kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
USA:s damlandslag i fotboll

USA:s damlandslag i fotboll () representerar USA i fotboll på damsidan. USA har sedan början av 1990-talet tillhört världseliten även om konkurrensen med åren ökat. Laget är det mest framgångsrika i internationell kvinnofotboll och har vunnit fyra Dam-VM i fotboll titlar och fyra olympiska guldmedaljer. Laget styrs av United States Soccer Federation.

Den 5 april 2017 nådde U.S. Women's Soccer och U.S. Soccer en överenskommelse om ett nytt kollektivavtal som bland annat skulle leda till en löneökning.

Historik 
USA spelade sin första damlandskamp i fotboll i Jesolo i Italien den 18 augusti 1985, där man förlorade med 0–1 mot Italien.

Huvudtränare

Laguppställning
Följande spelare ingår i spelartruppen i VM 2023 som spelas i Australien och Nya Zeeland.

 Matcher och mål är uppdaterade per den 19 juli 2023.

Se även 
 USA:s herrlandslag i fotboll
National Women's Soccer League
Fotboll i USA

Källor

Externa länkar 

 Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - USA:s damlandskamper i fotboll 

Landslag startade 1985
Damlandslaget
Fotbollslandslag
Fotbollsdamerna
Corregidor

Corregidor är en ö i Filippinerna, strategiskt placerad cirka 48 kilometer väster om huvudstaden Manila och i inloppet till huvudstadsområdet. Ön, som i norr och söder har provinserna Bataan respektive Cavite, har en landarea på 5 kvadratkilometer.

Under andra världskriget var ön huvudkvarter för de allierade. Den blev säte för den filippinska regeringen när Japan invaderade Filippinerna i december 1941. Den 6 maj 1942 var de allierade tvungna att ge upp ön och överlämna den till japanerna. Ön återerövrades av de allierade i mars 1945.

Referenser 

Filippinernas öar
Leo II (bysantinsk kejsare)

Leo II, född 467, död 17 november 474, var bysantinsk kejsare 18 januari - 17 november 474. 

Son till Zeno Isauriern och Aelia Ariadne (dotter till Leo I och Verina).

Som Leo I:s närmaste manliga släkting utropades Leo II till kejsare under Zenos förmyndarskap vid sin morfars död. Han dog i en okänd sjukdom tio månader efter sin kröning och efterträddes av sin far. Verina utnyttjade hans död till att konspirera mot Zeno.

Referenser 

Födda 467
Avlidna 474
Bysantinska kejsare
Män
Personer i Bysantinska riket under 400-talet
Den förlorade sonen (film, 1995, A Father for Charlie)

Den förlorade sonen är en amerikansk film från 1995 i regi av Jeff Bleckner.

Rollista
Louis Gossett, Jr. - Walter Osgood
Joseph Mazzello - Charlie
James Greene - Sam
Don Swayze - Reuben Cantwell
David Hart - Woodrow
William Lucking - Argus
Jack Kehler
Mark Cabus
Patrick Labyorteaux
William Fichtner - Sheriff
Evan Rachel Wood - Tessa
John Bellucci - brodern Joe Fleetwood
Courtenay McWhitney - Fru Watson
Chuck Butto - Ranse Mooney
Steve Whittaker - bonde
Mark Phelan - man på auktion
Michael J. Shea - man vid brand

Externa länkar

Filmer 1995
Amerikanska dramafilmer
Pont de l'Alma

Pont de l'Alma är en bro över floden Seine i Paris, Frankrike. Bron passerar också över trafikleder som går längs floden. Den fick sitt namn för att fira minnet av slaget vid Alma under Krimkriget, där den ottomansk-frankisk-brittiska alliansen vann över den ryska armén 1854. Bron är också känd för att vara platsen för en bilolycka som orsakade döden av Diana, prinsessa av Wales 1997.

