan Angerstein, bergsbruksidkare
 Anders Angerstein, bergsbruksidkare
 Per-Arne Eklund, musiker
 Stefan Sundström, trubadur
 Fredrik Sundström, politiker
 Knut Fredriksson, friidrottare
Anders Back, skådespelare

Galleri

Se även
Hedemora socken

Noter

Externa länkar 

Vikmanshyttans Bruksmuseum
Gamla Vikmanshyttan

Orter i Hedemora kommun
Tätorter i Sverige
Bruksorter i Dalarna
Svenska järnbruk
Västerby, Hedemora kommun

Västerby är en tätort i Hedemora kommun. Den är, liksom Smedby, av särskilt byggnadsvårdsintresse och har därför mycket hårda regler för om- och nybyggnad av hus.

Historia
Västerby nämns första gången 1479, men är säkerligen mycket äldre med tanke på alla fornfynd i trakten. Lägen vid mindre vattensamlingar var attraktiva och brukade väljas mycket tidigt för fast bosättning. 
Byn ligger vid Badelundaåsen som utgjorde den medeltida landsvägen upp mot Dalarna. Strax utanför byn kan man ännu följa den hålväg som markerar den gamla vägsträckningen. 
Under 1700-talet var Västerby en av de största byarna i Hedemoratrakten med en befolkning på över 200 personer. Parallellt med jordbruket förekom klensmide vid gårdarna. År 1800 var befolkningen ca 300 personer. Ägosplittringen var stor och därför genomfördes ett storskifte 1817–1819. På den karta som då upprättades kan man se det exakta utseendet på byn med byggnadslägen och ägogränser. År 1890 var byn som störst med ca 380 invånare.
Då ägosplittringen ånyo hade tagit alltför stora proportioner för att möjliggöra ett rationellt jordbruk genomfördes ett laga skifte 1953–1958.

Befolkningsutveckling

Samhället

Västerby är en av de bäst bevarade byarna i Hedemora kommun och finns med i bevarandeplanen. Bebyggelsen är samlad kring den lilla vattensamlingen Bysjön (Lushavet) till en klungby av 1700-talstyp. I stort är byggnadslägena samma som 1817. I bykärnan ligger gamla bostadshus och uthus tätt längs ett nät av smala grusade vägar. Av de tvärgränder som förr gick ner till vattnet och som var nödvändiga för djurens vattenförsörjning så länge man saknade vattenledningar finns idag bara en kvar. Vid Bysjön ligger gamla tvättstugor. I bykärnan har den tidigare bebyggelsestrukturen med kringbyggda gårdar förändrats genom rivning av byggnader. Nästan hälften av de äldre byggnaderna har rivits. Endast ett fåtal gårdar är idag helt kringbyggda. Gårdsrummen kan fortfarande upplevas genom att alléträd, staket och häckar har ersatt tidigare byggnader. Bebyggelsen ger ett enhetligt intryck beroende på att de flesta byggnaderna är rödmålade och har sadeltak med tegel. En viktig del av miljön är också vegetationen i form av vårdträd och häckar samt välskötta trädgårdar. 
Söder och väster om byn finns nya bostadsområden.

Referenser 
Områdesbestämmelser för Hedemora-Västerby

Noter

Orter i Hedemora kommun
Tätorter i Sverige
Husby, Hedemora kommun

Husby (postort Dala-Husby) är en tätort med bebyggelse på båda sidor av Dalälven i Hedemora kommun och kyrkbyn i Husby socken som är en av Dalarnas äldsta bondebygder. Tätorten har funnit sedan 1960, med undantag av tiden från 2015 till 2020 då SCB här avgränsade två småorter. Tätorten omfattar bland annat Övernora, Salmakarbo, Ytternora, Smedby, Koberga, Djusa, Berga, Källsbyn och Lundbo. Smedby är ortskärnan och det är där kyrkan ligger.

Historia
Namnet Husby härrör från så kallade Husabyar, som var kungsgårdar tillhörande det kungliga godset Uppsala öd. På och nära orten finns två kungsgårdar: Husby kungsgård och cirka tre kilometer sydost därom ligger Näs kungsgård. Husby kungsgård var den nordligaste av Uppsala öds alla kungsgårdar. Båda gårdar hör till besöksmålen på natur- och kulturleden Husbyringen.

