Adventsljusstake

En adventsljusstake, ibland avkortat: adventsstake, är en ljusstake med fyra levande ljus som används i adventstid. Första advent tänds ett av ljusen längst ut på staken. Andra advent tänds både det första ljuset samt det som finns bredvid det tidigare och så vidare fram till fjärde advent då alla ljusen är tända. Genom att låta ljusen brinna ungefär lika länge varje advent har det vid fjärde advent bildats en "trappa" av ljusen.

Seden kom till Sverige under 1800-talets slut. På Ersta diakoni infördes på 1870-talet med förebild från Kaiserwerths diakonianstalt i Tyskland en adventsgran. Granen hade 28 ljus, av vilka sju ljus, ett för varje dag i veckan tändes varje adventssöndag. Seden fick stor spridning i landet, och från denna tradition utvecklades en sed, dels med en ljusstake med sju ljus, ett för varje dag i veckan, och en med fyra ljus, ett för varje söndag i advent. Denna blev vanlig i Sverige under 1920- och 1930-talen. I Sverige är många adventsljusstakar tillverkade av lackerad stålplåt och kan pyntas med fönsterlav eller närbesläktade renlavar (ofta felaktigt kallade mossa eller vitmossa som är en annan växt) och eventuellt småpynt, till exempel tomtar, kottar, bär och svampar. Ljusen är i Sverige vanligen vita, men även röda förekommer. Adventstidens liturgiska färg är lila eller blå, och det är en vanlig färg på flera av adventsljusen bland troende, ofta i kombination med ett vitt, rött eller rosa ljus för jul. I de flesta västerländska kulturerna har adventsljusstaken formen av en krans och kallas då vanligen adventskrans. Det finns även adventskransar med fler ljus än fyra, som används inom vissa religioner.

Ljusen brukar tändas på söndagen när advent infaller, men helgens vilodag i den kristna traditionen inleds redan vid lördagens helgmålsringning klockan 18. I till exempel förskolor, skolor och på andra arbetsplatser tänds adventsljusstaken ofta redan på fredagen eftersom det brukar vara stängt eller reducerad aktivitet på söndagarna.

Adventsstakarna blev också introducerade i Finland, och de hörde till hemmets julprydnader speciellt på 1950- och 1960- talen, dock huvudsakligen i de svenskspråkiga delarna av landet. Adventsstakarna var vanligtvis hemgjorda och ofta tillverkade i skolslöjden. Adventsstaken med fyra ljus, ny eller gammal, är en omtyckt prydnad i många finländska hem, oberoende av språktillhörighet. Det ser dock ut att adventsstaken fortfarande har större utbredning bland svenskspråkiga än bland finskspråkiga, och speciellt populära är de på Åland. 

Adventsljusstakarna står i delar av norra halvklotet, där december är årets mörkaste månad, även symboliskt för "ett ljus i mörkret" och liknande fanns där innan kristendomen. Många advents-, lucia- och julsånger beskriver hur ljusen tänds i adventstider.

Bildgalleri

Elektriska adventsljusstakar 

Ordet adventsljusstake används även om elektriska ljusstakar (elljusstakar). Dessa har vanligtvis sju ljus i pyramidform, men även andra antal ljus förekommer (vanligen udda antal) och ljusstakarna kan ha olika utformningar. Judarnas sjuarmade ljusstake menora, där ljusen representerar veckans dagar, antas vara en förebild. Det har även tillverkats elektriska adventsljusstakar med fyra ljus, där man tänder en lampa för varje advent, men dessa har inte fått samma genomslag.

En elljusstake har oftast formen av en pyramid, en båge eller ett grenverk. De är ofta tillverkade i trä, mässing eller plast. Dessa ställs vanligen fram i hemmets fönster den första advent, ibland i sällskap med adventsstjärna och annat fönsterpynt. I miniatyrform kan den även placeras på instrumentbrädan i en bil. I Sverige står den kvar till Tjugondag Knut (Tjugondedag jul), i andra länder till Trettondedag jul. För butikerna är det viktigt med tidig julskyltning och där kan ljusstakarna och julpyntet komma fram långt före första advent.

Från början kallades dessa elektriska ljusstakar "julottestakar". Svensken Oscar Andersson tillverkade 1934 världens första elektriska adventsljusstake. Enligt uppgift var orsaken de första elektriska julgransbelysningarna, som lanserats av Philips i Sverige omkring 1930. Med den dåvarande nätspänningen i Göteborg på 120 volt fungerade belysningen dåligt, och många trasiga julgransbelysningar returnerades av kunderna. Oscar Andersson som arbetade på Philips Göteborgskontor, fick idén att använda ljusgransbelysningarna för att konstruera en elektrisk ljusstake.

Det var Philips försäljningschef Werner Simonsson som från 1937 lyckades driva igenom att i mindre skala producera elektriska ljusstakar, trots att Philips ledning var skeptisk till att någon skulle vilja ersätta de traditionella levande ljusen med elektriska. Under julen 1937 såldes de 3 000 ljusstakar man köpt in snart slut. Under julen 1938 tillverkades 6.000 ljusstakar, vilka även de snabbt sålde slut. Efter detta valde Philips 1939 att lansera ljusstakar på bred front. Under kriget låg tillverkningen nere, och startades på nytt först 1946. Samtidigt tog även andra företag som Osram upp konkurrensen.

Sverige exporterar årligen hundratusentals elektriska adventsljusstakar till bland annat Tyskland, Nederländerna, Schweiz och USA.

Referenser

Externa länkar 
 Oscar Andersson (1909-1996), den elektriska adventsljusstakens skapare
 Elljusstakens historia
 Den elektriska julljusstakens födelse

Ljusstake
Ljusstakar
Julpynt