kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Leon Uris

Leon Uris, född 3 augusti 1924 i Baltimore, Maryland, död 21 juni 2003 i Shelter Island, Long Island, New York, var en amerikansk författare.

Biografi 
Uris föräldrar var polsk-judiska invandrare. Under andra världskriget tjänstgjorde han i marinkåren i Söderhavet och Nya Zeeland. Efter kriget arbetade han som tidningsbud för San Francisco-tidningen Call-Bulletin. 

Ända sedan pojkåren hade Uris tyckt om att skriva, och 1953 utgav han sin första roman, Battle Cry (Kanske aldrig mer), som handlade om marinkåren. Hans mest kända roman är Exodus (1958, filmatiserad 1960). Den handlar om grundandet av staten Israel och har översatts till mer än 50 språk. Den har också blivit film.

Romaner (urval)
 Battle Cry (1953) (Kanske aldrig mer, översättning Sten Söderberg, Gothia, 1955)
 The Angry Hills (1955) (Vredens berg, översättning Lisbeth Renner, Geber, 1972)
 Exodus (1959) (Exodus, översättning Sven Bergström, Forum, 1960)
 Mila 18 (1961) (Mila 18, översättning Elsa och Mons Mossner, Forum, 1962)
 Armageddon (1963) (Harmagedon: en roman om Berlin, översättning Lisbeth Renner, AWE/Geber, 1965)
 Topaz (1967) (Topaz, översättning Lisbeth Renner, Geber, 1968)
 QB VII (1970) (QB VII, översättning Lisbeth Renner, Geber, 1971)
 Trinity (1976) (Trinity, översättning Anna Pyk, AWE/Geber, 1976-1977)
 The haj (1984) (Hadji, översättning Hans Granqvist, AWE/Geber, 1984)
 Mitla Pass (1988) (Mitlapasset, översättning Hans Granqvist, AWE/Geber, 1989)
 Redemption (1995) (Befrielsen, översättning Sune Karlsson, Norstedt, 1996)
 A God in Ruins (1999)
 O'Hara's Choice (2003)

Övriga böcker
 Exodus revisited (1960) (Efter Exodus, översättning Ole Blegel, Bernces, 1961)
 Ireland : a terrible beauty (1975) (tillsammans med Jill Uris) (Irland: en gruvlig skönhet: historien om Irland av idag, översättning Anna Pyk, AWE/Geber, 1975)
 Jerusalem : song of songs (1981) (tillsammans med Jill Uris) (Jerusalem: kärleken till en stad, översättning Hans Granqvist och Ingela Bergdahl, AWE/Geber, 1981)

Referenser

Externa länkar
Lista över Leon Uris roman- och filmmanuskript och andra dokument
Leon Uris på fantasticfiction.co.uk

Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1924
Avlidna 2003
Män
Personer från Baltimore
Personer som tjänstgjort i USA:s marinkår
Israels herrlandslag i ishockey

Israels herrlandslag i ishockey representerar Israel i ishockey. Efter VM 2013 rankades Israel som 39:e i världen.

Laget spelade sin första match den 22 mars 1992, då man utklassades med 4-23 av Spanien under världsmästerskapets C2-grupp i Johannesburg.

En enda gång har man spelat i B-VM, vilket skedde under VM i ishockey 2006.

VM-statistik

1987-2006

2007-

 ändrat poängsystem efter VM 2006, där seger ger 3 poäng istället för 2 och att matcherna får avgöras genom sudden death (övertid) och straffläggning vid oavgjort resultat i full tid. Vinnaren får där 2 poäng, förloraren 1 poäng.

Källor

Fotnoter

Ishockeylandslag
Ishockey
Ishockey i Israel
Spaniens herrlandslag i ishockey

Spaniens herrlandslag i ishockey representerar Spanien i ishockey för herrar. Laget är placerad på plats 30 på IIHF:s (International Ice Hockey Federation) rankinglista (2013 års ranking). Laget lyckades vinna Division II i VM 2010 som spelades i Mexico City, Mexiko och kommer genom detta att spela i Division I inför  VM 2011.

I Spanien finns 18 inomhushallar och totalt cirka 200 aktiva spelare.

