kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vinnie Vincent

Vinnie Vincent, egentligen Vincent John Cusano, född 6 augusti 1952 i Bridgeport, Connecticut, är en amerikansk hårdrocksgitarrist, mest känd för sina år i Kiss 1982–1984.

Biografi 
Vinnie Vincent är son till musikerna Theresa "Terri" Ferraro och Alfonso Cusano, båda av italiensk härkomst. Under 1970-talet var Vincent medlem i bandet Treasure och de gav ut ett självbetitlat album 1977. Han var även bland annat låtskrivare för TV-serien Gänget och jag. Han var även sessionsmusiker och spelade i ett flertal mindre band.

Vinnie Vincent blev medlem i Kiss i november 1982 efter att Ace Frehley hade lämnat gruppen. På albumet Creatures of the Night (1982) samarbetade Vincent med Gene Simmons och Paul Stanley och har del i låtarna "I Love It Loud", "I Still Love You" och "Killer". Vid liveuppträdanden var Vincent sminkad som ”The Ankh Warrior” med ankh-symbolen i guld. Han fick smeknamnet "The Wiz".

I september 1983 sminkade Kiss av sig och släppte Lick It Up. Vincent bidrog till åtta av albumets tio låtar, bland annat titellåten "Lick It Up". Samarbetssvårigheter och meningsskiljaktigheter gjorde att Vincent sparkades från Kiss i december 1983, men togs tillbaka på nåder för en stundande USA-turné. I mars 1984 lämnade han Kiss för gott och ersattes av Mark St. John. Vincent försökte sig på en solokarriär med det egna bandet Vinnie Vincent Invasion; bandet släppte två skivor (1986 och 1988) men slog aldrig igenom. Mest ihågkomna blev de för filmmusiken till Terror på Elm Street 4. Efter två skivor bröt Invasion upp, mestadels på grund av personliga skäl, och bandet, utom Vincent, återbildades följande år som Slaughter. 

Vincent skrev en låt, "Tears", till Peter Criss soloalbum Let Me Rock You, utgivet 1982. Vincent har gjort flera försök att ge ut nytt material, men har inte gett ut någon skiva sedan 1988. Dock samarbetade han återigen med Simmons och Stanley på skivan Revenge (1992), där han var med och skrev tre låtar: "Unholy", "Heart of Chrome" och "I Just Wanna". 

Vincent försvann från rampljuset 1997 och drog sig tillbaka. I januari 2018 bröt Vincent tystnaden genom att ge en radiointervju för Eddie Trunk samt närvara vid 2018 Atlanta Kiss Expo, där han gav en lång intervju och svarade på fansens frågor. Enligt SVT dokumentären Kiss och gitaristen som försvann lever hen helt anonymt undet annat namn idag.

Privatliv 
Vincent har varit gift två gånger och har två döttrar, tvillingarna Elizabeth Theresa och Jessica Ann (f. 1982), med sin första hustru, AnnMarie Peters.

Diskografi i urval

Kiss
 Creatures of the Night (1982)
 Lick It Up (1983)
 Revenge (1992) – endast låtskrivare

Vinnie Vincent Invasion
 Vinnie Vincent Invasion (1986) 
 All Systems Go (1988)
 Euphoria (EP, 1996)

Soloalbum
 Archives Volume 1: Speedball Jam (2002)

Källor

Externa länkar

Vinnie Vincent på Allmusic

Födda 1952
Amerikanska rockgitarrister
Män
Levande personer
Personer från Bridgeport, Connecticut
Musiker från Connecticut
Happy Days

Happy Days kan syfta på:

 Happy Days – originaltiteln på en amerikansk TV-serie från 1970-talet, se Gänget och jag
 Happy Days (film) – en svensk kortfilm från 1995
 Happy Days (musikalbum) – ett studioalbum av den svenska pop- och gospelsångerskan Carola Häggkvist
 Happy Days (musikgrupp) – en amerikansk musikgrupp
 Happy Days (snus) – ett snus som såldes i USA och Sverige
 Happy Days (travhäst) – en svensk travhäst
Gänget och jag

