kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arkaism

En arkaism (gr. archoismos, 'efterapande av det gamla') är inom lingvistiken ett äldre språkdrag som bevarats i vissa uttryck eller dialekter, men som har försvunnit i språket i övrigt. Ett exempel på en arkaism i svenska standardspråket är den bevarade dativformen fullo i uttrycket till fullo. En vanlig form av arkaism är när en uttalsutveckling i standardspråket aldrig får fäste i en viss dialekt. Ett exempel är diftongerna au, ai och ei i fornnordiska ord som stæinn ('sten') och auga ('öga'). I standardsvenskan har dessa diftonger försvunnit, men de finns bevarade i vissa dialekter, i bland annat älvdalskan i Dalarna samt Gotland, Jämtland och Finland, där uttalet bäin ('ben'), röu ('röd') och höy ('hö') förekommer. Motsatsen till arkaism är novation, vilket innebär att ett särdrag uppstår i ett avgränsat området utan att det förekommer i kringliggande dialekter eller språkområden.

Termen arkaism kan också användas om ett stilmedel där skribenten medvetet eller omedvetet använder ord och ordformer som annars försvunnit ur språket (till exempel om man i en text på svenska idag skulle använda verbens pluralformer).

Källor

Lexikologi
Historisk lingvistik
Cantabile

Cantabile (it., av senlat. cantabilis "möjlig att sjunga") är en musikterm. Sångbart, uttrycksfullt med framhävande av melodin.

Cantabile är också namnet på den första långsamma delen av en dubbelaria i italiensk opera från 1700- och 1800-talet. Cantabile är också namnet på en kör i svenska kyrkan. Kören bildades 1998 och finns i Vrigstad, Sävsjö kommun.
Det är även namnet på en kör i Ansgarskyrkan, Västerås.

Musikteori

da:Cantabile
Govinda

Govinda, sanskr., egentligen ett folkord inlånat i sanskrit från ett prakritspråk, ursprungligen gopendra, herdarnas furste, överherde, är tillnamn för Krishna, särskilt i ungdomsåren, då han levde bland herdinnorna i kretsen av den herdestam, för vilken han var eller sedan gjordes till gud.

I den indiska mytologin förklaras namnet som "kofinnare", d.v.s. den, som fann kon (jorden) i form av ett vildsvin.

Källor
 

Gudar i indisk mytologi
Ugglan
Bonifaciosundet

Bonifaciosundet, (, , , , Liguriska Bocche de Bunifazziu), är ett 11,4 km brett sund i Medelhavet mellan Korsika och Sardinien i Italien. Sundet är namngivet efter den korsikanska staden Bonifacio. Avståndet mellan de bägge kusterna är 11 km, och sundet delar Tyrrenska havet och västra Medelhavet.

Sunder ligger mitt i en kontinentalsockelspricka och de två öarna och avståndet emellan dem blir allt större. Öar som ligger i sundet är de Buccinariska öarna, ett tiotal klippiga öar utanför Sardiniens nordöstra kust, varav dess största ö är La Maddalena, men även öarna Caprera och Santo Stefano är bebodda.

Bonifaciosundet är känt bland sjömän för dess väder, havsströmmar, sandbankar och andra hinder som genom historien varit ett stort hinder för diverse sjövägar. Den mest kända olyckan i sundet var när den franska fregatten Sémillante sjönk 15 februari 1855. Skeppet som dagen innan hade lämnat hamnen i Toulon till Svarta havet för att förse den franska armén med trupper i Krimkriget. En storm orsakade att skeppet gick på grund och sjönk, och inga av de 693 soldaterna och besättningsmännen ombord överlevde förlisningen.  

Efter en tankfartygsolycka 1993 förbjöds transport av farligt gods med fartyg från Italien och Frankrike. Passage för skepp under annat flagg som seglar genom ordet avrådes starkt för genomsegling och manövreras manuellt. 

Sundets Fauna är extraordinärt rikt. Här lever cirka 1 745 djurarter. Sundet är en del av det europeiska havssundsinitiativet (European Straits Initiative - ESI) som sedan 2009 genomförts för att skydda sund från Östersjön till Medelhavet. 

