kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mumindalen (TV-serie)

Mumindalen, (även känd som Jul i Mumindalen), var SVT:s julkalender 1973, baserad på Tove och Lars Janssons berättelser om Mumintrollen i regi av Pi Lind och Ingegerd Lönnroth. Serien gjordes av mimartister i mumintrollsdräkter där rösterna lades på i efterhand. Serien fick goda betyg i pressen, detta efter tre år då julkalendrarna hade fått hård kritik. 1973 var första året då julkalendern visades i TV2, en kanal som inte alla i Sverige kunde se på den tiden. Dessutom var det första gången som det inte var samma kalender i TV och radio.

Serien är skriven av Tove och Lars Jansson och bygger till stor del på Tove Janssons böcker om mumintrollen: Trollvinter, Det osynliga barnet och andra berättelser, Trollkarlens hatt.

Handling 
Muminfamiljen har gått i ide som de alltid har gjort förut, men så händer något som inte har hänt förut. Månen skiner in i Mumintrollets ögon och han vaknar och kan inte somna om. Mumintrollet tror först att världen dött medan han sovit eftersom allt är täckt av den för honom okända snön, men har ger sig ut för att utforska denna nya värld. Allteftersom framträder nya figurer, vänner och gamla bekanta ur vinterns sömniga landskap.

Papperskalender 
Årets papperskalender ritades av Lars Jansson och föreställer ett snötäckt Mumindalen med Muminhuset i fokus. Det finns fotspår som går från en snögrotta över den frusna bäcken, förbi en tänd julgran fram till Muminhuset.

Skådespelare

Avsnitt

 Det ensamma mumintrollet
 Det förtrollade badhuset
 Lilla My åker kana
 Den stora kölden
 Isfrun kommer
 Den stora brasan
 Möte med en förfader
 Knytt och hemuler
 Vad ska vi göra med hemulen?
 Snöstorm
 På väg tillsammans
 Den första våren
 Muminmamman
 Förfäder och sonsöner
 Vårvisan
 Förfadern försvinner
 Sommar i mumindalen
 På en obebodd ö
 Åska
 En vacker dam flyter iland
 Det osynliga barnet
 Att våga bli arg
 Det farliga kommer
 Julafton

Utgivning 
Serien har givits ut 1996 på tre VHS-kassetter och på DVD 1997.

Källor

Fotnoter 

Julkalendrar i Sveriges Television
Mumin-filmatiseringar
TV-seriestarter 1973
TV-serieavslutningar 1973
TV-serier baserade på böcker
Svenska TV-serier från 1970-talet
Fiskstim

Ett stim är en samling fiskar som samlats för att dra nytta av närheten till varandra, ofta av samma art. Normalt talar man om fiskar, men även exempelvis stora samlingar av krill och vissa bläckfiskarter kallas ofta för stim. Mer eller mindre jämförbart med flock, hjord och svärm för andra typer av djur och i andra miljöer än vatten. När individer samlats av en annan anledning än att på något sätt dra nytta av varandras närhet är det inget egentligt stim. Stimbeteende kan vara mer eller mindre starkt och förekomma i en större eller mindre del av en arts livscykel, det är mycket vanligt hos yngel och ungfiskar.

Den mest uppenbara och vanligaste vinsten med att samlas i stim är undvikandet av predation. Många predatorer har lärt sig och anpassats till att dra nytta av att deras byten är samlade i stim, särskilt spektakulära exempel på detta hittas bland mer avancerad predation på stora stim av sillartade fiskar, och predatorerna kan ibland äta en betydlig andel av antalet individer i ett stim vid ett och samma tillfälle. Uppenbarligen innebär stimbeteendet i det stora hela ändå mer fördel än ökad risk för predation för dessa fiskar. Det förekommer även att andra arter dras till ett stim bestående av fiskar med likartat utseende, ibland sker detta av misstag, men ibland är det medvetet. Hos neontetrans stim finner man emellanåt den falska neontetran, blå neontetra.

Ofta innebär stimmet att det är lättare att skaffa föda, stimlevande rovfiskar kan ha stor nytta av varandra när de jagar byten. Ett stim av fiskar kan invadera andra fiskars revir och äta de revirhävdande fiskarnas avkomma, eller äta födan i födorevirshävdande fiskars revir.

