kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stutthof

Stutthof (polska Sztutowo) var det första koncentrationslägret som nazisterna lät uppföra i Tyskland utanför 1937 års landgräns (i den före detta Fria staden Danzig), beläget 34 kilometer från Danzig (polska Gdańsk).

Historik 
I Stutthof, som var i drift från den 2 september 1939 till den 9 maj 1945, mördades cirka 85 000 människor. Från juni 1944 användes lägret som ett utrotningsläger. Planer för ett koncentrationsläger för icke önskvärda polacker och judar skapades redan 1936, och före krigsutbrottet samlade polisen i Danzig uppgifter om judar och personer aktiva i den polska minoriteten. Inom de första veckorna i september 1939 samlade tyskarna in ett stort antal polska intellektuella från Danzig och bland annat Pommern och Kujawy.

I lägret hölls över 110 000 människor. De största grupperna var judar (cirka 50 000) och polacker, huvudsakligen från Danzig, Pommern och Kujawy. Därutöver fängslades personer med olika nationaliteter: ryssar, ukrainare, vitryssar, litauer, letter, ester, tjecker, slovaker, finländare, norrmän, fransmän, danskar, holländare, belgare, tyskar, österrikare, engelsmän, spanjorer, italienare, jugoslaver, ungrare och romer.

Satellitläger 
Bland Stutthofs satellitläger fanns:

 Bottschin i Bocień 
 Bromberg-Ost i Bydgoszcz
 Chorabie (Chorab)
 Cieszyny
 Danzig–Burggraben i Kokoszki
 Danzig–Holm
 Danzig–Neufahrwasser
 Danziger Werft i Gdańsk
 Dzimianen (Dziemiany)
 Außenstelle Elbing i Elbląg
 Elbing / Organisation Todt
 Elbing / Schichau-Werke
 Pölitz (Police, Szczecin)
 Gotenhafen i Gdynia
 Außenarbeitslager Gerdauen  
 Graudenz i Grudziądz
 Grenzdorf
 Grodno
 Gutowo
 Gwisdyn i Gwiździny
 KL Heiligenbeil
 Jesau/Juschny
 Kolkau
 Krzemieniewo
 Lauenburg
 Malken Mierzynek
 Nawitz
 Niskie
 Obrzycko
 Pruszcz Gdański
 Brodnica
 Schirkenpass (Scherokopas)
 Sępopol
 Lyublino
 Sophienwalde
 Słupsk
 Preußisch Stargard (Starogard Gdański)
 Bruss (Brusy)
 Thorn (AEG, Organisation Todt) i Toruń

Kommendanter 
 Max Pauly: september 1939 – augusti 1942
 Paul Werner Hoppe: augusti 1942 – januari 1945

Rättegångar 

Efter andra världskriget ställdes lägervakter och kapos inför rätta i Polen. Vid den första av de sammanlagt fyra rättegångarna dömdes elva personer, varav fem kvinnor, däribland Jenny Wanda Barkmann och Gerda Steinhoff till döden. De avrättades genom hängning den 4 juli 1946 vid Biskupia Górka inför en folkmassa på flera tusen personer.

Se även 
 Arbetsläger
 Koncentrationsläger
 Lista över koncentrationsläger
 Märken för fångar i nazistiska koncentrationsläger
 Stutthofrättegången

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
 Stutthof National Museum

Koncentrationsläger i Nazityskland
Pommerns vojvodskap
São Paulo FC

São Paulo FC är en fotbollsklubb i  São Paulo i Brasilien. 2005 vann São Paulo Copa Libertadores, Sydamerikas största klubblagsturnering och Interkontinentala cupen, där alla världsdelsmästarna deltar.

Spelare

Spelartrupp

Kända spelare
Se också Spelare i São Paulo

 Arthur Friedenreich
 Cafu
 Cicinho
 Denilson
 Falcão
 Roberto Rojas
 Juninho
 Kaká
 Leonardo
 Leonidas
 Luis Fabiano
 Rogério Ceni
 Rivaldo

Kända tränare 
 Vicente Feola
 Telê Santana
 Paulo Autuori
 Muricy Ramalho
Yokohama F. Marinos

Yokohama F. Marinos är en fotbollsklubb från Yokohama i Japan. Laget spelar för närvarande (2020) i den högsta proffsligan J1 League.