Historik
Byggandet av en bågbro ägde rum mellan 1854 och 1856. Den ritades av Paul-Martin Gallocher de Lagalisserie och invigdes av Napoleon III den 2 april 1856. Varje sida av båda de två pirerna var dekorerad med en staty av militär natur: en Zouave och en grenadjär av Georges Diébolt och en skärmskytt och en artillerist av Arnaud.

Allmänheten tog den ursprungliga bron som ett mätinstrument för vattennivåer i tider av översvämningar av Seine: tillgång till gångvägarna vid flodvallarna stängdes vanligtvis när Seines nivå nådde foten av Zouave. När vattnet träffade hans lår var floden oframkomlig för sjöfart. Under den stora översvämningen av Seine 1910 nådde nivån hans axlar. Den franska civilförvaltningen använde Pont de la Tournelle, inte Pont de l'Alma, för att mäta översvämningsnivåer, och sedan 1868 använder de Pont d'Austerlitz.

Bron genomgick en total ombyggnad till en balkbro åren 1970 och 1974, eftersom den hade blivit för trång för att ta emot den ökande trafiken både på och under den. Dessutom hade strukturen sjunkit cirka 80 centimeter. Endast statyn av Zouave behölls: Skirmisher flyttades till Gravelle Stronghold i Vincennes, grenadjären till Dijon och artilleristen till La Fère.

Prinsessan av Wales Dianas död

Bron ligger i anslutning till Pont de l'Alma-tunneln där Diana, prinsessan av Wales och tre andra var inblandade i en dödlig bilolycka den 31 augusti 1997. De jagades av paparazzi och deras chaufför körde under påverkan av alkohol. The Flame of Liberty (fullbordad 1987), vid brons norra ände har blivit ett inofficiellt minnesmärke över Diana. Torget heter nu officiellt Place Diana. Tunneln är känd som en svart olycksfläck från 1982 till 1997 eftersom det inträfade 11 dödsfall i området.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Pictures of the old and the new bridge (på franska)
 Bridge history (på franska)

Broar i Paris
Broar invigda 1856
Broar invigda 1974
1856 i Frankrike
Henrik Strindberg

Henrik Strindberg, född 28 mars 1954 i Kalmar, är en svensk tonsättare.

Biografi 
Strindberg studerade komposition vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm 1980–87 för bland andra Gunnar Bucht och Sven-David Sandström. Han har även deltagit i en sommarkurs ledd av Iannis Xenakis i Delfi 1985. Han spelar även i progg-rockbandet Ragnarök sedan sjuttiotalet.

Strindberg undervisar i komposition vid Gotlands tonsättarskola och Södra Latins gymnasium samt är initiativtagare till Sound of Stockholm, Stockholms enda festival för samtida konstmusik.

Strindberg valdes in som medlem i Föreningen svenska tonsättare 1987 och som ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien 2007.

Henrik Strindberg är son till länsarkitekten Åke Strindberg och Marianne, född Olsson. Han är brorsons son till nordpolsfararen Nils Strindberg och skulptören Tore Strindberg, vilkas far, liksom Henrik Strindbergs farfars far, var kusiner till författaren August Strindberg.

Priser och utmärkelser
2007 – Ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien
2007 – Christ Johnson-priset för Neptuni åkrar
2008 – Rosenbergpriset

Verk
Bambu (1984)
Modell (1984)
Hjärtats slag (1985)
Inse  (1985)
Unngg (1985)
Tredje andningen (1985–86)
I träd (1986–88)
Det första kvädet om Gudrun (1987)
Cassant (1989)
Fyra stycken (1990)
Etymology  (1990–92)
Katsu (1991)
2 Pianos  (1992)
Cheap Thrills (1993)
Nattlig madonna (1993)
Ursprung/gläntor (1993)
Näcken epilog (1994–2002)
Förstorade fragment av en melodi (1995–96)
Vandringsflöjten (1996)
Hopp (1997)
Minne (1997)
Utvald (1998)
Lika (1998–99)
En mans väg hos en ung kvinna (2000)
Improvisationsmodell för nio musiker (2001)
Trådar (2001)
...knäpper och drar (2002)
This Road to Baghdad (2003)
Lågmälda göranden (2003)
I Thought Someone Came (2003–04)
Puff (2004)
Bryta snitt. Tiden fryser  (2005)
Zum-zum (2006)
Neptuni åkrar (2006)
Aria (2007)
Rapidité (2008)
Tidslinje (2008)
Raster (2008)
Femte strängen (2009)
Tidsbågar (2010)
Lamentationer (2011)
Transformation of Memory (2012)
Bilder (2012)
One Child (2013)
O Freunde, Let Others Speak (2013)
Femte handen (2014)
Tidskapslar (2014)
Om a Single Subject (2014)

