kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anna Skarhed

Anna Maria Skarhed, född 20 januari 1952 i Linköping i Östergötlands län, är en svensk jurist. Skarhed var justitieråd i Högsta domstolen 2005–2009 och justitiekansler 2009–2018.

Biografi
Anna Skarhed växte upp i Linköping. Hon tog juristexamen vid Uppsala universitet 1977. Hon tjänstgjorde därefter som tingsnotarie vid Göteborgs tingsrätt åren 1978–1980. Hon fortsatte sedan på domarbanan. Hon blev hovrättsassessor i Hovrätten för Västra Sverige 1989, rådman i Eskilstuna tingsrätt 1992 och rådman i Uppsala tingsrätt 1996. Åren 1999–2001 var hon enhetschef vid Domstolsverket och 2000–2001 arbetade hon som rättssakkunnig på Justitiedepartementet. Därefter var hon lagman i Linköpings tingsrätt 2003–2005, innan hon utnämndes till justitieråd 2005. Hon tillträdde som justitiekansler i december 2009.

Hon har tidigare varit vice ordförande i Patientskadenämnden, Läkemedelsskadenämnden och Miljöskadenämnden. Anna Skarhed valdes 2018 av riksdagen till ordförande i den nyinrättade Nämnden för prövning av statsråds och statssekreterares övergångsrestriktioner.

Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet kallade henne 2015 till juris doktor honoris causa.

Åren 2008–2010 gjorde hon en uppmärksammad utredning av sexköpslagen, med fokus på om lagen motsvarat de förväntningar som lagstiftarna hade. Hon har vidare varit extern expert i en utredning om polisens interna utredningsverksamhet.

Anna Skarhed var en av initiativtagarna till grundandet av Hilda, ett nätverk för kvinnliga jurister.

Referenser 

Sveriges justitiekanslerer
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Alumner från Uppsala universitet
Födda 1952
Levande personer
Kvinnor
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Jurister från Linköping
Svenska häradshövdingar
Ladugård

En ladugård eller lagård, är en ekonomibyggnad på en bondgård där man kan ha både djur och foder. 

Ladugården var ursprungligen den "gård", den inhägnade yta, kring vilken fähus, fårhus, lador med mera placerades. När dessa funktioner under 1800-talet flyttade in i en och samma byggnad fick den överta den gamla gårdens namn.

I Sverige är i välbeställda trakter ladugårdarna röda, traditionellt färgade med rödfärg som skyddar träet. De rödfärgade ladugårdarna blev vanliga runt 1900 när rödfärgen hade blivit billig och började användas även på uthus. Dörrar och luckor tjärades och blev till att börja med ljusbruna. Under påverkan av väder och vind och efter upprepade intjärningar blev färgen allt mörkare och till slut svart. I fattiga områden, särskilt norrut, då man inte hade råd med rödfärg, lämnades virket obehandlat, och ladugårdar och lador blev med tiden gråa. Hur en ladugård skulle se ut var ofta inte planerat helt ifrån början, utan man byggde ut allt eftersom man behövde mer plats.

Många gamla ladugårdar finns kvar än idag, men somliga hyser inte längre djur, utan har byggts om till förråd, bostäder, kontor eller samlingslokaler. Ordet ladugård används inte i hela Sverige, utan i vissa delar av landet används istället ordet "fähus" (sammandraget till "fjäs", "fjås", "fjös", "föus") eller "stall" som benämning på byggnad som man hyser djur i oavsett sort (både grisar, hästar och kor m.m.), som ursprungligen avsåg en byggnad med stallar eller bås. På många håll används ladugård då främst om byggnader om byggnaden är just ett multifunktionshus som används som såväl fähus, foderlada och loge och  redskapslider.

Källor

Externa länkar

Jordbruksbyggnader
Byggnadstyper
Under röda vingar

Under röda vingar (URV) var ett lajv som hölls på en fäbod nära Insjön i Dalarna den 23 till 29 juli 2001. Namnet Under röda vingar var i spelvärlden en omskrivning för att vara under uppsikt av inkvisitionen.

