kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Leza

Leza eller Lesa är hos flera folk i väst- och centralafrika en skapargud eller himmelsgud. Ibland gift i himlen med en son, ibland gift med en jordgudinna, Chandashi.

Leza förknippas som himmelsgud också med regn och åkallas därför när regnperioden är försenad. På 1920-talet användes namnet Leza/Lesa om himmelsguden i ett område från floden Kasai i väst till sjön Nyasa i öst, och från sjön Tanganyika i norr till floden Zambesi i söder.

Externa länkar 
 "The Worship of Nature, Chapter 5, Worship of the Sky in Africa" av James George Frazer

Gudar i afrikansk mytologi
Skapargudar
Himmelsgudar
Li (mytologiskt väsen)

Li är i kinesisk mytologi ett väsen som skapar ordning. En eldgud enligt vissa källor.

Se även
 Chong
 Chongli
 Mytologi: Lagen

Källor
 

Gudar i kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Eldgudar
Lif

Lif kan avse

Liv – en av de sista människorna enligt nordisk mytologi, se Liv och Livtrasir

Se även
LIF
Lir

Lir var i den keltiska mytologin på Irland motsvarigheten till Llyr i Wales. Fader till havsguden Manannan.

Källor 
 

Gudar i keltisk mytologi
Lisa (solgud)

Lisa är en solgudinna hos folken i Benin och Togo i Afrika och skall ha introducerat metallerna hos människorna. Han är tvillingbroder till sin följeslagare Mawu.

Se även
 Lisa (namn)

Källor

Gudar i afrikansk mytologi
Solgudar
Lleu Llaw Gyffes

Lleu Llaw Gyffes var en hjälte i keltisk mytologi.

I berättelsen Math son av Mathonwy uppfostrades Lleu av sin farbror Gwydion och bedrogs senare av sin hustru Blodeuedd.

Se även
 Mabinogion

Personer i keltisk mytologi
Lludd

Lludd (även Lud, Nudd (engelsk namnform) och Nuadha) var i keltisk mytologi kung av Britannien, son till Bell, bror till Llefelys.

Myten
Kung Lludd emanerar förmodligen från en gud som vördades jämte de keltiska gudarna Bran och Beli. Llud befriade landet från tre plågoandar tillsammans med sin bror. I sagan om den tredje hemsökelsen som handlar om två drakar framträder hjälten Emrys.

Lludd brukar tillskrivas rollen som Londons grundare och staden ska ha fått sitt namn efter honom: Lludd-din, dvs Luds stad. En av Londons stadsportar, Ludgate, ska ha fått sitt namn av Lud.

De brittiska kungarnas historia

Myten om Lludd är förebilden till den kung med samma namn som nämns i Geoffrey av Monmouths De brittiska kungarnas historia.

Se även 
 Mabinogion
 Mytologi: Forntida kungar

Personer i keltisk mytologi
Llyr

Llyr var i keltisk mytologi fader till Bran, Branwen och Manawydan. Namnet utvecklades sedermera till Leir som till slut har blivit Lear.

Se även 
 Mabinogion
 William Shakespeare: Kung Lear

Referenser 

Personer i keltisk mytologi
Gudar i keltisk mytologi
Lohengrin

För operan av Wagner, se Lohengrin (opera)

Lohengrin var huvudpersonen i en medelhögtysk dikt med samma namn från omkring 1290 med utgångspunkt i sägner från Kleves, Brabants och Lothringens furstehus, med utgångspunkt i sägner om Henrik Fågelfängaren och Artursagan och diktningen om Graal.

Hjältens namn är identiskt med Garin le Loherain (Garin lothringaren), en person som förekommer i flera franska Chanson de geste. 

