kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Acheron

Acheron (klassisk grekiska: Αχέρων; nygrekiska: Αχέροντας, Acherontas; även Μαυροπόταμος Mauropotamos, Φαναριώτικος, Fanariotikos) är en 58 kilometer lång flod i södra Epirus i nordvästra Grekland. Den mynnar i Joniska havet.

Mytologi 
I grekisk mytologi kallas Acheron "suckarnas flod" en gränsflod till Hades. Den beskrivs som dyster och sorglig med grumligt och bittert vatten.

Legenden berättar att Acheron som var son till Helios, solen, och Gaia, jorden,  gav vatten till titanerna att läska sig med under deras strid med gudarna. Därför förvandlades han av Zeus till en smutsig flod och förvisades till underjorden.

Förutom Acheron finns gränsfloderna Styx, Phlegeton och Cocytus. Andra viktiga floder i Hades är Lethe (glömskans flod) och Eridanos.

Noter

Vattendrag i Grekland
Platser i grekisk mytologi
Obol

Obol (grekiska ὀϐολός obolos) var en antik grekisk myntvalör.

Obolen var den lägsta myntenheten i antikens Grekland och var utvecklad ur en förhistorisk penningform, järnstaven. En obol var 1/6 drachme och hade olika värde i de olika lokala valutorna.

Obol har även varit en medeltida beteckning för 1/2 penning samt ett mynt på Joniska öarna under dess engelska styre 1815–1864, då det motsvarade 1/2 penny.

Se även 
 Karonsmynt
 Obol Investment
 Obol Basketball League, namn på Svenska basketligan en kort period säsongen 2006/2007

Referenser 

Mynt
Antikens Grekland
Brågarps kyrka

Brågarps kyrka är en kyrkobyggnad i Staffanstorp och församlingskyrka i Sankt Staffans församling i Lunds stift. Den inhägnas av häck och murverk.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan byggdes på 1100-talet av gråsten och välvdes på 1400-talet. Tornet byggdes 1854. I absiden finns ett fönster med glasmålningar utförda av Martin Emond.

Inventarier
Dopfunten är från 1100-talet. Vid dopfunten finns en madonnabild från medeltiden. Den låg länge på tornets vind och är därför något skadad. År 1910 plockades den fram för en utställning i Malmö, varför den uppmärksammades och fick sin nuvarande placering. Liknande madonnabilder finns i Sankta Gertruds kyrka i Falsterbo och har funnits i Norra Nöbbelövs kyrka.

Orgel
1873 byggde Sven Fogelberg, Lund en orgel med 8 stämmor.
1920 byggde A. Magnussons Orgelbyggeri AB, Göteborg en orgel med 12 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1968 av J. Künkels Orgelverkstad AB, Lund och är mekanisk.

Bilder

Källor

Externa länkar
Mer information om kyrkan och dess inventarier

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Staffanstorps kommun
Byggnader invigda under 1100-talet
Staffanstorp
Jari Litmanen

Jari Olavi Litmanen, född 20 februari 1971 i Lahtis i Finland, är en finländsk före detta fotbollsspelare. Jari Litmanen anses som Finlands bäste fotbollsspelare genom tiderna. Hans landslagskarriär sträckte sig över fyra årtionden, från 1989 till 2010.

Karriär
Litmanen slog igenom internationellt i AFC Ajax när klubben bland annat vann Uefa Champions League 1995. Den första sejouren i Ajax (1992-1999) ses av de flesta som Litmanens storhetstid.

Efter tiden i Ajax gjorde Litmanen kortare besök i storklubbarna Liverpool och Barcelona varefter han återgick till Ajax.