Det maximala djupet i sundet är 100 meter. Årliga simtävlingar hålls tvärs över sundet.

Bildgalleri

Referenser 

Sund i Italien
Medelhavet
Sardinien
Korsika
Harold Mahony

Harold Segerson Mahony, född den 13 februari 1867 i Edinburgh i Skottland, död den 27 juni 1905 i Kerry på Irland, var en irländsk tennisspelare. Mahony var en av fyra irländska tennisspelare som under 1890-talet firade triumfer i Wimbledonmästerskapen i London. De övriga tre spelarna i denna så kallade "irländska invasion" var läkaren och tennisspelaren Joshua Pim, Willoughby Hamilton och Frank Stoker, av vilka alla utom Stoker olika år vann herrsingeltiteln i turneringen.

Tenniskarriären 
Harold Mahony deltog under flera år under 1890-talet i Wimbledonmästerskapen. Säsongen 1893 nådde han final i herrsingelns All Comers Round, där han förlorade mot landsmannen och slutsegraren Joshua Pim med siffrorna 7-9, 3-6, 0-6. Sin största framgång nådde han 1896 då han mötte den trefaldige mästaren och titelförsvararen, engelsmannen Wilfred Baddeley i Challenge Round. Matchen blev mycket jämn, men slutligen stod Mahony som segrare med siffrorna 6-2, 6-8, 5-7, 8-6, 6-3. Året därpå förlorade han sin titel till den engelske spelaren Reginald Doherty med 4-6, 4-6, 0-6. Doherty tog därmed sin första singeltitel av fyra i Wimbledon. Säsongen 1898 förlorade Mahony All Comers Final mot den andre av bröderna Doherty (Laurie Doherty).

Harold Mahony vann singeltiteln i Irish Open 1898. Han vann också mixed dubbel-titeln i den turneringen 1895-96. År 1897 nådde han dubbelfinalen i US Open. Harold Mahony deltog i OS i Paris 1900. Han vann där silvermedalj i såväl singel (finalförlust mot Laurence Doherty) som mixed dubbel (tillsammans med Hélène Prévost, paret förlorade mot Charlotte Cooper Sterry/Reginald Doherty).

Personen och spelaren 
Harold Mahony var, trots att han föddes i Skottland, irländare. Han hade en färgstark personlighet som uppskattades av publiken. Han har beskrivits som en utpräglad attackspelare, vars främsta vapen var backhand, volley och smash. Däremot var hans forehand den kanske sämsta i hela Wimbledonhistorien, och han har kallats "spelaren utan forehand".

Mahony omkom i en olycka vid foten av Caragh Hill efter att ha förlorat kontrollen över sin cykel, fallit omkull och ådragit sig en skallfraktur.

Titlar i Wimbledonmästerskapen 
 Singel - 1896

Referenser

Källor
Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc.

Födda 1867
Irländska tennisspelare
Brittiska tennisspelare
Brittiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1900
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1900
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1900 från Storbritannien
Avlidna 1905
Män
Idrottare från Edinburgh
Kap Bretonön

Kap Bretonön (engelska: Cape Breton Island; franska: Île du Cap-Breton; skotsk gaeliska: Eilean Cheap Bhreatainn) är en ö i provinsen Nova Scotia vid Kanadas östkust. Öns areal  är 10 311 kvadratkilometer. Cansosundet skiljer den från fastlandet, men sedan 1955 finns det väg- och järnvägsförbindelse över sundet. Viktiga städer på ön är Sydney och Glace Bay.

Även om engelska numera är det dominerande språket, så talades tidigare franska och skotsk gaeliska över stora delar av ön. Franskan lever ännu kvar relativt stark längs kusten omkring Chéticamp. Gaeliskan är inte längre huvudspråk någonstans på ön men talas fortfarande som modersmål på vissa delar av ön. En del av befolkningen på ön tillhör ursprungsbefolkningen mi'kmaq.

