kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kim Chaeks tekniska universitet

Kim Chaeks tekniska universitet är ett universitet i Nordkorea, beläget på Taedongflodens banker i Pyongyang. Universitetet omfattar 10 000 studenter och 2 000 anställda. 

Universitetet grundades 1948 och hette då Pyongyangs tekniska högskola. 1951 ändrades namnet till Kim Chaeks tekniska högskola, detta efter politikern och generalen Kim Chaek, som dödades i Koreakriget. Högskolan erhöll universitetsstatus 1988, och fick därmed sitt nuvarande namn.

Källor

Universitet och högskolor i Nordkorea
Pyongyang
Utbildningsinstitutioner bildade 1951
WP:Projekt Korea
Kim Il-sung-universitetet

Kim Il-sung-universitetet är ett universitet i Pyongyang i Nordkorea. Skolan etablerades den 1 oktober 1946 och är det första universitetet som startats i landet.

Beslutet till att etablera ett universitet togs i juli 1946 av Koreas arbetarparti. Universitetet fick sitt namn 1948 efter landets ledare Kim Il-sung, vilket var mycket tidigt med tanke på hur ung hans regim då var. Anläggningen består av flera byggnader, en bronsstaty av grundläggaren Kim Il-sung och flera reliker från Kim Jong-ils studentår. 1964 skildes Pyongyangs universitet för internationella studier från Kim Il-sung-universitetet.

Kim Il-sung-universitetet är en elitskola för det mesta partitrogna studenterna. För att nå upp till antagningsvillkoren krävs en rekommendation både från rektor vid studentens tidigare skola, samt ett registrerat medlemskap i Koreas arbetarparti. Antagning baseras på tre punkter: akademiska meriter, hur den sökande står i förhållande till partiet och samfundet, samt sökarens status. Sistnämnda avgörs av föräldrarnas engagemang i partiet och om de ansågs som proletärer vid partiets grundande.

Universitetet har ungefär 12 000 studenter och 1 200 anställda som fördelar sig på 14 fakulteter och tio forskningsinstitutioner. Ett IP-nätverk knyter ihop universitetet med Folkets stora studiehall och Kim Chaeks tekniska universitet.

Universitetets campus är 1 560 000m² stort och består av ett vetenskapligt bibliotek med över 2 miljoner verk, en idrottsanläggning, museer, tryckeri och ett sjukhus. Internatet som hör till universitetet har plats för 10 000 studenter.

Utbildningar och linjer

Samhällsrelaterade
 Historia
 Filosofi
 Ekonomi och statsförvaltning
 Juridik
 Koreanska språket
 Utländska språk

Naturrelaterade
 Fysik
 Matematik
 Biologi
 Geografi
 Kemi
 Geologi
 Atomenergi
 Automation

Källor och referenser

Universitet och högskolor i Nordkorea
Pyongyang
Utbildningsinstitutioner bildade 1946
WP:Projekt Korea
Hemliga begär

Hemliga begär är en sydkoreansk film från 2003 i regi av Je-yong Lee.

Rollista (i urval)
Mi-suk Lee - Madam Jo
Do-yeon Jeon - Suk
Yong-jun Bae - Jo-won
Hyeon-jae Jo - Kwon In-ho
So-yeon Lee - So-ok

Externa länkar
 

Sydkoreanska dramafilmer
Filmer 2003
WP:Projekt Korea
Lee Mi-suk

Lee Mi-suk, född 2 april 1960 i Seoul, är en sydkoreansk skådespelare.

Filmografi (urval)
1980 - Momoneun cheolbuji
1984 - Golae sanyang
1987 - Du yeojaui jib
2003 - Hemliga begär

Källor
 
Lee Mi-suk

Sydkoreanska skådespelare
Kvinnor
Födda 1960
Levande personer
WP:Projekt Korea
Distributed computing

Distributed computing, eller distribuerade beräkningar är ett datornätverk (grid på engelska) av (oftast) hemdatorer, sammansluten genom internet.