Därefter har karriären fortsatt i Lahtis, Hansa Rostock och, från 2005 till 2007, i den svenska klubben Malmö FF. Under tiden i MFF drogs Litmanen med långvariga skador, bland annat förhindrade en kapsyls kollision med ett av hans ögon honom från spel. I augusti 2007 bröt Litmanen kontraktet med Malmö FF på grund av en skada i vänster hälsena som ledde till en rehabiliteringsperiod på sex månader. Han kunde spela igen i EM-kvalets två sista matcher i november 2007. I januari 2008 provspelade Litmanen i tio dagar för engelska Fulham FC, med den tidigare finländska förbundskaptenen Roy Hodgson som chefstränare. Efter testperioden skrev klubben ett kontrakt för resten av säsongen med Litmanen. I maj 2008 bröts kontraktet med Fulham, utan att Litmanen spelat en enda match i A-laget. I augusti samma år skrev Litmanen på för FC Lahti i finländska Tipsligan.

Stil, eftermäle och utmärkelser
Litmanen är känd för teknik och spelsinne och har i landslag och klubblag haft rollen som anfallare, alternativt offensiv mittfältare.

Den 10 oktober 2010 (det vill säga 2010-10-10, att jämföra med Litmanens fasta tröjnummer), avtäcktes en staty av Jari Litmanen i Lahtis. Litmanens liv kommer att bli film med Mika Kaurismäki som regissör.

Meriter
Finländsk cupmästare 1992 och 2011
Finländsk ligamästare 2011
Nederländska mästerskapet 1994, 1995, 1996, 1998, 2004 
Nederländsk cupmästare 1993, 1998 
Nederländska supercupen  1993, 1994, 1995 
UEFA Champions League-mästare 1995 
UEFA-cupmästare 2001 
Europeisk supercupmästare 1995, 2001

Utmärkelser
Årets fotbollsspelare i Finland 1990, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 2000 
Årets spelare i Nederländerna  1993–1994 
Nederländska ligans skyttekung 1993–1994 (26 mål) 
Årets idrottare i Finland 1995 
Europas tredje bästa spelare (Le ballon d'or) 1995
Champions League-skyttekung 1995–1996 (9 mål) 
Flest landskamper för Finland (103) 
Flest mål i finländska landslaget (27)

Referenser

Noter

Källor
Litmanens staty
Filmen om Litmanen

Externa länkar 
 Jari Litmanen på www.finland-fotball.net

Finländska fotbollsspelare
Finländska landslagsspelare i fotboll
Personer från Lahtis
Spelare i HJK
Spelare i MyPa
Spelare i Liverpool FC
Fotbollsspelare i Malmö FF
Spelare i AFC Ajax
Spelare i FC Lahti
Spelare i FC Hansa Rostock
Spelare i Fulham FC
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i Tipsligan
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Premier League
Spelare i Eredivisie
Uefa Golden Players
Födda 1971
Levande personer
Män
Mariabilder

Mariabilder, bilder av Maria med Jesusbarnet, är kända i den kristna konsten sedan 400-talets början (Santa Maria Maggiore i Rom) och blev från 500-talet den vanligaste typen av kristen kultbild (äldst är ikoner från Katarinaklostret på Sinai). Dessa bilder kallas i den trinitariska östkyrkan för Gudsmodersbilder, vilket uttrycker deras innehåll. De framställer alltid både Maria och Jesusbarnet som mor och barn, och ger uttryck för inkarnationens hemlighet, att Gud enligt denna lära blivit född till världen av en jordisk mor.

Benämningen "Mariabild" är dock något missvisande, eftersom den alltid avbildade Jesus därigenom kommer i skymundan. Maria avbildas i konsten sällan utan Jesusbarnet. Dock förekommer det i bibliska scener, till exempel stående vid korset, och från 1500-talet i de bilder som kallas immaculata conceptio, och där Maria framställs idealt som den som av Gud är kallad att föda Jesus. Bilder av en ammande Maria kallas Madonna lactans. Pietà kallas framställningar av Maria med sin döde son; bilder av den sörjande modern ensam brukar kallas Mater dolorosa.

