kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Roger Corman

Roger William Corman, född 5 april 1926 i Detroit, Michigan, är en amerikansk filmregissör, producent och manusförfattare.

Corman driver det mytomspunna lågbudgetfilmbolaget Concorde/New Horizons. Han är känd som "B-filmernas kung". Bland hans mest kända filmer är en rad Edgar Allan Poe-filmatiseringar med Vincent Price från början av 1960-talet, för bolaget American International Pictures. Många skådespelare och regissörer, däribland Jack Nicholson, Peter Fonda, Francis Ford Coppola, Martin Scorsese, Joe Dante, John Sayles, Baker Karim och James Cameron, har börjat sin karriär hos Corman.

Corman slutade regissera filmer på 1970-talet och har därefter bara regisserat en film, Möte med Frankenstein (1990), men har fortsatt att producera hundratals filmer. 1970 grundade han New World Pictures, som producerade filmer som Death Race 2000 (1975) och Piraya (1978).

Filmografi i urval

Regi 

 (som skådespelare)

Externa länkar 

Födda 1926
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska filmregissörer
Män
Levande personer
Personer från Detroit
Osmond Karim

Osmond Karim, ursprungligen Othman Karim, född 19 mars 1968 i Kampala i Uganda, är en svensk regissör, fotograf och programledare i TV. Han är gift med producenten Malin Holmberg-Karim, med vilken han sedan 2017 driver en flygskola i Sturup.

Biografi 
Karims familj kom till Sverige som flyktingar från Uganda 1975. Han är bror till regissören Baker Karim och skådespelaren Alexander Karim och växte upp i Gränby utanför Uppsala.

Han studerade vid Brooks Institute of Photography i USA, följt av anställning på Steven Spielbergs produktionsbolag Amblin Entertainment innan han producerade amerikanska lågbudgetfilmer. Han var under flera år programledare för TV-programmet Mosaik. I Sverige har filmproduktionen i huvudsak bestått av kortfilmer och dokumentärer. Han tilldelades Landskrona kommuns kulturstipendium år 2003.

Othman Karim har regisserat och skrivit manus till dramafilmerna Om Sara från 2005 och För kärleken från 2010. Bland dokumentärerna han regisserat finns Drömmarnas stad (1997) om svenskar i Los Angeles, Uganda du fria (1999) om att hitta sina rötter och Svenskjävlar (2006) om karriärkvinnan, gangstern och bidragstagaren och drömmen om ett tryggt familjeliv samt Raskortet (2014) om att vara svart i Sverige. Bland kortfilmerna finner man Ögonblick (1999) som handlar om ett sexuellt möte mellan en 17-årig kille och en 60-årig kvinna. Karim har varit styrelseledamot i den statliga kommittén Kulturbryggan. 

Han är gift med producenten Malin Holmberg-Karim och tillsammans har de fyra barn. År 2011 bytte han förnamn från Othman till Osmond, efter visumproblem i USA. År 2017 lämnade han filmbranschen för att tillsammans med sin hustru ta över flygskolan i Sturup.

Karim tävlade i På Spåret 2003–2004 tillsammans med AnnBritt Grünewald.

Filmografi

Regi (i urval) 
 (dokumentär)
 (dokumentär)
 (kortfilm)
 (kortfilm)
 (dokumentär)

 (dokumentär)

 (dokumentär)
 (dokumentär)

Producent

Källor

Webbkällor

Noter

Externa länkar 

Födda 1968
Svenska TV-programledare
Svenska fotografer
Svenska filmregissörer
Män
Levande personer
Personer från Kampala
Marcellusteatern

Marcellusteatern (italienska Teatro di Marcello) är en antik teater i Rom, belägen mellan Capitolium och Tibern.

Marcellusteatern påbörjades av Julius Caesar och fullbordades av Augustus år 17 f.Kr. Den fick sitt namn efter den senares systerson och tilltänkte arvtagare Marcellus, som hade avlidit år 23 f.Kr., blott 19 år gammal. 

Scenbyggnaden, som låg mot Tibern, är försvunnen, men en stor del av åskådarsidans halvcirkelformade exteriör har bevarats. Innanför arkaderna i två våningar fanns trappor upp till åskådarplatserna, som rymde cirka 15 000 personer. Fasaden smyckas av doriska respektive joniska halvkolonner, ställda mot murpelarna som bär arkadbågarna. Det finns spår av en tredje våning, som varit sluten och smyckad med korintiska pilastrar.

