Intelligenskvot

Intelligenskvot (IK, vanligen förkortat IQ för tyska Intelligenz-Quotient, efter arbeten av den tyske psykologen William Stern) är en metod med vilken man har för avsikt att försöka kvantifiera intelligens.

Olika metoder förekommer för att genom så kallade IQ-test fastställa en människas intelligens efter en skala. Skalan är satt så att 100 utgör medelvärdet i en population och övriga värden antas normalfördelade. Olika skalor finns, som använder olika standardavvikelse i normalfördelningen. De mest kända är Wechsler, Stanford-Binet och Cattell-skalan. Alla skalor har medelvärdet 100, men eftersom standardavvikelsen skiljer mellan dessa, så är enbart ett talvärde utan angiven skala mångtydigt  (se tabellen). I den mest använda skalan, Wechsler, är standardavvikelsen satt till 15, i Stanford-Binet till 16 och i Catell till 24.

Historia 

De första intelligenstesten togs fram av den franske psykologen Alfred Binet, som studerade barn i syfte att upptäcka barn med inlärningsvårigheter. William Stern skapade ett indikationsinstrument som baserade sig på kvoter, varifrån ordet intelligenskvot kommer. För att erhålla indikatorer på begåvning, delade Stern de resultat barnen presterade på test med barnens ålder. Idag normaliseras istället IQ-test på en större population, i allmänhet bestående av män och kvinnor i olika åldrar. Normaliseringen består i att man statistiskt fastslår vilket testresultat som ska placeras in var på skalan, och i regel anges inte en persons intelligens med en exakt siffra, utan med ett konfidensintervall.

Validitet och social signifikans

Hälsa 
Människor med högre IQ har generellt sett lägre vuxen morbiditet och mortalitet. Posttraumatiskt stressyndrom och schizofreni förekommer enligt särskilda studier mindre hos människor med högre IQ. Människor i svår depression har dock också visats ha lägre IQ än när de är symptomfria och lägre kognitiv förmåga än människor utan depression med jämförbar verbal intelligens. Detta innebär att lägre Intelligenskvot även kan tyda på underliggande depression eller stressrelaterade sviter.

Ekonomi 
Det finns inget samband mellan hur rik en individ är och dess IQ.

Kritik 
Intelligenskvot är ett väletablerat mått som bland annat används för att diagnostisera intellektuell funktionsnedsättning, men det är samtidigt omdebatterat. Det föreligger till exempel debatt om huruvida IQ ens lyckas indikera intelligens.

Wechslers värderingstabell 
WAIS-testet (Wechsler Adult Intelligence Scale IV) är sannolikt det närmaste man kommer ett allmänt erkänt IQ-test. Den senaste versionen används i dag av yrkesverksamma psykologer över hela världen. Olika IQ-tester har mycket stark korrelation med varandra, så en person brukar få mycket liknande resultat oberoende av vilket test som används (se generell intelligensfaktor).

Nedanför följer Wechslers värderingstabell som ger en uppfattning om en persons intellektuella nivå i förhållande till befolkningen som helhet.

IQ mellan 70 och 85 benämns som normal begåvnings nedre del eller svag teoretisk begåvning och är inte ovanligt, medan personer med ett IQ under 70 ofta uppfyller kriterierna för någon form av mental utvecklingsstörning.

Se även 
 IQ and the Wealth of Nations
 Emotionell intelligens (EQ)
IQ-test
 Modellen för hierarkisk komplexitet
 Etnicitet och intelligens
 Föreningar för personer med hög IQ:
 Mensa
 Intertel
 Den felmätta människan

Referenser

Externa länkar 

Mensa Sveriges provtest online
 llustrerad Vetenskaps gratis IQ-test på svenska – baserat på ett amerikanskt online-test som har gett resultat som håller sig inom 4 procent av resultaten vid ett WAIS-test (Wechsler Adult Intelligence Scale III).
 World Intelligence Network
En artikel som är kritisk mot IQ-tester
Intelligens