Gänget och jag (Happy Days) är en amerikansk TV-serie från 1970-talet, som utspelar sig i 1950-talsmiljö i Milwaukee, Wisconsin. I USA sändes det första avsnittet av Gänget och jag 14 januari 1974 och det sista 8 maj 1984. I Sverige hade serien premiär på TV2 31 oktober 1977. Serien kom att bli en av de stora situationskomedierna i USA. Handlingen kretsar kring familjen Cunningham och dinern där alla träffas. Kultfiguren i serien är rebellen Arthur Fonzarelli (även "Fonzie" eller "The Fonz") (Henry Winkler) med sina egensinniga uttryck. Allteftersom serien pågick byttes rollfigurer ut, och periodvis var bland annat Ron Howards rollfigur med väldigt lite.

Serien har behållit sin kultstatus och i många andra TV-serier nämns, eller härmas, Fonzie.

Till seriens första säsong användes låten Rock Around the Clock med Bill Haley som signaturmelodi, men till de övriga säsongerna användes en egen signaturmelodi.

Serien gick även 2010 ibland på Kanal 5. På 1970-talet fanns också en serietidning, baserad på TV-serien.

Rollfigurer 
I serien förekommer bland annat följande återkommande rollfigurer: 

 Arthur Fonzarelli, Fonzie, The Fonz, (Henry Winkler), är en greaser, klädd i svart skinnjacka. Han arbetar som mekaniker och är den coolaste i gänget.
 Richard Cunningham, Richie, (Ron Howard), är son till Howard och Marion Cunningham och bror till Joanie Cunningham. Han är bästa vän med Fonzie, Ralph Malph och Potsie. Richie är en ansvarsfull och ganska töntig tonåring. Han är inte lika "cool" som Fonzie, men han är inte heller lika töntig som Ralph och Potsie.
 Potsie, Warren Weber, (Anson Williams) är en tönt som gillar att sjunga och spela saxofon. Han är bästa vän med Richard Cunningham, Ralph Malph och Fonzie.
 Ralph Malph (Don Most), drömmer om att bli komiker, trots att hans far som är optiker vill att han ska följa i hans fotspår.
 Howard Cunningham (Tom Bosley) är gift med Marion och har barnen Richard och Joanie. Han har en järnhandel, är duktig på sitt arbete och stolt över det. Han kan vara grinig, men är snäll och omtänksam och bryr sig om sin familj.
 Marion Cunningham (Marion Ross) är gift med Howard och är mor till Richie och Joanie. Hon är hemmafru, men tröttnar på det i ett avsnitt och börjar arbeta som servitris på restaurangen Arnold's.
 Joanie Cunningham (Erin Moran) är dotter till Howard och Marion och syster till Richie. Fonzie brukar kalla henne Shortcake, annars kallas hon i regel Joanie. Joanie är medlem i scouterna, är ganska busig, och intresserad av killar. I ett avsnitt blir hon kär i Potsie.

Se även 
 That 70's show

Källor

Amerikanska komediserier på TV
TV-seriestarter 1974
TV-serieavslutningar 1984
TV-program i American Broadcasting Company
1950-talet i fiktion
1960-talet i fiktion
Wisconsin i fiktion
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska TV-serier från 1970-talet
Amerikanska TV-serier från 1980-talet
Cover

En cover (uttal: /kavər/; engelska: 'täcka'; plural: cover hellre än -s) är någons nyinspelning (tolkning) av en annan musikartists låt. Ordet används flitigt inom populärmusikindustrin. Ursprungligen syftade benämningen på en vit artists ofta mer slätstrukna 1950-talsinspelning av en svart rhythm & blues-artists original. Senare har ordet kommit att syfta allmänt på andras inspelningar av originalinspelningar, oavsett karaktär.