Olika typer av Mariabilder
Tronande som Jesu moder ofta sittande på en tronstrol med Jesusbarnet i famnen.
Stående ställning med barnet.
Maria i en kalvariegrupp, med Jesus hängande på korset i mitten av gruppen och med Maria Jesu moder på ena sidan och aposteln Johannes vid den andra.  
Maria med skyddsmantel, ofta kallad misericordiabilden, där hon breder ut sin stora mantel varunder man kan finna skydd mot faror.
Pietàbilden, som framställer en sittande jungfru Maria med sin döde och korsfäste Jesus i knät.
Anna själv tredje är en skulpturgrupp med Anna, Marias moder, dottern jungfru Maria och Jesusbarnet.

Bilder

Se även 
 Svarta madonnan

Referenser

Externa länkar

Kristen konst
 
Konsttermer
Jesusbarnet

Jesusbarnet är ett begrepp som syftar på Jesus då han var barn, och upp till ungefär 12-årsåldern.

Den kristna julen firas till minne av Jesu födelse. Förutom just tiden för Jesu födelse samt flykten till Egypten, kännetecknas de kanoniska evangelierna i Nya Testamentet av stor avsaknad av skildringar av Jesu barndom.

Liturgiska festdagar
Följande liturgiska festdagar till minne av Jesu barndom:

 Juldagen (25 december);
 Jesu omskärelse (1 januari - Ortodoxa kyrkor);
 Trettondedag jul (6 januari)
 Fest för det heliga barnet (tredje söndagen i januari - Romersk-katolska kyrkan i Filippinerna)
 Jesu frambärande i templet (2 februari)

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Jesus
Julfigurer
Perus herrlandslag i fotboll

Perus herrlandslag i fotboll () styrs av Federación Peruana de Fútbol (FPF) och representerar Peru i internationella fotbollsmatcher. Laget tävlar mot nio andra lag inom det sydamerikanska fotbollsförbundet - Conmebol, under Fifa. Perus landslag har tagit sig till slutspel i fem världsmästerskap, och lagets spelskicklighet har givit dem ett rykte som en av de bästa representanterna för sydamerikansk fotboll.

Peru spelade sin första officiella landskamp den 1 november 1927, då man föll med 0-4 mot Uruguay i Lima i samband med det sydamerikanska mästerskapet.

Perus storhet som fotbollsnation sträcker sig tillbaka till 1930-talet. Under detta årtionde deltog man i det första världsmästerskapet i fotboll, de kontroversiella olympiska sommarspelen 1936 och de vann sin första Copa América 1939. Lagets andra storhetstid sträckte sig från 1970 till 1980, då en gyllene generation av fotbollsspelare väckte fotbollsvärldens intresse och beundran. Den mest lysande stjärnan under denna period var Teófilo Cubillas, som gjorde fem mål i två olika finaler, och dennes attackstil blev synonym med peruansk fotboll under 1970-talet. Laget tog sig till slutspel i tre av de fyra världsmästerskap som hölls under denna tid och vann Copa América 1975.

I nuläget rankas det peruanska laget vanligen runt femtionde plats av Fifa. De senaste årens försök att ta sig vidare i världsmästerskapen misslyckades åtta gånger i rad fram tills Peru kvalificerade sig för VM 2018. Trots detta har enskilda peruanska fotbollsspelare blivit välkända, däribland Jefferson Farfán, Nolberto Solano, Claudio Pizarro, Juan Manuel Vargas och Paolo Guerrero, vilka alla är nyckelspelare i sina respektive lag. Lagets tränare är sedan 2015 Ricardo Gareca.

Perus hemmaställ och är en vit tröja med brett diagonalt rött band och vita byxor, medan bortastället är raka motsatsen.

Nuvarande trupp 
Följande 23 spelare blev uttagna till Världsmästerskapet i fotboll 2018.

Antal landskamper och mål är korrekta per den 21 juni 2018 efter matchen mot Frankrike.

Meriter 
 VM i fotboll: 1930, 1970, 1978, 1982, 2018
 VM-kvartsfinal 1970
 Copa América: mästare 1939, 1975
 Olympiska spelen: 1936, 1960

Kända spelare 
 Teófilo Cubillas
 Claudio Pizarro
 Nolberto Solano
 Jefferson Farfán
 Paolo Guerrero
 Juan Manuel Vargas

Källor

Noter

Externa länkar 
  Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - Perus herrlandskamper i fotboll

Landslag startade 1927
Fotboll i Peru
Fotbollslandslag
Fotboll
Obefläckade avlelsen

Obefläckade avlelsen () är en katolsk lära enligt vilken Jungfru Maria, genom nåd och ett särskilt privilegium från Gud, från sin första tillblivelse har varit fri från arvsynd.

