kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lakshmi

Lakshmi är välståndets och rikedomens gudinna inom hinduismen, och Vishnu den godes maka. Hon härskar över rikedom, ljus, visdom, andligt och materiellt välstånd samt lycka, skönhet och fruktbarhet. Hon är en av de mest omtyckta gudinnorna och tillbeds som husgudinna hos många hinduer. Hennes speciella månad är oktober, då en puja tillägnas henne.

Ordet Lakshmi är sanskrit och betyder mål. Hon kallas även ibland för ”Shri” som betyder ”Den Lyckobringande”. Det som kännetecknar Lakshmi är lotusblomman som är gudinnans särskilda blomma och hon kallas ibland även för ”Lotusen”. Hon avbildas oftast sittande eller stående på en blommande lotus. Hon har fyra armar där två av dem håller i lotusblommor. Lotusblomman står för renhet, fruktbarhet och andlig makt. De fyra armarna symboliserar livets olika stadier: dharma (uppfyllelse av rituella och sociala plikter), artha (ekonomisk rikedom och politisk makt), kama (estetisk och erotisk njutning) och moksha (befrielse från återfödelse). Lakshmi avbildas också med guldmynt rinnande ner från ena handen som en symbol för välstånd. Hon bär oftast röda kläder med guldinslag där det röda symboliserar aktivitet och guldet symboliserar välstånd.

Lakshmi finns representerad både i den tidigare och den senare traditionen. I den tidiga traditionen finns den tydligaste bilden av gudinnan i den vediska litteraturen. Där tillbeds hon för att ge välstånd och för att bland annat skänka människorna boskap, hästar och guld. I detta sammanhang nämns också två saker som vanligtvis förekommer i avbildningar, lotusblomman och elefanten. Det är först i den senare traditionen hon blir en betydelsefull gudinna. Det är i eposen Mahabharata, Ramayana och i Purantexterna som hon nämns och som hon blir en viktig gudinna. Det är också först här som hon förekommer tillsammans med guden Vishnu.

Lakshmi ses som en förebild för en hinduisk hustru, som enligt traditionen ska lyda sin make och tillfredsställa hans behov.

Källor 
 Jacobsen, Knut A .2004. Hinduismen, historia, tradition och mångfald. Stockholm: Natur och kultur
 Hellman, Eva. 2002. Hinduiska gudinnor och kvinnor – en introduktion. Nora: Bokförlaget Nya Doxa
 hinduism.about.com, besökt 26/11-07
 Sandin, Daniel J. Ring Börje. 2008. Upptäck Religion.

Gudinnor i indisk mytologi
Fruktbarhetsgudar
406 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Grekland 
 Kallikratidas utnämns till överbefälhavare för den spartanska flottan och efterträder därmed Lysander. Kallikratidas samlar ihop en flotta och seglar till Mithymna på Lesbos, som han börjar belägra, något som hotar Atens sädesförsörjning.
 Alkibiades ersätts av en styrelse av generaler. Aten skickar en av dessa, amiral Konon, för att försöka avstyra belägringen av Mytilene. För att försvara Lesbos tvingas Konon föra sin numerärt underlägsna flotta från Samos till Hekatonnesiörna nära Mithymna. När Kallikratidas anfaller honom tvingas Konon tillbaka till Mytilene, där han blockeras av Kallikratidas spartanska flotta.
 Atenarna segrar i slaget vid Arginosai, nära Lesbos, och blockaden mot Konon kan därmed brytas. För att avlasta Konon samlar atenarna ihop en ny flotta, bestående av nybyggda fartyg med oerfarna besättningar. Denna oerfarna flotta är underlägsen spartanernas, men dess befälhavare använder ny och oortodox taktik, vilket gör att atenarna kan tillräkna sig en dramatisk och oväntad seger. Den spartanska styrkan besegras grundligt och Kallikratidas dödas.
 Då han återvänder till Aten efter fältslagen leder Theramenes stadens opposition mot de åtta generaler, som har fört befälet; de sex som har återvänt till Aten döms för försumlighet, eftersom de inte har plockat upp överlevande från de fartyg, som har gått om intet under slaget. Dessa generaler (inklusive Perikles son) avrättas.
 Sparta söker fred, vilket den atenske ledaren Kleofon vägrar. Sparta går då med på kravet från den persiske satrapen Kyros att Lysander ska föra befälet över en flotta i Hellesponten.

