kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Guy Gardner (seriefigur)

Guy Gardner, även känd som Green Lantern (en av dem) och Warrior, är en superhjälte från amerikanska DC Comics. Han dök ursprungligen upp i serien "Green Lantern" ("Gröna Lyktan"), men spelade även en viktig roll i "Justice League International" ("Lagens Väktare").

Bakgrund och karaktär
Figuren introducerades 1968 som en alternativ kandidat till titeln Green Lantern. Guy Gardner har blivit den gröna lykta som folk antingen älskar eller hatar. På senare år har han framställts som en självupptagen, uppkäftig skitstövel som ibland personlighetsförändras och blir löjligt snäll i stället. Gardner gör alla fel en hjälte kan göra, men i slutänden gör han ändå det rätta.

Handling
Guy var ursprungligen en socialarbetare och senare gympalärare som när han väl blev Green Lantern redan hade gått miste om titeln två gånger. Första gången befann han sig för långt ifrån den döende Abin Sur och titeln gick till Hal Jordan istället. Andra gången sökte Jordan en reserv, men då var Gardner allvarligt skadad, och titeln gick istället till John Stewart. Till slut blev Guy Gardner ändå Green Lantern, men efter en explosion som kastade honom in i ett annat universum fick han hjärnskador och låg i koma i flera år. Troligen var det hjärnskadorna som lade grunden till den karaktär han har idag. 

Gardner var medlem i Justice League International/Justice League America under seriens komiska period i slutet av 1980-talet och början av 1990-talet, då bl.a. Keith Giffen och J.M. DeMatteis vidareutvecklade karaktären. 

När Gardner förlorade sin gröna kraftring fick han istället en gul ring som tidigare hade tillhört superskurken Sinestro. Under den här perioden hade figuren en egen tidning vid namn Guy Gardner (senare Guy Gardner: Warrior), som utkom med 44 nummer åren 1992–96. Namnbytet till Warrior kom sig av att Gardner förlorade även den gula ringen och upptäckte att han härstammade från en utomjordisk ras som gav honom förmågan att förvandla valfri del av sin kropp till ett vapen. Guy Gardner trappade så småningom ner på hjältedåden och öppnade superhjältebaren Warriors. Nyligen fick han åter en grön kraftring och återinsattes i tjänst i Green Lantern Corps.

Seriefigurer i DC Comics
Superhjältar
Seriefigurer introducerade 1968
Luthers minnesmärken i Eisleben och Wittenberg

Luthers minnesmärken i Eisleben och Wittenberg är ett av Unescos världsarv. Det består av fem byggnader som har koppling till Martin Luthers liv och död.

Luthers födelseplats, Luthersstraße 16 i Eisleben
Huset där Luther dog, Andreaskirchplatz 7 i Eisleben
Lutherhalle, 
Melanchtons hus, Collegienstraße 60 i Wittenberg
Stadskyrkan i Wittenberg
Slottskyrkan i Wittenberg

Externa länkar
UNESCO World Heritage Centre - Luther Memorials in Eisleben and Wittenberg 
Deutsche UNESCO-Kommission - Luthergedenkstätten in Eisleben und Wittenberg 

Luthers minnesmärken i Eisleben och Wittenberg
Världsarv i Tyskland
Världsarv inskrivna 1996
Hertig av Rothesay

Hertig av Rothesay är en hertigtitel som traditionellt tilldelats kungariket Skottlands tronföljare. Sedan 1707 års union mellan Skottland och England tillfaller titeln Storbritanniens tronföljare. 

Subsidiärtitlar är Earl av Carrick, Baron av Renfrew och Lord of the Isles. Hertigen av Rothesay är prins av Skottland och innehar ämbetet Great Steward of Scotland.

Rothesay är huvudort på ön Bute på skotska västkusten, men likt flertalet nu existerande brittiska hertigtitlar är titeln inte knuten till någon egendom som utgör hertigdöme. 

Den nuvarande titelinnehavaren är prins William, och under hans vistelser i Skottland tilltalas prinsen företrädesvis som Hans kungliga höghet prins William, hertigen av Rothesay (His Royal Highness, The Prince William, Duke of Rothesay). Titeln prins av Wales, som annars är den mest kända av Williams titlar, används inte i formella sammanhang i Skottland.

