kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hjörneredssjöarna

Hjörneredssjöarna är ett konstgjort sjösystem som bildades i och med att Lagan dämdes upp vid Skogaby. Sjöarna ligger på samma plats som byn med namnet Hjörnered tidigare låg. Byn sattes i och med fördämningen under vatten.

Området är känt för sitt friluftsliv, det är vanligt att paddla kanot och tälta i området. I området finns också en lägerplats för Scouterna.

Under 2000-talet följde en satsning på utveckling av området i projektet Härliga Hjörnered.

Härliga Hjörnered är en del av Friluftfrämjandets lokalavdelning Laholm. 

Insjöar i Halland
Insjöar i Laholms kommun
Royal Ahold

Royal Ahold NV var en nederländsk dagligvaruhandelskedja. Bolaget är sedan 2000 delägare i svenska ICA AB. Tidigare Ikeachefen Anders Moberg var från 2003 till november 2007 VD, för att därefter ersättas av John Rishton.
2016 slog den samman med ett annat företag
till Ahold Delhaize

Nederländska företag
Nederländska butikskedjor
Ica
Harry Harrison

Harry Maxwell Harrison, född 12 mars 1925 i Stamford, Connecticut, död 15 augusti 2012, var en amerikansk science fiction-författare. Han belönades 1973 med Nebulapriset för bästa dramatisering av sin egen roman Ge plats! Ge plats! (Make Room! Make Room!), som 1973 blev filmen Soylent Green - USA år 2022. Harrison var även serietecknare och var mannen bakom dagstripsserien Blixt Gordon på 50- och 60-talet. 

Engelskspråkiga författare
Amerikanska science fiction-författare
Nebulapristagare
Män
Födda 1925
Personer från Stamford
Avlidna 2012
Jag ska bli en bättre vän

Jag ska bli en bättre vän är Mattias Alkberg BD:s andra album, släppt 2005. Man har lagt de politiska budskapen åt sidan och låtarna handlar i stället om vänskap och kärlek.
Musikproducenten Björn Olsson hjälpte till att skapa skivan under några intensiva veckor tillsammans med bandet i studion i Luleå. Låten "Dunkar varmt" är en cover på en låt av Tant Strul.

Låtlista

Politix
Livet är hårt mot de mjuka
Uh uh uh
Kamratskap rock
Fri vilja och press
Ta helg
Stenar
Dunkar varmt
Ragnar
Ändra på allt

Musikalbum 2005
Album av Mattias Alkberg
Album utgivna på A West Side Fabrication
Stanley R. Greenberg

Stanley R. Greenberg, född 3 september 1927 i Chicago i Illinois i USA, död 25 augusti 2002 i Kensington i Kalifornien i USA, amerikansk manusförfattare,  belönades 1973 med Nebulapriset för bästa dramatisering av Harry Harrysons berättelse Make Room! Make Room! till filmen Soylent Green och nominerades 1975 till Emmy Award- och Humanitaspriset för manuset till The Missiles of October.

Källor

Amerikanska manusförfattare
Nebulapristagare
Män
Födda 1927
Avlidna 2002
Selling England by the Pound

Selling England by the Pound är progrockgruppen Genesis femte studioalbum, utgivet i september 1973. Albumet var deras kommersiellt mest framgångsrika under Peter Gabriel-eran, med en tredjeplats på albumlistan i Storbritannien, och räknas som ett av de viktigaste albumen inom progrocken.

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av Tony Banks, Phil Collins, Peter Gabriel, Steve Hackett och Mike Rutherford.

