kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
IK Ymer

IK Ymer, idrottsklubb i Borås. Klubben bildades 1917 och man tränade från början fotboll. Idag har klubben sektioner inom följande sporter: friidrott, discgolf, volleyboll, boxning, cykling, orientering, skidor, bowling, boule och motion. Totalt har klubben omkring 1 400 medlemmar (2002).

Tidigare har Ymer haft handboll på programmet. Sektionen var framgångsrik och har vunnit SM-guld på damsidan.

Många av sektionerna tränar med utgångspunkt från Ymergården. Alldeles bredvid ligger Borås skidstadion som är väldigt populärt bland skidåkare på vintern.

Knalleleden är en 54 kilometer lång vandringsled med början i Hindås och mål vid Ymergården (med tillgång till dusch).

Största meriter 
 Thure Ahlqvist, silvermedalj i boxning, Olympiska sommarspelen 1932 i Los Angeles
 Harry Snell, Världsmästare på cykel 1948
 Många SM-segrar

Externa länkar 
Officiell webbplats

IK Ymer
Pjetër Bogdani

Pjetër Bogdani (italienska: Pietro Bogdano), född cirka 1630 i Kukës i Albanien, död i december 1689 i Pristina i Kosovo, var en albansk präst, teolog och författare.

Efter universitetsstudier i teologi och filosofi i Rom i Italien, där han tog doktorsexamen, tjänstgjorde han som präst i Pult och Prizren. År 1656 utnämndes han till biskop i Shkodra och 1677 till ärkebiskop i Skopje. Hans viktigaste verk, Profeternas liv, publicerades 1685 i Padua i Italien och utkom på nytt 1691 och 1702 i Venedig under andra namn.

Pjetër Bogdanis religiösa och fosterländska iver höll honom i ständig kamp med de osmanska turkarna. När Pjetër Bogdani och hans trupper trängde in i Prizren möttes de av pesten och dukade under för smittan.

Robert Elsie kallar Pjetër Bogdani för den albanska prosans fader för den senares prosaverk på albanska som är det första i sitt slag i albansk litteratur.

Se även 
 Albansk litteratur

Referenser

Externa länkar 

Albanska författare
Personer från Kukës
Personer i Albanien under 1600-talet
Födda 1630
Avlidna 1689
Män
Södra Åkarps kyrka

Södra Åkarps kyrka är en kyrkobyggnad i Södra Åkarp. Den tillhör Vellinge-Månstorps församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Den första kyrkan i Södra Åkarps socken byggdes på 1100-talet. På 1400-talet försågs kyrkorummet med valv som dekorerades. Medeltidskyrkan byggdes till med ett kyrktorn år 1851.

Den nuvarande kyrkan byggdes 1887-1888 och då sparade man bara tornet från den gamla kyrkan. Tornet stod dock inte heller oförändrat, dess övre del byggdes om och försågs med en hög tornspira. Det nuvarande långhuset är byggt i tegel och har ett tresidigt kor.

Inventarier
 Kyrkans altaruppsats dateras till 1600-talets början och har renoverats flera gånger. 1888 byttes mittavlan ut mot en oljemålning av Fredrik Krebs. Motivet är Jesus på korset och vid hans fot knäböjer hans mor Maria, hennes svägerska Maria, Kleofas hustru, Maria från Magdala samt aposteln Johannes. (Johannes 19:25-26)
 Predikstolen med fyra snidade figurer är samtida med nuvarande kyrka.
 Dopfunten är gjuten i cement år 1888.
 Av kyrkklockorna är lillklockan gjuten i slutet av 1400-talet. Storklockan är gjuten i Köpenhamn 1656.