Historik
Den förste hertigen av Rothesay var David Stewart, son till Robert III av Skottland. Han förlänades titeln 1398 men avled barnlös redan 1406, varvid titeln övergick till hans yngre bror Jakob, sedermera Jakob I av Skottland. Sedan dess har titeln tillfallit tronarvingen, vilket 1469 befästes i lag av skotska parlamentet. Lagen fastställde även titlarna Earl av Carrick och baron av Renfrew som tronarvingens subsidiärtitlar.

Slutligen beslutade parlamentet även att tronarvingen skulle inneha ämbetet som Great Steward of Scotland. Ämbetet uppstod på 1200-talet, men kom genom den blivande Robert II att förknippas med tronarvingen. Därigenom knöts det också till bärarens prinstitel, och skrivs därför vanligen som Prince and Great Steward of Scotland.

Genom beslut av Jakob V 1540 är hertigen av Rothesay även Lord of the Isles.

Successionsordning
Successionsordningen för hertigtiteln och de tre subsidiärtitlar som knutits till den genom 1469 års lag säger att titeln i evig tid skall ärvas av den förstfödde prinsen av skottarnas konung, eller dennes arvingar ("the first-born Prince of the King of Scots for ever"). Trots att lagen specifikt nämner monarken som "konung" har även regerande drottningars äldsta söner förlänats hertigdömet. Begreppet "prins" anses däremot inte inkludera kvinnor. Elizabeth II av Storbritannien var således aldrig själv hertiginna av Rothesay under sin tid som tronarvinge.

Vapensköld
Hertigen av Rothesays vapensköld är, kvadrerat, i första och fjärde fältet the Great Steward's of Scotland vapen, i andra och tredje fältet the Lord's of the Isles vapen, belagt med den skotske tronarvingens vapen som hjärtsköld.

Personer som burit titeln

Referenser

Externa länkar

Skotska adelstitlar
Rothesay
Härskartitlar
Storbritanniens kungahus
Kungliga titlar
Richard Cromwell

Richard Cromwell, född 4 oktober 1626 i Huntingdon i Cambridgeshire, död 12 juli 1712 i Cheshunt i Hertfordshire, var en engelsk militär och statsman, Engelska samväldets lordprotektor (statschef) 1658–1659. Han var son till Oliver Cromwell och efterträdde fadern som lordprotektor vid dennes död 1658. 

Ända fram till 1657 hade fadern inte gjort något för att förbereda sonen för någon mer framstående ställning. Han hade visserligen varit medlem av några av protektoratets parlament och hade tjänat i armén under Engelska inbördeskriget men tillbringade sin mesta tid på landet med jakt och dylikt. När Oliver Cromwell fått rätt att utse sin efterträdare började dock snart Richard Cromwell att anses som given härtill och blev medlem i överhuset med mera. Först strax före sin död utnämnde fadern Richard till protektor. Denne hyllades utan motstånd, om än i armén förekom missnöjesyttringar över en så dåligt militärt utbildad ledare, och utnämningen bekräftades av parlamentet, som sammanträdde i början av 1659. Det kom dock snart till konflikter mellan parlamentet och armén, och Richard Cromwells försök att återföra armén till lydnad misslyckades, och han drog sig för att tillgripa våld. Han blev därför tvungen att gå med på arméns krav på att parlamentet skulle upplösas. Därefter sammanträdde Rumpparlamentet åter, och inför detta nedlade Richard Cromwell 25 maj 1659 sin värdighet. På grund av stora skulder och hotad av bysättningshäkte flydde Richard Cromwell från England kort före monarkins återupprättande med Karl II som regent, och han levde därefter i omkring 20 år på kontinenten under antaget namn. Han återvände därefter till England, där han levde i obemärkthet i återstoden av sitt liv.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Födda 1626
Avlidna 1712
Englands regenter
Skottlands regenter
Personer från Huntingdon
Män
Estery Ericsson

Estery Ericsson, född 12 juni 1887 i Madesjö, död 1 november 1943 i Stockholm, var en svensk skådespelare. Hon var från 1917 gift med skådespelaren John Ericsson.

