kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dunwich (fiktiv ort)

Dunwich [Dɵn'ɪɕ] är en fiktiv by i Massachusetts som figurerar i skräckförfattaren H. P. Lovecrafts verk.

Byn har fått sitt namn efter den gradvis försvunna staden Dunwich i England, som från 1300-talet och under nästföljande århundraden försvann bit för bit på grund av erosion och ökande havsnivå. 

Det fiktiva Dunwich sägs ligga cirka 110 km nordväst om den fiktiva staden Arkham, nära gränsen till Vermont. Byn har 376 invånare och var ett bondesamhälle vid grundandet 1692. Numer finns flera stora sågverk belägna i Dunwich.

Under sommaren 1928 tog händelserna som beskrivs i novellen "Fasan i Dunwich" (1929) vid i samhället.

Skräckfilmen City of the Living Dead, regisserad av Lucio Fulci, utspelar sig delvis i en stad som kallas Dunwich. Filmens handling baseras inte på Cthulhu-mytologin utan stadsnamnet är mer en hyllning till Lovecraft.

Se även 

Andra fiktiva platser från H. P. Lovecrafts noveller:

 Arkham
 Innsmouth

Källor

Fiktiva orter i Massachusetts
Platser i Cthulhu-mytologin
Besvärjelse

En besvärjelse är en fras bestående av vissa ord eller satser (formler), som anses besitta en magisk kraft.

Den, vilken innehar det rätta ordet, den rätta formeln för det eller det förhållandet, står därigenom i korrespondens med den makt (kraft, väsen, ande), som därvid är verksam, och äger härigenom möjlighet att befalla denne. Senare, i den mån denna uppfattning utbildar sig genom shamanism till magi, anses besvärjaren förmå framkalla andar såväl av naturföreteelser (demoner) som av avlidna samt genom dem avvända eller påföra sjukdom och olycka eller åstadkomma annan övernaturlig verkan. 

Besvärjelsen är ett konsekvent uttryck för den animistiska världsåskådningen och utgör så att säga animismens liturgi. I all sin ofullkomlighet anses den såsom ett det ursprungligaste uttryck för människans religiösa känsla. Enligt C.P. Tiele (Inledning till religionsvetenskapen, 1903) är besvärjelsen en urartad bön. Från bönen skiljer sig emellertid besvärjelsen väsentligt genom att vara ett maktspråk: den talande ställer sig över, ej under den tilltalade. En övergång till bön bildar de formler, i vilka besvärjaren gentemot en lägre makt åberopar en högre. 

Besvärjelseformler tillhör alla folkslag och har, fortplantade från de avlägsnaste tider, jämte andra animistiska lämningar, bibehållit sig till våra dagar också hos kulturfolken. Till och med inom kristendomen möter besvärjelsen, nämligen såsom exorcism. Vad nordborna beträffar, omtalas besvärjelser i våra fornurkunder under benämningen galdrar. Den äldsta antecknade germanska besvärjelseformeln är den från 900-talet bevarade s.k. Merseburgformeln. 

Under senare tids folkloristiska forskningar har inom Sverige ett flertal besvärjelseformler upptecknats, bl.a. av P.G. Vistrand, "Signelser från Småland" (i "Meddelanden från Nordiska museet 1897"). Se för övrigt V.E. Lidforss, "Ur vidskepelsens historia" (i "Nu" 1875), samt E. Tegnér, "En österländsk besvärjelse" (i "Ord och bild" 1894).

Se även
Signeri

Religiösa beteenden och upplevelser
Animism
Magi
Kulturåret 1837



Händelser
 23 augusti - Spelåret 1837–1838 inleds på Kungliga teatern i Stockholm med "Svartsjuka hustrun" och "Crispin medicus".
Okänt datum - 17-årige Albert Bonnier utger den svenska översättningen av Bevis att Napoleon aldrig har existerat och grundar därmed Albert Bonniers förlag, och Bonnierkoncernens historia tar sin början.

okänt datum
 Sista delen i den litterära följetongen Pickwickklubben (1836–1837 av den brittiska författaren Charles Dickens (1812–1870) utkommer.
 Government School of Design grundas i London.

