kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Drifters

Drifters var ett dansband från Lidköping, bildat 1962. 

Vid Svenska dansbandsveckan i Malung 2004 tilldelades Drifters Guldklaven som Årets dansband. Drifters fick 50 % av rösterna, medan tvåan Lasse Stefanz och trean Black Jack fick 35 % respektive 15 % av rösterna. Bandet spelade också in "När du var här", ledmotivet till serien Möbelhandlarens dotter som visades i Sveriges Television 2006, en melodi för vilken Drifters fick Guldklaven för "Årets låt". Drifters har också nominerats till Grammis för 2007 i kategorin "Årets dansband/schlager". 

Under 2000-talets första decennium turnerade man även i Tyskland .

2010 gjorde gruppen även en cover på det nederländska Eurovisions-bidraget "Sha La Lie".

2020 berättade bandet att de väljer att lägga ner.

Medlemmar sedan starten

Diskografi 
Album

 (25-årsjubileum)

Melodier på Svensktoppen 
"Flyga över himmelen blå" – 1993 (med Marie Arturén)
"Nästa gång det blir sommar" – 1993 (med Marie Arturén)
"Kommer tid kommer råd" – 1994 (med Marie Arturén)
"Lycka till" – 1994 (med Marie Arturén)
"Än kan jag känna det där" – 1994 (med Marie Arturén)
"Det finns en" – 1995 (med Marie Arturén)
"Ännu en gång" – 1996 (med Marie Arturén)
"Du ger kärleken ett namn" – 1997 (med Ann-Charlotte)
"Det brinner en låga" – 1997 ( med Ann-Charlotte)
"Kärlek och gemenskap" – 1999
"Kärleken rår ingen på" – 2000 (med Erica Sjöström)
"Kom hem och sov i min säng" – 2000 ( med Erica Sjöström )
"Om du vill ha mig" – 2001 ( med Erica Sjöström )

Missade listan
"Jag säger som det är" – 1998
"En på miljonen" – 2002 (testades 16 mars 2002 , men missade listan) .
"Stanna hos mig" – 2011
"Kom tillbaks" – 2011
"Livet kommer inte i repris" – 2013
"Vår egen väg" – 2016

Referenser

Fotnoter 

Guldklavenvinnare
Musikgrupper bildade 1962
Musikgrupper från Skövde
Svenska dansband
Mastering

Mastering handlar om två saker:

 En bearbetningsprocess där slutkomprimering och tonjustering sker på ljud (men även andra bearbetningsprocesser), vilket som exempel kan vara musik eller filmljud. Processen kallades ursprungligen för pre-mastering.

 Produktion av den färdiga mastern, inklusive att sätta koder för spårens start- och stopptider. Mastern är den kopia som används för att trycka upp ett större antal kopior av ljudmediet, till exempel vid tryckning av LP- eller CD-skivor. En dubplate är en typ av vinylskiva som används under mastering av skivor och kvalitetskontroller av testinspelningar innan den slutgiltiga inspelningen. Skivor av dubplate-typ är av sämre kvalitet än vanliga vinylskivor och har därför sämre hållbarhet och går inte heller att spela lika många gånger (mellan 30 och 50 spelningar) som en vanlig skiva.

Externa länkar 

Ljudteknik
Victor Lopez

Victor Lopez, född Victor Lopez von Unge 17 oktober 1966, är en svensk skådespelare.

Filmografi 
1993 – Hon & han (kortfilm)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
 

Svenska skådespelare
Män
Födda 1966
Levande personer
Demonernas port

Demonernas port (japansk originaltitel: , kanji: ) är en japansk kriminal-dramafilm från 1950 i regi av Akira Kurosawa. Filmen är kanske mest känd under originaltiteln Rashōmon, som syftar på "slottsporten", en infartsbyggnad i Kyoto. Filmmanuset bygger på två noveller av Akutagawa Ryunosuke, den ena med samma titel som filmen. Den andra är Yabu no Naka (, In a Grove, 1921), som svarar för huvuddelen av intrigen.

Filmen tilldelades Guldlejonet vid filmfestivalen i Venedig 1951. Detta resulterade i att den blev Kurosawas, och därmed även japansk films, genombrott i väst. Vid Oscarsgalan 1952 tilldelades Demonernas port en Oscar för bästa utländska film.