Orgel
Den nuvarande orgeln byggdes 1888 av Salomon Molander & Co, Göteborg och är en mekanisk orgel. Den har fasta kombinationer. Orgeln har omdisponerats och renoverats flera gånger. Den renoverades och omdisponerades på 1970-talet av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Information från kommunen

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Vellinge kommun
Kyrkobyggnader invigda 1888
1888 i Sverige
Skärseld

Artikeln handlar om Linda Lovelaces självbiografi. För det religiösa begreppet, se Skärselden.
Skärseld är en självbiografi av före detta porrstjärnan Linda Lovelace, utgiven 1980 i USA med titeln "Ordeal". Boken utkom i svensk översättning 1981, som under januari och februari 1982 låg på lista över de tio mest sålda böckerna i Sverige. Boken kom ut i en ny utgåva och översättning 2011 med titeln Inferno: en självbiografi.

Lovelace beskriver hur hon gick från att vara en "godtrogen, naiv och oskuldsfull" ung kvinna som blev utnyttjad och systematiskt misshandlad och förnedrad av sin man Chuck Traynor. Hon blir sedan upptäckt av porregissören Gerard Damiano och får huvudrollen i den framgångsrika filmen Långt ner i halsen. Hon upplever sig inledningsvis bekräftad och respekterad, men kommer senare att frigöra sig och ta avstånd från porrbranschen.

Utgåvor
 1981 –

Referenser 

Självbiografier
Litteratur 1980
Massakern i Gyllene templet

Stormningen av Gyllene templet – i officiell indisk terminologi benämnd "Operation Blue Star" – inträffade 3–8 juni 1984 vid indiska arméns stormning av Gyllene templet i Amritsar.

I syfte att få till stånd ett sikhiskt Khalistan med självstyre initierade en grupp militanta sikher under ledning av Jarnail Singh Bhindranwale en internationellt uppmärksammad terrorkampanj för att döda hinduer och moderata sikher i Punjab. Man ockuperade Gyllene tempel-komplexet, sikhernas främsta helgedom och ställde krav riktade mot den indiska regeringen, då under ledning av Indira Gandhi. Kraven listades i ett dokument som kallades Anandpur Sahib Resolution. I den fanns det bland annat krav på att man skulle sluta att diskriminera sikher och ge dem samma rättigheter som andra indiska medborgare. Indira Gandhi, som inte hade några planer att ge sikherna deras rättigheter, kom slutligen att beordra stormningen, vid vilken 83 indiska soldater och 493 ockupanter dödades, och materiella skador vållades på templet.

Indira Gandhi blev senare mördad av sina sikhiska livvakter, som hämnd för stormningen av Gyllene templet. Mordet ledde till att tusentals sikher i hela Indien mördades. Enligt mänskliga rättighetsorganisationen ENSAAF:s rapport Reduced to Ashes hackades människor i bitar, barnhuvuden blev avhuggna, kvinnor blev våldtagna, män blev omringade, duschade i olja och uppbrända, även hus och affärer ägda av sikher brändes.

Referenser 

1984 i Indien
Indien under 1900-talet
Sikhism
Massakrer i Indien
Renata Tebaldi

Renata Tebaldi, född 1 februari 1922 i Pesaro, död 19 december 2004 i San Marino, var en italiensk operasångerska (lyrisk-dramatisk sopran), betraktad som en av 1900-talets största italienska sångerskor. 

Hon ägde en väl egaliserad lyrisk-dramatisk sopran, en så kallad lirico spinto, som var särskilt lämpad för till exempel flertalet av Giuseppe Verdis och Giacomo Puccinis stora sopranpartier. Under senare hälften av sin karriär var hon röstmässigt att betrakta som en Falcon, en sopran som inte har ett trestruket C, naturligt i röstomfånget. Men även under dessa förhållanden fortsatte karriären med framgång. Efter några mindre lyckade framträdanden (i en av hennes främsta roller) som Desdemona i Verdis Othello på Metropolitan Opera, sista gången 8 januari 1973, erbjöds hon vidare engagemang enbart som mezzosopran. Tebaldi avböjde, och operakarriären var i stort sett avslutad. Därefter ägnade sig Tebaldi åt en lång och rik konsertverksamhet.