Priser och utmärkelser
Kungliga priset – Pehr Henrik Ling

Nya verk
 Dikter av Wilhelm von Braun
 Förlorade illusioner av Honoré de Balzac
 Les Voix intérieures av Victor Hugo
 Grannarne av Fredrika Bremer

Födda
 17 februari – Pierre Auguste Cot (död 1883), fransk målare. 
 1 mars 
 Ion Creangă (död 1889), rumänsk författare.
 William Dean Howells (död 1920), amerikansk författare och kritiker.
 3 april – John Burroughs (död 1921), amerikansk essäist.
 7 april – Gabriel Lagus (död 1896), finländsk skolman och skriftställare.
 8 maj – Alphonse Legros (död 1911),  fransk-engelsk konstnär.
 19 maj – Pontus Wikner (död 1888), svensk filosof.
 8 juni – Ivan Kramskoj (död 1887), rysk konstnär. 
 30 juli – Signe Hebbe (död 1925), svensk skådespelare, teaterpedagog och operasångare.
 24 augusti – Adolf von Wilbrandt (död 1911), tysk författare.
 6 december – Alexandra Frosterus-Såltin (död 1916), finländsk konstnär. 
 9 december – Gotthard Werner (död 1903), svensk konstnär och historiemålare.

Avlidna
 3 januari -–Christina Rahm (född ca 1759/62), svensk operasångare.
 6 februari – Johan Anders Wadman (född 1777), svensk författare.
 10 februari – Aleksandr Pusjkin (född 1799), rysk nationalskald.
 19 februari – Georg Büchner (född 1813), tysk författare, revolutionär, filosof, läkare och zoolog.
 2 juni – Per Adolf Sondén (född 1792), svensk litteraturhistoriker.

Källor

Fotnoter
Stagediving

Stagediving innebär att en person kastar sig från scenen till publiken på till exempel en rock- eller metalkonsert. Crowdsurfing betyder ungefär samma sak, men syftar snarare på att personen skickas runt på publikens armar. Iggy Pop från The Stooges gjorde sig tidigt känd för stagediving, och är möjligen den förste utövaren (även Peter Gabriel). Kurt Cobain återinförde stagedivingen på agendan då han under flera Nirvana-konserter kastade sig rakt ut i publiken.

Många musikfestivaler tillåter inte stagediving/crowdsurfing.

Se även 
Mosh
Headbanging

Musik

de:Crowdsurfing#Stagediving
Databashanterare

En databashanterare eller DBMS (eng. DataBase Management System) är en programvara för att hantera data i en databas. I ABM-sammanhang är en databashanterare en programvara för hantering av lagring, återsökning och uppdatering av posterna i en databas. Databashanterare är till för fortlöpande kontroll av att databasen är uppdaterad, fullständig och tillförlitlig. De är oftast serverbaserade och möjliggör det så kallade klient / serverkonceptet.

Exempel på en DBMS är: 
 MySQL
 Microsoft Access
 Microsoft SQL Server.

Se även 
 Relationsdatabas
 Microsoft Access
 OpenOffice.org Base

 

de:Datenbank#Datenbankmanagementsystem
International Air Transport Association

International Air Transport Association (IATA) är en internationell organisation med medlemmar i form av flygbolag. Den grundades i Haag 1919 under namnet International Air Traffic Association. År 1945 bildades den nuvarande sammanslutningen i Havanna, Kuba, och har nu sitt huvudkontor i Montréal i Kanada (som av en händelse i samma stad som den andra stora flygorganisationen, ICAO, ligger). Vid grundandet hade IATA 57 medlemmar från 31 länder, övervägande europeiska och nordamerikanska. Idag har organisationen mer än 270 medlemmar från 140 länder.

IATA hanterar regler och liknande inom kommersiellt passagerarflyg. Bland annat har man standardiserat biljetter, tilldelat flygplatskoder och flygbolagskoder.

