kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Försöksplanering

Försöksplanering är statistiska metoder för att ta fram linjära samband och samverkanseffekter mellan faktorer i processer. Syftet är att med ett rimligt antal försök ta fram hur en process kan justeras för att optimera utfallet. Det kan röra sig om produktionsprocesser, exempelvis gjutmaskiner, eller andra processer, exempelvis reningsanläggningar. Ofta innebär detta att man varierar flera faktorer på samma gång enligt ett beräknat mönster, och sedan använder en statistisk programvara för att analysera resultatet för att se vilka faktorer som påverkar utfallet, och hur dessa bör justeras för att optimera processens utfall.

Nackdelar med de klassiska en-faktor-i-taget-försöken
I det klassiska ingenjörsmässiga upplägget för att optimera en process, exempelvis utbytet från en kemisk process, jobbar man med så kallade en-faktor-i-taget-försök. Detta bygger på att man först identifierar vilka faktorer som påverkar utbytet av processen, exempelvis tiden t i reaktorkärlet och temperaturen T. Sedan varierar man varje påverkande faktor medan övriga faktorer hålls fixa. Sedan man identifierat optimum för den första faktorn, fixerar man denna på detta värde och man upprepar proceduren för de andra faktorerna. Till slut tror man sig ha hittat optimala värden på faktorerna för att maximera utbytet. I själva verket kan detta vara grovt missledande, då flera olika faktorer kan samverka. Detta innebär att nivån på en faktor påverkar effekten av att ändra den andra faktorn, i statistiken betecknat som en samspelseffekt. För att hitta de värden på faktorerna som verkligen optimerar utbytet måste man tillgripa metodiken för statistisk försöksplanering.

Reducerad försöksplan
En fördel med statistisk försöksplanering är att det finns metoder för att reducera en försöksplan, dvs det är inte nödvändigt att genomföra försök för precis varje tänkbar kombination av inställningar på de ingående faktorerna. Bedömer man att risken för samspel mellan vissa faktorer är mycket liten så kan man reducera försöksplanen genom en sofistikerad metodik.

Användning
Statistisk försöksplanering har i många industriföretag fått en mycket stor spridning, på grund av den möjlighet att optimera processer och effektivisera kostnadsdrivande provning som erbjuds. Inte minst i japanska industriföretag, till exempel Toyota, tillämpas metodiken brett. Statistisk försöksplanering är en naturlig del av modern kvalitetsteknik och är också ett av de starkaste verktygen i förbättringsprogrammet Sex Sigma.

Historik
Två personer som, med delvis olika synsätt, starkt bidragit till den moderna teorin för försöksplanering är George E.P. Box och Genichi Taguchi.

Referenser
G.E.P. Box, W.G. Hunter & J.S. Hunter (1978), Statistics for Experimenters. John Wiley & Sons.
G.E.P. Box, W.G. Hunter & J.S. Hunter (2005), Statistics for Experimenters second edition. John Wiley & Sons.
G.E.P. Box, W.G. Hunter & J.S. Hunter (2012), Praktisk statistik och försöksplanering. Studentlitteratur. Översättning Jan Åkerström.
Statistik
Industri
Analytisk kemi
Kvantitativ forskning
Rumle Hammerich

Jens Peter "Rumle" Hammerich, född 16 november 1954 i Köpenhamn, är en dansk regissör, manusförfattare och filmproducent verksam i Sverige. Han är son till Paul Hammerich och bror till Camilla Hammerich. Han har regisserat flera filmer med manus av Ulf Stark.

Biografi
Hammerich arrangerade 1980, bland annat tillsammans med danska poeterna Jens Fink-Jensen och Michael Strunge, generationsmanifestationen NÅ!!80 i Huset i Köpenhamn.

