kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Juliette Lewis

Juliette Lewis, född Juliette Lake Lewis den 21 juni 1973 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare och musiker.

Biografi
Lewis föddes i Woodland Hills, Kalifornien. Hennes far var skådespelaren Geoffrey Lewis och modern är grafisk formgivare. Föräldrarna skilde sig när Lewis var två år.

Redan vid sju års ålder bestämde hon sig för att bli skådespelare och sedan hon var tolv år gammal har hon medverkat i fyrtiotalet filmer och TV-filmer. Hon har också medverkat i en reklamfilm för det amerikanska jeansmärket GAP, där hon dansade till Daft Punks "Digital Love". Under flera år var hon och Brad Pitt ett par och hon spelade mot honom i Kalifornia och Too Young to Die?.

Flera av hennes rollgestaltningar är som sköra, godtrogna och destruktiva kvinnor. 1992 blev hon Oscarsnominerad för bästa kvinnliga biroll för sin roll som dottern Danielle Bowden i Martin Scorseses Cape Fear där hon spelade mot Robert de Niro och Nick Nolte. Juliette Lewis gör rösten till Nina, en av huvudkaraktärerna i Tarik Salehs animerade film Metropia. 

Mellan 2003 och 2009 ägnade hon sig åt sitt rockband, Juliette and the Licks. Bland andra samarbetade hon med låtskrivaren Linda Perry. 

Hon är scientolog sedan uppväxten.

Filmografi (urval)

 1995 - The Basketball Diaries

 (TV-film)

 (TV-film)

2006 – My Name Is Earl, avsnitt The Bounty Hunter (gästroll i TV-serie)

 (röst)

Diskografi
Juliette and the Licks
 …Like a Bolt of Lightning  (2004)
 You're Speaking My Language  (2005)
 Four on the Floor (2006)

Juliette Lewis
 Terra Incognita (2009)
 Future Deep (2017)

Källor

Externa länkar

 

Amerikanska rocksångare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Los Angeles
Födda 1973
Levande personer
Kvinnor
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Föreningsbanken

Föreningsbanken AB var en affärsbank som bildades 1992 genom ett samgående mellan Sveriges Föreningsbank, Föreningsbankernas Bank och drygt trehundra lokala Föreningsbanker, tidigare benämnda Jordbrukskassor, anslutna till Sveriges Föreningsbankers Förbund.

Historik
Den första jordbrukskassan grundades 1915 i Västerhaninge. År 1956 infördes en ny jordbrukskasselag och 1950 bildades Jordbrukets Bank, senare namnändrad till Föreningsbankernas Bank, som en affärsbank och serviceorgan för jordbrukskassorna. De senare ändrar sina namn till föreningsbanker 1974.

Omorganisation inom Föreningsbanksrörelsen 1992
Föreningsbanksrörelsen bestod före bildandet av Föreningsbanken av drygt 300 lokala föreningsbanker, vilka var medlemmar i den centrala
föreningsbanken Sveriges föreningsbank, den enda banken i detta sammanhang som innehade oktroj för att bedriva bankverksamhet. De lokala
föreningsbankerna hade som huvudverksamhet att bedriva utlåning till allmänheten, samtidigt som de för sin upplåning hänvisade till Sveriges föreningsbank. De lokala föreningsbankerna och den centrala föreningsbanken betraktades utåt som en enhet, men de lokala föreningsbankerna var formellt självständiga juridiska personer med egna, sammanlagt omkring 840 000, medlemmar med obligatoriska och frivilliga ägarinsatser. 

Föreningsbankerna ansåg sig från 1991 inte klara sin kapitalförsörjning, till följd av sin kreditexpansion, statens kapitalkrav och kraftigt ökade kreditförluster under 1991 och 1992. De hamnade i en akut kapitalsituationen, med svårigheter att anskaffa nödvändigt nytt kapital på både kort och lång sikt. Fusionen av de lokala föreningsbankerna och den centrala föreningsbanken motiverades av detta akuta behov av att förstärka kapitalbasen.

Fusionen krävde lagändringsbeslut beträffande bland annat Föreningsbankslagen (1987:620).

Fusion med Sparbanksrörelsen 1997
Föreningsbanken bildade 1997 FöreningsSparbanken, senare namnändrad till Swedbank, genom ett samgående med Sparbanken Sverige.