Se även  
Flygplansregister

Externa länkar 
Officiell webbplats

Flygorganisationer
Internationella icke-statliga organisationer
Organisationer bildade 1919
Bratten, Göteborg

Bratten är den nordöstra delen av Styrsö i Göteborgs södra skärgård. Namnet är givet av den branta klippan (bratt är ett gammalt ord för brant) vid hamnen. På 1700-talet anlades sillindustri. I mitten av 1800-talet utvecklades här en populär badort för göteborgarna i och med ångbåtstrafiken som startades. Stora restauranger och hotell etablerades och i början av 1900-talet uppfördes många eleganta villor för välbeställda sommargäster.

Idag är Bratten som andra förorter, med primärvård, bibliotek och pub. Styrsö är bilfritt, men skärgårdsbåtar sköter kommunikationerna året runt.

Externa länkar
Styrsö Sockens Hembygdsförening

Göteborgs skärgård
Styrsö, Göteborg
Bratten

Bratten kan syfta på

 Bratten (havsområde) – ett havsområde inom svensk EEZ-zon i Skagerrak

Geografi

Luxemburg 

 Tretterbaach, vattendrag,

Norge 

 Bratten (ås), Nordland fylke, Bodø, 
 Bratten (holme i Norge, Hordaland fylke), Askøy, 
 Bratten (holme i Norge, Nordland fylke, Sømna), 
 Bratten (kulle i Norge, Nordland fylke, Hemnes), 
 Bratten (kulle i Norge, Nordland fylke, Bodø, lat 67,01, long 15,12), 
 Bratten (kulle i Norge, Nordland fylke, Meløy),

Sverige 

 Bratten (klippa), Västra Götalands län, 
Bratten, Göteborg – en plats i Göteborgs stad
Bratten, Lycksele kommun – en småort i Lycksele kommun
Nederländernas Grand Prix 1959

Nederländernas Grand Prix var det tredje av nio lopp ingående i formel 1-VM 1959. Joakim Bonnier vann här som förste svensk ett formel 1-grand prix.

Resultat 
 Joakim Bonnier, BRM, 8
 Jack Brabham, Cooper-Climax, 6
 Masten Gregory, Cooper-Climax, 4
 Innes Ireland, Lotus-Climax, 3
 Jean Behra, Ferrari, 2
 Phil Hill, Ferrari
 Graham Hill, Lotus-Climax
 Maurice Trintignant, R R C Walker (Cooper-Climax) 
 Cliff Alison, Ferrari
 Carel Godin de Beaufort, Ecurie Maarsbergen (Porsche)

Förare som bröt loppet
 Stirling Moss, R R C Walker (Cooper-Climax) (varv 62, växellåda)   
 Harry Schell, BRM (46, växellåda)   
 Tony Brooks, Ferrari (42, oljeläcka)
 Carroll Shelby, Aston Martin (25, motor)   
 Roy Salvadori, Aston Martin (3, motor)

Noteringar
 Bil- och motortillverkaren Aston Martin gjorde F1-debut.
 Innes Ireland gjorde F1-debut.
 BRM:s första pole position och första F1-vinst.
 Joakim Bonniers första och enda pole position och F1-vinst.

VM-ställning

1959 i Nederländerna
Nederländernas Grand Prix
Dödsklockan

Dödsklockan är en svensk deckare av Kerstin Ekman från 1963. 1999 blev den film, under samma titel, Dödsklockan.

Källor

Romaner av Kerstin Ekman
Svenska kriminalromaner
Skönlitteratur 1963
Svenskspråkig skönlitteratur
Medea i Korint

Medea i Korint (italienska: Medea in Corinto) är en opera i två akter med musik av Giovanni Simone Mayr. Libretto av Felice Romani.

Historia
Trots att Meyr skrev över sextio operor är detta en av de få som har överlevt in i vår tid. Operan uruppfördes på Teatro San Carlo i Neapel den 28 november 1813.

