kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Afsluitdijk

Afsluitdijk är en 32 km lång och ca 90 meter bred dammbyggnad/vall (färdigställd 1932, invigd i september 1933) i norra Nederländerna som skiljer Nordsjön från IJsselmeer, den insjö som uppstod när havsviken Zuiderzee separerades från Nordsjön. 

Redan 1891 arbetade ingenjör Cornelis Lely fram planerna och när han senare blev minister (1913) togs planerna upp i regeringsförklaringen och arbetet kunde påbörjas 1920. Mycket av arbetet utfördes för hand av arbetslösa som kommenderades dit. Afsluitdijk utgör en fundamental beståndsdel av det större projektet Zuiderzeewerken kring Zuidersee. Med tiden beslutade man emellertid att inte torrlägga Markerwaard, en planerad polder. Den sista torrläggningen (Flevoland) blev klar 1968 och där ligger nu en av Nederländernas större städer, Almere, som efter torrläggningen har byggts upp från 0 till drygt 223.000 invånare (2023). Nuförtiden är nämligen behovet av mark för bostäder och arbetsplatser i närheten av Randstad större än behovet av jordbruksmark.

På vallen går en väg (A7/E22) som är av motorvägsstandard hela vägen förutom vid passagen av dammluckorna i vardera änden av vallen. Med jämna mellanrum måste man tappa ur vatten från IJselmeer i havet för att kompensera för vattentillflödet från de floder som mynnar ut i den konstgjorda insjön. På grund av att havsytan stiger och att tillförseln av vatten ur floderna ökar, ska dammen höjas med 2 meter och ett tredje komplex med slussar och dammluckor byggas.

Externa länkar 
 Afsluitdijk (engelska)

Översvämningsskydd i Nederländerna
1933 i Nederländerna
Friesland
Noord-Holland
Väg- och vattenbyggnad
Grängsbo

Grängsbo är en by som ligger mellan sjöarna Grängen och Lössnan i södra Hälsingland. Vid berget Skinnsäcken i Grängsbo ligger Grängsbo Lillkyrka, upprättad 1932 av Jonas Arvid Jonsson.

I Grängsbo finns stora välbevarade hälsingegårdar som Skommars, Tutabo och Per Ers. I Grängsbo finns även en gammal gruva, där det tidigare bröts koppar. Man har även hittat uran vid Grängsbo gruva.

Externa länkar
Grängsbo Bygdegård
Grängsboboken

Orter i Ovanåkers kommun
Grängsbo lillkyrka

Grängsbo lillkyrka är en kyrka i byn Grängsbo i Alfta-Ovanåkers församling och fungerar som ekumenisk gudstjänstlokal. Kyrkan har blottade rödmålade timmerväggar.

Historik
 1925 Köptes en timmerbyggnad i Tälningsbo som med häst fraktades till Grängsbo.
 1927 Tomtmark för det blivande kapellbygget inköptes.
 1932 Kapellet invigdes av kyrkoherde Sigurd Andersson.
 1962 Invigning av kyrkklockan av prosten Gunnar Liljestrand.
 1973 Invigning av en ny klockstapel av kyrkoherde Rune Sannerman.

Kyrkplatsen som ligger vid berget Skinnsäcken köptes in av förre bonden och elektrikern Jonas Arvid Jonsson (1889-1975). 1931 flyttades en gammal byggnad från en fäbodvall till platsen och invigdes 1932 som kyrka. När Jonas Arvid Jonsson avvecklade sin elinstallationsfirma hade han kvar en mängd skrot som överlämnades till Bergholtz klockgjuteri i Sigtuna. Av skrotet blev en klocka som invigdes 1962. Klockstapeln bredvid kyrkan uppfördes 1972. Altartavlan är målad av Olov Lindblom och föreställer Kristi himmelsfärd.

https://www.google.de/maps/place/Grängsbo+Lillkyrka/@61.3243809,15.9103301,16.89z/data=!4m5!3m4!1s0x0:0xeeb454f48d7a2671!8m2!3d61.324381!4d15.9103301?hl=de

Referenser

Tryckta källor
 Våra kyrkor, sidan 73, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor
 Uppgifter från Riksantikvarieämbetets byggnadsregister

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Ovanåkers kommun
Kyrkobyggnader invigda 1932
1932 i Sverige
Kognater

Kognat är även en lingvistisk term, se Kognat.