Se även
Föreningsbanken i Finland

Källor
Ombildning av föreningsbankerna till ett bankaktiebolag, Näringsutskottets betänkande 1992/93:NU07
Vår historia på Swedbanks webbplats, läst den 29 mars 2019

Noter

Föreningsbanksrörelsen
Ej längre existerande svenska affärsbanker
Banker bildade 1992
Banker upplösta 1997
Engelbrektskrönikan

Engelbrektskrönikan är en från början fristående rimkrönika, författad i slutet av 1430-talet av riksrådets skrivare Johan Fredebern och senare av densamme m.fl. skrivare i det kungliga kansliet inarbetad i Karlskrönikan. Engelbrektskrönikan handlar om Engelbrekt Engelbrektssons politiska verksamhet och den inarbetades i Karlskrönikan på order av Karl Knutsson (Bonde) som ville ge intrycket av att han förde vidare Engelbrekts politiska program.

Källor
 Herman Schück, Engelbrektskrönikan. Tillkomsten och författaren (Stockholm 1994).

Engelbrekt Engelbrektsson
Krönikor
Sverige under 1400-talet
Svensk litteratur
Love and Theft

"Love And Theft" är Bob Dylans trettioförsta studioalbum som kom ut i september 2001.

Skivan är en sorts genomgång av den amerikanska musikhistorien: Allt från blues, rock'n'roll, rockabilly, swing och en mjukare form av jazz avhandlas. Texterna på skivan myllrar av citat och karaktärer från den amerikanska kulturen. Ett av de mest omtalade citaten är följande från låten "Summer Days" då Dylan gör en parafras på F. Scott Fitzgeralds Den stora Gatsby:

"She says, you can't repeat the past. I say, You can't? What do you mean, you can't? Of course you can."

Albumet kom på plats 467 i tidskriften Rolling Stones lista 500 Greatest Albums of All Time.

Låtlista 
Låtarna skrivna av Bob Dylan.

 "Tweedle Dee & Tweedle Dum" - 4:46
 "Mississippi" - 5:20
 "Summer Days" - 4:52
 "Bye and Bye" - 3:16
 "Lonesome Day Blues" - 6:05
 "Floater (Too Much to Ask)" - 4:59
 "High Water (For Charley Patton)" - 4:04
 "Moonlight" - 3:23
 "Honest With Me" - 5:49
 "Po' Boy" - 3:05
 "Cry a While" - 5:05
 "Sugar Baby" - 6:40

Listplaceringar

Källor

Album av Bob Dylan
Musikalbum 2001
Engelskspråkiga musikalbum
Sametingslagen

Sametingslagen  är en svensk lag som trädde i kraft den 1 januari 1993. Lagen reglerar Sametingets uppgifter och valet till Sametinget.

Källor

1993 i Sverige
Politikåret 1993
Juridikåret 1993
Sveriges lagar
Sametinget i Sverige
Gunnar Lundberg (författare)

Gunnar Lundberg, född 1900, död 1943, var en svensk författare och manusförfattare.

Filmmanus
1942 - Nya tag i mossarna

Bibliografi i urval
Eskilstuna konsumtionsförening    
Fackligt och politiskt 
Fakta om Sovjetryssland 
Folkstyre eller fogdevälde?  
Importerad opposition 
Institut Tessin i Paris         
Missnöjets missionärer 
Socialism och hushållning
Sverge och yttervärlden   
Under frihetens fana   
Verklig enhetsfront!

Externa länkar
 
 

Svenskspråkiga författare
Svenska manusförfattare
Födda 1900
Män
Avlidna 1943
Uno Stjernqvist

Karl Uno Stjernqvist, född 11 december 1928 i Stockholm, död 27 juli 2004 i Huddinge i Stockholms län, var en svensk operasångare.
 
Stjernqvist studerade sång för Inga Ekelund-Langefors, Martin Öhman och Joel Berglund samt vid Kungliga Musikhögskolan. Han scendebuterade vid Kungliga Teatern 1957 som Belmonte i Enleveringen ur Seraljen av W.A. Mozart. Han var engagerad vid operan 1959–1971. Han gästspelade i Edinburgh, London, Lissabon, Oslo, Bergen, Köpenhamn, Helsingfors, Malmö, Drottningholms slottsteater och vid Folkoperan. 1971 tystnade hans stämma efter en operation på grund av hörselnedsättning, men han fick en exempellös framgång och revansch på Folkoperan med Radamès i Aida och Calaf i Turandot.