Som så många andra stora ruiner, blev Marcellusteatern under medeltiden ett fäste för en av de mäktiga romerska adelsfamiljerna, i detta fall familjen Savelli. Den nuvarande översta våningen uppfördes av Baldassare Peruzzi för familjen Caetani 1523–1527. 

Arkaderna under palatset var sedan medeltiden igensatta och bebodda; ännu i början av 1900-talet hade hantverkare och affärsidkare sina lokaler här. De frilades mellan 1926 och 1932, när man grävde ned till den ursprungliga gatunivån; vittringszonen på pelarna i den nedre våningen visar den tidigare marknivån. Travertinen i fasaden är överallt kraftigt vittrad, och på nordsidan rekonstruerades ett fasadparti i brun tuffsten.

Källor

Externa länkar 

Romersk arkitektur i Rom
Byggnader och anläggningar i Rom
Teatrar i Italien
Rione Sant'Angelo
Julius Caesar
Augustus
13 f.Kr.
Octavias portik

Octavias portik (latin Porticus Octaviae, italienska Portico d'Ottavia) är en antik byggnad i Rom, belägen i närheten av Marcellusteatern.

Octavias portik bestod ursprungligen av ett stort torg, omgivet av kolonnader på alla fyra sidor och med två tempel på den öppna platsen i mitten, invigda åt Juno Regina och Jupiter Stator. Den grundlades 46 f.Kr., men Augustus lät bygga om den 33–23 f.Kr. och uppkallade den efter sin syster Octavia, mor till Marcellus. Bevarade är en gavelkrönt ingång och rester av portikens kolonnrader på båda sidor. Man kan se kolonnstumpar på trottoaren längs Via del Portico d'Ottavia. Portalbyggnaden fick stödbågar i tegel, troligen omkring år 500 e.Kr. På 700-talet byggdes en kyrka in i portiken, Sant'Angelo in Pescheria.

Bilder

Källor

Externa länkar

Romersk arkitektur i Rom
Rione Sant'Angelo
Romerska portiker
Marcellus

Marcellus, egentligen Marcus Claudius Marcellus, född 42, död i september 23 f.Kr. i Baiae, var en romersk militär, äldste son till Augustus syster Octavia och hennes man Gaius Claudius Marcellus, tidigare konsul. På sin fars sida var han ättling till Marcus Claudius Marcellus, en känd general från det andra puniska kriget.

Eftersom Augustus saknade söner, blev Marcellus naturlig arvtagare till honom. Redan som treåring blev han trolovad med en dotter till Sextus Pompejus, som Augustus ville sluta fred med, men detta glömdes bort när Sextus blivit besegrad. När han blivit äldre sågs han ofta offentligt tillsammans med Augustus, också vid triumfen över Marcus Antonius och Kleopatra. För att befästa släktskapet och arvsföljden gifte han sig 25 f.kr. med Augustus enda dotter Julia den äldre. Enligt Dio Cassius blev Marcellus nu insatt som efterträdare om Augustus skulle bli sjuk eller dö.

23 f.kr. blev Marcellus utsedd till edil men han avled kort därefter och fick en officiell begravning. Äktenskapet med Julia var barnlöst och hon gifte om sig med Marcus Vipsanius Agrippa efter Marcellus död.

Marcellusteatern i Rom är uppkallad efter honom och påbörjades för att fira att han valts till edil, men invigdes först efter hans död. Vergilius infogade Marcellus i listan över kommande illustra romare i bok VI i Aeneiden. Hans mor, Octavia, lär ha svimmat när denna passage lästes upp för henne. Där beklagas hans alltför tidiga död och det berättas om hans liv.

Referenser

Noter 
 

Födda 42 f.Kr.
Avlidna 23 f.Kr.
Romerska militärer
Män
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
Gravsatta i Augustus mausoleum
Octavia den yngre

Octavia Thurina Minor, vanligen benämnd Octavia, född 69 f.Kr. i Nola, död 11 f.Kr., var Augustus syster och mor till Marcellus.

Biografi
Octavia blev år 40 f.Kr. förmäld med Marcus Antonius för att bekräfta enigheten mellan denne och brodern Augustus; de fick döttrarna Antonia den äldre och Antonia den yngre. Antonius försköt henne för Kleopatras skull år 32 f.Kr. I ett föregående äktenskap hade hon sonen Marcellus. 

På sin begravning fick hon av Augustus högsta hedersbetydelser som Porticus Octaviae och hon utnämndes till gudinna. Hon var en av de första kvinnorna i Rom som fick sin bild på mynt.