Kognater, personer med släktskap genom valfri kombination av manliga och kvinnliga led. I rättssammanhang har begreppet tolkats som (även) kvinnlig arvsrätt eller successionsordning. Kognater ställs ofta i motsats till agnater, agnatisk härstamning (patrilinjär) och agnatisk tronföljd, det vill säga enbart via manliga släktled. Begreppet ska inte sammanblandas med matrilinjär härstamning, enbart via kvinnliga led.

Se även
Totemism
Kognatisk tronföljd
Kognatisk succession
Agnat

Källor

Släkt
Atommassenhet

Atommassenhet (u, unified atomic mass unit) är den måttenhet som används för att ange atomers och elementarpartiklars massa. Inom kemi och biokemi används också den alternativa benämningen Dalton (Da) (ofta i formen kilodalton – kDa) för att ange massan hos proteiner och andra stora molekyler. Enheten är uppkallad efter den brittiske kemisten John Dalton.

1 u = 1 Da = 1/12 av massan av en atom av kol-isotopen 12C ≈ 1,660539067·10−27 kg, och motsvarar ungefär massan hos en proton eller neutron.

Rent formellt är u (liksom Da) inte en SI-enhet, men båda är dock officiellt erkända enheter som används i vetenskapliga sammanhang när kilogram är storleksmässigt otympligt.

Atommassenheten är kopplad till Avogadros tal (NA) och SI-enheten mol så att en mol av en substans med atom- eller molekyl-massan 1 u väger exakt 1 gram och 1 g av sådan materia innehåller NA partiklar. 

 1 gram/mol = NA·u.

Se även 
 Atommassa
 Molmassa
 Masstal

Referenser 

Massenheter
Atomfysik
Agnat

Agnat är en kommun i departementet Haute-Loire i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i centrala Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Auzon som tillhör arrondissementet Brioude. År  hade Agnat  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Agnat

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Loire

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Loire
Braunau am Inn

Braunau am Inn är en stadskommun i förbundslandet Oberösterreich i Österrike. Kommunen hade cirka 17 100 invånare (2018). Staden är belägen vid floden Inns strand och på andra sidan floden ligger den tyska staden Simbach am Inn.

Braunau am Inn är främst känt för att vara Adolf Hitlers födelsestad. Staden är väl medveten om detta och har rest en minnessten framför huset, med adressen Salzburger Vorstadt 15, där Hitler föddes, och stenen ska påminna om alla som drabbades av honom. Stenen kommer ursprungligen från koncentrationslägret Mauthausen. Texten på stenen lyder: "Für Frieden Freiheit und Demokratie Nie wieder Faschismus Millionen Tote mahnen"; fritt översatt: "För fred, frihet och demokrati. Miljoner döda manar: aldrig mer fascism".

"Snubbelstenar" 
Den tyske konstnären Gunter Demnig har sedan 1996 placerat ut cirka 9 000 Stolpersteine ("snubbelstenar") till minnet av offer för nationalsocialismen. Den 11 augusti 2006 placerade han ut elva stenar i åtta kommuner i området kring Braunau am Inn. Adolf Hitlers hembygd är därför det första område som heltäckande påminner om förintelsens offer. Stenarna ligger på marken framför hus där förintelseoffer bott. De elva minnesstenarna uppmärksammar Anna Sax som var Jehovas vittne, de fyra kommunisterna och socialisterna Franz Amberger och Adolf Wenger från Braunau, Johann Lenz och Josef Weber från Hackenbuch/Moosdorf, värnpliktsvägraren Franz Jägerstätter från St. Radegund, Pater Ludwig Seraphim Binder från Maria Schmolln, sintin Johann Kerndlbacher från Hochburg-Ach, offren för NS-militärdomstolen Franz Braumann från St. Veit och Engelbert Wenger från Altheim såväl som den i Gestapo-arrest mördade Michael Nimmerfahl från Braunau. Minnesstenarna har placerats i närvaro av lokalpolitiker, media och invånare i orten. Aktionen ledde till ett nytt intresse av de nästan bortglömda förintelseoffren och kom på detta sätt att återföra dem in i det offentliga medvetandet.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar 