Historia
När europeerna upptäckte Kap Bretonön var området bebott av mi'kmaq. Giovanni Caboto från Genua besökte ön 1497 under utforskning av Kanada. Portugiserna började fiska i området omkring 1500. Fransmännen började kolonisera Nova Scotia omkring 1600 och döpte Kap Bretonön till Île Royale. Fästningen Louisbourg byggdes för att försvara Saint Lawrenceviken och den franska fiskeflottan i början på 1700-talet. Vid Parisfreden (1763) blev Kap Bretonön en brittisk koloni och ingick i provinsen Nova Scotia.

År 1775 kom Michael Mor MacDonald till Kap Bretonön. Han bodde i en upp och nervänd båt och skrev en sång om området: O's alainn an t-aite, ("Fair is the Place"). 1784 delades Nova Scotia i tre kolonier: New Brunswick, Kap Bretonön med halvön Nova Scotia och Prince Edward Island.

Gruvindustri
När fortet Louisbourg byggdes i början på 1700-talet behövdes kol. 1720 startade den första kolgruvan nära fiskebyn Port Morien. Gruvindustrin utvecklades sakta fram till 1820-talet. År 1826 bildades General Mining Association, verkstäder och bostäder byggdes och en järnväg drogs till North Sydney. På 1860-talet fanns 12 gruvor i Glace Bay. 1894 gav den kanadensiska regeringen koncession till ett amerikanskt bolag, Dominion Coal Company.

Skeppsbyggeri
På 1790-talet började större segelfartyg byggas i North Sydney på Kap Bretonön. Skonare byggdes för kusttrafiken och på 1820-talet byggdes större briggar och brigantiner, ofta för brittiska  redare. Varvsindustrin nådde en topp på 1850-talet då det fullriggade skeppet Lord Clarendon byggdes.

Geografi
Kap Bretonön är 10 311 km2 och består av Cape Breton Regional Municipality i öster, Richmond County i söder, Inverness County i nordväst och Victoria County i nordost.

På norra delen av Inverness och Victoria County ligger Cape Breton Highlands nationalpark, inrättad 1936. Genom parken flyter två floder, Chéticampfloden mynnar på västkusten och Aspfloden mynnar på nordkusten. I nationalparken ligger Artemise Lake.

Kända personer från Kap Bretonön
Kate Beaton (född 1983) – kanadensisk serieskapare
Rita Joe (1932–2007) – mi'kmaqpoet och låtskrivare
Richard Serra (född 1939) – skulptör

Referenser

Externa länkar 

Öar i Nova Scotia
Ferdinand I (tysk-romersk kejsare)

Ferdinand I, född 10 mars 1503 i Alcalá de Henares i Spanien, död 25 juli 1564 i Wien, var tysk-romersk kejsare från 1558, kung av Böhmen och Ungern från 1526 och kung av Kroatien från 1527 fram tills sin död. Ferdinand I var son till Filip I av Kastilien och Johanna den vansinniga. Han var kejsar Karl V:s yngre bror och efterträdare (som kejsare).

Biografi
Ferdinand erhöll vid delningsfördraget i Worms 1521 de österrikiska arvsländerna ärkehertigdömet Österrike, Steiermark, Kärnten och Krain och senare även habsburgarnas besittningar i Schwaben och Tyrolen. Samma år gifte han sig med den ungersk-böhmiske kungen Vladislav II:s dotter Anna och efter att hans svåger kung Ludvig II av Ungern hade dött 1526 utsågs han till kung över Böhmen och Ungern. 1527 utsågs han till kung av Kroatien.

Ferdinand blev den egentlige grundaren av den österrikiska monarkin. Ett motparti i Ungern upphöjde emellertid fursten av Siebenbürgen, János Zápolya, till kung och mot honom och hans beskyddare sultan Süleyman I utkämpade Ferdinand under hela sin regeringstid flera strider, bland annat belägringen av Wien som slutade med Ungerns delning mellan Ferdinand och turkarna.

Den 5 januari 1531 valdes Ferdinand till romersk kung och var därefter sin brors ställföreträdare vid de flesta riksdagarna och efterträdde honom 24 mars 1558 som kejsare.

