kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ruotsin Sanomat

Ruotsin Sanomat var en finskspråkig dagstidning som utgavs i Sverige 2003–2005 och som mest hade cirka 6000 prenumeranter. Den var efterföljare till tidningen Viikkoviesti. Tidningen skrev inte bara om Finland, utan publicerade mest svenska och allmänna nyheter. Den gick i konkurs 2005.

Grundande 
Ruotsin Sanomat började ges ut i Stockholm 1 september 2003. Chefredaktör, ansvarig utgivare och delägare var Jukka Tuurala. Han liksom nyhetschefen Ari Setälä hade arbetat med föregångaren Viikkoviesti. Utgångsupplagan var 7 000 och sidantalet 16–28 och 19 heltidstjänster inrättades vid grundandet. Prenumeranter, annonser och presstöd, samt engagemang och förankring hos läsekretsen, planerades göra tidningen ekonomiskt bärkraftig.

Konkurs 
Tidnings AB Viikkoviesti, som gav ut Ruotsin Sanomat, försattes i konkurs 2005. Tidningen hade då en upplaga på cirka  och cirka 25 anställda. Den hade haft ekonomiska problem under hela utgivningstiden. Skulderna hos Skatteverket uppgick årsskiftet 2004/2005 till omkring 700 000 kronor. Konkursförvaltarens arbete resulterade inte i något bud på tidningen.

Föregångare 
Sverige hade en finskspråkig dagstidning 22 år före Ruotsin Sanomat. Den hette Finn Sanomat, och gavs ut i Göteborg  men upphörde 1981.

Referenser 

Nedlagda svenska dagstidningar
Finskspråkiga dagstidningar
Dagstidningar startade 2003
Dagstidningar nedlagda 2005
Tjockskalig målarmussla

Tjockskalig målarmussla (Unio crassus) är en sötvattensmussla som tillhör familjen målarmusslor.

Kännetecken 
Den tjockskaliga målarmusslans skal blir vanligtvis mellan 4 och 7 centimeter i längd, men man har funnit exemplar på upp till 10 centimeter. Skalet är välvt och mycket tjockt, med en lätt oval eller elliptisk form. Färgen går i mörka nyanser av grönt, brunt och svart.

Utbredning 
Tjockskalig målarmussla finns i större delen av Europa, utom i Italien, på Iberiska halvön, Brittiska öarna och i norra Skandinavien. Den huvudsakliga förekomsten i Europa finns i Svartån i Västra-Nyland, Finland, där det finns upp till en miljon exemplar av tjockskalig målarmusslor.

Förekomst i Sverige 
I Sverige förekommer den tjockskaliga målarmusslan i fyra mindre områden, östra Skåne, nordöstra Småland och Östergötland, norra Uppland och södra Dalarna.

Levnadssätt 
Den tjockskaliga målarmusslan lever i rinnande vatten, både i större åar och floder och i mindre bäckar, på sand- och grusbottnar. Den livnär sig liksom andra musslor genom filtrering av små organismer från vattnet.

Fortplantning 
Som larv har den tjockskaliga målarmusslan ett parasitiskt stadium, då den lever i gälarna på olika fiskar, som stensimpa, sarv, färna och elritsa.

Status 
Tjockskalig målarmussla är upptagen på ArtDatabankens Rödlista under kategorin Starkt hotad (EN). Sedan 1950-talet har den minskat starkt även på andra håll i sitt utbredningsområde och listas av IUCN likaså som starkt hotad (EN).

Hot 
Liksom flodpärlmusslan är den tjockskaliga målarmusslan hotad av föroreningar och försurning av vattnen där den lever. Den hotas också av att några av de fiskarter som den behöver för sin reproduktion har blivit allt sällsyntare i de vatten där den förekommer. Dammar och vattenkraftverk påverkar indirekt musslorna genom att de utgör vandringshinder för värdfiskar.

Se även 
Sötvattensmusslor

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Artfakta

Externa länkar 
Naturhistoriska riksmuseet

Hotade arter i svensk flora och fauna
Musslor
Bernardo Atxaga

Bernardo Atxaga, pseudonym för Joseba Irazu Garmendia, född 27 juli 1951 i Asteasu utanför Donostia-San Sebastián, Spanien, är en baskiskspråkig författare. Atxaga är utan jämförelse den baskiske författare som nått den största läsekretsen, både i Baskien och internationellt. Han översätter själv sina verk till spanska. Sedan 2006 är han medlem i den baskiska akademin Euskaltzaindia.