Tebaldi sjöng slavinnan Liús parti i Puccinis Turandot i Erich Leinsdorfs berömda Rom-inspelning från 1959 mot Birgit Nilsson och Jussi Björling.  
Flertalet av Renata Tebaldis inspelningar räknas av tradition till milstolpar inom operadiskografin och kommer alltid att fungera som referens för efterföljande inspelningar.

Källor
Stinchelli, Greatest stars of the opera. New, rev. 3. ed., Rom: Gremese, 2002. S. 13, 78, 80, 81, 82, 86, 136, 160, 230, 234. .
Sørensen, Operalexikonet. Stockholm: Forum, 1993. S. 560. .
Åstrand (red), Sohlmans musiklexikon. 2., rev. och utökade uppl., 1979. Partiell-Øyen. S. 595-596. .
Casanova, Tebaldi. The voice of an angel. A biography. Dallas. Baskerville, 1995. (På engelska. Översättning från italienska originalet). Innehåller bl.a. en fullständig kalender för karriärens alla framföranden och en mycket utförlig diskografi. .

Noter 

Italienska operasångare under 1900-talet
Födda 1922
Avlidna 2004
Kvinnor
Mel Tormé

Melvin Howard "Mel" Tormé, född 13 september 1925 i Chicago, Illinois, död 5 juni 1999 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk jazzsångare, kompositör och sångtextförfattare.

Tormé föddes i Chicago och hans föräldrar var rysk-judiska immigranter. Han började sjunga offentligt vid fyra års ålder, vid nio års ålder började han spela teater och i tonåren började han spela trummor. Hans tidigaste publicerade sång, Lament of Love, spelades in av Harry James när Mel bara var 15 år.

Tillsammans med Bob Wells publicerades omkring 250 sånger. Deras mest kända sång är troligen The Christmas Song som 1945 sjöngs in av Nat King Cole. Tormé påpekade ofta att denna sång tog mindre än en timme att skriva och att den inte tillhörde hans personliga favoriter.

Under krigsåren (andra världskriget) turnerade han med vokalgruppen Mel-Tones som ofta ackompanjerades av Artie Shaws orkester.

Äktenskap och barn
Candy Toxton (1949–1955) (skilsmässa) 2 barn.
Arlene Miles (1956–1965) (skilsmässa) 1 barn.
Janette Scott (1966–1977) (skilsmässa) 2 barn.
Ali Severson (1984–1999) (hans död)

Källor

Externa länkar 

Födda 1925
Avlidna 1999
Amerikanska jazzmusiker
Män
Misfits

Misfits kan syfta på:

 Misfits (musikalbum) – ett musikalbum från 1978 av The Kinks
 Misfits (TV-serie) – en engelsk science fiction-drama TV-serie 2009–2013
 The Misfits – ett skräckpunkband som bildades 1977

Se även
 Misfit Lake – en sjö i Kanada
The Misfits

Misfits är ett skräckpunkband som bildades 1977.

Misfits bildades i staden Lodi i New Jersey och leddes av sångaren Glenn Danzig, som senare grundade Samhain och Danzig. Namnet Misfits är taget från Marilyn Monroes sista film från 1961. Då Glenn Danzig lämnade gruppen, 1983, splittrades gruppen och Jerry Only och Doyle Wolfgang von Frankenstein startade det egna bandet Kryst the Conqueror.

Efter ett par år valde däremot bröderna Jerry och Doyle att starta upp Misfits igen och tog in Michale Graves som sångare för bandet. Misfits släppte under Graves tid i bandet flera album. Graves, tillsammans med trummisen Dr. Chud, lämnade dock bandet år 2000 efter att meningsskiljaktigheter uppstått inom bandet. Detta kom efter att Michale känt att han inte blev tilldelad den respekt han förtjänade.

År 2003 släpptes skivan Project 50's som var ett jubileumsalbum med gästtrummisen Marky Ramone i lineupen. I september 2016 återföreandes, för första gången på 33 år, Danzig, Only och Doyle.