 "Dancing With the Moonlit Knight" - 8:01
 "I Know What I Like (In Your Wardrobe)" - 4:06
 "Firth of Fifth" - 9:34
 "More Fool Me" - 3:09
 "The Battle of Epping Forest" - 11:43
 "After the Ordeal" - 4:12
 "The Cinema Show" - 11:06
 "Aisle of Plenty" - 1:31

Album av Genesis
Musikalbum 1973
X11

X11 kan syfta på:

X11 (motorvagn) – en elektrisk motorvagn
X11 – ett fönstersystem som används i de flesta Unix-operativsystem, se X Window System
X11-färger – en serie webbfärger använda inom X Window System
Honda X11 – en motorcykelmodell från Honda

Se även
Xpert Eleven – ett managerspel på internet
Jack Williamson

Jack Stewart Williamson, född 29 april 1908, död 10 november 2006, var en amerikansk science fiction-författare. Han belönades 1975 med utmärkelsen SFWA Grand Master Award, numera kallad Damon Knight Memorial Grand Master Award, och 2001 med Nebulapriset för kortromanen The Ultimate Earth. Skrev under namnet Jack Williamson men har även använt pseudonymen Will Stewart.

Svenska översättningar
 Universums sista oas (Dome around America) (översättning Börje Crona, Wennerberg, 1958)
 Rymdlegionen (The legion of space) (Lindfors, 1973)
 De yttersta världarna (The reefs of space) (tillsammans med Frederik Pohl) (översättning Gunilla Dahlblom & K. G. Johansson, Laissez faire, 1984)

Amerikanska science fiction-författare
Engelskspråkiga författare
Nebulapristagare
Födda 1908
Män
Avlidna 2006
Alumner från University of Colorado Boulder
Gullkrona

Gullkrona är en ö i Skärgårdshavet, i kommundelen Nagu i Pargas i Finland, ca fyra sjömil sydost om Kirjais. Ön är bebodd året om. Det finns en liten gammal lotsstuga högst uppe på ön, som numera fungerar som ett litet museum. Det går också en trevlig naturstig kring ön.

Historia 
Gullkrona nämns första gången i 1540 års jordebok, då under namnet Guskruno. Den uppges då vara obebodd (en klippa bos intet uppå), men beskattades med fem öre. 1571 var ön bebodd och fiskarbonden tvingades bidra med drygt fyra mark till Älvsborgs lösen.

Gullkrona besökshamn, som varit mycket populär, stängdes efter säsongen 2008, då familjen som drivit den nu ville ha lugn och ro. Stängningen av gästhamnen behandlades i flera nummer av Åbo Underrättelser (från 19 augusti 2008). Sommarsäsongen 2009 var besökare åter välkomna för dagbesök och museet var öppet, men servicen var nu mer anspråkslös och båtplatser erbjöds inte för övernattning. 2017 planerar en ny ägare att öppna gästhamn.

Gullkrona AB 
Gullkrona kan också avse ett av föreningen Åbolands Hantverk rf ägt aktiebolag, som fått namn efter ön och fjärden. Bolagets målsättning är att ta tillvara och utveckla hantverket till en levande näringsgren – till ett framträdande inslag i Åbolands folkkultur.

Sägner
Två sägner har olika förklaringar till namnet ”Gullkrona”.

Den mest kända är att drottning Blanka av Namur som 1348 följde med sin make kung Magnus Eriksson till Finland. Sägnen säger att drottningen skulle ha blivit så betagen av skärgårdens skönhet att hon offrade sin krona i fjärden.

Den andra sägnen säger att svenske kungen (oklart vilken kung som avses) begärde lots under sin färd till Åbo. Ingen av lotsarna var hemma, men en gammal gumma erbjöd sig att lotsa fartyget. När de väl ankom till Åbo frågade kungen vad hon ville ha i lotspeng. Hon svarade att hon ville ha Runsala. Det gick inte kungen med på, men han gav henne en av öarna de passerat på vägen.

Se även 
 Gullkrona fjärd

Källor

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 
 Gullkrona (loggen.abo.fi)
 Åbolands Hantverk rf
 Karta

Öar i Skärgårdshavet
Öar i Nagu
Leslie Compton

Leslie Harry Compton, född 12 september 1912, död 27 december 1984, var en engelsk fotbollsspelare och cricketspelare.