Rumle Hammerich tilldelades 1989 Guldantennen för filmen Dårfinkar och Dönickar

Filmografi
Otto er et næsehorn (Otto är en noshörning) (1983)
Hunden som log (1989) 
Dårfinkar & dönickar (1989) (tv-serie)
Fasadklättraren (1991) (tv) 
Svart Lucia (1992) 
Lærerværelset (sex avsnitt, 1994)
Kan du vissla Johanna? (1994) (TV) 
Taxa (två avsnitt, 1997)
Herr von Hancken (2000) (TV-serie)
Unge Andersen (2005)

Regi i urval

Producent i urval
2003 - Ondskan

Källor

Externa länkar

Danska filmregissörer
Män
Födda 1954
Levande personer
Personer från Köpenhamn
Dubbeldeckarna

Dubbeldeckarna (originaltitel Pros and Cons), amerikansk TV-serie.

Huvudrollen Gabriel Bird spelades av James Earl Jones. Jones upprepade här sin roll från I lagens skugga, men Bird har nu flyttat till det soliga Los Angeles och blir kompanjon med en där redan etablerad privatdetektiv.

Amerikanska TV-serier från 1990-talet
Cartagena, Colombia

Cartagena, även känd som Cartagena de Indias, är en kommun och stor hamnstad vid Colombias norra kust. Den är administrativ huvudort för departementet Bolívar.

Cartagena möter Karibiska havet i väster. I söder ligger Cartagenabukten (Bahia de Cartagena) med de två infartslederna Bocachica i söder och Bocagrande i norr. 

Hamnen, fästningarna och monumenten i gamla Cartagena klassades av Unesco som Colombias första världsarv 1984.

Historia 
Staden grundades 1533 av don Pedro de Heredia efter staden Cartagena i Spanien. Under den spanska kolonisationen var staden ett viktigt centrum för nya bosättningar i Amerika och är än idag en ekonomisk knutpunkt som drar till sig många turister.

Under 1500- och 1600-talet var Cartagena en del av det Spanska havet, en av de viktigaste hamnarna för Spanska skattflottan och därmed även ett huvudmål för brittiska och franska pirater och kapare (exempelvis Sir Francis Drake, som plundrade staden 1580).

Många av Cartagenas fortifikationer finns kvar än idag: San Felipe de Barajas slott, byggt mellan 1536 och 1657. Murarna omkring den gamla staden (las Murallas); Undervattensmuren längs Bocagrande byggd mellan 1771 och 1778 samt forten San Jose och San Fernando, uppförda mellan 1751 och 1759 vid Bocachica.

Många koloniala byggnader finns i den gamla staden, bland annat Inkvisitionspalatset, en katedral, Santa Clara nunnekloster (numera ett hotell) och en Jesuitskola. Alldeles utanför stadsmurarna finns en staty över den lokala hjälten "India Catalina".

Stad och storstadsområde 
Cartagena kommun hade  invånare år 2008, med  invånare i centralorten. en på en yta av 570 km².

Cartagenas storstadsområde, Área Metropolitana de Cartagena, består av fem kommuner med sammanlagt 1 026 889 invånare år 2008 på en yta av 1 361 km². Förutom Cartagena ingår kommunerna Clemencia, Santa Catalina, Turbaco och Turbaná i området.

Staden idag 

Söder om Murallas och på halvön Bocagrande ligger den moderna staden. Det är en av Colombias största hamnar och slutet på en lång oljeledning. Norr om staden ligger Rafael Núñez International Airport. Cartagena hyser även Colombias största karibiska örlogsbas, kallad A.R.C Bolívar.

Omkring 30 km sydväst om Cartagena ligger Islas de Rosario (Rosenkransöarna), en nationellt skyddad park med ett vattenland med tränade delfiner och många olika tropiska fiskar och hajar.

Tack vare Cartagenas tropiska läge, är klimatet mycket jämnt över året. Högsta dygnsmedeltemperaturen under ett år uppgår till 31 °C och lägsta till 24 °C. Cartagena har även en 90% fuktighet och har en regnperiod som normalt börjar i oktober. Totalt faller cirka 1 000 mm regn i Cartagena under ett år.