Kungliga Dalregementets livkompani, 1682-1901, vilket roterade mellan Hedemora, Husby och Stora Skedvi socknar hade sin samlingspunkt vid kyrkvallen i Husby. Överstarna vid Dalregementet bodde mellan 1683 och 1813 på Näs kungsgård och flera andra höga befäl bodde runt Husby.  

Kopparbergs enskilda bank öppnade ett avdelningskontor i Husby i januari 1904. Banken övertogs av Göteborgs bank och kontoret lades senare ner.

Befolkningsutveckling

Bilder

Noter 

Tidigare småorter i Sverige
Orter i Hedemora kommun
Tätorter i Sverige
Backa, Hedemora kommun

Backa är en småort i Hedemora socken i Hedemora kommun. Vid Backa trafikplats möts riksvägarna 69 och 70, samt en mindre väg till Grådö. I Backa fanns F–6-skolan Backa skola, som stängdes 2009.

Småorten 
SCB avgränsade småorten Backa första gången år 1990 och då som två småorter. En i den östra delen av området (55 invånare över 10 hektar) och en i den västra delen, Backa väst, (60 invånare över 4 hektar). Vid nästa sammanställning fem år senare hade området förtätats och från år 1995 till 2015 räknade SCB hela området som en småort med lite drygt 35 hektar och ett invånarantal som varierat runt 160 personer. Vid avgränsningen 2015 ingick inte längre den västra delen och denna klassades 2020 som en separat småort

Noter

Orter i Hedemora kommun
Småorter i Sverige
Grådö

Grådö är en småort i Hedemora socken i Hedemora kommun, cirka 5 km söder om Hedemora, intill Dalälven. Namnet till trots är orten ingen ö. Grådö Mejeri är ortens största arbetsplats, men det finns även ett sågverk, ett grustag, ett åkeri och ett antal mindre företag.

Under medeltiden fanns minst en, möjligen två, fogdegårdar på orten, kallade Grådö skans och Borgaholm. Man är osäker på huruvida den senare var en fogdegård eller en bergsmansgård.

Källor

Orter i Hedemora kommun
Småorter i Sverige
Ingvallsbenning-Lerbo

Ingvallsbenning-Lerbo är en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Hedemora kommun i Dalarnas län. Den omfattar bebyggelse i den gamla bruksorten Ingvallsbenning och i egnahemsområde Lerbo båda belägna i Hedemora socken cirka 8 km sydväst om Hedemora.

Historia
Ingvallsbenning nämns första gången år 1516 i en urkund avtryckt i Diplomatarium Dalekarlium, men redan 1383 började benningnamnet förekomma i bevarade handlingar.

I 1575 års skattelängd finns i Ingvallsbenning tre stycken bergsmanshemman förtecknade. För år 1734 finns en revverksbok för Hedemora socken bevarad som tar upp 16 olika brukningsdelar med olika ägare. Den sammanlagda arealen är över 500 tunnland. Enligt revboken för år 1836 fanns då fortfarande 16 jordbruk, varav 5 var bolagsgårdar. Åkerarealen var då 600 tunnland. Till byn hörde även stora skogsarealer, ca 2 000 tunnland. Nu finns bara 5 privata jordbruk kvar i Ingvallsbenning. Byn har ett gynnsamt läge genom att Lustån, som rinner genom byn, har en fallhöjd på 35 meter. Det har utnyttjats genom tiderna för drift av hyttor, hamrar, sågar, kvarnar, tröskmaskiner, slipstenar och även ett tegelbruk.

Verksamheten i Ingvallsbenning
I Dalarnas landskapshandlingar för år 1539 finns uppgifter om en hytta med tre ägare.
Det har funnits tre hammarsmedjor för stångjärnssmide i Ingvallsbenning nämligen Botsmedjan, Mellansmedjan och Backsmedjan.

År 1764 gjorde Bergskollegium en undersökning om allmogesmidet. Enligt denna undersökning fanns då i Ingvallsbenning 10 smedjor varav en smidde yxor, liar m.m. och de övriga smidde hästskor, söm och skovelskor.

I 1664 års jordebok fanns 6 skvaltkvarnar i Ingvallsbenning upptecknade. Under 1800-talet fanns tre kvarnar, två med byarna Boda och Västerby som intressenter, samt en bolagskvarn. År 1874 beslöts att bygga en ny gemensam kvarn och då riva de två då bristfälliga kvarnarna, i den nya kvarnen fanns en kraftstation som levererade elström till byn och närområdet. Kvarnen och kraftstationen var i drift till år 1956, och kvarnbyggnaden revs år 1977.