Titlar 
 J-League: 
 Japanska mästare (5): 1995, 2003, 2004, 2019, 2022
 Yamazaki Nabisco Cup: 
 2001

 Placering tidigare säsonger 

 M: Antal matcher spelade, Po Antal poäng, V Vunna matcher, O Oavgjorda matcher, F Förlorade matcher, Pl''' Placering i tabellen/antal lag

Trupp 2022 
Aktuell 23 april 2022.

Tidigare spelare 

Shunsuke Nakamura
Yoshikatsu Kawaguchi
Yuji Nakazawa
Takashi Inui
Masashi Oguro
Masami Ihara
Naoki Matsuda
Takayuki Suzuki
Shoji Jo
Jungo Fujimoto
Nobutoshi Kaneda
Takeshi Koshida
Shinji Tanaka
Shinobu Ikeda
Kazushi Kimura
Koichi Hashiratani
Takashi Mizunuma
Toru Sano
Hiroshi Hirakawa
Toshinobu Katsuya
Takahiro Yamada

Tetsuji Hashiratani
Shigetatsu Matsunaga
Kenta Hasegawa
Katsuo Kanda
Masaharu Suzuki
Kenichi Shimokawa
Ryuji Michiki
Norio Omura
Wagner Lopes
Masahiro Ando
Takashi Hirano
Tomoyuki Hirase
Yoshiharu Ueno
Daijiro Takakuwa
Eisuke Nakanishi
Yasuhiro Hato
Yuzo Kurihara
Daisuke Oku
Atsuhiro Miura
Tatsuhiko Kubo
Hayuma Tanaka

Daisuke Sakata
Koji Yamase
Kazuma Watanabe
Naohiro Ishikawa
Mike Havenaar
Manabu Saito
Yasuhito Endo
Seigo Narazaki
Masaki Yokotani
Masaaki Kato
Osamu Maeda
Masanao Sasaki
Yasuharu Sorimachi
Hiroshi Hirakawa
Yoshiro Moriyama
Naoto Otake
Masakiyo Maezono
Motohiro Yamaguchi
Yasuhiro Hato
Atsuhiro Miura
Ramón Díaz

Néstor Gorosito
Alberto Acosta
Ramón Medina Bello
David Bisconti
Gustavo Zapata
Julio César Baldivieso
Rôni
Magrão
Marques
César Sampaio
Zinho
Evair
Edu Marangon
Quenten Martinus
Jaime Rodríguez
Goran Jurić
Paulo Futre
Igor Lediakhov
Dušan Petković
Ion Andoni Goikoetxea
Julio Salinas

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Referenser 

 
WP:Projekt Japan
Henriksdalstunneln

Henriksdalstunneln är en tunnel för Saltsjöbanan i Henriksdalsberget mellan Henriksdals station och Sickla hållplats i Nacka kommun öster om  Stockholm. Tunneln är 337 meter lång. Tåg har gått där sedan 1893.

Det har sedan början av 2000-talet funnits studier runt omläggningar av Saltsjöbanan och Värmdöleden i tunnelområdet inom stadsutvecklingsprojektet Danvikslösen som väntar på SLs utredningsarbete om kollektivtrafiken i trafikområdets östra sektor.

Referenser

Se även
 Stadsgårdstunneln

Sicklaön
Järnvägstunnlar i Stockholms län
Teleskop

Teleskop, från grekiskans tele "fjärrseende", är en anordning som gör det möjligt att observera och avbilda små och ljussvaga astronomiska objekt. Det första enkla teleskopet eller kikaren byggdes av den nederländske linsmakaren Hans Lippershey i oktober 1608. Galileo Galilei förbättrade redan året efter väsentligt teleskopet. och han är den förste som man vet använt teleskop inom astronomin. Galilei kunde med teleskopet bekräfta Kopernikus teori om den heliocentriska världsbilden, från början av 1500-talet. Under 1800- och 1900-talet skedde en snabb utveckling av teleskopen. Teleskop som kunde se i andra våglängder än det synliga ljuset utvecklades, liksom radioteleskop och rymdteleskop. Begreppet teleskop myntades 1611 av den grekiske matematikern Giovanni Demisiani i samband med att Galilei förevisade instrumentet i Rom.