I Sverige hade filmen premiär 31 augusti 1953 och var tillåten från 15 år. Två minuter av stridsscenerna i akt fyra klipptes bort av den svenska filmcensuren.

Handling 
Handlingen cirkulerar kring ett mord och hur dess händelseförlopp uppfattats helt olika av fyra olika vittnen (inklusive offret själv via spiritistiskt medium). Frågan handlingen ställer är, hur man egentligen kan skilja sant från falskt eller om det ens är möjligt.

Rollista, urval 
 Toshiro Mifune – Tajomaro, bandit
 Masayuki Mori – Takehiro, samuraj
 Machiko Kyō – Masako, samurajens hustru
 Takashi Shimura – vedhuggaren
 Minoru Chiaki – prästen
 Noriko Honma – mediet

Influenser

Bearbetningar 
Under våren 2007 blev Demonernas port teaterpjäs på Malmö Dramatiska Teater. Bogdan Szyber och Carina Reich har bearbetat historien och förlagt skådespelet till en bilverkstad i Sverige 1972. Niklas Engdahl och Regina Lund spelar två av rollerna.

Inom litteraturen 
 Michelle Pavers tredje romandel i sin Vargbröder-serie använder sig av Demonernas port som svensk undertitel.

Referenser

Externa länkar 

 

Japanska dramafilmer
Filmer 1950
Filmer i regi av Akira Kurosawa
Oscar för bästa icke-engelskspråkiga film
WP:Projekt Japan
Hugo Ruiz

Hugo Ruiz, född 16 juni 1972, är en svensk skådespelare.

Filmografi
  
2000 – Bastarderna i Paradiset

Källor

Externa länkar

Svenska skådespelare
Män
Födda 1972
Levande personer
Antonio Maceo

Antonio Maceo, född 14 juni 1845 i Majaguabo, San Luis, Kuba, död 5 juli 1896 i slaget vid Loma del Gato, var en av de mest kända gerilla-ledare i Latinamerika under 1800-talet.

Externa länkar
Antonio Maceo
history of cuba

Kubanska politiker
Män
Födda 1845
Avlidna 1896
Franco Mariano

Franco Mariano, född 22 augusti 1922 i Rom, Italien, död 29 mars 1998 i Farsta, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1922
Avlidna 1998
Skådespelare från Rom
Jesper Bergom-Larsson

Jesper Bergom-Larsson, född 24 juni 1961 i Johannes församling, Stockholm, är en svensk skådespelare, filmproducent, manusförfattare och filmkonsulent. Han är barn till Helena Henschen och barnbarn till Matts Bergom Larsson.

Filmmanus

Producent

Filmografi roller

Referenser

Externa länkar
  
Saltfilm

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska filmproducenter
Svenska filmkonsulenter
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Larsson
Män
Födda 1961
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Manusförfattare från Stockholm
Al Farabi

Muhammad ibn Muhammad ibn Tarkhan ibn Uzalagh al-Farabi, persiska محمد فارابی, i västerlandet känd under namnen Alpharabus, Alfarabi eller helt enkelt Farabi, född omkring 872, död 950, var en islamisk filosof och vetenskapsman av persisk härkomst.

Historiker tvistar om hans härkomst; möjligen föddes han i dåvarande även kallad Farab  på hennes namn i kazakstan . År 901 påbörjade sina högre studier i Bagdad.

Al Farabi skrev ett utförligt verk som kommenterar det som skulle ha varit ett av Aristoteles verk. Senare uppdagades det att det rörde sig om ett nyplatonskt verk. Nyplatonska verk tillskrevs ofta Aristoteles då de översattes till arabiska under den här tiden.

Al Farabi utövade ett mycket stort inflytande inom ämnen som musik, matematik, medicin och filosofi. Han var starkt influerad av Aristoteles och nyplatonismen.

Al Farabi banade väg för Ibn-Sina (Avicenna) som föddes 30 år efter Al Farabis död. En kommentar av Aristoteles metafysiken skriven av just Al Farabi skulle komma att ge Ibn-Sina (Avicenna) en ledtråd in i Aristoteles värld. Al Farabi såg religionen som en slags symbolisk sanning. Han trodde inte på ödet, något som annars var en grundläggande tanke i den muslimska värld han tillhörde. Han anses ha varit tänkaren som skilt på logos i två olika grupper; idén och beviset.

