kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vattenhjul

Vattenhjul är ett skovelhjul som sätts i rörelse av strömmande vatten och därvid omvandlar vattnets energi till mekaniskt arbete på en roterande axel.

Typer 
Det finns fyra huvudtyper av vattenhjul.

Överfallshjul 

På ett överfallshjul rinner vattnet i en ränna ut på översidan av hjulet. Skovlarna är utformade som fickor eller baljor. När de vattenfylls blir det övervikt på ena sidan, vilket får hjulet att rotera. Fördelen med detta är att man kan uppnå högt vridmoment oavsett vilken vattenmängd som rinner i rännan över hjulet (fast mindre vatten får det naturligtvis att rotera långsammare). Överfallshjulet roterar oftast så att dess översida rör sig i strömriktningen.

Underfallshjul 

Underfallshjulet sätts i rotation genom att skovlarna pressas i strömriktningen av det strömmande vattnet under hjulet. Hjulet kräver inte hög fallhöjd, men en god hastighet på vattnet är en fördel. Hjulet kan placeras direkt i ett vattendrag, men oftast bygger man en ränna som leder vattnet mot hjulet, utan att alltför mycket rinner på sidorna om det, för att öka verkningsgraden.

En speciell typ av underfallshjul är norian. Vattenkraften utnyttjas enbart till att lyfta en del av det strömmande vattnet till en högre nivå. En serie skopor på hjulet fylls i strömmen och tömmer sedan ut sitt innehåll i en liten akvedukt vid sidan av hjulet när de befinner sig högst upp. Se engelsk artikel under externa länkar.

Bröstfallshjul 

Bröstfallshjulet fungerar som överfallshjulet, men vattnet leds in mot hjulet strax ovanför mitten, därav namnet. Som en följd av det kommer hjulet att rotera åt samma håll som ett underfallshjul, dvs hjulets nedre del rör sig i strömriktningen. Fördelen med bröstfallshjulet är att man kan uppnå ett högt vridmoment vid liten vattenmängd även om fallhöjden inte är särskilt hög. Vridmomentet beror nämligen mer på hjulets radie än vid vilken höjd skovlarna blir vattenfyllda, så länge de är vattenfyllda närmast axelns höjd. Vid bröstfall kan man ha större hjul vid samma fallhöjd.

Skvalthjul 

Skvalthjulet placeras horisontellt roterande. Det är försett med enkla, raka skovlar, aningen snedställda så att vattnet, som leds i en nedåtlutande ränna mot ena sidan av hjulet, träffar dem i rät vinkel. Konstruktionen var populär eftersom den var enkel, inte krävde hög fallhöjd eller stor vattenmängd. Verkningsgraden var låg, 10-15%. Detta kompenserades dock delvis av att det inte krävdes någon växel som ändrade riktningen på den roterande axeln, vilket ofta var ineffektivt. Eftersom axeln var vertikal kunde den direkt driva en kvarnsten. Kvarnar byggda på detta sätt kallades skvaltkvarnar eller bara skvaltor.

Peltonturbin 

Peltonturbinen kan sägas vara ett specialfall av skvalthjulet (även om den roterar vertikalt). Peltonturbinen är dock en avancerad konstruktion med hög verkningsgrad.

Se även 
 Skovelhjul
 Vattenturbin
 Vattenkvarn

Källor

Noter

Externa länkar 
 Noria i Engelska Wikipedia

Maskinteknik
Teknikhistoria
Vattenkraft

es:Hidráulica#La rueda hidráulica
Lista över Ikeavaruhus

Lista över Ikeas varuhus i världen.



Afrika

Nordamerika

Asien

Europa

Mellan- och Sydamerika

Oceanien

Kommentarer

Källor

Inter IKEA B.V., karta och lista över alla världens IKEA-varuhus

IKEA-varuhus
Ikea

nl:IKEA#Vestigingen
RSC

RSC kan syfta på

Förkortning för Referee Stop Contest, term inom kampsport. Föregår ofta en teknisk knockout.
Förkortning för Royal Shakespeare Company
Den belgiska fotbollsklubben RSC Anderlecht
Mario Kart: Double Dash!!

Mario Kart: Double Dash!! är ett racingspel som släpptes till Nintendo Gamecube 2003. Det är det fjärde spelet i Mario Kart-serien.

Gameplay 
I spelet sitter två figurer i varje kart (bil), varav en sköter tacklingarna och föremålen, samt en som kör fordonet. Spelet består av sexton olika banor, av vilka fyra är upplåsbara, uppdelade i fyra turneringar. Det finns, förutom vanligt flerspelarspel, möjlighet att spela spelet via lokalt nätverk.