Optiskt teleskop 

Optiska teleskop används för ljus i och intill det synliga spektrumet. Ljuset samlas in och koncentreras med hjälp av linser och/eller speglar, på samma sätt som i en kikare. De två mest kända typerna av optiskt teleskop är refraktor och reflektor. En refraktor använder linser för att fokusera ljuset, medan en reflektor fokuserar ljuset med hjälp av speglar. Det finns även hybrider som kombinerar linser och speglar, vilket gör att de kan göras mindre. Hybridteleskop är i allmänhet dyrare och används främst av erfarna amatörastronomer.

Mindre optiska teleskop kallas även stjärnkikare.

Radioteleskop 

Radioteleskopet, som är en betydligt senare uppfinning, är avsett för strålning av längre våglängder. Istället för optik används antenner - oftast mycket stora parabolantenner - för att ta emot strålningen.

Aktiv optik 
Aktiv optik är en teknik för automatisk datorstyrd justering av huvudspegelns form och den sekundära spegelns läge i ett reflektorteleskop. Tekniken kompenserar för mekanisk deformation till följd av krafter orsakade av vind och vridning av teleskopet.

Adaptiv optik 

Adaptiv optik (AO) är en teknisk konstruktion som mäter och korrigerar snabbt varierande optisk distorsion som aberration för ett optiskt system under drift. Tekniken kan användas för att reducera atmosfärisk distorsion för teleskop.

Tillämpning för stora teleskop 
Markbaserade teleskop med flera meters diameter begränsas i sin upplösningsförmåga av atmosfärisk turbulens. Skärpan i bilderna kan emellertid återskapas med adaptiv optik som innebär att datorstyrda regulatorer snabbt justerar teleskopet. Tekniken används idag på många av världens stora teleskop.

Se även 
 Radioastronomi
 Nimrudlinsen
 Förteckning över optiska teleskop

Källor

Fotnoter

Litteratur 
 Boudenot, Jean-Claude Fysik och fysiker genom historien : från Thales till Higgsbosonen.  
 Burnham, Robert m.fl. Stjärnhimlen : en utförlig astronomisk guide.

Externa länkar 

Optiska instrument
 
Nederländska uppfinningar
Thomas Wright (astronom)

Thomas Wright, född den 22 september 1711, död den 25 februari 1786, var en engelsk astronom, matematiker, instrumentmakare, arkitekt och trädgårdsdesigner.

Wright är mest känd för att år 1750 ha publicerat An original theory or new hypothesis of the universe, som förklarar Vintergatans utbredning på himlen som en följd av att vi betraktar en platt skivformad struktur av stjärnor från insidan. Denna idé togs sedan upp och vidareutvecklades av Immanuel Kant.

Wright föddes i Byers Green i Durham. 1730 startade han en skola i Sunderland där han lärde ut matematik och navigation. Han flyttade senare till London och arbetade där en tid innan han återvände till Durham och där byggde ett observatorium i Westerton.

Nedslagskratern Wright på månen är uppkallade efter honom, Frederick Eugene Wright och William Hammond Wright.

Externa länkar

Litteratur 
 An original theory or new hypothesis of the universe. Introduction by M.A. Hoskin.
A facsimile reprint of the first edition published in London and New York (1971), ix-xxxviii.
 Hosk

Referenser 

Brittiska arkitekter
Brittiska astronomer under 1700-talet
Brittiska matematiker under 1700-talet
Födda 1711
Avlidna 1786
Män
Herrens lidande tjänare

Herrens lidande tjänare, är en person, aldrig nämnd vid namn, som i profeten Jesajas bok 52:13–53:12 skildras som en smärtornas man som blivit sargad och har burit våra synder; hans lidande leder till försoning och räddning för andra. Ibland har han uppfattats som en personifikation av Israels folk. I Nya Testamentet och kristen tradition uppfattas texten som en profetia om Jesus. Den utgör den fjärde och sista av de fyra "sångerna om Herrens tjänare" i Jesaja kapitel 40–53.

Se även 
 Smärtomannen

Källor

Gamla testamentet
Kristen försoningslära
Guds moder

Guds moder är bland trinitariska kristna en vanlig titel på Jungfru Maria. Titeln definierades dogmatiskt vid konciliet i Efesus år 431. De kristna grupper som inte accepterar konciliet (varav flera är antitrinitariska) kallar istället Maria för Christotokos ("Kristusföderska").