Fiskarter som utvecklat stimbeteende för att minska risken för predation uppvisar ofta tydliga symptom på stress om de inte ges tillfälle att leva i stim, denna stress kan bli så stor för fisken att den på grund av minskat immunförsvar och allmänt försämrat hälsotillstånd så småningom indirekt dör av denna stress. Detta fenomen uppstår ibland i akvarier, och det är inte starkt knutet till de arter som inom akvaristiken oftast kallas stimfiskar. De flesta i akvariehobbyn vanliga arterna i familjen Poeciliidae löper större risk för stressrelaterade hälsoproblem om den inte ges möjlighet att leva med artfränder eller individer av arter som är tillräckligt lika för att ge viss trygghet än vad till exempel en neontetra gör i motsvarande situation. Fiskarter som utvecklat stimbeteende av andra orsaker än att undvika predation, och där stimbeteendets verkan mot predation är obefintlig eller obetydlig blir sällan eller aldrig stressade enbart av att vara ensamma.

Akvarister anser att ett stim med akvariefiskar bör innehålla minst 7-10 individer; mindre antal är inget stim utan en grupp med fiskar. Den tidigare nämnda neontetran bör hållas i stim med minst tio individer, gärna många fler.

Se även
Fiske
Fiskar

Zoologi
Akvariefiskar
Fiskbeteende
Peter Straub

Peter Francis Straub, född 2 mars 1943 i Milwaukee i Wisconsin, död 4 september 2022 i New York, var en amerikansk romanförfattare som efter akademiska studier i Dublin och London inledde karriären som poet i början av 1970-talet. Genombrottet kom med skräckromanen Gengångare (Ghost Story) från 1979, som filmatiserades 1981 med Fred Astaire i huvudrollen. Straub publicerade ytterligare ett tjugotal böcker, däribland två romaner tillsammans med vännen Stephen King: Talismanen (The Talisman) och Svarta Huset (Black House).

Svenska översättningar 
 Julia (Julia) (översättning Annika Preis, Norstedt, 1977)
 Gengångare (Ghost story) (översättning Astrid Lundgren, Norstedt, 1980)
 Skuggrike (Shadowland) (översättning Astrid Lundgren, Norstedt, 1982)
 Drakens dag (Floating dragon) (översättning Astrid Lundgren, Norstedt, 1984)
 Talismanen (The talisman) (tillsammans med Stephen King) (översättning Lennart Olofsson, Legenda/Norstedt, 1986)
 Koko (Koko) (översättning Staffan Andræ, Norstedt, 1990)
 Gengångare (Ghost story) (översättning Astrid Lundgren, PAN/Norstedt, 1991)
 Skuggrike (Shadowland) (översättning Astrid Lundgren, PAN/Norstedt, 1992)
 Svarta huset (Black house ) (tillsammans med Stephen King) (översättning John-Henri Holmberg, Bra böcker, 2004)

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Engelskspråkiga romanförfattare
Amerikanska romanförfattare
Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Författare från Milwaukee
Födda 1943
Avlidna 2022
Män
Antoine Pinay

Antoine Pinay, född 31 december 1891 i Saint-Symphorien-sur-Coise i departementet Rhône, död 13 december 1994, var en fransk politiker och konseljpresident (regeringschef). Han var en av grundarna till det liberal-konservativa partiet Centre National des Indépendants et Paysans.

Pinay skadade sig i första världskriget och armen förblev förlamad livet ut. Han stannade i Frankrike under tyska ockupationen under andra världskriget och samarbetade till en början med Philippe Pétain, men bröt med Vichyregimen efter bara några månader. Han var ledamot av Nationalförsamlingen från 1936 och tjänstgjorde i flera regeringar under fjärde republiken, bland annat som konseljpresident 1952-1953 och utrikesminister 1955-1956.

År 1973 utnämndes han till den nyinrättade befattningen Médiateur de la République (ungefär justitieombudsman).

Källor 

 

Frankrikes regeringschefer
Frankrikes finansministrar
Frankrikes utrikesministrar
Hundraåringar
Män
Födda 1891
Avlidna 1994
Ombudsmän
James Boswell

James Boswell, född 29 oktober 1740 i Edinburgh, död 19 maj 1795 i London, var en skotsk författare och dagboksförfattare.

Boswell härstammade från en gammal skotsk godsägarsläkt. Han studerade juridik men koncentrerade sig på litteratur och politik. Han träffade Samuel Johnson första gången den 16 maj 1763 i Tom Davies bokaffär på Russell Street i London. En kort tid därefter begav han sig ut på en resa i Europa, där han bland andra träffade de franska filosoferna Voltaire och Rousseau och även den korsikanske nationalisten general Pasquale Paoli. Mötet med Paoli berättar han om i sitt genombrottsverk, Accounts of Corsica (1768).