Till svenska har fyra av hans romaner översatts av Ulla Roseen och givits ut på Bonniers förlag.

Bibliografi
Ziutateaz (1976)
Etiopia (1978)
Sugeak begiratzen dionean (1983) 
Bi anai (1985) 
Obabakoak (1989), svensk översättning: Obabakoak (1994)
Behi euskaldun baten memoriak (1991)
Gizona bere bakardadean (1993), svensk översättning: Den ensamme mannen (1996)
Zeru Horiek (1995), svensk översättning: Dessa himlar (1998)
Groenlandiako lezioa (1999)
Soinujolearen semea (2003), svensk översättning Dragspelarens son (2009)
Teresa, poverina mia (2004)
Lekuak (2005)
Markak: Gernika 1937 (2007)
Zazpi etxe Frantzian (2009)

Källor 

Baskiskspråkiga författare
Spanska författare
Födda 1951
Män
Levande personer
Randy Turpin

Randolph Adolphus "Randy" Turpin, född 7 juni 1928 i Royal Leamington Spa, Warwickshire, död 17 maj 1966, var en engelsk proffsboxare. Han var världsmästare i mellanvikt från den 10 juli till 12 september 1951 (64 dagar). Han kallades The Leamington Licker.

Biografi 
Randolphs far Lionel Turpin var invandrare från Brittiska Guyana och den ende invånaren i Leamington som inte såg "brittisk" ut. Randolphs mor Beatrice var däremot infödd Leamingtonbo. Randolph var den yngste och mest framgångsrike av Lionels tre söner som samtliga blev proffsboxare.

Randy Turpin och hans bror Jack Turpin blev efter lyckade amatörkarriärer proffs samtidigt 1946. Fyra år senare blev Turpin brittisk mellanviktsmästare genom att slå ut den regerande mästaren Albert Finch som bara några månader tidigare besegrat storebror Dick Turpin (som var brittisk samväldesmästare). Efter ytterligare tre segerrika matcher ställdes Turpin 1951 mot regerande europamästaren Luc van Dam som han knockade i första ronden.

I juli 1951 kom Randy Turpins största framgång som boxare, när han besegrade regerande världsmästaren Sugar Ray Robinson på poäng men bara två månader senare förlorade han returmatchen. Turpin försökte 1953 återerövra titeln men förlorade matchen mot den nye mästaren The Hawaiian Swede Carl Olson. Att Turpin blev brittisk samväldesmästare räckte inte som tröst för honom. Han förlorade dessutom 1954 den europeiska mellanviktstiteln till den extremt hårtslående Tiberio Mitri som knockade Turpin i första ronden.

Efter den motgången dalade Turpins stjärna snabbt men han fortsatte att boxas mot mediokert motstånd i många år, samtidigt som han började gå upp i vikt. Smått sensationellt lyckades han 1957 bli brittisk mästare i lätt tungvikt i en match där motståndaren Arthur Howard slog ner Turpin tre gånger men ändå förlorade på poäng. Efter några segrar till knockades Turpin 1958 av en nästan helt okänd boxare från Trinidad i rond 2 och bestämde sig för att sluta. Han återkom till ringen 1963 och gick två matcher som han vann. En kuriositet gällande den andra av dessa två matcher (1964) är att för motståndaren Charles Seguna från Malta var matchen hans första och sista som proffs.

Turpin drabbades efter sin karriär av svåra psykiska problem och tog sitt liv 1966.

Hans slutliga matchstatistik omfattar 66 segrar (45 på KO), 8 förluster och 1 oavgjord.

Eftermäle 
Caryl Phillips roman Foreigner (2007), svensk översättning Främlingar (2008), innehåller ett kapitel "Made in Wales" om Randy Turpin. I boken berättas att det bara finns två statyer av svarta män i England. Av Nelson Mandela och Randy Turpin.