Gudaföderska
Formuleringen "Guds moder" (grekiska Θεοτόκος, Theotokos, "Gudaföderska") var riktad mot nestorianismens lära att Maria enbart fött Kristi mänskliga natur till världen och inte den gudomliga. Istället framhölls här att Kristus är oupplösligen Gud och människa. Theotokos blev en återkommande titel för Maria i de östliga liturgierna och övertogs under medeltiden av det latinska västerlandet (Dei Genetrix).

Gudsmodersbilder
Gudsmodersbilder kallas ikoner av Maria och barnet, eftersom de uttrycker inkarnationens mysterium: att Jesus som är gudomlig har blivit född av en kvinna.

Se även
 Bogurodzica

Referenser

Kristendom
Jungfru Maria
Mariologi
Nestorianism

Nestorianism är en riktning inom kristendomen.

Patriarken av Konstantinopel, Nestorius (cirka 381–451), som tillhörde den antiokenska skolan, gjorde en skarp åtskillnad mellan Kristi gudomliga och mänskliga natur, och menade att dessa hade existerat skilda från varandra i honom.

Jungfru Maria skulle därmed inte vara Gudaföderska (grekiska Theotokos) utan enbart Kristusföderska (grekiska Christotokos). Denna lära fördömdes på konciliet i Efesos 431 och Nestorios slutade sina dagar i egyptisk exil.

En stor del av hans många anhängare begav sig till perserriket, och östra Syrien. Genom Konciliet i Chalkedon 451, som inte accepterades bland dessa anhängare uppkom en klyfta mellan nestorianerna och den påvliga religionen. Klyftan vidgades ytterligare genom en nationell motsättning mellan grekiskt språk och kultur gentemot nestorianernas assyriska. Sedan kejsaren stängt nestorianernas teologiska skola i Edessa 499 grundade de en ny skola i Nisibis, där de konstituerade den självständiga nestorianska kyrkan under patriarken i det sasanidiska Seleukia, senare flyttad till Bagdad.

Nestorianerna blev grunden till Österns syriska kyrka, som kom att bedriva mission i Arabien, Indien, Östturkestan och Kina, om än med begränsad framgång ur ett längre historiskt perspektiv.

Nestorianska kristna nådde höga statsbefattningar på många håll i Centralasien under denna tid. Under mongolerna förföljdes nestorianerna kraftigt, men ett litet antal tog sin tillflykt till norra Irak och lyckades överleva. Deras antal uppgår idag till några hundra tusen personer, som går under benämningen assyriska kristna.

Se även 
 Kaldeisk-katolska kyrkan
 Nestorianska assyrier

Noter 

Kristologi
Stjärnhop

En stjärnhop är en samling stjärnor som ligger nära varandra och ingår som en del i Vintergatan eller andra galaxer. Det finns huvudsakligen två sorters stjärnhopar. En öppen stjärnhop består främst av unga till medelålders stjärnor och påträffas alltid nästan nära galaxens plan, medan de klotformiga stjärnhoparna är sammansatta av äldre stjärnor och vanligen befinner sig mycket långt från galaxplanet. Av de öppna hoparna är många så glesa, att de endast med svårighet kan upptäckas, och det fordras avancerade metoder för att klarlägga medlemmarnas inbördes samhörighet. Genom att alla medlemmarna i en stjärnhop är nästan lika gamla och befinner sig på nästan samma avstånd från oss har dessa objekt fått stor betydelse för studiet av stjärnors uppkomst och utveckling.

Superstjärnhopar, som Westerlund 1 i Vintergatan, antas vara föregångaren till klotformiga stjärnhopar.

