kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sjöö

Sjöö, även skrivet Sjö är ett svenskt efternamn, som använts som soldatnamn. Offentlig statistik tillgänglig i september 2015 ger följande antal personer bosatta i Sverige respektive i Finland med namnvarianterna
 Sjöö: Sverige 1 329, Finland 5 (medräknat utflyttade)
 Sjö: Sverige 603, Finland 85
 Siöö: Sverige 4, Finland 0
Tillsammans blir detta 1 936 personer i Sverige och 90 personer i Finland.

Personer med efternamnet Sjöö eller Sjö

 Anders Sjöö (född 1970), fotbollsspelare och tränare
 Annika Sjöö (född 1981), sportdansare
 Anton Sjö (1897−1953), jurist och politiker, socialdemokrat
 August Sjö (1839−1913), lantbrukare och politiker
 Björn Sjöö (född 1950), kompositör och musiker
 Curt Sjöö (född 1937), militär
 Gustaf Sjöö (1902−1969), målare, tecknare och grafiker
 Hasse Sjöö (född 1959), ishockeyspelare
 Kenneth Sjöö (född 1944), konstnär
 Monica Sjöö (1938−2005), svensk-brittisk målare
 Sofia Sjöö (aktiv 2005−2008), verksam inom Pride
 Tobias Sjö (född 1972), politiker, moderat

Se även
 Sjö(ö) slott, slott i Enköpings kommun

Källor

Svenska efternamn
Soldatnamn
Högenergiastrofysik

Högenergiastrofysik är den del av astrofysiken som sysslar med högenergetiska processer i kosmos och hur dessa kan studeras teoretiskt och genom observationer. Den berör områden inom astronomin såsom: vita dvärgar, neutronstjärnor, eventuell kvarkstjärna, svarta hål, hur massa förs över i dubbelstjärnesystem, ackretionsskivor, supernovor, aktiva galaxkärnor (AGN), gammablixtar, galaxhopar, kosmisk strålning, accelerationsmekanismer för relativistiska partiklar och neutrinoastronomi. Hit hör givetvis också vad som förknippas med de extrema förhållanden som rådde vid tiden för universums förmodade uppkomst, Big Bang. Dessa fenomen behandlas i allmänhet utförligare inom kosmologi, astropartikelfysik och annan teoretisk fysik som strängteori.

Observationer 
För fördjupning, se även röntgenastronomi, gammaastronomi, neutrinoastronomi och gravitationsastronomi.
Observationella insatser brukar ofta avhandlas som högenergiastronomi. Det man vill observera är partikel- och elektromagnetisk strålning, dvs högenergetiska fotoner – i första hand röntgen- och gammastrålning. För detta krävs avancerad diagnostik, varför utveckling av nya detektorer är ett integrerat teknikområde. Det gäller inte minst gravitationsstrålning, neutriner och kosmos förmodat huvudsakliga beståndsdelar som mörk materia och mörk energi.

Observationsprojekt 
Några rymd- och markbaserade teleskop, som har bidragit i studiet av högenergetiska objekt och fenomen:
 Fermi Gamma-ray Space Telescope
 INTEGRAL-observatoriet
 Chandra X-ray Observatory
 Suzaku (ASTRO-E)
 AUGER
 IceCube
 LIGO

Svenska insatser 
Området täcker således många aktuella fält inom astronomi och fysik och det kan noteras att det svenska Vetenskapsrådet 2005 satsade på att samla resurser vid Stockholms universitet och Kungliga Tekniska högskolan till ett integrerat High Energy Astrophysics and Cosmology Center. Detta forskarsamarbete kring kosmisk partikelfysik vid Albanova fick 2008 Vetenskapsrådets fortsatta förtroende som det nybildade Oskar Klein Centre, en av 20 nya Linnémiljöer med finansiellt stöd om 70 miljoner kronor fördelade på 10 år. Denna exceptionellt framstående forskningsmiljö för högenergiastrofysik styrs av en grupp om tio forskare från Stockholms universitet och KTH med professor Lars Bergström som direktör i spetsen för andra kända namn som Ariel Goobar och Jesper Sollerman. Avsikten är att söka svar på några av de mest grundläggande frågorna om hur universum fungerar.

