kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eric von Gegerfelt

Carl Eric von Gegerfelt, född 1 mars 1896 i Oskarshamn, död 15 januari 1970 i Bromma, var en svensk skådespelare.

von Gegerfelt filmdebuterade 1934 i Per-Axel Branners Sången om den eldröda blomman och han kom att medverka i drygt 70 filmer. Han är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller

Radioteater

Roller

Referenser 

Svenska skådespelare
Brommabor
Män
Födda 1896
Avlidna 1970
Personer från Oskarshamn
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Eric
Tré Cool

Tré Cool, egentligen Frank Edwin Wright III, född 9 december 1972 i Frankfurt am Main, dåvarande Västtyskland, är en amerikansk musiker som sedan 1990 är trummis i bandet Green Day där han ersatte John Kiffmeyer (även känd som Al Sobrante).

Karriär
Det var Lawrence Livermore som gav honom namnet Tré Cool, vilket betyder ”mycket cool” på franska (egentligen très cool). Han fick namnet under sin tid i bandet The Lookouts som han började sin karriär i när det startades 1985; Tré hade aldrig tidigare spelat trummor. Tré kan även spela gitarr. Tré har bara skrivit några få låtar, bl.a. "Like a rat does cheese" och "Rock n' roll girlfriend" (en del av Green Days 9-minuterslåt "Homecoming" som finns med på albumet American Idiot). Tré Cool har även deltagit i Green Days sidoprojekt The Network och Foxboro Hot Tubs, även där bakom trummorna. Tré använder Zildjian cymbaler och Zildjian Hi-Hat.

Privatliv
Just nu bor Tre Cool i Willits, Kalifornien, USA. Han har varit gift två gånger och har barnen Frankito och Ramona (som är uppkallad efter punkbandet The Ramones). I januari 2014 blev han förlovad med Sara Rose Lipert och de gifte sig den 11 oktober 2014.

Externa länkar 
 

Födda 1972
Amerikanska trummisar
Män
Levande personer
Philip Kotler

Philip Kotler, född 27 maj 1931 i Chicago, är en amerikansk författare, konsult och professor i marknadsföring.

Han arbetar för närvarande vid Kellogg School of Management på Northwestern University i USA. Kotler har bland annat skrivit de uppmärksammade böckerna Marketing Management och Principles of Marketing, vilka används som standardlitteratur för studenter inom marknadsföringsprogram.

Han förknippas med de fyra p:na och begreppet Marknadsföringsmix. Begreppen skapades inte av Kotler men han medverkade till att sprida koncepten.

Bibliografi (urval) 
Marketing Management

Marketing: an introduction (1987) (medförfattare Gary Armstrong)
Social Marketing: Influencing Behaviors For Good
Marketing 4.0: Moving from Traditional to Digital (2017)

Svenska utgåvor

Referenser

Externa länkar 
Biografi hos Kellogg School of Management

Amerikanska företagsekonomer
Födda 1931
Män
Levande personer
Alumner från University of Chicago
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Alumner från Harvard Business School
Alumner från Harvard University
Alumner från DePaul University
Magnus Palmskölds trio

Magnus Palmskölds trio är en skånsk vistrio från Malmö som verkat sedan slutet av 1990-talet. De har bland annat skrivit visor såsom Den sista valsen, Det mesta är sagt.

Vis-trion består av Per Sköld, Mattias Palm och Magnus Rutberg.

I fanzinet EttNollEtt,(Nr 37, 2001) kallades trions musik för hårdvisa, musik som går tillbaks till rötterna samt chansonliknande.

Referenser 

Musikgrupper från Malmö
Harriet Colliander

Harriet Elisabet Colliander Groth, född Ekroth 7 maj 1943 i Linköping, är en svensk antikvarie och före detta politiker (nydemokrat) som var riksdagsledamot 1991-94 och partiordförande april-juni 1994.