Diskografi

Album
Walk Among Us (1982)
Earth A.D.  (1984)
Legacy of Brutality (1985)
Collection I (1986)
Evilive (Live, 1987)
Collection II (1995)
Static Age (1997)
American Psycho (1997)
Evillive II (Live, 1998)
Famous Monsters (1999)
12 Hits From hell (2001)
Cuts From the Crypt (2001)
Project 1950 (2003)
The Devils Rain (2011)

EP/Singlar
Cough/Cool (1977) - singel
Bullet (1978) - EP
Horror Business (1979) - EP
Night of the Living Dead (1979) - singel
Beware (1980) - EP
3 Hits From Hell (1981) - EP
Who Killed Marilyn? (1981) - singel
Halloween (1981) - singel
Die, Die My Darling (1984) - singel
Dig Up Her Bones (1997) - singel
Monster Mash (1999) - singel
Land of the Dead (2009) - singel
Day The Earth Caught Fire (2011) - singel

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Glenn Danzig − sång
Jerry Only − bas 
Doyle Wolfgang von Frankenstein - gitarr

Tidigare medlemmar
Michale Graves - sång (1995-2000)
Myke Hideous - sång (1998, South American och European Tour)
Diane DiPiaza - bas (1977)
Jimmy Battle − gitarr (1977)
Franché Coma - gitarr (1977-1978)
Rick Riley - gitarr (1978, spelade endast ett par gånger)
Bobby Steele - gitarr (1978-1980)
Doyle Wolfgang von Frankenstein − gitarr (1980-1983, 1995-2001)
Manny Martínez − trummor (1977-1978)
Mr. Jim − trummor (1978)
Joey Image - trummor (1978-1980)
Arthur Googy - trummor (1980-1982)
Brian Damage - trummor (1983)
Dr. Chud - trummor (1995-2000)
Marky Ramone − trummor (2000-2005)
Robo − trummor (1982-1983, 2001-2002, 2005-2010)
Dez Cadena − gitarr (2000-2015)

Externa länkar
Official Misfits Website
Misfits Central

Amerikanska punkband
Horrorpunk
Arberien

Arberien (på albanska Arbëria; grekiska: Arbanon; italienska: Principado de Arberia) var ett albanskt principat mellan åren 1190 och 1255. Under en period var det en del av bland annat Serbien. Det är en gammal albansk benämning på landet Albanien. Begrepeppet arber omnämns första gången i osmanska dokument. Huvudstad i Arberien var Kruja.

Se även
Albanska furstendömen
Osmanska Albanien
Progon

Referenser 

Albaniens historia
Historiska länder och riken på Balkanhalvön
Eget kapital

Eget kapital är ett begrepp inom redovisningsteori och beskrivs oftast som skillnaden mellan en organisations tillgångar och skulder. Eget kapital är därmed det kapital som kan sägas utgöra organisations egna medel. Om organisationen har ägare, till exempel när det är fråga om bolag, kan det egna kapitalet betraktas som en skuld till ägarna.
Eget kapital uppstår antingen genom att intressenter, som ägare eller medlemmar, skjuter till medel, eller genom att organisationen samlar på sig driftsöverskott (vinst).  Ett driftsunderskott (förlust) leder på motsvarande sätt till att det egna kapitalet blir mindre eller negativt. Begreppet eget kapital tar i sig inte hänsyn till redovisningsregler, men eftersom, framför allt, tillgångar kan ha ett högre verkligt värde än bokfört värde, uppstår skillnader mellan eget kapital enligt redovisningen och eget kapital ”i verkligheten”.

Klassificering av eget kapital
Eget kapital klassificeras i Sverige i huvudsak i två kategorier, bundet eget kapital och fritt eget kapital. Bundet eget kapital är eget kapital där rådigheten över kapitalet är begränsad, till exempel är utdelning i aktiebolag inte tillåten om det påverkar det bundna egna kapitalet.
Å andra sidan får fritt eget kapital disponeras friare.