Externa länkar 

Brittiska boxare
Födda 1928
Avlidna 1966
Män
Dumbo

Dumbo är en amerikansk animerad film från 1941, producerad av Walt Disney och baserad på en bok av Helen Aberson och Harold Pearl.

Handling 

På ett cirkuståg föds en liten elefant som hans mor kallar Jumbo Jr. Men på grund av elefantungens jättestora öron får han öknamnet Dumbo och blir utskrattad av alla utom sin mor, som blir inlåst för att med våld ha skyddat sin hånade son. Den lille musen Timothy gör allt för att få den nedstämde Dumbo att nå cirkusens allra högsta höjder, och mot alla odds lyckas duon. Receptet var att få Dumbo att tro på sig själv, och upptäcka sin minst sagt ovanliga talang, nämligen konsten att flyga.

För att få Dumbo att flyga lurar Timothy mus honom genom att ge Dumbo en fjäder. Denna fjäder säger Timothy är magisk; det tror Dumbo på och lär sig flyga.

Cirkusen tar hand om Dumbo efter hans mamma blivit inlåst. De använder Dumbo i sitt clownnummer. Det är i ett av dessa uppträdande som Dumbo visar upp sin förmåga för första gången. Dumbo ska hoppa från ett brinnande höghus ner på en trampolin. När Dumbo till slut hoppar så fäller han ut sina öron och flyger över den chockade publiken.

Rollista 
Så många som tre dubbningar till svenska har gjorts av Dumbo. Den först kom 1946 i översättning av Leonard Clairmont med röster av Bern Holm, Börje Lundh, Olof Ekermann, Olle Nordemar, Sven-Hugo Borg, Dietrich Grunewald, Olof Brinell, Lissa Bengtson, Victoria Rune, Greta Magnusson-Grossman, Ruth Langer. 1972 kom en andra dubbning på bio och sedan en ny omdubbning år 1996 till video.

Distribution 
Filmen hade amerikansk premiär 23 oktober 1941.

Svenska premiärer 
 16 september 1946 – svensk biopremiär
 2 december 1972 – nypremiär med ny dubbning
 11 april 1981 – nypremiär (tillsammans med Nalle Puh och den stormiga dagen)
 våren 1985 – hyrvideopremiär
 6 april 1990 – nypremiär på bio
 hösten 1991 – köpvideopremiär
 vintern 1997 – ny köpvideoutgåva med ny dubbning

Se även 
 Figurer i Dumbo
 Lista över Disneyfilmer

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska animerade filmer
Amerikanska filmer 1941
Disneys långfilmer
Fiktiva elefanter
Amerikanska filmer baserade på böcker
Animerade filmer med elefanter
Animerade filmer med fåglar
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1941
Filmer som utspelar sig på en cirkus
Animerade musikalfilmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer baserade på barnböcker
Filmer om mobbning
Filmer från Walt Disney Pictures
Filmer i regi av Ben Sharpsteen
Tsung-Dao Lee

Tsung-Dao Lee född 24 november 1926 i Shanghai, är en kinesisk-amerikansk fysiker. Han och Chen Ning Yang mottog Nobelpriset i fysik 1957.

Biografi
År 1946 fick Lee ett stipendium för att studera fysik under Enrico Fermi vid University of Chicago och han tog doktorsexamen i fysik 1950. Tre år senare började han arbeta vid Columbia University. Lee och hans kollega Chen Ning Yang lade fram en teori om att den svaga växelverkan inte hade paritetssymmetri (spegelsymmetri). Chien-Shiung Wu bekräftade teorin experimentellt och Lee och Yang fick dela Nobelpriset i fysik 1957.

Lee är efter Malala Yousafzai den fjärde yngste Nobelpristagaren. Då han fortfarande var kinesisk medborgare när han tog emot Nobelpriset var han och Yang de första kinesiska nobelpristagarna. Lee blev amerikansk medborgare 1962.

Förutom partikelfysik har Lee forskat inom statistisk mekanik, astrofysik, hydrodynamik och det fasta tillståndets fysik.

Efter att USA och Kina normaliserade förbindelserna i början på 1970-talet har Lee rest flitigt till Kina och träffat flera kinesiska ledare som Mao Zedong, Zhou Enlai och Deng Xiaoping. Han är också personlig vän till den förre premiärministern Wen Jiabao.