Anledningen till detta är att synden uppfattas som en defekt, och Maria behövde en fullkomlig mänsklig natur för att kunna ge den till Jesus. Jungfru Marias syndfrihet är en vanlig tanke i äldre teologi, men i denna utformning blev den katolsk dogm först 1854, då den proklamerades av påve Pius IX i den apostoliska konstitutionen Ineffabilis Deus (”Outsäglige Gud”).

Den obefläckade avlelsen blandas ofta helt felaktigt ihop med Jesu jungfrufödsel. Därför hävdas det ibland felaktigt att Jungfru Maria också enligt katolsk lära skulle ha tillkommit genom jungfrufödsel.

Den högtidsdag då Jungfru Marie avlelse firas sedan tidig medeltid är den 8 december. Den infördes av påven Sixtus IV år 1476 och var en stark tradition även innan läran blev officiell dogm 1854. Dagen kallas i nuvarande svenska katolska kalender för "Jungfru Marias utkorelse och fullkomliga renhet" och utgjorde förr en förpliktande helgdag. Enligt Gudstjänstkongregationens beslut är sedan den 30 november 2016 högtiden inte längre förpliktande inom Stockholms katolska stift.  

Immaculata conceptio är även namnet på en bildframställning av Jungfru Maria som blev vanlig i västerlandet från 1500-talet, och där Maria framställs som en ung flicka i väntan på att motta bebådelsen.

Folklig fromhet till Jungfru Maria såsom obefläckat avlad är orsaken bakom förekomsten av det i spansktalande länder inte ovanliga flicknamnet Concepción, som på sina håll även är ett stadsnamn, som för Concepción i Chile.

Källor

Noter

Webbkällor
Ineffabilis Deus

Externa länkar

Jungfru Maria
Förpliktade helgdagar
Mariologi
Mariadagar
Konungens eget värvade regemente

Konungens eget värvade regemente var ett svenskt värvat infanteriregemente som verkat under olika namn mellan 1719 och 1829.

Historia
Regementet sattes upp efter Karl XII:s död som garnisonsregemente i Halland år 1719, och benämndes Smålands tre- eller femmänningsregemente till fot eller Ture Sigismund Horns värvade regemente. Ganska snabbt övergick man till att bli ett värvat regemente som fyllde sina luckor enbart genom värvning inom landet.  I regementet ingick då soldater från Smålands tremänningsregemente (nyuppsatt 1712) samt från Smålands femmänningsregemente (uppsatt 1703). År 1721 tillfördes även delar av det reducerade Östgöta tremänningsregemente till fot (nyuppsatt 1712). Regementet, delat på två bataljoner om 400 man vardera, utgjorde garnison i städerna Malmö och Landskrona. Regementet har haft namn efter förbandscheferna varför regementsnamnet har varierat. År 1755 var delar av regementet förlagt i Landskrona samt i Lovisa, Finland. Regementet var organiserat på 8 kompanier.

Regementet deltog i Gustav III:s ryska krig och utmärkte sig särskilt under slaget vid Svensksund 1790. År 1798 införlivades Danckwarts värvade regemente som också var förlagt till Landskrona.

Regementet drogs in 1828 och avmönstrades i Landskrona den 18 maj 1829. Kapten C. A. T. Bergendahl med resterande manskap placerades vid Garnisonskompaniet Landskrona under Norra skånska infanteriregementet.

Personer som verkat vid regementet
Georg Friedrich von Seitz - bataljonsadjutant 1795-1829. Tjänade regementet från 1773 fram till dess nedläggning (totalt 56 år). Han tilldelas Distinktionstecknet för tapperhet till sjöss 1789 samt Svensksundsmedaljen i silver 1791.