Se även
Aktiebolag
Balansräkning
Hybridkapital
Justerat eget kapital
Substansvärde
Aktieägartillskott

Källor

Redovisning
Ekonomi

it:Capitale sociale (economia)
Violväxter

Violväxter (Violaceae) är en växtfamilj med 21 släkten och omkring 800 arter. De allra flesta är örter, buskar eller lianer. Violväxterna finns över hela världen och i nästan alla klimat. I Sverige finns endast arter i violsläktet (Viola) vildväxande.

Blommorna är aktinomorfa eller zygomorfa, femtaliga och tvåkönade. Fodret är oftast kvarsittande. I de zygomorfa blommorna är det nedersta kronbladet försett med en honungsförande sporre. Ståndarna har mycket korta strängar och knapparna är tätt sammanslutna kring stiftet. Knappbandet är vanligtvis utdraget till ett fjällikt eller hinnaktigt bihang ovanför knappen. Frukten är oftast en trevalvlig, enrummig kapsel, som har de många fröna fästa längs mitten av valveln.

I äldre klassificeringssystem, såsom Cronquistsystemet, placerades violväxterna i en egen ordning, Violales. Nyare system, som baserar klassificeringen på DNA-analyser, anger dock att violväxterna ska ingå i Malpighiales.

Externa länkar
Den virtuella floran - Violväxter

Källor 

Trikolpater
Krusbär

Krusbär (Ribes uva-crispa) är namnet både på en buske och dess bär. Det vetenskapliga namnet kommer av latinets uva (druva) och crispus (krusig), vilket syftar på att den har bär och krusiga blad, krusbär. Ett annat namn för busken är Ribes grossularia, och bären kallas även stickelbär. Krusbär är ätliga, och busken odlas för bärens skull.

Historia 
Växten kommer ursprungligen från Kaukasus och Västasien. Odlingen av krusbär tycks ha kommit igång på allvar först på 1500-talet. I Norden började det odlas först på slutet av 1600-talet. Under 1800-talet som var krusbärsodlingens glanstid sedan man i England tagit fram nya storfruktiga former, fanns vid den tiden runt 1000 olika sorter i odling. Vid 1900-talets början kom den amerikanska mjöldaggsvampen Sphaerothéca mors-uvae till Europa och ödelade mycket av förädlingsarbetet. Numera finns det sorter som är resistenta mot mjöldagg.

I Sverige stöter man på krusbärsbusken i markerna ganska långt från bebyggelse, men det är osäkert om det någonsin funnits vildväxande i landet eller om den enbart förvildats eller blivit kvar från övergivna trädgårdar.

Biologi

Växtplats och utbredning 
Vilda krusbär växer i hagar och snårmarker, längs vägar, i stenrösen och klippspringor. Utbredning från södra Sverige upp till norra Uppland - södra Dalsland. Enstaka förekomster ända upp till Storsjöbygden i Jämtland.

Skott 
Krusbärsbusken har både lång- och kortskott. På långskotten sitter enkla eller två-, tredelade taggar som är utskott från barken. Precis ovanför taggarna sitter knoppar, som växer ut till kortskott under vegetationsperioden. Vissa av dessa övergår till långskott medan de övriga bär blad och blommor. Knopparna skiljs från berberis genom att de inte omsluts av några bladrester.

Blad och blommor 
Bladen utvecklas ofta redan i april och är 3-5-flikiga, lite naggade, mjukhåriga med glänsande ovansida. Blommorna kommer någon månad senare i blomställningar om 1-3 blommor. Blombotten är klockformig med rödaktiga foderblad och mindre vitgula kronblad på klockans kant. Blommorna är femtaliga med fem ståndare.

Frukt 
Krusbär har sorter med stora bär och sorter med små bär. Blomställningen är inte en klase, utan 1 - 3 blommor sitter fästa vid stammen, där det finns mycket taggar. Bären har stark färg och är mycket saftiga.

Frukten är större än hos de andra arterna i släktet, och är ett enrummigt, mångfröigt bär. Bären innehåller sockerarter och citron-, vin- och äppelsyra. Hos de odlade sorterna varierar bärens storlek, form och färg. Det finns gula, röda och gröna, ludna och kala, klotrunda, ovala och päronformade.