Cartagena på film 
Delar av filmen Den vilda jakten på stenen (Romancing the Stone) från 1984, i regi av Robert Zemeckis, utspelar sig i Cartagena.

Referenser

Externa länkar 

 UNESCO World Heritage Centre - Port, Fortresses and Group of Monuments, Cartagena
 Karta över den muromgärdade staden
 World Facts: Cartagena

Indelningar i Bolívar, Colombia
Orter i Bolívar, Colombia
Världsarv i Colombia
Orter grundade 1533
Världsarv inskrivna 1984
Jacob Groth

Jacob Groth-Andersen, född 1951 i Köpenhamn, Danmark, är en dansk kompositör.

Filmmusik i urval

Källor

Externa länkar

Danska kompositörer
Födda 1951
Levande personer
Män
Musiker från Köpenhamn
Kenneth Hamberg

Tor Kenneth Hamberg, född 21 september 1945 i Fjällsjö i Jämtlands län, är en svensk serieskapare. Han är mest känd för den tecknade serien och filmerna om stenålderspojken Goliat. Hamberg har även sedan 1993 tecknat Bamse.

Biografi
Kenneth Hamberg växte upp i värmländska Skoghall. Hans barndom tillbringades till stor del ute i skogen där han byggde kojor och hittade på äventyr.

Kenneth Hamberg skapade sin mest kända gestalt, stenålderspojken och seriefiguren Goliat, 1975. 1979–1981 gick serien i den kristna veckotidningen Svenska Journalen, innan den åren 1982–1990 fanns som egen serietidning. Hamberg har också producerat Goliat som dagspresserie (1985–1991 i GT) och tecknad film. Dessutom har det producerats ljudkassetter och små sagoböcker kring den lilla stenålderspojken. Kenneth samarbetar i serieskapandet – sedan ett trettiotal år tillbaka – med sin fru Kerstin Hamberg, som fungerar som tuschare och färgläggare.

1979–1981 bidrog Kenneth Hamberg med sin serie Lycke och Ture till serietidningen Skoj!, i en Goliat-liknande stil. Vid samma tid producerade han även serier till tidningen Bobo.

Paret Hamberg har också gjort böcker med sin och före detta Bamse-redaktören Jan Magnussons figur Bromse. De första fyra böckerna med figuren har sålt i 90 000 exemplar.

Vid sidan om sina egna skapelser har Kenneth Hamberg sedan 1993 även varit verksam som Bamse-tecknare. Genom sitt bolag Sagakvarn producerar han även illustrationer och bildkorsord för Bulls Press.

Kenneth Hamberg var 1997 med och startade animationsutbildningen på Fellingsbro folkhögskola. Där undervisade Hamberg i sju års tid.

Familj
Kenneth och Kerstin Hamberg (född 1951) bodde under många år i Kil. Därefter har man i tur och ordning bott i Rossön, Örebro (från ungefär 1993/1994), Nora och (sedan 2004) dalsländska Skåpafors.
2014-2020 verkade Hambergs från Laskerud, Nyed, i Värmland. Från 2021 verkar Hambergs från Karlstad.

Bibliografi (urval)

Goliat
(se artikeln Goliat (tecknad serie))

Bromse (manus av Jan Magnusson)
2010 – Bromse och skatorna, Egmont Kärnan, 16 sidor. .
2010 – Bromse och ekorrarna, Egmont Kärnan, 16 sidor. .
2010 – Bromse och fisken, Egmont Kärnan, 16 sidor. .
2010 – Bromse och fjärilen, Egmont Kärnan, 16 sidor. .

Referenser

Födda 1945
Svenska serieskapare
Svenska animatörer
Män
Levande personer
Bamsetecknare och -författare
Bastila Shan

Bastila Shan är en rollfigur i de båda TV- och datorspelen Star Wars: Knights of the Old Republic från 2003 och Star Wars: Knights of the Old Republic II: The Sith Lords från 2004, med röst av Jennifer Hale.

Hon använder en gulklingad ljussabel och är en mästare på den komplicerade jedi-kraften Battle Medidation.