Produktion
Lajvet var ett low fantasy-lajv och arrangerades på ideell basis med stöd från Sverok av Michael Wermelin, Per-Anders Westin och Anders Nyström under namnet Wermlandsgillet. Det anses inom lajvrörelsen att URV och Dimbros fäste fick dela på den inofficiella titeln "sommarnes storlajv" 2001.

Två särmärken för detta lajv var dels att fiktionen var betydligt tätare än den brukar vara på de flesta svenska fantasylajv (begreppet tät/gles fiktion förklaras i artikeln lajv. Dels provade arrangörerna en arbetsmetod där de nästan enbart kommunicerade med gruppledarna istället för med enskilda deltagare. De involverade även gruppledarna i arrangörsarbete och intrigskrivande, vilket var första gången det gjordes på ett medvetet och utarbetat plan inom svenskt lajvande. Lajvet rönte ett mycket stort intresse hos de svenska lajvarna och det blev fullsatt ett halvår innan det gick av stapeln. Lajvet var också uttalat jämställt både i teori och praktik.

Fiktion
Lajvet var ett utpräglat förhandlingslajv. Det var uppbyggt kring ett möte mellan sju olika riddarordnar som vardera representerade ett geografiskt område i det fiktiva landet Nymark. Representanter för dessa riddarordnar liksom från kyrkan, adeln och den utländska inkvisitionen träffades för att diskutera religiösa, militära och rättsliga frågor. En geografisk intressekonflikt späddes på av en religiös dito. Sagoinslagen blev oväntat starka, när alverna eller de fagra som de kallades i spelvärlden, kom att spela en avgörande roll.

Källor
 LinCons konventsprogram 2001. Läst 2009-11-20.
 Reportage i webbtidningen Bulldozer. Läst 2009-11-20.
 Intervju med arrangören i webbtidningen Bulldozer. Läst 2009-11-20.

Externa länkar
 Björnordens hemsida
 Mordimsordens hemsida

Svenska lajvarrangemang och kampanjer
Hoppa högst

Hoppa högst är en 30 minuter lång svensk barnfilm, som hade Stockholmspremiär den 24 mars 1989. Filmens manus skrevs av den svenska barnboksförfattarinnan Astrid Lindgren, och är baserat på en novell med samma namn, som ingår i hennes novellsamling Kajsa Kavat.

Handling 
Filmen handlar om två pojkar, Albin och Stig (Stickan), vars mammor skryter om vems barn som är duktigast. Genom pojkarnas hela uppväxt tävlas det om till exempel vems pojke som lär sig gå först eller vem som först lär sig prata. Då pojkarna blir större och når skolåldern börjar de själva tävla. Pojkarna tävlar om vem som vågar hoppa från ett träd, en bro ner i en å, från ett höloft och andra platser. De är under alla sina tävlingar följda av det gäng med pojkar de är med i. Då båda försöker hoppa från ett högt ladugårdstak slår de sig och bryter benen, och det hela slutar på sjukhuset. Då pojkarna börjar friskna till skrattar de tillsammans, då de insett hur dumt det egentligen var att tävla i att hoppa utan att först tänka sig för.

Om filmen 
Johanna Hald, som har regisserat filmen, har också gjort filmerna om Lotta på Bråkmakargatan.

Filmen "Hoppa högst" har repriserats i SVT och TV 1000 flera gånger.

Skådespelare 
Markus Åström – Albin
Ramses del Hierro Ericstam – Stig
Lena T. Hansson – Albins mamma
Suzanne Reuter – Stigs mamma
Bertil Norström – doktor
Lissi Alandh – lärarinna

Video
Filmen utgavs 1989 på VHS och på DVD 1996 tillsammans med Emil i soppskålen.