Hon blev fil kand 1971 och 1:e antikvarie samma år. Hon har bland annat varit anställd vid Riksantikvarieämbetet och Sörmlands museum.

Colliander spelade en central roll i svensk politik under våren 1994. I april valdes hon till Ian Wachtmeisters efterträdare som partiledare för Ny demokrati. Tiden som partiledare blev emellertid mycket kort och mycket stormig. Hon hade valts med stöd av Bert Karlsson, men gick senare emot Karlsson i flera sakfrågor. Därigenom uppstod ytterligare splittring i partiet. Genom Collianders försorg övergav Ny demokrati sitt tidigare motstånd mot regeringens förslag om vårdnadsbidrag, vilket medförde att förslaget kunde röstas igenom i riksdagen. Emellertid var NyD:s riksdagsgrupp vid voteringen splittrad i tre olika falanger.

I juni 1994 avsattes Colliander vid en extrainkallad partistämma, men valet av Vivianne Franzén till ny partiordförande förklarades senare som ogiltigt och fick göras om i augusti.

Harriet Ekroth Colliander, som hon då hette, medverkade i Södermanlands hembygdsförbunds årsbok Sörmlandsbygden 1992 med artikeln Från själabro till betongbro: Om sörmländska broar under tusen år.

Referenser

Externa länkar
 Sveriges riksdag: Harriet Colliander (nyd)
 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Ny demokrati
Ny demokratis partiledare
Politiker från Linköping
Födda 1943
Levande personer
Kvinnor
The Who by Numbers

The Who By Numbers är ett musikalbum av den brittiska rockgruppen The Who, utgivet 1975. Musikaliskt så är detta en mer nedtonad skiva än dess föregångare. Textmässigt präglas skivan starkt av Pete Townshends 30-årskris, och det är antagligen detta som albumet är mest ihågkommet för. Från skivan blev "Squeeze Box" en mindre singelhit.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Pete Townshend, om annat inte anges.

Sida 1 

"Slip Kid" - 4:31 
"However Much I Booze" - 5:01 
"Squeeze Box" - 2:43 
"Dreaming From the Waist" - 4:06 
"Imagine a Man" - 4:00

Sida 2 

"Success Story" (John Entwistle) - 3:20 
"They Are All in Love" - 3:00 
"Blue, Red and Grey" - 2:46 
"How Many Friends" - 4:05 
"In a Hand or a Face" - 3:24

Medverkande
Roger Daltrey - sång, munspel
Pete Townshend - gitarr, keyboards, ukulele,sång
John Entwistle - elbas, keyboards, sång
Keith Moon - trummor
Nicky Hopkins - piano, keyboards
Dave Arbus - fiol

Musikalbum 1975
Album av The Who
Album producerade av Glyn Johns
Dödligt vapen 4

Dödligt vapen 4 () är en amerikansk actionfilm som hade biopremiär i USA den 10 juli 1998 i regi av Richard Donner med Mel Gibson, Danny Glover, Joe Pesci och Chris Rock i huvudrollerna.

Handling 
Filmen handlar om polisparet Martin Riggs (Mel Gibson) Roger Murtaugh (Danny Glover). Den här gången tar sig detektiverna an ett fall där den kinesiska maffian i Los Angeles ägnar sig åt människosmuggling och falskmyntning. Samtidigt så är Riggs flickvän Lorna gravid. Gravid är även Roger Murtaughs dotter Rianne och fadern är en ung kriminalpolis, Lee Butters, som Rianne har gift sig med trots att Riannes far har sagt åt henne att inte umgås med poliser. Medverkar gör även Leo Getz, som tidigare varit en småskurk men som nu jobbar som privatdetektiv.