Fördraget i Passau 1552 och religionsfreden i Augsburg 1555 var Ferdinands verk och även om han var en hängiven katolik så var han ändå diplomatisk mot protestanterna eftersom han inte såg det meningsfulla i att undertrycka dem. Han ville även ha en kyrklig försoning enligt teologen Georg Cassanders idéer.

Familj
Gift med (1521) Anna av Böhmen och Ungern.

Barn:
 Elisabeth (1526–1545)
 Maximilian II (1527–1576)
 Anna Elisabeth (1528–1590)
 Ferdinand av Tyrolen (1529–1596)
 Maria (1531–1581), gift med Vilhelm V av Kleve
 Magdalena (1532–1590) 
 Katarina (1533–1572)
 Eleonora (1534–1594)
 Margareta (1536–1567) 
 Johann (1538–1539)
 Barbara (1539–1572)
 Karl II av Inre Österrike (1540–1590; gift med Maria av Bayern; deras son var Ferdinand II)
 Ursula (1541–1543) 
 Helena (1543–1574)
 Johanna (1547–1578; gift med Frans I av Toscana; deras dotter var Maria av Medici)

Referenser
 

Tysk-romerska kejsare
Tysklands regenter
Böhmens regenter
Ungerns regenter
Österrikes regenter
Huset Habsburg
Riddare av Strumpebandsorden
Personer i Österrike under 1500-talet
Personer från Alcalá de Henares
Födda 1503
Avlidna 1564
Män
Ugglan
Spaniens Grand Prix 1993

Spaniens Grand Prix 1993 var det femte av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1993.

Resultat 
 Alain Prost, Williams-Renault, 10 poäng
 Ayrton Senna, McLaren-Ford, 6
 Michael Schumacher, Benetton-Ford, 4 
 Riccardo Patrese, Benetton-Ford, 3 
 Michael Andretti, McLaren-Ford, 2 
 Gerhard Berger, Ferrari, 1
 Mark Blundell, Ligier-Renault 
 Christian Fittipaldi, Minardi-Ford 
 Erik Comas, Larrousse-Lamborghini
 Aguri Suzuki, Footwork-Mugen Honda
 Thierry Boutsen, Jordan-Hart 
 Rubens Barrichello, Jordan-Hart 
 Derek Warwick, Footwork-Mugen Honda
 Alessandro Zanardi, Lotus-Ford (varv 60, motor)

Förare som bröt loppet 
 JJ Lehto, Sauber (varv 53, motor) 
 Luca Badoer, BMS Scuderia Italia (Lola-Ferrari) (43, överhettning) 
 Karl Wendlinger, Sauber (42, bränslesystem) 
 Damon Hill, Williams-Renault (41, motor) 
 Jean Alesi, Ferrari (40, motor) 
 Fabrizio Barbazza, Minardi-Ford (37, snurrade av)
 Philippe Alliot, Larrousse-Lamborghini (26, transmission)
 Martin Brundle, Ligier-Renault (11, snurrade av)
 Ukyo Katayama, Tyrrell-Yamaha (11, snurrade av)
 Johnny Herbert, Lotus-Ford (2, upphängning)

Förare som diskvalificerades 
 Andrea de Cesaris, Tyrrell-Yamaha (Diskvalificerad efter en trängning vid starten)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Michele Alboreto, BMS Scuderia Italia (Lola-Ferrari)

VM-ställning 

1993 i Spanien
Spaniens Grand Prix
Fyran

Fyran kan avse:

 Fyran – skolår 4 i den svenska grundskolan, se Skolår 4
 Fyran – en svensk TV-kanal, se TV 4
 Fyran – en svensk radiokanal, se Sveriges Radio P4
 Fyran – en finländsk TV-kanal, se Nelonen
 Fyran (fotbollsserie) – femte högsta nivån i finska fotbollsligasystemet
 Fyran – en ungdomsgård i Stockholm, se 4-an
Monacos Grand Prix 1993

Monacos Grand Prix 1993 var det sjätte av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1993.