Orter i Oberösterreich
Kommuner i Oberösterreich
Gränsorter i Europa
Schabrak

Schabrak (från tyska Schabracke; ytterst av turkiska çaprak) är ett sadelunderlägg att läggas under ridhästens sadel.

Schabrak omnämns i utrustningen för det svenska kavalleriet från 1600-talet och framåt och var under stora nordiska kriget placerad precis bakom sadeln eller under, under svanskappan. Schabraket är sedan fastknutet i sadeln med tre skinnremmar. Det ser fyrkantigt ut, men det är utskuret efter sadelns form så att ingen del ligger under sadeln och skaver. Under sadeln ligger sedan ett hästtäcke som är vikt på ett för ändamålet speciellt sätt, så att inte sadeln bryter.

Schabraket var ofta förfärdigat av kläde i olika färgkombinationer beroende av vilket regemente det producerades för, och som avigsida fyrskaftad grå linneväv. Ett ex. var Östgöta kavalleriregemente som ett tag hade ett rött schabrak med gul kant runtom.

Det var oftast prydligt utstyrt och ingick redan från början i husarens utrustning. Sveriges först uppsatta husarregemente (sedermera Kronprinsens husarregemente) hade sålunda ett schabrak av blått kläde med gula kanter; för officerarna var det dessutom försett med en tigerhud, som sedermera ersattes av ett brokigt broderi, så kallad rya; nämnda husarregemente avlade emellertid, liksom Sveriges övriga husarregementen, schabraket på 1890-talet, då flera förändringar och förenklingar i husaruniformen infördes. I de flesta utländska arméer begagnade husarerna fortfarande i början av 1900-talet schabrak till paraduniform.

Numera används schabrak inom ridsporten som sadelunderlägg för att skydda hästen från skav och sår samt skydda sadeln mot hästens svett. Schabraket är fyrkantigt till formen till skillnad från vojlocken som har samma funktion men är formad efter sadeln.

Ett schabrak kan också vara det stora, ofta heraldiskt utsmyckade hästtäcke som hästar som deltar i tornerspel bär.

Källor
Dräkt och uniform av författare E. Bellander. Norstedts förlag, Stockholm 1973.
Karolinska uniformer och munderingar åren 1700 till 1721, Anders Larsson, Jengel Förlag, Östersund 2022 
Stora nordiska kriget 1700−1721 Fanor och uniformer av Lars Eric Höglund - Åke Sallnäs. Acedia press i Karlstad 2000.
Armémuseum.

Referenser

Noter

Externa länkar

Hästutrustning
Kavalleri
Ulf Andersson (schackspelare)

Ulf Andersson, född 27 maj 1951 i Västerås i Västmanland, är en svensk schackspelare.

Biografi 

Han är uppvuxen i Arboga och fostrad i Arboga Schackklubb. År 1983 var han rankad trea i världen, och i viss konkurrens med Gideon Ståhlberg är han Sveriges bäste schackspelare  någonsin. Han uppbär statlig inkomstgaranti för konstnärer.

Andersson blev Sverigemästare första och hittills enda gången 1969. Han blev internationell mästare 1970, stormästare 1972 och stormästare i korrespondensschack 1996. Hans mest kända parti spelades i Milano 1975 mot den dåtida världsmästaren Anatolij Karpov som tillfogades sitt första nederlag som regerande världsmästare. Efter denna symboliska vinst klättrade Andersson successivt på stegen upp till världstoppen som dominerades av Karpov, Kasparov och Ljubojevic.