Rollista (urval) 
 Mel Gibson - Martin Riggs
 Danny Glover - Roger Murtaugh
 Joe Pesci - Leo Getz
 Rene Russo - Lorna Cole
 Chris Rock - Lee Butters
 Jet Li - Wah Sing Ku
 Kim Chan - Farbror Benny
 Traci Wolfe - Rianne Murtaugh

Om filmen
Filmen hade Sverigepremiär den 29 juli 1998.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 
 

Amerikanska filmer 1998
Amerikanska actionkomedifilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Dödligt vapen
Filmer i regi av Richard Donner
Amerikanska uppföljarfilmer
Los Angeles på film
Kina på film
Järnväg på film
Engelskspråkiga filmer
Kantonesiskspråkiga filmer
Filmer från Warner Bros.
Odds & Sods

Odds & Sods är ett musikalbum av den brittiska gruppen The Who, utgivet 1974. Det är en samlingsskiva med tidigare outgivet material sammanställt av John Entwistle. CD-versionen är kraftigt utökad och innehåller mer än det dubbla antalet låtar.

Låtlista

Originalutgåva
"Postcard" (John Entwistle) - 3:36
"Now I'm a Farmer" (Pete Townshend) - 4:11
"Put the Money Down" (Pete Townshend) - 4:05
"Little Billy" (Pete Townshend) - 2:15
"Too Much of Anything" (Pete Townshend) - 4:26
"Glow Girl" (Pete Townshend) - 2:11
"Pure and Easy" (Pete Townshend) - 5:28
"Faith in Something Bigger" (Pete Townshend) - 3:08
"I'm the Face" (Peter Meaden) - 2:37
"Naked Eye" (Pete Townshend) - 5:19
"Long Live Rock" (Pete Townshend) - 3:58

CD-utgåva
"I'm the Face" (Peter Meaden) - 2:29
"Leaving Here" (Lamont Dozier/Brian Holland/Eddie Holland) - 2:13
"Baby Don't You Do It" (Lamont Dozier/Brian Holland) - 2:28
"Summertime Blues" (Jerry Capehart/Eddie Cochran) - 3:13
"Under My Thumb" (Mick Jagger/Keith Richards) - 2:45
"Mary Anne with the Shaky Hand" (Pete Townshend) - 3:23
"My Way" (Jerry Capehart/Eddie Cochran) - 2:28
"Faith in Something Bigger" (Pete Townshend) - 3:01
"Glow Girl" (Pete Townshend) - 2:26
"Little Billy" (Pete Townshend) - 2:17
"Young Man Blues" (Mose Allison) - 2:44
"Cousin Kevin Model Child" (John Entwistle) - 1:26
"Love Ain't for Keeping" (Pete Townshend) - 4:04
"Time Is Passing" (Pete Townshend) - 3:31
"Pure and Easy" (Pete Townshend) - 5:24
"Too Much of Anything" (Pete Townshend) - 4:23
"Long Live Rock" (Pete Townshend) - 3:58
"Put the Money Down" (Pete Townshend) - 4:31
"We Close Tonight" (Pete Townshend) - 2:58
"Postcard" (John Entwistle) - 3:32
"Now I'm a Farmer" (Pete Townshend) - 4:09
"Water" (Pete Townshend) - 4:40
"Naked Eye" (Pete Townshend) - 5:27

Musikalbum 1974
Album av The Who
Samlingsalbum
Husmansskatt

Husmansskatt var en avgäld av grundskattenatur i Bohuslän (del av silverskatten), som årligen uttogs av strandsittare och innehavare av torplägenheter. Den upphörde från och med 1845 års ingång.

Källor

Historiska svenska skatter
Ugglan
The Kids Are Alright (soundtrack)

The Kids Are Alright är ett musikalbum av brittiska rockgruppen The Who, utgivet 1979. Albumet är soundtrack till Jeff Steins film om The Who med samma namn. Det innehåller främst liveframträdanden, men även en del studiomaterial från 1965 till 1978.