Priser och utmärkelser
1956 – Christina Nilsson-stipendiet
1983 – Drottningholmsteaterns vänners hederstecken
1986/87 – Tidskriften Operas "Operapris" för sin bragdcomeback som Radamès i Folkoperans Aida
1987 – Svenska grammofonpriset för albumet Arior ur operor, operetter och sånger (med Lars Roos, piano)
2003 – Jussi Björlingstipendiet

Externa länkar
 Operapriset, Tidskriften OPERA.

Svenska operasångare under 1900-talet
Män
Födda 1928
Avlidna 2004
Personer från Stockholm
Rolf Mellde

Rolf Mellde, född 1922, död 22 mars 2009, var en svensk ingenjör. Han var mångårig medarbetare på Saab och senare Volvo.

Mellde tog sin ingenjörsexamen vid Stockholms Tekniska Institut och var med under Saabs första år som biltillverkare. Han var tillsammans med Gunnar Ljungström en av de som ledde arbetet med Saabs bilutveckling, där Mellde framförallt arbetade med motorutveckling. Han tävlingskörde även bilarna under Saabs tidiga år, delvis på grund av att Saab saknade testbana och därför behövde hitta andra metoder för att testa bilarna och vann ett par Midnattssolsrallyn under femtiotalet, 1952 och 1958 i sin klass. Under 1950-talet var Mellde drivande bakom utvecklingen av Saab Sonett I, han började på egen hand skissa på projektet hösten 1955 med avsikt att ta fram en liten lätt tävlingsvagn. I början av 1970-talet började Mellde arbeta för Volvo. 

År 1994 blev Mellde promoverad till hedersdoktor vid Chalmers tekniska högskola.

Källor

Personer verksamma inom bilindustrin
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer med anknytning till Volvo
Personer med anknytning till Saab
Hedersdoktorer vid Chalmers tekniska högskola
Födda 1922
Avlidna 2009
Män
Olle Lindholm

Olle Lindholm, född Erik Olof Lindholm den 30 juli 1911 i Katarina församling i Stockholm, död den 18 oktober 1989 i Sollentuna, var en svensk kapellmästare, kompositör och musiker (pianist).

Han var son till skådespelaren Eric Lindholm och gift med skådespelaren Hjördis Petterson 1937–1940. Lindholm är begravd på Danderyds kyrkogård.

Filmmusik i urval

Källor 
 
 Lindholm, Eric Olof på SvenskaGravar.se

Externa länkar 

Svenska kapellmästare
Svenska pianister under 1900-talet
Svenska kompositörer inom populärmusik
Musiker från Stockholm
Gravsatta på Danderyds kyrkogård
Födda 1911
Avlidna 1989
Män
Sunk 500

Sunk 500 är det andra albumet av hardcorebandet Lok, släppt 2000.

Låtlista
Hur många grisar är vi nu? - 3.07
Leksakslandets kungar - 3.34
Gud ditt svin - 4.57
Kompanjoner - 2.24
Handflatan - 2.06
Stänkskärmar och sprit - 4.10
M som i -5.23
Dakota - 1:51
Bedragaren i Murmansk - 3:20
1983 - 1:46
Smörjan - 5:14

Musikalbum 2000
Agenda

Agenda (av lat. agere, "handla, verka"), egentligen "vad som bör göras"; minnesbok, anteckningsbok, i kyrkliga sammanhang ofta kyrkohandbok. Ordet används även synonymt med dagordning i sammanträdessammanhang, men kan även syfta på en enskild persons planering av sin dag. Det kan också avse en långsiktig åtgärdsplan, som i Agenda 21 eller i kyrkans gudstjänstordning.  Bruket att kalla den romersk-katolska kyrkans ritual inleddes av påven Gregorius I (590-604).

Se även 

 Kalendarium
 Föredragningslista

Referenser

Noter

Sammanträdesteknik
Organisation
Ut ur discot och in i verkligheten

Ut ur diskot och in i verkligheten är ett musikalbum med Lok, släppt den 29 april 2002.