Hans namn kan ha givit upphov till det portugisiska ordet 'alfarrábio' som betyder gammal tråkig eller tjock bok.

Asteroiden 7057 Al-Fārābī är uppkallad efter honom.

Källor

Externa länkar 

Islamiska filosofer
Födda 870-talet
Avlidna 950
Män
Farinelli

Filmen om Farinelli hittas på Farinelli (film)

Farinelli, född Carlo Broschi 24 januari 1705 i Neapel, död 15 juli 1782, var en italiensk kastratsångare.

Biografi 
Farinelli föddes i Puglia i en lågadlig familj. Hans far, Salvatore, var borgmästare i Marate och Cisternino 1706-1709. Carlo Broschi kastrerades som pojke för att hans vackra röst skulle bevaras. 

Han sändes till ett musikkonservatorium särskilt avsett för kastrater. Där fick pojkarna röstträning, komponeringslektioner och möjligheten att improvisera, något som publiken uppskattade. Han tog artistnamnet Farinelli efter en italiensk magistrat.

Under Nicola Porporas ledning fick Farinelli en fantastiskt vacker röst. Han blev känd i södra Italien som il ragazzo ("pojken") och sjöng för publik första gången 1720 i Porporas Angelica e Medoro. 1722 gjorde han sitt första framträdande i Rom i sin lärares Eumene, och väckte uppskattning då han överträffade en populär tysk trumpetare, för vilken Porpora hade skrivit ett obbligato till en av pojkens sånger, där han höll ut tonen med imponerande längd, renhet och styrka. Han sjöng ofta den kvinnliga huvudrollen i Porporas opera Adelaide.

Farinelli uppträdde i Wien 1724 och i Venedig följande år, och återvände kort därefter till Neapel. 

Farinelli sjöng ofta arior och operor skrivna av sin bror Riccardo Broschi. Eftersom de är skrivna särskilt för Farinelli anses de bära vittnesbörd om dennes rösts fantastiska virtuositet och höjd.

Film
År 1994 gjordes en film om hans liv – Farinelli. 

Idag finns inga kastratsångare, så för att skapa Farinellis sångröst använde man polska sopranen Ewa Małas-Godlewska och den amerikanske kontratenoren Derek Lee Ragin. De sjöng var för sig, och sången sattes sedan ihop digitalt.

Aktuellt 

12 juli 2006 grävdes Farinellis kvarlevor upp från Certosakyrkogården i Bologna.
Forskarna överraskades av att de inte bara fann Farinellis kvarlevor utan även hans släkting Carlotta Pisani Broschis. Gravupptagandet anstiftades av den florentinske antikvarien Alberto Bruschi och av Luigi Verdi, sekreterare vid Farinelli Study Center, tillika koordinator och allmänt ansvarig för projektet. Maria Giovanna Belcastro på Antropologiska Institutet vid universitetet i Bologna och Gina Fornaciari, paleoantropolog vid universitetet i Pisa är de vetenskapsmän som fått uppdraget att såväl forska fram nya data om Farinelli och hans livsstil, vanor och eventuella sjukdomar eller åkommor, som att fastställa kastratens fysiologiska status.

"Då Carlotta avled, öppnades graven och Farinellis ben lades samman i botten för att få plats för Carlottas kvarlevor"  sade musikologen Carlo Vitali den 13 juli 2006. Detta har lett till att Farinellis kvarlevor, som hans käkben, flera tänder, delar av skallen och nästan alla av hans större ben inte var så välbevarade. Vitali beskrev de större benen som långa och kraftiga, vilket överensstämmer såväl med de officiella porträtten av Farinelli, som med kastratens rykte om att vara ovanligt lång.

Källor

Noter 

Kastratsångare
Födda 1705
Italienska operasångare under 1700-talet
Män
Avlidna 1782
Mononymt kända personer
William P. Longley

William Preston Longley, känd som Wild Bill Longley född 6 oktober 1851 i Austin County, Texas, död 11 oktober 1878 i Giddings, Texas, genom hängning, var en av de mest efterlysta amerikanska förbrytarna, och sades ha dödat över 32 män.