Krusbär som begrepp 
"Blott Sverige svenska krusbär har" skrev Carl Jonas Love Almqvist 1838 i Om svenska rim.

Lista på olika sorters krusbär 
 Bumper
 Early Sulphur 
 Foxhunter 
 Hinnonmäki 
 Invicta 
 Martlet
 Prince of Orange

Gröna 
 Catharina Ohlenburg
 Landströms gröna
 Whitesmith

Gula 
 Jakob

Röda 
 Bloodhound
 Röda syltbär
 Scania
 Whinham's Industry
 Hinnonmäki röda

Referenser

Noter

Källor 
Pomologen, nummer 3-2007

Externa länkar 

Den Virtuella Floran

Ripsväxter
Kr Växtindex
Bär
Ett land utan kvinnor

Ett land utan kvinnor är en fransk-indisk film från 2003 i regi av Manish Jha.

Handling
I början av filmen föder en kvinna i en indisk by ett barn. Eftersom det är en flicka, dränker fadern det. Många år efteråt ser vi resultatet. I en by försöker förgäves fadern Ramacharan gifta bort sina fem söner. Men det tycks inte finnas några kvinnor, hela byn består bara av män. En dag hittas en ung flicka, och hennes far gifter bort henne mot en hög summa pengar. Flickan Khalki tvingas gifta sig med alla fem männen.

Rollista (i urval)
Sudhir Pandey - Ramcharan
Sushant Singh - Sooraj, Ramcharans yngste son
Pankaj Jha - Rakesh, Ramacharnas son
Tulip Joshi - Khalki
Mukesh Bhatt - Kachra
Vinamra Pancharia - Raghu, tjänare
Latesh Chaudhari - Pappus brud
Rohitash Gaud - Pratab
Amin Gazi - Sukha
Chittaranjan Giri - Pappu
Imran - Gay guy

Utmärkelser
Filmen vann FIPRESCI-priset vid filmfestivalen i Venedig 2003.

Externa länkar

Filmer 2003
Franska dramafilmer
Indiska dramafilmer
Dystopisk film
Kettil Okristen

Kettil okristen var enligt sägnen en jarl i Östergötland. Uppgifterna om honom är av oklart ursprung, men han är troligen uppdiktad.

Kettil okristen uppges ha varit jarl hos kung Håkan Röde. Olaus Petri anger honom vara en av kung Sverkers förfäder, och Messenius berättar, att han varit häradshövding i Kind samt tre år före sin död försakat allt världsligt och bosatt sig i sin griftehög, av fruktan att han annars skulle förledas att övergå till kristendomen. Kettil har gett upphov till namnet på Kättilstads socken. Kättilstads kyrka ska vara byggd på den plats där hans griftehög låg, och hans och hans makas kroppar flyttades till kyrkans norra vägg där graven är utmärkt av en upphöjning i jorden.

Kettil okristens uppror 

Kettil okristens uppror ska enligt en folklig legend ha varit ett uppror i Östergötland mot kristna i början av 1000-talet. Anledningen skulle ha varit missnöje med att asatron i allt högre grad övergavs för kristendomen. Enligt helgonlegenden om Sankt Bertil av Blidsberg gjorde Kettil okristen uppror mot den nyinförda kristendomen. Ett av offren vid upproret skulle ha varit denne Sankt Bertil. Det finns dock inga historiska källor som kan styrka dessa uppgifter, som dessutom har stora likheter med legenden om Sankt Eskil och därför kan misstänkas vara en urspårad muntligt traderad version av den.

Referenser

Vidare läsning

Kristendom i Sverige
Personer i Sverige under 1000-talet
Förföljelse av hedningar
Walgöter

Walgöter var enligt Olavslegenden en man från Västergötland som skall ha blivit kalla "Hundheden" för sin asatro och vars son Tove deltog i slaget vid Helgeå. 