Totalt finns tjugo olika spelbara figurer, varav fyra är hemliga och måste låsas upp innan de blir spelbara. Dessa är Toad, Toadette, King Boo och Petey Piranha. Två figurer hör ihop och delar därför specialföremål; Mario och Luigi skjuter Fire Balls (eldbollar), Baby Mario och Baby Luigi släpper lös Chain Chomp, Wario och Waluigi kastar iväg Bob-ombs (bomber), Peach och Daisy får hearts (hjärtan som plockar upp föremål), Yoshi och Birdo rullar ut Yoshi Eggs respektive Birdo Eggs (stora ägg), Donkey Kong och Diddy Kong får Giant Banana (gigantiska bananskal), Bowser och Bowser Jr. får gigantiska Bowser's Shell, Toad och Toadette får Golden Mushrooms och Boo och Petey Piranha kan få samtliga specialföremål.

Kartarna är uppdelade i tre olika tyngder och storlekar. Med tanke på att figurerna är av olika storlekar kan inte alla använda samma kart. Baby Mario och Bowser Jr. är exempelvis av den lättaste vikten, Mario och Yoshi mellanvikten, och Wario och Donkey Kong den tyngsta vikten. Kombinationen Baby Mario och Bowser Jr. kan alltså inte använda en mellanstor eller stor kart. Dock kan exempelvis Baby Mario och Mario använda en mellanstor och Baby Mario och Donkey Kong en stor, och så vidare.

Spelbara figurer 

* upplåsbar.

Föremål 
Alla föremål fås genom att köra in i en Item Box, föremålslåda.

Vanliga föremål

Specialföremål 

 Petey Piranha och King Boo kan få alla specialföremål förutom Luigis gröna fireballs och Birdos Birdo Egg.

Externa länkar 
 Officiell webbplats (Nordamerika)
 Mario Kart: Double Dash!! på Super Mario Wiki.

Nintendo Gamecube-spel
Datorspel 2003
Mario Kart
Racingspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge

de:Mario Kart#Mario Kart: Double Dash!! (Nintendo Gamecube)
Amadeo Vives

Amadeo Vives, född 18 november 1871, död 1 december 1932, var en spansk tonsättare. Han är uppskattad för sina nästan 100 lätta operor, bl.a. Maruxa (1914) och Doña Francisquita (1923).

Källor

Spanska kompositörer
Födda 1871
Avlidna 1932
Män
Narcisse-Virgile Diaz de la Peña

Narcisse-Virgile Diaz de la Peña, född den 25 augusti 1807 i Bordeaux, Frankrike, död 18 november 1876 i Menton, var en spansk-fransk konstnär och medlem av den så kallade Barbizonskolan av landskapsmålare, bekant för sina många romantiska målningar av Fontainebleauskogen och för sina landskapsfantasier med mytologiska figurer.

Diaz de la Peña började som porslinsmålare, debuterade på salongen 1831 med landskap och en kärlekscen. Hans av Eugène Delacroix och Théodore Rousseaus konst påverkade bilder i vilka ofta graciösa, smäktande kvinnogestalter framträder mot dunkelt lövverk, uppskattades mycket av samtiden. I Louvren finns en rik samling av Diaz de la Peñas tavlor med badande nymfer, orientaler och zigenare. I Nationalmuseum är han representerad med ett flertal verk bland annat gruppen Venus och Amor (1860).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter 
 
 

Franska landskapsmålare
Riddare av Hederslegionen
Representerade vid Nationalmuseum
Franska målare under 1800-talet
Personer från Bordeaux
Födda 1807
Avlidna 1876
Män
Svensk uppslagsbok
Björn Montin

Björn Börje Montin, född 29 september 1941 i Oscars församling, Stockholm, är en svensk före detta barnskådespelare. Montin filmdebuterade 1947 i och medverkade i sammanlagt nio filmer 1947–1955.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar
 

Svenska barnskådespelare
Män
Födda 1941
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Osamu Miyawaki

Osamu Miyawaki (född 1929) är en japansk formgivare. Han startade egen rörelse i en 4,5 m² stor affärslokal i Moriguchi i Osaka år 1964. Han tillverkade och sålde små handgjorda plastfigurer.

