Våran pojke

Våran pojke är en svensk dramafilm från 1936 i regi av Arne Bornebusch.

Handling 
Hemma i sängkammaren hos kriminalkommissarie Holmberg och hans fru Evelina pågår ett äktenskapligt gräl. Frun säger att det är mycket inbrott och det är inget att undra på när dom har detektiver som han. När hembiträdet Lisa kommer in säger fru Holmberg att han inte en lyckats spåra den bov som är far till Lisas barn, men då säger han att det har han visst. Men han har aldrig berättat det för någon. Det anländer en stämningsman till blomsterhandlare Lasse Blomquist. Det gäller hans lindriga misshandel av en springpojke som förväxlade varor vid en utkörning - ett brudpar fick ett kålhuvud och en inackardoringstant en bukett rosor.

Över till skådespelaren Konrad Wallander som är inackorderad och inte har betalt hyran på tre månader. Han tror sig kunna förtjäna en slant genom att uppträda som försvarsadvokat åt Lasse i rätten. Lasse finner nu till sin förvåning att målet gäller uteblivet barnbidrag och inte misshandel. Lisa upptäcker att det är fel man, det var inte Lasse som en gång gjort henne med barn. Det var någon annan som hon träffat i Stockholm, då hon varit ensam och bjudit hem till Holmbergs lägenhet då de varit borta. Han hade också sagt sig ha affärer på gång och lånat pengar av henne och då gett henne ett prästbetyg [numera personbevis] i pant.

Lasse kan nu förklara varför Lisa haft detta. Han hade haft en anställd, en viss Charlie Swenson, som stulit detta jämte en summa pengar och sedan försvunnit till, som han trott, Amerika. Han hade dock anmält stölden till polisen. Han säger till Holmberg om han hade varit en riktig detektiv så hade han rett ut detta med prästbetyget. Lasse blir frikänd. Utanför rättssalen träffar han Lisa och fattar sympati för henne. Han undrar om han inte kan överklaga domen så att hon vinner målet

Han fortsätter att träffa Lisa och de två blir ett. Han blir förtjust i hennes lille son Willie och beslutar sig för att bli som en riktig far för honom. När denne frågar så säger han också att han är hans riktige pappa. Lasse citerar sin skådespelarvän om att hellre säga en bra lögn än en dålig sanning. Lisa och Lasse förlovar sig och tiden går. De blir alltmer en riktig familj

Charlie Swenson dyker nu upp och träffar Lisa. Fru Holmberg som tidigare blivit skild från sin man på grund av att hon aldrig kan sluta prata bredvid mun, observerar detta. Hon skvallrar för Lasse som blir ganska nedslagen av detta. Charlie förklarar att han har nya affärsprojekt på gång och försöker sedan intressera Lasse för detta. Han säger att han vill göra det av omsorg av ”våran pojke”. Charlie träffar specerihandlare Mattsson som bor i samma hus som Lasse. När han växlar pengar erfar han att Mattsson har pengar hemma i lägenheten.

Lasse är ute och dricker med Wallander i sin sorg över allt skvaller och börjar ångra sig. Han borde förblivit ungkarl i stället som Wallander. Denne råder honom dock att inte visa sin svartsjuka, tänk på Othello säger han. Lasse sjunger ut sin sorgsna sentimentalitet alltmedan Wallander somnar.

När Lasse kommer hem igen har det uppenbart gått några dagar. Han möts av Willie som säger att mamma inte kunnat sova medan han varit borta. Matsson kommer in och säger att det varit inbrott hos honom och att det enda spår han funnit är en cigarettask av ett visst märke. Lasse känner igen cigarettasken. Lisa undrar om han är svartsjuk på Charlie men Lasse säger att man skall inte visa sådant för en kvinna.