Filmografi

Referenser 

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1887
Avlidna 1943
Personer från Madesjö socken
Albion (olika betydelser)

Albion kan avse:

 Albion – det tidigast kända namnet på Storbritannien
 Albion (datorspel) – ett datorrollspel
 Albion (Fable) – ett fiktivt land i TV-spelet Fable
 Albion (tecknad serie) – en tecknad serie.
 Albion Motors – ett brittiskt bilmärke som byggdes i Glasgow år 1899–1980
 Albion Rovers FC (Skottland) – skotskt fotbollslag
 Albion Rovers FC (Wales) – walesiskt fotbollslag
 Brighton & Hove Albion FC – engelskt fotbollslag
 West Bromwich Albion FC – engelskt fotbollslag
 15760 Albion – en asteroid
 Albion-Polka en polka av Johann Strauss den yngre

Geografi

Antarktis 

 Mount Albion,

Australien 

 Albion, Victoria, Brimbank,

Mauritius 

 Albion (ort i Mauritius), Black River,

USA 

 Albion, Illinois, countyhuvudort, Edwards County, 
 Albion (flygplats), New Jersey, Camden County, 
 Albion, Oklahoma, Pushmataha County, 
 Albion, Iowa, Marshall County, 
 Albion, Indiana, countyhuvudort, Noble County, 
 Albion, Maine, Kennebec County, 
 Albion, Michigan, ort, Calhoun County, 
 Albion, Nebraska, countyhuvudort, Boone County, 
 Albion, New York, countyhuvudort, Orleans County, 
 Albion (stad i Orleans County, New York), stad (town) i Orleans County
 Albion (stad i Oswego County, New York), stad (town) i Oswego County
 Albion, Pennsylvania, Erie County, 
 Albion, Pennsylvania, Jefferson County, 
 Albion, Kalifornien, Mendocino County, 
 Albion, Idaho, Cassia County, 
 Albion, Washington, Whitman County,
Johan Ulfstjerna (film, 1936)

Johan Ulfstjerna är en svensk dramafilm från 1936 i regi av Gustaf Edgren. I titelrollen ses Gösta Ekman.

Handling 
Det är den sista natten på år 1899, i Helsingfors firar man det nya seklet som står för dörren. Studenterna på universitetet har kårdans och i bland dem finns Helge Ulfstjerna, son till den forne frihetsdiktaren Johan Ulfstjerna, som även han väntar in år 1900 på en stor bal i generalguvernörens palats. 

Trots festligheterna pyr missnöjet. Professor Stenbäck leder studenterna i en underjordisk rörelse mot ryssarna, som gör livet allt svårare för finnarna. Landet ska bli ännu mer ryskt enligt ett nytt lagförslag, som snart ska undertecknas av generalguvernören. Studentrörelsen bestämmer sig därför för att mörda guvernören. Man drar lott och Helge blir den som väljs ut att bli gärningsmannen för detta dåd.

Om filmen 
Filmen premiärvisades 7 september 1936 på biograf Röda Kvarn i Stockholm. Inspelningen av filmen skedde med ateljéfilmning i Filmstaden i Råsunda med exteriörer från Riddarholmen, Birger Jarls torg, Riddarhuset med flera platser i Stockholm av J. Julius. För filmens dansavsnitt svarade koreografen Sven Tropp.

Som förlaga har man Tor Hedbergs pjäs Johan Ulfstjerna som uruppfördes på Svenska Teatern i Stockholm 1907. Hedberg baserade sin pjäs på händelserna i Helsingfors den 16 juni 1904, då den finske studenten Eugen Schauman sköt den ryske generalguvernören Nikolaj Bobrikov och sedan tog sitt eget liv. Pjäsen har tidigare utnyttjats som förlaga för John W. Brunius inspelning av Johan Ulfstjerna från 1923.

Rollista (i urval) 
Gösta Ekman - Johan Ulfstjerna, byråchef i lotteristyrelsen
Edith Erastoff - Adelaide, hans hustru, skådespelerska
Björn Berglund - Helge Ulfstjerna, deras son, student
Birgit Tengroth - Agda, servitris, Helges fästmö
Edvin Adolphson - generalguvernören
Ernst Eklund - professor Stenbäck
Carl Ström - Ivan Ivanovitj, general
Hugo Björne - E.L.J. Koskinen, statsråd
Helge Hagerman - Koskinen junior, hans son, student
Erik "Bullen" Berglund - Pekka, kusk
Jullan Jonsson - Lina, Ulfstjernas hushållerska
Carl Deurell - Agdas far, typograf
Allan Bohlin - generalsekreteraren
Arne Lindblad - generalguvernörens sekreterare
Georg Fernquist - generalguvernörens lakej