Osamu Miyawaki fick möjligheten att få sina verk distribuerade av en japansk tillverkare av choklad, ett koncept som liknar Kinderägg. Försäljningen av choklad gick med tiden bättre och bättre, mycket på grund av att plastfigurerna fått ett samlarvärde.

Några verk av Osamu Miyawaki finns att beskåda i Kaiyodo Figure Museum. Osamu Miyawaki har även medverkat i en utställning arrangerad av British Museum.

Externa länkar
Kaiyodo Figure Museum
Shokugan - en ny konstform (artikel på engelska).
Osamu Miyawaki - artikel i Daily Yomiuri (artikel på engelska).

Japanska formgivare
Födda 1929
Män
Levande personer
WP:Projekt Japan
Bror Nernst

Bror Otto Fredrik Nernst, född 10 oktober 1896 i Gävle, död 2 juni 1927, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar

Födda 1896
Avlidna 1927
Män
Skådespelare från Gävle
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Carl Berglöw

Carl Gustaf Berglöw född 21 mars 1899 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, död 29 januari 1979 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk tecknare.

Han var son till instrumentmakaren CG Berglöw och hans maka född Kristianson. Berglöw studerade först vid Tekniska skolan och därefter vid Althins målarskola 1918-1919. Separat ställde han ut på Gummesons konsthall 1929 och med en serie filmkarikatyrer i biografen Röda Kvarns foyer 1938, han medverkade i Humoristsalongen på Stockholmsutställningen 1930. Han specialiserade sig på karikatyr och skämtteckningar.

Bibliografi
1948 - Skämt och oförskämt
1943 - 100 roliga teckningar med historier

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 155, Allhems Förlag, Malmö.

Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1899
Avlidna 1979
Män
Axel Fredrik Cederholm

Axel Fredrik Cederholm, född 29 september 1780 i Stockholm, död där 9 december 1828 i Stockholm, var en svensk skådespelare, operasångare (tenor) och konstnär.

Biografi

Skådespelare
Cederholm var anställd vid de Kungliga teatrarna 1800–20 som skådespelare och sångare. Han gjorde sig där främst populär genom gestaltningar av älskar- och hjälteroller i det högre dramat, men sjöng även tenorpartier i operor.
Bland hans roller märks Seid i Mahomet, Appius i Virginia, Karl Gustav i Drottning Kristina och Rudolf i Korsfararna.

Bildkonstnär
Cederholm studerade även vid Konstakademien 1799–1809 och ansågs vara en stor begåvning och belönades med flera medaljer. Under åren 1811–16 gjorde han många teckningar av landskap och gårdar ute på Lidingö, liksom även från Ulriksdal, Haga, Karlberg och Drottningholm samt från en rad herrgårdar och bruk i Västmanland, Dalarna och Uppland. Två gouacher av Cederholm visar Karl XIV Johans kröning.

Han deltog flitigt i Konstakademiens utställningar 1801–20 och i Götiska förbundets utställning 1818. Hans konst är representerad på Nationalmuseum, Nordiska museet, Stadsmuseet i Stockholm och särskilt i den Westinska samlingen i Uppsala universitetsbibliotek med cirka 550 teckningar och akvareller.

Roller

Bilder i urval

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Svenskt konstnärslexikon del I sidan 295 Allhems Förlag Malmö
Lidingö hembygdsförenings årsbok 2002, sidan 8
 Fredrik August Dahlgren: Förteckning öfver svenska skådespel uppförda på Stockholms theatrar 1737–1863 och Kongl. Theatrarnes personal 1773–1863. Med flera anteckningar. Stockholm (1866)

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska målare under 1800-talet
Svenska tenorer
Födda 1780
Avlidna 1828
Män
Skådespelare från Stockholm
Konstnärer från Stockholm
Svenska operasångare under 1800-talet
Sångare från Stockholm
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
August Fredrik Dörum

August Fredrik Dörum, född 21 december 1841 i Stockholm, död 22 maj 1880 på Konradsbergs hospital, var en svensk skådespelare och konstnär.

Dörum studerade vid Konstakademien 1861–1862 och vid Kungliga teaterns elevskola 1863. 

Han var 1866–1878 anställd vid de Kungliga teatrarna och 1873–1878 lärare vid konservatoriet i Stockholm. Humor och fantasi utmärkte Dörums skarpt karakteriserande framställning. Bland hans roller märks Ludvig XI i Gringoire, Knut Algotson i Bröllopet på Ulfåsa och Lundestad i De ungas förbund. August Dörom var son till kopisten vid norska kansliet Lars Michael Dörum och Emilia Charlotta Falk samt gift med Helena Sofia Holmberg  och far till skådespelerskan Tyra Dörum.