Se även 
 Röntgenblixt
 Ultraluminös röntgenkälla

Referenser

Noter

Källor 
 Accretion Discs på Scholarpedia av Abramowicz (2007).
 Frank, J., King, A., Raine, D.: Accretion Power in Astrophysics. Cambridge University Press, UK. 3rd edition (2002).

Externa länkar 
 Oskar Klein Centre webbplats
 NASA's High Energy Astrophysics Science Archive Research Center (Hearsac)

Astrofysik
Kosmologi
Fokker 70

Fokker 70 var Fokkers sista modell, en kortare variant av Fokker 100, flög för första gången 1993, sista byggd 1997. Totalt 50 flygplan tillverkade.

Flygbolag som flyger Fokker 70 
 KLM Cityhopper
 Vietnam Airlines
 Austrian operated by Tyrolean
 

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Fokker
Fokker 100

Fokker 100 är den större varianten av Fokker 70. Det är jetdrivet med två motorer och flög för första gången 1986. Det sista av totalt 280 tillverkade byggdes 1996.

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Fokker
Tekniskt magasin

Tekniskt magasin är ett TV-program i Sveriges Television som behandlade teknik och tekniska nyheter. 

Programmet sändes från 1957 fram till 1987, då programledaren och initiativtagaren till programmet Erik Bergsten  pensionerades. Tekniskt magasin är en av de längsta programserierna i världen med samma programledare.

I vinjetten till Tekniskt magasin syntes ocirkulära kugghjul i rörelse konstruerade av civilingenjören Uno Olsson på Asea. Konstruktionen användes på Asea för att linda koppartråd i transformatorer och elmotorer. Signaturmelodi till programmet var Whirly-Bird (1957) med Count Basies orkester.

Källor

Externa länkar 
Tekniskt magasin på Öppet arkiv (endast tillgängligt inom Sverige)
Tekniskt magasin 30 år 1987 på SVT Öppet Arkiv

Svenska TV-program
Fokker F28 Fellowship

Fokker-28 är ett 2-motorigt jetdrivet passagerarflygplan, flög för första gången 1967.
Tillverkades i 241 exemplar, sista tillverkades 1987.

Har flugits bland annat av 

 Aerolineas Argentinas
 Aero Peru
 Air Anglia
 Air France
 Air Gabon
 Air Ivoire
 Air Mauritanie
 Air Namibia
 Air Nauru
 Air Niugini
 Air Ontario
 Air Tanzania
 Aviaction
 Ansett Airlines of Australia
 Biman Bangladesh Airlines
 Braathens
 British Airways
 Burma Airways
 Canadian Regional Airlines
 Cimber Air
 Delta Air Transport
 East-West Airlines
 Garuda airlines
 Germanair
 Ghana Airways
 Iberia
 Itavia
 KLM
 Linjeflyg
 LTU
 Martinair
 Merpati
 Montenegro Airlines
 Myanmar Airways
 Nigeria Airways
 Pelita Air Service
 Quebecair
 Royal Swazi National Airways
 SAS Scandinavian Airlines
 TAME, Línea Aérea del Ecuador
 Turkish Airlines

Har använts av Togos regering som VIP transport.

Referenser

Externa länkar 
 Airliners.net - Bilder på planet

Passagerarflygplan
Argentinska militärflygplan under kalla kriget
Flygplan tillverkade av Fokker
Erik Bergsten

Nils Erik Viktor Bergsten, född 28 april 1923 i Stockholm, död 4 april 2016, var en svensk journalist, TV-producent och programledare.

Biografi
Erik Bergsten föddes i Stockholm. Efter studentexamen 1944 och värnplikt studerade Bergsten vid Stockholms högskola 1946–1948.
Han anställdes 1947 som hallåman hos Radiotjänst (senare Sveriges Radio). Bergsten var även teknisk redaktör vid United Press (UPI) 1947–1949, samt chef för SF-journalen 1953–1954. Under åren 1955–1987 arbetade han som programledare och producent på Sveriges Television. Han är mest känd som programledare för TV-programmet Tekniskt magasin, som sändes åren 1957–1987. Han var även medarbetare i Göteborgs-Posten sedan 1970, och skrev artiklar i tekniska ämnen.