1766 blev han advokat och 1772 återupptog han vänskapen med Samuel Johnson. Han blev medlem av dennes Literary Club 1773. Samma år företog de båda en resa till Skottland och Hebriderna, en resa som han sedan skrev om i Journal of the Tour to the Hebrides (1773).

1782 ärvde han sin fars egendom och gjorde ett försök att bli parlamentsledamot. 1786 upptogs han som medlem av det engelska advokatsamfundet. 

Från 1789 var han bosatt i London. 1791 utkom den klassiska biografin över hans gode vän Samuel Johnson, The Life of Samuel Johnson (översatt till svenska 1926). Han förde även öppenhjärtiga dagboksanteckningar. Dessa var länge försvunna men återfanns och förvärvades av Yale University och började utges från och med 1950.

Svenska översättningar 

 Samuel Johnsons liv (The life of Samuel Johnson LL.D.) (till svenska med bibliografi, inledning, anmärkningar och register av Harald Heyman, Bonnier, 1926-1930)
 Dagbok i London 1762-1763 (London journal 1762-1763) (översättning Anders Byttner, Natur och kultur, 1951)
 Samuel Johnsons liv (The life of Samuel Johnson LL.D.) (i urval och översättning av Jane Lundblad, Forum, 1955)

Källor

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter

Externa länkar 
 James Boswell - a Guide
 

Skotska författare under 1700-talet
Engelskspråkiga författare
Män
Födda 1740
Avlidna 1795
Alumner från Edinburghs universitet
Alumner från University of Glasgow
Alumner från Utrechts universitet
Nazar al-Khazraji

Nazar al-Khazraji, född 1939, var en irakisk militär. Han var arméchef under Saddam Hussein, men hoppade av och återvände till Irak efter att Saddam Husseins regim hade störtats, där han dödades av en uppretad folkmassa.

Externa länkar
Aftonbladet
Aftonbladet

Irakiska militärer
Män
Födda 1939
Levande personer
Karavan

Karavan är ursprungligen en grupp av resande som med sina packdjur och varor färdas genom områden där inga banade vägar finns. Karavanerna var före användandet av moderna transportmedel av betydelse för världshandeln och utgjorde den äldsta formen för förmedlandet av det internationella varuutbytet – de omnämns redan av Herodotos. 

Karavanen var ofta den regelmässiga formen för varutransporter mellan betydande platser. Främst användes kameler för att korsa de vattenfattiga öknarna, men i annan typ av landskap användes även åsnor eller hästar. Utefter karavanlederna byggdes rastplatser, så kallade karavanserajer, som vanligtvis bestod av en kringbyggd gård med övernattningsrum där de resande och deras djur kunde få vatten och skydd för natten. Karavanvägar är egentligen inte vägar utan markeringar i terrängen och underhålls sällan. På karavanvägar genom områden där rövaröverfall kunde förväntas bestod karavanerna ofta av hundratals människor och ända till tusen kameler.

Exempel på kända karavanleder är Sidenvägen mellan Kina och länderna vid Medelhavet samt de för den transsahariska handeln viktiga karavanvägarna genom Sahara mellan Medelhavskusten och länderna norr om Guineabukten.

Källor 

Transport
Johannes Heesters

Johannes "Jopie" Heesters, född Johannes Marius Nicolaas Heesters 5 december 1903 i Amersfoort, död 24 december 2011 i Starnberg, Bayern, var en nederländsk skådespelare och sångare. Han var världens äldste aktive skådespelare med sina 108 år. Den 4 december 2010, dagen före sin 107-årsdag, slutade han röka. Detta för att hans 61-åriga hustru ska få behålla honom så länge som möjligt, sade han till nyheterna. Heesters avled, efter en kort tids sjukdom, den 24 december 2011.

Biografi
Johannes Heesters tog vid 16 års ålder beslutet att bli skådespelare. Han gick en sång- och skådespelarutbildning och 1921 hade han sitt första scenframträdande. 1924 medverkande han för första gången i en film. 1930 gifte han sig med Louisa Ghijs. 1936 flyttade Heesters till Berlin där han medverkande ett antal operettfilmer och musikalfilmer. Det var också här han fick smeknamnet "Jopie" och han hade en framgångsrik karriär. Hans verkan i Nazityskland har kommit att bli omdiskuterad, inte minst i hemlandet Nederländerna när landet ockuperades av Wehrmacht.  Hans filmer som gjorts i Nazityskland kom inte att klassas som nazistpropaganda efter kriget av de allierades kontrollråd. Heesters fortsatte karriären som sångare i Wien, München och Berlin. Under 1960- och 1970-talet fortsatte karriären med TV-filmer, teaterpjäser och TV-shower.