Referenser

Externa länkar 
 Astrid Lindgrens sagosajt

Svenska filmer 1989
Svenska Astrid Lindgren-filmatiseringar
Svenska barnfilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1980-talsfilmer
Svenska kortfilmer
Kortfilmer 1989
Jan Lammers

Johannes "Jan" Lammers, född 2 juni 1956 i Zandvoort, är en nederländsk racerförare.

Racingkarriär
Lammers började i racing som tonåring. Han blev nederländsk mästare i standardvagnar 1973,  vann Europeiska F3-mästerskapet 1978 och debuterade i formel 1 för Shadow i . Lammers lyckades inte under de fyra säsonger han tävlade köra in några mästerskapspoäng. Efter tio års uppehåll gjorde han comeback i två lopp för March säsongen , men framgångarna uteblev även då.

Under mellanperioden tävlade Lammers i formel 2, formel 3 och formel 3000 men främst i sportvagnar och han vann Le Mans 24-timmars 1988 tillsammans med Andy Wallace och Johnny Dumfries i en TWR Jaguar XJR-9LM.

Efter formel 1-karriären har Lammers kört bland annat i BTCC i en TWR Volvo 850 SE/GLT 1994. Lammers tävlar numera i sportvagnsracing i LMES.

F1-karriär

 
 
|}

Noter

Källor

Externa länkar 
 Jan Lammers - Official website

Födda 1956
Nederländska racerförare
Nederländska Formel 1-förare
Champ Car-förare
Le Mans 24-timmarsvinnare
Sportvagns-VM-förare
Män
Levande personer
The Lower Third

The Lower Third var det tredje och sista bandet som David Bowie var medlem i innan han 1966 påbörjade sin solokarriär. Medlemmar i bandet var David Bowie på sång, Graham Riven på basgitarr, Dennis Taylor på gitarr och Phil Lancaster på trummor. Den enda singeln de gav ut var "Can't Help Thinking About Me".

Brittiska musikgrupper
Kaos (bok)

Kaos skrevs av Pär Lagerkvist och publicerades för första gången 1919.

Kaos består av tre avsnitt:
Himlens hemlighet (en enaktare, pjäs)
Den fordringsfulla gästen och andra prosatexter (ex. Jag lämnar denna cirkusföreställning).
I stället för tro och andra dikter (ex. Det är vackrast när det skymmer, Vem spelar i natten samt Nu löser solen sitt blonda hår'').

Svensk skönlitteratur
San Francisco–Oakland Bay Bridge

San Francisco-Oakland Bay Bridge är en hängbro som förbinder de båda städerna Oakland och San Francisco med motorväg. Den ritades av Charles H. Purcell och öppnades den 12 november 1936, sex månader före San Franciscos andra kända bro, Golden Gate-bron. 1986 dedikerades bron inofficiellt till minne av politikern James "Sunny Jim" Rolph.

Bron är cirka sju kilometer lång. Bron har två våningar: på övre däck går trafiken mot San Francisco och på nedre går trafiken mot Oakland. Brons två tydliga konstruktioner förenas på ön Yerba Buena Island i San Franciscobuktens mitt, där vägen går i en tunnel.

Då bron stod klar upphörde perioden med färjor på San Francisco Bay genom att bron förenade staden på halvön vid Rincon Hill med "fastlandet" Oakland med både väg och järnväg. Järnvägen togs bort på 1950-talet, vilket möjliggjorde en motortrafik på mer än 250 000 fordon per dag.

Se även
25 april-bron

Externa länkar 

Broar i USA
San Francisco
Oakland
San Francisco Bay Area
Broar invigda 1936
1936 i USA
Ziggy Stardust - The Motion Picture

Ziggy Stardust - The Motion Picture är ett livealbum av David Bowie inspelat i London på Hammersmith Odeon den 3 juli 1973. Konserten och albumet var det sista som David Bowie gjorde som sitt alter ego Ziggy Stardust. Albumet släpptes i England den 31 oktober 1983. Konserten filmades också och filmen släpptes 1983.