Ett av Bergstens fritidsintressen var amatörradio. Han innehade först anropssignalen SM5MU, men efter en tids inaktivitet fick han anropssignalen SM6DGR som kom att bli den anropssignal han blev känd under på amatörradiofrekvenserna. Han hade daglig kontakt med före detta kollegor och vänner på telegrafi, som han lärde sig under värnpliktstiden. En av kollegorna var Bengt Feldreich. I en del av sina program lyfte Erik fram hobbyn amatörradio, som låg honom varmt om hjärtat. 

Bergsten var 1983 en av initiativtagarna till Radiomuseet i Göteborg. Han var bosatt i Mölnlycke, och var från 1988 medarbetare i trafikredaktionen vid P4 Göteborg.

Priser och utmärkelser
 1976 – Stora journalistpriset  
 1982 – Chalmersmedaljen

Bibliografi

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
Erik Bergsten i Svensk mediedatabas

Svenska TV-programledare
Män
Födda 1923
Avlidna 2016
Personer från Stockholm
Personer i Sverige under 1900-talet
Skrofler

Skrofler, skrofelsjuka eller skrofulos är en form av tuberkulos hos småbarn. Den ger förstorade lymfkörtlar på halsen och blåsformad senhinneinflammation i ögat, vilket bland annat ger kronisk snuva och hopknipna ögon. 

Barntuberkulosens tillbakagång, i kombination med förbättrad hygien, har medfört att denna sjukdom numera är mycket sällsynt i i-länder.

Bakteriella infektioner
Tuberkulos
Brusa

Brusa kan avse:

 Brusa (djur) – ett släkte av fjärilar

Geografi

Antarktis 

 Islote Brusa,

Italien 

 Brusa (vattendrag), Trentino-Alto Adige,

Turkiet 

 Bursa (stad), provinshuvudstad, Osmangazi,

Se även
 Brus
Psyvariar 2

Psyvariar 2: The Will to Fabricate är ett shoot 'em up som först släpptes till arkadmaskin och portades senare till Dreamcast, Playstation 2 och Xbox.

Datorspel 2003
Dreamcast-spel
Playstation 2-spel
Xbox-spel

ja:サイヴァリア#サイヴァリア2
Tracey Ullman

Tracey Ullman, född 30 december 1959 i Slough i Berkshire, är en brittisk och från 2006 också amerikansk komiker och sångare.

Karriär
Ullman fick sitt genombrott i TV-komedishowen Three of a Kind 1981 samt i A Kick Up the Eighties under 1981–1982. Hon är en av de få brittiska komedistjärnor som gjort succé med en egen show på amerikansk TV. Simpsons-kortfilmerna, 48 kortfilmer på cirka 1–2 minuter vardera, var under tre säsonger ett inslag i The Tracey Ullman Show, innan rollfigurerna fick sin egen TV-serie kallad Simpsons.

I början på 1980-talet hade hon också stor framgång med två musikalbum, You Broke My Heart in 17 Places och You Caught Me Out. Flera låtar från albumen låg högt på hitlistorna, såsom "They Don't Know", "Move Over Darling" och "Sunglasses". Ullman fick 1983 en stor hit med "They Don't Know" - en låt som ursprungligen varit Kirsty MacColls (1959–2000) debutsingel 1979. Paul McCartney medverkade som skådespelare i Ullmans promotionfilm/video för "They Don't Know" (däremot inte som musiker). Tracey Ullman gjorde också covers på andra låtar av Kirsty MacColl - "You Caught Me Out" och "Terry".

Hon har även medverkat i flera filmer, såsom Plenty (1985), Jumpin' Jack Flash (1986), Kulregn över Broadway (1994), Panic (2000) och Småtjuvar emellan (2000) där hon nominerades till en Golden Globe Award.