Albumet nådde som bäst åttonde plats på Billboardlistan.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Pete Townshend om inget annat namn anges. 
 "My Generation" - 4:29 
 "I Can't Explain" - 2:01 
 "Happy Jack" - 2:11 
 "I Can See for Miles" - 4:15 
 "Magic Bus" - 3:22 
 "Long Live Rock" - 3:56 
 "Anyway, Anyhow, Anywhere" - 2:49 
 "Young Man Blues" (Mose Allison) - 5:44 
 "My Wife" (John Entwistle) - 5:58 
 "Baba O'Riley" - 5:25 
 "A Quick One, While He's Away" - 7:23 
 "Tommy, Can You Hear Me?" - 1:45 
 "Sparks" - 3:00 
 "Pinball Wizard" - 2:47 
 "See Me, Feel Me" - 5:19 
 "Join Together/Roadrunner/My Generation Blues" (Pete Townshend/Ellas McDaniel) - 9:50 
 "Won't Get Fooled Again" - 9:21

Musikalbum 1979
Album av The Who
Georgie Fame

Georgie Fame, född Clive Powell den 26 juni 1943 i Leigh, Greater Manchester, är en brittisk sångare, organist, pianist, låtskrivare och textförfattare. Ända sedan Fame inledde sin solokarriär har han blandat rhythm and blues, pop och evergreens med mainstream-jazz och därigenom skapat en högst personlig stil. Fame har också fått entusiastiska recensioner för sina textsatta jazzsolon, som bygger på improvisationer av musiker som trumpetaren Chet Baker och saxofonisten Lester Young.   

Tillsammans med sin kompgrupp The Blue Flames hade Fame under 1960-talets andra hälft flera stora hitsinglar på den brittiska singellistan. "Yeh, Yeh" var den första, och den blev singeletta i januari 1965. Singeln "Get Away" återupprepade placeringen 1966 och två år senare kom hans tredje Englandsetta, "The Ballad of Bonnie and Clyde" (1968) som också blev hans största amerikanska hit. Däremellan nådde han också viss framgång med inspelningar av Bobby Hebbs "Sunny" och Billy Stewarts "Sitting in the Park". En milstolpe i Fames karriär kom 1967 när han fick chansen att samarbeta med Count Basie Big Band under storbandets turné i England (efter att den ordinarie vokalisten Joe Williams insjuknat).     

Basieturnén gjorde att Georgie Fame gradvis fick erkännande som jazzvokalist, samtidigt som han har fortsatt att fördomsfritt blanda musikstilar. År 1970 fick Fame en hit med låten "Rosetta" som han spelade in tillsammans med sångaren och organisten Alan Price, tidigare medlem i gruppen The Animals. År 1981 spelade Fame in albumet In Hoagland tillsammans med sångerskan Annie Ross, en uppmärksammad hyllning till låtmakaren, pianisten och sångaren Hoagy Carmichael.
   
Fame var också med och grundade Rolling Stones-basisten Bill Wymans gammelrockgrupp Rhythm Kings. Han har också samarbetat med storheter som Gene Vincent, Eddie Cochran, Eric Clapton, Muddy Waters och Joan Armatrading. Från slutet av 1980-talet fram till albumet The Healing Game (1997),  samarbetade Fame med sångaren Van Morrison och var också dennes producent. Fame framträdde som "special guest" i Morrisons BBC-sända konsert i april 2008. 

Georgie Fame är aktiv som musiker över hela världen och reser regelbundet runt jordklotet - till länder som Australien, Sydafrika, Kanada, Hongkong, Japan, Holland, Belgien och Tyskland - med en trave storbandsarrangemang i bagaget.  Han är en flitigt återkommande gäst med svenska orkestrar, däribland Sandviken Big Band liksom Hudiksvalls och Bohuslän Big Band, inte sällan i sällskap av sångaren Claes Janson. Han håller också liv i sitt band Blue Flames i London, i vilket hans söner Tristan Powell (gitarr) och James Powell (trummor) spelar. 

Han har sommarstuga i Sverige, utanför Sandviken, i Österfärnebo.