Enligt dikten från 1290 skickas Lohengrin, som är en Graal-riddare och son till Perceval, i ett av en svan draget skepp till Antwerpen för att för Elsa av Brabant kämpa mot Fredrik av Telramunt, som vill tvinga henne till giftermål. Lohengrin segrar, gifter sig med Elsa på villkor att hon inte frågar honom om hans namn och härkomst, och kämpar därefter framgångsrikt mot ungrare och saracener. När Elsa ställer den förbjudna frågan avslöjar Lohengrin för henne och kungen vem han är, och far bort med svanen för att aldrig återvända.

Lohengrin har gett Richard Wagner uppslaget till hans opera med samma namn.

Källor 
 

Franskspråkig litteratur
Tyskspråkig litteratur
Lot

Lot var i judisk mytologi brorson till Abraham.

Sodom 
Enligt Bibeln ska Gud i vredesmod ha förgjort städerna Sodom och Gomorra söder om Döda havet, men låtit Lot och hans båda döttrar bli räddade undan ödeläggelsen av två änglar. Man kan läsa hela berättelsen i Gamla testamentet, Första Moseboken 19. 

Senare på kvällen kommer männen i Sodom och säger  

Det Lot gör är alltså att skydda de båda männen genom att böna Sodoms män att våldta hans eget kött och blod. Det är möjligt att hans avsikt med det var att skapa en konflikt mellan männen i pöbelhopen där vissa bevisligen var homosexuella och inriktade på att våldta de besökande männen. Samtidigt kan släktingar till hans blivande svärsöner ha funnits med i hopen och skulle i så fall inte vilja vara med om att skända sina blivande släktingar.

De tilltänkta svärsönerna blev dock kvar i staden och följde inte med när Lot och hans familj flydde.

Senare i texten kan man läsa att männen gav sig inte utan änglarna kom till hans hjälp och senare förstördes staden av en vredgad Gud. (Första Mosebok 19. 13)

Flykten 
Lots hustru vände sig dock om under flykten och förvandlades till en saltstod, som straff för att hon inte lytt ängelns förmaning. Lot fick fly till Soar men gav sig, efter förstörandet av Sodom och Gomorra, iväg och levde i en grotta, då han inte vågade stanna i Soar. (Första Moseboken, 19. 30

Döttrarna konstaterar vidare att de i grottan inte kommer att träffa några män. De ger därför sin far vin att dricka och ligger samman med honom för att kunna få barn och föra släkten vidare. De båda kvinnorna födde två söner (Första Moseboken 19: 38), som kom att heta Moab och Ben-Ammi.

Noter och referenser

Se även
Lut (islamisk profet)
Första Mosebok
Orfeus

Personer i Gamla Testamentet
Lud

Lud lan syfta på:

 Lud – i keltisk mytologi kung av Britannien, se Lludd
 Lud (bibeln) – en son till Sem
Lug

Lug, Lugh eller Llugg (latinsk form Lugus) var i den keltiska mytologin på Irland en hjälte från Dannanfolket.

Lug anlände till hovet i Tara och blev snabbt representant för en ny generation hjältar som överskuggade den äldre generationen. Han beskrivs som framstående i alla konster och i besittning av övernaturliga krafter. I sagorna nedgör han övermäktigt egna och nationella motståndare.

Gestalten Lug härstammar förmodligen från den kontinentala keltiska guden med det latinska namnet Lugus som givit namn åt städer som Lyon, Leiden och Carlisle och fortfarande firas 1 augusti.

Se även
 Mytologi: Jättar och jättedödare

Personer i keltisk mytologi
Mononymt kända personer
Luonnotar

Luonnotar var i finsk mytologi moder till hjälten Väinämöinen.

Luonnotar tillskrivs i en berättelse en preexistent roll. Hon färdas över det kosmiska vattnet och möter en and som lägger sitt ägg i hennes knä. Ägget visar sig innehålla alla himlakroppar.

