kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jönssonligan får guldfeber

Jönssonligan får guldfeber är en svensk film från 1984 regisserad av Mikael Ekman.

Handling
Sickan har fått nys om den hemliga generalplanen där Sverige i framtiden ska delas in i ett boendeområde, ett försvarsområde och ett fritidsområde. Planen finns endast på ett datachip hos Försvarsmakten och Sickan vill stjäla chipet och sälja det till sin ärkefiende Wall-Enberg.

Efter att till slut ha lagt vantarna på pengarna för chippet råkar Sickan förväxla sin portfölj med en poliskommissarie som i samma veva får sparken. Polisen upptäcker att hans väska innehåller pengar i stället för fiskeutrustning och beger sig snabbt till Arlanda för att lämna landet. I säkerhetskontrollen hamnar han tillsammans med Jönssonligan. När personalen hittar en kniv i väskan säger han att det är hans, och Sickan får då tillfälle att byta tillbaka väskorna.

Rollista

Gösta Ekman – Charles-Ingvar "Sickan" Jönsson
Ulf Brunnberg – Ragnar Vanheden
Björn Gustafson – Harry "Dynamit-Harry" 
Birgitta Andersson – Doris
Per Grundén – direktör Wall-Enberg
Carl Billquist – kriminalinspektör Persson
Weiron Holmberg – Biffen
Sten Ljunggren – Fritz Müllweiser
Jan Waldekranz – kriminalassistent Gren
Peter Harryson – chaufför
Fredrik Ohlsson – justitieminister
Birger Malmsten – ÖB
Jessica Zandén – receptionist
Pia Green – resebyrådam
Anna-Lotta Larsson – värdinna
Charlie Elvegård – hotellrumsuppassare
Gösta Engström – verkmästare
Leif Ahrle – tysk delegationschef
Carl-Lennart Fröbergh – taxichaufför
Björn Henricson — tysk hejduk

Om filmen
Filmen är den tredje i serien om Jönssonligan. Intrigen köptes från den tionde danska filmen Olsen-banden går i krig (1978). Sekvensen då chipet stjäls ur den Franz Jäger-designade skåpbilen är dock hämtad från den fjärde danska filmen Olsen-bandens store kup (1972).

I den danska förlagan avslutas filmen med att huvudrollsfigurerna klättrar i tornuret på Köpenhamns rådhus, en scen inspirerad av den berömda scenen ur Harold Lloyds stumfilm Upp genom luften (1923). De svenska filmmakarna valde att förlägga tornursscenen till Stockholms stadshus som dock saknar klockan och urverket i filmen, detta löstes med rekvisita och trickfilmning.

Nils Brandt som spelade ligans tredje medlem i de två första Jönssonligan-filmerna, lämnade filmserien, och karaktären Rocky ersattes av Dynamit-Harry (Björn Gustafson), som redan hade presenterats för publiken i föregångaren Jönssonligan & Dynamit-Harry (1982).

Källor

Externa länkar 
 

Svenska filmer 1984
Jönssonligan
Svenska uppföljarfilmer
Filmer från Svensk Filmindustri
Filmer i regi av Mikael Ekman
Svenskspråkiga filmer
Stockholm på film
Filmmusik av Ragnar Grippe
Filmer som utspelar sig på hotell
Svenska 1980-talsfilmer
Aprilia

Aprilia är ett italienskt motorcykelmärke som producerar sportmotorcyklar, tävlingsmotorcyklar, skotrar och mopeder ( Rx50 och Sx50).

Aprilia ingår sedan 2005 i Piaggio-koncernen efter att Piaggio köpte den konkurshotade Aprilia-gruppen.

Motorer 
Aprilias större motorcyklar använder i huvudsak encylindriga och tvåcylindriga (V-twin) fyrtaktsmotorer från österrikiska Rotax. En egen motorutveckling har dock påbörjats. Den första egna modellen i produktion är en mycket kompakt och lätt 2-cylindrig V-motor på 450 och 550 cc som används i fabrikens enduro- och supermotard-maskiner, RXV resp SVX 4.5/5.5.

I modellen RS125 och den tidigare RS250 liksom i tävlingsmaskiner för roadracing används tvåtaktsmotorer.

Tävlingsverksamhet 
Inom Roadracing är Aprilia mycket framgångsrikt. Märket har flera VM-titlar i 125GP och 250GP-klasserna samt Superbike. Märket gör comeback i den främsta klassen MotoGP Roadracing-VM 2015.