Externa länkar
Henrik Strindbergs webbplats

Källor 

Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Födda 1954
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Män
Levande personer
Medlemmar i Föreningen svenska tonsättare
Personer från Kalmar
Personer verksamma vid Byteatern
Hideki Yukawa

Hideki Yukawa , född 23 januari 1907 i Tokyo, död 8 september 1981 i Kyoto, var en japansk teoretisk fysiker och nobelpristagare i fysik.

Asteroiden 6913 Yukawa är uppkallad efter honom.

Biografiska uppgifter 
Hideki Yukawa gifte sig 1932 med Sumi och fick två söner, Harumi och Takaaki.

Karriär 
Hideki Yukawa avlade kandidatexamen i naturvetenskap 1929 vid Kyoto universitet, och han stannade kvar där som föreläsare i fyra år. 1933 blev han, vid 26 års ålder, biträdande professor vid Osaka universitet. 

År 1938 tilldelades han en doktorsgrad i vetenskap vid Osaka universitet, främst för sina förutsägelser om förekomsten av mesoner och sina teoretiska studier av kärnkraftens natur. Dessa forskningsresultat var anledningen till att han senare tilldelades Nobelpriset i fysik.

År 1940 fick han en professur vid Kyoto universitet. 1940 tilldelades han Japanska Akademins kejserliga pris och 1943 dekorerades han med medalj för Kulturella Insatser av den japanska regeringen.

1949 blev han professor vid Columbia University och fick sitt nobelpris sedan Cecil Powell 1947 upptäckt pimesonen, som förutsagts i Yukawas mesonteori från 1934. Yukawa förutsade även elektroninfångning, där en elektron i K-skalet kan bli absorberad av kärnan. 1953 utnämndes han till den förste ordföranden för Yukawa Institute for Theoretical Physics.

Vetenskapliga insatser 
Hideki Yukawas intressen låg inom teoretisk fysik, i synnerhet kring teorier om  elementarpartiklar. Yukawa blev den förste japan som 1949 tilldelades Nobelpriset i fysik, efter att ha förutspått pimesonernas existens. 1935 publicerade han sin teori om mesoner, som förklarade utbytet mellan protoner och neutroner och fick ett avgörande inflytande på forskningen kring elementarpartiklar.

Hedersbetygelser  
Han fick ett hedersdoktorat vid Parisuniversitetet och blev hedersmedlem i Royal Society of Edinburgh, Indiska vetenskapsakademin, International Academy of Philosophy of Science och Pontificia Academia Scientiarum som erkännande för insatser inom vetenskapen.

Övrigt 
Han var redaktör för Progress of Theoretical Physics från 1946 och publicerade åtskilliga vetenskapliga artiklar och föreläsningsanteckningar, däribland Introduction to Quantum Mechanics (1946) och Introduction to the Theory of Elementary Particles, 1948, båda på japanska. 1955 sällade han sig till 10 andra ledande vetenskapsmän och intellektuella och undertecknade Russell-Einsteinmanifestet, vilket krävde kärnvapennedrustning.

Se även 
 Japans kärnvapenprogram

Referenser

Externa länkar 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysik 1949
 Nobelprize.org, Hideki Yukawa – biografi
 Nobelprize.org, Award ceremony speech – Ivar Wallers presentation av Yukawas arbete vid Nobelprisutdelningen

Nobelpristagare i fysik
Japanska fysiker
Födda 1907
Avlidna 1981
Män
WP:Projekt Japan
Japanska eponymer
Personer från Tokyo
Alumner från Kyoto universitet
Alumner från Osaka universitet
Brand Jónsson

Brand Jónsson var en litterärt bildad biskop som var verksam på Island under 1200-talet. Han dog 1264. Man tror att det var Brand som nertecknade Hravnkel Frösgodes Saga.