Historia 
Den 10 mars 1923 gick Spanien gick med i IIHF efter det att spanska vintersportförbundet grundades samma år. Efter att ha byggt en konstgjord isbana i Madrid deltog de in i sin första internationella turnering i slutet av 1923. Spanien vann sin första internationella match mot Belgien i Challenge de Haute-Garonne turneringen som hölls i Bagnères-de-Luchon, Frankrike. De förlorade sin nästa match i turneringen till Frankrike.

Spenien deltog 1924 i ishockey-EM som hölls i Milano, Italien. Under sin första match mot Schweiz, skadades två av Spaniens sju spelare. Schweiz spelades som respons på detta med fem spelare i sitt lag. Schweiz vann trots detta med 12-0. Spanien tvingades dock att lämna walkover i sin andra match mot Sverige på grund av de skador som deras spelare ådragit sig. 

År 1926 tävlade Spanien åter i EM, denna gång i Davos, Schweiz.I sin första match mot Belgien, Spanien förlorade 5-0. De förlorade också sin andra match till Tjeckoslovakien och fick spela avslutande matcher tröstpoolen. Man spelade oavgjort mot Italien 2-2 och förlorade mot Polen, 4-1 och kom på sista och nionde plats i turneringen.

Spanien har deltagit i IIHF:s Division II sedan den infördes 2001, men i VM 2010 vann man Division II och kommer att spela i näst högsta divisionen, Divisionen I, inför VM 2011.

Korta fakta 
 Första internationella match  -  = 6 - 4 i Luchon, Frankrike, 21 december 1923
 Största vinst  -  = 38 - 0 i Johannesburg, Sydafrika 27 mars 1992
 Största förlust  -  = 0 - 19 i Las Palmas, Spanien, 13 mars 1978

VM-statistik

1977-2006

2007- 

 ändrat poängsystem efter VM 2006, där seger ger 3 poäng istället för 2 och att matcherna får avgöras genom sudden death (övertid) och straffläggning vid oavgjort resultat i full tid. Vinnaren får där 2 poäng, förloraren 1 poäng.

Profiler 
 Ander Alcaine

Ishockey i Spanien
Ishockeylandslag
Spanska landslag
Skopas

Skopas (grekiska Σκόπας), född cirka 395 f.Kr. på ön Paros, död 350 f.Kr., var en grekisk skulptör under antiken och samtida med Praxiteles. 

Skopas var verksam på Peloponnesos, i Aten och i Mindre Asien. Bland annat återuppbyggde han det år 394 f.Kr. nedbrunna Athena Aleias tempel i Tegea, en av Peloponnesos förnämsta helgedomar och var tillsammans med flera andra konstnärer omkring år 350 f.Kr. sysselsatt med att smycka mausoleet i Halikarnassos. Skopas verk kännetecknas av en dramatisk uttrycksfullhet.

Källor

Externa länkar 

 

Grekiska skulptörer
Antikens skulptörer
Män
Födda 395 f.Kr.
Avlidna 350 f.Kr.
Konkan

Regionen Konkan (alternativt Konkankusten, Karavali) utgörs av den indiska västkusten, mellan Ratnagiri och Mangaluru. Invånarna kallas konkanis och talar konkani.

Någon auktoritativ definition av regionens geografiska utsträckning finns inte, men i allmänhet avses de maharashtriska distrikten Ratnagiri och Sindudurg, delstaten Goa och de två karnatakiska distrikten i Kanara.

Divisionen Konkan

Delstaten Maharashtra använder namnet Konkan för en av sina sex divisions, det vill säga grupper av distrikt, och då ingår även storstaden Bombay. I sistnämnda mening finns följande kvantitativa uppgifter om Konkan.
 Yta:  30 746 km²
 Folkmängd (2001): 24 807 357 inv
 Distrikt: Mumbai-City, Mumbai Suburban District, Raigarh, Ratnagiri, Sindudurg och Thane.
 Läskunnighet: 81,36%
 Konstbevattnad yta: 4 384,54 km²

Externa länkar
Engelskspråkig beskrivning av Konkan

Regioner i Indien

ca:Divisió de Konkan
it:Divisione di Konkan
mr:कोकण विभाग
Johann Mühlegg

Johann Mühlegg, född 8 november 1970 i Marktoberdorf, Allgäu, Bayern, är en tysk längdskidåkare som tävlade för Tyskland i längdskidåkning tills han 1999 bytte medborgarskap och började åka för Spanien. Sedan han avslöjats som dopad tvingades han lämna tillbaka medaljer han vunnit vid Olympiska vinterspelen 2002 i Salt Lake City.