Låtlista
Scudmissil (den lede fi) - 2.50
Oj oj oj (hej då klick) - 4.47
Ta stryk - 2.22
Pyromandåd i ponnyslakteriet - 3.17
Resterna av ditt liv - 3.46
Jag tar för mig - 2.26
Taftamanabag - 2.25
Kom och se - 4.34
Inte en enda risk - 1.08  
Kapten Blau.Pf - 1.44
Håll käften - 0.19
Sug min - 5.03

Albumet innehåller även det hemliga spåret "Dina dagar är räknade", som endast går att lyssna på om man spolar tillbaka 3 min 30 sek innan första spåret börjar.

Musikalbum 2002
Microsoft Access

Microsoft Access är en databashanterare från Microsoft som kombinerar relationsdatabasen Access Database Engine (ACE, tidigare kallad Jet Database Engine) med ett grafiskt användargränssnitt och mjukvaruutvecklingsverktyg. Det är en del av i Microsoft 365-programsviten, och ingår i Microsoft Office Professional.

Microsoft Access kan lagra data i sitt eget format baserat på Access Database Engine (tidigare Jet Database Engine). Den kan emellertid också importera eller länka direkt till data som lagras i andra applikationer och databashanterare, till exempel  Microsoft SQL Server. På så vis kan Microsoft Access användas som en renodlad "front-end" för ett program medan en annan databashanterare fungerar som "back-end". Detta är ett sätt att snabbt utveckla formulär och rapporter mot en databas utan att vara begränsad av begränsningarna hos Access inbyggda databasmotor.

Historik
I mitten på 1980-talet ville Microsoft utvidga sin produktlinje med en databashanterare. Microsoft köpte därför upp en produkt som hette Rbase, utvecklat av företaget Microrim. Microsoft ville att Microrim skulle slås ihop med Microsoft mot att Microrim fick 25% av Microsofts aktier. Microrim krävde dock 30% och affären gick i stöpet. 

Microsoft köpte istället över Microrims utvecklare och satte dem att utveckla en databashanterare kallad Omega. Den var tänkt att konkurrera med dBase från Foxsoftware fast skulle köras på Windows-plattform. Foxsoftware köptes upp av Microsoft 1992, bara några månader innan Access släpptes.

Omega var Microsofts första databas. Den blev dock aldrig vad man tänkt och vid en kodgenomgång runt 1989 beslöt Bill Gates att projektet skulle läggas ner. Dock var han imponerad av scriptmotorn och beslöt att en del av den gamla utvecklingsavdelningen på Omega skulle fortsätta att jobba med denna. Detta utvecklingsteam kom att utveckla det som senare skulle bli VB och i maj 1991 kom Microsoft Visual Basic ut på marknaden.

Resten av utvecklingsavdelningen kom att jobba med en ny databashanterare och använde dels en betaversion av VB-kärnan som den andra avdelningen tagit fram samt en del gammal kod från Omega. Detta projekt, med arbetsnamnet Cirrus, var tänkt att bli Microsofts enda databasmotor och var tänkt att användas i Microsoft SQL Server, Exchange och andra produkter. 

När produkten väl var färdig fanns det dock andra bättre system på marknaden. JET-motorn (som Cirrus nu kallades) kom endast att användas i Microsoft Access (Version 2 fungerade även med Visual Basic). JET-motorn var egentligen aldrig tillräckligt bra för mer storskaliga lösningar.

Med tiden blev dock Windows en stor plattform för olika applikationer. Efter att Windows 3.0 hade släppts med sin avsevärt förbättrade minneshantering gentemot tidigare versioner av Windows fanns förutom alla tredjepartstillverkares program även Microsofts egna. Som exempel kom Microsoft Word for DOS redan 1983, Excel och PowerPoint släpptes 1987, även de ursprungligen utvecklade av andra företag och på Comdexmässan i november 1992 släpptes till slut "Microsoft Access databas för Windows".

Referenser

Externa länkar
 Microsofts webbplats

Databashanterare
Microsoft
Blästrad levande

Blästrad levande är ett livealbum med Lok, släppt den 23 februari 2003.

Producerad & mixad av Johan Reivén.
Inspelad på Heden i Göteborg den 14 augusti 2002, av Sveriges Radio P3 Live.