Från albumet släpptes singeln "White Light/White Heat", en The Velvet Underground-cover.

Låtlista
Låtar där inget annat anges är skrivna av David Bowie.

 "Hang on to Yourself" - 2.55
 "Ziggy Stardust" - 3.09
 "Watch That Man" - 4.10
 "Wild Eyed Boy From Freecloud" - 3.17
 "All the Young Dudes/Oh! You Pretty Things" - 3.18
 "Moonage Daydream" - 6.17
 "Space Oddity" - 4.49
 "My Death" (Jacques Brel, Mort Shuman) - 5.45
 "Cracked Actor" - 2.52
 "Time" - 5.12
 "The Width of a Circle" - 9.35
 "Changes" - 3.35
 "Let's Spend the Night Together" (Mick Jagger, Keith Richards) - 3.09
 "Suffragette City" - 3.02
 "White Light/White Heat" (Lou Reed) - 4.06
 "Rock 'n' Roll Suicide" - 4.20

Nyutgåvor
Albumet har släppts i två nyutgåvor på CD. Den första 1992 av Rykodisc och den andra av EMI 2003. 2003 års nyutgåva släpptes som 30th Anniversary 2CD Special Edition och innehöll extramaterial i form av introduktion, mellanprat och den kompletta versionen av "The Width of a Circle". "Changes" blev dessutom placerat i korrekt låtordning, efter "Moonage Daydream".

Låtlista för 2003 års nyutgåva
Låtar där inget annat anges är skrivna av David Bowie.

 Intro (Ludwig van Beethoven, Wendy Carlos) - 1.06
 "Hang on to Yourself" - 2.55
 "Ziggy Stardust" - 3.19
 "Watch That Man" - 4.14
 "Wild Eyed Boy From Freecloud" - 3.15
 "All the Young Dudes" - 1.38
 "Oh! You Pretty Things" - 1.46
 "Moonage Daydream" - 6.25
 "Changes" - 3.36
 "Space Oddity" - 5.05
 "My Death" (Jacques Brel, Mort Shuman) - 7.23
 Intro (Gioacchino Rossini) - 1.02
 "Cracked Actor" - 3.03
 "Time" - 5.31
 "The Width of a Circle" - 15.45
 "Let's Spend the Night Together" (Mick Jagger, Keith Richards) - 3.02
 "Suffragette City" – 4.32
 "White Light/White Heat" (Lou Reed) - 4.01
 Farewell speech - 0.39
 "Rock 'n' Roll Suicide" - 5.19

Medverkande musiker
David Bowie – Sång, gitarr, munspel
Mick Ronson – Gitarr, sång
Trevor Bolder – Bas
Mick Woodmansey – Trummor
Ken Fordham – Saxofon, flöjt
Brian Wilshaw – Saxofon, flöjt
Geoffrey McCormack – Trummor, kör
John Hutchinson – Gitarr
Mike Garson – Piano, orgel

Livealbum 1983
Album av David Bowie
Lista över Bolivias presidenter

Bolivias president (spanskspråkig formell titel: Presidente del Estado Plurinacional de Bolivia) är landets stats- och regeringschef.

Evo Morales var den 22 januari 2006–10 november 2019 Bolivias president samt var den förste på posten med indiansk härkomst.

Bolivias presidenter

Referenser

Externa länkar
 www.presidencia.gob.bo

 
Bolivia
KPI

KPI kan syfta på:

KPI – en metod att mäta prisutvecklingen för hela den privata konsumtionen, se Konsumentprisindex
KPI – en metod att mäta effektivitet hos till exempel en verksamhet, se Key Performance Indicator
KPI – ett statligt kuwaitiskt oljebolag, se Kuwait Petroleum International
Amerikanskt teckenspråk

Amerikanskt teckenspråk, engelska: American Sign Language (ASL), är det teckenspråk som används av döva i USA. ASL skiljer sig från brittiskt teckenspråk (BSL). Det används även i Brasilien.