Begreppet kan också användas för en nyinspelning av en låt som görs av originalartisten (vanligen under pseudonym) på ett konkurrerande bolag.

Historik
Begreppet är äldre, men själva uttrycket myntades 1966, och kommer från engelskans cover i betydelsen ’täcka’. Under 1950-talet gjorde vita artister, som till exempel Pat Boone egna versioner baserades på original av svarta rhythm & blues-artister. Ofta censurerades sexuella anspelningar bort från texterna. One Night Of Sin av Dave Bartholomew blev till exempel One Night With You i Elvis Presleys version. En nyinspelning av One Night Of Sin med originaltext gjordes 1979 av jazzgruppen Sumpens Swingsters på LP:n Hemma hos Sumpen (SWAMP SWLP-791).

En cover kan vara ett återskapande av originalet eller en radikal omarbetning. En coverversion kan också vända sig till en ny publik, som till exempel då Eric Clapton under 1960-talet gav ut rockversioner av blueslåtar av svarta artister från 1920-talet.

Utanför det engelska språkområdet förknippas begreppet cover vanligen med en översättning eller omtolkning av texten till en melodi som redan har blivit populär i ett annat land. Ett exempel på en cover med trogen översättning är Han måste gå (som börjar: tala närmre, håll telefon intill din mun) baserad på originalet He'll have to go (hold your sweet lips a little closer to the phone). Ett exempel på en fri omtolkning är Leva livet baserad på It's my party.

Lars Lilliestam menar att cover per definition handlar om pop och närliggande musik. Inom visa och jazz används i stället begrepp som tolkning eller standards och inom folkmusik varianter eller versioner. En cover förutsätter att det finns en ursprungsversion, en "kanoniserad" inspelning. Ännu under 1930-talet gavs hitlåtar även ut på noter innan flera skivinspelningar gjordes av olika artister för olika skivbolag, vilket gjorde det svårare att tala om originalinspelningar.

Klassiska covers är enligt Patrik Lindgren i Lira Musikmagasin Bridge Over Troubled Water, Killing Me Softly with His Song, Otis Reddings Respect, Hallelujah, My Way, Autumn Leaves och Smells Like Teen Spirit.

Exempel på coverversioner, varav några har fått lika stor uppmärksamhet - eller till och med större - som originalinspelningen.

Se även
Nyutgåva

Referenser

Externa länkar 
,  COVER.INFO
Joakim Tegblom - Låtar du trodde var svenska
- CoverPlaza - En engelsk blogg som recenserar nya covers varje dag

Musikproduktion
Peter Jezewski

Peter Andrzej Jezewski, född 10 april 1957, är en svensk tidigare basist, gitarrist och sångare i The Boppers. Han lämnade gruppen 1993  och bildade bandet Peter and the Chiefs. Detta band gav ut sin första skiva 1994. Han spelade också i bandet The Silhouettes.

Jezewski återförenades tillfälligt med The Boppers 2002. Han är inte längre medlem i bandet men spelade i Boppers i föreställningen Jerka på Stora Teatern, Göteborg hösten 2003. Jezewski har även medverkat i showen Ung rebell på Scalateatern.

2006 medverkade Jezewski också i filmen Förortsungar som karaktären Johnny.

Jezewski är sedan 2011 aktuell i showen Be bop a luba som sätts upp på konserthus runt om i Sverige. Gästartister i showen är bland andra Svenne Hedlund och Tone Norum. En liveskiva och DVD inspelad under turnén släpptes 2013. Sommaren 2013 uppträdde Jezewski på Allsång på Skansen där han framförde Boppers-låten "Jeannies coming back" i en modernare tappning.
 
Jezewski var innan tiden i The Boppers med i punkbandet Tungt sjukhus, omnämnt i Thåströms låt "Brev till 10:e våningen".

Inför riksdagsvalet 2018 stod han på riksdagslistan för Sverigedemokraterna utan att bli invald. Han har tidigare spelat på Sverigedemokraternas sommarfestival 2016.