Dessa kan bygga distribuerade system, vilket är delsystem som parallellt arbetar med en gemensam uppgift.  

Grunden till nätverket ligger i ett stort beräkningsproblem som går att bryta ner i mindre delar, lagom för vanliga datorer att utföra inom en inte alltför lång tid. Internet används alltså lämpligtvis till att distribuera ut delproblemen från de centrala servrarna till respektive dator (klient).

För att det ska gå att använda klienterna till annat, utförs beräkningarna i bakgrunden med mycket låg prioritet. Man utnyttjar alltså beräkningskapacitet när datorerna inte används till något annat. I en vanlig PC används normalt bara några få procent av beräkningskapaciteten.

När beräkningarna är slutförda skickas resultatet tillbaka och man får en ny samling problem att lösa.
Via projektets hemsida kan respektive datoranvändare se statistik över hur långt projektet har kommit och hur mycket man själv har bidragit.

Projekten presenteras oftast som problem av en klar välgörenhets- eller populärvetenskaplig art, för att få gemene man att upplåta sin dator och sin internetanslutning till projekten.

Några tillämpningar 
 World Community Grid
 SETI@Home
 Folding@Home
 distributed.net

Se även 
 Berkeley Open Infrastructure for Network Computing

Referenser

Externa länkar 

Datornätverk
Jeon Do-yeon

Jeon Do-yeon född 11 februari 1973 i Seoul, Sydkorea, sydkoreansk skådespelare.

Filmografi (urval) 
1997 - Cheob-sok
1998 - Yaksohk
2003 - Hemliga begär
2010 - The Housemaid

Källor 
 
Jeon Do-yeon

Sydkoreanska skådespelare
Kvinnor
Födda 1973
Levande personer
Personer från Seoul
WP:Projekt Korea
Självhatande jude

Självhatande jude är ett invektiv som ibland används, ofta av andra judar, om judar som kritiserar den politik som förs av Israels regering eller som anses ta avstånd från sitt judiska arv. En självhatande jude kan även vara en individ som har ett starkt ogillande eller hat mot sig själv eller den egna gruppen.

Referenser 

Politiska termer
Hat
Psykologi
Pejorativa termer
Bae Yong-jun

Bae Yong-jun (배용준), född 29 augusti 1972 i Seoul, är en sydkoreansk skådespelare.

Filmografi

Filmer
1995 - PpilKu
2003 - Hemliga begär
2005 - Oechul

TV serier
1994 - Salut D'Amour (KBS)
1995 - Sea Breeze (PSB)
1995 - The Six Steps Toward a Separation (KBS)
1995 - A Sunny Place of the Young (KBS)
1996 - Papa (KBS)
1997 - First Love (KBS)
1998 - Barefooted Youth (KBS)
1999 - Did We Really Love? (MBC)
2001 - Hotelier (MBC)
2002 - Winter Sonata (KBS)
2007 - Hotelier (TV Asahi)
2007 - The Legend (MBC)

Källor
Officiell webbplats

Externa länkar
 
Bae Yong Jun

Sydkoreanska skådespelare
Födda 1972
Levande personer
Män
WP:Projekt Korea
Jo Hyeon-jae

Jo Hyeon-jae, född 8 maj 1980 i Seoul, är en sydkoreansk skådespelare.

Filmografi (urval) 
 2003 - Love Letter
 2003 - Hemliga begär

Källor 
 
 Jo Hyeon-jae

Sydkoreanska skådespelare
Män
Födda 1980
Levande personer
WP:Projekt Korea
Lee So-yeon

Lee So-yeon, född 16 april 1982 i Seoul, Sydkorea, är en sydkoreansk skådespelare.