Antalet användare av ASL i USA uppskattas till mellan hundratusen och en miljon beroende på vilken källa som används. 

ASL har fått rollen som ett lingua franca för teckenspråkiga och används för kommunikation mellan döva från olika länder.

Exempel på TV-program som använder ASL är TV-serien Switched at Birth och även musikvideor på Youtube översätts till ASL. 

Till skillnad mot det svenska teckenspråkets handalfabet, där talaren har en rörelsefri hand, vänder ASL-talaren handflatan mot samtalspartnern.

Källor

Externa länkar
Lexikon där amerikanskt teckenspråk finns tillgängligt

Enskilda teckenspråk
Språk i USA
Subjekt–verb–objekt-språk
Arena

Arena är ett avgränsat område med läktare för konserter, idrott och liknande arrangemang. Arenorna kan vara specialiserade för ett syfte, till exempel en sport, eller vara mer eller mindre anpassningsbara för olika arrangemang. En större arena som kan användas för flera olika typer av evenemang kallas multiarena.

Multiarenor byggs för att snabbt kunna ändra användningsområde, t ex med stora portar som gör det möjligt att köra in med tunga fordon, stabila fästpunkter i tak för bildskärmar och strålkastare, golv av olika slag som gör det möjligt att låta isen vara kvar och så vidare.

Ursprungligen var arenan den med sand beströdda  cirkulära eller ovala öppna stridsplatsen i romarnas amfiteater. Ordet kommer från latinets "harena", en finkornig sand som användes för att suga upp och täcka det blod, som antikens gladiatorspel gav upphov till.

Arenor i världen 
Exempel på amfiteateranläggningar som är konstruerade för att kunna ta emot ett stort antal åskådare är Rose Bowl i Pasadena, USA. Historiens mest kända exempel är Colosseum i Rom, uppförd åren 72–80 efter Kristus med plats för minst 50 000 åskådare. Som mest utbyggd tog Colosseum 85 000 åskådare. Endast 24 moderna arenor har plats för en större publik. Moderna arenor har fortfarande funktionen att visa teater, musikuppföranden eller sportevenemang. De består av en stor öppen yta, omgiven på alla sidor av upphöjda, mestadels i trappstegsform, säten eller bänkar för åskådare. Att spelplatsen är nedsänkt med publiken runt om ger maximal sikt för åskådarna.

Arenor i Sverige i urval
I Sverige byggdes, eller renoverades grundligt, ungefär 50 arenor för bland annat elitidrott mellan år 2000 och 2014. Enligt Karin Book vid Malmö högskola saknas vilja att studera de effekter arenorna har, detta trots de stora summor pengar som läggs på att bygga arenor. Christer Östlund vid Sveriges Kommuner och Landsting menade att det finns ett brett erfarenhetsutbyte mellan kommunerna.

Se även 
 Stadion (mått och arena)
 Amfiteater
 Teater
Arenateater

Källor

Noter

Externa länkar 

 
Byggnadstyper
Svagt verb

Svaga verb är inom språkvetenskap en indelning av verb i germanska språk. Svaga verb är verb vars samtliga ordformer har samma basmorfem, till exempel hoppa vars tema är hoppa, hoppade, hoppat. Detta innebär att dessa verb bildar preteritum och perfekt particip som innehåller dentalsuffix. Övriga verb är antingen starka eller oregelbundna verb.

Svaga verb tillhör första, andra och tredje konjugationerna.

Referenser 

Tysk grammatik
Lingvistisk morfologi
Verb

fr:Conjugaison de l'allemand#Les verbes faibles
Ulf Gyllenhak

Ulf Gyllenhak, född 29 november 1958 i Göteborg, är en svensk litteraturkritiker, författare och översättare. 

Gyllenhak debuterade 18 år gammal med diktsamlingen Ännu en utslagen tand i ditt leende. Han har därefter utgivit fem romaner och tre ungdomsböcker. 