Externa länkar 
 Aprilias webbplats
 Svenska/danska importörens webbplats

 
Italienska motorcykeltillverkare
Företag bildade 1945
Italienska mopedtillverkare
Katalys

För tankesmedjan Katalys, se Katalys (tankesmedja)

Katalys (av grekiska κατάλυσις, katálysis ”upplösning”) är den inverkan som en katalysator har på en kemisk reaktion. Begreppet valdes 1835 av Jöns Jacob Berzelius i analogi till "analys". Som "katalysator" betecknar man substanser som underlättar kemiska eller fysikaliska förändringsprocesser utan att tillföra energi till processen. Katalysatorn förbrukas inte under processen utan finns kvar oförändrad och kan fortsätta att verka, därför behövs ofta en mycket liten mängd katalysator. Katalysatorer av varjehanda slag förekommer i en mängd olika organiska och oorganiska sammanhang. Enzymer, som reglerar cellers funktioner och därmed de fundamentala livsprocesserna, är exempel på biologiskt viktiga katalysatorer.

Klasser av katalys
Katalys delas ofta upp i heterogen och homogen katalys, beroende på om aggregationstillståndet för katalysatorn är densamma som för reaktanterna eller ej. Enzymkatalys (eller biokatalys) anses ibland vara en egen klass.

Heterogen katalys 
Med heterogen katalys menas katalys där katalysatorn befinner sig i ett annat aggregationstillstånd än reaktanterna. I heterogen katalys är katalysatorn ofta i fast form och reaktanterna i vätske- eller gasfas. Ett klassiskt exempel är en metallyta, till exempel platina, som katalysator och reaktanterna, till exempel kolmonoxid och syre, i gasfas.

Homogen katalys 
Med homogen katalys menas katalys där katalysatorn och reaktanterna är i samma aggregationstillstånd. Ofta är både katalysator och reaktanter/produkter i vätskefas.

Se även 
 Autokatalys
 Autokatalytisk mängd

Referenser

Externa länkar 

Fysikalisk kemi
Katalys
Sätraligan

Sätraligan, användes för första gången användes i tidningen rörande en grupp tjuvar från Sätra, Gävle som härjade i Gävleområdet under 1990- och 2000-talen. Personerna fängslades senare för bland annat narkotikabrott och en serie grova rån.

Med Sätraligan kan man även mena Sveriges första huliganfirma.

Namnet gick senare i arv till en ny grupp brottslingar, den här gången ungdomar i 20-årsåldern, som specialiserat sig på inbrott med mål och på 2010-talet stal de många datorer. De hamnade dock strax också i fängelse, och namnet Sätraligan hade snart blivit ökänt landet över.

Numera är de flesta ifrån gamla Sätraligan vanliga samhällsmedborgare.

Externa länkar 
 Nätverk vägen tillbaka för unga brottslingar?, Gefle Dagblad, 28/9-2009
 "Minns du det här?" - Videovåld spekuleras som möjlig orsak till Sätraligans brottslighet.  Arbetarbladet, 13/9-2009 (sidan 16)
 "Kvalitetsredovisning 2008/2009 Stora Sätraskolan" - Rektor Ulla Hägglund (sidan 4)

Brott i Sverige
Sverige under 1970-talet
Sverige under 1980-talet
Året var 1955

Året var 1955 är ett TV-program av Jonas Fohlin, Olle Häger, Jan Lindenbaum och Kjell Tunegård och är det andra programmet i en lång serie årskrönikor om vad som hände i Sverige och världen för femtio år sedan. Programmet sändes på SVT den 9 januari 2005.

Externa länkar
 SVT -  Året var 1955
 Året var 1955 på SMDb

Svenska TV-program
Vapensmedja

Vapensmedja är en anläggning där vapen tillverkas, repareras eller modifieras.

Bland annat i Arboga fanns en större vapensmedja som främst tillverkade spjut och kulor. Där fanns även tillverkning av andra redskap och också en större produktion av harneskar.

Referenser

Se även 
Smedja
Försvarsindustri

Vapen
Smide
O, se den lilla kämpahär

O, se den lilla kämpahär är en gammal sång som den lilla utbrytarorganisationen Svenska Frälsningsarmén tagit från den internationella Frälsningsarmén i Sverige. Texten bearbetades omkring 1900 och 1986. Ursprungligen började texten "O se Guds tappra frälsningshär" men för att passa bättre in sedan Svenska Frälsningsarmén associerat sig med dåvarande Svenska Missionsförbundet, skrevs texten om för att passa bättre in där.