Filmografi (urval)
2003 - Hemliga begär
2004 - Git

Referenser
 
Lee So-yeon

Sydkoreanska skådespelare
Kvinnor
Födda 1982
Levande personer
WP:Projekt Korea
Lågsniff

Den här artikeln handlar om teaterstycket. "Lågsniff" kan även vara en flygterm som syftar på när flygplan flyger på mycket låg höjd.
Lågsniff är ett teaterstycke skrivet av Åke Hodell, som första gången framfördes på Svischföreställningen på Moderna Museet den 4 november 1964 och i januari året efter på Pistolteatern i Stockholm.

De medverkande var:
Torsten Ekbom
Åke Hodell
Bengt Emil Johnson
Sissi Nilsson
Elisabeth Nylén
Leif Nylén

I januari 1965 spelade Sveriges Television in detta teaterstycke på Pistolteatern och det sändes den 7 december samma år. Den cirka 20 minuter långa filmen gjordes av Per Wiklund i samarbete med Hodell och innehåller förutom teaterstycket också animerade collage ur Hodells bok General Bussig. Lågsniff är Hodells enda verk för Sveriges Television.

Denna tv-inspelning har givits ut på dvd av Rönnells Antikvariat 2002.

Boken 
Lågsniff kom ut som bok tillsammans med en singel på Hodells egna förlag Kerberos 1966. Boken består av vad Hodell kallar för "elektronismer", vilket i detta fall är bildcollage med koder, kartor, diagram och "censurerade" meddelanden. Vinylsingeln innehåller en inspelning av teaterstycket.

Referenser

Externa länkar 
Bild från Lågsniff på Pistolteatern
Artikel om Elektronismer

1964 i Sverige
Teateråret 1964
Kultur i Stockholm
Svenska teaterpjäser
Baltika

Baltika är namnet på den paleolitikumkontinent som bestod av den största delen av den Skandinaviska halvön, Finland, Baltikum och den europeiska delen av Ryssland fram till Uralbergen.

För 1,5 miljarder år sedan kolliderade Baltika och Arktika, och bildade Nena. I samband med att kontinenten Pannotia bröts upp blev Baltika för omkring 550 miljoner år sedan åter en egen kontinent men kolliderade senare med kontinenten Avalonia och kom senare att ingå i kontinenten Laurasien.

Källor

Fotnoter

Se även
Fennoskandiska urbergsskölden

Paleogeografi
Beijing Bicycle

Beijing Bicycle () är en taiwaneisk-kinesisk långfilm från 2001 i regi av Wang Xiaoshuai

Handling 
Xiao kommer från landet och får arbete som cykelbud. Arbetsgivaren förser honom med en cykel, men han måste betala av den från sin lön. Cykeln blir stulen och sedan såld till skoleleven Jian på en marknad. För Jian är det en statussymbol att imponera på kompisarna med. Men för Xiao är den nödvändig för hans arbete. Han börjar leta efter cykeln i miljonstaden Beijing.

Om filmen 
 Filmen anknyter till den berömda Cykeltjuven från 1948. 
 Filmen vann Silverbjörnen och New Talented Award vid Filmfestivalen i Berlin 2001.

Rollista (i urval)
 Bin Li - Jian
 Zhou Xun - Qin
 Gao Yuanyuan - Xiao
 Li Shuang - Da Huan
 Zhao Yiwei - Father
 Pang Yan - Mother
 Zhou Fangfei - Rongrong

Externa länkar
 
Beijing Bicycle

Filmer 2001
Kinesiska dramafilmer
WP:Projekt Kina
Hans Bergström (skådespelare)

Hans Gustaf Filip Bergström, född 14 september 1935 i Kungsholms församling, Stockholm, död 4 april 2004 i Väsby församling, Skåne län, var en svensk regissör och skådespelare.