Romerska republiken 
 Romerska styrkor inleder en tio år lång belägring av Veii.

Karthago 
 Karthagerna invaderar återigen Sicilien, genom att anfall Agrigentum (Acragas). Pesten utbryter dock i deras läger, varvid Hannibal Mago dör. Himilko övertar då befälet och erövrar Agrigentum (Acragas), Gela och Camarina, varvid Gela förstörs och plundras på rikedomar. Överlevarna tar sin tillflykt till Syrakusa, medan pesten förs tillbaka till Karthago av dess soldater.

Födda

Avlidna 
 Euripides, grekisk pjäsförfattare (född omkring 480 f.Kr.)
 Hannibal Mago, karthagisk general
 Sofokles, grekisk dramatiker och politiker (född omkring 496 f.Kr.).

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
1477

1477 (MCDLXXVIII) var ett normalår som började en onsdag i den Julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 5 januari – Slaget vid Nancy, det sista och avgörande slaget i de Burgundiska krigen.

Februari 
 27 februari – Den svenske ärkebiskopen Jakob Ulvsson får påvligt tillstånd att grunda ett universitet i Uppsala, vilket därmed blir Nordens första universitet. Grundandet har politisk betydelse, eftersom Kristian I är ifärd med att grunda ett i Köpenhamn. Planerna godkänns 2 juli av riksrådet och 7 oktober inleds undervisningen.

Mars 
15 mars – Milanos ockupation av Genua upphör.

April 
30 april – Milano ockuperar återigen Genua.

Okänt datum 
 Sten Sture den äldre befäster sin ställning i Finland, medan det blir allt oroligare vid östgränsen.
 Olofsborg anläggs i Nyslott, Finland av Erik Axelsson (Tott) som gränsskydd mot Ryssland.

Födda 
 25 januari – Anna av Bretagne, fransk drottning.

Avlidna 
5 januari – Karl, hertig av Burgund, hertig av Burgund.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
700-talet



Händelser 
 711
 19 juli - Visigoterna förlorar ett slag mot en invaderande arabisk styrka som därefter besätter nästan hela Iberiska halvön.
 732
 10 oktober - Frankerna under Karl Martell slår en arabisk styrka i slaget vid Poitiers.
 793
 8 juni - Det första kända vikingaöverfallet genomförs, mot det engelska klostret på ön Lindisfarne.

Okänt datum 
 Bråvallaslaget utkämpas.

Födda 
 Cynethryth, anglosaxisk drottning av Mercia
 Eadburh, anglosaxisk drottning av Wessex

Avlidna 
 8 september 701 – Sergius I, påve.
 11 januari 705 – Johannes VI, påve.
 18 oktober 707 – Johannes VII, påve.
 4 februari 708 – Sisinnius, påve.
 9 april 715 – Constantinus, påve.
 11 februari 731 – Gregorius II, påve.
 28 november eller december 741 – Gregorius III, påve.
 15 mars 752 – Zacharias, påve.
 26 mars 752 – Stefan, påve.
 26 april 757 – Stefan II, påve.
 28 juni 767 – Paulus I, påve.
 24 januari 772 – Stefan III, påve.
 25 december 795 – Hadrianus I, påve.

Referenser

Externa länkar
600-talet



Övergripande historia

Islams expansion

Muhammeds död år 632 fram till mitten av 700-talet räknas som islams guldålder. Kalifatet expanderade snabbt, först under  de fyra första kaliferna och därefter under umayyaderna. Geografiskt kom islam, efter sitt grundade i Saudiarabien, att inom något halvsekel att ha spridits över praktiskt taget hela Mellanöstern och Nordafrika, men även till stora delar av Asien och långt upp på Iberiska halvön.