Filmmusik (i urval) 
Frihet är det bästa ting (Bisp Thomas frihetssång), kompositör Josef Jonsson, text Tomas Simonsson, framförs av okänd manlig sångare
Wiener Kreutz Polka, kompositör H.A. Zarmann, instrumental. 
Maamme/Oi maamme, Suomi, synnyinmaa (Vårt land, vårt land), kompositör 1843 Fredrik Pacius, svensk text 1846 Johan Ludvig Runeberg finsk text 1848 Paavo Cajander 
Daisy Bell (Isabella), kompositör och text Harry Dacre, svensk text 1906 Alma Rek, musikarrangör Sam Rydberg, sång Jullan Jonsson

Källor

Externa länkar 

Filmer 1936
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gustaf Edgren
Svenskspråkiga filmer
Svenska filmer baserade på pjäser
Svenska 1930-talsfilmer
Helsingfors på film
Finland på film
Albion (tecknad serie)

För andra betydelser, se Albion (olika betydelser).

Albion är en amerikansk tecknad miniserie i sex delar som kretsar kring en rad klassiska brittiska seriehjältar, utgiven av DC Comics underetikett Wildstorm med start 2005.

Historik
Bakgrunden till projektet Albion är att mediakoncernen Warner Bros numera äger både det brittiska serieförlaget IPC och det amerikanska serieförlaget DC Comics. Detta möjliggjorde ett samarbete dem emellan och gav dem en möjlighet att introducera de brittiska seriehjältarna för en amerikansk publik. (IPC äger idag rättigheterna till merparten av de kända brittiska tidningsserierna från de senaste 50 åren.) Alan Moore tillfrågades om han ville göra något med sin ungdoms hjältar och han svarade ja. 

Historien är utarbetad av Moore, medan manus har skrivits av hans dotter Leah i samarbete med John Reppion. Teckningarna är gjorda av Shane Oakley med tusch av George Freeman. Omslagen har tecknats av Dave Gibbons.

Albion är starten på en lansering av flera amerikanska serietidningar om IPC:s gamla hjältar. Först ut med en egen miniserie i Albions kölvatten är Thunderbolt Jaxon av Dave Gibbons och John Higgins.

Handling
I Albion skildras ett sammanhängande universum där alla de gamla seriehjältarna lever och verkar (främst de från Fleetway, Odhams och IPC, men även andra brittiska seriefigurer som de inte har upphovsrätten till syns då och då, i kamouflerad form). Eftersom humortraditionen i de brittiska serietidningarna är stark, inkorporeras även humorserier i samma universum. 

Som i en del tidigare serier av Alan Moore (t.ex. Marvelman) spelar en politisk konspiration en viktig roll i serien. Historien etablerar från början att de flesta av de gamla hjältarna sitter bakom lås och bom i ett komplex som förefaller att vara en blandning av fängelse, militärbas och mentalsjukhus. Allmänheten har glömt bort dem, tror inte att de finns på riktigt utan att de bara existerar i seriernas värld. Det är tydligt att en mörk hemlighet vilar bakom de gamla serieäventyren. Britternas barndomshjältar var inte så oskyldiga som de verkade.

Medverkande figurer
Bland alla de seriefigurer som har roller i serien kan nämnas:

 Bad Penny
 Brian's Brain
 Captain Hurricane
 Charlie Peace
 The Cloak
 Cursitor Doom
 Dolmann
 Grimly Feendish
 Janus Stark
 Kelly's Eye
 Robot Archie
 Spider
 Stålhanden
 Zip Nolan

Referenser

Externa länkar 
 Albions officiella webbplats

Brittiska serier
Amerikanska serier
Amerikanska serietidningar
DC Comics
Pierre Boulle

Pierre François Marie Louis Boulle, född 20 februari 1912 i Avignon, död 30 januari 1994 i Paris, var en fransk författare. 

Boulle utbildade sig till ingenjör och arbetade från 1936 i Malaysia. Som soldat under andra världskriget tillfångatogs han av japanerna. Han släpptes 1944.
Han skrev böckerna som låg till grund för filmerna Apornas planet och Bron över floden Kwai.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Bron över floden Kwai (Le pont de la rivière Kwaï) (översättning Cai Törne (pseud. för Cai Melin, Bonnier, 1958)
 Medaljens frånsida (Les voies du salut) (översättning Katja Birmann de Relles, Bonnier 1959)
 Uppdrag för gentlemän (Un métier de seigneur) (översättning Claës Gripenberg, Bonnier, 1962)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Franskspråkiga författare
Franska science fiction-författare
Födda 1912
Avlidna 1994
Män
Riddare av Hederslegionen
Camelot 3000

Camelot 3000 var en tolvnummers maxiserie utgiven av DC Comics åren 1982-1985. Denna riddarhistoria i science fiction-miljö var författad av Mike W. Barr och tecknad av Brian Bolland med tuschning av Terry Austin.