Källor

Kvinnor i antikens Rom
Födda 69 f.Kr.
Avlidna 11 f.Kr.
Kvinnor
Octavii
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
Brueghel

Brueghel var en flamländsk målarfamilj som blomstrade på 1500- och 1600-talen. Bland dess medlemmar märks:

 Abraham Brueghel (1631–1690), flamländsk målare

Se även 

 Bruegel (tankesmedja)
Vasa nation

Vasa nation (förkortat VN) vid Helsingfors universitet är en svenskspråkig studentnation för studerande i Helsingforsregionen med anknytning till Österbotten. Förutom studenter från Helsingfors universitet har nationen även medlemmar som studerar vid andra universitet och högskolor, däribland Svenska handelshögskolan, Aalto-universitetet och Arcada. 
Nationen har sina lokaler i huset Ostrobotnia på Tölögatan 3 i Helsingfors, nära riksdagshuset och nationalmuseet. Nationen erbjuder idag sina medlemmar förutom ett mångsidigt programutbud även förmåner som till exempel studentlunch, bostäder och stipendier.

Historia

Nationens historia börjar egentligen redan år 1643 då nationsväsendet i Finland tog form och den första inspektorn utnämndes för att övervaka de österbottniska studenterna. Språkliga orsaker ledde till att den historiska Österbottniska nationen år 1907 på territoriell grund först delades upp i Pohjois-Pohjalainen Osakunta (PPO) och den Sydösterbottniska avdelningen. Denna delning var bara ett mellansteg för 1908 delades den Sydösterbottniska avdelningen sedan på språklig grund i finskspråkiga Etelä-Pohjalainen Osakunta (EPO) och svenskspråkiga Vasa avdelning. I början av 1900-talet kallades nationerna i Finland ännu på svenska för avdelningar, men benämningen ändrades så småningom och 1924 erhöll Vasa nation sitt nuvarande namn. 

Nationens vapen består av en svart vase på guldbotten omgiven av en lagerkrans. Nationens färger är rött, guld och svart i nämnd ordningsföljd. Nationens årsdag är Anders Chydenius födelsedag den 26 februari, och årsfesten firas på denna dag eller under den sista veckan i februari.

Förtjänsttecken
Nationens förtjänsttecken kan tilldelas nationsmedlemmar och utanför nationen stående personer som genom sin verksamhet gjort sig förtjänta av det. Tecknet finns både i guld och i silver. Förtjänsttecknet i guld tilldelas varje hedersmedlem, andra personer kan inte erhålla tecknet. 

Vasa nations aktivitetsmärke tilldelas en "nationsmedlem som visat aktivitet och nit inom nationens verksamhet", årligen kan högst fem märken utdelas.

Vännationer
Förutom med sina syskonnationer EPO och PPO så har Vasa nation idag aktiva kontakter med sina vännationer Norrlands nation (Uppsala), Kalmar nation (Lund), Österbottniska nationen (Åbo) och Eesti Üliõpilaste Selts (Tartu).

Inspektorer

Se även

Nationer i Helsingfors

Externa länkar
Nationens webbplats
Studentnationer i Helsingfors
Svenska studentnationer i Finland
Helsingfors universitet
Reciprok

Reciprok kan syfta på:

Reciprok (matematik) – ett matematiskt uttryck för den multiplikativa inversen av ett tal
Reciprok altruism – ömsesidiga tjänste filosofi
Reciprok inhibition – någonting undanröjs eller "släcks ut" under samverkan mellan två eller fler entiteter över en gemensam kopplingspunkt
 Reciprokt pronomen – en typ av pronomen

Se även
Reciprocitet
Reciprocitetssatsen
Reciprocitetsprincipen
Leecher

Referenser
Peggy Lejonhjärta

Peggy Lejonhjärta är ett svenskt popband som bildades 2000 av Henrik Nilsson (sång, gitarr) och Torbjörn Nilsson (trummor), samt Johan Persson (gitarr, klaviatur) och Jon-Erik Liw (bas).

Karriär 
2002 utnämndes de av Sveriges Radio P3 till månadens bästa band, hösten 2004 släpptes deras debutalbum Viskningar och rop som lovordades av flertalet kritiker.

2009 framförde bandet en låt i Per Sinding-Larsens musikblogg PSL, tillsammans med Markus Krunegård och Lowood och 2015 genomförde bandet en kort återförening då man spelade på musikfestivalen Eneby Rock den 15 augusti.