Källor

Noter

Externa länkar 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysik 1957
  including the Nobel Lecture, December 11, 1957 Weak Interactions and Nonconservation of Parity
 Tsung-dao Lees hemsida

Nobelpristagare i fysik
Kinesiska fysiker
Amerikanska fysiker under 1900-talet
Män
Födda 1926
Levande personer
Kinesiska nobelpristagare
WP:Projekt Kina
Alumner från Zhejianguniversitetet
Alumner från University of Chicago
Personer från Shanghai
Susan Haack

Susan Haack (född 1945) är professor i filosofi och juridik vid University of Miami i Florida.  Hon har givit bidrag till språkfilosofi, kunskapsteori och metafysik. 

För filosofistudenter är hon känd för läroboken Philosophy of Logics (1978). 
Hennes mest kända bidrag till kunskapsteorin är begreppet foundherentism. Väl känd är hon också för att modigt argumentera för vetenskap och förnuft i ett antal mer populära böcker, till exempel 'Manifesto of a Passionate Moderate: Unfashionable Essays' (1998).

Noter

Externa länkar
Susan Haack's Web page at the University of Miami
Dr. Susan Haack Summary Bio

 

Kvinnor
Brittiska filosofer
Födda 1945
Levande personer
Kunskapsteoretiker
Metafysiker
Alumner från Universitetet i Cambridge
Karl Vennbergs pris

Karl Vennbergs pris är ett litterärt pris på 150 000 kronor (2017) som årligen utdelas av Samfundet De Nio. Priset skall gå till en ung diktare och instiftades 1996.

Pristagare 
 1996 – Inger Edelfeldt
 1997 – Kristina Lugn
 1998 – Ylva Eggehorn
 1999 – Eva Runefelt
 2000 – Ragnar Strömberg
 2001 – Sune Örnberg
 2002 – Bodil Malmsten
 2004 – Folke Isaksson
 2005 – Magnus William-Olsson
 2006 – Ulf Eriksson, Ernst Brunner
 2007 – Marie Silkeberg
 2008 – Steve Sem-Sandberg
 2009 – Eva-Stina Byggmästar
 2010 – Lennart Hagerfors
 2011 – Göran Greider
 2012 – Malte Persson
 2015 – Bengt Ohlsson
 2016 – Lasse Söderberg
 2017 – Henrika Ringbom
 2018 – Rolf Aggestam
 2019 – Jila Mossaed
 2020 – Tommy Olofsson och Erik Bergqvist
2021 – Petter Lindgren och Håkan Sandell
2022 – Helena Erisson
2023 – Sara Gordan och Maxim Grigoriev

Källor 

De Nios priser
Priser och utmärkelser instiftade 1996
Den fredliga draken

Den fredliga draken () är en delvis animerad långfilm från 1941, producerad av Walt Disney och delvis baserad på en berättelse av Kenneth Grahame.

Handling 
Robert Benchley har en idé om att göra berättelsen The Reluctant Dragon till film, och efter att ha gått igenom Disneys studio i Burbank och hälsat på de anställda och sett deras arbete kommer han slutligen till Walt Disney själv, som presenterar sin senaste film, nämligen The Reluctant Dragon.

Om filmen 
Filmen hade amerikansk premiär den 20 juni 1941, och svensk premiär den 1 mars 1943. 1946 återsläpptes avsnittet ''The Reluctant Dragon''/Den fredliga draken, nu som (en alltigenom animerad) kortfilm.

Se även 
 Lista över Disneyfilmer
 Lista över Disneys kortfilmer

Källor

Externa länkar 

Delvis animerade spelfilmer
Amerikanska animerade filmer
Amerikanska filmer 1941
Disneys långfilmer
Disneys kortfilmer
Engelskspråkiga filmer
Drakar
Animerade filmer 1941
Filmer från Walt Disney Pictures
Filmer i regi av Hamilton Luske
Kid Gavilan

Kid Gavilan, egentligen Gerardo Gonzalez, född 6 januari 1926 i Camagüey, Kuba, död 13 februari 2003 i Miami, Florida, var en kubansk proffsboxare. Han var världsmästare i weltervikt 1951–1954.