Gallery

Källor
 
Notis om Heesters död - Washington Post
	

Födda 1903
Avlidna 2011
Nederländska skådespelare under 1900-talet
Hundraåringar
Män
Personer från Amersfoort
Actually

Actually är Pet Shop Boys andra studioalbum, utgivet 7 september 1987. På albumet samarbetade duon med flera olika producenter och gästartister, bland andra Stephen Hague, Julian Mendelsohn, Dusty Springfield, Angelo Badalamenti, Ennio Morricone. 

Actually finns med i boken 1001 Album du måste höra innan du dör.

Låtlista 
 One More Chance
 What Have I Done To Deserve This?
 Shopping
 Rent
 Hit Music
 It Couldn't Happen Here
 It's A Sin
 I Want To Wake Up
 Heart
 King's Cross

Alla låtar är skrivna av Neil Tennant och Chris Lowe förutom 1 skriven av Neil Tennant, Chris Lowe och Bobby Orlando, 2 skriven av Neil Tennant, Chris Lowe och Allee Willis och 6 skriven av Chris Lowe, Ennio Morricone och Neil Tennant.

Album av Pet Shop Boys
Musikalbum 1987
Engelskspråkiga musikalbum
Konvex funktion

En konvex funktion i en variabel är en matematisk funktion vars graf kännetecknas av att om en rät linje dras mellan två valfria punkter på grafen, skall alla punkter på grafen mellan de två punkterna ligga på eller under linjen. Man säger att en linjär funktion skall överskatta funktionen. Ligger alla punkter under linjen oavsett hur linjedragningen väljs, kallas funktionen strikt konvex. Motsatsen är konkav funktion. För en konkav funktion ska alla mellanliggande punkter i exemplet ovan ligga på eller över linjen.
Detta resonemang kan utökas till att gälla funktioner med godtyckligt antal variabler. 

Detta kan formuleras som att en funktion f är konvex på sin definitionsmängd om för alla x och y i definitionsmängden och t i :

Om olikheten ovan är strikt är funktionen strikt konvex. Gäller den omvända olikheten är funktionen konkav.

Man kan även säga att en funktion är "konvex i ett begränsat intervall" eller "styckvis konvex" om den är konvex på en respektive flera delmängder av sin definitionsmängd.

Egenskaper

Villkor för konvexitet 
Om funktionen har en andraderivata kan man avgöra konvexitet utan att rita upp grafen eller räkna med olikheten ovan. Det nödvändiga och tillräckliga villkoret är då att andraderivatan är  överallt. Om andraderivatan är >0 överallt är funktionen strikt konvex. På motsvarande sätt är en konkav funktions andraderivata  eller  (strikt).

För funktioner från ändligdimensionella vektorrum ska hessianen vara positivt semidefinit för att funktionen ska vara konvex och positivt definit för att funktionen ska vara strikt konvex.

Summor och sammansättningar 
Om  är konvexa funktioner från  och  är positiva skalärer så är även

en konvex funktion.

Låt  och . Om  är konvex och icke-minskande och  är konvex så är den sammansatta funktionen

konvex.

Kontinuitet och minimum 
En konvex funktion definierad på ett öppet intervall är kontinuerlig på intervallet och deriverbar på alla utom högst ett uppräkneligt antal punkter. Om intervallet är slutet kan funktionen vara diskontinuerlig vid ändpunkterna.

Varje lokalt minimum till en konvex funktion på en konvex mängd är även globalt minimum. En strikt konvex funktion har som mest ett globalt minimum.

Exempel 
 Varje affin avbildning från  till  (funktioner på formen ) är både konkav och konvex.
  har andraderivatan  och är därmed strikt konvex på hela .
  har andraderivatan  är därmed strikt konvex på hela 
  är konvex och kontinuerlig överallt men har ingen derivata i .
 Triangelolikheten ger att varje norm är konvex: om  är ett normrum,  och  så är

Se även 
 Jensens olikhet
 Konkav funktion

Referenser 
 

Funktioner
Konvex analys
Hand in Glove

"Hand in Glove" är en låt av The Smiths från 1983. Låten är bandets första singel, och återfinns även på deras självbetitlade debutalbum.