Det fanns en ramsåg med ett blad, som drevs från ett vattenhjul, när den byggdes är okänt men såghuset revs på 1930-talet.

På 1880-talet byggde Larsbo-Norns AB en större såg vid sjön Botan. Den hade två ramar och drevs med en ångmaskin. Hyvleriet låg nedströms sjön och drevs av en turbin som fanns i bolagskvarnen, drivkraften överfördes med en hamplina. Det sågade virket kördes med häst till Sjönsbo anhalt för att lastas på järnväg. År 1922 flyttades sågen till Turbo ett par km. uppströms från Ingvallsbenning. Kvar på den gamla sågplatsen finns bara den unika slaggstensskorstenen.

Lerbo
Lerbo är ett egnahemsområde med 24 hus nordväst om Ingvallsbenning.

Befolkningsutveckling

Näringsliv
Mikrobryggeriet Oppigårds ligger i Ingvallsbenning.

Sport och fritid
Team Turbo RC har sin verksamhet i byn där de kör radiostyrda bilar, Mini-Z och metanolbilar i skala 1:8.

Se även
Hedemora socken

Referenser

Orter i Hedemora kommun
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Dalarnas län
Jälkarbyn

Jälkarbyn är en ort i Hedemora socken i Hedemora kommun i Dalarnas län.

Jälkarbyn klassades av Statistiska centralbyrån fram till och med 2005 som en småort, men miste den statusen 2010 när folkmängden hade sjunkit under 50 personer.

Namnet lär komma från uttrycket "mannen som byggde hus på gärdet", som sedan blev "gärdeskarlsbyn" och kom att uttalas Jälkarbyn. Byns läge erbjuder utsikt åt olika håll. Österut finns Hedemora kyrka, norrut Bispbergs klack och i väst finns Vikmanshyttan. Det finns en liten bok från 1992 som handlar om Bya, Jälkarbyn och Utah.

Källor 

Orter i Hedemora kommun
Tidigare småorter i Sverige
Kloster, Hedemora kommun

Kloster är en ort i Husby socken i Hedemora kommun i Dalarnas län. Kloster klassades av Statistiska centralbyrån fram till och med 2005 som en småort, men miste den statusen 2010 när folkmängden hade sjunkit under 50 personer. Vid avgränsningen 2020 klassades orten åter som småort.  Klosters bruk är ett av besöksmålen på Husbyringen.

Historia
Kloster hette ursprungligen Riddarhyttan och fick sitt nuvarande namn av Gudsberga kloster. Redan på 1400-talet fanns ett järn- och ett kopparbruk på platsen. I mitten av 1700-talet anlades här Sveriges största krutbruk. Klosters bruk gav i sin tur namn till järnverket Klosterverken, som byggdes upp i Långshyttan. I dag heter företaget Erasteel Kloster AB. Klosters bruk lades ned 1888. Under brukets storhetsperiod bodde och arbetade cirka 900 personer på orten.

På klosters bruk var Gustaf de Laval verksam. Han uppfann lavalmunstycket och gjorde prototypen till mjölkseparatorn i sin smedja på orten. Han bidrog till den lokala stålindustrins framväxt främst genom en silbotten för bessemerkonvertrar och en apparat för galvanisering av järnplåt.

Krutbruket var i drift 1741–1871 och var på 1760-talet det största i Sverige. I dag finns två krutmagasin kvar, på Mjölnarbacken och Skansbacken. Klosters bruksmuseum är inrymd i gamla bruksstallet. 

I Kloster fanns även en kooperativ handelsförening mellan 1850 och 1966. Den gamla butiken står kvar som ett minne över epoken.

På 1800talet anlades en park intill herrgården i tysk stil (källa?) vilket har restaurerats 2019 och är öppen för allmänheten på sommaren ca kl 10-16. I samband med detta har även en äppellund planterats.

Klosters herrgård
Klosters herrgård, där brukspatronen bodde, är i dag en Bo på lantgård. Den nuvarande mangårdsbyggnaden är uppförd i början av 1900-talet, men tidigare låg ett större tvåvåningshus på platsen.