Mühlegg tävlade för Tyskland i OS 1992, 1994 och 1998. Han började dock redan 1993 få ett ansträngt förhållande till Tysklands skidförbund, vilket gjorde att han senare började tävla för Spanien istället. Under 1999 vann han sitt första världscuplopp för sitt nya hemland. Säsongen 1999/2000 rodde Mühlegg hem segern i den totala världscupen och i VM 2001 vann Mühlegg silver i jaktstart (hans bronsmedalj uppgraderades till silver när loppets tvåa Jari Isometsä avslöjats som dopad) och guld på 50 km. 

Under OS 2002 vann Mühlegg 30 km och 10+10 km jaktstart. Han hade även bästa tiden på 50 km som arrangerades på OS sista dag. Mühlegg blev diskvalificerad då han testades positivt för darbepoetin (en syntetisk form av EPO), ett medel som ökar antalet röda blodkroppar. Han har aldrig erkänt sig vara dopad men det finns många tydliga bevis mot honom.

Efter dopningsskandalen beslutade IOK att Mühlegg skulle få behålla guldmedaljerna från de två första loppen. Men i december 2003 bestämde Idrottens skiljedomstol att medaljerna skulle tas tillbaka.

Han lever numera i Brasilien, där han arbetar för ett företag som bygger fastigheter.

Källor

Noter

Externa länkar

Olympic 4 x 10 km relay results: 1936-2002 

Spanska längdåkare
Tyska längdåkare
Män
Tyska dopningsfall
Spanska dopningsfall
Födda 1970
Dopningsfall vid olympiska vinterspelen 2002
Dopningsfall inom längdskidåkningen
Levande personer
Idrottare från Bayern
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Tyskland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1992
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Tyskland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1994
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Tyskland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Spanien
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2002
Oberon (måne)

Oberon är en av Uranus månar. Den är den näst största av planetens månar och har en diameter som ungefär hälften av jordens måne. Oberon upptäcktes 11 januari 1787 av sir William Herschel och är uppkallad efter älvornas kung i William Shakespeares pjäs En midsommarnattsdröm. Alla kratrar på Oberon är också uppkallade efter namn och roller i Shakespeares verk.

Omloppsbana och rotation 
Oberon kretsar kring Uranus på 583 520 kilometers avstånd på 13,463234 dygn. Omloppsbanan har en excentricitet på 0,0014 med en inklination på 0,058° i förhållande till Uranus ekvator. Dess rotation är troligtvis synkroniserad.

Fysiska egenskaper 

De hittills enda närbilderna av Oberon togs av Voyager 2 då den passerade förbi månen under sin förbiflygning av Uranus i januari 1986. Vid tidpunkten för förbiflygningen var den södra hemisfären riktad mot solen så endast den blev studerad.

Fastän dess inre struktur är okänd har man tagit fram en modell som visar att Oberon består av ungefär 50 % is, 30 % silikater och 20 % organiskt material, huvudsakligen metan. Oberon har en gammal, tungt bekratrad och isig yta vilket visar på lite inre aktivitet. Vissa av kraterbottnarna är mörka, kanske är de täckta av ett mörkare okänt material som vällt upp i kratern. 

Man kan också se stora förkastningar över hela Oberons södra hemisfär. Detta tyder på någon geologisk aktivitet tidigt i Oberons historia. 

Två typer av geologiska strukturer finns på Oberon: kratrar och dalar.

Se även 
Miranda
Ariel
Umbriel

Kommentarer

Källor 

Uranus månar
Månar
 
Astronomiska upptäckter av FW Herschel
Astronomiska upptäckter 1787
Da Vinci-koden (film)

Da Vinci-koden (engelska The Da Vinci Code) är en amerikansk drama-thriller från 2006 i regi av Ron Howard med Tom Hanks och Audrey Tautou i huvudrollerna. Filmen hade Sverigepremiär den 19 maj 2006.