Compton tillbringade hela sin karriär, 23 år, i Arsenal, vilket gör honom till en av klubbens största trotjänare. Han kom till klubben som amatör 1930 och gjorde ligadebut den 25 april 1932, men han fick oftast spela i reservlaget under första halvan av 1930-talet. Däremot spelade han regelbundet i inofficiella matcher under andra världskriget, och gjorde en gång tio mål mot Leyton Orient – en anmärkningsvärd prestation för en spelare som vanligtvis spelade centerhalv.

Efter kriget tog han en ordinarie plats i Arsenal, och var med om att vinna ligan 1948 samt FA-cupen 1950, där han gjorde ett kvitteringsmål i slutminuterna av semifinalen mot Chelsea. Compton gjorde landslagsdebut för England mot Wales 1950. Han var då 38 år och 64 dagar, vilket gör honom till tidernas äldste debutant i engelska landslaget.

Compton avslutade karriären 1953 efter att ha spelat 273 matcher och gjort sex mål. Han stannade kvar i Arsenal i ytterligare tre år som tränare och scout.

Compton spelade även cricket för Middlesex County Cricket Club mellan 1938 och 1956.

Leslie Compton avled i Hendon, 72 år gammal. Hans yngre bror Denis spelade även han fotboll och cricket i Arsenal respektive Middlesex.

Engelska cricketspelare
Spelare i Arsenal FC
Födda 1912
Avlidna 1984
Män
Engelska landslagsspelare i fotboll
Ultrix

Ultrix var ett unixliknande operativsystem från Digital Equipment Corporation, som kördes på deras VAX-datorer och DECstation. Ultrix stödde många standarder från Digitals andra operativsystem, till exempel DECnet. De sista åren av Ultrix existens skedde inte mycket utveckling eftersom Digital försökte fasa ut Ultrix till förmån för OSF/1 på DECstation och Alpha-baserade datorer. Därför fick Ultrix aldrig stöd för till exempel dynamiskt länkade bibliotek.

När den 64-bitars Alpha-processorn ersatte VAX ersattes DEC Ultrix med OSF/1, senare Digital Unix och ännu senare Tru64.

Unix
Stora Tuna

Stora Tuna kan syfta på:

 Stora Tuna socken – en socken i Dalarna
 Stora Tuna landskommun – en kommun i Kopparbergs län
 Stora Tuna församling – en församling i Tuna kontrakt i Västerås stift
 Stora Tuna kyrka – en kyrkobyggnad i Stora Tuna socken
 Stora Tuna med Gustafs tingslag – ett tingslag i sydöstra Dalarna i Kopparbergs län
 Stora Tuna IK – en idrottsklubb i Borlänge
 Stora Tuna OK – en orienteringsklubb i Borlänge
 Stora Tuna scoutkår – en scoutkår i Borlänge
 Tuna kontrakt i Svenska kyrkan
Denis Compton

Denis Charles Scott Compton, född 23 maj 1918 i Hendon, Middlesex, död 23 april 1997, var en engelsk cricketspelare och fotbollsspelare.

Denis Compton var en av Englands mest kända cricketspelare under 1940- och 50-talen. Han spelade i Middlesex County Cricket Club. Han spelade även fotboll i Arsenal. Han spelade vänsterytter och gjorde debut i september 1936. Med Arsenal vann han ligan 1948 och FA-cupen 1950. I slutet av karriären hade han dock problem med en knäskada, som han ådragit sig i samband med en kollision med Charltons målvakt. Totalt spelade han 60 matcher och gjorde 16 mål för Arsenal. Han spelade även 12 matcher för England under andra världskriget, men spelade aldrig någon officiell landskamp.

Efter idrottskarriären blev Denis Compton journalist och senare tv-kommentator på BBC.
Han avled i Windsor, 78 år gammal. Hans äldre bror Leslie spelade även han fotboll och cricket i Arsenal respektive Middlesex.