Biografi 
Hans Bergström drömde tidigt om att bli skådespelare och redan efter två veckor i teaterskola fick han sin första filmroll. Sin karriär som regissör påbörjade han i Göteborg där han fick vara regiassistent vid Folkteatern. Den första pjäsen han regisserade var Pippi Långstrump av Astrid Lindgren. Åren 1964–1967 var han anställd som regissör vid Helsingborgs stadsteater. Han var teaterchef för Länsteatern i Västerås 1967–1970, Nya teatern i Göteborg 1980–1981 och Östgötateatern i Norrköping-Linköping mellan åren 1988 och 1992. Han gjorde regiuppdrag för Riksteatern och TV-teatern. 

I TV-produktionen Hem, ljuva hem från 1978 debuterade hans dotter Helena Bergström. Under 1980-talet regisserade han flera av Hagge Geigerts revyer på Lisebergsteatern i Göteborg. Hans Bergström regisserade flera av Nils Poppes största succéer på Fredriksdalsteatern i Helsingborg bland andra Fars lille påg, Oskulden från Mölle och Vita Hästen. När Eva Rydberg övertog Fredriksdalsteatern stannade Bergström kvar som regissör i flera uppsättningar. Han belönades med en Guldmask för bästa regi till farsen Arnbergs korsettfabrik 2000.

Familj
Han var först gift med skådespelerskan Kerstin Widgren och senare med skådespelerskan Karin Bergström. Han var far till skådespelaren Helena Bergström.

Filmografi

Roller

Regi 
 (även manus)

Teater

Roller (ej komplett)

Regi (ej komplett)

Noter 

Födda 1935
Avlidna 2004
Svenska teaterchefer under 1900-talet
Svenska teaterregissörer
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Män
Svenska TV-regissörer
Guldmasken för bästa regi
Ormstjärnor

Ormstjärnor (Ophiuroidea) är en klass i stammen tagghudingar.

De är nära besläktade med sjöstjärnor och skiljes från dem genom att de cylindriska armarna alltid är skarpt avsnörda från kroppsskivan och inte i sig har några tarmbihang. Ambulakralfötterna, som saknar sugskiva, sitter hos ormstjärnorna på sidorna om de kalkplåtar, som bekläder armarnas undersida. Även armarnas ryggsida är vanligtvis utrustad med kalkskivor. Armarna är mycket rörligare än hos sjöstjärnor. Anus och ögon saknas. Vid svenska västkusten förekommer flera arter mycket talrikt.

Externa länkar

Tagghudingar
Symfoni nr 1 (WA Mozart)

Symfoni No. 1 i Ess-dur, K.16. Komponerad av Wolfgang Amadeus Mozart. 

Denna Mozarts första symfoni är skriven i London under familjens turné mellan juni 1763 och november 1766, i London skrev han sina första tre symfonier. För att vara komponerad av en åttaåring är den synnerligen anmärkningsvärd men den är naturligtvis inte utan influenser från andra tonsättare till exempel Johann Christian Bach. Symfonin är satt för två oboer, två horn, stråkar och cembalo.

 Molto allegro 
 Andante 
 Presto

 01
David Graham

David Graham, född 23 maj 1946 i Windsor, Australien är en australisk golfspelare.

Graham blev professionell 1962 och efter en framgångsrik karriär både på den australiska och asiatiska touren blev han medlem på den amerikanska PGA-touren 1971. Hans första seger på den amerikanska touren kom 1972 då han vann Cleveland Open före sin landsman Bruce Devlin. 1976 vann han sin dittills största seger i World Matchplay på Wentworth Club i Virginia Water över amerikanen Hale Irwin. Samma år vann han två segrar på PGA-touren.

Graham vann två majortävlingar, 1979 års PGA Championship och 1981 års US Open. Vid segern i PGA Championship spelade han särspel mot Ben Crenshaw. På det första särspelshålet satte han en 9-metersputt, på det andra en 3-metersputt och på det tredje gjorde han birdie vilket gav honom segern. Med den segern blev han den förste australiske spelaren som vann en major efter Peter Thomson som vann The Open Championship 1965.