Referenser 

Musikgrupper med syskon
Svenska popgrupper
Saturday Light Naive

Saturday Light Naive är Elin Sigvardssons debutalbum och släpptes våren 2003. Skivan producerades av Lars Winnerbäck och spelades in i Sandkvie studio på Gotland.

Från skivan utgavs flera singlar: Paper Cup Words (2003), Where to Start (2003), When It Comes to You (2003) och A Person Called She (2004). Ingen av dess nådde någon listplacering. When It Comes to You utgavs även som 7"-singel 2006.

Låtlista
"When It Comes to You" (4:04)
"Where to Start" (3:54)
"Cruise & Crash" (4:07)
"Dear I" (3:31)
"Paper Cup Words" (4:10)
"Treading Water" (4:31)
"You Get What You Earn" (4:01)
"A Person Called She" (3:27)
"If I" (4:12)
"Like a Charm" (3:32)
"When I Leave" (4:01)

Medverkande (ej komplett)
 Björn Engelmann - mastering
 Ronny Lahti - mixning
 Lars Winnerbäck - producent

Mottagande 
Expressen gav betyget 2/5.

Listplaceringar

Referenser

Musikalbum 2003
Svenska debutalbum
Album av Elin Sigvardsson
Staden mellan broarna

Staden mellan broarna kan syfta på:

 Staden mellan broarna – officiellt namn på en stadsdel i Stockholm till 1980, se Gamla stan
 Staden mellan broarna (Umeå) – ett utvecklingsprojekt i Umeå
Smithereens

För ordet "smithereens", se smithereens på Wiktionary.

Smithereens är Elin Sigvardssons andra album. Det släpptes den 2 februari 2005. Hon har producerat det själv. Inspelningen ägde rum i danska PUK-studios.

Singeln Song for Anna (2004), som handlar om Elin Sigvardssons syster, gick in på Trackslistan och stannade där flera veckor. Övriga singlar från albumet var Stupid Sunday Song (2004) och Yellow Me (2005). Ingen av dessa nådde någon listplacering.

Låtlista
 "Song for Anna" - 4:48 	
 "Contradictory Cut" - 3:41 	
 "If Love Can Kill I'll Die for You" - 5:43 	
 "Yellow Me" - 3:42 	
 "Boredom" - 3:56 	
 "Stupid Sunday Song" - 3:18 	
 "Gone, Gone, Gone" - 4:12 	
 "Showcase" - 3:48 	
 "Windows & Doors" - 4:09 	
 "Own" - 3:41 	
 "Claudia" - 2:48 	
 "Porcelain" - 9:48

Listplaceringar

Referenser

Musikalbum 2005
Album av Elin Sigvardsson
Österbottniska nationen, Åbo

För den historiska Österbottniska nationen, se Österbottniska avdelningen.
Österbottniska Nationen, ÖN, är en nation vid Åbo Akademi. Den grundades 1926 och fungerar som ett medel för de österbottniska studenterna vid Åbo Akademi att hålla kontakten med varandra och sina rötter genom varierande verksamhet.

Österbottniska Nationen Vid Åbo Akademi r.f. är en tvärvetenskaplig specialförening vid Åbo Akademis Studentkår. Till programmet hör bland annat fester, kontakter med vänföreningar samt idrottsverksamhet. Nationen är på Akademin bland annat känd för sina stora fester som ofta lockar fler deltagare än det finns medlemmar i Nationen. Förutom den traditionella årsfesten bör också nämnas plättfesten som är en traditionell fest med långväga besökare. Nationen har även en egen medlemstidning, "Blade", som utkommer 4 gånger per år. Nationen leds av en styrelse på åtta personer, vilken väljs årligen. Nationens symbol är en hermelin och personer som gjort förtjänstfullt arbete för nationens bästa kan bli dubbade till Riddare av Hermelinorden.

Vid Åbo Akademi finns inget nationsobligatorium, endast kårobligatorium. Nationerna är därför relativt små och trots att Österbottniska nationen är den största vid Åbo Akademi hade den i slutet av 2009 knappa 300 medlemmar.

Externa länkar
Österbottniska Nationen

Studentnationer
Organisationer i Åbo
Åbo Akademi
Österbottniska Delegationen

Österbottniska Delegationen, ÖD, finska Pohjalainen Valtuuskunta, är ett samarbetsorgan för de tre österbottniska studentnationerna vid Helsingfors universitet, Etelä-Pohjalainen Osakunta, Vasa nation och Pohjois-Pohjalainen Osakunta.