Händelser 
600 – Smittkoppor sprids från Indien till Europa.
Mitten av 600-talet - Bildandet av Khazarkhanatet 
602 - Fokas grep makten i Bysantinska riket. Han avsattes av Herakleios I (610).
602-628 - Sasanid-bysantinsk krig. Sassanidisk inbördeskrig i Persien (628-632).
633-651 - Den arabiska erövringen av Iran.
668 - början av kejsar Konstantin IVs styre i Bysantinska riket.
680 - Bysantinska kejsaren Konstantin IV sammankallade det sjätte ekumeniska rådet.
16 juli 622 – Den muslimska tideräkningen börjar.
632 – Den islamiska expansionen inleds.

Födda 
Omkring 600 – Martin I, påve.

Avlidna 
 632 - Muhammed, Guds sändebud.

Externa länkar
Alemanner

Alemanner ("alla män" på forngermanska; "främmande människor" på latin) är namnet på ett germanskt stamförbund, som först omnämndes av Dio Cassius 213. Han placerade dem geografiskt kring floden Main söder om chatterna.

Deras namn, "alla män", antyder att de var en samling av olika stammar. Med största sannolikhet utgjorde dock hermundurerna den stora majoriteten, liksom andra stammar från herminonernas folkgrupp. Andra stammar utgjorde juthunger (jutar?), "Bucinobantes", "Lentienses" och möjligen "Armalausi" (latinska okända namn) samt semnoner, avioner och langobarder(?).

Under 300-talet dyker sveberna på nytt upp. Hermundurerna hörde förmodligen till sveberna men förstärkningen från de svebiska stammarna, bland annat de så kallade Neckar-sveberna från Schwarzwald, rörde sig nu västerut. Senare kom termerna "alamanni" och "Suebi" att användas synonymt trots att många sveber emigrerade till Hispania för att där etablera ett Svebiskt kungadöme som stod emot visigoterna en bit in på 500-talet.

Alemannerna befann sig konstant i konflikt med romerska riket. De inledde en invasion av norra Italien 268 medan romarna hade blivit tvungna att använda stora delar av sin germanska front för att försvara sig mot en gotisk invasion. I början av sommaren kunde Gallienus stoppa deras framfart i Italien men han blev därefter tvungen att engagera sig i hotet från goterna. I september avstyrde han detta hot i slaget vid Naissus, dagens Niš, och hans efterträdare Claudius II Gothicus vände sig sedan norrut mot alemannerna som härjade norr om floden Po. Efter att förhandlingar om ett fredligt tillbakadragande misslyckats, besegrade han dem i slaget vid sjön Benacus (Gardasjön) i november och de utgjorde efter detta inte något hot mot Rom under många år.

I slaget vid Argentoratum 357, dagens Strasbourg, besegrades alemannerna av Julianus och deras kung Chnodomarius togs tillfånga. 2 januari 366 korsade ett stort antal alemanner den istäckta floden Rhen och invaderade det romerska riket. I början av 400-talet tycks alemannerna ha etablerat sig i dagens Alsace och stora delar av Schweiz. 

Deras kungarike (eller hertigdömet Alemannia senare känt som Schwaben) varade fram till 496 då Klodvig I i och med slaget vid Tolbiacum (Zülpich) inkorporerade det i sitt rike. Alemannerna blev skattskyldiga under de frankiska kungarna, vilka även tillsatte deras hertigar. 476 gjorde hertig Theobald uppror mot Pippin den lille efter att hertigvärdigheten avskaffats. Landet kom därefter att styras, först av grevar och sedan av nuntii camerce, så kallade kammarbud, ett slags högre frankiska ämbetsmän. Dessa kammarbud gjorde sig emellertid under de sista karolingerna alltmer självständiga. En av dem, Erchanger, antog titeln hertig av Alemannien och blev år 917 avrättad såsom upprorisk vasall.

Etymologiskt arv 
Tyskland heter än idag Allemagne på franska och Alemania på spanska, namn hämtade från folkgruppen alemanner.