Resultat
 Ayrton Senna, McLaren-Ford, 10 poäng
 Damon Hill, Williams-Renault, 6
 Jean Alesi, Ferrari, 4 
 Alain Prost, Williams-Renault, 3 
 Christian Fittipaldi, Minardi-Ford, 2
 Martin Brundle, Ligier-Renault, 1
 Alessandro Zanardi, Lotus-Ford 
 Michael Andretti, McLaren-Ford
 Rubens Barrichello, Jordan-Hart 
 Andrea de Cesaris, Tyrrell-Yamaha 
 Fabrizio Barbazza, Minardi-Ford 
 Philippe Alliot, Larrousse-Lamborghini
 Karl Wendlinger, Sauber 
 Gerhard Berger, Ferrari (varv 70, kollision)

Förare som bröt loppet 
 Johnny Herbert, Lotus-Ford (varv 61, växellåda) 
 Riccardo Patrese, Benetton-Ford (53, motor)
 Erik Comas, Larrousse-Lamborghini (51, kollision)
 Aguri Suzuki, Footwork-Mugen Honda (46, snurrade av) 
 Derek Warwick, Footwork-Mugen Honda (43, gasspjäll)
 Michael Schumacher, Benetton-Ford (32, hydraulik)
 Ukyo Katayama, Tyrrell-Yamaha (31, motor)
 Michele Alboreto, BMS Scuderia Italia (Lola-Ferrari) (28, växellåda) 
 JJ Lehto, Sauber (23, kollision)
 Thierry Boutsen, Jordan-Hart (12, upphängning)
 Mark Blundell, Ligier-Renault (3, snurrade av)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Luca Badoer, BMS Scuderia Italia (Lola-Ferrari)

VM-ställning

1993 i Monaco
Monacos Grand Prix
Roger Cross

Roger R. Cross, född 19 oktober 1966 i Jamaica, är en kanadensisk skådespelare som har roller i filmer såsom X-men 2 och TV-serien 24. Han har även medverkat i en borttagen scen i filmen Final Destination 2.

Födda 1966
Kanadensiska skådespelare
Män
Levande personer
Folke Johansson (Ängel)

Folke Johansson (Ängel) (latin: Fulco (Angelus)), död 3 mars 1277, var en svensk präst, som var ärkebiskop av Uppsala stift från 1274 till sin död 1277. Folke Johansson var Uppsalas förste ärkedjäkne och som sådan medverkade han vid ärkesätets förflyttning från Gamla Uppsala till Östra Aros, det nuvarande Uppsala, den 24 januari 1273.

Biografi 
Folke Johansson föddes som son till Johan Ängel den äldre.

I början av 1270-talet utnämndes han till ärkebiskop och främjade på alla sätt sitt stifts intressen. Så lade han till de förutvarande fyra kanonikaten åtta nya och gav till ett av dem en stor del av sina arvegods.

Om hans deltagande i tidens politiska strider är inte mycket känt. Som ärkebiskop krönte han kung Magnus Ladulås 1276 och var samma år en av hans underhandlare på fredsmötet vid Göta älv. På ett kyrkomöte i Tälje, troligen 1277, under Folkes presidium, utfärdade Magnus Ladulås den katolska kyrkans i Sverige första stora privilegiebrev.

Uppförandet av Uppsala domkyrka påbörjades i större skala under hans tid, i en storlek större än något som byggts i Sverige innan, och som blev invigd 160 år senare, och fortfarande är Sveriges största kyrka.

Folke avled 1277 och är begraven i Uppsala domkyrka.

Källor

Noter

Svenska ärkebiskopar
Svenska präster under 1200-talet
Avlidna 1277
Födda 1200-talet
Män
Ugglan
Dariénplanen

Dariénplanen var ett misslyckat försök av Skottland att etablera en koloni på Panamanäset (i Darién-gapet).

Det sena 1600-talet var ekonomiskt en svår tid för Skottland. Ett antal medel för att bota den desperata situationen statuerades av 1695 års parlament. Bank of Scotland grundades, och skolsystemet gjordes om. Detta gav Skottland ett relativt stort övertag gentemot England, då England utvecklade kommunal utbildning relativt sent. Skottlandskompaniet fick statliga medel till att handla urinvånare i koloniserade områden.