Filmografi, i urval 

1987–1990 – The Tracey Ullman Show
1991 – Simpsons, avsnitt Bart's Dog Gets an F (röst i TV-serie)

1998–1999 – Ally McBeal (TV-serie)

 (röst)

Diskografi 
Studioalbum (solo)
 1983 – You Broke My Heart in 17 Places
 1984 – You Caught Me Out

Singlar
1983 – "Breakaway"
1983 – "They Don't Know"
1983 – "Move Over Darling"
1984 – "My Guy"
1984 – "Sunglasses"
1984 – "Helpless"
1985 – "Terry"

Samarbeten
 1983 – Three of a Kind 
 1991 – Puss in Boots

Källor 
Hamilton Hodell, agentur | Tracey Ullman

Referenser

Externa länkar 

 

Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Brittiska sångare
Personer från Slough
Födda 1959
Kvinnor
Levande personer
Dornier 728

Dornier 728 var ett tvåmotorigt narrow body flgyplan för kortdistansflyg som har aldrig flugit. Ett plan byggdes, men utvecklingen fick avbrytas några månader innan en prototyp hade gjort sin första flygning. Dornier 728 var konstruerad för 70 till 85 passagerare och var avsedd att konkurrera med modellerna Embraer 170 och Bombardier CRJ700. Uppmärksamhet ägnades åt ett stort tvärsnitt av flygkroppen.

Externa länkar 

Airliners.net har bilder

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Dornier
Antonov An-38

Antonov An-38 är ett tvåmotorigt propellerflygplan. Det tillhör samma familj som Antonov An-14 och An-28, flög för första gången 1994. Hittills har det tillverkats i 11 exemplar.

Användare 
Flygs blandat annat av:

 Vostok airlines

Externa länkar 

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Antonov
Reva

Reva kan avse:
 Reva Beck Bosone – en amerikansk politiker
 Reva – en växtdel som är samma sak som utlöpare
 Revning – en seglingsterm för att minska segelytan genom att binda eller rulla ihop en del av seglet
 REVA – myndighetsprojekt år 2012 för att utvisa personer utan uppehållstillstånd i Sverige, se Rättssäkert och effektivt verkställighetsarbete
Ödsmålsbron

Ödsmålsbron är en motorvägsbro längs med E6, mellan Stenungsund och Ljungskile. Detta är en del av den viktiga motorvägen mellan Oslo och Köpenhamn via Göteborg.

Den är 386 m lång och 48 m hög. Den invigdes 1991 i samband med att motorvägen Stora Höga-Ljungskile invigdes. Egentligen är det två parallella broar, en för vardera riktning. Under bron går bland annat Bohusbanan och Länsväg O 656.

Externa länkar
 https://web.archive.org/web/20070928113347/http://utbildning.stenungsund.se/norr/ekenas/PROJEKT/forska/motorvagsbron.html

Motorvägsbroar i Sverige
Byggnader och anläggningar i Stenungsunds kommun
Broar invigda 1991
Broar i Västra Götalands län
1991 i Sverige
Eddie Cheever

Eddie McKay Cheever Jr., född 10 januari 1958 i Phoenix, Arizona, är en amerikansk racerförare.

Racingkarriär
Cheever debuterade i formel 1 för Theodore Racing i  men han kvalade inte in och inte heller till det följande loppet. Han kvalade dock in i en Hesketh-Ford till loppet i  men tvingades sedan bryta. Därefter blev det inga nya lopp förrän hans egentliga F1-karriär började . Cheever kom som bäst sjua i formel 1-VM 1983. Han tävlade sedan i Champ Car och IndyCar, och han blev där mest känd för att ha vunnit Indianapolis 500 1998 med sitt eget team Cheever Racing. Han lade ned teamets IndyCar-satsning efter 2005, efter att Red Bull hoppat av som sponsor.