Brand var son till Jon Sigmundarson som tillhörde Svinfellingarnas ätt. 
 

Isländska biskopar
Isländska författare
Isländskspråkiga författare
Avlidna 1264
Män
Födda okänt år
Personer på Island under 1200-talet
Trainspotting 2

Trainspotting 2 är det andra soundtracket till filmen Trainspotting. Albumet släpptes 1997.

Låtlista 
Golden Years - David Bowie
Nightclubbing - David Bowie, Iggy Pop
Atmosphere - Joy Division
Born Slippy - Underworld
Choose Life - PF Project/Ewan McGregor
Come Together - Primal Scream
Dark and Long - Underworld
A Final Hit - Leftfield
Habanera - From Carmen
Inner City Life - Goldie
Our Lips are Sealed - Fun boy three
The Passenger - Iggy Pop
Statuesque - Sleeper
Temptation - Heaven 17
Think About the Way - Ice MC

Musikalbum 1997
Krypning

Krypning () innebär en bestående, icke-elastisk deformation som uppstår i ett material vid en längre tids belastning. Deformationen grundar sig dels i pålagd spänning, dels i termiskt aktiverade atomrörelser. Storleken på deformationen påverkas således både av pålagd belastning och aktuell temperatur. 

Krypdata brukar sammanställas, med hjälp av en krypprovmaskin, till en krypkurva som visar den totala töjningen mot tiden. Kurvan i sig kan delas in i tre delar. Primär kryp, stationär eller sekundär kryp och den sista, tertiära delen, leder till krypbrott (σb). Deformationen brukar även beskrivas med hjälp av en tidsberoende krypmodul, Ec(t) (c står för den engelska benämningen creep), och definieras som Ec(t)=σ0/ε(t).

Krypning skiljer sig stort för olika materialtyper. Plaster tillhör exempelvis de viskoelastiska materialen och får bestående deformationer redan vid relativt låga temperaturer, medan många metaller har ett elastiskt uppträdande (ingen bestående deformation) upp till flera hundra graders temperatur. Vid konstruktion av till exempel gasturbiner är det avgörande att hitta material med låg kryp-deformation och att hålla belastningar och temperaturer inom avsedda gränser.

Se även
Brottseghet 
Hookes lag
Material
Mekanisk spänning
Töjning

Referenser
Becker & Bertilsson (2000) Polymera material - kompendium, Institutionen för polymera material, Chalmers tekniska högskola: Göteborg 
Lundh, Hans (1998) Grundläggande hållfasthetslära, Norstedts:KTH, Stockholm, 

Hållfasthetslära
Material
Tubular Bells

Tubular Bells är Mike Oldfields debutalbum, inspelat när han var 19 och släppt den 25 maj 1973. Albumet var också det första att släppas på det nyligen startade skivbolaget Virgin Records. Albumet domineras av Oldfield själv som spelar över 20 olika instrument. De flesta spelade han in ett och ett för sig under stunder då Virgins nya studio (The Manor) inte användes, vilket ofta var nattetid.

Tubular Bells fick under 1990-talet tre stycken uppföljare, Tubular Bells II (1992), Tubular Bells III (1998) och The Millennium Bell (1999). En nyinspelning av albumet gjordes 2003 med titeln Tubular Bells 2003.