Han är känd som en solid spelare som ofta spelar remi. Han var under 1980- och 1990-talen en av toppspelarna med högst andel remier. Han spelar helst positionellt och hans vinster arbetas ofta fram i slutspelet efter många timmars tålmodigt spel.

Nuförtiden delar han turneringsspel med andra schackliga åtaganden som att vara tränare, simultangivare och kommentator.

År 2019 kom den första boken ut på svenska som uteslutande handlar om hans liv och gärning. Schackets mästare − I huvudet på Ulf Andersson är utgiven på Sportförlaget och skriven av frilansjournalisten Robert Okpu samt internationella mästaren Thomas Engqvist.

Utmärkelser 

Schackgideon 1978, 1982, 1992 och 1996.

Referenser

Externa länkar 

 Intervju med Andersson
 Sverigemästare i schack
 Lagmästare i schack 2018 med Malmö AS

Svenska schackspelare
Födda 1951
Män
Levande personer
Idrottare från Västerås
Innehavare av statlig inkomstgaranti för konstnärer
Stormästare i schack
Sverigemästare i schack
Svenska idrottare under 1900-talet
Tånge

Tånge, troligen besläktat med tång, är den del av en svärdsklinga, pilspets eller ett knivblad som stoppas in i ett skaft eller handtag. Även om liknande delar på andra vapen eller verktyg, till exempel på en fil.

Referenser

Noter

Vapen
Verktyg
Klimpfjäll

Klimpfjäll (sydsamiska: Klimhpe) är en by (småort) i Vilhelmina kommun belägen ungefär 20 kilometer från den norska gränsen och cirka 120 kilometer från Vilhelmina.

Befolkningsutveckling

Samhället
I byn finns hotell, stugby, restauranger, livsmedelsaffär och flera små företag som ger service inom turism och entreprenad.

I byn finns även en skidanläggning för både utförsåkning och längdåkning. Klimpfjälls alpina klubb Fjällbranten, KAK, har fostrat en rad framgångsrika snowboardåkare. Bland annat Tove Nejne samt syskonen Markus och Janet Jonsson. 

Sångerskan och programledaren Sandra Dahlberg är född i Klimpfjäll.

Se även
Vilhelmina socken

Noter

Externa länkar 
HK Klimpfjäll
Norgefarargården i Klimpfjäll
Klimpfjällsgården

Orter i Vilhelmina kommun
Tidigare tätorter i Västerbottens län
Småorter i Sverige
Danviksklippan

Danviksklippan är ett basområde i stadsdelen Södra Hammarbyhamnen i Stockholms kommun. Området är beläget på en klippa, tidigare benämnt Klippan, mellan Hammarbyleden och Värmdövägen. Tidigare tillhörde Danviksklippan med omgivningar Nacka, men överfördes 1930 till Stockholms stad. Fram till 1948 hette området Norra Hammarby.

Äldre historik

På 1770-talet lät färgaren Carl Gustaf Hoving uppföra kvarnen Klippan av holländsk typ på berget. Kvarnen användes för malning av färg till hans färgeri. Han själv bodde i Hovings malmgård som han lät bygga samtidigt med kvarnen söder om Hammarbysjön. I slutet av 1800-talet användes kvarnen en kort tid av Rylander & Rudolphs Fabriks AB för att tillverka kolelektroder för båglampor. År 1903 revs kvarnen. På berget fanns även en gård med trädgård, lada och stall. Ladan brann 1911. Under en tid fanns här även en friluftsteater, Klippans teater. Rester efter både kvarnen och friluftsteatern finns kvar.

Nyare historik

Efter färgaren har området kvartersnamnet Hovingsberg. Andra kvartersnamn är Danviksklippan och Friluftsteatern. Gatuadressen är Hästholmsvägen, uppkallad efter vägen till dagens Kvarnholmen som tidigare hette Hästholmen.