Källor 
Eurasiens språkfamiljer III: En fordomlig historia av Steve Lando, sid.1061

Externa länkar 
 Privat hemsida om Germanien och alemannerna

Germaner
Germanska stammar
500-talet



Händelser 
 Antiphonarium Benchorense nedtecknas.

Födda 
Omkring 570 – Muhammed, profet och islams grundare.

Avlidna 
18 maj 526 – Johannes I, påve.
2 maj 535 – Johannes II, påve.
13 juli 574 – Johannes III, påve.
30 juli 579 – Benedictus I, påve.

Externa länkar
Dirichletfaltning

Dirichletfaltningen är en binär operator definierad för aritmetiska funktioner med användning inom talteorin.

Om f och g är två aritmetiska funktioner (dvs funktioner från de positiva heltalen till de komplexa talen) så definieras den nya aritmetiska funktionen f * g, Dirichletfaltningen av f och g som

där summan tas över alla positiva delare d till n.

Några generalla egenskaper hos denna operator inkluderar:
 Om både f och g är multiplikativa är även f * g multiplikativ (Notera dock att faltningen av två komplett multiplikativa funktioner inte nödvändigtvis är komplett multiplikativ).
 f * g = g * f (kommutativitet)
 (f * g) * h = f * (g * h) (associativitet)
 f * (g + h) = f * g + f * h (distributivitet)
 f * ε = ε * f = f, där ε är funktionen som definieras ε(n) = 1 om n = 1 och ε(n) = 0 om n > 1.
 Till varje multiplikativ funktion f existerar det en multiplikativ funktion g så att f * g = ε.

Med addition och Dirichletfaltning bildar mängden av de aritmetiska funktionerna en kommutativ ring med multiplikativ enhet ε kallad Dirichletringen. Enheterna i denna ring är de aritmetiska funktionerna f med f(1) ≠ 0.

Vidare bildar de multiplikativa funktionerna med faltning en abelsk grupp med neutralt element ε.

Se även
 Johann Peter Gustav Lejeune Dirichlet

Aritmetiska funktioner
Binära operationer
Bilinjära operatorer

ar:يوهان دركليه
de:Zahlentheoretische Funktion#Faltung
Seriös musik

Seriös musik är ett begrepp som oftast används synonymt med klassisk musik och västerländsk konstmusik. Liksom dessa begrepp anses det stå i ett slags motsatsförhållande till populärmusik och folkmusik.

Seriös – som betyder 'allvarlig' – är förstås ett problematiskt begrepp eftersom långtifrån all den musik som åsyftas är allvarlig till sin karaktär och mycket musik som är allvarlig inte för den skull är seriös musik.

Vad som avses med seriös musik är svårt att avgränsa. Enkelt uttryckt kan man säga att det är musik som bygger på en tradition från tonsättarna under den klassicistiska epoken, till exempel symfonier, sonater, operor, konserter, oratorier och kammarmusik, men även musik komponerad tidigare kan kallas seriös musik.

Det riktiga och mest heltäckande begreppet idag är västerländsk konstmusik, men det är kanske det minst använda av de tre som nämns i första stycket.

Se även
Lista över musiktermer
Wienklassicism

Källor

Klassifikation av musik
Kingmanrevet

Kingmanrevet (engelska Kingman Reef Territory) är ett område inom Förenta staternas mindre öar i Oceanien och Västindien och har tillhört USA sedan 18 augusti 1856 utan att vara en införlivad del av hemlandet. Revet ligger ungefär halvvägs mellan Hawaii och Amerikanska Samoa.

Geografi 
Kingmanrevet är ett korallrev bland Line Islands i centrala Stilla havet och har en area av 1,1 km² (motsvarar 1/5 del av ön Ven). Vid vissa tidpunkter kan kustlinjen vara tre kilometer i omkrets, men revets högsta punkt är endast 1 m.ö.h.. Revet är vått och överspolas den mesta tiden, vilket gör Kingmanrevet till en fara för sjöfarare. Det är obebodd och förvaltas direkt från Washington av den Amerikanska flottan och är stängt för allmänheten.