När stjärnorna i en öppen stjärnhop blir äldre driver de iväg, bort från sin födelsehop.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

WEBDA open cluster database
NGC 2419 -Globular Claster on SKY-MAP.ORG
Star Clusters, SEDS Messier pages
RG Research: Embedded Clusters
Encyclopaedia Britannica, Star cluster - full article
Super Star Cluster Discovered in Our Own Milky Way
Probing the Birth of Super Star Clusters: Implications for Massive Star Formation, Kelsey E. Johnson, 2005
A new population of extended, luminous star clusters in the halo of M31, A.P. Huxor et al., 2004
HST/NICMOS Observations of the Embedded Cluster in NGC 2024: Constraints on the IMF and Binary Fraction, Wilson M. Liu et al., 2003
The Discovery of an Embedded Cluster of High-Mass Stars Near SGR 1900+14, Frederick J. Vrba et al., 2000
Öppen stjärnhop

En öppen stjärnhop () är en relativt gles form av stjärnhop som kan bestå av några tiotal upp till tusentals stjärnor inom några ljusårs radie. Stjärnorna i en öppen stjärnhop har bildats ur samma molekylmoln och är löst bundna till varandra genom gravitation. 

Öppna stjärnhopar ligger företrädesvis i det galaktiska planet, ofta i anslutning till de gas- och stoftmoln i spiralarmarna där de bildats. Hoparna består normalt av relativt unga, nybildade stjärnor i motsats till klotformiga stjärnhopar som består av mycket gamla stjärnor (10-13 miljarder år). Den unga åldern beror på att stjärnhopar i det galaktiska planet fortare slits sönder av gravitationen och blandas upp med övriga stjärnor.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Doketism

Doketism (av grek. dokeo "synas") är en kristologisk term som syftar på det av de flesta teologer klassade som hädiska antagandet att Jesus Kristus endast skenbart var en människa och att därför även hans lidande var en illusion. Läran omfattades särskilt av gnostiska riktningar men också av markionismen.

Doketismen kom tidigt att stämplas som hädisk av den etablerade kyrkan som menar att tanken medför ett förnekande av Jesu död och uppståndelse vilket skulle omintetgöra människans frälsning.

Muslimer – som per definition inte är doketister – har likväl inte kunnat acceptera att en gudomlig budbärare dör på det sätt som Jesus ('Isa) dog på. Även Koranen avvisar därför Jesu korsfästelse och död, men han ses definitivt som en människa. Auktoriserade korantolkare menar att en annan person förvandlades av Gud till att se ut som Jesus. Judarna och romarna arresterade och korsfäste i och med detta fel person. Gud hade redan före korsfästelsen fört upp den riktige Jesus till himlen. Vissa har föreslagit att de kristna, som Muhammed mest kommit i kontakt med, var gnostiskt kristna.

I gnostiska kristna berättelser finns faktiskt beskrivningar som för den oinsatte kan te sig som om det var någon som var lik Jesus till utseendet som romarna korsfäste av misstag, eller t.o.m. på grund av att en skrattande Jesus skulle ha lurat dem. Egentligen handlar texterna om hur den andliga inre kärnan (som uppnått gnosis) i manspersonen Jeshua lämnade dennes kropp innan denna var död, kanske redan innan den piskats. Gnostikerna förkastade hela den fysiska världen och ansåg att skaparen – ett lägre väsen än Gud –  hade gjort något oförlåtligt och dessutom ofullkomligt genom skapelsen. De tog helt avstånd från den kristna majoritetens grundsatsen att en närvarande, felfri och god Gud skulle ha skapat kropp och själ, eftersom de såg kroppen som ett fängelse som orsakade mycket lidande.

Referenser

Se även 
 Aftartodoketism

Kristologi
Adoptianism

Se även Adoption (olika betydelser)
Adoptianism är inom kristologin uppfattningen att Kristus från början var enbart människa men "adopterades" som Guds son genom dopet i Jordan.

Den egentliga adoptianismen uppstod i Spanien på 700-talet, men den har paralleller i äldre kristen historia. Ebioniterna, den grupp som antas ligga bakom den till 100-talet daterade apokryfiska skriften Ebioniterevangeliet, hyste till exempel en sådan uppfattning. Den framställdes i Spanien först av ärkebiskop Elipandus i Toledo och biskop Felix i Urgellis.

I och med kyrkomötena i Regensburg 792, Frankfurt am Main 794 samt Aachen 799 blev adoptianismen fördömd som kättersk då den ansågs vara en upprepning av det nestorianska kätteriet. Främst bland adoptianimens motståndare kan man räkna Alkuin, teolog vid Karl den stores hov. Karl den store var en av de drivande för att få irrläran fördömd.

Frågan om det exakta förhållandet mellan Kristus och Gud var en återkommande stridsfråga inom kristologin under tidig medeltid.