Födda 1918
Avlidna 1997
Engelska fotbollsspelare
Engelska cricketspelare
Spelare i Arsenal FC
Män
Gusztáv Zsigmond Kálnoky von Köröspatak

Gusztáv Zsigmond Kálnoky von Köröspatak, född 29 december 1832 i Lettowitz, död 13 februari 1898 i Prödlitz, var en österrikisk-ungersk officer, statsman och greve. Han var  dubbelmonarkins utrikesminister 1881–1895 och allmänt ansedd som den dugligaste på denna post under kejsar Frans Josefs långa regering.

Kálnoky var först officer och blev general 1879. 1874–1879 var han österrikisk minister i Köpenhamn, 1880–1881 ambassadör i Sankt Petersburg och 1881–1895 utrikesminister. Kálnoky von Köröspatak höll fast vid alliansen med Tyskland och hjälpte Bismarck att få med även Italien 1882, så att Trippelalliansen blev ett faktum. Han förde en mot de kristna Balkanstaterna vänlig politik och stödde Bulgarien gentemot Ryssland. Den på grund härav uppkomna misstämningen mellan Österrike-Ungern och Ryssland förstod Kálnoky att övervinna. Hans avgång framkallades av en konflikt med ungerske ministerpresidenten Bánffy angående kyrkopolitiken i Ungern. 1897 blev han livstidsmedlem av österrikiska herrehuset.

Eftersom han inte ville dra på sig ytterligare minoritetsproblem inom riket, tackade han dock nej när kung Milan av Serbien erbjöd sig att sälja sitt land till Österrike-Ungern.

1885 utnämndes han till riddare av Serafimerorden.

Noter 

Ungerska politiker
Österrikiska politiker
Österrikiska diplomater
Österrikiska generaler
Österrikes utrikesministrar
Födda 1832
Avlidna 1898
Män
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
LPT (enhetsbeteckning)

LPT är i flera operativsystem, bland annat MS-DOS, enhetsbeteckningen för en parallellport avsedd för skrivare.

LPT är förkortning av Line Printer, vilket före persondatorernas tid var den vanligaste möjligheten för utskrift på papper.

Externa länkar
LPT pinout

Kontaktdon
Gerhard-Hanappi-Stadion

Gerhard-Hanappi-Stadion var en fotbollsarena i Wien i Österrike, som var hemmaarena för Rapid Wien. Arenan invigdes 1977 under namnet Weststadion. Publikkapaciteten var strax under 20 000 åskådare.

Stadion fick sitt namn efter storspelaren Gerhard Hanappi, som spelade i klubben på 1950-talet. Det var Hanappi själv som ritade arenan och den fick namnet efter hans död 1980.

Arenan revs 2014 för att lämna plats för den nya arenan Allianz Stadion.

Externa länkar 

Sportanläggningar i Wien
Sportanläggningar invigda 1977
Ernst-Happel-Stadion

, tidigare Praterstadion ("Prater"), fotbollsstadion i Wien, Österrikes nationalarena i fotboll.

Ernst-Happel-Stadion ligger i en av Wiens mest populära och kända parker, Prater. Praterstadion döptes om efter den legendariske spelaren och tränaren Ernst Happel 1992. Österrikes herrlandslag i fotboll spelar i regel sina hemmamatcher här. Stadion rankas som femstjärnig av Uefa.

Historia 
Stadion byggdes 1929-1931 och var vid byggandet en av Europas modernaste arenor. En modernisering inleddes 2005 som pågick till 2008 då Österrike tillsammans med Schweiz var värdnationer i 2008 års Fotbolls-EM och där EM-finalen avgjordes på Ernst-Happel-Stadion.