Finsk mytologi
Luxing

Luxing () eller Lushen () var en 'Statusgud' i kinesisk mytologi och en av de tre lyckobringande gudarna Fu, Lu och Shou. Luxing står för rikedom, materiell förmögenhet, välstånd, rang och inflytande

Ordet Lu betyder 'lycka" och 'tjänstemannalön' och kan kopplas till att en karriär som statstjänsteman är kopplat till välstånd och rikedom. Guden Luxing har utvecklats från personen Zhang Xian (張仙), som levde i Sichuan på berget Qingcheng under Senare Shudynastin.

I populärkulturen visualiseras Luxing klädd som en direktör med en pionblomma på huvudet som symboliserar välstånd. Han bär ofta en bäbis och håller ett litet barn i handen. Ibland avbildas han med en ren, eller med ordet för ren (鹿, lù), som har samma uttal som Lu. Ordet Lu uttalas också lika som ordet för 'bokföring' (录/錄, lù) vilket kan referera till statstjänstemännens lönelistor.

Se även
 Fuxing
 Shoulao
 Mytologi: Lyckan

Referenser

Noter 

Gudar i kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Förmögenhetsgudar
Dalslands konstmuseum

Dalslands konstmuseum ligger vid sjön Spången i Upperud i Åsensbruk, Melleruds kommun.

Museibyggnaden, som kompletterar den gamla bruksmiljön, ritades av arkitekt Kjell Bandgren och byggdes 1995.

Museet inrymmer konst och Sten Torstenssons samlingar av dalslandsföremål, bland annat allmogemöbler, kopparföremål samt en silversamling. Representerade konstnärer är bland andra Otto Hesselbom, Olof Sager-Nelson, Sixten Lundbohm och Georg Suttner.

Fotogalleri

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar
Dalslands konstmuseums webbplats

Kommunala konsthallar i Sverige
Konstmuseer och konsthallar i Västra Götalands län
Byggnader och anläggningar i Melleruds kommun
Kultur i Dalsland
Museer invigda 1995
Lykomedes

Lykomedes, klassisk grekiska: Λυκομήδης, var i grekisk mytologi kung av Skyros, och hos hans döttrar växte den unge Akilles upp. Han var den som i lönndom orsakade Theseus död genom att knuffa honom nedför en brant. Lykomedes var far till Deidameia.

Referenser 

Personer i grekisk mytologi
Maahes

Maahes var en krigsgud i egyptisk mytologi.  Maahes var son till Bast och Ra och framställs med lejonhuvud. Kulten kring denna gud förekom främst i Leontopolis och Bubastis. Han bestraffade lögnare.

Referenser 

Gudar i egyptisk mytologi
Krigsgudar

ca:Llista de personatges de la mitologia egípcia#M
Macsen

Macsen var i keltisk mytologi en kung som förmodligen är densamme som den historiske kejsar Magnus Maximus.

I sagan fann Macsen sina drömmars kvinna i Britannien och slog sig därför ned där. Så småningom drog han iväg med sina trupper för att bekämpa en rivaliserande kejsare. Sagan uppvisar stora likheter med Magnus Maximus' försök att gripa makten på kontinenten.

Se även
 Mabinogion

Personer i keltisk mytologi
Akka (mytologi)

Akka eller akkorna är namnet på en särskild grupp gudinnor i samisk religion. De förekommer även finsk och i andra finsk-ugriska kulturer.

Maderakka 
Maderakka var den första kvinnan i det ursprungliga människoparet. Hon sägs ha skapat kroppen hos de barn som placerades i skötena hos de jordiska kvinnorna. Hon är urmodern och har sina tre döttrar Sarakka, Juksakka och Uksakka. Alla bor de i jorden under kåtan. När ett barn ska bli till är det den översta guden Madder-Attje som skapar dess själ och sänder den vidare till Maderakka som via sina tre döttrar skapar barnets kropp i den havande kvinnan.