Meriter

Majorsegrar
1979 PGA Championship
1981 US Open

PGA-segrar
1972 Cleveland Open
1976 American Express Westchester Classic, American Golf Classic

Övriga segrar
1976 World Matchplay
1977 Australian Open



Australiska golfspelare
Män
Födda 1946
Levande personer
Symfoni nr 1

Symfoni nr 1 kan syfta på verk av olika kompositörer:

Symfoni nr 1 (Barber) av Samuel Barber
Symfoni nr 1 (Beethoven) av Ludwig van Beethoven
Symfoni nr 1 (Bernstein) av Leonard Bernstein
Symfoni nr 1 (Brahms) (Op.68) av Johannes Brahms
Symfoni nr 1 (Havergal Brian) av Havergal Brian
Symfoni nr 1 (Bruckner) av Anton Bruckner
Symfoni nr 1 (Copland) av Aaron Copland
Symfoni nr 1 (Corigliano) av John Corigliano
Symfoni nr 1 (Diamond) av David Diamond
Symfoni nr 1 (Dvořák) av Antonín Dvořák
Symfoni nr 1 (Glass) av Philip Glass
Symfoni nr 1 (Haydn) av Joseph Haydn
Symfoni nr 1 (Lutosławski) av Witold Lutosławski
Symfoni nr 1 (Mahler) av Gustav Mahler
Symfoni nr 1 (WA Mozart) av Wolfgang Amadeus Mozart
Symfoni nr 1 (Penderecki) av Krzysztof Penderecki
Symfoni nr 1 (Prokofjev) av Sergej Prokofjev
Symfoni nr 1 (Rochberg) av George Rochberg
Symfoni nr 1 (Sjostakovitj) av Dmitrij Sjostakovitj
Symfoni nr 1 (Sibelius) av Jean Sibelius
Symfoni nr 1 (Walton) av William Walton
Symfoni nr 1 (Weill) av Kurt Weill
Symfoni nr 1 (Williams) av Ralph Vaughan Williams

Listor över symfonier
Norfolk

Norfolk är ett grevskap i östra England. Det är ett av de största engelska grevskapen till ytan och ligger i den del av landet som brukar benämnas East Anglia. Administrativ huvudort är katedralsstaden Norwich.

Större delen av Norfolk kännetecknas av platt jordbruksbygd. Jordbruket är också ett av grevskapets viktigaste näringar. Norfolks kust mot Nordsjön är lång. I nordöstra delen av Norfolk ligger området The Broads, ett sjösystem som är populärt bland naturälskare och båtfolk.

I västra delen av grevskapet hittar man Sandringham House, ett av den brittiska kungliga familjens "officiella" slott.

Den högadliga titeln hertig av Norfolk, Duke of Norfolk, lever fortfarande kvar och innehas för närvarande av den 18:e hertigen av Norfolk.
Symfoni nr 5 (Bruckner)

Symfoni nr 5 i B-dur (engelska B flat major eller B major) av Anton Bruckner är hans mest intellektuella och heroiska symfoni. Den kallas även för den "Tragiska symfonin" eller "Pizzacato-symfonin". Symfonin är en av få som Bruckner inte själv omarbetade, men finns ändå i tre olika utgåvor (1876, 1878 och 1896).

Symfonin hade en lång kompositionstid. Arbetet började med Adagio-satsen den 14 februari 1875. Därefter följde inledningssatsen och scherzot, medan den monumentala finalen fullbordades i maj 1877. Slutbearbetningen var klar den 4 januari 1878. Symfonin tillägnades Karl von Stremayr, Österrikes minister för utbildning och kultur. Han hjälpte Bruckner att få en professur vid universitetet i Wien.

Symfonins komplexitet visade sig vara ett hinder för framföranden under Bruckners livstid, då den bara framfördes två gånger. Första gången var i arrangemang för två pianon i Bösendorfersaal i Wien den 20 april 1887. Andra gången var i Graz den 8 april 1894, då med orkester och med hans elev Franz Schalk i ett stympat och omorkestrerat skick. Bruckner var då för sjuk för att kunna närvara.