Bilder

Källor 
 Turistinformationsskyltar, Kloster. Lästa 2009-05-23.

Noter

Externa länkar
 

Orter i Hedemora kommun
Svenska järnbruk
Herrgårdar i Dalarna
småorter i Sverige
Nordansjö

För byn i Hedesunda socken, Gävle kommun, se Nordansjö, Hedesunda, för byn i Nora socken, Uppland, Heby kommun, se Nordansjö, Nora

Nordansjö är en småort i Hedemora socken i Hedemora kommun.

Noter

Orter i Hedemora kommun
Småorter i Sverige
Kaggeholm

Kaggeholm är en herrgård och bebyggelse på Helgö i Mälaren i Ekerö kommun och Ekerö socken. SCB avgränsade området till en småort 1995 som avregistrerades 2005. 2020 blev den åter klassad som småort.

Historik
Platsen där Kaggeholm nu ligger omnämns första gången i ett pantbrev 1287, men utgrävningar har visat att det fanns bofast befolkning här redan på 200-talet. Under 1500-talet ägdes gården av släkterna Grip och Bååt. Gården hette ursprungligen Vettersjö, men fick namnet Kaggeholm av greve Lars Kagg som köpte säteriet 1647.

På 1720-talet påbörjades en byggnationen av den slottsliknande herrgården, ny huvudbyggnad med flyglar, efter ritningar av Nicodemus Tessin d.y. Byggherren hette då Isac Funck. Slottet fick sitt nuvarande utseende, med lanterninen mitt på taket i mitten av 1800-talet då ett antal större förändringar skedde. 

Slottet var privatägt fram till i början av 1940-talet. Den siste private ägaren, bankiren Martin Aronowitsch, sedermera även ägare till Bukowskis 1928, köpte slottet och tillhörande marker år 1917. Han skapade den miljö man huvudsakligen ser idag inklusive trädgården som han lät anlägga i barockstil med hjälp av trädgårdsarkitekten Rudolf Abelin. Bara terrasseringen kostade då 400 000 kr. Slottets interiör finns dokumenterad i svartvita fotografier tagna av sonen Evert. Martin Aronowitsch gick bort 1939 och testamentsexekutorerna avyttrade ägorna samma år.

Från 1943 övertog pingströrelsen delar av dessa då Lewi Pethrus köpte slottet med syftet att där driva den folkhögskola som startat inne på Rörstrandsgatan i Filadelfiakyrkan. 
Till en början hölls lektioner i slottets lokaler, och de många rummen nyttjades som elev- och personalbostäder. Skolverksamheten flyttades med tiden till modernare lokaler och slottet började istället användas som kurs- och konferensgård. Interiören har därför förlorat sin forna glans på grund av vissa ombyggnader och förändringar i ytskikt som gjorts för anpassning till en mer offentlig skol - och konferensmiljö.

Pingströrelsen drev även den närliggande Kaggeholms folkhögskola med utbildningar inom bland annat media, musik, bibel och dans. En av den svenska pingströrelsens viktigaste gestalter, Lewi Pethrus, bodde ett antal år i närheten av Kaggeholms slott och folkhögskola. 

Pingströrelsen ägde slottsområdet till 28 maj 2018 då det såldes till Sisyfosgruppen. I juni 2018 beslöt Filadelfiaförsamlingen i Stockholm att Kaggeholms folkhögskola skall flytta till Rörstrands slott i Stockholms innerstad.

Kaggeholms slott, med 29 hektar mark, såldes 2018 av Pingströrelsen till Olle Larssons fastighetsbolag Sisyfosgruppen.

Bilder

Se även
 Bockholmssundet som gränser till Kaggeholm, där finns även Kaggeholms brygga.

Källor

Noter

Externa länkar

 Kaggeholms folkhögskolas webbplats
Sisyfosgruppen  

Byggnader och anläggningar i Ekerö kommun
Herrgårdar i Uppland
Kursgårdar
småorter i Sverige
Nygården

Nygården är en by i Garpenbergs socken i Hedemora kommun i Dalarna belägen sydväst om Garpenberg. SCB avgränsade bebyggelsen i Nygåden och dess kringområde som en småort 1995 och namnsatte denna till Hedemora 3. Sedan dess har befolkningen inte kommit upp i 50 invånare.

Referenser 

Orter i Hedemora kommun
Tidigare småorter i Sverige