År 3000 har stora delar av Jorden blivit invaderade av utomjordingar. Hjältekonungen Kung Arthur har lovat att återvända när England behöver honom, vilket han gör tillsammans med trollkarlen Merlin, Drottning Guinevere och riddarna kring det Runda Bordet. Det är inte bara Arthurs allierade och vänner som har återvänt från de döda.

Serien blev väl mottagen när den kom, och kan ses som lite av en mjukstart på DC:s satsning på serier för en mognare publik. En grafisk egenhet med Camelot 3000 var att alla sidor var utfallande, det vill säga att trycket gick ända ut till sidans kant. Det fanns med andra ord ingen vit, otryckt ram ytterst på sidorna.

"Camelot 3000" har gått på svenska i Gigant, Magnum Special och Fantomen. Den har också utgivits i egna album.

Amerikanska serier
Fantasyserier
Amerikanska serietidningar
Science fiction-serier
Choderlos de Laclos

Pierre Ambroise François Choderlos de Laclos, född 18 oktober 1741 i Amiens, Somme, död 5 september 1803 i Taranto, Apulien, var en fransk författare.

Biografi
Laclos var privatsekreterare hos Ludvig Filip av Orléans och dennes politiske agent under revolutionen. Han blev 1792 brigadgeneral och under kejsardömet generalinspektör för artilleriet i Syditalien.

Hans mest kända litterära verk är den på sin tid skandalösa brevromanen Les liaisons dangereuses (1782). På svenska fick den titeln Farliga förbindelser (översättning Arvid Enckell, Fritze, 1945).

Romanen har filmatiserats ett flertal gånger med olika namn bland annat:
 Farliga förbindelser (1959)
 Farligt begär (1988; en annan film hade året innan fått den svenska titeln Farlig förbindelse)
 Valmont (1989)
 En djävulsk romans (1999)

Noter

Externa länkar 

Franskspråkiga författare
Franska författare
Män
Födda 1741
Avlidna 1803
Ripjakt

Ripjakt är den viltslagjakt där ripor jagas. För ripjakt används vanligen fågelhund och eldvapen av antingen kultyp eller hageltyp.

Utövning 
Ripjakt utövas både höst och vinter. Höstjakten bedrivs mestadels med stående eller stötande hund. Vinterjakten sker oftast med smygjakt. Snarningsjakt förekommer även men denna form kräver speciell utbildning. Såväl dalripa som fjällripa jagas. Vid jakt med hund används hagelvapen och fågeln skjuts på relativt korta avstånde i uppfloget. Vid smygjakt används kulvapen, och med hänsyn till bristande kulfång på kalfjället har man där begränsat tillåtna kalibrar.

Jakt på ripa bedrivs främst utmed fjällkedjan. Fjällripan främst högt ovan trädgränsen på kalfjället och dalripan, som anses trycka (ligga kvar) bättre, från högfjällsterräng och ned i skogslandets myrterräng.

Historia 
Jakt på ripa var ända in i början av 1900-talet en viktig förutsättning för överlevnaden bland småbönder och nybyggare i den nordsvenska fjällbygden, där man mestadels använde snaror för att fånga riporna.

Sedan början av 90-talet har ripjakten sett en ökande popularitet då tillgängligheten ökade dramatiskt i och med att staten 1993 upplät dagkortsjakt på småvilt på statens mark ovanför odlingsgränsen och på renbetesfjällen.

Ripjakt med fågelhund 
Jakt med stående fågelhund anses främst härröra från Brittiska öarna där man redan i början av 1800-talet bedrev medveten avel mot brukshundar med egenskaperna att söka, stå för, resa på kommando och apportera skjutet vilt. De brittiska stående fågelhundarna är engelsk setter, irländsk röd setter, irländsk röd och vit setter, gordonsetter och pointer.

På kontinenten utvecklades också fågelhundar som dock traditionellt ansågs mindre specialiserade på just hönsfågel. Populära raser vid ripjakt i Norden är bland vorsteh och breton.