Satser
1. Introduktion: (Adagio) – Allegro (B-dur)
2. Adagio: Sehr langsam (d-moll)
3. Scherzo: Molto vivace – Trio: Im gleichen Tempo (d-moll – B-dur – d-moll)
4. Finale: (Adagio) – Allegro moderato (B-dur)

Referenser
 Wooddstra, Brennan & Schrott: All Music Guide to Classical Music, Backbeat Books, San Francisco 2005.

Verk av Anton Bruckner
Klassisk musik
Bruckner, Anton, 05
Taggmakrill

Taggmakrill (Trachurus trachurus) är en fisk i familjen taggmakrillfiskar i ordningen abborrartade fiskar.

Utseende
Taggmakrillen påminner till kroppsformen om makrillen, men är mera ihoptryckt, samt har en sidolinje som består av stora, skivlika, kölade fjäll, som är försedda med en bakåt riktad tagg. Färgen är silverskiftände, och på gällocket finns en svart fläck. Längden är upp till 70 cm och vikten till 2 kg.

Vanor
Taggmakrillen är en pelagisk stimfisk, som lever av djurplankton, kräftdjur, bläckfisk och småfiskar. Den lever vanligtvis på 100 till 200 meters djup, men kan gå ner till över 1 000 meter, Under vintern söker den sig närmare botten, och kan också ta bottenlevande djur.

Fortplantning
Det västliga beståndet (från Biscayabukten till Irland) leker under tidig vår, medan beståndet i Nordsjön vandrar till centrala Nordsjön, Skagerack och Kattegatt där de leker under sommaren. Leken sker i grupp, under vilken de deltagande individerna avger ägg och mjölke samtidigt. Honan kan lägga upp till omkring 140 000 ägg. Både äggen och ynglen är pelagiska. Ynglen brukar leva under skivan av den röda brännmaneten, där de får skydd mot fiender.

Utbredning
Den förekommer från norra Norge och södra Island söderut via Brittiska öarna, Europas atlantkust, Medelhavet med Svarta havet och längs Afrika ner till Sydafrika. Den går även in i Östersjön fram till Bornholm.

Kommersiell användning 
Taggmakrillen är en populär matfisk i Sydeuropa. Längre norrut tas den främst som industrifisk.

Andra namn
Taggmakrillen kallas också hästemakrill, makrillstör, piggmakrill, sillekung, silverfisk, skrej, staggsill, staksill och taggsill.

Referenser

Abborrartade fiskar
Teddi och Freddi

Teddi och Freddi (engelska: Morty and Ferdie) är brorsöner till Musse Pigg, som adopterar dem i filmen Musses brorsöner 1932. Teddi och Freddi är med i fotbollslaget BK Blåbär. Deras mamma heter Amelia Fieldmouse, vilket på svenska översattes till Felicia Pigg.

I likhet med Knatte, Fnatte och Tjatte skiljs Teddi och Freddi (hos de flesta tecknare) åt genom olikfärgade mössor.

I dagsstrippserien av Floyd Gottfredson försvann den ena brorsonen 1943, då Gottfredson tyckte det var tråkigt att teckna två muspojkar som var precis lika i utseende och karaktär. Han skickade den ena att studera på annan ort och tanken var att han efter en tid skulle återkomma som ett boklärt geni med glasögon och doktorshatt, men så blev det aldrig. För de situationer som krävde två pojkar skapade Gottfredson istället lekkamraten Alvin, en knubbig hundliknande pojke. Andra tecknare har dock behållit båda pojkarna hemma hos Musse.

Se även 
 Lista över fiktiva möss och råttor
 Musse Piggs universum

Källor 
 

Figurer i Musse Piggs universum
Fiktiva möss och råttor
Fiktiva radarpar
Taggmakrillfiskar

Taggmakrillfiskar eller taggmakriller (Carangidae) är en familj i ordningen abborrartade fiskar med omkring 140 arter i 33 släkten. Flera arter av taggmakrillfiskar är omtyckta som matfiskar eller som mål för sportfiske och har stor ekonomisk betydelse.