F1-karriär

 

 

|}

Noter

Källor

Amerikanska racerförare
Racerförare från Arizona
Amerikanska Formel 1-förare
Arrows F1-förare
Alfa Romeo F1-förare
Ligier F1-förare
Renault F1-förare
Tyrrell F1-förare
Champ Car-förare
IndyCar-förare
IndyCar-racevinnare
Indianapolis 500-vinnare
Indianapolis 500-förare
Sportvagns-VM-förare
Födda 1958
Män
Levande personer
Idrottare från Phoenix
Byggnadsfunktionslära

Byggnadsfunktionslära är ett delämne inom arkitektur.

Avsikten med ämnet byggnadsfunktionslära var ursprungligen att öka de blivande arkitekternas intresse för samspelet mellan människa och miljö samt att markera ett ökat ansvar beträffande vad som senare kom att benämnas ”brukarperspektivet” på projektering och byggande.

Successivt förändrades ämnet byggnadsfunktionslära mot kritisk samhällsanalys. Vårdbyggnadsfrågor, arbetsmiljöfrågor, u-landsfrågor, boende för funktionshindrade samt alternativa bostadsformer såsom kollektivhus fick en mer framträdande plats i forskning och undervisning.

Forskningen har de senaste åren inriktats mot kvalitetsfrågor, filosofiska/teoretiska frågor samt arkitektur/designteori. Förhållandet mellan förändringar i den byggda miljön och kulturella förändringar har undersökts. Flera studier har påbörjats av segregation/integration, hinder/förbindelser samt hur människan omedvetet tolkar arkitektur och anpassar sig till platsen.

Exempel på samtida forskning inom byggnadsfunktionslära i Sverige är effekterna av privatisering av flerbostadshus i Hanoi, grönskans betydelse för människors trivsel i bostadsområdet och i staden samt informationsteknikens och arbetsmiljöns betydelse för kommunikation i kontorsarbete.

Utbildning i Sverige
Kurser i byggnadsfunktionslära ges idag vid arkitekturskolan, Lunds Tekniska Högskola (LTH), Högskolan i Gävle och Kungliga Tekniska högskolan (KTH). Sveriges lantbruksuniversitet (SLU), institutionen för Lantbrukets Byggnadsteknik, bedriver undervisning och forskning om Djurmiljö och byggnadsfunktion.

Personer verksamma inom byggnadsfunktionslära
Carin Boalt, första professor i byggnadsfunktionslära vid arkitekturskolan, LTH, efter ämnet inrättades 1964.
Dick Urban Vestbro
Finn Werne

Arkitektur
Hallands Akademi

Hallands Akademi grundades 1998 med syftet att "sprida glans och ljus över den halländska vitterheten, främja halländsk identitet och sammanhållning samt understödja forskning och utveckling i Halland."  Dess motto är: Vilja och vision

Akademin består av 25 ledamöter med länets landshövding som självskriven preses och har viss koppling till länsstyrelsen i Halland. Ledamöterna består till lika delar av representanter för (a) vitterhet, konst och allmän kulturhistoria, (b) samhälle och näringsliv, (c) forskning och utveckling. Utöver dessa finns även senior- och hedersledamöter. 

Akademins högtidsdag är den 29 augusti, vilket är födelsedatum för en av landskapets tidigaste kulturpersonlighet, skalden och historieskrivaren Olof von Dalin (1708-1763), född i Vinbergs socken. 

Akademien utdelar stipendier till personer som: Utvecklat stort konstnärskap inom konst, litteratur, musik eller annan kulturform eller ha gjort uppmärksammade insatser inom forskning/utveckling eller företagsamhet/näringsliv eller i sitt samhällsengagemang varit till stor betydelse i eller för Halland.

Externa länkar 
Hallands Akademi webbplats
Pristagare
Akademier och lärda samfund i Sverige
Organisationer bildade 1998
Man-Bat

Man-Bat (även känd som The Werebat) är en fiktiv seriefigur som förekommer i serietidningar som publicerats av DC Comics, vanligtvis som en motståndare till Batman, men ibland framställd som en heroisk figur. Han dök först upp i Detective Comics # 400 (1970) och skapades av Frank Robbins och Neal Adams. Man-Bat var stjärnan i sin egen självbetitlade serie 1975-1976, som varade två nummer innan den avslutades.