Historia 
Området upptäcktes redan 14 juni 1798 av kapten Edmund Fanning, USA som då döpte det till Dangerous Reef men namngavs 29 november 1853 då kapten W.E. Kingman återupptäckte det.

Revet omger en djup lagun som användes som halvvägsstation mellan Hawaii och Amerikanska Samoa av Pan American Airways för flygbåtar mellan 1937 och 1938.

Externa länkar 
 om Kingmanrevet

Förenta staternas mindre öar i Oceanien och Västindien
Polynesien
Atonal musik

Atonal musik är en musikgenre där musikens grundtoner har en underordnad betydelse.

Den atonala musiken växte fram under åren före första världskriget med Arnold Schönberg och den s.k. nya Wienskolan i spetsen. Under det föregående seklet hade harmoniken hos musiken med kromatisk skala blivit allt mer komplicerad och allt färre kompositörer följde det traditionella tonartssystemet. Schönberg brukar nämnas som den som först formaliserade denna nya frihet och som gav den ett teoretiskt ramverk i form av tolvtonstekniken och serialismen.

I den tonala musiken betonas en grundton på alla andra toners bekostnad. Det kan man höra i och med att en melodi "hittat hem" om den slutar på denna grundton. Även i ackorden brukar denna "ledtonssträvan" prioriteras då man förutom grundtonen också alltid betonar grundtonens övertoner. I atonal musik undviker man sådana styrande strukturer. Man skiljer inte på konsonanser och dissonanser eller på melodiskt och harmoniskt. Schönberg till exempel betonade vikten av en grundgestalt i musiken och insisterade på att all harmonik, alla teman och motiv i musiken skulle gå att härleda ur denna centralgestalt. Med melodik brukar man avse den horisontella strukturen mellan enskilda toner och med harmonik den horisontella strukturen mellan ackorden i ett musikstycke. Schönberg menade att det var fel att binda musiken vid vissa toner när man kunde använda sig av vilka toner som helst, bara man lät motivet hos grundgestalten framträda. Med andra ord var harmonik och melodik utbytbara.

I praktiken finns knappast någon "ren" atonal musik och många verk innehåller element från båda "lägren". I filmmusik till exempel är det mycket vanligt att musiken växlar mellan olika kategorier utan att biobesökaren upplever det som konstigt. Förmodligen vore begreppet fritonal bättre för musik som inte strängt underordnar sig traditionella genreregler.

Musikgenrer
Klassisk musik
Period

Period kan syfta på:

 Tidsperiod –  ett avstånd mellan två punkter (händelser) i tiden (inversen av frekvens)
 Period –  inom astronomi tiden det tar för en himlakropp att fullborda ett varv. se Omloppstid (astronomi)
 Period (geologi) – en tidsenhet som används inom den geologiska tidsskalan
 Period – den månatliga fas på omkring 3–7 dagar i menstruationscykeln som innebär blödningar, se Menstruation
 Period (sport) – del av en match i idrotter
 Period – tiden det tar att transporteras en våglängd i en oscillerande vågrörelse
 Period – hänvisning till enstaka skeenden i mänsklighetens historia, vilka ofta kallas tidsålder
 Period – tiden innan en viss typ alkoholist (periodare) dricker kontinuerligt, se Dipsomani

Se även
 Periodiska systemets perioder – de horisontella raderna i periodiska systemet.
 Periodisk funktion – perioden är längden av intervallet, innan funktionen börjar upprepa sig
Mens

Mens har flera betydelser.

 Mens – en månatlig fas på omkring 3–7 dagar i menstruationscykeln, se menstruation
 Mens, Isère – en kommun i departementet Isère i regionen Rhône-Alpes i sydöstra Frankrike
Amplitud

Amplitud är avståndet mellan ett ytterläge och ett nolläge i en svängningsrörelse. Den motsvarar hos havsvågor avståndet mellan vågtoppen (eller vågdalen) och dess mittläge (motsvarande havsytan på ett stilla hav) och utgör således halva våghöjden. Amplitud kan även definieras som "ett icke-negativt skalärt mått på en oscillerande vågs höjd".