Referenser

Externa länkar
spartacus schoolnet
William Preston Longley

Amerikanska brottslingar
Personer från Austin County
Födda 1851
Avlidna 1878
Män
Sky Group

Sky Group Limited, tidigare Sky plc, är ett företag som sänder television via satellit till Storbritannien och Irland (tjänsten Sky Digital) och som även äger ett flertal tv-kanaler (såsom Sky One och Sky News). Företaget kontrolleras av Rupert Murdoch-ägda News Corporation.

Historik 
Sky har sitt ursprung i en satellit som köptes av Murdoch 1982 och som fick namnet Sky Channel. Den 5 februari 1989 relanserades Sky som Sky Television och man började sända fyra tv-kanaler via Astra 1A-satelliten: Sky Channel (som fick namnet Sky One efter några månader), Sky Movies, Sky News och Eurosport.

Rivalen British Satellite Broadcasting (BSB) kunde inleda sina sändningar via satelliterna Marcopolo 1 och Marcopolo 2 ett drygt år senare. Det gick dock dåligt för båda företagen och i november 1990 fusionerade de och blev BSkyB. BSB:s kanaler Now och Galaxy fusionerades in i Sky News respektive Sky One. BSB:s The Power Station byttes ut mot Sky Movies. Senare såldes Marcopolo-satelliterna till Norska Telenor och svenska NSAB (nu SES Sirius). Och i stället använde man bara Astrasatelliterna. Av BSB:s fem kanaler fanns bara The Movie Channel kvar, samt The Sports Channel som fick namnet Sky Sports och ersatte Eurosport för Skys tittare.

1998 kunde man lansera digitala tv-sändningar med tjänsten Sky Digital och år 2001 upphörde alla analoga sändningar.

Tillgänglighet i Sverige 
Signalen från de flesta av kanalerna som sänder på Sky-plattformen är tillgänglig i Sverige om man bara har en tillräckligt stor parabol. Däremot är programkorten inte officiellt tillgängliga i Sverige utan enbart till personer skrivna i Storbritannien eller Irland. Flera kanaler sänder dock okodat, vilket gör att man kan se dem utan abonnemang. BBC One, BBC Two, BBC Three, BBC Four, BBC News 24, CBBC, CBeebies, BBC Parlament, ITV1, ITV2, ITV3 och CITV är några exempel.

BSkyB-delägda kanaler 
 Sky Arts
 Sky Active
 Sky Box Office
 Sky Deutschland
 Sky Movies Premiere
 Sky Movies Premiere +1
 Sky Movies Comedy
 Sky Movies Action & Thriller
 Sky Movies Family
 Sky Movies Drama
 Sky Movies Classics
 Sky Movies Sci-Fi & Horror
 Sky Movies Modern Greats
 Sky Movies Indie
 Sky Movies HD1
 Sky Movies HD2
 Sky News
 Sky1
 Sky2
 Sky3
 Sky Sports 1
 Sky Sports 2
 Sky Sports 3
 Sky Sports Xtra
 Sky Sports News
 Sky Travel
 Sky Travel Extra
 Sky Vegas Live
 Nickelodeon UK (40%)
 The History Channel (UK; 50%)
 Paramount Comedy 1 & 2 (UK) (25%)
 MUTV (33,3%)
 Music Choice Europe plc (38,8%)
 Attheraces Holdings Limited (50%)

British Sky Broadcasting
News Corporation
Baby doll (nattlinne)

Baby doll är en typ av midjekort eller stusskort nattlinne, tillverkat av exempelvis chiffong, siden eller satin. Baby doll-nattlinnet kan ha spetsdetaljer och även vara genomskinligt. Oftast bärs det i kombination med matchande trosor.

Benämningen baby doll kommer från filmen Baby Doll från 1956, i vilken Carroll Baker spelar huvudrollen som den barnsliga tonårskvinnan som sover i spjälsäng iklädd kort transparent nattlinne.

Källor

Externa länkar

Nattkläder
Damkläder
Bebi Dol

Bebi Dol (Serbiska: Беби Дол), ibland Baby Doll är artistnamnet för den serbiska sångerskan Dragana Šarić. Hon föddes den 2 oktober 1962 i Belgrad, Serbien.

Eurovision Song Contest 1991 
Hon representerade dåvarande Jugoslavien i Eurovision Song Contest 1991 med bidraget "Brazil" som slutade på plats 21 med ett enda poäng tilldelat från Malta. Jugoslavien fick därmed sin sämsta placering någonsin i tävlingen. Dessförinnan hade Bebi Dol vunnit den nationella uttagningen, Jugovizija, i Sarajevo. Hon vann med 68 poäng, endast 2 poäng före tvåan Daniel.