Källor
 IMDb:s sida om rollfiguren Bastila Shan

Rollfigurer i Star Wars

en:List of Star Wars characters#S
Stephan Apelgren

John Anders Stephan Apelgren, född 12 november 1954 i Gislaved, är en svensk regissör, manusförfattare och ljudtekniker.

Apelgren började artistkarriären som musiker, men ändrade inriktning och studerade vid Dramatiska Institutets ljudlinje 1984–1987.

Regi i urval

Filmmanus i urval

Källor

Externa länkar

Svenska manusförfattare
Män
Födda 1954
Levande personer
Personer från Gislaved
Svenska regissörer under 1900-talet
Svenska regissörer under 2000-talet
Svenska filmregissörer
Svenska TV-regissörer
Bullens pilsnerkorv

Bullens pilsnerkorv är en konserverad svensk korvprodukt uppkallad efter skådespelaren Erik "Bullen" Berglund. Den lanserades 1953, i samband med en allvarlig salmonellaepidemi med ursprung i Alvesta. Produkten, som lanserades som garanterat salmonellafri, var under 1950-talet en av många helkonserver under "Bullens"-etiketten. Numera tillverkas den av Scan.

Historik

Bakgrund 

De första pilsnerkorvarna producerades av Alvesta slakteriförening 1953. Produktlanseringen förgicks av ett stort utbrott av salmonella med ursprung i Alvestas slakteri. Totalt 9 000 smittades och 90 avled i epidemin, denna varma 1950-talssommar.

Som en följd av epidemiutbrottet höll sig skeptiska konsumenter en tid framöver borta från köttprodukter, särskilt sådana med namnet "Alvesta" på etiketten. Den nya korvprodukten var ett sätt att sälja in en garanterat salmonellafri helkonserv, dessutom med draghjälp av en känd filmpersonlighet.

Lansering 
Skådespelaren Berglund, som gjort sig ett namn som kokboksförfattare, lånade ut sitt namn och ansikte till den nya produkten. Han hade som skådespelare etablerat sig inom komedigenren pilsnerfilm, vilket ledde till den nya produktens namn.

Berglund hjälpte dessutom till att ta fram receptet till den konserverade korven. Under 1950-talet lanserades totalt ett trettiotal produkter under "Bullen"-etiketten, inklusive grisfötter och dillkött.

Senare år 
Av de andra tidigare charkuteriprodukterna under "Bullens"-etiketten återstår på 2000-talet endast den här konserverade "pilsnerkorven". Den marknadsförs under två namn:

Bullens pilsnerkorv, med 8 korvar i en burk
Bullens varmkorv, med 40 något längre korvar i en större burk

Sedan 2016 produceras Bullens pilsnerkorv av Scan. Receptet, designen och förpackningen är fortfarande de samma som vid lanseringen. Etiketten är i gult och svart, med texten "Bullens" samt några korvar i avvikande rött.

Innehåll och användning 
Den kokta korven ligger i konservburken i korvspad. I receptet för korven ingår inte pilsner.

Korven ska värmas sakta i sitt eget spad för att inte spricka. Berglunds egen rekommendation var att lägga korven samt ett lagerblad på knäckebröd, vilket sedan toppas med konsumentens egen favoritsenap.

Bullens pilsnerkorv i populärkulturen 
I Leif G.W. Perssons roman Kan man dö två gånger? från 2016 är en burk Bullens pilsnerkorv en del i lösningen på en mordgåta, och historien bakom Bullens pilsnerkorv beskrivs utförligt i boken.

Referenser

Externa länkar 
Bullens pilsnerkorv

Korv
Aristotelesuniversitetet i Thessaloniki

Aristotelesuniversitetet i Thessaloniki (gr. Αριστοτέλειο Πανεπιστήμιο Θεσσαλονίκης, normalt förkortat AUTH), namngivet efter filosofen Aristoteles, är det största universitetet i Grekland och ligger i centrala Thessaloniki. Universitetet, som grundades år 1925, är medlem i Coimbragruppen.