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska målare under 1800-talet
Födda 1841
Avlidna 1880
Män
Skådespelare från Stockholm
Konstnärer från Stockholm
Arne Ekermann

Arne Ludvig Ekermann, född 19 augusti 1879 i Borgs socken Östergötland, död 25 oktober 1929 i Härnösand, var en svensk skådespelare, journalist och målare.

Ekermann var i unga år engagerad vid Knut Lindroths teatersällskap och vid Lilla teatern i Stockholm . Han lämnade scenen och anställdes som journalist vid Nya Dagligt Allehanda 1908-1919 och vid Dagens Tidning 1919-1921. Från 1921 var han chefredaktör vid Härnösandsposten. 

Ekermann studerade vid Tekniska skolan i Stockholm. Hans konst består av landskapsmålningar utförda i akvarell. Han ställde ut separat separat i Stockholm 1920 med landskapsakvareller från Skåne, Södermanland, Medelpad och Ångermanland.

En minnesutställning med hans konst visades i på Lilla utställningen i Stockholm 1930.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 100-101 Allhems Förlag, Malmö
Svenska konstnärer, Biografiskt handbok, Väbo förlag, 1987, sid 122, 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Födda 1879
Avlidna 1929
Män
Personer från Borgs socken
Axel Elmlund

Axel Wilhelm Julius Elmlund, född 12 april 1838 i Stockholm, död där 23 november 1901, var en svensk skådespelare, balettdansör och amatörkonstnär.

Biografi
Han var son till skomakarmästaren Sven Axel Elmlund och Christina Dorothea Wilhelmina Björkman. Han gifte sig aldrig.

Han blev 1850, vid elva års ålder, elev vid Kungliga Baletten. Elmlund var från 1855 till 1891 anställd vid De kungliga teatrarna. Han var engagerad vid Kungliga Baletten 1855-61: som figurant 1855-58 och som pantomimdansör 1858-61. Han betraktades som en talangfull dansare av August Bournonville, som ska ha beklagat Elmlunds beslut av att avbryta en lovande danskarriär för att i stället ägna sig åt skådespel.

Han blev 1856 även elev som talskådespelare, och var 1858-91 också anställd som skådespelare vid Dramaten; från 1864 som premiäraktör. Under säsongen 1888—89 var medlem av Dramatiska teaterns styrelse (under den s. k. associationen). Han var även verksam som regissör.

Axel Elmlund berömdes för sin hållning och kroppspråk på scen, en fördel han ansågs ha från sin baletträning, och gjorde också intryck genom sitt stiliga utseende. Han fick ofta spela hjälterollerna i romantiska tragedier, där han ansågs vara bäst och där han i många år betraktades som en av de främsta, men spelade även Shakespeare. Hans stil ska dock ha varit starkt knuten till den romantiska erans skådespel och ha passat mindre väl till den nya realism som så småningom trängde ut romantikerdramerna på Dramatens scen.

Hans kanske mest berömda roll var den germanske fäktaren Thumelicus i »Fäktaren från Ravenna», en roll han ofta fick upprepa. Bland hans många roller märks Coriolanus, Antonius i Antonius och Kleopatra, Leontes i En vintersaga, Othello, Torquato Tasso, Karl Moor i Rövarbandet, Max Piccolimi i Wallensteins död, titelrollen i Hernani, Richard Sheridan, Thumelicus i Fäktaren i Ravenna, Cajus Graccus, Stephenson i En arbetare, Bengt Lagman i Bröllopet på Ulfåsa, Sigurd i Kämparna på Helgeland, Nils Lykke i Fru Inger till Östråt, Rank i Ett dockhem, Manders i Gengångare, Wangel i Frun från havet och Bothwell i Bjørnstjerne Bjørnsons Maria Stuart.

Han mottog Litteris et artibus 1892.

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Fotnoter

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
 , urn:sbl:16033, hämtad 2015-08-17.

Vidare läsning

 
 Svenska skådespelare. Karakteristiker och porträtter
 Kungl. teatrarne under ett halft sekel 1860-1910: personalhistoriska anteckningar (vol. 1)

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska balettdansare under 1800-talet
Skådespelare från Stockholm
Födda 1838
Avlidna 1901
Män
Svensk uppslagsbok
Mottagare av Litteris et Artibus
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Konstnärer från Stockholm
Fanny Falkner

Fanny Johanna Maria Falkner, född 9 juni 1890 i Karlshamn, skriven i Jakob och Johannes församling i Stockholm, död 6 oktober 1963 i Köpenhamn, var en svensk skådespelare och miniatyrmålare.