Handling 

En natt blir Jacques Sauniére skjuten på konstmuseet Louvren i Paris, med sina sista krafter lämnar han kodade meddelanden efter sig. Jacques tillhörde ett hemligt sällskap, Prieuré de Sion som vaktar på en hemlighet som kan ändra allt inom religionen och historien. Hans kodade meddelanden är riktat åt hans enda barnbarn Sophie, han vill ge vidare hemligheten innan hans död. De sista medlemmarna som vet var skatten finns har blivit brutalt mördade. Jacques vädjar också till Sophie att finna symbolforskaren Robert Langdon. Men polisen tolkar meddelandet som att Robert är den skyldige, Sophie och Robert tvingas rymma undan polisen för att finna den länge försvunna skatten innan ett annat brödraskap som heter Opus Dei gör det. En kamp mellan liv och död.

Om filmen 
Da Vinci-koden regisserades av Ron Howard. Filmens manus skrevs av Akiva Goldsman. Manuset baseras på Dan Browns roman Da Vinci-koden.

Sonys Columbia Pictures betalade 6 miljoner US-dollar för filmrättigheterna, och filmen spelades in i Storbritannien och Frankrike under sommaren 2005. Den svenska premiären var den 19 maj 2006. Även Dan Browns föregångare till Da Vinci-koden, Änglar och demoner, har filmatiseras av Ron Howard och med Tom Hanks i huvudrollen.

Rollista (i urval) 
 Tom Hanks - Robert Langdon, professor i religiös symbolik
 Audrey Tautou - Sophie Neveu, kryptolog
 Ian McKellen - Sir Leigh Teabing, gammal vän till Robert Langdon och Graal-forskare
 Alfred Molina - Biskop Manuel Aringarosa, kriminell biskop
 Jean Reno - Bezu Fache vid Paris-polisen
 Paul Bettany - Silas, Opus Dei-munk
 Jürgen Prochnow - Andre Vernet
 Jean-Yves Berteloot - Remy Jean

Referenser

Externa länkar
 
 

Filmer 2006
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska dramafilmer
Filmer baserade på verk av Dan Brown
Filmer i regi av Ron Howard
Da Vinci-koden
Skattjaktsfilmer
Paris på film
Engelskspråkiga filmer
Franskspråkiga filmer
Latinskspråkiga filmer
Filmer från Columbia Pictures
Filmmusik av Hans Zimmer
Daltons lag

Daltons lag formuleras som att det totala lufttrycket är summan av de individuella partialtrycken för varje gas. Partialtrycket för en gas, till exempel syrgas, är det tryck som gasen utövar i en viss specifik volym och temperatur om alla andra gaser avlägsnas. Partialtrycket för syre betecknas pO2.

En av dess betydelser är att beräkningar av gasblandningars tryck kan reduceras till beräkning av rena gasers tryck.

Lagen är uppkallad efter den brittiske fysikern och kemisten John Dalton (1766-1844).

Gaser
Vetenskapliga principer uppkallade efter personer
Tillståndsekvationer

de:Partialdruck#Dalton-Gesetz
Apollo 15

Apollo 15 var den nionde bemannade rymdfärden i Apolloprogrammet och den fjärde gången som människan landade på månen.

Den sköts upp från Kennedy Space Center den 26 juli 1971 och den 30 juli landade två av de tre besättningsmännen på månytan, norr om berget Mons Hadley Delta i bergskedjan Montes Apenninus.

Befälhavare David Scott och månlandarens pilot James B. Irwin stannade sammanlagt 3 dagar på månen, därav 18 och en halv timme utanför modulen. Med hjälp av ett fordon, månbilen, kunde de också ta sig längre bort från månlandaren än som hade varit möjligt tidigare. Sammanlagt samlade de ihop 77 kilo sten och sand. På den andra turen hittades vid foten av Mons Hadley den så kallade Genesis Rock, en sten som har uppskattats vara 4 miljarder år gammal.

Medan Scott och Irwin befann sig på månens yta stannade Alfred Worden kvar i kommandomodulen Endeavor och använde diverse instrument, bland annat en spektrometer, för att ta reda på mer om månen.

Till skillnad från tidigare uppdrag lades större vikt vid vetenskaplig forskning än som hade varit fallet tidigare. Då hade man varit tvungen att koncentrera sig på att få färden till månen, månlandningen och återresan att fungera tekniskt. De tre återvände till jorden den 7 augusti.