Personer och personer som medverkade första gången
 Creonte, Kung av Corint – okänd, Bas
 Giasone – Andrea Nozzari, Tenor
 Medea, hans hustru – Isabella Colbran, Sopran
 Egeo, Kung av Aten – Manuel del Pópulo Vicente García, Tenor
 Creusa, Dotter till Creonte – Luigia Pontiggia Sopran
 Evandro, Creontes närmaste – okänd
 Ismene, Medeas närmaste – Gioacchina Garcia
 Tideo, Vän till Giasone – okänd
 Korinter, jungfrur till Creusa, präster, Egeos närmaste, furier

Handling
Berättelsen om Medea som hämnas på Jason och Gluce bygger på Euripides' tragedi Medea.

Referenser

Webbkällor
 trailer della rappresentazione del 2010 a Monaco di Baviera

Italienskspråkiga operor
Tyska operor
Italienska operor
Staffan Sandlund

Per Aron Staffan Sandlund, född 22 mars 1947 i Norrfjärdens församling, är en svensk operasångare (baryton).
 
Sandlund studerade sång för Arne Sunnegårdh, Margareta Sunnegårdh och Erik Saedén, samt för Luigi Ricci, Rom och Vagn Thordal, Köpenhamn. Vid sidan av sång studerade han musik vid Framnäs folkhögskolas musiklinjer 1965–1970 med valthorn som huvudinstrument, samt studier vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm 1971–1977 i solosångsklassen samt dirigentklassen. Han diplomerades i solosång 1977 och gick Statens musikdramatiska skola i Stockholm 1979–1980.

Han scendebuterade på Drottningholmsteatern som Mengotto i Oskuld på landet av N. Piccinni 1977 och på Kungliga Teatern som Pojken i Josef av B.W. Hallberg 1979. Han var fast engagerad vid Operan 1983–2000 och har gästspelat i Moskva, Dresden, Wiesbaden, Helsingfors, Zürich, Hamburg, Vasa, Jakobstad, Ålborg, Oslo, Drammen, New York, Washington samt under en konsertturné på omkring 25 platser i USA.

Han har tilldelats Kristina Nilssonstipendiet fem gånger samt Jussi Björlingstipendiet.

Han är far till Ida Sandlund och Jakob Sandlund.

Källor

Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska barytonsångare
Personer från Norrfjärdens socken
Födda 1947
Levande personer
Män
Familjen Grus

Familjen Grus, tecknad serie av Hans Alfredson och Per Åhlin.
Publicerad som daglig serie i Dagens Nyheter sommaren 2004, utgiven i bokform hösten 2004 på Wahlström & Widstrand.

Referenser

Svenska serier
Svenska seriefigurer
Grus
Marcus Jupither

Marcus Aas Jupither, född  4 december 1969 på Lovö, Ekerö, är en svensk operasångare (baryton).

Jupither utbildade sig vid Musikhögskolan, Operastudio 67 och Operahögskolan i Stockholm. Han har studerat sång för bland andra Helge Brilioth, Hugo Hasslo och Kerstin Meyer. Han gjorde sin professionella debut 1995 som Don Giovanni vid Confidencen.

Han har framträtt i roller som Figaro i Barberaren i Sevilla, Carlo Gérard i Andrea Chénier, Marcello i La Bohème, Ford i Falstaff, Scarpia i Tosca, Holländaren i Den flygande holländaren, Wozzeck,  Barak i Die Frau ohne Schatten, Orest i Elektra och Alberich i Der Ring des Nibelungen.

I Sverige har Jupither uppträtt på scener som Kungliga Operan i Stockholm, Folkoperan, Malmö Musikteater, Musikteatern i Värmland och Göteborgsoperan. Utomlands har han bland annat arbetat på Opéra Bastille i Paris, Den Norske Opera, Tjeckiska nationaloperan, Frankfurtoperan samt operorna i Mannheim, Karlsruhe, Riga, Aix-en-Provence och Bryssel.

Jupither mottog Birgit Nilsson-stipendiet 2008.

Han är son till operasångaren Rolf Jupither och var tidigare gift med regissören Sofia Jupither.