Gavilans karriär som proffsboxare varade 1943–1958. Han reste 1946 till USA med målet att bli världsmästare och med 25 segrar i bagaget mot kubanska och mexikanska motståndare. I sitt första försök att ta titeln i weltervikt förlorade han mot Sugar Ray Robinson. Men vid andra försöket 1951 slog han Johnny Saxton och tog den då vakanta welterviktstiteln. Åren 1951–1953 försvarade Gavilan titeln flera gånger mot kvalificerade motståndare, bland andra Carmen Basilio. Dessutom gick han ett antal matcher som inte gällde titeln och vann även dem.

Gavilan valde 1954 att gå upp i mellanvikt för att försöka ta även den titeln men förlorade mot regerande mästaren The Hawaiian Swede Carl Olson. Samma år bantade Gavilan åter ner sig till weltervikt men förlorade titeln på poäng till Saxton. De sista åren av sin karriär förlorade han en del matcher mot okända motståndare och lyckades aldrig mer bli aktuell för en titelmatch.

Gavilan är ett av de få proffsen i boxningshistorien som inte blivit nerslagen en enda gång under sin karriär.

Hans slutliga matchstatistik omfattar 106 segrar (27 på KO), 30 förluster och 6 oavgjorda samt en match som avbröts utan domslut (så kallat "no contest").

Kubanska boxare
Födda 1926
Avlidna 2003
Män
Saludos Amigos

Saludos Amigos (på svenska även kallad Kalle Anka och Långben i Sydamerika) är en amerikansk animerad film från 1942, producerad av Walt Disney. För den övergripande regin svarar Norman Ferguson.

Handling 
Saludos Amigos består av fyra animerade kortfilmer varvade med dokumentärfilmsmaterial från Disneystudions första promotion-resa till Sydamerika. 1955 släpptes samtliga de animerade episoderna som separata kortfilmer.

 Kalle Anka som turist (The Lake Titicaca), i regi av Bill Roberts
Kalle Anka, amerikansk turist i Peru, besöker Titicacasjön, lär sig om landets seder och bruk och möter ett vresigt lamadjur.

 Lille Pedros flygäventyr (Pedro), i regi av Hamilton Luske
När det lilla postflygplanet Pedros föräldrar blir sjuka måste Pedro själv bege sig på en farlig resa över de höga Anderna, från Santiago de Chile i Chile till Mendoza i Argentina och tillbaka, för att hämta en postväska.

 Jan Långben som gaucho (El Gaucho Goofy), i regi av Jack Kinney
Långben ikläder sig rollen som gaucho, en argentinsk cowboy, och demonstrerar - inte utan problem - likheter och skillnader mellan Nordamerikas och Sydamerikas boskapsskötare.

 Aquarela do Brasil, i regi av Wilfred Jackson
Kalle Anka träffar för första gången den brasilianske papegojan José Carioca, som lär honom dansa samba till en av Brasiliens mest populära låtar.

Om filmen 
Samtliga fyra tecknade episoder släpptes som fristående kortfilmer 1955.

Kortfilmen Pluto i Brasilien med Musse Pigg skulle ursprungligen ha varit en del av filmen, men eftersom denna inte var klar i tid för filmens biopremiär fick den släppas som separat kortfilm istället.

1944 fick filmen en uppföljare - Tre Caballeros.

Rollista 

I spelfilmsinslagen mellan kortfilmerna ses flera av Disneystudions arbetare. Enbart en handfull har dock repliker, förutom Walt Disney, som guidar genom hela filmen, även Lee Blair, Mary Blair, Norman Ferguson och Frank Thomas.

Premiärer 
Filmen hade brasiliansk premiär den 24 augusti 1942, amerikansk premiär den 6 februari 1943, och svensk premiär den 18 mars 1946.