ÖD förvaltar även arvet av den odelade Österbottniska nationen, genom att bland annat årligen anordna Porthanfesten.

Nationernas gemensamma byggnad, Ostrobotnia ("Botta"), ligger i Främre Tölö i Helsingfors.

Se även
Studentnationer i Helsingfors

Referenser

Externa länkar
Österbottniska Delegationens webbplats

Studentnationer i Helsingfors
Helsingfors universitet
Nypon

Nypon kallas skenfrukten hos Rosa-arterna ("nyponbuskar"). Skenfrukten är vanligen röd eller orange, men vissa rosarter, till exempel pimpinellros (Rosa spinosissima), har mörklila till svarta nypon. De egentliga frukterna är små borsthåriga, stenhårda nötter som sitter inuti nyponen. Öppningen i toppen på nyponet kallas stiftkanal eftersom stiften från varje fruktämne sticker ut där. En del nyponarter är bara 5 mm stora, exempelvis Rosa multiflora. Andra är 2 cm, exempelvis Rosa rugosa.

Det kan finnas – milligram C-vitamin per 100 gram (~2 %) torkade nypon. Som jämförelse kan sägas att en kopp nypon innehåller lika mycket C-vitamin som 35-40 apelsiner. Nypon innehåller karotenoider som karoten, lutein och lykopen och är även en källa till A-vitamin.

Karotenoidhalt i några nyponsorter milligram per gram torrsubstans.
 Rosa rubiginosa  1,0
 Rosa carolina  2,0
 Rosa multiflora 0,7
 Rosa virginiana 1,8
 Rosa rugosa 0,7

Nyponens köttiga väggar kan torkas sedan frukterna (vanligen kallade "fröna") rensats bort, och kan användas till nyponsoppa och nyponte örtte. Färska nypon kan användas till sylt, gelé och marmelad.

Luddet som omger fröna inuti nyponen kan användas som klipulver.

Exempel på rosarter som ger nypon är bland andra, förutom pimpinellros (Rosa spinosissima), som nämnts tidigare, vresrosen (Rosa rugosa), plommonrosen (Rosa pomifera), mandarinrosen (Rosa moyesii), samt igelkottsrosen (Rosa roxburghii).

Nyponen sitter kvar även på vintern. De svartnar då, men går fortfarande att använda. Alla sorters nypon går att äta. Kolhydrathalten är ca 8 %. Nypon betraktas som en av de 14 viktigaste vildväxterna i en överlevnadssituation.

Se även 
 Nyponros
 Stenros

Referenser

Externa länkar 

 

az:İtburnu
be:Шыпшына
cv:Шăлан
os:Уагъылы
ky:Ит мурун
lt:Erškėtis
uk:Шипшина
Stellan Olsson

Paul Stellan Valter Olsson, född 6 juli 1936 i Kattarps församling, Malmöhus län, död 27 maj 2022 i Helsingborg, Skåne län, var en svensk regissör och författare.

Biografi
Olsson, son till mejeriarbetaren Gunnar Olsson, var jordbruksarbetare 1949–1951, restauranganställd 1952, mejeriarbetare 1953–1956, blev filosofie kandidat 1961 samt var lärare 1961–64 och 1966. Han var medarbetare i tidskriften "Populär fotografi" 1965–1971 och därefter i "Aktuell fotografi".

Olsson regidebuterade 1966 med kortfilmen Irland, och 1969 kom långfilmen Oss emellan, för vilken han tilldelades Chaplins debutpris. Nästa större framgång kom med filmen Sven Klangs kvintett 1976 där han tog hem Chaplins regipris. År 1986 delade han förstapriset med Baard Enoksen i en manustävling utlyst av det norska produktionsbolaget Filmeffekt A/S .

Filmografi

Regi i urval

Filmmanus

Teater

Regi (ej komplett)

Bibliografi
Vad gjorde farfar i Mölle? (tillsammans med Jan Olsheden, bilder av Peter P Lundh, Norstedts 1967)
Vad gjorde farfar i Amerika? stämningar kring utvandringen till den nya världen (tillsammans med Jan Olsheden, Norstedts 1968)Vad gjorde farfar i höjd? stämningar kring idrottens arenor (tillsammans med Jan Olsheden, Norstedts 1969)
På grund av lera: fem keramiker från Kullabygden (tillsammans med Arne Axelsson, 1969)
Vad gjorde farfar i luften och på vägarna? stämningar kring en tid då farfar började få fart på hjulen och luft under vingarna (tillsammans med Jan Olsheden, Norstedts 1970) Vår ungdoms hjältar (tillsammans med Jan Olsheden, Trevi 1978)Jakten på Jane Horney (tillsammans med Jan Moen, Wiken 1986)En bok om Åke Holm (Wiken, 1991)Om sommaren (tillsammans med Jan Olsheden, Bra Böcker 1994)Till fruktbarhetens lov : om konstnären och bonden Torfrid Olsson'' (Ilmora 2013)