Skottarna hade tidigare skickat kolonisatörer till den engelska kolonin New Jersey och hade etablerat en misslyckad koloni vid Stuart's Town i vad som idag är South Carolina. Skottlandskompaniet blev snart inblandat i Dariénplanen, en ambitiös plan planerad av William Paterson. Planens mål var att etablera en koloni på Panamanäset i hopp att kunna handla med Fjärran östern. Det var detta mål som långt senare ledde till byggandet av Panamakanalen. Skottlandskompaniet lyckades snart finna stöd för planen i London, men den engelska regeringen var emot idén eftersom de var i krig med Frankrike och inte ville råka i trångmål med Spanien, som gjorde anspråk på Panamanäset som en del av Nya Granada. De engelska investerarna tvingades därför ta tillbaka sina bud. Tillbaka i Edinburgh lyckades kompaniet få ihop 400 000 pund på ett par veckor, tack vare investeringar från alla delar av samhället. Totalt fick de ihop ungefär en tredjedel av hela Skottlands tillgångar. Tre mindre flottor med totalt 3 000 män skickades iväg till Panama. Det hela slutade med katastrof. Skottarna trodde att kolonin skulle vara ett tropiskt paradis med vänskapliga urinvånare villiga att handla. Istället visade det sig att området var en ogästvänlig djungel med dålig jord och urinvånare som var totalt ointresserade av de föremål skottarna tagit med sig, istället för bra jordbruksutrustning som de ville ha. Skottarna var dåligt utrustade och utsatta av oavbrutet regn. De attackerades av spanjorerna i Cartagena, och nekades samtidigt stöd från engelsmännen i Västindien, vilket ledde till att kolonin övergavs, och de flesta av kolonisatörerna dog av svält eller sjukdomar. Endast 1 000 överlevde och endast ett skepp lyckades ta sig tillbaka till Skottland. Ett skepp nådde Port Royal men nekades hjälp från engelsmännen enligt order från det engelska parlamentet.

Dariénplanens misslyckande åberopas ofta som en av anledningarna till Unionsakterna 1707. Engelsmännen gick med på att täcka den skotska regeringens skuld till sin befolkning, vilket troligen också var en av anledningarna till att Unionsakten inte mötte lika stort motstånd i Skottland som tidigare försök att ena länderna.

Externa länkar 
Darién-expeditionen – mer detaljerad information om händelsen

Koloniseringen av Amerika
Kanadas Grand Prix 1993

Kanadas Grand Prix , officiellt Molson Canadian Grand Prix , var ett Formel 1-lopp som kördes  på Circuit Gilles Villeneuve i Montréal i Kanada. Loppet var det sjunde av sammanlagt sexton deltävlingar ingående i Formel 1-säsongen  och kördes över 69 varv.

Resultat
 Alain Prost, Williams-Renault, 10 poäng
 Michael Schumacher, Benetton-Ford, 6
 Damon Hill, Williams-Renault, 4
 Gerhard Berger, Ferrari, 3
 Martin Brundle, Ligier-Renault , 2 
 Karl Wendlinger, Sauber, 1
 JJ Lehto, Sauber
 Erik Comas, Larrousse-Lamborghini 
 Christian Fittipaldi, Minardi-Ford
 Johnny Herbert, Lotus-Ford
 Alessandro Zanardi, Lotus-Ford
 Thierry Boutsen, Jordan-Hart
 Aguri Suzuki, Footwork-Mugen Honda
 Michael Andretti, McLaren-Ford
 Luca Badoer, BMS Scuderia Italia (Lola-Ferrari)
 Derek Warwick, Footwork-Mugen Honda
 Ukyo Katayama, Tyrrell-Yamaha
 Ayrton Senna, McLaren-Ford (varv 62, elsystem)