Biografi
Fanny Falkner växte upp i Stockholm där hon studerade vid Tekniska skolan i Stockholm 1904–1907 och därefter vid  Edvard Saltofts malerskole i Köpenhamn 1907 och Högre konstindustriella skolan i Stockholm samt pastellmåleri för August Strindberg 1911. Som miniatyrmålare var hon autodidakt och räknades under 1910- och 1920-talen till Nordens främsta miniatyrmålare. Hon utförde omkring 500 miniatyrporträtt på elfenben, bland annat av Christian X och drottning Alexandrine av Danmark. Hon medverkade i en utställning på Gummesons konsthall 1929. 

Vid återkomsten till Stockholm träffade hon Manda Björling, som ordnade statist- och småroller för henne vid Intima teatern. Vid en föreställning uppmärksammades hon av August Strindberg, som ansåg henne lämplig för rollen som Eleonora i pjäsen Påsk. 

Hon fick inte rollen, men kontakten mellan Falkner och Strindberg resulterade i att Strindberg hyrde en del av hennes föräldrars våning på Drottninggatan, Blå tornet. Falkner var engagerad vid Intima teatern under några år, men flyttade till Köpenhamn när rykten om äktenskap mellan henne och Strindberg kom i omlopp. Som illustratör gjorde hon omslagen till Strindbergs Abu Casems tofflor 1908 och slutvinjetten till Stora landsvägen 1909. I en modell rekonstruerade hon de tre rum som Strindberg bebodde hos hennes föräldrar; den tillhör idag Nationalmuseum. Som konstnär är hon representerad vid bland annat Nationalmuseum och Sven-Harrys konstmuseum i Stockholm med ett självporträtt respektive två porträtt av Strindberg.

Hon var dotter till handlanden Frans Falkner, ursprungligen Nilsson, och Anna Meta Hansen , som var danska, samt vidare syster till Stella Falkner-Söderberg, svägerska till Mona Geijer-Falkner och kusin till konstnären Tage Falkner. Hon flyttade från Sverige 1922 och bosatte sig då i Köpenhamn där hon anställdes som porslinsmålare vid Den kongelige Porcelainsfabrik. Hon var också gift men skildes. Hon avled 1963 och är gravsatt i familjegraven på Skogskyrkogården i Stockholm.

Bibliografi
1921 – August Strindberg i Blå tornet

Källor
 Svenskt konstnärslexikon del II sid 186–187, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

 

Miniatyrmålare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Personer från Karlshamn
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1890
Avlidna 1963
Kvinnor
France Prešeren

France Prešeren, född 3 december 1800 i Vrba, Slovenien, död 8 februari 1849, var en slovensk författare, känd för sin lyrik. Utomlands var han välkänd som krönikör.

France Prešeren anses vara en av de största slovenska poeterna någonsin, erkänd och hyllad, inte bara på lands- och regionalbasis, utan också som en av de ledande inom den europeiska litteraturen, på den tiden det begav sig. Prešeren anses vara en av de främsta europeiska romantikerna.

Han föddes i den lilla byn Vrba i Slovenien som son till en fattig familj. Hans mor ville att han skulle bli präst, vilket France inte ville. Han studerade filosofi och senare juridik vid universitetet i Wien i Österrike. Efter det blev han anställd som assistent på en advokatfirma i Ljubljana. Han lyckades dock aldrig att bli advokat.

France Prešeren kallas ibland för ”poeten utan porträtt”. Han vägrade nämligen att låta sig avporträtteras. Efter hans död var det dock många som gjorde porträtt av honom genom minnesbilder. Det första porträttet av honom är från år 1850 och målades av France Kurz Goldenstein. Hans porträtt var också avbildat på den slovenska 1000-tolarssedeln. 

Han gav under sin levnad ut en enda bok, Poezije.
Prešeren författade förutom lyrik även ett stort historiskt epos, Krst pri Savici, och skrev dessutom bland annat sonetter på tyska. Den sjunde strofen i Prešerens dikt Zdravljica (En skål) är sedan år 1991 Sloveniens nationalsång.