Väckningar 
Under Geminiprogrammet började NASA spela musik för besättningar och sedan Apollo 15 har man varje "morgon" väckt besättningen med ett särskilt musikstycke, särskilt utvalt antingen för en enskild astronaut eller för de förhållanden som råder.

Media

Se även 
Konspirationsteorier om månlandningarna 
Lista över rymdpromenader mellan åren 1965 och 1999

Referenser

Externa länkar 

Apolloprogrammet
Utforskningen av månen
Rymdfarkoster
1971 i USA
Rymdfartsåret 1971
Patrick Battiston

Patrick Battiston, född 12 mars 1957 i Amnéville, Frankrike, är en före detta fotbollsspelare (försvarare) som mellan 1978 och 1986 spelade 56 matcher för det franska landslaget och deltog i tre VM-turneringar (VM 1978, VM 1982 och VM 1986) och en EM-turnering (EM 1984, guld).

Battiston var en försvarare som kunde spela antingen som högerback eller libero. Han inledde karriären i Metz, och fick göra landslagsdebut innan han fyllt 20 år. Landslagsdebuten kom i en inofficiell landskamp mellan Frankrike och Rumänien den 2 februari 1977. Tre veckor senare fick han göra debut på "riktigt" i en landskamp mot Västtyskland.

Battiston kom med i truppen till VM i Argentina 1978, och fick spela i förlustmatchen mot hemmalaget. Förlusten innebar att Frankrike blev utslaget redan i gruppspelet. Inte heller i VM i Spanien 1982 hade Battiston någon lycka. Frankrike gick visserligen till semifinal mot Västtyskland, men Battiston började på bänken. Han fick komma in i den 52:a minuten, och kort därefter stack han på en djupledsboll mot det tyska målet. Battiston kom fri med den tyske målvakten Harald Schumacher, och fransmannen var först på bollen. Schumacher tog dock ingen hänsyn till detta, utan hoppade på Battiston, som blev liggande medvetslös på marken, och fick bäras ut på bår. Han kunde inte spela på ett halvår. Tyskarna vann genom straffar, efter att i förlängningen hämtat in ett 1–3-underläge till 3–3. Incidenten med Schumacher anses av många vara en av de största domarskandalerna någonsin i VM-historien.

Battiston skulle dock komma tillbaka, och i EM på hemmaplan 1984 spelade han samtliga matcher när Frankrike tog hem EM-titeln. Även i VM i Mexiko 1986 tillhörde han den franska startelvan under hela turneringen, där Frankrike tog brons. I bronsmatchen mot Belgien var Battiston lagkapten. Detta skulle visa sig bli hans sista stora mästerskap, då Frankrike misslyckades med att kvalificera sig för EM 1988. Battiston spelade sin sista landskamp i en VM-kvalmatch mot Jugoslavien i april 1989. Totalt spelade han 56 landskamper och gjorde tre mål.

På klubblagsnivå hade han 1980 bytt Metz mot Saint-Étienne, och redan under sin första säsong blev han fransk mästare. 1983 flyttade han till Bordeaux, där han kom att vinna ligan tre gånger (1984, 1985 och 1987) och franska cupen en gång (1986). Battiston lämnade Bordeaux 1987 och kom att spela två säsonger i Monaco, där han vann ligan 1988. Han kom tillbaka till Bordeaux, och avslutade spelarkarriären 1991. Han stannade dock kvar i klubben, och har där haft olika jobb, bland annat som sportdirektör.

Franska landslagsspelare i fotboll
Män
Födda 1957
Levande personer
Spelare i FC Metz
Spelare i AS Saint-Étienne
Spelare i FC Girondins de Bordeaux
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i Ligue 1
Spelare i VM i fotboll 1978
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1986
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Frankrike
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1976
Personer från Moselle
Du vet väl om att du är värdefull

Du vet väl om att du är värdefull är en svensk psalm skriven och komponerad 1978 av pastorn Ingemar Olsson. Psalmen skrevs till TV-programmet Sång på gång. Texten bygger på Jesaja 43:4 och Första Johannesbrevet 4:9–10. Psalmen blev snabbt populär bland konfirmander och ungdomsgrupper. Den har även blivit en populär doppsalm.