Intro
Kompanjoner
Hur många grisar är vi nu?
Scudmissil (den lede fi)
Skrubbsår
Oj oj oj (hejdå klick)
Passa dig
Stänkskärmar och sprit
Lägg av
Sug min
Ta stryk
Bedragaren i murmansk
Taftamanabag
Tommys Ponny
Ensam gud
Staden Göteborg
LOK står när de andra faller
Rosa
Outro

Musikalbum 2003
Livealbum inspelade i Göteborg
Agenda (gudstjänst)

En sakral agenda är ett programblad för en gudstjänst. Syftet med agendan är att underlätta för församlingen att följa med i gudstjänsten och läsa med i liturgiska växelläsningar. Agendan kan även innehålla sångtexter som används i gudstjänsten.

Historik 
Teologiskt avses ursprungligen den bok som anger hur den offentliga gudstjänsten och andra kyrkliga förrättningar skall utföras, och som innehåller de formulär vilka därvid bör följas. Den romersk-katolska kyrkans gudstjänstordning bestämdes av påven Gregorius I (590-604) i dennes agenda, som även kallas sacramentale. När protestanterna genom reformationen lösgjordes från katolska kyrkan fick varje protestantisk kyrka sin egen agenda.

I dag 
Sakrala agendor används i olika hög utsträckning i olika kyrkor och samfund. I Svenska kyrkan är det ovanligt med gudstjänster utan tryckt agenda, medan det hos många frikyrkoförsamlingar finns ett ogillande av agendor då dessa anses sätta gränser för spontaniteten i gudstjänsten, och därmed, menar man, för möjligheter för den Helige Ande att påverka vad som skall ske.

Några vanliga symboler i sakrala agendor 
P: står i vänsterkant och markerar stycken som läses eller sjunges av präst eller pastor.
F: står i vänsterkant och markerar stycken som läses eller sjunges av församlingen gemensamt.
* står i vänsterkant för att markera partier där församlingen förväntas stå upp.

Se även 
 Kyrkohandbok
 Liturgi
 Ritual

Källor 

Liturgi
Heather Kozar

Heather Kozar, född 4 maj 1976 i Akron, Ohio, USA, är en amerikansk fotomodell och skådespelare. Kozar var Playboys Playmate of the Month i januari 1998 och Playmate of the Year 1999.

Externa länkar

 
 Heather Kozar – Miss January 1998

Amerikanska fotomodeller
Amerikanska TV-skådespelare
Playboy Playmates
Kvinnor
Födda 1976
Levande personer
Personer från Akron, Ohio
Jorginho

Jorge de Amorim Campos (känd som Jorginho), född 17 augusti 1964 i Rio de Janeiro, brasiliansk fotbollsspelare.

Jorginho var högerback i brasilianska landslaget under 1990-talet. Han var med i VM-turneringarna 1990 och 1994. När Brasilien blev världsmästare 1994 blev Jorginho uttagen i världslaget som VM:s bäste högerback. Totalt spelade han 64 landskamper och gjorde tre mål.

På klubblagsnivå spelade Jorginho för América (1984), Flamengo (1985–1989), Bayer Leverkusen (1989–1992), Bayern München (1992–1994), Kashima Antlers (1995–1999), São Paulo (1999), Vasco da Gama (2000–2001) och Fluminense (2001–2003).

Externa länkar 
Leverkusen who's who

Brasilianska fotbollsspelare
Brasilianska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i CR Flamengo
Fotbollsspelare i Bayer Leverkusen
Spelare i FC Bayern München
Spelare i Kashima Antlers
Spelare i São Paulo FC
Fotbollsspelare i CR Vasco da Gama
Fotbollsspelare i Fluminense FC
Spelare i Copa América 1987
Spelare i Copa América 1995
Spelare i VM i fotboll 1990
Spelare i VM i fotboll 1994
Tränare i Kashima Antlers
Världsmästare i fotboll
Män
Födda 1964
Levande personer
Olympiska silvermedaljörer 1988
Brasilianska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Brasilien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1988
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i J. League Division 1
Dan Sjögren

Dan Holger Sjögren, född 20 mars 1934 i Göteborg, död 20 september 2010 i Alafors, var en svensk skådespelare.

Biografi
Dan Sjögren studerade vid Pickwickklubbens teaterskola 1950. Tillsammans med några andra ungdomar (bl.a. Birgitta Andersson och Ann-Marie Gyllenspetz) startade han Atelierteatern i Göteborg 1951. År 1953 blev han antagen vid elevskolan tillsammans med bland annat Sven Wollter och 1955 debuterade han på Göteborgs Stadsteater. Åren 1961–1964 var han engagerad vid Norrköping-Linköping stadsteater men återvände sedan till Göteborg.