Publicerad som
Nummer 661 i Psalmer och Sånger under rubriken "Att leva av tro - Verksamhet - kamp - prövning".

Referenser

Noter

Se även

Svenska psalmer
Benedictus VI

Benedictus VI, född i Rom, död i augusti 974 i Castel Sant'Angelo, var påve från den 19 januari 973 tills han avsattes i juli 974.

Biografi 
Benedictus var född i Rom som son till en man vid namn Hildebrand. Innan han blev påve, var han kardinaldiakon. Påve Johannes XIII avled den 6 september 972, och Benedictus valdes tämligen snart till hans efterträdare. Den nödvändiga bekräftelsen från kejsaren, Otto I, fördröjde emellertid konsekreringen, vilken ägde rum först den 19 januari 973.

Om Benedictus gärningar som påve är ingenting känt, annat än att han gav privilegier till en del kloster och kyrkor. Hans pontifikat är framför allt förknippat med hans avsättning. När den romerska adeln fick höra att kejsar Otto I dött, tillfångatogs han av en av deras grupper, som leddes av Crescentius, Theodoras son, och diakonen Bonifatius. Han kastades i Castel Sant'Angelo, där han efter två månaders fångenskap avled, strypt på order av denna grupp, så att han inte skulle kunna frisläppas av Sicco av Spoleto, den envoyé som kejsar Otto II sänt till hans undsättning.

Källor 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume II (1907)

Externa länkar

Påvar
Män
Födda 900-talet
Avlidna 974
Personer i Kyrkostaten under 900-talet
Påvar från Rom
Johannes XIII

Johannes XIII, född Giovanni Crescenzi i Rom, död där 6 september 972, var påve från den 1 oktober 965 till sin död nästan sju år senare, 6 september 972.

Biografi 

Giovanni Crescenzi var son till konsulen, sedermera biskopen, Johannes, och Teodora d.y., som var syster till Marozia. Han vigdes i unga år till präst, och blev så småningom biskop av Narni. Den senare positionen hade han när han valdes, som kandidat för det kejserliga partiet, till påve efter fem månaders interregnum efter Leo VIII:s död, och kröntes den 1 oktober 965, som en kompromiss. Kejsaren Otto den store hade inte varit nöjd när Benedictus V blivit vald tidigare, men stödde nu Johannes. 

Johannes XIII:s agerande och stöd från det kejserliga partiet gjorde honom impopulär i Rom. En revolt bröt ut i december 965 och Johannes tillfångatogs, fördes först till Sant' Angeloslottet och sedan till Campagna, men han lyckades fly och gick i exil hos prins Pandulf av Capua.  Med hjälp av Otto kunde han dock återvända till Rom i november 966. Konspiratörerna mot påven dömdes till döden.

Vid återkomsten samarbetade han med kejsaren för kyrklig utveckling, som skapandet av ärkebiskopssätet i Magdeburg. Han utvecklade även andra ärkebiskopsäten i södra Italien för att minska Bysantinska rikets och den östligt ortodoxas inflytande där.

Julen 967 krönte Johannes Otto I:s tolvårige son Otto II till dennes medregent.

Källor 
 Catholic Encyclopedia, Volume VIII (1910)

Externa länkar 

Påvar
Avlidna 972
Män
Födda okänt år
Personer i Kyrkostaten under 900-talet
Dick Van Dyke

Richard Wayne "Dick" Van Dyke, född 13 december 1925 i West Plains i Missouri, är en amerikansk skådespelare, sångare, dansare och producent. Han är bror till Jerry Van Dyke (1931–2018) och far till skådespelaren Barry Van Dyke (född 1951).

Dick Van Dyke fick sitt genombrott 1960 i Broadwaymusikalen Bye Bye Birdie; för sin roll i den blev han belönad med en Tony Award. Han medverkade även i filmatiseringen av pjäsen som gjordes av George Sidney 1963. Bland övriga filmer som betytt mycket för hans karriär kan nämnas Mary Poppins (1964), där han spelade sotaren Bert och vann en Grammy för sin insats på filmmusiken, samt Fitzwilly i varuhusligan (1967). 

Han har även haft en egen TV-show, The Dick Van Dyke Show (1961–1966) som han vann tre Emmys för, samt The New Dick Van Dyke Show (1971–1974). Han har medverkat i en lång rad TV-serier och TV-filmer.