Områdets västra del sprängdes bort i samband med att Hammarbyleden byggdes, den del där kvarnen låg täcks nu av Hammarby sjö. Sprängningsklippan är populär hos klättrare. Tidigare gick den gamla Värmdövägen längs klippans västra sida. Området bebyggdes 1940–1945 med nio punkthus ritade av Sven Backström och Leif Reinius. Landskapsarkitekten Walter Bauer stod för gestaltningen av grönområdet mellan husen (Danviksparken). Vid den här tiden hade punkthuset börjat prövas som bostadstyp på flera håll i landet. De som byggdes på Danviksklippan uppfattades i fackpressen som bland de bästa i sin sort. Området är ett bra exempel på stadsplaneidealen Hus i park.

Husen följer den spiralformade uppfartsvägen med allt högre byggnader upp på klippans topp. I mitten av området ligger en gemensam park gestaltad av Walter Bauer, Danviksparken. Husen har två, fyra eller fem lägenheter per plan och området rymmer 391 lägenheter.

Byggnaderna har liknats vid blyertspennor på grund av de toppiga taken. På Hästholmsvägen 15 låg tidigare postkontoret Stockholm 35. Postkontoret hette en tid Henriksdal. Husen ägs bl.a. av Familjebostäder, Wåhlin Fastigheter och Solporten Fastigheter. Området har goda kommunikationer. Inom området går busslinje 55, i närheten stannar Busslinje 71, Saltsjöbanan och alla Nacka-Värmdöbussar.

Bilder

Se även
Danvikens Hospital

Referenser

Noter

Källor
Allt om Danviksklippan och omgivningen.

Externa länkar

Södra Hammarbyhamnen
Informella områden i Stockholm
Blodkärl

Blodkärl är rörformiga strukturer i ett djurs kropp som försörjer alla vävnader och organ med blod. Till blodkärl räknas artärer, vener, kapillärer, arterioler och venoler. Lymfkärl räknas dock inte som blodkärl.

Alla större blodkärl (artärer och vener) är uppbyggda av tre lager:
 Tunica interna/Tunica intima ("inre lagret") består av ett lager med endotelceller mot den inre håligheten där blodet strömmar. Under endotelcellsskiktet finns först ett basalmembran och därefter bindväv med sporadiska inslag av glatta muskelceller.
 Tunica media ("mellanlagret") består av glatta muskelceller, elastiska fibrer samt kollagena fibrer.
 Tunica adventitia ("yttersta lagret") består framförallt av kollagena fibrer men även elastiska fibrer och glatta muskelceller.

Blodkärlen bildar blodets cirkulationssystem som är mycket omfattande och vars uppgift är att transportera blod, blodproteiner, immunförsvar, syrgas, koldioxid och andra avfallsprodukter och fördela värme. 

Blodkärlen är kopplade till hjärtat i ett slutet system vars uppgift är att pumpa runt blodet i det stora, respektive det lilla kretsloppet.

Se även 
 Människans anatomi
 Cirkulationssystemet

Kardiovaskulära systemet
Angiologi
Reflexion (dikt)

"Reflexion" är en kort, närmast epigramartad dikt av Anna Maria Lenngren, skriven 1794. Den handlar om en begravning av en rödlätt man som brukade vara klädd i syrtut.

Svenska dikter
Verk av Anna Maria Lenngren
Gycklare (dikt)

"Gycklare" är en dikt av Verner von Heidenstam, som allmänt antagits syfta på August Strindberg. Den börjar: "De komma i främmande kläder" och slutar "Så ändas gycklares liv." Dikten är tonsatt av Gustaf Nordqvist.

Referenser

Svenska dikter
Dikter av Verner von Heidenstam
Den mödosamma världen

"Den mödosamma världen" är en satirisk dikt av Anna Maria Lenngren, riktad mot högvördiga prästerskapet. Den handlar om en tjock prost som har kyckling och likör vid sin säng. Efter att han ätit beklagar han sig över att livet är en kamp mot synd och flärd.

Svenska dikter
Verk av Anna Maria Lenngren
Vintervisa

"Vintervisa" är en dikt av Anna Maria Lenngren från år 1793. Dikten har karaktären av en dryckesvisa, och innehåller många konkreta detaljer från en nordisk vinterdag. 

