Fabian Månsson

Karl Fabian Månsson (i riksdagen kallad Månsson i Gävle, Månsson i Hagaström och Månsson i Furuvik), född 20 januari 1872 i Förkärla socken, Blekinge län, död 4 januari 1938 i Furuvik, Gävleborgs län, var en svensk socialdemokratisk politiker, tidningsredaktör och författare.

Biografi 
Månsson var son till hemmansägaren och fiskaren Måns Nilsson och Kerstin Svensdotter. Fabian Månsson var först grovarbetare vid fästningsbyggen i Karlskrona skärgård och vid återuppbyggandet av brunna delar av Karlskrona. 1889 till 1892 arbetade han som springpojke i Karlskrona innan han ryckte in som värnpliktig vid Vaxholms artillerikår. År 1896 var han stamanställd vid Svea artilleriregemente. År 1897 flyttade han till Malmö och arbetade en tid som grovplåtslagare vid Kockums varv och därefter som rallare, när bangården i Malmö omlades. Under samma period började Månsson att skriva politiska kolumner i sydsvenska dagstidningar. Månsson använde ofta pseudonymen Dacke i sin ungdom. Hösten 1904 flyttade han till Gävle. Från 1912 till sin död 1938 var han ledamot av riksdagens andra kammare (invald i Gästriklands valkrets till 1921 och i Gävleborgs läns valkrets 1922–1938). Han blev filosofie hedersdoktor vid Uppsala universitet 1932.

År 1903 anslöt sig Månsson till Ungsocialisterna, men han hade svårt för "försvarsnihilistiska och anarkosocialistiska" tendenser i det förbundet. Då Socialdemokratiska ungdomsförbundet (SDUF) i Malmö förklarat sig vara emot dessa tendenser och tog initiativ till att bilda en ungdomsklubb, anslöt sig Månsson i stället till denna. Han valdes till ungdomsförbundets centralstyrelse, tillhörde ungdomsförbundets vänsterflygel och representerade också en del av vänsteroppositionen inom Sveriges socialdemokratiska arbetarepartis (SAP) partistyrelse 1911–1916. År 1917 var han med och bildade Sveriges socialdemokratiska vänsterparti (SSV). På 1920-talet provade han på livet som lantbrukare i Vrå socken i Småland där han bosatte sig på Stenhöga gård. År 1923 återvände han till SAP.

Månsson var en av sitt partis främsta och färgstarkaste agitatorer, känd för sin drastiska och ofta burleska talekonst. Han tillhörde den första generationen av självlärda författare i den nya folkbildningens anda, och med sin fasta förankring i den blekingska landsbygden valde han gärna den historiska romanen som uttrycksmedel: Rättfärdiggörelsen genom tron (1916) och Gustav Vasa och Nils Dacke (1 - 3, 1928-48). Han framträdde också som historiker, bland annat med Folkvandringarnas historia (1937) och Vikingatidens historia (1939). 

Runt sekelskiftet träffade Månsson livskamraten Maria (Maja) Qvist (1879–1958) i Malmö. Hon blev hans största stöd och de två bildade par under många år innan de vigde sig på hans födelsedag 1925. Månsson är begravd på en enskild gravplats på Hasslö i Blekinge tillsammans med Maria Qvist.

År 1948 utgavs en biografi över Fabian Månsson av Fredrik Ström och vännen Zeth Höglund utgav en biografi 1951.

Bibliografi

Skönlitteratur

 - Nya upplagor 1961 och 1978.

Varia

 - Denna första del var allt som utkom.

Skrifter och urval

Referenser

Noter

Vidare läsning 

 Hidal, Sten (2009), "Den rika kyrkan. Fabian Månssons bidrag till uppkomsten av en myt"  i förf:s Fredrika Bremer hos påven och andra essayer. Artos 2007,

Externa länkar 

 
 
  med Rättfärdiggörelsen genom tron  i fulltext

Svenska journalister under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokratiska vänstergruppen
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Hasslö socken
Födda 1872
Avlidna 1938
Män
Ungsocialister