Filmografi i urval 
 (158 avsnitt)

 (72 avsnitt)

 
 (avsnittet "My Brother, My Keeper")

Källor

Noter

Externa länkar 

 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från West Plains
Födda 1925
Levande personer
Män
Henrik Sjöberg

För den svenske författaren, se Henrik Sjöberg (författare)

Kristian Henrik Rudolf Sjöberg, född den 20 januari 1875 i Uppsala, död den 1 augusti 1905 i Marienlyst i Helsingör, var en svensk läkare och idrottsman som deltog i OS i Aten 1896.

Liv och studier
Sjöberg var son till skorstensfejarmästaren Carl Rudolf Sjöberg och Selma Maria Kolthoff. Han växte upp på Tjärhovsgatan i Stockholm och gick i läroverket på Södra Latin innan han 1893 inskrevs vid Uppsala universitet för att studera medicin. I Uppsala avlade han medicine kandidatexamen 1899 och inskrevs därefter år 1900 vid Lunds universitet. Vid tiden för sin död var han marinläkarstipendiat i Karlskrona och arbetade på en medicine licentiatexamen. Han hade då också verkat som tillförordnad provinsialläkare på olika platser i landet.

Sjöberg omkom i en badolycka under en sommarvistelse i Helsingör. I samtida pressnotiser antogs att orsaken till dödsfallet var "hjärtslag". Enligt vissa uppgifter skulle olyckan ha inträffat på hans förlovningsdag. Han begravdes på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Idrottsprestationer
1890 hade Henrik Sjöbergs bror Sixtus Sjöberg varit med och grundat Stockholms Amatörförening, vilken kom att utvecklas till en av tidens ledande idrottsföreningar i Stockholm. Också brodern Henrik tävlade från 1892 för klubben. Han verkade inom en mängd grenar, bland annat höjd- och längdhopp, gång, cykling och brottning. Vid en stor skandinavisk "idrottsfest" i Stockholm 1893 blev han segrare i femkamp. 

Henrik Sjöberg innehade enligt vissa källor under sex år inofficiellt svenskt rekord i längdhopp (6,09 m), satt 1892. Andra källor anger Harald Andersson-Arbin som första inofficiella rekordhållare med resultatet 6,03 från SM 1896. 

Sjöberg blev svensk mästare i spjutkastning 1898 (60,94 meter).

Medverkan vid OS i Athen 1896
Vid de första moderna Olympiska spelen i Aten 1896 medverkade Sjöberg som ende svensk. Någon nationell olympisk kommitté fanns då ännu inte i Sverige men Stockholms Amatörförening bidrog med 300 kronor till Sjöbergs resa, vilket var hälften av totalkostnaden. Återstoden stod han för själv. Han skrev även reportage från spelen till Nya Dagligt Allehanda.

I OS deltog han i följande 5 grenar:
Löpning 100 m - Utslagen i försöken på tiden 12,5. 
Diskus 7:a (resultat ej känt). 
Längdhopp 6:a 5,80. 
Höjdhopp 4:a 1,60. (personligt rekord 1,78)
Gymnastik hopp över häst (oplacerad)

Källor 
 Curt Isaksson: "Henrik Sjöberg, med stud och Sveriges förste olympier" i Läkartidningen nr 30-31 1996 ()
 Carl Sjöström: Vermlands nation i Lund 1682–1907 - Biografiska och genealogiska anteckningar jemte historik (Lund 1908), sidan 173.
 
 
 
 
 Notiser om Sjöbergs död i Lunds Dagblad 1905-08-02 och 1905-08-03.

Noter

Externa länkar 
 

Svenska höjdhoppare
Svenska längdhoppare
Svenska kortdistanslöpare
Svenska spjutkastare
Svenska mästare i spjutkastning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1896 från Sverige
Svenska idrottare under 1800-talet
Alumner från Lunds universitet
Idrottare från Uppsala
Läkare från Uppsala
Personer som drunknat
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1875
Avlidna 1905
Män
Blizzard

Blizzard kan syfta på:

 Blizzard (väder) – stark snöstorm
 Blizzard Entertainment – datorspelsföretag i USA
 Blizzard Ski – företag i Österrike som tillverkar skidor
Snöstorm

Snöstorm är snöfall i samband med kraftig vind och mycket dålig sikt. Vinden behöver trots namnet inte nå ända upp till stormstyrka.