Singelutgåva 
"Hand in Glove" kom ut i maj 1983, men gick inte upp på den brittiska försäljningslistan förrän efter andrasingeln This Charming Man, och nådde som högst 124:e plats. På den brittiska sjutumssingeln finns texten KISS MY SHADES inristat på vinylen på A-sidan och KISS MY SHADES TOO på B-sidan. A-sidans text är med Morrisseys handstil och B-sidans text med Johnny Marrs.

Låtlista 
 "Hand in Glove"
 "Handsome Devil" (live Manchester Hacienda 4/2/83)

Omslag 
Fotografiet på omslagets framsida föreställer en naken man vid namn George O'Mara och är taget av Lou Thomas. Det som ser ut att vara ett födelsemärke är i själva verket en fläck som tillkommit senare och återfinns inte på originalfotot.

Version med Sandie Shaw 
Bara ett år senare gjorde bandet en återinspelning av "Hand in Glove" och flera andra Smiths-låtar tillsammans med Morrisseys tonårsidol Sandie Shaw. Detta innebar ett rejält uppsving för Shaws dalande karriär. Singeln gavs ut den 13 april 1984, och tolvtumssingeln veckan efter. Inristningarna på denna sjutumssingel lyder KISS MY SHADES respektive J.M (Johnny Marr). Den högsta placeringen på brittiska försäljningslistan var plats 27.

Morrissey har sagt om inspelningen: "It was so great for me personally that I don't actually remember it happening" (det var så stort för mig personligen att jag faktiskt inte minns att det hände).

Låtlista 
 "Hand in Glove"
 "I Don't Owe You Anything"
 "Jeane" (bara på 12")

Omslag 
På framsidan ser man en bild av Rita Tushingham från filmen A Taste Of Honey från 1961.

Musiksinglar 1983
Musiksinglar 1984
Sånger 1983
The Smiths - singelskivor
Farfars klocka

Farfars klocka eller klockan är namnet på en patiens där spelkortens placering efterliknar en urtavla.

Instruktioner
Lägg ut 12 spelkort i en ring där knekt representerar 11:an och dam 12:an på en urtavla samt ett trettonde (som representerar kung) mitt i ringen. Upprepa förfarandet tills korten tar slut. Varje gång ett kort hamnar på "rätt" plats som klockans slag, tar man upp de kort som redan ligger på platsen, och lägger dessa underst i talongen. Det "rätta" kortet får ligga kvar och då behöver man inte lägga kort på den platsen i fortsättningen. Om man får ut alla kort på rätt platser har patiensen gått ut. Spelet är över när tre kungar i mitten är synliga och den fjärde dyker upp i samband med att man lyfter ett från en annan hög.

Externa länkar

Patienser
Release (musikalbum)

Release är Pet Shop Boys åttonde studioalbum, släppt den 1 april 2002, producerat av Pet Shop Boys förutom 4 producerad av Chris Zippel.

Har en mer akustisk och gitarrockigare framtoning än tidigare album. Innehåller gästspel av bl.a. Johnny Marr och Jodie Lindscott. Alla låtar är skrivna av Neil Tennant och Chris Lowe förutom 4 skriven av Neil Tennant, Chris Lowe och Chris Zippel.

Låtförteckning
 "Home and Dry"
 "I Get Along"
 "Birthday Boy"
 "London"
 "E-mail"
 "The Samurai in Autumn"
 "Love is a Catastrophe"
 "Here"
 "The Night I Fell in Love"
 "You Choose"

Album av Pet Shop Boys
Musikalbum 2002
Engelskspråkiga musikalbum
Alice Herz-Sommer

Alice Herz-Sommer, född 26 november 1903 i Prag, död 23 februari 2014 (110 år) i London, var en tjeckisk musiker, känd som "pianisten i Theresienstadt", då hon spelade över 100 konserter i Theresienstadts koncentrationsläger.  Hennes berättelse finns dokumenterad i TV-filmen We Want the Light.

Externa länkar
We Want the Light
Alice Sommer Pianistin
Herz-Sommer död

Tjeckiska musiker
Tjeckiska pianister
Förintelseöverlevare
110-åringar
Personer i Tjeckien under 1900-talet
Personer från Prag
Födda 1903
Avlidna 2014
Kvinnor
George Burns

George Burns, född Nathan Birnbaum den 20 januari 1896 i New York i New York, död 9 mars 1996 i Beverly Hills i Kalifornien, var en amerikansk komiker, skådespelare, sångare och författare.