Mer än Revy 
Jezewski har under åren figurerat som gästartist i vintershowen Mer än Revy på Guntorps Herrgård i Borgholms kommun, Öland. Detta resulterade vintern 2007 i två halvtimmeslånga radioprogram i Radio P4 Kalmar. Jezewski har gjort ett nytt album som började 2007 som en kyrkskiva som skulle heta Crying in the chapel, men byggdes på med 52 gästartister bland annat Carola Häggkvist, Tone Norum, Björn Skifs, Jakob Samuel, Mats Wester och Mikael Rickfors. Skivan släpptes under 2011.

Diskografi (studioalbum)
 Pop (1988)
 Peter and the Chiefs (1994)
 Swedish Gold (1996)
 Hearts Of Fire (2003)
 Friends Connection (2CD) (2011)
 ''Be bop aluba LIVE (2CD) (2013)

Filmografi
 Förortsungar (2006)

Källor

Svenska pop- och rocksångare
Svenska pop- och rockmusiker
Svenska basister
Män
Födda 1957
Levande personer
Peder Svarts krönika

Peder Svarts krönika, skriven omkring 1560, berättar om Gustav Vasas liv, från födelsen till sonen Eriks födelse. Den är skriven av biskopen i Västerås Peder Swart, och är den enda samtida källan till bland annat kungens "öden och äventyr" i Dalarna.

Krönikan är mycket subjektiv till kung Gustavs förmån, men eftersom den är så pass detaljerad, har litterära kvaliteter som saknas i andra krönikor och är det enda som finns tillgängligt för vissa perioder i kungens liv, har den ändå använts flitigt i historieskrivningen.

Det finns två olika teorier om dess tillkomst. Enligt den första är den ett självständigt verk av Peder Svart, nedskrivet under de två åren mellan huvudpersonens död och hans egen, baserat på material från olika håll. Enligt den andra, som bland annat Lars-Olof Larsson håller för troligare, skall krönikan ha påbörjats då Peder var kunglig hovkaplan, och skrivit den mer eller mindre på Kung Gustavs diktamen. Tecken på detta skall vara bland annat att Erik XIV omtalas som kronarvinge, inte kung, och att krönikans språk mer påminner om kung Gustavs än annat som är bevarat av Peder Svart.

Bibliografi

Se även
 Gensvaret

Källor

Noter

Gustav Vasa
Krönikor
Sverige under vasatiden
Svensk litteratur

Externa länkar
 Peder Svarts krönika i Fornsvenska textbankens nysvenska annex (huvudsida med navigation)
Black Label

{{Album infobox
| Namn        = Black Label
| Typ         = Studioalbum
| Mera text   = 
| Artist      = The Boppers
| bild        = 
| bildbredd   = 
| bildtext    = 
| Utgivning   = 1983
| Regissör    = 
| Språk       = Engelska
| Inspelad    = 
| Genre       = Rock
| Längd       = 
| Skivbolag   = 
| Producent   = 
| Recensioner = 
| Förra album = High Fidelity  (1982)
| Detta album = ''Black Label  (1983)
| Nästa album = The Boppers  (1984)
| Singlar     = 
| Misc        = 
}}Black Label''' är ett album utgiven av den svenska gruppen The Boppers 1983. Skivan floppade och sålde uppskattningsvis 2 000 exemplar. Den har aldrig givits ut på CD.

Albumet är inspelat i England med Chris Andrews som producent, även Robert Wells medverkar.

Låtlista
"Jenny Baby"
"Danny Sang a Love Song"
"I've Got Myself a New Thing Going"
"It's in His Kiss"
"Bony Moronie"
"Tonight's All Right"
"Everybody"
"Remember M Remember E"
"Stagger Lee"
"Trance Dance"
"We're Gonna Rock You"
"Maria"

Musikalbum 1983
Album av The Boppers
Chris Andrews

Chris Andrews, född 15 oktober 1942 i Romford, är en engelsk sångare, låtskrivare och producent som hade vissa framgångar på 1960-talet. Han är mest känd för låtarna "Yesterday Man" (1965) och "Pretty Belinda" (1969). Han har också skrivit flera låtar för Sandie Shaw, varav den mest kända är "Long Live Love" från 1965.