Bilder

Förbandschefer

1719–1724 Ture Sigismund Horn
1724–1729 Philip Bogislaus von Schwerin
1729–1737 Bengt Horn
1737–1747 Jean Louis Bousquet
1747–1756 Georg von Heijne
1756–1764 Carl Adlerfelt
1764–1766 Ulrik Scheffer
1766–1773 Abraham von Björnmarck
1773–1792 Abraham Gustafschöld
1792–1795 Carl Philip von Blixen-Finecke
1795–1798 Niklas Peter von Björnmarck
1798–1811 Elof Rosenblad
1811–1812 Carl Axel Strömfelt
1812–1815 Gustaf Reinhold Boije
1815–1829 Fredrik Ulrik Wrangel

Namn, beteckning och förläggning

Referenser 
 s.336

Ej längre existerande svenska infanteriregementen
Militära enheter i Sveriges militärhistoria
Organisationer upplösta 1830
Ugglan
Svenska värvade infanteriförband
Esarps kyrka

Esarps kyrka är en kyrkobyggnad i Esarp. Den tillhör Sankt Staffans församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkans äldsta delar härstammar från 1100-talet. År 1860 gjordes en omfattande ombyggnad efter ritningar av Johan Fredrik Åbom. Då blev kyrkan bredare mot norr och fick en tresidig sakristia i öster. Trappgavelstornet uppfördes 1927 efter ritningar av Carl Andrén och Erik Lundberg. År 1983 gjordes en omfattande förändring av kyrkorummet då det ommålades. Samtidigt tillkom nya bänkar och en ny dopfunt.

Inventarier
Altartavlan är målad av Fredrik Krebs.
Predikstolens äldsta delar kommer från 1600-talet, men har renoverats och restaurerats flera gånger. Den föreställer de fyra evangelisterna.
Orgeln och orgelläktaren uppfördes samtidigt som tornet, 1927.

Orgel
Den nuvarande orgeln byggdes 1929 av Olof Hammarberg, Göteborg och är en pneumatisk orgel. Orgeln har automatisk pedalväxling.

Källor

Se även
Esarps socken

Externa länkar

 
Mer information om kyrkan och dess inventarier

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Staffanstorps kommun
Sydafrikas herrlandslag i fotboll

Sydafrikas herrlandslag i fotboll, även kallade Bafana Bafana vilket rakt översatt till svenska blir grabbarna, grabbarna på Zulu, representerar Sydafrika i fotboll på herrsidan. I första matchen slog man Nordirland med 2-1 i Belfast den 24 september 1924. Sydafrika var utestängt från olika sportevenemang mellan 1950- och 90-talen, på grund av landets dåvarande apartheidpolitik.

Afrikanska mästerskapen 
I Afrikanska mästerskapet har landslaget spelat sex gånger. 1957 var det meningen att Sydafrika skulle delta men landets Apartheidpolitik gjorde att man krävde att få ställa upp med antingen ett helt igenom vitt eller färgat landslag, något som övriga länder i det Afrikanska fotbollsförbundet vägrade ställa upp på. Sydafrika lämnade därför walkover i semifinalen mot Etiopien i 1957 års turnering.

Fifa uteslöt efter en kongress 1960 Sydafrika från alla internationella turneringar, ett förbud som varade fram till 1992. 1994 försökte laget kvala in till Afrikanska mästerskapet men misslyckades. 1996, efter 39 år var laget till slut tillbaka i ett stort mästerskap. I första matchen vann laget överraskande mot Kamerun med hela 3-0. Man fortsatte att slå Angola med 1-0. Även om man förlorade med 0-1 mot Egypten gick man vidare. I kvartsfinalen slog man ut Algeriet, med många meriter med 2-1. I semifinalen kom en till skräll med hela 3-0 mot Ghana. Finalen vann man med 2-0 mot Tunisien. 