Publicerad i
Cantarellen 1984 som nummer 18.
Finlandssvenska psalmboken 1986 som nummer 890 under rubriken "Kärlekens utmaning".
Psalmer och Sånger 1987 som nummer 697 under rubriken "Tillsammans i världen".
Segertoner 1988 som nummer 620 under rubriken "Tillsammans i världen".
Verbums psalmbokstillägg 2003 som nummer 791 under rubriken "Tillsammans i världen".
Sång i Guds värld Tillägg som nummer 890 till Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland 2015 under rubriken "Kärlekens utmaning".
Hela familjens psalmbok 2013 som nummer 27 under rubriken "Gud tycker om oss".
Ung psalm som nummer 148.
Swedish Hymns and the stories behind them.
Sjung till vår Gud som nummer 25.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Sångtexten på Ingemar Olsson egen hemsida

Svenska psalmer
Jungfrusländor

Jungfrusländor eller vattenjungfrur (Calopterygidae) är en familj i insektsordning trollsländor. Familjen innehåller omkring 160 arter i 16 släkten och finns både i Gamla och i Nya världen.

Kännetecken
Jungfrusländorna är medelstora sländor och har liksom andra flicksländor spenslig kropp och smal och lång bakkropp samt tvärställd form på det cylindriska huvudet, vars fasettögon sitter långt åtskilda. Båda dessa familjer har dessutom likformiga framvingar och bakvingar, med smal bas som under vila hålls snett uppåt och hopslagna. Jungfrusländorna avviker genom vingarnas ytterst täta nätådrighet, genom hanarnas brist på vingmärke samt genom den flaxande flykten. I bakkroppens spets har larverna tre långa, smalt lansettformade bihang, som används både som simfenor och som gälar. Därtill kommer tarmgälar som är mindre utvecklade än hos larverna av egentliga trollsländor.

Systematik
Denna systematik anger släkten. I Sverige representeras familjen jungfrusländor endast av 2 arter i släktet Calopteryx, blå jungfruslända och blåbandad jungfruslända.
  
Calopteryx
Hetaerina
Iridictyon 
Mnesarete

Referenser

Denna artikel är delvis baserad på en översättning från tyska Wikipedia.
Enkel predestination

Enkel predestination betecknar i kristen teologi läran om att människor blir frälsta därför att de har blivit utvalda av Gud, snarare än att människorna skulle ha valt att omvända sig till Gud. Denna lära förekommer inom luthersk ortodoxi. Anhängarna menar att läran är en direkt konsekvens av att frälsningen är av nåd allena. Den enkla predestinationen ska skiljas från såväl synergismen som menar att människans vilja måste medverka i omvändelsen, som den dubbla predestinationen som företräds av kalvinismen.

Se även 
 Predestinationsläran

Teologi
Lutherdom
Tenalj

Tenalj, är en låg försvarsmur framför porten i befästningsverk som har till syfte, dels att skydda portar mot kanonbeskjutning, dels att fungera som försvarsmur för trupper från befästningen som gör sig redo för motanfall, eller försöker dra sig tillbaka inom portarna.

Externa länkar
 Schematiska bilder från Sveaborg

Befästningskonst
Carolyn Jones

Carolyn Sue Jones, född 28 april 1930 i Amarillo, Texas, död 3 augusti 1983 i West Hollywood, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare.

Jones började som discjockey och spelade på teaterscen i fasta ensembler. Hon filmdebuterade 1952 och nominerades till en Oscar för bästa kvinnliga biroll i filmen Svensexa 1957.

Carolyn Jones hade ett speciellt utseende och fick ofta litet udda roller. Hon blev populär och känd världen över för sin roll som Morticia Addams i TV-serien Familjen Addams (1964–1966).

Jones var gift fyra gånger, 1953–1964 med TV-mogulen Aaron Spelling. Hon avled 1983 i magcancer vid 53 års ålder.

Filmografi i urval 
 
  (House of Wax)
  (The Big Heat)
 
  (The Tender Trap)
  (The Bachelor Party)
 
  (Last Train from Gun Hill)
  (A Hole in the Head)
  (How the West Was Won)

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Texas
Personer från Amarillo
Födda 1930
Avlidna 1983
Kvinnor