Låtlista
"Tubular Bells part 1" - 25:00
"Tubular Bells part 2" - 23:50

Medverkande
Mike Oldfield - akustisk gitarr, basgitarr, elgitarr, Farfisa-, Hammond- och Lowreyorgel, fuzzgitarr, glockenspiel, honky tonk piano , mandolin, piano, slagverk, spansk gitarr, timpani, fiol, sång, tubular bells.
Steve Broughton - slagverk
Lindsay Cooper - kontrabas (ej att förväxlas med den kvinnliga Lindsay Cooper som spelade på Hergest Ridge)
Mundy Ellis - sång
Jon Field - flöjt
Sally Oldfield - sång
Vivian Stanshall - master of ceremonies
The Manor Choir (Simon Heyworth, Tom Newman och Mike Oldfield - av dem själva kallat the bootleg chorus eftersom de tyckte att deras rop och tjut påminde om publiken på en bootlegskiva

Externa länkar
Tubular.net - Tubular Bells

Musikalbum 1973
Album av Mike Oldfield
Album utgivna på Virgin Records
Brittiska debutalbum
Den förlorade sonen (film, 2001)

Den förlorade sonen är en svensk-tysk-dansk-finländsk dokumentärfilm från 2001 i regi av Fredrik von Krusenstjerna.

Handling 
Filmen handlar om Ingo Hasselbach, en av de mest kända ny-nazistiska ledarna i Tyskland. Hasselbachs far har tagit avstånd från honom på grund av hans åsikter, men trots att han nu har hoppat av har de inte pratat med varandra på tio år. Filmen handlar bland annat om försoningsprocessen mellan de båda.

Om filmen 
Filmen visades första gången på festival den 29 januari 2000 och hade sverigepremiär den 30 januari 2001. Den har även visats på SVT.

Rollista 
Ingo Hasselbach   
Hans Canjé   
Kurt Goldstein   
Burkhard Schröder   
Bernd Wagner   
Horst-Eberhard Richter   
Werner Händler   
Jens Pfannschmidt   
Fredrik von Krusenstjerna

Samtliga spelar sig själva.

Musik i filmen 
Musiken är komponerad av tonsättaren Jonas Bohlin.

Externa länkar 
 

Svenska dokumentärfilmer
Svenska filmer 2001
Tyska dokumentärfilmer
Danska dokumentärfilmer
Finländska dokumentärfilmer
Tyska filmer 2001
Danska filmer 2001
Finländska filmer 2001
Filmer i regi av Fredrik von Krusenstjerna
Engelskspråkiga filmer
Tyskspråkiga filmer
Giovanni Ciampoli

Giovanni Ciampoli, född 1589, död 8 september 1643, var sekreterare åt påven Urban VIII. Han anslöt sig till Galileis åsikt om att jorden snurrar runt solen trots att han var involverad i den katolska kyrkan. Detta gjorde att han blev förvisad till Montalto delle Marche och aldrig mer fick komma tillbaka till Rom.

Personligheter inom romersk-katolska kyrkan
Födda 1589
Avlidna 1643
Män
La Rioja (provins i Argentina)

La Rioja (Provincia de La Rioja) är en provins i nordvästra Argentina. Provinshuvudstad heter också La Rioja. Talampaya nationalpark ligger i provinsen.

Externa länkar 

  Officiell webbplats

Argentinas provinser
La Rioja, Argentina

La ciudad de todos los santos de la nueva Rioja är huvudstad i regionen La Rioja i nordvästra Argentina. Staden har ca 140 000 invånare (2012).

Externa länkar

Orter i La Rioja (provins)
Orter grundade 1591
Förlamning

Förlamning (också paralys), tillstånd då muskel eller muskelgrupp är satt helt ur funktion, varvid delar av eller hela kroppen blir orörlig. Vanligaste orsaken till förlamning är skada i ryggraden. Förlamning är också ett symtom av Miller-Fischer syndrom.

Vid hemiplegi är ena kroppshalvan förlamad, så exempelvis efter stroke. Andra möjliga orsaker till förlamning inkluderar skallskada, ryggmärgsskada och multipel skleros. Ibland kan en förlamning vara resultatet av flera andra sjukdomstillstånd, såsom cerebral pares och Guillain-Barrés syndrom.