Källor
 Bok Rado Omota, Slovenien från urtid till nutid, 1991
 Tidskriften Slovenia Quarterly Magazine, 1994, No 1

Födda 1800
Avlidna 1849
Män
Slovenskspråkiga författare
Tyskspråkiga författare
Slovenska författare
Slovenska poeter
Alumner från Wiens universitet
Romantiken
Pensacola

Pensacola är en hamnstad vid Pensacola Bay i Escambia County i nordvästra delen av delstaten Florida i USA. Den viktigaste arbetsgivaren är sedan länge den stora flygbas som USA:s flotta har sydväst om staden.

Klimatet är subtropiskt med milda vintrar och heta, fuktiga somrar. Medeltemperaturen, dagtid, är på sommaren 32 °C och på vintern 17 °C Värmerekordet slogs 14 juli 1980 med 41.1 °C. Köldrekordet slogs 21 januari 1985 med -15 °C. Snö faller sällan, senast den 26 december 2004 såg man några få flingor. I genomsnitt faller 1 500 mm regn varje år. 

Befolkningen är till 64,91 % vit, 30,58 % svart, 1,77 % asiatisk och 2,07 % latinamerikansk. Inkluderas förorterna ökar den vita och minskar den svarta andelen av befolkningen. En stor andel av de vita har anglosaxiskt ursprung. I religiöst hänseende är 93 % kristna, varav 77 % protestanter och 15 % romerska katoliker. I presidentvalet 2004 röstade 65 % av väljarna i Escambia county för George W. Bush. Området har inte varit för en demokratisk presidentkandidat sedan John F Kennedy 1960. Liksom övriga norra Florida röstade man 1968 för George Wallace.

University of West Florida (förkortat UWF) är stadens universitet med omkring 11 000 studenter. Skolan är bland annat känd för att vara mycket framstående inom reklamområdet, och har vunnit tävlingen National Student Advertising Competition (NSAC) tre gånger i konkurrens med landets största universitet.

Pensacola News Journal är stadens, och även nordvästra Floridas, största dagstidning. I staden finns också Pensacola Magazine.

Kända personer från Pensacola är bland andra sprintern Justin Gatlin och boxaren Roy Jones, Jr..

Äldre historia i korthet 
 1513: Området siktas av upptäcktsresanden Juan Ponce de León
 1516: Don Diego Miruelo seglar som förste europé in i Pensacola Bay
 1559: Don Tristán de Luna y Arellano grundlägger den första bosättningen ("Bahía Santa María de Filipina") i nuvarande USA på Santa Rosa Island vid nuvarande Pensacola, bosättningen får 1 500 invånare
 1561: Bosättningen förstörs av en orkan, endast 2 personer överlever
 1698: En permanent koloni upprättas av Spanien och blir den största i Florida, namnet Pensacola kommer efter indianstammen Panzacola
 1719: Frankrike erövrar kolonin
 1722: Spanjorerna återerövrar kolonin som bränts av fransmännen under striderna
 1763: Vid slutet av Sjuårskriget intas Pensacola av britterna, och blir huvudstad för British West Florida 
 1775-1783: Under amerikanska frihetskriget förblir Florida lojalt mot den brittiska kronan
 1781: I Slaget vid Pensacola attackeras britterna av spanjorerna som återerövrar Västra Florida. Vid frihetskrigets slut återfår spanjorerna även Östra Florida
 1813, 1814, 1818; General Andrew Jackson försöker utan framgång erövra Florida för USA:s räkning
 1821: Pensacola och övriga Florida övergår i amerikansk ägo i och med Adams-Onísfördraget där det försvagade Spanien sålde hela sin Floridabesittning samt vissa andra mindre territorier till USA för 5 miljoner dollar.

Referenser 

Orter i Florida
Pensacola
CSI: New York

CSI: NY (Crime Scene Investigation: New York) är den andra spin off-serien av tv-serien CSI: Crime Scene Investigation från CSI-franchisen. Den utspelar sig i New York istället för Las Vegas som originalserien. Serien har en liknande uppbyggnad som CSI, med ett team av kriminaltekniker som löser brott. I denna serie är det den fiktiva karaktären Mac Taylor som leder teamet. CBS förnyade 13 maj 2012 serien med en nionde säsong.

Serien avslutade sin nionde säsong den 22 februari 2013. Den 10 maj 2013 blev det klart att det inte blir någon tionde säsong.

Rollista

Se även 
 CSI: Crime Scene Investigation
 CSI: Miami

Amerikanska kriminalserier
TV-seriestarter 2004
New York i fiktion
Engelskspråkiga TV-serier
TV-serieavslutningar 2013
TV-program i CBS
Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Amerikanska TV-serier från 2010-talet