Källor 
Biografi på Allmusic
Listplaceringar i Storbritannien
Listplaceringar i USA

Brittiska jazzmusiker
Brittiska jazzsångare
Brittiska organister
Män
Födda 1943
Levande personer
Personer från Lancashire
56

56 (LVI) var ett skottår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Biblioteket i Alexandria omnämns i en inskription.
 Krig utbryter mellan Romarriket och Parterriket på grund av att den partiske kungen Vologases I, som har ersatt romarnas kandidat till den partiska tronen med sin bror Tiridates, invaderar Armenien.
 Publius Clodius Thrasea Paetus blir konsul i Rom.
 Jianwu-eran i den östra Handynastin övergår i Jianwuzhongyuan-eran.

Födda 
 Tacitus, romersk historieskrivare (född omkring detta år)

Avlidna

Externa länkar
Jonathan King

Jonathan King, eg. Kenneth George King, född 6 december 1944 i London, är en brittisk sångare, textförfattare, TV-personlighet, impressario och popmusik-producent. Han fick en hit med sin egenskrivna debutsingel Everyone's Gone to the Moon 1965. Den nådde fjärdeplatsen i hemlandet och plats 17 på billboardlistan. Han producerade popgruppen Hedgehoppers Anonymous och deras hit It's Good News Week. King hade smärre hits i Sverige 1972 med låten It's a Tall Order for a Short Guy och 1975 med Una Paloma Blanca. King är även känd för att han producerade The Rocky Horror Picture Show. Mindre känt är att han under 1970-talet hade flera hits på topplistorna men under andra namn; till exempel som Shag med låten Loop Di Love 1972 och Sakkarin med Sugar Sugar 1971. Han var också upphovet till "ooka chakka-versionen" av Hooked on a Feeling.

I november 2001 blev han åtalad för sexuella övergrepp mot barn. 
Han dömdes till fängelse i sju år för brott vid fyra tillfällen under 1980-talet mot pojkar i 14-årsåldern. Han avtjänade delar av sitt straff på Belmarsh, som är en säkerhetsanstalt avsedd för de farligaste och mest rymningsbenägna internerna, i Thamesmead, London Borough of Greenwich, sydost om London.
Han släpptes villkorligt i mars 2005 efter att ha avtjänat halva tiden. År 2017 åtalades han återigen för sexuella övergrepp mot tonårspojkar, begångna mellan 1970 och 1986. 

I juni 2018 kom det ut i media att hela juryn i hans rättfall avskedats av okänd anledning, och han frikändes från alla anklagelser. Året efter publicerades en utredning som visade på flera tjänstefel inom polisen.

Källor

Externa länkar

Brittiska musiker
Män
Födda 1944
Levande personer
Brittiska brottslingar
Alumner från Trinity College, Cambridge
Françoise Hardy

Françoise Madeleine Hardy, född 17 januari 1944 i Paris, är en fransk sångerska, gitarrist, skådespelerska, författare och astrolog. Françoise Hardy var en av Frankrikes populäraste popartister under 1960-talet och är fortfarande en av de mest kända in på 2000-talet. Hardy kännetecknas av sina minimalistiska arrangemang och sitt Shangri-La-liknande sound.

Biografi 

Françoise Hardy växte upp i det nionde arrondissementet i Paris tillsammans med sin lillasyster Michèle och mor. Föräldrarna levde åtskilda. Fadern övertygades av modern att köpa en gitarr till Françoise som en belöning när hon klarat examen. Bland Hardys tidiga musikaliska influenser hör de franska chanson-stjärnorna Charles Trenet och Cora Vaucaire. Hon lyssnade även på artister som Paul Anka, Everly Brothers, Cliff Richard, Connie Francis och Marty Wilde på Radio Luxembourg. Efter att ha läst ett år på Sorbonne svarade hon på en annons och skrev sitt första skivkontrakt med musikbolaget Vogue 1961. Hon fick sitt stora genombrott i Frankrike med "Tous les garçons et les filles" från 1962. En rad hits följde som till största delen skrevs och komponerades av Hardy.