Snöstormar kan orsaka att snödrivor blockerar vägar, elavbrott och problem för kollektivtrafiken. I vissa fall, särskilt i länder som saknar beredskap, kan människor bli insnöade i sina hem samt skolor och företag tvingas stänga.

En snöstorm som är kraftig kallas i engelskspråkiga länder för blizzard medan snowstorm är mer generellt för snöoväder. Winter storm förekommer också, vilket även omfattar annan vinternederbörd än just snö, som snöblandat regn eller frysande regn.

Snöstorm i USA 
Under 5–6 februari 2010 slog snöstormen med smeknamnet "Snowmageddon" till mot den amerikanska ostkusten och flera rekord noterades. I Colesville i Maryland (förort till Washington, D.C.) uppmättes den största mängden nysnö, 102 cm. Dagarna 9–10 februari samma år drabbades östra USA av ännu en stor snöstorm, bland annat Washington, D.C., Baltimore och Philadelphia slog då sina rekord för största snöfall under en säsong.

Snöstorm i Sverige 
Särskilt i fjällen kan snöstormar vara förenade med livsfara. SMHI utfärdar vädervarningar för snö och vind.

Den så kallade "yrväderstisdagen", även kallad "urväderstisdagen", inträffade 29 januari 1850. Då fick Sverige en av landets värsta snöstormar i fredstid. Den drabbade främst nordöstra Götaland och östra Svealand, där dödssiffran uppskattas till hundratals. En anledning till den höga dödssiffran antas vara att snöstormen överraskade och att dåtidens prognos- och rapporteringsmöjligheter var mycket små.

På Öland kallas de svårare snöstormarna för fåk, eller Ölandsfåk.

Se även 
 Isstorm
 Snödrev
 Storm
 Novemberstormen 1995
 Snökanon (väderfenomen)

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 
 Krisinformation.se om vintervädret 2010/2011

Meteorologi

en:Winter storm#Snow
Fuji

Fuji  är Japans högsta berg. Dess topp är belägen 3 776 meter över havet på ön Honshu, 100 kilometer sydväst om Tokyo. Berget är en aktiv stratovulkan. Längs randen av kratern ligger åtta toppar som alla går att nå till fots.

Fuji ingår i Fuji-Hakone-Izu nationalpark och runt vulkanen ligger fem större sjöar, Fuji goko. Bergets topp är snöklädd större delen av året. Berget har ikonisk status och uppfattas i Japan som en nationalsymbol.

Etymologi 
Det finns flera teorier om hur namnet Fuji uppstått. Enligt en äldre teori skulle berget vara uppkallat efter en eldgud hos ainufolket, Kamui Fuchi. Det antas dock numera att namnet har japanskt ursprung. I 900-talssagan Taketori Monogatari sägs att namnet skulle komma av odödlig, fushi (不死). Ett äldre, poetiskt, namn är Fugaku, som används till exempel i 36 vyer av berget Fuji, Fugaku Sanjūrokkei, och som benämning på asteroiden 3996 Fugaku.

En av flera moderna teser är att namnet skulle vara besläktat med det japanska namnet för blåregn, fuji (藤), eller regnbåge, niji (虹). Fuji betyder även ljuslila på japanska. Ytterligare en populär föreställning är att namnet skulle betyda enastående eller unik, fuji (不二).

I västvärlden översätts det japanska namnet med Fuji eller Fujisan. Suffixet -san i Fujisan har ingen koppling till det artighetssuffix som läggs på namn i japanskan utan betyder helt enkelt berg. Tidigare har även namnet Fujiyama använts på svenska, en läsning som inte förekommer på standardjapanska.

Historia 
Den nuvarande vulkanen har rest sig över en grupp av tidigare mindre vulkankäglor. Den största delen av käglan byggdes upp för 11 000 till 8 000 år sedan. Det senaste kända utbrottet, Hōeiutbrottet, skedde 1707 och är det största i historisk tid. Aska från utbrottet spreds till Edo och det bildades en ny krater på östra sluttningen, döpt till Hōei-zan efter den innevarande perioden Hōei.

Kultur 
Fuji har varit ett populärt motiv för japanska konstnärer. Inom ukiyo-ekonsten intar avbildningar av Fuji en särskild plats med Hokusais  36 vyer av berget Fuji som ett särskilt känt exempel.

Berget besjungs också ofta i traditionell japansk musik, till exempel Nagauta. Ett tidigt exempel är en sång om berget som nämns i Manyoshu. Långt senare har berget givit namn åt Japans största musikfestival, Fuji Rock Festival, som första året hölls vid bergets fot.