Som låtskrivare fick han sin första framgång med "The First Time", insjungen av Adam Faith 1963. Låten nådde femteplatsen på Englandslistan. Han inledde sedan ett långvarigt samarbete med Sandie Shaw, för vilken han skrev brittiska hitlåtar som "Girl Don't Come" (1964), "I'll Stop at Nothing" (1965),  "Message Understood" (1965), "Tomorrow" (1966). Hans sista låt för Shaw blev 1969 års "Think It All Over". Han gav samtidigt ut låtar som soloartist för bolagen Decca Records, och senare Pye Records. "Yesterday Man" blev med sin skaliknande takt en stor hit i många europeiska länder sent 1965, men de efterföljande singlarna gick inte lika bra, även om "To Whom It Concerns" nådde trettonde plats på Englandslistan, och listnoterades i några andra länder samma år. I USA fick han aldrig något genombrott, där stannade låten "Yesterday Man" på plats 94 på Billboard Hot 100.

Andrews var under den senare delen av 1960-talet mer populär i länder som Tyskland, Österrike och Sydafrika än hemlandet Storbritannien. När hans låt "Pretty Belinda" gavs ut 1969 blev den en stor hit i dessa länder, liksom i Norge och Sverige 1970, men listnoterades inte i hemlandet.

Referenser
Chris Andrews listplaceringar på UK Singles Chart
 (sid. 38)

Fotnoter

Externa länkar

Officiell webbplats

Brittiska popsångare
Födda 1942
Män
Levande personer
Brittiska låtskrivare
Brittiska musikproducenter
Number 1

Number 1, debutskiva från The Boppers. Släpptes 1978 och är en av Sveriges bäst sålda skivor. Innehåller Boppers mest kända låt, Spaniels gamla ballad, Goodnight sweetheart. Annars är skivan fylld av covers, t.ex. Happy Days, som var signaturmelodi till TV-serien med samma namn - på svenska kallad Gänget och jag.

Låtlista
"At the hop"
"Poetry in motion"
"Teenager in love"
"Oh pretty woman"
"Who put the bomp"
"Mona Lisa"
"Come go with me"
"Skateboard Sue"
"Little darling"
"Remember then"
"Hey baby"
"Tell Laura i love her"
"Happy days"
"Good night sweetheart"

Musikalbum 1978
Engelskspråkiga musikalbum
Album av The Boppers
Debutalbum 1978
Svenska debutalbum
Jacob Brandberg

Jakob Brandberg, född 23 maj 1692 i Falun, död 19 januari 1759 i Torsångs socken, var kamrer vid Stora Kopparberget, ägare till Ornäs.

Biografi
Jacob Brandberg var son till Katarina Kock och Olof Brandberg, som via sin mor var Bureättling, och tillhörde samma släkt som Cederberg. Han blev student i Uppsala 1703, avrads- eller vågskrivare vid kopparkontoret i Falun 1709, bergsman 1711, var postmästare i Falun 1715-18 och blev bokhållare vid Falu koppargruva 1729. 1748 erhöll han bergslagskamrerares titel.

Brandberg ärvde på 1720-talet Ornässtugan efter sin far, och började rusta upp loftstugan vid gården för att göra den till ett museum över Gustav Vasa. Han började även samla föremål kopplade till Gustav Vasa på gården, en stor del av dessa dock förfalskningar, en del skapade av Jacob Brandberg själv.

Har författat ganska fantasifulla historier kring Gustav Vasas öden och äventyr i Dalarna, vilka publicerades av hans systerson Johan Reinhold Schultze i Stockholms Magazin 1780.