Filmografi (urval)

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska operasångare under 2000-talet
Svenska barytonsångare
Män
Födda 1969
Levande personer
Personer från Lovö socken
Integritetsskyddsmyndigheten

Integritetsskyddsmyndigheten, (IMY) före detta Datainspektionen, är en svensk statlig förvaltningsmyndighet som har till uppgift att arbeta för att människors grundläggande fri- och rättigheter skyddas i samband med behandling av personuppgifter, att underlätta det fria flödet av sådana uppgifter inom Europeiska unionen och att verka för att  god sed iakttas i kreditupplysnings-och inkassoverksamhet. Myndigheten ska följa, analysera och beskriva utvecklingen på it-området när det gäller frågor som rör integritet och ny teknik. En redovisning av utvecklingen på området ska lämnas till regeringen senast den 1 oktober vart fjärde år.

Historik
Datainspektionen bildades 1973 för att övervaka den särskilda datalag som trädde i kraft den 1 juli samma år. Datalagen ersattes successivt under åren 1998–2001 av personuppgiftslagen,  som ersattes 2018 av EU:s dataskyddsförordning (GDPR). Detta är i dag grunden för myndighetens verksamhet.

I maj 2018 föreslog myndigheten att namnet bör ändras till Dataskyddsmyndigheten. Datainspektionen bytte namn till Integritetsskyddsmyndigheten (IMY) den 1 januari 2021.

Generaldirektörer och chefer
1973–1977: Claes-Göran Källner
1977–1986: Jan Freese
1986–1989: Mats Börjesson
1989–1992: Stina Wahlström
1992–1998: Anitha Bondestam
1998–2004: Ulf Widebäck
2004-04-01 – 2013-03-31: Göran Gräslund
2013-04-01 – 2013-05-31: Hans-Olof Lindblom
2013–06-01 – 2017-09-03: Kristina Svahn Starrsjö
2017-09-04 – 2018: Eva Håkansson Fröjelin
2018-03-01 – 2023-08-31: Lena Lindgren Schelin
2023-09-01 – nu: Karin Lönnheden

Verksamhet
Integritetsskyddsmyndigheten ska särskilt inrikta sin verksamhet på att informera om gällande regler samt ge råd och hjälp åt personuppgiftsombud enligt personuppgiftslagen. Myndigheten ska följa och beskriva utvecklingen på IT-området när det gäller frågor som rör integritet och ny teknik.

Integritetsskyddsmyndigheten är tillstånds- och tillsynsmyndighet i frågor om kreditupplysning och inkasso.

Organisation
Integritetsskyddsmyndigheten finns i Stockholm och sorterar under Justitiedepartementet.

Integritetsskyddsmyndigheten är en enrådighetsmyndighet, som leds av en generaldirektör. Vid myndigheten finns även ett insynsråd.

Datainspektionens författningssamling 
Datainspektionens författningssamling innehåller av inspektionen utgivna föreskrifter och allmänna råd.

Generaldirektör sedan den 1 mars 2018 är Lena Lindgren Schelin.

Se även 
 Datainspektionen (Åland)
 Europeiska datatillsynsmannen

Källor 

Datajuridik
Datasäkerhet
Myndigheter under svenska Justitiedepartementet
Myndigheter i Stockholm
Västra Vemmerlövs kyrka

Västra Vemmerlövs kyrka är en kyrkobyggnad i Västra Vemmerlöv. Den tillhör Hammarlövs församling i Lunds stift. Den hörde tidigare till Västra Vemmerlövs församling.

Kyrkobyggnaden 
Kyrkan byggdes under den tidigare medeltiden i romansk stil. De ha välvts senare under medeltiden, och har målningar utförda av Finjamästaren.

På 1850-talet genomgick kyrkan en ombyggnad under Carl Georg Brunius ledning. Tornets övre delar förändrades och långhusvalven revs.

Senmedeltida kalkmålningar finns bevarade i interiören.

Inventarier 
 Dopfunten av sandsten är tidigmedeltida och har skulpterade lejon.