Sarakka 
Sarakka var främst de havande kvinnornas gudinna. Både män och kvinnor offrade till henne. Samerna hade henne “alltid på tungan och i hjärtat”. Namnets första del kommer av ordet saret som betyder klyva och syftar till ett i ena änden kluvet vedträ. Enligt seden skulle man för att underlätta födelsen hugga ved till Sarakkas ära. Denna ved var helig och fick inte brännas. Samerna dyrkade henne före och under förlossningen. Förutom kvinnorna skyddade hon även renkorna vid deras kalvning och lindrade deras födslosmärtor. Hon verkar ha haft störst betydelse under själva födelsen. Sarakka troddes känna samma smärtor som barnaföderskan själv. Barnsängskvinnorna drack Sarakka-vin före förlossningen. Efter förlossningen åts Sarakka-gröt tillsammans med de närvarande hustrurna. Sedan hölls ett gästabud till Sarakkas ära. I gröten sattes tre pinnar, en kluven på vilken tre ringar hängdes, en svart och en vit. Dessa lades under dörren under 2–3 dygn. Fann man därefter att den svarta pinnen var borta trodde man att antingen modern eller barnet skulle dö. Om den vita pinnen var osynlig skulle båda leva. I Sarakkas gröt kunde man också lägga en liten pilbåge och pil, som sedan hängdes upp på barnets vagga, för att barnet om det var en pojke, skulle bli en duktig jägare.

Jusakka 
Juksakka (båggumman) hade som främsta uppgift att förvandla en flicka till en pojke i moderlivet, då man trodde att alla foster var flickor från början. För att hon skulle göra det måste man offra till henne. Samerna offrade flitigt till henne då de hellre ville ha pojkar än flickor. Flickor hade de ingen hjälp av på sina jaktfärder. Juksakka avbildas ofta med en pilbåge i handen och tycks ha utvecklat pojkar till duktiga bågskyttar.

Uksakka 
Uksakka (dörr-gumman) bodde under kåtans dörr. Hon vaktade dörren och hjälpte föräldrarna vakta barnen. Vid födseln var det hennes uppgift att motta barnet i dess inträde i världen. Uksakka beskyddade barnet, särskilt när det skulle ta sin första steg, så att det inte skulle falla och göra sig illa. Man offrade drycker åt henne på marken vid hennes bostad under kåtansdörr.

Se även 
 Madder-Attje
 Påssioakka
 Jahbme akka, "dödsgumman"
 Raedieahkka

Referenser 

Gudar i samisk mytologi
Första kvinnan-mytologi
Madder-Attje

Madder-Attje eller Maderatche är i samisk mytologi mannen i det ursprungliga människoparet.  

Han sägs ha skapat själen hos de barn som placerades i skötena hos jordiska kvinnor.

Namn 
Namnet Madder-Attje används i Erik Johan Jessens Afhandling om de Norske Finners og Lappers Hedenske Religion (1767) och i Lars Levi Læstadius' Lapsk mytologi (1840–45).  

I Knud Leems text Den anonyme från 1720-talet kallas Madder-Attje för Tjärwe-Radien.

Se även 
 Maderakka

Källor

Gudar i samisk mytologi
Första människan-mytologi
Madri

Madri (sanskrit: माद्री) är en gestalt i indisk mytologi. I eposet Mahābhārata var Madri en prinsessa i kungadömet Madra och hon var Pandus andra fru.

Se även 
 Kunti
 Pandu

Indisk mytologi
Madumda

Madumda är hos Pomoindianerna i Kalifornien en välvillig himmelsvarelse.

Madumda beskrivs som en mycket mäktig och vis om än något abstrakt ande som av någon anledning lät sin bror, som var en trickster, formge världen.

Gudar i amerikansk mytologi
Himmelsgudar
Mafdet

Mafdet var i egyptisk mytologi en gudinna som förknippades med katter och mungoer och ansågs skydda mot ormar, skorpioner och andra giftiga djur.  Hon representerade också rättvisan och avrättningar. 

Hon porträtterades som en kvinna med ett katthuvud eller huvud av något annat kattdjur. Ibland avbildas hon med flätat hår av ormar slutat med skorpionstjärtar, som ett tecken på hennes makt över deras gift.