Charlie kommer in i blomsterhandeln och ger tillbaka de pengar han en gång tagit. Han bjuder på en cigarett och Lasse får nu bevis för att Charlie är tjuven. Charlie smiter in på lagret och Lasse följer efter och läxar upp honom. Om han ger tillbaka de pengar han stulit av Mattsson så kan han få löpa. Charlie försöker emellertid fly sin väg och de börjar slåss. När han hör Willie banka på den låsta dörren till lagret  och ropa att sluta slå pappa, ångrar sig Lasse. Han ser till att Charlie lämnar ifrån sig pengarna och släpper ut honom bakvägen. Han låtsas därefter som att de fortfarande slåss. När de andra tagit sig in genom dörren hittar de bara Lasse, som låtsas ha blivit övermannad. Han omfamnar Lisa och Willie.

Om filmen
Filmen premiärvisades 14 augusti 1936 på biograf Grand i Stockholm. Den spelades in vid Europa Studio i Sundbyberg med exteriörer från Stockholms rådhus av Harald Berglund. Som förlaga har man Norbert Garais och Richard Arvays pjäs Bouleboule gewinnt som utgavs i Wien 1935. Kommentaren i Svensk filmdatabas innehåller en felaktighet. Det är inte i hans radioapparat som "Där björkarna susa" hörs utan den framför av några gatumusikanter (dessutom framför Edvard fler sånger i filmen än vad som antyds i kommentaren).

Detta blev ett publikt bakslag för Edvard Persson efter de framgångsrika folklustspelen; fr a de s.k. ”Larssonfilmerna”. Utflykten i den mer sentimentala borgerliga melodramen passade ganska illa för Perssons framtoning. I stället skulle han samma år få sin första, verkligt stora publikframgång i det som skulle bli hans stora typ av film, det folkliga hembygdsdramat. Söder om landsvägen som fick sin premiär fyra månader efter Våran pojke kom att slå alla möjliga publikrekord där den visades och överträffades under 30-talet i sin tur endast av Kalle på Spången.

Roller i urval
Edvard Persson - Lars Blomquist, blomsterhandlare 
Nils Wahlbom - Adolf Holmberg, kriminalkommissarie 
Tollie Zellman - Evelin, hans hustru 
Karin Ekelund - Lisa Bergman, hembiträde 
Olle Granberg - Wilhelm, "Willie", hennes sjuårige son 
Nils Ekstam - Konrad Wallander, skådespelare 
Gösta Cederlund - Charlie Svenson, far till Willie 
Eric Gustafsson - Gustav Mattsson, specerihandlare 
Carl Browallius - domaren 
Julia Cæsar - fru Karlsson, Wallanders inackorderingstant 
Astrid Bodin - expedit på konditoriet 
Greta Zetterström - Greta, Blomquists biträde i blomsterhandeln 
Harald Svensson - stämningsman 
Helga Brofeldt - skvallertant 
Lisa Wirström - åhörare i rådhusrätten

Musik i filmen
Den som gräver en grop åt andra, kompositör Jules Sylvain, instrumental. 
Faites-lui mes aveux (Lilla blomma du är), kompositör Charles Gounod, fransk text 1859 Jules Barbier och Michel Carré svensk text 1862 Ernst Wallmark, sång Edvard Persson 
Där björkarna susa sin milda sommarsång (Folkvisa), kompositör Oskar Merikanto, text Viktor Sund, sång Edvard Persson 
Tantis serenad (Månstrålar klara glimma), text Arvid Ödmann, sång Edvard Persson och Nils Ekstam 
Här Rosemarie, syns blåa Nämndöfjärden, kompositör och text Evert Taube, sång Edvard Persson och Nils Ekstam 
Alpens ros (Högt på alpens isbelagda spira/Uppå alpens isbelagda spira), text Wilhelmina Hoffman, sång Edvard Persson 
Berceuse, kompositör Armas Järnefelt, text Nino Runeberg, instrumental.

Filmer 1936
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på pjäser
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1930-talsfilmer