I mästerskapet 1998 hamnade man i den målrikaste gruppen, fast Sydafrika gjorde minst mål. Man började med 0-0 mot Angola, 1-1 mot Elfenbenskusten innan man slog Namibia med 4-1. I kvartsfinalen slog man Marocko med 2-1. I semifinalen slog man ut Kongo DR med 2-1 efter förlängning. I finalen förlorade man med 0-2 mot Egypten. 2000 vann Sydafrika gruppen. Det blev 3-1 mot Gabon, 1-0 mot Kongo DR och 1-1 mot Algeriet. I kvartsfinalen slog man ut Ghana med 1-0. Efter förlust mot Nigeria i semifinalen och vinst mot Tunisien på straffar i bronsmatchen tog man bronset. 

2002 fick man 0-0 mot Ghana och Burkina Faso innan man slog Marocko med 3-1. I kvartsfinalen förlorade man med 0-2 mot Mali. 

I mästerskapet 2004 började det bra med 2-0 mot Benin. Man förlorade dock mot Nigeria med hela 4-0 och i sista matchen blev det bara 1-1 mot Marocko. Sydafrika hade inte åkt ut i gruppspelet innan 2004. 

2006 förlorade Sydafrika med 0-2 mot Guinea och Tunisien och 0-1 mot Zambia. Inga mål och 0 poäng innebar ett misslyckade och en sista plats i gruppen. 2008 gjorde Sydafrika ett nytt försök men misslyckades återigen. Sydafrika tog nu två poäng efter 1-1 mot Angola, 1-3 mot Tunisien och 1-1 mot Senegal. 2 poäng blev det och 3-5 i målskillnad, det innebar en ny sistaplats i gruppen. Slutspelen 2004, 2006 och 2008 blev mindre lyckade än 1990-talet med bara en seger; 2-0 mot Benin 2004.


Meriter 
 VM-slutspel: 1998, 2002, 2010 (som hemmalag)
 Afrikanska mästare: 1996

Referenser

Externa länkar 
  Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - Sydafrikas herrlandskamper i fotboll

Landslag startade 1924
Fotboll i Sydafrika
Fotbollslandslag
Fotboll
Altartavla

Altartavla är en andaktsmålning eller skulptur placerad på, ovanför eller bakom ett altare, karakteristisk för det katolska Europa där den infördes under det tidiga 1200-talet när prästerna började att fira mässan med ryggen vänd mot församlingen.

Många altartavlor skildrar en mångfald scener och utgörs av flera pannåer, till exempel diptyk, triptyk och polyptyk, försedda med gångjärn så att de kan döljas eller visas efter behov. Altartavlan kan vara gjord av en mängd olika material. Den kan vara en målad tavla, men även vara skuren i trä eller huggen i sten.

Se även 
 Altaruppställning
 Altarskåp
 Antemensale
 Predella
 Retabel
 Ikonostas

Externa länkar 

Altarskåp
Kristen konst
Caf

CAF (franska: Confédération Africaine de Football; engelska: Confederation of African Football) är den afrikanska fotbollskonfederationen, grundad .

CAF arrangerar Afrikanska mästerskapet i fotboll för herrar, som är den afrikanska kontinentens mästerskap för herrlandslag, samt de afrikanska ländernas kvalspel till dam-VM, herr-VM och OS.

Medlemmar och regionala förbund 

Under CAF lyder fem regionala fotbollsförbund för Nordafrika, Västafrika, Östafrika, Centralafrika och Södra Afrika, se karta till höger. Dessutom är flera länder medlemmar i UAFA, arabvärldens fotbollsförbund, med nationer från både CAF och den asiatiska motsvarigheten AFC.

Deltagande i världsmästerskapen i fotboll

Världsmästerskapen för herrlandslag 

Följande CAF-medlemmar har deltagit i världsmästerskapen i fotboll. Lagen är sorterade efter antal VM de deltagit i.
De bästa placeringarna i VM nådde Kamerun 1990, Senegal 2002 och Ghana 2010, alla tre tog sig till kvartsfinal.