Källor 
Vardagsegyptologen

Noter 

Gudinnor i egyptisk mytologi

ca:Llista de personatges de la mitologia egípcia#M
Mahamaya

Mahamaya eller Maya var mor till Siddharta Gautama, Buddha. Hon var gift med Suddhodana, som också var Siddhartas far. Hon dog sju dagar efter Siddhartas födelse. Flera legendariska berättelser finns kring Mahamahaya, hennes graviditet, födelsen av Siddharta och hennes död. Hon sägs ha återfötts som en manlig gud i Tusitahimlen och Buddha sägs ha gått dit för att lära ut buddhistiska lärdomar till sin mor.

Referenser

Personligheter inom tidig buddhism
Mahucutah

Mahucutah var enligt Mayansk mytologi i dagens Mexiko en av de första fyra männen.

Se även
 Balam-Quitze
 Popol Vuh
 Mytologi: Första mannen

Mayansk mytologi
Första människan-mytologi
Maia

Maia var, i grekisk mytologi, en landgudinna som förfördes av Zeus och födde honom Hermes. Maia var den äldsta av Plejaderna, döttrar till Atlas och Pleione.

I romersk mytologi var hon växtlighet och tillväxt förkroppsligad. Det kan vara en homonym till grekiska mytologins Maia, ursprungligen oberoende från den grekiska gudomen, men som senare påverkades av de grekiska traditionerna,

Släktskap

Se även
 Hesiodos: Theogoni
 66 Maja

Referenser 

Gudinnor i grekisk mytologi
Maina (mytologi)

Maina är hos luhyafolket i Kenya i Afrika en anfadersgestalt, son till den som grundade stammen.

Maina orsakade dödens införande genom att förvägra en kameleont tillbördig gästfrihet.

Afrikansk mytologi
Religion i Kenya
Makemake (mytologi)

Makemake är en skapelsegud i mytologin på Påskön i Stilla havet, och en centralgestalt i den viktiga fågelkulten på ön.

Vid en årlig festival representeras han av en utvald fågelman.

Dvärgplaneten Makemake, upptäckt i Kuiperbältet år 2005, är uppkallad efter guden.

Se även
 Moai

Referenser 

Gudar i oceansk mytologi
Påskön
Skapargudar
Malava

Malava är hos Vugusufolket i Kenya i Afrika den första kvinnan.

Se även
 Umngoma
 Mytologi: Första kvinnan

Afrikansk mytologi
Första kvinnan-mytologi
Mama Ocllo

Mama Ocllo var enligt Inkafolkets mytologi Inkarikets första drottning. Hon var dotter till solguden Inti och mångudinnan Mama Killa, och syster och maka till den första inkan, Manco Capac. Mama Ocllo upptäckte Cusco tillsammans med sin brormake och grundade med honom Inkariket. Hon lärde kvinnorna att väva, och tillbads även som moder- och fruktbarhetsgudinna.

Källor

 

Inkafolkets mytologi
Gudar i inkafolkets mytologi
Modersgudar
Fruktbarhetsgudar
Manannan

Manannan (ibland Manannan mac Lir, det vill säga "son av Lir") var en havsgud i den keltiska mytologin på Irland och möjligen också en fruktbarhetsgud.  Manannan sägs rida på sin häst över havet som om det var torra land och han beskrivs som mycket gästfri mot sina vänner. Det var Manannan som skänkte Cormac den magiska kultbägaren och det sägs att ön Isle of Man är uppkallad efter honom.

Se även 
 Mytologi: Havet

Referenser 

Gudar i keltisk mytologi
Havsgudar
Manawydan

Manawydan var i keltisk mytologi den brittiska motsvarigheten till den irländske Manannan. Till skillnad från denne hade han ingen vistelseort till havs. Han beskrivs i en saga för sig.

Se även
 Mabinogion

Referenser 

Gudar i keltisk mytologi
Manco Capac

Manco Capac eller Ayar Manco var hos inkafolket i Peru rikets grundare och den förste av Inkarikets härskare. 