Det är svårt att säga exakt hur många svenskar som är drabbade av förlamning. En amerikansk studie visade att 1 av 50 individer var förlamade i någon utsträckning. Denna siffra kan dock skilja sig jämfört med motsvarande siffra här i Sverige, men troligtvis inte särskilt mycket.

Se även 
 Pares, där muskelfunktionen bara är delvis nedsatt.
 Tetraplegi
 Paraplegi
 Dissociativ motorisk störning
 Katalepsi
 Stämbandsförlamning

Referenser

Motoriska tillstånd och störningar
Jim Brithén

Jim Hans Brithén, född 19 april 1956 i Ängelholm, är en svensk ishockeytränare och tidigare ishockeyspelare, som även är politiskt aktiv i Ängelholms kommun.

Biografi

Ishockeyspelaren
Som ishockeyspelare var Brithén främst knuten till Rögle BK, där han spelade från 1972 till 1985 med avbrott 1975–1976 och 1977–1978 för spel för Malmö IF respektive Väsby IK. Han spelade som högst i Division 1 (Malmö IF, Väsby IK samt 1982–1985 för Rögle BK).

Ishockeytränaren
Brithén var ursprungligen polis till yrket. Han studerade 1988–1991 vid Gymnastik- och idrottshögskolan, där han har examen från tränarprogrammet.

Brithén har arbetat som ishockeytränare för lag på olika nivåer. Hans främsta merit är från 2001–2002, då han förde Modo till silver i Elitseriens slutspel och som en följd av det fick motta ishockeyjournalisternas utmärkelse Årets coach 2002. Den påföljande säsongen med ett lag där flera tidigare spelare lämnat klubben blev emellertid mindre framgångsrik, och Brithén måste lämna laget mitt under säsongen. 

Bland andra uppdrag för svenska seniorlag i de högre divisionerna kan nämnas att Brithén var huvudtränare 2003–2005 för det allsvenska laget AIK samt gjorde ett inhopp 2008–2009 som huvudtränare för Södertälje SK i Elitserien. Åren 1994–1996 var han huvudtränare för Linköping HC i Division 1. Under åren 1996–2001 var Brithén anställd av Danska ishockeyförbundet, bland annat som förbundskapten. Han har vidare tränat seniorlag i Storbritannien och Österrike. Under senare år har Brithén främst arbetat med ungdomshockey och spelarutveckling. Säsongen 2007–2008 var han huvudtränare för det svenska ungdomslandslaget U16 och 2014–2015 för det svenska ungdomslandslaget U18. 

Brithén driver det egna företaget Brithén Coaching. Han har varit expertkommentator för Canal+.

Politikern
Som lokalpolitiker är Brithén sedan 2010 medlem av kommunfullmäktige i Ängelholms kommun. Han har där representerat det lokala Engelholmspartiet, som han varit med om att grunda men lämnade 2016. Han har sedan fortsatt i lokalpolitiken som partipolitiskt obunden. 2015–2018 var han kommunfullmäktiges förste vice ordförande samt ledamot av kommunstyrelsen.

Övrigt
Jim Brithén är far till ishockeyspelaren Ted Brithén.

Källor
 

Svenska ishockeyspelare
Svenska ishockeytränare
Svenska sportkommentatorer
Ishockeyspelare i Rögle BK
Spelare i Malmö Redhawks
Tränare i Linköping HC
Födda 1956
Män
Levande personer
Idrottare från Ängelholm

<
Pares

Pares, detsamma som förlamning, nedsatt kraft i en muskel eller muskelgrupp. Om förlamningen är total används ofta ordet paralys. En pares kan bero på sjukdom eller skada i förbindelsen mellan hjärnan och ryggmärgen ("central pares"), i förbindelsen mellan ryggmärgen och muskeln ("perifer pares" t.ex. paraplegi och tetraplegi) eller i själva muskeln.