Dikten finns tonsatt för blandad kör av Sven-Eric Johanson.

Referenser

Svenska dikter
Verk av Anna Maria Lenngren
Malgovik

Malgovik (sydsamiska: Malkoemahkie) är en by och småort vid sjön Malgomaj i Vilhelmina distrikt (Vilhelmina socken) i Vilhelmina kommun, Västerbottens län (Lappland). Den 13 december 1941 sattes svenskt köldrekord nära Malgovik när -53°C uppmättes på en privat termometer.

Befolkningsutveckling

Källor

Orter i Vilhelmina kommun
Småorter i Sverige
Ett litet infall för ro skull

"Ett litet infall för ro skull" är en dikt av Johan Runius (1679–1713), där luffarlivet framställs som höjden av bekvämlighet, så när som på avsaknaden av kvinnor.

Externa länkar 

Svenska dikter
Gråbergssång

Gråbergssång är en dikt om gråberget av Gustaf Fröding. 

Dikten publicerades bland "Mattoidens sånger" (mattoide, italienska: 'narr', 'dåre') i Efterlämnade skrifter 1914 och tillhör de dikter som med ett ytterst avskalat formspråk vill uttrycka djurs, växters och, som här, urbergs innersta väsen. Dikten skrevs mot slutet av Frödings liv under hans vistelse på Ulleråkers sjukhus i Uppsala där han var inlagd mellan åren 1896 och våren 1905. 

Dikten har tonsatts och spelats in av Mando Diao 2012 på albumet Infruset.

Referenser

Externa länkar
Mattoidens sånger på Projekt Runeberg

Dikter av Gustaf Fröding
Tok pisin

Tok pisin är ett kreolspråk som talas på Papua Nya Guinea och är utvecklat främst ur engelskan. Språket är modersmål för drygt 122 000 människor och andraspråk för uppemot fyra miljoner.

Tok betyder tala (jämför talk), och pisin betyder pidgin, som är det språkstadium som föregår ett fullt utvecklat kreolspråk. Ett annat namn för språket har varit tok boi som bokstavligt betyder "pojkars språk", vilket dock har en negativ kolonialistisk konnotation.  

Språket anses vara livskraftigt. Dess närmaste släktspråk är bislama, pijin och Torressundöarnas pidgin..

Fonologi

Konsonanter 

Källor:

Vokaler 

Det finns även två diftonger: [au] och [ai].

Källor:

Grammatik 
Tok pisins grammatik är ganska enkel eftersom språket saknar genus, kasus och numerus. Adjektiv markeras med suffix -pela som kommer från engelskans "fellow".

Fast tok pisin är baserad på engelska, finns där också lånord från bland annat tyska (gumi "gummi" och maski "macht nich": det var ingenting) och portugisiska (save "saber": att veta, pikinini "pequeno": barn).

Verb böjs inte men har suffixen -im om satsen har en direkt objekt: em i rit "han läser" versus em i ritim buk "han läser en bok".

Status och användning 

Tok pisin är ett av Papua Nya Guineas officiella språk. 

Kanalen EMTV sänder regelbundna nyhetsprogram, Tok Pisin Nius, på tok pisin och australienska ABC har ett trespråkigt nyhetsprogram, Wantok, på tok pisin, bislama och pijin.

Källor 

Språk i Papua Nya Guinea
Subjekt–verb–objekt-språk
Engelskbaserade kreolspråk
Bosättning

Bosättning kan syfta på:

 Bosättning – ett begrepp som används inom arkeologin, se boplats
 Bosättning – en ny boplats, se nybyggare

Se även
 Israeliska bosättningar
 Bosättningen i Ulster
Europamästerskapet i fotboll 1968

Europamästerskapet i fotboll 1968 var den tredje upplagan av Europamästerskapet i fotboll. Slutspelet spelades i Italien den 5 juni till 10 juni 1968. Till denna upplaga hade turneringen omorganiserats från "Europacupen för landslag" till Europamästerskapet. Man hade även infört ett gruppspel i kvalificeringsomgångarna. Fyra lag deltog i slutspelet i Italien, där man spelade semifinaler, match om tredje pris samt final. Värdlandet bestämdes efter kvalturneringen, varför även Italien var tvunget att kvalificera sig.