Hon hade skrivit låten själv tillsammans med Zoran Vracević, som komponerade den. Bidragets dirigent i 1991:års tävling var Slobodan Marković. Babi Dols bidrag var först ut på scen i tävlingen av totalt 22 framföranden. Före varje framträdande spelades en video upp där artisten framförde en känd italiensk låt. Bebi Dol hade tilldelats låten Non ho l'età med Gigliola Cinquetti, som hade framfört den minuterna innan då hon och den andra programledaren, Toto Cutugno, hade introducerat årets tävling med de låtar som de vunnit tidigare tävlingar med. Bebi Dol kom att bli den sista artisten någonsin att representera SFR-Jugoslavien i Eurovision Song Contest innan kriget bröt ut och landet splittrades senare samma år.

Trots Bebi Dols låga placering i tävlingen, så blev "Brazil" en stor hit i Jugoslavien och rättigheterna såldes även till Grekland, Italien och Beneluxländerna. En anledning till att låten endast fick en 21:a plats i tävlingen påstås vara på grund av de politiska spänningarna i Jugoslavien vid tävlingstillfället. Bara två dagar innan tävlingen inträffade Borovo Selo-massakern, där 12 kroatiska polismän och 3 serber miste livet. Under en presskonferens i samband med massakern hade Bebi Dol fått många känsliga och obekväma frågor angående den politiska situationen i Jugoslavien. Men det finns också andra förklaringar till Bebi Dols låga placering; man hade bland annat skrivit om texten i hennes låt och ändrat det instrumentala arrangemanget så att det inte längre lät som det bidrag som hon vann med i Sarajevo. Under repetitionerna innan tävlingen fanns inte heller hela orkestern på plats och delar av bidraget och dess arrangemang kunde inte övas in.

Med på scen fanns, förutom Bebi Dol, körsångerskorna Kristina Kovač och Aleksandra Kovač samt dansarna Marija Mačić-Tarlać, W-Ice och Ranka.

Övrigt 
2004 gjorde Bebi Dol comeback i den inhemska serbiska versionen av Eurovision Song Contest, Beovision.

Diskografi

Studioalbum 
 Ruže i krv (1983)
 Ritam srca (1995)
 Ljuta sam (2002)
 Čovek rado izvan sebe živi / It's a man's man's man's world (2006)

Livealbum 
 Veče u pozorištu (2007)

Singlar 
 "Mustafa" / "Na planeti uzdaha" (1981)
 "Rudi" (1983)
 "Inšalah" / "Ruža na dlanu" (1986)
 "Prove To All" / "How Good Not To Love" (1986)
 "Brazil" (1990)

Källor 
Bebi Dol - Engelskspråkiga wikipedia
Diggiloo-Thrush
www.beogradskanovagodina.org
Kroatiskspråkiga wikipedia

Serbiska popsångare
Artister som representerat Jugoslavien i Eurovision Song Contest
Kvinnor
Födda 1960
Levande personer
Musiker från Belgrad
Deltagare i Eurovision Song Contest 1991
Eric Gadd

Eric Gadd, egentligen Carl Erik Gudmund Sojdelius, född 31 juli 1965 i Uppsala, är en svensk sångare och låtskrivare. Artistnamnet Gadd är taget efter hans mors flicknamn.

Biografi
Gadd föddes i Uppsala men växte upp först i Visby på Gotland och flyttade sen som nioåring med familjen till Vallentuna där han tillbringade resten av sina uppväxtår. Han debuterade i eget namn med albumet Hello (1987) och singeln "Ett ensamt hjärta". Känd i vidare kretsar blev han två år senare med albumet Hurra du lever - Pang du är död, ett starkt Prince-influerat men ändå personligt knippe sånger med hårt sväng och stark teatral auktoritet. Han var sedan en av de starkare profilerna på den svenska soulmusikscenen. 1991 släppte han den engelskspråkiga skivan Do You Believe in Gadd?, och han höll sig därefter till att skriva låtar på engelska, ända fram till 2008 då han återgick till svenska texter på albumet Stockholm står kvar men jag ligger.

Han belönades med Grammisar 1991, 1993 och 1997 i kategorin Årets artist.