Orgel
1859 byggde Jöns Olsson Lundahl, Malmö (då fortfarande boende i Bara) en orgel med 4 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1895 av Salomon Molander & Co, Göteborg och är mekanisk.

Externa länkar
Information från kommunen
Historiska museet: Bilder på [ dopfunt] och [ målning].
Kulturmiljöbild

Galleri

Källor

Referenser 

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Trelleborgs kommun
Alkoholkommittén

Alkoholkommittén var en statlig svensk kommitté som fanns under perioden 2001–2007. Kommittén tillsattes i mars 2001 för att samordna insatserna mot alkoholens skadeverkningar. Bakgrunden var den nationella handlingsplan för att förebygga alkoholskador som antogs av Riksdagen i februari samma år. Några särskilt viktiga mål enligt handlingsplanen är att ingen alkohol ska förekomma i trafiken, på arbetsplatsen eller under graviditeten, att skjuta upp ungdomars alkoholdebut, att minska berusningsdrickandet, att åstadkomma fler alkoholfria miljöer och att sätta stopp för den illegala alkoholhanteringen. Alkoholkommitténs uppdrag är att ha ett övergripande ansvar för att intentionerna i handlingsplanen förverkligas genom att samordna de nationella insatserna och stimulera de kommunala och regionala aktiviteterna. Kommittén har också fått i uppgift att bedriva opinionsbildning.

I Alkoholkommittén satt representanter för Socialdepartementet, Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning (CAN), Statens folkhälsoinstitut, Försäkringskassan, Kriminalvårdsstyrelsen, Länsstyrelsen i Östergötlands län, Rikspolisstyrelsen, Skolverket, Socialstyrelsen, Statens institutionsstyrelse, Sveriges Kommuner och Landsting, Tullverket, Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor och Vägverket. Till kommittén knöts också en referensgrupp av ungdomar.

Kommitténs arbete avslutades vid årsskiftet 2007/08, och dess verksamhet togs därefter över av andra myndigheter, bland annat Folkhälsoinstitutet.

Kampanjer
Alkoholkommittén genomförde under sin verksamhetsperiod flera uppmärksammade informationsinsatser i syfte att minska berusningsdrickandet, som Festmetoden och Alkoholprofilen.

Festmetoden var en kampanj som syftade till att minska förekomsten av alkoholskador. Webbplatsen Festmetoden.se lanserades 2005 och stängdes i augusti 2008.

Källor

Externa länkar
 Alkoholkommittén, officiell webbplats (nedlagd)
 Festmetoden (nedlagd)

2001 i Sverige
Alkohol
Socialpolitik
Politik i Sverige
Regeringen Persson
Brunnlid

Brunnlid är en skogsgård i Vårgårda kommun, Västergötland.

Gården omnämns i tingshandlingar redan från mitten av 1500-talet. Den användes bland annat som förläning från staten till militärer och ämbetsmän. Dess mest kände ägare var Jonas Alströmer som köpte gården på 1730-talet för att bedriva fåravel. Alströmer bodde dock aldrig på gården och efter hans död såldes den vidare. 

Brunnlid ligger uppe på åsen norr om Mellomgärdessjön och omfattar två boningshus. Det äldre ska ha uppförts strax före och efter sekelskiftet 1600 medan det nyare byggdes 1920. Gården inkluderar även ett flertal ekonomibyggnader från 1900-talets början. Brunnlid har noterats av Västarvet för sitt kulturhistoriska värde utifrån sina välbevarade byggnader och väldokumenterade historia.

Referenser 
 

Byggnader och anläggningar i Vårgårda kommun
Coro

Coro är en stad i västra Venezuela och huvudstad i delstaten Falcón. Befolkningen uppgår till 284 266 invånare (2011).

Historia 
Staden Santa Ana de Coro grundades 1527 och är den äldsta staden i västra Venezuela. Staden är även européernas första bosättning i Amerika som fomellt blev betecknad stad.