Fiktiv biografi 
Dr. Kirk Langstrom är en vetenskapsman som specialiserat sig på att studera fladdermöss. Han arbetar en dag på ett serum som ska kunna ge människor ekolodiska förmågor, på samma sätt som fladdermöss. Han testar denna formel på sig själv eftersom han håller på att förlora hörseln. Serumet fungerar, men har en hemsk bieffekt. Kirk förvandlas till ett monster, som är hälften människa och hälften fladdermus. Serumet begränsar även hans intelligens, och han sprider skräck i Gotham City. Man-Bat kommer slutligen i konflikt med Batman, som så småningom lyckas fånga honom och ger honom ett motgift.

Kirk tar dock så småningom serumet igen. Han lurar även sin fru, Francine Langstrom, till att dricka det, och hon går igenom samma förvandling, och blir She-Bat. Tillsammans terroriserar de staden tills Batman återigen kan hitta ett botemedel.

Langstrom förbättrar sedan sitt serum så att han fortfarande förvandlas till en fladdermus, men behåller sitt mänskliga intellekt och får kontroll över sina handlingar efter förvandlingen. Under en tid arbetar han som detektiv och brottsbekämpare, tills han återfaller till sina djuriska instinkter. Detta gör att han åter igen slåss mot Batman vid ett flertal tillfällen.

Efter detta har även andra personer förvandlats till Man-Bat, däribland medlemmar av League of Assassins.

Krafter och förmågor 
Som Man-Bat blir hans styrka, smidighet och uthållighet förbättrade till övermänskliga nivåer. Kirk får en extra uppsättning av lemmar som bildar läderartade fladdermusvingar som ger honom förmågan att flyga. Han får även har superkänslig hörsel och naturlig ekolod. Han kan avge högfrekventa ljudvågor och höra de ekon som de gör när de studsar mot närliggande objekt, vilket gör Man-Bat fullt kapabel att jaga i kolsvart mörker.

Om han stannar i Man-Bats form för länge förlorar han kontrollen över sin djuriska sida och arbetar enbart på instinkt, vilket gör honom benägen att skada både vänner och fiender.

Externa länkar 
Man-Bat på Batman Wiki.

Seriefigurer i DC Comics
Fiktiva monster
Fiktiva forskare
Seriefigurer introducerade 1970
Batman
Gotham

Gotham kan syfta på:

 Gotham, Dorset - en ort i Dorset, England
 Gotham, East Sussex - en ort i East Sussex, England
 Gotham, Nottinghamshire  - en ort i Nottinghamshire, England
 Gotham (TV-serie) - en amerikansk TV-serie
 Gotham City - en fiktiv stad i USA
Jakovlev Jak-40

Jakovlev Jak-40 är ett sovjetiskt passagerarflygplan med tre jetmotorer, föregångare till Jak-42. Jak-40 har en liknande utformning som Tupolev Tu-154 och Boeing 727. Flygplanet tillverkades i 1 136 exemplar mellan 1966 och 1980 och tar maximalt 32 passagerare.

Flygbolag 
Flygbolag som använt detta flygplan är:
 Aero Caribbean
 Aeroflot
 Ariana Afghan Airlines
 Albanian Airlines
 Azerbaijan Airlines
 Balkan Bulgarian Airlines
 Belavia
 Centrafrican Airlines
 CSA
 Cubana
 General Air (Tyskland)
 Guinea Equatorial Airlines
 Hang Khong Vietnam
 LOT
 Malév
 Syrian Arab Airlines,
 TAAG Lineas Aereas de Angola
 Tajikistan airlines
 Uzbekistan Airways

Externa länkar 
 Bilder finns på Airliners.net.

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Jakovlev
Sovjetiska militärflygplan under kalla kriget
Jakovlev Jak-42

Jakovlev Jak-42 (ryska: Як-42), är ett sovjetiskt, senare ryskt, passagerarflygplan med tre jetmotorer, efterträdare till Jak-40. 