Gyllenhak har bland annat översatt Den svarta dahlian av James Ellroy, Under klockans öga av Christopher Nolan, Demaskering av Yukio Mishima, Pojken som inte fanns av Dave Pelzer, Innan jag glömmer av André Brink, samt böcker av bland andra Dennis Lehane, Cormac McCarthy, Reginald Hill, Simon Sebag Montefiore, Charles Fourier, Gitta Sereny och David Foster Wallace.

Bibliografi

Priser och utmärkelser 
1985 – Aftonbladets litteraturpris
2010 – Svenska Deckarakademins pris för "Berömvärda översättningsgärningar"

Externa länkar
 

Svenska översättare under 1900-talet
Översättare från engelska
Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Födda 1958
Män
Levande personer
Översättare från Göteborg
Svenska översättare under 2000-talet
Malte Persson

Malte Persson, född 7 december 1976, är en svensk författare, litteraturkritiker, poet, skribent och översättare. 

Perssons litterära debut Livet på den här planeten utkom 2002. Han har därefter utgivit Apolloprojektet (2004), Dikter (2007) och den historiska romanen Edelcrantz förbindelser (2008) om Abraham Niclas Edelcrantz liv. Våren 2011 utkom boken Underjorden, en samling sonetter om Stockholms tunnelbana.

Persson har bland annat översatt Francis Ponges Tallskogshäftet och Thomas Klings Det första världskriget.
 
Persson hade 2004–2010 bloggen Errata, i vilken han kort kommenterade litterära händelser, med mera. Med sina läsarkommentarer och "debattinlägg" tjänade Errata under sina första år också som forum för litteraturdebatter i den svenska bloggosfären.

Persson medverkar regelbundet som skribent på Expressens kultursida. Mellan 2010 och 2017 var han krönikör i nyhetsmagasinet Fokus.

Bibliografi 
2001– Into thin air. Bild av Annette Sletnes
2002 – Livet på den här planeten
2004 – Apolloprojektet
2007 – Dikter
2008 – Edelcrantz förbindelser
2011 – Underjorden
2012 – Resan till världens farligaste land
2013 – Att inte resa till Italien – om syd och nord hos Tegnér
2014 – Bobo i apskolan
2016 – Om Ofissim
2018 – Till dikten
2021 – Undergången

Översättningar 
2016 – Heinrich Heine: Andra tider, andra fåglar
2021 – Rainer Maria Rilke: Valda dikter

Citat

Priser och utmärkelser 
2007 – Anna Sjöstedts resestipendium
 2008 – Wahlström & Widstrands litteraturpris
 2009 – Lydia och Herman Erikssons stipendium
 2009 – Gerard Bonniers stipendium för kulturjournalistik
 2009 – Albert Bonniers stipendiefond för yngre och nyare författare
 2011 – Göteborgs-Postens litteraturpris
 2011 – Karin Boyes litterära pris
 2012 – Karl Vennbergs pris
 2012 – Tegnérpriset
 2014 – Svenska Humanistiska Förbundets pris till yngre person som har utfört ett lovvärt intellektuellt arbete i humanistisk anda
2017 – Stipendium ur Gerard Bonniers donationsfond
2021 – De Nios översättarpris
 2021 – Gustaf Fröding-sällskapets lyrikpris
 2023 – Rausingpriset

Källor

Externa länkar 

 
Bloggen Errata, arkiverad 2012-10-10

Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Födda 1976
Män
Svenska bloggare
Levande personer
Portal: Internet i Sverige
Svenska poeter
Svenska skribenter
Svenska översättare
Bergtagen (roman)

Bergtagen () är en roman av Thomas Mann som påbörjades 1913, slutfördes 1924 och publicerades då i två volymer av S. Fischer Verlag. Romanens första svenska upplaga publicerades ursprungligen 1929 i två volymer som var översatta av Karin Boye.