Flera 1700-talshistoriker däribland Olof Dahlins Svea Rikes Historia (1750), Sven Lagerbring, Anders af Botin och Jacob Wilde har gjort antaganden att han varit jarl i Västergötland, och att Tove är identiskt med den Dux Tuph som omtalas hos Adam av Bremen.

Enligt samma historiker skall han även ha varit far till Kettil.

Walgöter är med säkerhet inte en historisk person.

Källor

Se även 
 Sverkerätten

Svenska jarlar
Resident Evil: Apocalypse

Resident Evil: Apocalypse, tysk/fransk/brittisk film från 2004. Filmen är skriven av Paul W.S. Anderson och regisserad av Alexander Witt. Filmen är baserad på den populära serien TV- och datorspel från Capcom.

Handling 
Strax efter händelserna i forskningsbasen "The Hive" vaknar Alice (Milla Jovovich) upp i ett övergivet sjukhus ägt av Umbrella Corp i Raccoon City. Umbrellas forskare har öppnat The Hive igen för att ta reda på vad som hänt där och T-viruset och zombierna där inne har kommit upp till ytan. Alice måste nu med hjälp av S.T.A.R.S-medlemmen Jill Valentine och U.B.C.S-soldaten Carlos Olivera komma ut ur Raccoon City. Men samtidigt som de försöker med det måste de undgå den farligaste fienden av dem alla i Raccoon City, "Nemesis".

Om filmen 
Filmen är en direkt uppföljare till Resident Evil (2002) som tar vid där den tidigare filmen slutar. Denna är skriven av Paul W.S. Anderson som var med och regisserade den första filmen.

Rollista (i urval) 
 Milla Jovovich - Alice
 Sienna Guillory - Jill Valentine
 Oded Fehr - Carlos Olivera
 Thomas Kretschmann - Major Cain
 Sophie Vavasseur - Angie Ashford
 Mike Epps - L.J

Externa länkar 
 
 Officiell webbplats

Brittiska science fiction-actionfilmer
Brittiska science fiction-skräckfilmer
Brittiska thrillerfilmer
Filmer 2004
Filmer baserade på datorspel
Franska science fiction-actionfilmer
Franska science fiction-skräckfilmer
Franska thrillerfilmer
Resident Evil
Tyska science fiction-actionfilmer
Tyska science fiction-skräckfilmer
Tyska thrillerfilmer
Zombiefilmer
Sallat

Sallat (Lactuca sativa) är en art i familjen korgblommiga växter.  Man äter sallat både rå, i till exempel sallader, och tillagad. Lac i det latinska namnet betyder mjölk efter plantans mjölkaktiga saft.

Historia 
Den tidigaste beskrivningen av sallat hittar man i ett tempel i Karnak, Egypten. Egypterna offrade sallat till guden Min. Egypterna ansågs sallaten vara ett afrodisiakum. De gamla grekerna ansåg att sallaten hade egenskaper som gjorde den bra som insomningsmedel. Romarna kultiverade och spred sallaten runt hela sitt imperium medan Christofer Columbus förde den med sig till den nya världen.

Hos de människor som tillhör Jezidismen i norra Irak är det tabu att äta sallat.

Odling 
Sallaten odlas över hela världen. Den behöver en lätt sandig jord för att den ska trivas. Sallaten har en kort stam och bladen sitter som en rosett runt den. Man skördar sallaten innan den får en fröstjälk. Det finns 6 vanliga grupper av sallat som bestämts av bladstruktur och utseende på huvudet. Sallat har ett väldigt lågt kalorivärde och är rikt på A-vitamin och folsyra.

Varieteter 
 Bataviasallat, Lactuca sativa var. capitata crispum
 Ekbladssallat, Lactuca sativa var. crispa
 Huvudsallat, Lactuca sativa var. capitata
 Isbergssallat, Lactuca sativa var. capitata
 Romansallat, Lactuca sativa var. longifolia

Källor 
 Fritt översatt ifrån den engelska artikeln.

Externa länkar 

Korgblommiga växter
Bladgrönsaker
Sa Växtindex