Evenemang 
 Andra EM i friidrott (det första där damtävlingar var tillåtna även om herrtävlingen inledd 3 september i Paris var separat)
 UEFA Champions League: 1995
 Finalen i Europacupen för mästarlag 1964, 1987, 1990

Fotboll i Österrike
Sportanläggningar i Wien
Sportanläggningar invigda 1931
Finalarenor i Uefa Champions League
Finalarenor i Europacupen i fotboll
Finalarenor i Uefacupen
Finalarenor i Europeiska cupvinnarcupen i fotboll
Ezra Heywood

Ezra Heywood, född 29 september 1829, död 22 maj 1893, var en amerikansk individualanarkist, feminist och slaverimotståndare (abolitionist) som verkade i USA under 1800-talet. 

Influerad av Josiah Warren med flera andra tidiga individualanarkister kritiserade Heywood kapitalism, stat och kvinnans dåliga situation. Han skrev några av de tidigaste anarkafeministiska pamfletterna och inspirerade därigenom senare tänkare som Voltairine de Cleyre, Benjamin Tucker och Emma Goldman.

Externa länkar
Uncivil Liberty: An Essay to Show the Injustice and Impolicy of Ruling Woman Without Her Consent (1873)

Amerikanska anarkister
Amerikanska socialister
Amerikanska feminister
Födda 1829
Avlidna 1893
Män
Schüco Arena

Schüco Arena, tidigare Alm, tysk fotbollsarena i Bielefeld

Schüco Arena hette tidigare Alm och detta namn används fortfarande av många. Det nya namnet är ett sponsorsnamn och togs efter en omfattande renovering av arenan. Arenan är hemmaplan för Arminia Bielefeld sedan 1920-talet.

Sportanläggningar i Tyskland
Sportanläggningar invigda 1926
Toyota Avensis Verso

Toyota Avensis Verso är en minibuss importerad för försäljning 2001–2006 (Sverige). En Avensis Verso har plats för upp till sju personer, med möjlighet att plocka ur de fem bakre sätena. Bilen heter Ipsum i Japan där den fortfarande säljs, precis som föregångaren Picnic heter Avensis Verso Sportvan i Danmark. Den har en tvåliters fyrcylindrig bensinmotor på 150 hk med VVT-I-teknik vilket betyder att den har variabla ventiltider, dieselmotor som alternativ. Den gör 0-100 km/h på 11,4 sekunder och toppfarten är 192 km i timmen för bensinmodellen med manuell växellåda automat 0-100 km/h 12,1 sek toppfart 180 km/h. Den manuella växellådan har fem växlar medan automaten endast har fyra växlar. Bilen fick endast ett facelift 2004 eller 2005. Den lades ner bland annat på grund av att den var för lik modellen Corolla Verso.

Avensis Verso
Framhjulsdrivna fordon
Brainstorming

Brainstorming, lånord från engelskan, är en metod som syftar till att lösa problem eller hitta på nya idéer. Begreppet översätts ibland på svenska till idékläckning eller hjärnstorm men dessa begrepp används inte i någon högre grad. Det finns ett antal varianter av brainstorming, bland annat stop and go, turordning, brainwriting och kollektiv anteckningsbok.

Den genomförs vanligen genom att en grupp på fem till tjugo personer samlas för att arbeta kring ett problem eller en uppgift. En grundtanke är att tanken ska få löpa fritt utan att bli avbruten. Metoden används inom många områden, bland annat produktutveckling och reklam.

Metoden lanserades av Alex Osborn (1888-1966), en reklamman från byrån BBDO i New York. Han skrev flera böcker i ämnet kreativitet, och just brainstorming lanserades i böckerna How to Think Up, 1942 och Your Creative Power, 1948.

Koncept:
Idéer får inte kritiseras innan de är färdiga.
Spontanitet uppmuntras. Utgångspunkten är att alla idéer är bra idéer. En idé som inte verkar bra kan utvecklas till en lysande idé.
Kvantiteten av idéer är viktig, då det ofta genererar kvalitet.
Alla deltagare utvecklar och förbättrar varandras idéer.