Kännetecken 

Arterna i familjen är mycket variabla i utseendet, men typiskt för dessa fiskar är en strömlinjeformad kropp med på sidan avplattad eller rund tvärsnitt. Bröst-, svans- och den främre delen av stjärtfenan är långa och huvudet har ofta en brant profil. 

Färgen är vanligen silveraktig, men några arter har mer en framträdande eller mönstrad färgteckning, ofta med mörkare grönaktig eller blåaktig ryggsida och ljusare vitaktig eller gulaktig undersida. Storleksmässigt varierar arterna i familjen från omkring 25–30 centimeter långa arter som Selene vomer till upp till över en meter långa arter som Caranx ignobilis.

Utbredning 
De flesta arter lever i tropiska och subtropiska regioner av Atlanten och Stilla havet, både vid kuster och i öppna havet och kring rev. I Sverige förekommer arten taggmakrill.

Levnadssätt 

Taggmakrillfiskar är vanligen rovfiskar som jagar små fiskar som sardin, fisklarver och små pelagisk levande kräftdjur, men några arter söker också efter ryggradslösa djur på havsbotten. 

Det finns också exempel på arter som i större eller mindre utsträckning lever i symbios med andra arter, som pilotfiskar, som ofta hittas i sällskap med hajar och andra större havslevande djur och rengör dem från parasiter, som Naucrates ductor. 

Ett annat exempel på en art som ofta uppehåller sig tillsammans med hajar är Gnathanodon speciosus, dock inte för att rengöra dem från parasiter utan som ett skydd mot rovdjur, eftersom hajens närvaro skrämmer bort andra rovfiskar som ser den som ett byte. Själv är den för liten för att vara intressant som byte för hajen.

Källor 
 ITIS (engelska)
FishBase:Carangidae

Externa länkar 

Abborrartade fiskar
Doug Ford

Doug Ford, född som Douglas Michael Fortunato den 6 augusti 1922 i West Haven, Connecticut, död 14 maj 2018 i Palm Beach Gardens, Florida, var en amerikansk golfspelare.

Ford vann under sin karriär 19 PGA-tävlingar inklusive majortävlingarna PGA Championship 1955 och The Masters Tournament 1957. I Masters 1957 började han sin sista runda tre slag efter ledaren Sam Snead. Han spelade på 66 slag efter 32 slag på de sista nio hålen där han bland annat gjorde en birdie från bunkern på det 18:e hålet. Det var då det bästa resultatet under en finalrunda i Masters historia och han vann med tre slag.

1999 då han var 77 år var han med sina 47 tävlingar den spelare som hade ställt upp flest gånger i Masters. Han hade dock inte klarat cutten sedan 1971.

Ford valdes in i World Golf Hall of Fame 1975. Han skrev flera instruktionsböcker för unga spelare som vill lära sig att spela golf.

Källor 

Amerikanska golfspelare
Personer från New Haven County
Födda 1922
Avlidna 2018
Män
Consuelo Vidal

Consuelo Vidal  född 1930 på Kuba, död 7 oktober 2004 i Havanna, kubansk skådespelare, som vann pris för bästa kvinnliga skådespelare vid Andra årliga Bogotá Filmfestival för sin roll i Los Parajoes Tirandole a la Escopeta och bästa kvinnliga skådespelare vid French Amiens Festival för filmen Queen and King.

Filmografi (i urval)
 1999 - La Profecías de Amanda
 1965 - El Robo
 1982 - Los Parajoes Tirandole a la Escopeta
 1994 - Queen and King
 2000 - Lista de espera

Källor 

 Cubacine.cu - Consuelo Vidal

Kubanska skådespelare
Kvinnor
Födda 1930
Avlidna 2004