Enligt legenden blev Manco Capac och hans maka Mama Ocllo nedsända från himlen på en solstråle på en ö i Titicacasjön. De fick en guldstav som de skulle sätta ned i marken var de än gick och där staven sjönk ned i marken och försvann skulle de bygga sin stad. Där så skedde införde de soldyrkan och grundade staden Cuzco, dvs inkariket och den kontakt med solguden som förklarade inkafolkets herravälde på den sydamerikanska kontinenten.

Se även 
 Ayar Cachi
 Inkafolkets mytologi

Inkafolkets mytologi
Maniga

Maniga är hos det nordamerikanska mandanfolket en ond ande som fått skulden för den stora översvämningen.

Myten 
Enligt sägnen utgörs vår jord av en stor sköldpadda, vilken rör sig i långsam takt med jorden på dess rygg. Det sägs vidare att en numera utdöd stam skar igenom sköldpaddans skal när de grävde med knivar i jorden i jakt på grävlingar. Den knivskurna sköldpaddan började sjunka ner i havet och jordens befolkning drunknade. En man klarade sig dock. En alternativ sägen som också berättas inom folkgruppen är att det fanns fyra sköldpaddor, en i varje väderstreck. Jorden täcktes med vatten efter att var och en fått det att regna i 10 dagar var. Därefter drunknade alla människor.  

Den enda överlevande mannen var Noah, mannen som var den första mandan, som landade på en bergstopp i sin kanot.

Referenser

Noter

Källor

Vidare läsning 
 

Gudar i amerikansk mytologi
Manitou

För andra betydelser av Manitou, se Manitou (olika betydelser).

Den store Manitou är hos Algonkinindianerna i Nordamerika den högste guden/anden, en preexistent fader till alla naturfenomen och alla ting som omger människan.

Manitou är också benämning på vissa (men inte alla) andar, i synnerhet de mäktigaste andarna. 
Manitou är också benämning på en allt genomsyrande kraft, vilken kan manifestera sig i levande organismer, vattenfall, åska, vind, jordbävning, skeenden i allmänhet etc.
Manitou är också ett epitet som kan åsättas en mycket mäktig shaman eller en annan människa som har en genomgripande betydelse för sitt samhälle.

Se även 
 Lake Manitou
 Mytologi: Fadersgestalter
 Mytologi: Gud över gudar

Referenser 

Gudar i amerikansk mytologi
en:Gitche Manitou
Manu

Manu, även stavat Menu, är i indisk mytologi en dödlig gestalt med gudomlig status, son eller sonson till Brahma, som överlevde den stora översvämningen.

Manu blev förvarnad om den stora katastrofen av gudarna och byggde sig en båt. Som den enda överlevande från den gamla världen gav Manu namn åt det nya släktet och utgjorde ett föredöme av gudstrohet och självtukt.

Se även
 Noa
 Deukalion

Indisk mytologi
Mara

Mara kan syfta på:

  Mara – känsla av kvävning, beklämning eller tryckande tyngd över bröstet under sömnen
 Mara (språk) – ett australiskt språk som tillhör de gunwingguanska språken
 Mara (brottning) – ett kast i brottning
 MaRa – en organisation i svenska Försvarsmakten, se Marinens Radio
 Martti Ahtisaari, ett finländskt smeknamn Mara, finlands tionde president.

Mytologi 
 Mara (nordisk mytologi) – ett övernaturligt väsen i nordisk mytologi
 Mara (buddhism) – motsvarighet till djävulen inom buddhismen.

Biologi 
 Maror – ett släkte som tillhör familjen marsvin.

Populärkultur 
 Häxan Mara – en häxa i TV-serien Trolltider
 Mara Jade – en fiktiv karaktär i Star Wars.

Geografi 

.