Förare som bröt loppet
 Riccardo Patrese, Benetton-Ford (varv 52, kroppsligt)
 Andrea de Cesaris, Tyrrell-Yamaha (45, snurrade av) 
 Fabrizio Barbazza, Minardi-Ford (33, växellåda)
 Jean Alesi, Ferrari (33, motor)
 Mark Blundell, Ligier-Renault (13, snurrade av) 
 Rubens Barrichello, Jordan-Hart (10, elsystem)
 Philippe Alliot, Larrousse-Lamborghini (8, motor)

Förare som ej kvalificerade sig 
Michele Alboreto, BMS Scuderia Italia (Lola-Ferrari)

VM-ställning

 

1993 i Kanada
Kanadas Grand Prix
Tonlös dental frikativa

En tonlös dental frikativa eller ett tonlöst läspljud är ett konsonant språkljud. Det tecknas i IPA som  (ett theta).

Unicode‐kodpunkten är U+03B8, GREEK SMALL LETTER THETA.

Egenskaper 
Egenskaper hos den tonlösa dentala frikativan:
 Den är pulmonisk-egressiv, vilket betyder att den uttalas genom att lungorna trycker ut luft genom talapparaten.
 Den är tonlös, vilket betyder att stämläpparna är slappa under uttalet och inte genererar en ton.
 Den är dental, vilket betyder att den uttalas genom att tungan eller tungspetsen trycks mot överkäkens framtänder.
 Den är frikativ, vilket betyder att luftflödet går genom en förträngning i talapparaten.

Användning i språk 
Den tonlösa dentala frikativan återfinns i flera språk.

På engelska, walesiska, albanska och swahili skrivs den som th. På grekiska skrivs den med θ och på isländska med þ. På arabiska skrivs den med ﺙ.

På spanska uttalas z samt c framför e och i dialektalt som en tonlös dental frikativa.

Se även
 Tonande dental frikativa

Fonetik
Konsonantljud
Tonande dental frikativa

En tonande dental frikativa, ett tonande läspljud eller ett frikativt d är ett konsonant språkljud. Det tecknas i IPA som  (ett eth).

Unicode‐kodpunkten är U+00F0, LATIN SMALL LETTER ETH.

Egenskaper 
Egenskaper hos den tonande dentala frikativan:
 Den är pulmonisk-egressiv, vilket betyder att den uttalas genom att lungorna trycker ut luft genom talapparaten.
 Den är tonande, vilket betyder att stämläpparna är spända under uttalet och därmed genererar en ton.
 Den är dental, vilket betyder att den uttalas genom att tungan eller tungspetsen trycks mot överkäkens framtänder.
 Den är frikativ, vilket betyder att luftflödet går genom en förträngning i talapparaten.

Förekomst 
Den tonande dentala frikativan återfinns i flera språk.

På engelska skrivs den som th (i bl.a. "this" och "that") (se även θ), på walesiska som dd och på albanska som dh.

På isländska och älvdalska används ð för den tonande dentala frikativan, och i nordsamiskan đ. Förutom i älvdalska förekommer frikativt d i flera andra svenska dialekter. I danskan är ljudet allofon till det vanliga d-ljudet.

Se även
 Tonlös dental frikativa

Fonetik
Konsonantljud
Tonlös alveolar frikativa

En tonlös alveolar frikativa är ett konsonant språkljud. Det tecknas i IPA som . Ljudet förekommer i svenska, och representeras av bokstaven s i ”såg”.

Egenskaper 
Egenskaper hos den tonlösa alveolara frikativan:
 Den är pulmonisk-egressiv, vilket betyder att den uttalas genom att lungorna trycker ut luft genom talapparaten.
 Den är tonlös, vilket betyder att stämläpparna är slappa under uttalet och inte genererar en ton.
 Den är alveolar, vilket betyder att den uttalas genom att tungan eller tungspetsen trycks mot tandköttet bakom övre tandraden.
 Den är en frikativa, vilket betyder att luftflödet går genom en förträngning i talapparaten.

Användning i språk 
I svenskan liksom de allra flesta språk som använder det latinska alfabetet skrivs den tonlösa alveolara frikativan som s eller som c framför mjuka vokaler.

I språk som använder det kyrilliska alfabetet skrivs den med с och på grekiska med σ.

Fonetik
Konsonantljud