Se även 
Cerebral pares
Dissociativ motorisk störning

Motoriska tillstånd och störningar
Muskelsjukdomar
Cave Story

Cave Story (洞窟物語, Doukutsu Monogatari) är ett freeware-plattformsspel av den japanska amatörspeltillverkaren Daisuke Amaya. Spelet är ett klassiskt actionäventyr i samma tradition som The Goonies II till Nintendo Entertainment System. Spelet fick stort genomslag i västvärlden, speciellt av datorspelsutvecklare till indiespel, efter att det översatts till engelska av fans. Spelet blev utsett det bästa gratisspelet någonsin av Super Play.

Handling 
I spelets början vet spelaren i princip ingenting, men får alltefter som spelet fortskrider reda på historien bakom det.

Här är en kort rekapitulation:
En robotsoldat som har tappat minnet vaknar upp i en grotta. Han letar rätt på ett vapen, vilket gör att han kan ta sig fram till en by som heter Mimiga Village, där det kaninliknande folket mimiga bor. Väl där får spelaren lära känna den fyrkantiga, brödrostliknande Balrog, häxan Misery/Misari. Sue (som förvandlats till en mimiga av häxan Misery), King (mimigafolkets ledare) och Toroko (en mimigaflicka som blev vän med Sue). Toroko blir senare tvingad av den ondskefulle doktor Fuyuhiko Date att äta en viss sorts röda blommor. Om mimiga äter sådana blommor, börjar deras blod koka och de blir till en sorts varulvskaniner.

Modifikationer 
Med ett verktyg som kallas Miza är det möjligt att hacka spelet, och ändra kartor, platser, dialog och mycket annat. Det har gjorts många olika versioner av Cave Story på grund av detta.

En svensk version av spelet skall vara under utveckling.

Referenser

Externa länkar 
 Cave Story (Doukutsu Monogatari), A Tribute Site
 Ladda ner spelet med engelsk patch
 Mycket info, walktrough och ett diskussionsforum
 Skaparen Pixels webbplats 
 Doukutsu Monogatari Uploader - Användare laddar upp Doukutsu Monogatari-relaterat multimedia

Datorspel 2004
Amigaspel
Linuxspel
Nintendo 3DS-spel
Nintendo Switch-spel
WiiWare-spel
Windows-spel
Indiespel
Plattformsspel
Pelle Svensson (ishockeyspelare)

Per-Johan "Pelle" Svensson, född 20 februari 1970 i Åstorp (Björnekulla församling), är en svensk ishockeyspelare, ishockeytränare och lärare.

Svensson var av de ishockeyspelare som hjälpte Rögle BK upp i Elitserien 1992.
Svensson har spelat i Rögle BK större delen av sin spelarkarriär, men han har också hunnit med några års spel i Tyskland.
Han spelade några matcher med U20 landslaget och debuterade i A-landslaget den 16 december 1995. 
 
Under kvalserien 2010 tog Svensson över som tränare för Rögle efter Gunnar Persson. Han var därefter tränare i Helsingborgs HC.

Från våren 2014 till våren 2018 var Svensson tränare för IF Troja-Ljungby. 2018–2019 tränade han Odense Bulldogs för att 2020 återvända till Helsingborg som sportchef och huvudtränare.

Källor

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Rögle BK
Svenska ishockeytränare
Personer från Åstorp
Födda 1970
Levande personer
Män
Seborré

Seborroiskt eksem, pityrodeseksem, är en hudsjukdom. Den uppträder till följd av seborré, det vill säga att avsöndringen av talg från talgkörtlarna ökar betydligt. Seborroiskt eksem är ofta förknippat med mjällbildning på huvudets hårbotten.

Seborré hos vuxna är bestående och tillståndet kan uppträda till och från under återstoden av den drabbades livstid. Eksemen blossar ofta upp i samband med att vädret blir kallt och torrt. Stress är en annan faktor som kan få eksemen att blossa upp. Seborré är generellt sett allvarligare hos män än hos kvinnor. Tillståndet uppträder vanligtvis för första gången i samband med puberteten och når sin höjd när personen befinner sig i 40-årsåldern. Hos äldre människor är tillståndet förekommande men mindre allvarligt.

Se även
Dermatit
Mjölkskorv
Akne

Referenser

Hudsjukdomar
Dermatit