Se även 
 Figurer i Saludos Amigos
 Lista över Disneyfilmer

Källor

Fotnoter

Amerikanska animerade filmer
Amerikanska filmer 1942
Disneys långfilmer
Argentina på film
Bolivia på film
Brasilien på film
Chile på film
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1942
Självrefererande filmer
Filmer från Walt Disney Pictures
Antologifilmer
Filmer i regi av Hamilton Luske
Filmer i regi av Wilfred Jackson
Filmer i regi av Jack Kinney
Animerade filmer med fåglar
Fejø

Fejø är en dansk ö belägen mellan Lolland och Själland. Ön är 16 km² och har 460 invånare (2020).  Öns högsta punkt är Bibjerg med sina 13 meter över havet. Från Fejø finns det förbindelse till Skalø via en vägbank.

Huvudnäringar är jordbruk, sjöfart och fiskebinäringar. Det tar cirka 15 minuter att åka till Fejø med båt från Kragenes.

Källor

 

Danmarks öar
Ugglan
Christine

Christine kan syfta på:

 Christine – ett namn, se Kristin eller Kristen (namn)
 Christine (roman) – en roman av Stephen King
 Christine (film) – en filmatisering av Stephen Kings roman i regi av John Carpenter
 Christine (TV-serie) – en komedi-serie i TV
 628 Christine – en asteroid
Seconds of Pleasure

Seconds of Pleasure är ett musikalbum av rockgruppen Rockpile, utgivet 1980. Till de första pressningarna av albumet medföljde bonus-EP-skivan Nick Lowe & Dave Edmunds sing The Everly Brothers.

Låtlista 
Sida 1
"Teacher Teacher" (Picket/Phillips)
"If Sugar Was as Sweet as You" (Joe Tex)
"Heart"  (Nick Lowe/Rockpile)
"Now and Always" (Nick Lowe/Rockpile)
"Knife and Fork" (Hennie/Anderson/Barge)
"Play That Fast Thing (One More Time)" (Nick Lowe)
Sida 2
"Wrong Way" (Chris Difford/Glenn Tilbrook)
"Pet You and Hold You" (Nick Lowe/Rockpile)
"Oh What a Thrill" (Chuck Berry)
"When I Write the Book" (Nick Lowe/Rockpile)
"Fool Too Long" (Nick Lowe/Rockpile)
"(You Ain't Nothing But) Fine (F. Soileau/S. Simiens)

Bonus-EP sida 1
"Take a Message to Mary" (Felice Bryant, Boudleaux Bryant)
"Crying in the Rain" (Howard Greenfield, Carole King)
Bonus-EP sida 2
"Poor Jenny" (Felice Bryant, Boudleaux Bryant)
"When Will I Be Loved" (Phil Everly)

Medverkande 

 Billy Bremner (musiker) - Gitarr, sång
 Dave Edmunds - Gitarr, sång, piano, orgel
 Nick Lowe - Bas, sång
 Terry Williams - Trummor

Musikalbum 1980
Mupparnas julsaga

Mupparnas julsaga (engelska: The Muppet Christmas Carol) är en amerikansk musikalisk dramakomedifilm från 1992 i regi av Brian Henson, producerad av Walt Disney Pictures. Filmen är baserad på Charles Dickens kortroman En julsaga från 1843. Detta var den fjärde långfilmen med Mupparna och den första som producerades efter att deras skapare, Jim Henson, dog 1990. I huvudrollerna ses Michael Caine som Ebenezer Scrooge, tillsammans med Mupp-aktörerna Dave Goelz, Steve Whitmire, Jerry Nelson och Frank Oz som gestaltar olika roller, däribland Gonzo som är filmens berättare (som Charles Dickens), i sällskap av Rizzo samt Kermit som Bob Cratchit.

Handling 
Julens tid är kommen, och den ensamme, snåle affärsmannen Ebenezer Scrooge (Michael Caine) är lika bitter som vanligt. Den här julen får han dock besök av tre spöken, som genom en resa genom tid och rum får Scrooge att inse att livets värden även ligger bortanför de materialistiska.

Om filmen 
Filmen hade amerikansk premiär den 11 december 1992, och svensk premiär den 17 december 1993.

Rollista i urval

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 1992
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska julfilmer
Disneys långfilmer
Filmatiseringar av En julsaga
Amerikanska filmer baserade på TV-serier
Mupparna
Självrefererande filmer
Filmer från Walt Disney Pictures
Mellanfrekvens

Mellanfrekvens (MF) är en radiosignal efter omvandling i en superheterodynmottagare i radioapparaten. På engelska heter det Intermediate frequency (IF). Den vanliga mellanfrekvensen för AM-mottagare (långvåg, mellanvåg och kortvåg) är 455 kHz. För FM-mottagare brukar mellanfrekvensen 10,7 MHz användas.