Belarus 

 Marycha, vattendrag,

Finland 

 Mara (ö), Satakunta, Björneborg,

Italien 

 Mara, Sardinien – kommun i Sardinien, Provincia di Sassari

Kenya 
 Trans Mara – ett distrikt i Kenya
 Marafloden – en flod i Kenya och Tanzania

Spanien 

 Mara (kommun i Spanien, Aragonien, Provincia de Zaragoza, lat 41,28, long -1,52), 
 Mara (kommunhuvudort i Spanien, Aragonien, Provincia de Zaragoza, lat 41,29, long -1,52),

Tanzania 

 Mara (region), 
 Marafloden – en flod i Kenya och Tanzania

Se även 
 Halvmara – kortnamn för Halvmaraton
 Maran (olika betydelser)

Robotskapade Belarusförgreningar
Robotskapade Italienförgreningar
Robotskapade Spanienförgreningar
March

March kan syfta på 

 Mark av Cornwall – en figur i keltisk mytologi
 March Engineering –  en brittisk formelbiltillverkare

Geografi

Schweiz 

 Bezirk March, distrikt, Schwyz,

Storbritannien 

  March, Cambridgeshire, ort i England,

Tyskland 

 March, Baden-Württemberg – kommun i Landkreis Breisgau-Hochschwarzwald, Baden-Württemberg, Freiburg Region,

Österrike 

 March – en biflod till Donau i Tjeckien, Österrike och Slovakien, se Morava (flod) 

Robotskapade Storbritannienförgreningar
Marduk

Marduk är en skapelsegud i babylonisk mytologi och staden Babylons stadsgud. Son till vatten- och vishetsguden Ea. 

Ursprungligen var Marduk en sol- och fruktbarhetsgud som associerades med jordbruket. Med de babylonska krigsframgångarna steg han till högre gudomlig status och med tiden sög han upp egenskaper från andra gudar. I det berömda litterära eposet Enuma-Elish som högtidligen reciterades i samband med den stora nyårsfesten i Babylon, berättas det till exempel att Marduk i en svunnen forntid klöv den stora kaosdraken Tiamat mitt itu och att han av delarna skapade jord och himmel. (Jämför Kronos och Ymer.)

Se även 
 Jahve
 Esagila 
 Babels torn

Referenser 

Babylonisk mytologi
Mark av Cornwall

Kung Mark av Cornwall (ursprungligen March) var i keltisk mytologi kung av Cornwall och morbror till Tristan.

Mark framträder främst som rival åt Tristan.

Se även 
 Tristan och Isolde (olika betydelser)
 Thomas Malory: Morte D'Arthur

Personer i keltisk mytologi
Arthurlegenden
Marsyas

Marsyas var en frygisk satyr i grekisk mytologi. 

En dag hittade Marsyas Athenas dubbelflöjt som hon kastat bort därför att hon ansåg att hon såg ful ut när hon använde den och blåste upp kinderna. Marsyas var redan ful och brydde sig inte om hur han såg ut när han spelade flöjt. Han beslutade sig för att utmana Apollon i en tävling om vem som var bäst på att spela flöjt. Vinnaren fick göra som han behagade med förloraren. Apollon vann; enligt vissa versioner lyckades han med den omöjliga uppgiften att spela flöjt upp och ned. Apollon gjorde processen kort med Marsyas, som fräckt nog hade vågat utmana guden. Apollon lät hänga upp satyren i ett pinjeträd som stod vid en flod vid namnet Marsyas, och flådde honom levande.

Referenser

Externa länkar

Satyrer
Maruter

Maruter () är i indisk mytologi en grupp stormgudar och krigare söner till Rudra och Diti , guden Indras följeslagare.

Referenser 

Gudar i indisk mytologi
Vädergudar
Marwé

Marwé är en mytologisk gestalt hos Chagafolket i Kenya i Afrika i skepnad av en flicka som efter ett besök i underjorden återvänder med stora rikedomar.

Se även
 Mytologi: Besök i annan värld

Afrikansk mytologi