Universitetet är det näst äldsta i Grekland och byggdes under den första tiden av den grekiska demokratin. Idag har universitetet 44 avdelningar som är indelat i 10 fakultet.

Fakultet och avdelningar 
 Naturteknisk vetenskap
 Jordbruk
 Skogsbruk
 Veterinärmedicin

 Hälsovetenskap
 Medicin
 Munhygien
 Medicin och apotek

 Teologi
 Teologi
 Prästutbildning

 Vetenskap
 Biologi
 Geografi
 Matematik
 Information
 Fysik
 Kemi

 Konst
 Bildkonst
 Drama och teater
 Musik

 Lag, ekonomi och politik
 Lag
 Ekonomi
 Statsvetenskap och politik

 Utbildning
 Mellanstadielärare
 Förskollärare

 Utbildningar i Florina
 Mellanstadielärare
 Förskollärare

 Polyteknik
 Inspektion och granskning
 Arkitektur
 Elektricitet och data
 Maskinlära
 Väg- och vattenbyggnad
 Kemikalielära
 Allmän utbildning inom polyteknik

 Filosofi
 Engelska språket och litteratur
 Franska språket och litteratur
 Tyska språket och litteratur
 Italienska språket och litteratur
 Historia och arkeologi
 Filosofi
 Filosofi och pedagogi
 Psykologi

 Självständiga department
 Balkankunskap (i Florina)
 Journalistik och massmedia
 Idrott och atletik (i Thessaloniki)
 Idrott och atletik (i Serres)
 Energi (i Kozani)

Externa länkar 
 AUTH.gr - Aristotle University of Thessaloniki, officiell webbplats

Universitet och högskolor i Grekland
Utbildningsinstitutioner bildade 1925
Christian Wistrand

Christian Wistrand född Christian Eric von Liewen Wistrand 25 januari 1958 i Karlskrona, svensk producent och projektledare.

Wistrand studerade vid Dramatiska Institutets produktionsledarlinje 1982–1985.

Producent i urval

Externa länkar

Födda 1958
Svenska filmproducenter
Män
Levande personer
Personer från Karlskrona
Kampong Thum

Kampong Thum (alternativt Kampong Thom eller Kompong Thom) är en ort i centrala Kambodja, belägen på floden Sen som flyter från Dangrekbergen till Tonlé Sap-sjön. Den är administrativ huvudort för provinsen Kompong Thom, och är en av åtta kommuner i storkommunen (krong) Stueng Saen. Folkmängden i själva kommunen uppgick till 3 473 invånare vid folkräkningen 2008. Kommunen utgör endast den centrala delen av Stueng Saens centralort, som totalt hade 31 871 invånare 2008 och består av sammanlagt sex kommuner. Kampong Thum är Pol Pots födelseplats.

Källor

Externa länkar

Orter i Kambodja
Snabbspårväg

En snabbspårväg är en spårväg som både går i vägar och på egen banvall. Förortsbanor för trafik mellan förorter och en stadskärna eller för trafik mellan förorter. Om den fortsätter planskilt genom stadskärnan benämns den ofta premetro eller mer generellt stadsbana. En spårväg med egen banvall men med gatukorsningar blir klart långsammare både om det är med eller utan trafiksignaler.

Snabbspårväg är dock inte något nytt begrepp. Granebergslinjen i Uppsala kallades "Sveriges första snabbspårväg" och 1921 gjordes ett betänkande i Stockholm angående "förslag till snabbspårvägar och förortsbanor till och genom Brännkyrka och Bromma". Dessa byggdes senare (till exempel Ängbybanan) och konverterades sedan till tunnelbana.

Sveriges snabbaste spårväg är Centralstationen-Angered (Angeredsbanan) i Göteborg som går 11 kilometer på 18 minuter, med marschfart 60 km/h. Linjerna på sträckan fortsätter dock i Göteborgs gatuspårvägsnät i mycket lägre hastigheter. Spårvägar utan plankorsningar finns i flera andra riktningar i Göteborgs förorter.