Källor
Jacob Brandberg, http://sok.riksarkivet.se/sbl/artikel/18063, Svenskt biografiskt lexikon (art av Sixten Samuelsson.), hämtad 2013-12-15
Brandberg, släkt, http://sok.riksarkivet.se/sbl/artikel/18060, Svenskt biografiskt lexikon, hämtad 2013-12-15.
http://www.wallbring.se/nymormorHtml/p627cddcc.html

Noter

Svenska författare
Män
Födda 1692
Avlidna 1759
Bureätten
Personer från Falun
Ornäs

Ornäs är en tätort i Borlänge kommun längs E 16/riksväg 50 vid Ösjön, en del av Runn. Avståndet till Borlänge är 8 kilometer och till Falun 12 kilometer.

I Ornäs finns en skola från förskoleklass upp till årskurs 9. Ornässtugan och Ornäsbjörk återfinns här. Simmaren Lars Frölander kommer härifrån.

Befolkningsutveckling

Kommunikationer 
Bergslagsbanan går rakt igenom Ornäs, men inga tåg stannar där. Stationshuset förklarades 2018 som statligt byggnadsminne.

E 16/Riksväg 50 går väster om Ornäs. Till/Från Borlänge finns det bara en avfart till Ornäs (Trafikplats Ornäs, strax väster om samhället), men till/från Falun finns det även en avfart norr om Ornäs.

Övriga vägar som går genom Ornäs är vägar mot Aspeboda, Torsång, Alsbäck, Domnarvet och Storsund.

Cykellederna Sverigeleden och Runnleden korsas i Ornäs.

Se även
Stora Tuna socken
 Järnvägsolyckan vid Hinsnoret-Ornäs 1980
 Ornäs BK

Referenser 

Orter i Borlänge kommun
Tätorter i Sverige
Gustav Vasas öden och äventyr i Dalarna
Wulf Gyler

Wulf Gyler, död 1562, var Gustav Vasas sekreterare och senare i livet också en av hans kritiker. 

År 1524 anställdes han genom Berend von Mehlen som Gustav Vasas sekreterare för de tyska ärendena och han blev under tio år kungens mest anlitade och betrodde utrikespolitiska medarbetare och användes i flera viktiga diplomatiska beskickningar. Särskilt var Daljunkerns avrättning att tillskriva Gylers bemödiganden, liksom överenskommelsen med Lübeck 1529 om betalningen av Sveriges skuld till staden. Beträffande de svenska skulderna till Lübeck hade dock Gyler och kungen olika uppfattningar, Gustav misstänkte honom för att konspirera med lybeckarna och detta tvingade honom att 1534 fly från landet.

1534–36 var Gyler i tjänst hos Kristofer av Oldenburg och fick 1538 en god anställning hos Albrekt av Preussen, som redan tidigare tagit sig an hans sak hos Gustav Vasa.

Han bedrev under återstoden av sitt liv en hätsk propaganda mot Gustav Vasa. Han karakteriserade Gustav Vasa som en blodtörstig och hämndgirig tyrann som regelmässigt lät lönnmörda oppositionella och personligen misshandlade sina fogdar och skrivare vid minsta misstanke om korruption och inkompetens.

Noter 

Män
Personer under äldre vasatiden
Avlidna 1562
Födda okänt år
Gustav Vasas hov
Sturepartiet

Sturepartiet är en sentida anakronistisk beteckning för anhängare till Sten Sture den äldre och de av hans efterträdare som motsatte sig unionsmonarkin i form av Kalmarunionen. Kallades i nationalromantikens historieböcker från 1800-talets andra hälft oftast för fosterlandsvännerna. 

Mellan 1470 och 1520 styrdes Sverige, frånsett ett kortare avbrott, av de tre sturarna Sten Gustavsson (Sten Sture den äldre), Svante Nilsson och Sten Svantesson (Sten Sture den yngre). Stureregimerna fann sitt huvudsakliga politiska stöd bland allmogen och städernas borgarskap i kampen mot den då unionsvänliga katolska kyrkan och rådsaristokratin. 