Bestigning 
Fuji symboliserar renhet och ursprunglighet och bestigs varje år av ett stort antal pilgrimer. Under sommarhalvåret går bussar ungefär halvvägs upp på berget. Under juli och augusti finns också flera stationer med förnödenheter längs de lättillgängligaste vägarna mot toppen. Vid andra tider på året är berget betydligt mer svårbestiget och det kan vara farligt att försöka bege sig upp. Omkring 200 000 människor bestiger berget varje år. Det finns en läskautomat på toppen. Dryckerna fraktas upp med hjälp av en bandvagn. Det finns även en brevlåda där.

Bildgalleri

Referenser

Se även 
1584 Fuji

Externa länkar 

Vulkaner i Japan
Stratovulkaner
Berg i Japan
Världsarv i Japan
WP:Projekt Japan
Katsugawa Shunsho

Katsugawa Shunsho, född 1726, död 1793, var en japansk konstnär som samarbetade med Hokusai. Shunsho är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum.

Referenser

Noter

Japanska träsnittskonstnärer
Födda 1726
Avlidna 1793
Män
WP:Projekt Japan
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Japanska konstnärer under 1700-talet
IBM PC

För en allmän diskussion av kompatibla datorer se PC.

IBM PC är en mindre datortyp som utvecklades av IBM och som introducerades 12 augusti 1981 på en presskonferens i New York. Den blev allmänt tillgänglig under hösten samma år och kostade då  (basmodellen). Datorn var resultatet av ett projekt på IBM:s (numera nedlagda) anläggning i Boca Raton, Florida att skapa en maskin baserad på allmänt tillgängliga komponenter som kunde säljas billigt till små och medelstora företag.

Tack vare att maskinen använde standardkomponenter som var allmänt tillgängliga istället för att som brukligt vara en maskin byggd med teknologi från IBM (som till exempel System i) kunde andra företag kopiera konceptet och konkurrensen ökade.

IBM gjorde inte själv operativsystemet till maskinen utan licensierade MS-DOS från Microsoft under namnet PC-DOS. Detta resulterade i ett långvarigt samarbete som bröts först närmare 10 år senare när Microsoft och IBM valde olika vägar med Windows 95 respektive OS/2 Warp.

IBM försökte senare stänga arkitekturen i PC:n genom att lansera PS/2, PC-system med en IBM-utvecklad buss – Micro Channel Architecture – men branschen valde egna öppna standarder och Micro Channel blev bara en fotnot i PC-historien.

2004 sålde IBM sin persondatordivision till kinesiska Lenovo efter flera år med röda siffror.

Tekniska detaljer 
Den ursprungliga modellen kallades IBM PC 5150. Nästa modell i serien kallades IBM PC XT (extended technology) och sedan kom IBM PC AT (advanced technology).

IBM PC och IBM PC XT använde mikroprocessorn 8088. Den räknas som en 16-bitarsprocessor, men har en 8-bitars extern databuss, vilket blev något billigare och därmed stimulerade försäljningen. Intel 8086 är identisk så när som på att den har en 16-bitars extern databuss.

De tidiga IBM modellerna hade ett kassettgränssnittsuttag för att kunna spara program och data på vanlig ljudbandspelare via en 5-polig DIN-kontakt.

Modeller 
 IBM PC model 5150 – Den första PC-modellen, med 16 eller 64 kB RAM och två enkelsidiga 160 kB 5,25-tums diskettstationer. Processor: Intel 8088 4,77 MHz med plats för en extra Intel 8087. Expansionsplatser: ISA 8 bitar. Den kom antingen med en monokrom skärm eller färgskärm (CGA).
 IBM PC XT model 5160 – I princip en IBM PC men kunde även vara utbyggd med en 5 eller 10 MB hårddisk (ST-506 och ST-412) och mer RAM (maximalt 640 kB) antingen kunde man välja mellan två diskettstationer eller en diskettstation och en hårddisk.
 IBM PCjr – En modell för hemmet med speciella grafiklägen och bättre ljud.
 IBM PC AT – En nydesign som dock fortfarande var kompatibel med den tidigare IBM PC. Klarade upp till 12 MB RAM, och introducerade den förbättrade grafikstandarden EGA. Processor: Intel 80286 6,0 MHz. Expansionsplatser: ISA 16 bitar.

Datorer
IBM
Persondatorer