Förkortningar
KF – Kvartsfinal (1934–1938, 1954–1970, och sedan 1986: direktutslagning, 8 lag; 1974–1978, andra gruppomgången, 8 lag)
O2 – Omgång 2 (1982: andra gruppomgången, 12 lag; sedan 1986: direktutslagning, 16 lag (Åttondelsfinal))
O1 – Omgång 1 (Gruppspel)

Förkortningar
KF – Kvartsfinal
ÅF – Åttondelsfinal (sedan 1986: direktutslagning, 16 lag)
GS – Gruppspel
1U – Första utslagningsomgången (1934–1938 direktutslagning, 16 lag, direkt från start)
   — Arrangör

Världsmästerskapen för damer 
Följande CAF-medlemmar har deltagit i världsmästerskapet i fotboll för damer. Lagen är sorterade efter antal mästerskap de deltagit i. Afrikanska mästerskapet i fotboll för damer fungerar som kval till VM.

Referenser

Anmärkningar

Externa länkar 
CAF:s webbplats
Ärkeänglar

Ärkeänglar är inom vissa religioner änglar med särställning i änglahierarkin. De återfinns i flera religiösa traditioner såsom zoroastrism, judendom, kristendom och islam. Deras antal varierar inom de olika religionerna från tre till fyra eller sju. Zoroastrismen räknar sex ärkeänglar som utgör Ahura Mazdas så kallade Välgörande Odödliga (Amesha Spenta). Zoroastrismen ger det äldsta belägget för förekomsten av ärkeänglar. 

I Romersk-katolska kyrkan firas de som helgon den 29 september och i Ortodoxa kyrkan firas de den 8 november.

Enligt Dionysios Areopagitas angelologi intar ärkeänglarna den näst nedersta platsen, över de vanliga änglarna.

Ordet ärkeängel kommer via latin archangelus från klassisk grekiska αρχάγγελος archangelos, av αρχ- (arch-) ’främsta, första’, och άγγελος (angelos) ’budbärare’.

Antal änglar

Enligt den klassiska, västkristna traditionen är ärkeänglarna tre till antalet: Mikael, Gabriel och Rafael. Ibland är de också fyra (inklusive Uriel) eller sju stycken. Det beror på informationskällan. Satan anses ofta vara en fallen ärkeängel, då känd som Lucifer eller Samael. I Bibeln omnämns dock bara Mikael som ärkeängel (Judas brev 1:9).

I den ortodoxa kristenheten erkänns sju ärkeänglar: Mikael, Gabriel, Rafael, Selafiel, Jegudiel, Barakiel, och Jeremiel; östortodoxa kyrkan menar emellertid att det finns tusentals andra ärkeänglar, vilka inte finns namngivna. Frånsett åminnelsedagar för enskilda helgon, är varje måndag helgad åt ärkeänglarna i den ortodoxa kyrkan.

Även enligt den apokrypiska Henoks bok är ärkeänglarna sju till antalet. I bokens kapitel 20 räknas de upp enligt följande:

Uriel – åskans och jordbävningens ängel
Rafael – människoandarnas ängel
Raguel, som verkställer hämnden på världen och ljusen
Mikael, som är satt över den bästa delen av människorna – folket
Sarakael, som vakar över de människobarns andar som förleder andarna till synd
Gabriel, som är satt över ormarna och paradiset och keruberna
Remiel, satt att vaka över dem som stiger upp

Ärkeänglarnas uppgift är att förmedla budskap till människor och till Gud. Ärkeänglarna råder över historien i cirka 300 år var. Varje god tanke eller gärning som kommer från människorna samlas hos ärkeänglarna och gror som ett frö till blomma. Och på detta sätt växer tanken eller gärningen genom hierarkin upp till Gud. De är rustade med svärd. Ärkeängeln Gabriel bär benådelsens lilja, medan Rafael ofta är följd av en man som tecken på beskydd.

Se även 
Amesha Spenta
Uriel
Not:
Om man läser Bibelns 66 böcker hittar man bara en ängel som kallas för ärkeängel, och det är Mikael (Judas vers 9). Andra ärkeänglar får nog tillskrivas traditionen och vissa ”ickebibliska” skrifter.

Referenser

Externa länkar

Änglar