Hon representerade Monaco i Eurovision Song Contest 1963 med låten "L'amour s'en va" och kom på en delad femte plats. I Sverige blev skivan en storsäljare och låg etta på branschtidningen Show Business försäljningslista. Hon hade även två singlar på den brittiska skivförsäljningslistan, den mindre hiten "Et même" och topp-20-hiten "All Over the World". 1969 fick hon ytterligare en svensk framgång då hennes låt "Comment te dire adieu" gick in på Tio i topp-listan.

Hardys musik ingår i ett stort antal filmer och hon har medverkat som skådespelare i ett dussin långfilmer och tv-produktioner sedan debuten i Roger Vadims Slott i Sverige 1963. Bland annat spelade hon en ledande roll i filmen Grand Prix från 1966 med bland andra James Garner.

1994 samarbetade Hardy med gruppen Blur och tillsammans gjorde de en version av singeln "To the End".

Hardy har länge parallellt ägnat sig åt astrologi och sedan 1980-talet givit ut ett flertal böcker om ämnet. I oktober 2008 gav hon ut sin självbiografi Le Désespoir des singes... et autres bagatelles och i oktober 2012 utkom hennes roman L'Amour fou på franska.

Privatliv 
Sedan 1981 är hon gift med Jacques Dutronc, som hon länge varit sambo med. De har en son, Thomas Dutronc, född 1973.

Referenser

Externa länkar 
Françoise Hardys webbplats
Françoise Hardy på Allmusic
 

Franska popsångare
Franska musiker
Artister som representerat Monaco i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1963
Franska skådespelare under 1900-talet
Franska astrologer
Franska författare under 2000-talet
Författare från Paris
Musiker från Paris
Skådespelare från Paris
Födda 1944
Levande personer
Kvinnor
Drakes sund

Drakesundet, eller Drakes sund, är vattnet som skiljer Eldslandet vid Sydamerikas sydspets från Antarktiska halvön, 
Västantarktis, och samtidigt förenar Atlanten med Stilla havet. Det är 900 km brett.

Sundet har fått sitt namn efter den engelske upptäcktsresanden Francis Drake, som 1578 såg det och insåg att det var ett sund. Han passerade däremot inte genom sundet på den resan. Den förste europén som seglade där igenom var veterligen nederländaren Willem Schouten 1616. Sundet bör ej sammanblandas med Magellans sund, som löper mellan Eldslandet och det sydamerikanska fastlandet och är mycket smalare.

Passagen öppnades för cirka 41 miljoner år sedan.

Se även
 Bransfieldsundet

Källor

Externa länkar

Sund i Västantarktis
Sund i Sydamerika
Meaty Beaty Big & Bouncy

Meaty Beaty Big and Bouncy är ett samlingsalbum av den brittiska rockgruppen The Who, utgivet 1971. Det samlade gruppens singlar, varav flera ej funnits med på deras tidigare album, och sträckte sig från debuten "I Can't Explain" till "The Seeker" från 1970. Albumet gavs ut i syfte att göra gruppens tidiga material lättillgängligt i USA efter framgångarna med Tommy och Who's Next. Albumets namn består av smeknamn för bandmedlemmarna. "Meaty" är Roger Daltrey, som på den tiden var väldigt vältränad, "Beaty" var Keith Moon, eftersom han var trumslagare, "Big" var John Entwistle, välkänd för att vara lång och stor - "Bouncy" är Pete Townshend - som på den tiden ofta "studsade" runt på scenen.

Låtlista
Samtliga låar skrivna av Pete Townshend, om annat inte anges.