Mellanfrekvens används också som svensk motsvarighet till engelska Medium frequency (MF), se Mediumfrekvens. Då är det ett av de grundläggande frekvensbanden, 300 - 3000 kHz, som också innehåller rundradiobandet för mellanvåg, 531 - 1611 kHz.

Se även
 Heterodynprincipen
 Mixer
 Radiofrekvens

Externa länkar
 The Benefits of an Intermediate Frequency in RF Systems

Radioteknik
Elektromagnetisk strålning
VBG

VBG kan syfta på:
 Varberg
 Vänersborg
 VBG Group
 IATA:s flygplatskod för Vandenberg AFB, Lompoc, Kalifornien, USA
Leonidas Kavakos

Leonidas Kavakos, född 1967 i Grekland, violinist, numera bosatt i USA.

1985 vann han som 18-åring International Jean Sibelius Violin Competition och 1986 erhöll han en silvermedalj i the Indianapolis International Violin Competition. Han erhöll sedan främsta priset i  Naumburg Competition och the Paganini Violin Competition 1988.

Referenser

Grekiska violinister
Födda 1967
Män
Levande personer
USA:s Grand Prix 1988

USA:s Grand Prix 1988 eller Detroits Grand Prix 1988 var det sjätte av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1988.

Resultat 
 Ayrton Senna, McLaren-Honda, 9 poäng
 Alain Prost, McLaren-Honda, 6
 Thierry Boutsen, Benetton-Ford, 4
 Andrea de Cesaris, Rial-Ford, 3
 Jonathan Palmer, Tyrrell-Ford, 2
 Pierluigi Martini, Minardi-Ford, 1
 Yannick Dalmas, Larrousse (Lola-Ford)
 Alex Caffi, BMS Scuderia Italia (Dallara-Ford)
 Julian Bailey, Tyrrell-Ford (varv 59, snurrade av)

Förare som bröt loppet 
 Luis Pérez Sala, Minardi-Ford (varv 54, växellåda) 
 Philippe Alliot, Larrousse (Lola-Ford) (46, bakaxel)
 Stefano Modena, EuroBrun-Ford (46, snurrade av) 
 Michele Alboreto, Ferrari (45, kollision)
 Rene Arnoux, Ligier-Judd (45, överhettning)
 Mauricio Gugelmin, March-Judd (34, motor) 
 Nelson Piquet, Lotus-Honda (26, snurrade av) 
 Oscar Larrauri, EuroBrun-Ford (26, växellåda) 
 Derek Warwick, Arrows-Megatron (24, snurrade av) 
 Nigel Mansell, Williams-Judd (18, motor) 
 Philippe Streiff, AGS-Ford (15, upphängning) 
 Alessandro Nannini, Benetton-Ford (14, upphängning) 
 Eddie Cheever, Arrows-Megatron (14, elsystem)
 Nicola Larini, Osella (7, motor) 
 Gerhard Berger, Ferrari (6, punktering)
 Stefan "Lill-Lövis" Johansson, Ligier-Judd (2, överhettning)

Förare som ej startade 
 Ivan Capelli, March-Judd (olycka)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Satoru Nakajima, Lotus-Honda
 Bernd Schneider, Zakspeed
 Piercarlo Ghinzani, Zakspeed

Förare som ej förkvalificerade sig 
 Gabriele Tarquini, Coloni-Ford

VM-ställning

Källor 

1988 i USA
USA:s Grand Prix
Detroits Grand Prix
Detroit under 1900-talet
Spetsig målarmussla

Spetsig målarmussla (Unio tumidus) tillhör släktet målarmusslor i gruppen sötvattensmusslor. En av de vanligaste arterna i Sverige.

<div align=center>
Höger och vänster klaff av samma exemplar:

</div align=center>

Se även 
 Sötvattensmusslor

Externa länkar 
 Naturhistoriska riksmuseets Stormusselnyckel

Musslor