Sjögren har medverkat i en mängd olika uppsättningar på Göteborgs Stadsteater bl.a. Comeback, Vredens druvor, Jeppe på berget och Stormen.

Han har varit flitigt förekommande på film och TV bl.a. Polisen och domarmordet, Sjätte dagen, Hammarkullen, Hem till byn, julkalendern Håll huvet kallt, Sjön och En på miljonen. Många minns honom som den alkoholiserade fjärdingsmannen i Hedebyborna 1978–1982. En annan originell rollkaraktär gjorde han i kortfilmen En rikedom bortom allt förstånd där han spelar en hemmansägare som vill bli levande begravd med sin hustru.

Dan Sjögren är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Födda 1934
Avlidna 2010
Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Göteborg
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Män
Osmanska dynastin

Den osmanska dynastin var den dynasti som härskade över Osmanska riket. Den räknas från Osman I (ej från dennes fader Ertugrul, som stod under seldjukisk överhöghet som ghazi) och som även givit den dess namn. Dynastin var från början av turkisk härkomst, men efter omfattande politiska giftermål kom snart osmanerna att vara släkt med de flesta av folkslagen inom rikets gränser. Efter att man erövrat Konstantinopel år 1453 anammade osmanerna mycket av den bysantinska och grekiska kulturen och ju fler folkslag som sattes under riket desto mer mångsidig blev den osmanska kulturen.

Bakgrund
De två första härskarna, Osman I och Orhan, kallade sig själva endast hövdingar (bey) men Murad I lät år 1383 kröna sig till sultan. Då det bysantinska riket besegrats vid Konstantinopels fall år 1453 lät sultan Mehmet II utropa sig till arvtagare och kejsare av det romerska riket (Kayser-i Rûm) och beskyddare av den ortodoxa kristendomen. Från 1517, då Kairo erövrades av Selim I som lät avsätta kalifen där, var sultanerna även kalifer av Islam (alla muslimers andliga överhuvud) och sultanen ansågs ha rätt att pålysa jihad, heligt islamiskt krig. Sultantiteln avskaffades i och med den turkiska revolutionen år 1922 och kaliftiteln avskaffades två år senare.

Successionsordningen inom dynastin var till en början obestämd; vem som helst av sultanens söner kunde ärva tronen. Sönerna fick ansvaret för en provins för att visa sin duglighet. När efterträdaren utsetts bekräftade han makten genom att avrätta sina (halv)bröder. Detta bruk hade fördelar eftersom efterträdaren redan hade regeringsvana och inflytande när han fick ansvar för riket, men också nackdelar då det ledde till intriger mellan bröderna stödda av deras anhängare och mödrar och ofta till och med direkta stridigheter om makten. Under 1500-talet gick man över till att istället konservera bröderna i palatset. Senare gick man över till den europeisk modellen att ge tronen till den förstfödde.

Härskare

Referenser

Noter

Externa länkar

Osmanska riket
Osmanska slutaner
Blodsorden

Blodsorden (tyska Blutorden), officiellt Utmärkelse till minnet av den 9 november 1923 (Medaille zur Erinnerung an den 9. November 1923), var en nazitysk medalj som utdelades till minne av den misslyckade ölkällarkuppen. Medaljen utdelades företrädesvis till nazister som ansågs ha genomlidit någon form av politiskt martyrium, till exempel fängelsestraff.

Utseende 
Medaljens avers visar en örn med en lagerkrans i sina klor och orden 9. NOV. och MÜNCHEN 1923–1933. Reversen visar Feldherrnhalle med ett strålande hakkors och inskriften UND IHR HABT DOCH GESIEGT (Svenska: OCH NI HAR ÄNDOCK SEGRAT).

Mottagare nr 1–10

Övriga mottagare av medaljen i urval 
 Eleonore Baur
 Ernst Kaltenbrunner
 Hermann Kriebel
 Emil Maurice
 Alfred Rosenberg

Referenser

Se även 
 Blutfahne

Ej längre existerande tyska ordnar
Nazityskland
Priser och utmärkelser instiftade 1934