Spelplatser 

 Stadio San Paolo, Neapel - Kapacitet: 72 800
 Stadio Comunale, Florens - Kapacitet: 47 000
 Stadio Olimpico, Rom - Kapacitet: 86 500

Kvalificering

Slutspel

Slutspelsträd

Semifinaler 

Italien vann på slantsingling

Match om tredje pris

Final 

Omspel

Målskyttar 
(Endast slutspel)

2 mål
  Dragan Dzajic

1 mål
  Luigi Riva
  Angelo Domenghini
  Pietro Anastasi
  Geoff Hurst
  Bobby Charlton

Källor

Externa länkar 
 

1968 i Italien
1968
Internationella fotbollstävlingar i Italien
Fotbollsåret 1968
Sportevenemang i Rom
Sportevenemang i Florens
Sportevenemang i Neapel
Rom under 1900-talet
Neapel under 1900-talet
Sportåret 1892



Händelser

Bandy
21 februari - Den första bandymatchen i Nederländerna spelas mellan Amsterdamsche H&BC och ett Haarlemlag.

Baseboll
24 oktober - Boston Beaneaters vinner National League efter att ha vunnit den avgörande matchserien med 5-0 i matcher (dessutom slutade en match oavgjord) över Cleveland Spiders.

Basket
15 januari - James Naismith publicerar basketreglerna i Triangle Magazine.
11 mars - Den första offentliga basketmatchen spelas i Springfield, Massachusetts.

Boxning
 7 september — James J. Corbett vinner världsmästartiteln i tungviktsboxning med seger på KO i 21:a ronden mot John L. Sullivan i New Orleans, Louisiana, USA. Sullivan förlorar på Corbetts kombination av svårfångade fotarbete och snabba slag. Corbett behåller titeln fram till 1897.
Världsmästare
 Världsmästare i tungvikt – John L. Sullivan → James J. Corbett
 Världsmästare i mellanvikt – Bob Fitzsimmons
 Världsmästare i weltervikt – vakant → "Mysterious" Billy Smith
 Världsmästare i lättvikt – Jack McAuliffe
 Världsmästare i fjärdervikt – George Dixon

Cricket
16 december —  Sheffield Shield mellan New South Wales och Sydafrika börjar spelas.

Cykel
Okänt datum - Cykelloppet Liège-Bastogne-Liège körs för första gången.

Fotboll
14 maj - Fotbollsklubben Vitesse 1892 bildas i Arnhem.

22 maj - Den första fotbollsmatchen i Sverige spelas på Heden i Göteborg mellan Örgryte IS och IS Lyckans Soldater. Resultatet blir 1-0 till Örgryte IS.
Okänt datum - Den första dokumenterade fotbollsmatchen mellan kvinnor äger rum i Glasgow i Skottland, Storbritannien.

Hästsport
11 maj - Vid 18:e Kentucky Derby vinner Lonnie Clayton på Azra med tiden 2.41.5.

Rugby union
22 februari - Manitoba Rugby Football Union grundas.

Skridskosport
Juli - ISU bildas i Scheveningen, Nederländerna.

Födda
21 december - Walter Hagen, amerikansk golfspelare.

Avlidna
11 december - Nancy Edberg, 60, svensk simmare och idrottstränare.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Barmer

Barmer är en stad i delstaten Rajasthan i nordvästra Indien, och är administrativ huvudort för distriktet Barmer. Befolkningen uppgick till 96 225 invånare vid folkräkningen 2011. Barmer är belägen i Tharöknen, och är känd bl.a. för sin tillverkning av trämöbler.

Källor

Orter i Rajasthan
Baran

Baran är en stad i delstaten Rajasthan i nordvästra Indien. Den är administrativ huvudort för distriktet Baran och hade cirka 120 000 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Rajasthan