Flygplanstypen tar 120 passagerare. Mellan åren 1979 och 2002 tillverkades 178 exemplar av planet. Planet hade tekniska problem under 1980-talet med rodret i stjärten och alla byggda flygplan fick flygförbud under en period innan felen var åtgärdade.

Nio allvarliga haverier med dödlig utgång har inträffat och sammanlagt har 562 människor dött i Jak-42D. Bland annat var ett Jak-42 den 7 september 2011 inblandad i en flygolycka utanför Jaroslavl i Ryssland, med det ryska ishockeylaget Lokomotiv Jaroslavl ombord. 44 av 45 personer dog, varav en av dem var den svenska målvakten Stefan Liv.

Jak-42D har, som många andra ryska flygplanstyper, förbjudits inom EU sedan 2009 eftersom modellen inte lever upp till unionens säkerhetskrav.

Flygbolag 
Flygbolag som använt sig av flygplanet är:
 Aeroflot
 Kuban Airlines
 Air Mali
 Domodedovo Airlines
 FlyLal
 Sudan Airways

Referenser

Externa länkar 

Passagerarflygplan
Flygplan tillverkade av Jakovlev
Munkedalsbron

Munkedalsbron är en motorvägsbro som går över Örekilsälven vid Munkedal i Bohuslän. Den öppnades för trafik 14 juni 2008. Väg E6 går på bron som är en del i den viktiga motorvägen mellan Oslo och Köpenhamn via Göteborg går över Munkedalsbron.

Vägverket byggde den nya motorvägsbron tillsammans med NCC. Bron är 494 meter och 50 m hög och 23 m bred, ungefär lika lång som den tidigare, men högre. Den har en spännvidd på 125 m och är en självbärande konstruktion där vägbanan vilar på en båge. Bågen fick NCC, på grund av de tekniska utmaningarna, bygga med två olika metoder tills de båda båghalvorna möttes. Bron blev klar i slutet av 2007 och öppnades för trafik i juni 2008. Bland annat kan asfaltering och målning av linjer inte ske på vintern. Under planerings och byggtiden kallades den Örekilsbron, samma som den gamla bron. Vägverket valde namnet Munkedalsbron efter rekommendation av Munkedals kommun.

Trafikanterna sparar 0,5 km och cirka 3 minuter genom att ta den nya vägen. Vid vissa tider på sommarhalvåret var det långa köer på grund av mycket kraftig trafik, då den enda filen i varje riktning på den gamla vägen helt enkelt inte räckte. Vid sådana tillfällen kan trafikanterna spara 20 minuter.

Den gamla bron, som kallas Örekilsbron är cirka 500 m lång och runt 30 m hög, och ledde fram till år 2008 väg E6 över älven. Den är en stålbalkbro, med pelare i betong.

Det finns även en ännu äldre knappt 100 m lång vägbro, en järnvägsbro, samt en gångbro över älven i närheten. Något uppströms finns ytterligare en järnvägsbro (för industrispår) och en vägbro.

Referenser

Motorvägsbroar i Sverige
Broar uppförda av NCC
Broar invigda 2008
Broar i Västra Götalands län
2008 i Sverige
Carl August Fleischer

Carl August Fleischer, född 1936, är en norsk jurist, professor dr. juris. vid Universitetet i Oslo. Expert på en lång rad juridiska fackområden, framför allt folkrätt. Han har spelat och spelar en stor roll i norsk tolkning av internationell havsrätt.

Rättsfilosofer
Folkrättsexperter
Norska jurister
Norska professorer
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Födda 1936
Levande personer
Män
Mylaine Hedreul

Mylaine Marianne Maud Hedreul, född 30 maj 1987, är en svensk skådespelerska och jurist. Hennes mor är från Frankrike och Mylaine Hedreul talar även flytande franska.

Filmografi

Teater

Radio
 1998 – Det snöar i indianen
 2000 – Cadillacresan
 2001 – David Copperfield
 2002 – Lånarna
 2003 – En ö i havet
 2003 – En döds memoarer
 2004 – Äventyrsveckan
 2005 – Skämmerskans dotter

Referenser

Externa länkar

  

Svenska skådespelare
Födda 1987
Kvinnor
Levande personer