Kritik 
Enligt vetenskapliga studier fungerar inte brainstorming som tänkt, bland annat i forskning gjord av Charlan Nemeth. Ett av momenten i brainstorming, är att man inte får kritisera, detta har visat sig göra att förslagen blir färre, och av sämre kvalitet. I de möten där man tillåts kritisera lämnas dubbelt så många förslag, och dagen efter har denna grupp 7 gånger så många förslag. Till exempel så är konstruktiv kritik syftet med animeringsstudion Pixars dagliga så kallade "shredding" möten. Generellt sett ger metoden alltså inte så många direkta resultat, däremot finns andra fördelar, såsom ökad trygghet i gruppen och ett bra diskussionsklimat.

Externa länkar gällande kritik:
 Jonah Lehrer: Author of How We Decide and Proust Was a Neuroscientist
 Keynote Review: Jonah Lehrer Tells Ad Group Why Brainstorming Just Doesn’t Work
 Charlan Nemeth Professor Ph.D., Cornell University
 The "Rules" of Brainstorming: An Impediment to Creativity?

Se även 
Lateralt tänkande
Nominalgruppteknik
Sex tänkarhattar
Tvärtom-metoden

Referenser

Externa länkar 
Wikipedia om Brainstorming (engelska)
Föreningsresursen – En metodbeskrivning om Brainstorming
Hur man genomför idékläckningsmöten (engelska)

Problemlösning
Projekt
Termer inom tänkande
Joe Mercer

Joe Mercer, född 9 augusti 1914 i Ellesmere Port, Cheshire, död 9 augusti 1990, var en engelsk fotbollsspelare och -tränare.

Joe Mercer inledde karriären i Ellesmere Port FC. Han spelade vänsterhalv och var känd för sina hårda tacklingar och för sin förmåga att förutse motståndarnas drag. Han kom till Everton som 18-åring i september 1932 och tog en fast plats i laget säsongen 1935/36. Mercer spelade 186 matcher för Everton, gjorde två mål och blev ligamästare 1939. Under denna tid spelade han fem landskamper för England.

Liksom många andra i hans generation, gick Mercer miste om sju säsongers ligaspel på grund av andra världskriget. Under kriget spelade han 26 landskamper (dessa räknas inte som officiella). Evertons manager Theo Kelly anklagade Mercer för att inte göra sitt bästa i en landskamp mot Skottland. I själva verket led Mercer av en broskskada. Trots att en ortoped hade tittat på skadan, trodde Evertons ledning inte på honom, och Mercer fick betala för operationen själv, trots 14 år i klubben. Detta bidrog till att han flyttade till Arsenal 1946 för 9 000 pund.

I Arsenal blev Mercer snabbt lagkapten och vann FA-cupen 1950 samt blev ligamästare 1948 och 1953. Han hade bestämt sig för att sluta spela i maj 1953, men ångrade sig och återkom inför säsongen 1953/54. Efter att brutit benet på två ställen i en match mot Liverpool, fick han dock lägga skorna på hyllan för gott. Totalt spelade Mercer 275 matcher för Arsenal och blev utsedd till Årets spelare i England 1950.

Hans tränarkarriär började mindre bra, då Sheffield United åkte ner i division två. Det skulle dock gå bättre i Aston Villa, där han byggde upp ett lag bestående av unga, lovande spelare. Han kom till Aston Villa 1958 och ledde laget till seger i den första Ligacupen 1961. 1964 var han dock tvungen att lämna Villa, då han hade problem med hälsan.

Hälsan förbättrades dock, och Mercer kom att fira stora framgångar med Manchester City. Under Mercers tid i klubben vann City ligan 1968, FA-cupen 1969, Ligacupen 1970 och Cupvinnarcupen 1970.

Under 1974 var han förbundskapten för engelska landslaget under en kort period efter att Alf Ramsey fått sparken. Mercer belönades med Brittiska Imperieorden, OBE, 1976.