En form av adoptianism dök upp inom unitarismen under 1700-talet när förnekande av jungfrufödseln blev allt vanligare, ledd av Joseph Priestleys och andras åsikter.

En form av adoptianism förkunnades även av den moderne pingstpastorn William M Branham.

Referenser
 Nordisk familjebok (1904), band 1, s. 191 (länk)

Kristologi
Patripassianism

Patripassianism (av latin pater, "fader", och senlatin passio, "lidande") är en kristologisk term, myntad av Tertullianus på 200-talet.

Under 200-talet rasade lärostrider om Treenigheten och de olika personernas förhållande till varandra. Patripassianismens anhängare identifierade Sonen med Fadern och hävdade, att Fadern hade lidit döden på korset tillsammans med Sonen. Patripassianismen är intimt förknippad med sabellianismen, som också kommer mycket nära att identifiera Fadern med Sonen.

En av föreställningens namngivna företrädare var Noetus, presbyter i Mindre Asien under 220-talet, som exkommunicerades som kättare till följd av häftig kritik från Hippolytus.

Källor 
 Patripassianism

Kristologi
Supralapsarianism

Supralapsarianism (även antelapsarianism, ung. ’före syndafallet’), kalvinistisk lära om att Gud utvalde vissa till evigt liv och förkastade alla övriga, innan Han förutbestämde att syndafallet skulle äga rum. Gud betraktade därmed människor som ofallna och förordnade de icke-utvalda till att bli "vredens kärl" (Romarbrevet 9:22) och sedan medlet genom vilket de skulle falla i synd. Deras fördömelse blir därmed först och främst beroende av Guds suveränitet och i andra hand Guds rättfärdighet.

Denna syn står i motsats till infralapsarianism som menar att Guds beslut att tillåta syndafallet föregick utkorelsen. Båda syner undervisar att förutbestämmelserna ägde rum innan syndafallet; de reformerta teologerna har dock varit oeniga i vilken logisk ordning som skickelserna följer på varandra i Guds sinne i den förflutna evigheten.

Se även
 Infralapsarianism
 Predestinationsläran

Referenser

Kalvinism
Kristen teologi
Infralapsarianism

Infralapsarianism (även sublapsarianism eller postlapsarianism ung. ’efter syndafallet’), kalvinistisk lära som innebär att Gud utvalde vissa till evigt liv och förkastade alla övriga, efter det att Han förutbestämt att syndafallet skulle äga rum. Gud betraktar enligt denna syn människan som redan fallen i synd för att sedan bestämma vilka av dem Han ska utvälja till räddning eller låta vara (förkasta).

Denna syn står i motsats till supralapsarianism som menar att Guds beslut att tillåta syndafallet kom efter utkorelsen. Båda syner undervisar att förutbestämmelserna ägde rum innan syndafallet; de reformerta teologerna har dock varit oeniga i vilken logisk ordning som skickelserna följer på varandra i Guds sinne i den förflutna evigheten.

Se även
 Predestinationsläran
 Supralapsarianism

Kalvinism
Kristen teologi
Kristi förklaring

Kristi förklaring är den i evangelierna (Matt. 17:1-8, Mark. 9:2-8, Luk. 9:28-36) omtalade händelsen, då Jesu gestalt förvandlades ("förklarades") på ett berg, och blev lysande. Han talar med Mose och Elia och Gud kallar honom för son. Förklaringen framställer Jesus som överlägsen Mose och Elia, de två dominerande profeterna i judendomen. Den stödjer också hans identitet som Guds son. För att bevara hemligheten om att han är Messias förbjöd Jesus sina vittnen (Petrus, Jakob och Johannes) att tala om för någon vad de sett förrän han återuppstått på den tredje dagen efter sin död på korset.

Berget Tabor öster om Nasaret har ibland kopplats samman med Kristi förklaring.

Romersk-katolska kyrkan firar Kristi förklarings dag den 6 augusti. I Svenska kyrkan är den sedan 1500-talet förlagd till Sjunde söndagen efter trefaldighet.

Se även 
 Förklaringsberget
 Treenigheten
 Inkarnationen
 Kristi himmelsfärdsdag

Referenser

Externa länkar 

Kristen teologi
Jesus
Mose