Turism 
Den koloniala arkitekturen och naturen är stadens främsta turistmål. Det koloniala området är ett urbant landskap från 1700- och 1800-talet med kullerstensgator och typiska koloniala byggnader. En del av dessa byggnader är museum fullt med religiösa ikonmålningar och har ett nationalhistoriskt värde. I stadens nordöstra del ligger "Los Medanos de Coro", naturligt formade sanddyner som sträcker sig över ett stort område ända fram till havet. En timme norrut finns stränder populära för vindsurfing intill Paraguanáhalvön. En timmes färdväg söderut ligger samhället "La Sierra de Coro". Under klara dagar kan man härifrån se till Medanos, Paraguanahalvön och Santa Anabergen. I närheten ligger det arkeologisk området Urumaco.

Ekonomin i Coro baseras i huvudsak på delstatsregeringens utgifter. Handel, byggföretag och tjänsteföretag dominerar.

Externa länkar 

 UNESCO World Heritage Centre - Coro and its Port

Orter i Venezuela
Världsarv i Venezuela
Barb Wire

Barb Wire, amerikansk film från 1996, med Pamela Anderson i huvudrollen som Barbara 'Barb Wire' Kopetski. Filmen hade svensk premiär den 28 juni 1996.

Handling
Handlingen går kort sagt ut på att Barb Wire är prisjägare i ett svårt sargat USA. USA har drabbats av ett andra inbördeskrig och Barb Wire lever i den sista fria staden, Steel Harbor. I USA så är den makthavande (onda) sidan på jakt efter rebellerna (den goda sidan). Barb vill inte ta ställning i kriget utan jobbar för den som betalar bäst. Men genom flera om och men så sluter hon upp på rebellernas sida. Rebellerna har nämligen bestämt sig för att smuggla ut en nyckelperson i deras kamp via Steel Harbor, detta har självklart inte den makthavande sidan tänkt att tillåta. Det hela resulterar i att Barb Wire kommer i kläm med gangstrar, sitt förflutna, sin moral samt den makthavande sidan i det pågående inbördeskriget.

Handling har grunden många likheter med filmklassikern Casablanca.

Utmärkelser
Pamela Andersons insats nominerades och vann en Razzie Award för "Worst New Star".

Tagline
Don't call me babe!

Externa länkar
 

Amerikanska science fiction-actionfilmer
Filmer baserade på tecknade serier
Filmer 1996
2017 på film
Dystopisk film
Anna-Lisa Björling

Anna-Lisa Björling,  som ogift Anna-Lisa Berg och senare som omgift Anna-Lisa Björling Barkman, född 15 mars 1910 i Stockholm, död 24 november 2006 i Stockholm, var en svensk sångare och skådespelare. Hon var från 1935 gift med operasångaren Jussi Björling till dennes död 1960. Hon var senare omgift med affärsmannen Ulf Barkman.

Biografi
Före sitt äktenskap utbildade hon sig till operasångare vid Musikaliska akademien. Under denna tid gjorde hon även några småroller i svenska filmer. Äktenskapet med Jussi Björling gjorde att hon avbröt karriären men återupptog den när deras barn blivit äldre. Hon debuterade på Stockholmsoperan 1948, där hon framträdde på 1950- och 1960-talen. Hon uppträdde även vid flera tillfällen tillsammans med sin man. Hon var sopran.

Anna-Lisa Björling gav 1987 ut minnesboken Mitt liv med Jussi och står tillsammans med musikologen Andrew Farkas som författare av den större engelskspråkiga biografin Jussi 1996.

År 1970 gav Anna-Lisa Björling Stiftelsen Kungliga Teaterns Solister i uppdrag att till minne av sin man Jussi Björling förvalta en minnesfond och tilldela sångstipendier till sångsolister vid Kungliga Teatern, Jussi Björlingstipendiet. Hon är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi (urval) 
Under namnet Anna-Lisa Berg:

Källor

Noter

Externa länkar 

 
 Sångkarriären fick en ny chans, nekrolog i Sydsvenska Dagbladet 2006-12-01. Läst 2014-11-28.

Svenska sopraner
Svenska sångare under 1900-talet
Sångare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1910
Avlidna 2006
Kvinnor