Thomas Mann använder sig av den traditionella bildningsromanens form i ironisk tappning. Under tillkomsttiden ändrade sig Manns världsbild betydligt; särskilt första världskriget ledde till många omprövningar. Romanen utvecklade sig till en skoningslös uppgörelse med de attityder och tankemönster som ledde fram till världskriget.

Handling 

Romanen handlar om den unge tyske borgarsonen Hans Castorp som kommer till det luxuösa sanatoriet "Berghof" i Davos för att besöka sin sjuke kusin. Det visar sig bli ett mycket långt besök efter att läkaren Hofrat Behrens konstaterat att även Hans Castorp är sjuk i tuberkulos. Han blir kvar i sju år. På höglandet får han ett helt annat perspektiv på livet "därnere" och kommer in i en annan tideräkning. Han lär sig mycket av frimuraren och författaren Settembrini och blir förälskad i Claudia Chauchat.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar 

Skönlitteratur 1924
Tyska romaner
Utvecklingsromaner
Schweiz i skönlitteratur
Johan Edvard Lundström

Johan Edvard Lundström, född 28 april 1815 i Jönköping, död där 17 juli 1888, var en svensk industriman och uppfinnare, även kallad "den svenska tändsticksindustrins fader". 

Johan Edvard Lundström var son till boktryckaren och tidningsutgivaren  Peter Lundström och var bror till Carl Frans Lundström. Han växte upp i Jönköping, gick på Växjö läroverk och studerade under flera år från 1835 vid Uppsala universitet, framför allt naturvetenskapliga ämnen. Han avlade inte någon examen. Han arbetade därefter någon period som lärare på läroverket i Jönköping innan han tillsammans med Johan Sandwall 1843 grundade företaget J.E. Lundström & Comp, som bland annat förlade böcker och gav ut Jönköpingsbladet.

Han och brodern grundade 1845 Jönköpings tändsticksfabrik med tillverkningslokaler på Barnarpsgatan 6. Han vidareutvecklade den av Gustaf Erik Pasch uppfunna och 1844 patenterade fosforfria säkerhetständstickan, där man använde röd fosfor som i stället applicerades på tändsticksaskens sida. Bröderna Lundström drev fram företaget till en världsledande position inom tändstickstillverkningen. Under året 1858 tillverkades över 12 miljoner tändsticksaskar i deras fabriker.

Johan Edvard Lundström och Lars Johan Hierta grundade Munksjö pappersbruk i Jönköping 1862, med tillverkning av maskingjort gult halmpapper. År 1863 lämnade han Jönköpings tändsticksfabrik för att ägna sig åt Munksjö. År 1869 sålde han sina andelar i Munksjö Pappersbruk till Hierta och grundade Katrinefors pappersbruk i Mariestad, där han var verksam fram till 1875. 

Han var därefter 1877–1879 statens förste inspektör över rikets tändsticksfabriker och gjorde en stor insats för att förebygga och förbjuda användningen av vit fosfor i tändsticksindustrin, vilken var orsak till den dödliga sjukdomen fosfornekros, speciellt bland dem som arbetade med appliceringen av fosforn på tändstickorna i fabrikerna. Den så kallade säkerhetständstickan som utnyttjade den ofarliga röda fosforn som applicerades på tändsticksaskens sida, kom att bli den metod man kom att använda för tändstickor över hela världen.

Han levde ogift genom livet. Lundström hade en dotter, som föddes 1846 av Maria Helena Kreij och som delvis växte upp hos honom.

En byst över Johan Edvard Lundström, skapad av John Börjeson, finns på Lundströms torg vid Västra Storgatan i Jönköping.

Lundström är begravd på Östra kyrkogården i Jönköping.

Källor
Ulla Ekedahl och Per Jerkeman: På brukspatrons tid, Carlsons, Stockholm 2005

Noter 

Svenska uppfinnare under 1800-talet
Svenska entreprenörer under 1800-talet
Personer i Jönköpings historia
Näringslivspersoner från Jönköping
Gravsatta på Östra kyrkogården i Jönköping
Födda 1815
Avlidna 1888
Män