George Burns inledde sin karriär i varietéer (vaudeville), och hade sedan en rullskridskoshow, innan han helhjärtat satsade på renodlad komedi.

År 1922 träffade han Gracie Allen och de bildade tillsammans komikerparet Burns & Allen. De gifte sig 1926 och blev populära i varietéer, på radio och film och sedermera TV. Gracie Allen avled 1964.

År 1975 gjorde Burns, som inte medverkat i en film sedan 1939, en makalös comeback i filmen Sunshine Boys (efter Neil Simons pjäs med samma namn), för vilken han belönades med en Oscar för bästa manliga biroll. Den andre, "grinige gamle komikern" spelades av Walter Matthau i filmen.

George Burns, som ofta skämtade om både sin egen och kollegan Bob Hopes höga ålder (de kom att bli några av de absolut äldsta bland de gamla, klassiska hollywoodskådespelarna), avled strax efter sin 100-årsdag 1996 trots sitt över 70 år långa cigarrökande.

Filmografi i urval 
 (med Gracie Allen)
 (med Gracie Allen)
 (med Gracie Allen)
 (med Gracie Allen)
 (291 avsnitt, med Gracie Allen)
 (tio avsnitt, varav fyra med Gracie Allen)

 (25 avsnitt)

Källor

Externa länkar 

 

Födda 1896
Avlidna 1996
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Hundraåringar
Män
Oscar för bästa manliga biroll
Skådespelare från New York
Gregory Bateson

Gregory Bateson, född 9 maj 1904 i Grantchester, Cambridgeshire, död 4 juli 1980 i San Francisco, Kalifornien, var en brittisk antropolog, kommunikationsteoretiker och systemteoretiker. Han var en period gift med Margaret Mead.

Biografi  
Gregory Bateson var son till William Bateson, känd biolog och genetiker, och yngst av tre bröder. Efter båda brödernas olyckliga död valde Gregory att gå i sin faders fotspår och utbildade sig till biolog (zoolog). Kort efter utbildningen träffar Bateson A. C. Haddon som var en av Englands första antropologer. Bateson blev intresserad av Haddons berättelser och bestämde sig för att läsa socialantropologi under ledning av Bronislaw Malinowski och Radcliffe-Brown. Han gjorde sitt fältarbete på Nya Guinea där han levde med Iatmul-folket. Avhandlingen går under titeln Naven.

1936 gifte sig Bateson med Margaret Mead. De gjorde gemensamma fältarbeten på Bali. 1939 flyttade Bateson med fru permanent till USA. Samma år föddes deras dotter Mary Catherine Bateson. Bateson blev allt mer intresserad av cybernetik och självreglerande system. Som en följd av detta deltog han i de s.k. Macy-konferancerna, 1942 och framåt, där en tvärvetenskaplig grupp diskuterade cybernetik. I egenskap av antropolog blev han engagerad att forska kring mänsklig kommunikation bland psykiatriska patienter. Det var i samband med detta som han lade fram teorin om dubbelbindning (eng. double-bind).

Bateson lade, tillsammans med Jurgen Ruesch, i boken Communications - A social matrix of Psychiatry fram tanken att det vore bra med en metavetenskap inom kommunikationstraditionen, eftersom vi människor använder "samma" hjärna, "samma" språk och "samma" kommunikationskompetens inom alla områden där mänsklig kommunikation används.
En sådan vetenskap har sedan dess under utveckling, av bland andra Richard Bandler och John Grinder inom NLP-traditionen. Vidareutvecklingen fortsätter inom den traditionen och i kommunikationstraditionen i allmänhet.

Batesons senare verk som "Steps to an Ecology of Mind" och "Mind and Nature - A Necessary Unit" kom att spela stor roll för miljö- och alternativrörelsen.

Bibliografi 
 Communications - A social matrix of Psychiatry (1951) med Jurgen Ruesch. New York: Norton.
 Steps to an Ecology of Mind (1972). New York, Random House.
 Mind and Nature – A Necessary Unity (1979). New York, Bantam Books.

Källor

Noter

Brittiska antropologer
Alumner från St. John's College, Cambridge
Män
Födda 1904
Avlidna 1980
Socialantropologer
Personer från Cambridgeshire