Referenser

Noter

Källor

Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska regissörer under 1900-talet
Män
Födda 1936
Sommarvärdar 1978
Avlidna 2022  
Personer från Kattarps socken
Svenska filmregissörer
Svenska TV-regissörer
Svenska teaterregissörer
Världsmästerskapen i alpin skidsport 2005

Världsmästerskapen i alpin skidsport 2005 arrangerades i Bormio och Santa Caterina i Italien 28 januari–13 februari 2005.

Medaljsummering

Medaljligan
<div style="float:left;text-align:left;padding-right:15px">

Källor
FIS-ski.com - resultat - Världsmästerskapen 2005 - Bormio/Santa Caterina, Italien
FIS-ski.com - resultat - Världsmästerskapen

2005 i Italien
Alpin skidsport i Italien
Alpina skidsportsäsongen 2004/2005
Internationella sportevenemang i Italien
2005
Axel Springer SE

Axel Springer SE, eller Axel Springer Verlag, ASV, är en tysk mediakoncern grundad av Axel Springer.

Koncernen dominerar sedan 1960-talet stora delar av den tyska mediavärlden och äger en rad stora tidningar, såväl dagstidningar som vecko- eller månadsmagasin, bland annat Bild. Man har även stora intressen i andra bolag, bland annat inom TV, både i Tyskland och i utlandet.

Historia 
Axel Springer Verlag grundades 1946 i Hamburg och gav först ut Hörzu (1946), Hamburger Abendblatt (1948) och den ursprungliga Bild (1952). 1953 köpte Springer Die Welt GmbH med tidningar Die Welt (med Welt am Sonntag) och Das neue Blatt. 1956 stod förlagshuset i Hamburg klart.

1959 köpte man majoriteten av Ullstein-Verlag i Västberlin och därmed B.Z. och Berliner Morgenpost. 1966 stod förlagshuset vid Berlinmuren klart och huvudkontoret flyttades från Hamburg till Västberlin. Från mitten av 1950-talet arbetade Axel Springer starkt för Tysklands återförening och byggandet av det nya huvudkontoret vid gränsen till Östberlin var en symbol för detta. 

68-rörelsen protesterade mot Springerpressen som man såg som en fiende. Springerpressen vände sig mot den vänstervåg som kom i slutet av 1960-talet i studentkretsar. 1972 genomförde Röda armé-fraktionen ett bombattentat mot Springers förlagshus i Hamburg. 

1974 utkom Heinrich Böll med boken Katharina Blums förlorade heder (Die verlorene Ehre der Katharina Blum) där han skarpt kritiserade den tyska kvällspressen. Günter Wallraff har under decennier tillhört Springer-koncernens fränaste kritiker, framförallt mot Bild. Under namnet Hans Esser arbetade Wallraff på Bild och lärde sig vilka arbetsmetoder tidningen hade. Wallraff publicerade detta i boken Der Aufmacher och fick stor uppmärksamhet. 

1980-talet innebar att man breddade utbudet med tidningar som Bild der Frau och Sport-Bild. 1984 gick man in i TV-branschen som delägare i Sat.1.

1985 dog Axel Springer och hans änka Friede Springer tog över ledningen av koncernen.

Under 1990-talet har man expanderat även utanför Tyskland.

2013 såldes ett flertal tidningar och tidskrifter till Funke Mediengruppe, bland dessa dagstidningarna Berliner Morgenpost och Hamburger Abendblatt.

Dagstidningar 
Urval av dagstidningar ägda av Axel Springer SE.
 Bild (med Bild am Sonntag)
 Die Welt (med Welt am Sonntag) och Welt kompakt
 B.Z. (med B.Z. am Sonntag)

Tidskrifter 
 Sportbild
 Autobild 
 Computerbild

Klassificerad media 
 SeLoger
 Stepstone 
 immowelt

Marknadsföring i media 
 Awin
 idealo 
 Rabattkalas.se
 ShopALike.se
 Bonial
 ShareASale
 Finanzen.net

Referenser

Externa länkar 
 Axel Springer SE  

Tyska medieföretag
Företag bildade 1946