Spårvägen Tvärbanan, Sickla-Alvik-Solna station, i Stockholm benämns också snabbspårväg, men tar 54 minuter för cirka 19 kilometer. Nuvarande maxfart är 50 km/h på egen banvall och 30 km/h i gatumiljö.

Externa länkar 
 Lätta spår
 Sporvognsrejser

Spårtrafik
Den demokratiske terroristen (film)

Den demokratiske terroristen är en svensk-tysk film från 1992 baserad på romanen med samma namn av Jan Guillou.

Handling
Den svenske agenten Carl Hamilton får i uppdrag att krossa en tysk terrororganisation som planerar en hänsynslös attack i Stockholm. Han reser till Hamburg och lyckas infiltrera och bli medlem i en sista aktiv del av Röda armé-fraktionen. Allt går dock inte riktigt som planerat.

Om filmen
Filmen premiärvisades 21 augusti 1992 på ett flertal biografer. Som förlaga har man Jan Guillous roman Den demokratiske terroristen som kom ut 1987. Filminspelningen, ägde till stora delar rum i ett område kring Hafenstrasse i Hamburg bebott av husockupanter. Ockupanterna ville inte att inspelningen skulle ske där utan de försökte att sabotera filmningen med smällare och fotoblixtar.

Rollista (urval)
Stellan Skarsgård - Carl Hamilton
Katja Flint - Monika Reinholdt
Kjell Bergqvist - Eric von Platen
Karl Heinz Maslo - Werner Porthun
Heikko Deutschmann - Martin Beer
Susanne Lothar - Friederike Kunkel
May Buchgraber - Eva Sibylle Arndt-Frenzel
Burkhard Driest - Horst Ludwig Hahn
Claudia Demarmels - Barbara Hahn
Ulrich Tukur - Siegfried Maack
Rolf Hoppe - Lodge Hecht
Günther Maria Halmer - Överste May 
Konstantin Graudus - Hans 
Janna Striebeck - Anna 
Heinz Rolfing - Störtebecker 
Michel Riddez - Alain Detoureille 
Paul Mörmann - Jean-Michel Dupont 
Abdellah Lamsabhi - Abu Nadim 
Despina Pajanou - Mouna
Hildegard Wensch - Receptionisten 
Reuben Sallmander - Polisen i lägenheten

Referenser

Externa länkar

Svenska actionfilmer
Svenska thrillerfilmer
Filmer 1992
Demokratiske terroristen, Den
Stockholm på film
Hamburg på film
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Per Berglund
Svenska 1990-talsfilmer
Hans Iveberg

Hans Lennart Iveberg, född 4 maj 1941 i Brännkyrka församling i Stockholm, är en svensk filmproducent, regissör och manusförfattare.

Regi i urval
1981 – Göta Kanal eller Vem drog ur proppen?
1982 – Gräsänklingar

1988 – Enkel resa

Filmmanus i urval
1981 – Göta Kanal eller Vem drog ur proppen?
1986 – I lagens namn

1988 – Enkel resa
1992 – Den demokratiske terroristen

2001 – Jordgubbar med riktig mjölk

Filmografi

Externa länkar

Svenska filmregissörer
Svenska manusförfattare
Män
Manusförfattare från Stockholm
Födda 1941
Levande personer
Regissörer från Stockholm
Rapsfjäril

Rapsfjäril (Pieris napi) är en av de allmänt förekommande dagfjärilarna i Norden. Den trivs i de flesta levnadsmiljöer och uppträder i två generationer per säsong i den största delen av landet och kan förekomma i tre generationer i södra delarna av Sverige. Värdväxt är korsblommiga växter som till exempel löktrav och ängsbräsma.