Under de första åren efter Gustav Vasas maktövertagande drabbades de kvarvarande sturemännen, som till exempel kanslern Peder Jakobsson (Sunnanväder), av utrensningar och dödsstraff. Sturepartiets definitiva undergång kan förknippas med den så kallade Daljunkerns uppror i Dalarna 1527–1528.

Sverige under 1400-talet
Sverige under 1510-talet
Sverige under 1520-talet
Sverige under vasatiden
Ronnie Spector

Veronica Greenfield, känd som Ronnie Spector, född Veronica Yvette Bennett den 10 augusti 1943 i New York, död den 12 januari 2022 i Danbury, Connecticut, var en amerikansk sångerska, först sångerska i The Ronettes. När gruppen splittrades gjorde hon solokarriär, bland mycket annat gjorde hon EP:n She Talks to Rainbows (1999), producerad av Joey Ramone och Daniel Rey (utom "I wish I never saw the sunshine"). På Bryan Ferrys skiva Avonmore (2014) är hon med och sjunger på låten "One Night Stand".

Spector var också med och sjöng i låten "Take Me Home Tonight" (1986) som är skriven av Eddie Money. Hon sjöng även med svenska Atomic Swing i låten "So in need of a change", på skivan Bossanova Swap Meet 1994.

Hon var 1968–1974 gift med producenten Phil Spector, samt var syster till Estelle Bennett (1941–2009), även hon medlem i The Ronettes.

Galleri

Referenser

Externa länkar
Sista inspelningen med Ronnie Spector. Billboard läst 13 jan 2022.
Ronnie Spectors liv i bilder. The Guardian läst 16 jan 2022.
 Ronnie Spector i DN, läst 13 jan 2022.
Ronnie Spector på Discogs

Amerikanska sångare under 1900-talet
Amerikanska sångare under 2000-talet
Musiker från New York
Födda 1943
Avlidna 2022
Kvinnor
Nils Sture

Nils Sture kan syfta på:

Nils Sture (1300-talet)
Nils Bosson (Sture)  (c:a 1426–1494), en svensk riddare och riksråd 
Nils Stensson Sture (1512–1527),  son till riksföreståndaren Sten Sture den yngre; den s.k. Daljunkern († 1528) utgav sig för att vara Nils Sture
Nils Svantesson Sture (1543–1567), en svensk diplomat och en av adelsmännen som mördades i Sturemorden
Säkerhet

Säkerhet kan avse:
 Säkerhet (ekonomi) – egendom som används för att teckna ett lån
 Pant (rätt) – egendom som ställs som säkerhet för en fordran
 Säkerhet (filosofi) – begrepp som studeras inom kunskapsteori.

Sammansättningar
 Säkerhetsbranschen – en svensk branschorganisation för säkerhetsbolag
 Säkerhets- och försvarsföretagen - en svensk branschorganisation för företag verksamma inom försvars- och säkerhetssektorn
 Säkerhetsdörr – en marknadsföringsterm för dörr med bättre skydd
 Säkerhetsföretag – ett företag med inriktning på säkerhet
 Säkerhetsföretagen – en bransch- och arbetsgivarorganisation för svenska säkerhetsföretag
 Säkerhetsskydd – i Sverige skydd mot spioneri, sabotage och andra brott
 Elsäkerhet – skyddsåtgärder inom elsäkerhet
 Flygsäkerhet – säkerhet vid flygning i olika former
 IT-säkerhet – för att skydda en organisations värdefulla tillgångar som information
 Datasäkerhet – en del av IT-säkerhet som avser att skydda datorsystem
 Trafiksäkerhet – de åtgärder som görs för en säkrare trafik
 Samhällssäkerhet – ett begrepp som efter kalla krigets slut har kommit att ersätta begreppet civilt försvar

Se även
 Brottsprevention – en del av kriminalpolitiken
 Hot mot rikets säkerhet – hot som anses riskera en stats fortsatta existens och/eller dess grundläggandes institutioner