Födda 1914
Engelska fotbollsspelare
Engelska fotbollstränare
Spelare i Arsenal FC
Spelare i Everton FC
Tränare i Sheffield United FC
Tränare i Aston Villa FC
Tränare i Manchester City FC
Män
Avlidna 1990
Personer från Cheshire
Spumante

Spumante (italienska: 'mousserande', 'skummande'), vino spumante, är den italienska beteckningen för mousserande vin. Den motsvaras i Frankrike av Crémant och i Spanien av Cava.

Asti Spumante är ett känt spumantevin från Piemonte i norra Italien som tillverkas med dioisemetoden av druvan Moscato Bianco. Vinet är sött och har klassificerats som DOCG, vilket är den högsta kvalitetsklassen i den italienska vinlagstiftningen.

Moscat d'Asti är ett vin som produceras av samma druva i samma område som Asti Spumante, men med lägre tryck och lägre alkoholhalt, vilket på italienska kallas frizzante till skillnad från spumante.

Se även
 Mousserande vin - huvudartikel om mousserande viner.
 Prosecco - Mousserande vin från Veneto i norra Italien

Källhänvisningar 

Italienska viner
Mousserande viner
Tvärtom-metoden

Tvärtom-metoden är en metod att stimulera tänkandet i nya banor till kreativa idéer. 

Den kan användas enskilt genom att helt enkelt formulera motsatsen till problemet eller lösningen. Ett exempel är den läsande farmorn som störs av det lilla barnet; där lösningen är att sätta farmor i lekhagen.

Metoden kan även användas som en mötesteknik där man formulerar problemet som motsatsen till det man vill åstadkomma, exempelvis hur kan våra möten bli maximalt ineffektiva. Genom att hitta på förslag till detta kan man inse saker man tagit för givet, och få nya perspektiv på problematiken.

Se även 
Sex tänkarhattar
Lateralt tänkande

Psykologi
Termer inom tänkande
John Varley (författare)

John Herbert Varley, född den 9 augusti 1947 i Austin, Texas, är en amerikansk science fiction-författare. Han belönades 1978 med Nebulapriset för kortromanen The Persistence of Vision och 1984 för kortromanen Press Enter.

Källor 

Amerikanska science fiction-författare
Engelskspråkiga science fiction-författare
Engelskspråkiga författare
Nebulapristagare
Män
Födda 1947
Levande personer
Personer från Austin, Texas
Jack Kelsey

Alfred John "Jack" Kelsey, född 19 november 1929 i Llansamlet, Wales, död 18 mars 1992, var en walesisk fotbollsmålvakt.

Kelsey tillbringade större delen av sin karriär i Arsenal, efter att klubben värvat honom från den walesiska klubben Winch Wen 1949. Efter två år i reservlaget gjorde Kelsey debut på Highbury mot Charlton Athletic i februari 1951. Han hade ingen lyckad debut, då Arsenal föll med 5–2. Det blev ytterligare ett och ett halvt år i reservlaget, innan han kom tillbaka till A-laget under säsongen 1952/53. Han delade målvaktssyssland med George Swindin och spelade 25 ligamatcher när Arsenal blev engelska mästare.

Kelsey var Arsenals förstemålvakt under de kommande nio säsongerna. Han lyckades inte vinna någon titel med Arsenal, men han var med om att gå till final i den första upplagan av Mässcupen 1958. Kelsey representerade då ett kombinationslag från London och man förlorade mot FC Barcelona i finalen. Han var även förstemålvakt i walesiska landslaget och spelade 41 landskamper. Han var med i VM 1958, där Wales åkte ut mot Brasilien i kvartsfinalen.

Kelsey fick avsluta karriären efter att ha skadat ryggen i en landskamp mot Brasilien i maj 1962. Trots flera försök att få skadan läkt, var han tvungen att lägga skorna på hyllan ett år senare. Totalt spelade han 352 matcher för Arsenal. Av Arsenals målvakter har endast David Seaman spelat fler matcher för klubben.

Walesiska fotbollsmålvakter
Walesiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Arsenal FC
Spelare i English Football League
Spelare i VM i fotboll 1958
Män
Födda 1929
Avlidna 1992