Eric Gadd tävlade i den första deltävlingen i Melodifestivalen 2013 den 2 februari 2013 med bidraget "Vi kommer aldrig att förlora". Detta bidrag skrev han tillsammans med Thomas Stenström och Jacob Olofsson. Bidraget tog sig vidare till Andra chansen och slutade där på åttonde och sista plats. Låten testades på Svensktoppen den 10 mars samma år men kom inte in på listan.

Eric Gadd är gift med artisten Cornelia Sojdelius, ogift Åkerman.

Hösten 2018 var Eric Gadd en av de medverkande artisterna i den nionde säsongen av TV4:s Så mycket bättre.

Våren 2023 kom han ut med kokboken Mat & Musik (Mondial) tillsammans med Erik Videgård.

TV-medverkan

Diskografi

Singlar

1987 - Ett ensamt hjärta
1989 - Kom Hit Och Ta
1989 - Bara Himlen Ser På
1989 - Plus Minus
1989 - Din Man
1990 - Jag Säljer Mig
1991 - Do You Believe In Me
1991 - Excuse Me, Hallelujah
1991 - Deadstone
1991 - Power Of Music
1993 - Wish I
1993 - Heaven Is Asleep
1993 - God Gave Me You
1995 - Why Don't You Why Don't I
1995 - There's No One Like You
1995 - What Once Was
1997 - The Right Way
1997 - My Personality
1997 - Summer Is Here
1998 - Everybody's Business
1998 - I Found Someone
1998 - Saint In The Parish
1998 - On My Way
1998 - Someone Who Cares
1999 - Riding High
1999 - Eye Of The Spirit
2000 - One Touch
2002 - Hold On
2003 - Stay This Way
2006 - Meet Me Here
2008 - Tvåhundratusen
2010 - Rise Up!
2013 - Vi kommer aldrig att förlora!
2017 - Stay Away Från Mig
2021 - Snälla Erik!

Album
1987 - Hello
1989 - Hurra, du lever! Pang, du är död!
1991 - Do you Believe in Gadd?
1993 - On Display
1995 - Floating
1997 - The Right Way
1998 - Greatest Hits
1999 - Spirit
2002 - Life Support
2006 - Eric Gadd
2008 - Stockholm står kvar men jag ligger
2010 - Rise Up!
2013 - Fiende Eller Vän
2018 - Så Mycket Bättre

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Svenska soulsångare
Svenska R&B-sångare
Svenska pop- och rockmusiker
Svenska pop- och rockkompositörer
Deltagare i Melodifestivalen 2013
Deltagare i Så mycket bättre
Sommarvärdar 1991
Sommarvärdar 1997
Musiker från Uppsala
Födda 1965
Levande personer
Män
Erik Gadd

Erik Unosson Gadd, född 2 mars 1903 i Viborg, död 15 februari 1982 i Helsingfors, var en finländsk jurist.

Biografi
Gadd, som var son till hovrättsrådet Uno Jakob Oskar Gadd och Ida Maria Jacobson, blev student 1921, avlade högre rättsexamen 1928 och blev vicehäradshövding 1931. Han blev auskultant i Viborgs hovrätt 1928, kanslist i Viborgs hovrätt 1932, notarie 1936, fiskal i Vasa hovrätt 1944, yngre överauditör vid Överkrigsdomstolen 1944, assessor i Åbo hovrätt 1948 samt blev häradshövding i Jockas domsaga 1949 och i Imatra domsaga 1958–1972. Han var verksam som advokat i Viborg 1934–1939, förvaltare av Kides domsaga 1939, ordförande i olika fältkrigsrätter 1940–1941, e.o. yngre överauditör vid Överkrigsdomstolen 1941–1944 och e.o. äldre överauditör där 1948–1949. Han utgav Kihlakunnanoikeuden pöytäkirjat (1935, andra omarbetade upplagan 1957).

Referenser

Finländska häradshövdingar
Födda 1903
Avlidna 1982
Män
Henrik Lund (författare)

Henning Jakob Henrik Lund eller Intel'eraq, född 29 september 1875, död 17 juni 1948, var en författare från Grönland. Han skrev bland annat texten till Grönlands nationalsång Nunarput utoqqarsuanngoravit.

Externa länkar
Foto och information

Grönländska författare
Födda 1875
Avlidna 1948
Män