 "I Can't Explain" - 2:05 
 "The Kids Are Alright" - 2:45 
 "Happy Jack" - 2:12 
 "I Can See for Miles" - 4:06 
 "Pictures of Lily" - 2:43 
 "My Generation" - 3:18 
 "The Seeker" - 3:11 
 "Anyway, Anyhow, Anywhere" (Roger Daltrey/Pete Townshend) - 2:42 
 "Pinball Wizard" - 2:59 
 "A Legal Matter" - 2:48 
 "Boris the Spider" (John Entwistle) - 2:28 
 "Magic Bus" - 3:21 
 "Substitute" - 3:49 
 "I'm a Boy" - 3:41

Musikalbum 1971
Album av The Who
Samlingsalbum
Västantarktis

Västantarktis är den delen av Antarktis som ligger på västra halvklotet, avskilt från Östantarktis av de Transantarktiska bergen. Här ligger både Antarktis nordligaste plats (Hope Bay) och högsta punkt (Vinsonmassivet).

Geografi
Västantarktis är den mindre delen av Antarktis. Området geografiska gräns sträcker sig från Rosshavet till Weddellhavet och nästan hela Västantarktis ligger på Västra halvklotet. Större delen av Västantarktis är täckts av glaciärer och inlandsisar men det finns även snöfria områden kallade antarktiska oaser. Drakes sund och Scotiahavet skiljer Antarktis från Sydamerika.

Områden
Västantarktis geografiska områden är:
 Graham Land
 Palmer Land
 Ellsworth Land
 Marie Byrd land
 Edward VII land

Angränsande hav
Västantarktis gränsar till:
 Scotiahavet
 Weddellhavet
 Bellingshausenhavet
 Amundsenhavet
 Rosshavet

Bergsområden
De största bergskedjorna är:
 Transantarktiska bergen
 Ellsworth Mountains

De högsta topparna är:
 Vinson Massif, 4 892 m ö.h., Sentinel Range
 Mount Tyree, 4 852 m ö.h., Ellsworth Mountains
 Mount Shinn, 4 660 m ö.h., Sentinel Range
 Mount Gardner, 4 587 m ö.h., Ellsworth Mountains
 Mount Craddock, 4 368 m ö.h., Sentinel Range

Shelfis
De största shelfisområden är:
 Filchner Ronne shelfis, cirka 422 420 km²
 Larsens shelfis, cirka 48 600 km²
 George VI-shelfis, cirka 23 880km²
 Wilkins shelfis, cirka 13 680 km²
 Ross shelfis, cirka 472 960 km²

Externa länkar
 Karta över området
 Satellitbild över Västantarktis
 Översiktskarta över Västantarktis (NASA)

Antarktis geografi
Sackaios

Sackaios (äldre svensk namnform: Sackeus, grekiska: Ζακχαῖος, latin: Zaccheus, hebreiska זכי) var en rik och föraktad tullindrivare (latin: publicanus) i Jeriko (Lukasevangeliet 19:1-10). När Jesus från Nasaret besökte staden, klättrade Sackaios, som var liten till växten, ivrigt upp i ett sykomorträd för att få bättre överblick. Jesus fick syn på honom och bjöd sig hem till honom: "I dag skall jag gästa ditt hem." (Luk 19:5). Mötet med Jesus fick vittgående konsekvenser för Sackaios, som insåg att han var tvungen att bryta upp från sitt gamla liv och beslöt sig för att bli en anhängare till Jesus. Han delade ut sina pengar till dem han tagit dem från. "Och har jag pressat ut pengar av någon skall jag betala igen det fyrdubbelt." (Luk. 19:8).

Berättelsen fortsätter med liknelsen om de tio punden (Luk. 19:11-27): "För dem som hörde detta berättade han också en liknelse," (Luk. 19:11).

Enligt Klemens av Alexandria, i dennes bok Stromata, gavs Sackaios efternamnet Mattias av apostlarna och ersatte Judas Iskariot efter Jesu himmelsfärd. Den senare apostoliska successionen identifierar 'Sackaios Publikanen' som den första biskopen av Caesarea.

Personer i Nya testamentet
Män