Kännetecken 
En relativt liten fjäril, med ett vingspann på 35 till 45 millimeter. Vingarna är på översidan mestadels vita, med inslag av grått eller svart; undersidan är gulaktig med grön pudring utmed vingribborna. Den gula färgen och pudringen på undersidan av bakvingen är svagare i den andra generationen.  Framvingen slutar i en mörk fläck framåt. Rapsfjärilen liknar släktingarna kålfjäril och rovfjäril, men hos dessa arter är pudringen på undersidan av vingarna inte koncentrerad kring vingribborna.

Larven har korta hår och är grön med gula ringar. Puppan är antingen helt grön eller gulvit och täckt av svarta fläckar.

Utbredning 
Vanligt förekommande i hela Norden samt i alla tempererade regioner i Europa, Asien och Nordamerika.

Källor 
 
Bo Söderström, Svenska Fjärilar En Fälthandbok, 2006, Albert Bonniers Förlag 

Vitfjärilar
Insekter i palearktiska regionen
Insekter i nearktiska regionen
Susanne Lothar

Susanne Lothar, född 15 november 1960 i Hamburg, död 21 juli 2012 i Berlin, var en tysk skådespelerska. Hon var dotter till skådespelarna Hanns Lothar och Ingrid Andree samt var från 2006 gift med Ulrich Mühe, som avled året därpå.

Filmografi (urval)

Noter

Externa länkar

Födda 1960
Avlidna 2012
Tyska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Skådespelare från Hamburg
Tyska skådespelare under 2000-talet
Goiás (stad)

Goiás (även känd som Goiás Velho, gamla Goiás) är en stad och kommun i centrala Brasilien. Den var fram till 1937 huvudstad i delstaten Goiás, då regeringen flyttade till den nyanlagda staden Goiânia. Folkmängden i kommunen uppgår till cirka 25 000 invånare. Staden grundades år 1727 av upptäckaren (bandeirante) Bartolomeu Bueno da Silva. Den kallades under kolonialtiden Vila Boa (bra by på portugisiska). Tack vare sin historiska betydelse har Goiás historiska centrum klassats som ett världsarv.

Administrativ indelning
Kommunen var år 2010 indelad i sex distrikt:
Buenolândia
Calcilândia
Davidópolis
Goiás
São João
Uvá

Källor

Externa länkar 
UNESCO World Heritage Centre - Historic Centre of the Town of Goiás

Indelningar i Goiás
Orter i Goiás
Världsarv i Brasilien
Solaris Bus & Coach

Solaris Bus & Coach S.A. är en polsk tillverkare av bussar, trådbussar och spårvagnar i Bolechowo-Osiedle, nära Poznań.

Historik 
Solaris grundades 1994 av Krzyzrof Olszweski som Neoplan-återförsäljaren Neoplan Polska. Företaget började 1996 bygga stadsbussar på licens, bland andra N4007, N4009, N4011, N4016, N4020 och N4021. Den första egenutvecklade bussen, Urbino, lanserades 1999. Företaget namnändrades 2001 till Solaris Bus & Coach Sp. z o.o och 2005 omvandlas det till aktiebolag.

Solaris köptes 2018 av spanska CAF.

Under 1990-talet byggde företaget ut sin utvecklingsavdelning och kunde med avancerade datorprogram minska tiden för utveckling och byggande av prototyper till omkring sex månader.

Modeller 

Solaris har fått utmärkelser för sina produkter i Kortrijk Bus World Show i Belgien. Trådbussar görs i samarbete med det ungerska företaget Ganz Electro eller den tjeckiska delen av företaget Cegelec. Båda företagen tillverkar elektriska anordningar för fordon. Samarbetet med Ganz har dock avbrutits, istället påbörjades samarbete med Škoda Electric, vilka marknadsför Solaris bussar med egna namn.

År 2007 hade Solaris omkring 1 200 anställda. Nuvarande "Solaris Bus & Coach" bygger 1 000 – 1 200 bussar per år.

Externa länkar 

Solaris webbplats

Referenser

Polska fordonstillverkare
Polska busstillverkare
Polska karossbyggare
Företag bildade 1994
Företag bildade 2001