Jakt efter viltslag
Farligt begär

Farligt begär (engelska: Dangerous Liaisons) är en amerikansk-brittisk dramafilm från 1988 i regi av Stephen Frears. Filmen är baserad på romanen Farliga förbindelser av den franske författaren Choderlos de Laclos. Den fick inte samma svenska titel som romanen, då den amerikanska filmen Fatal Attraction året innan fått Farlig förbindelse som svensk titel. Filmen belönades med tre Oscars.

Handling 
Frankrike på 1780-talet. Förföraren Valmont får i uppdrag av sin förra älskarinna, markisinnan Merteuil, att förföra 16-åriga Cecile de Volanges. Han tycker att det är för lätt och förför istället madam de Tourvel, svårflörtad och gift. Han lyckas med båda.

Om filmen 
Filmen är inspelad i Frankrike. 
Den vann Oscar för bästa scenografi, bästa kostym samt bästa manus efter förlaga. 

Roger Vadims film Farliga förbindelser (1959) samt Miloš Formans film Valmont (1989) bygger på samma roman.

Rollista i urval 
 Glenn Close - Marquise de Merteuil
 John Malkovich - Vicomte de Valmont
 Michelle Pfeiffer - Madame Marie de Tourvel
 Uma Thurman - Cécile de Volange
 Swoosie Kurtz - Madame de Volanges, mor till Cécile och kusin till Merteuil
 Keanu Reeves - Le Chevalier Raphael Danceny
 Mildred Natwick - Madame de Rosemonde, Valmonts tant
 Peter Capaldi - Azolan, Valmonts betjänt
 Valerie Gogan - Julie, Madame de Tourvels kammarjungfru 
 Laura Benson - Émilie, kurtisan
 Joe Sheridan - Georges, Madame de Tourvels betjänt
 Joanna Pavlis - Adèle, Madame de Rosemondes tjänsteflicka  
 Harry Jones - Monsieur Armand
 François Montagut - Belleroche, Merteuils älskare

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1988
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Brittiska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Brittiska filmer baserade på böcker
Filmer i regi av Stephen Frears
Stålpojken

Stålpojken (engelska Superboy) är en seriefigur från DC Comics i form av en superhjälte. Stålpojken var från början namnet på Stålmannen i de serier som skildrade hans barndoms- och ungdomstid hos adoptivföräldrarna i staden Smallville. Äventyren var oftare av lite lättsammare slag än de som Stålmannen upplevde och gick ofta ut på att Stålpojkens alter ego Clark Kent skulle hindra den jämnåriga flickan Lana Lang från att bevisa att det var han som var Stålpojken. Stålmannens/Stålpojkens krafter innebar att han kunde färdas genom tiden och Stålpojken uppträdde också i serierna om Rymdens hjältar.

Sedan DC Comics gjorde om sitt serieuniversum finns inte den ursprungliga Stålpojken kvar. Enligt nuvarande historia framträder Stålmannens krafter på allvar först när han har blivit vuxen. Namnet Stålpojken används numera för en yngre klon av Stålmannen, vid namnet Kon-El.

Stålpojken hade en egen serietidning på svenska från 1959. Från och med 1980 bytte denna tidning namn till Rymdens hjältar eftersom den nästan uteslutande hade kommit att innehålla serier om denna superhjältegrupp.

Stålmannen
Tecknade serier som blivit TV-serier
Seriefigurer introducerade 1945
Superhjältar
Swoosie Kurtz

Swoosie Kurtz, född 6 september 1944 i Omaha i Nebraska, är en amerikansk skådespelare. Kurtz har bland annat medverkat i två olika filmatiseringar av Choderlos de Laclos roman Farlig förbindelse: Farligt begär och En djävulsk romans. Hon har vunnit en Emmy Award och två Tony Awards.

Filmografi i urval 

 

2005 - Lost, avsnitt Deus Ex Machina (gästroll i TV-serie)
2007-2009 – Pushing Daisies (TV-serie)
2009 - Heroes, avsnitt Cold Snap (gästroll i TV-serie)
2009 - Desperate Housewives, avsnitt You're Gonna Love Tomorrow (gästroll i TV-serie)

Externa länkar

 
 Internet Broadway Database

Kvinnor
Födda 1944
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Omaha
Levande personer
Skådespelare från Nebraska
Alumner från USC School of Dramatic Arts