Definitioner
Avståndet y är amplituden av vågen. Ibland benämns denna höjd för toppvärde (û) för att skilja det mellan effektivvärdet som används inom elektroteknik. 

Det finns några sätt att formalisera uttrycket amplitud:
 amplituden av en våg är absolutvärdet av dess höjd, motsvarande den största elongationen (avvikelsen från jämviktsläget) hos en punkt.
 amplituden är absolutvärdet av vågens förskjutningshöjd mätt relativt dess medelvärde. Ofta används medelvärde = (förskjutning)max – (förskjutning)min (deviationen).
 amplituden är halva absolutvärdet av medelhöjden mellan maximala och minimala elongationen.

Deviation förväxlas ibland med sving, som är lika med den dubbla deviationen ("topp–till–topp-värdet"). I vissa tekniska sammanhang menas med deviation effektivvärdet av amplituden. Detta är förvirrande, och litteraturuppgifter måste tolkas källkritiskt.

Definition 3 är den standardiserade definitionen för fysikaliska fenomen.

För en simpel sinusvåg på formen

är A amplituden.

Se även 
 Frekvens
 Grupphastighet
 Vibration
 Våghastighet
Våghöjd
 Våglängd

Referenser

Externa länkar 

Vågor
Galahad

Galahad är en själsren gestalt i Frankrikes och Englands keltiska mytologi, son till Lancelot och Elaine.

I sökandet efter den heliga Graal efterträdde Galahad Perceval som den ende som var tillräckligt själsren för att träda i Graals närhet. Under medeltiden utvecklades Galahad till ett fromhetsideal som alla kristna hjältar skulle eftersträva. I sägnerna om honom framträder alla andra gestalter som tyngda av olika svagheter.

Se även 
Thomas Malory: Morte d'Arthur

Arthurlegenden
Mononymt kända personer
Ganymedes

I grekisk mytologi var Ganymedes (grekiska: Γανυμήδης, Ganumēdēs) en gudomlig hjälte vars hemland var Troas. Han var en trojansk prins, son till kung Tros av Dardania, och till Callirrhoe.

Ganymedes var den vackraste av alla dödliga. Han fördes därför bort från jorden för att leva med gudarna och betjäna dem som munskänk. Enligt en yngre saga var det Zeus som valde ut Ganymedes till sin älskling och rövade bort honom i gestalt av en örn. Det var vanligt att man ansåg att Zeus och Ganymedes hade ett erotiskt förhållande.

Då Ganymedes i egenskap av munskänk ofta avbildas med ett dryckeskärl i handen, har detta förmodligen givit anledning till att han ibland sammankopplas dels med Vattumannens stjärnbild, dels med Nilkällornas gudomlighet.

Ganymedes med örnen var ett ofta använt motiv i antikens konst. Mest bekant är en bronsgrupp av Leochares, av vilken en antik avbildning i marmor förvaras i Vatikanens museum. Den skildrar det ögonblick då Ganymedes, som avbildas som herde, lyfts upp från jorden av örnen. Ett annat under forntiden ofta förekommande och i senare tid av Bertel Thorvaldsen använt motiv är Ganymedes framräckande ett dryckeskärl åt örnen.

Se även 
1036 Ganymed

Källor

Noter

Externa länkar 

 The Androphile Project, myten om Zeus och Ganymede.
 Bilder: , , 
 Peter R. Griffith om den homoerotiska symboliken med Ganymede
 Goethe, "Ganymed" (text, på tyska)

Personer i grekisk mytologi
HBTQ-mytologi
Zhuanxu

Zhuanxu eller Gaoyao var i kinesisk mytologi den siste av de fem kejsarna i kinesisk förhistoria som efterträdde de första tre suveräna kejsarna.

Gaoyao betraktades som en vis domare och brukar få personifiera rättvisan. Hans maskot var den kinesiska motsvarigheten till enhörningen - en blandning av rådjur, oxe och häst försed med ett horn.

Se även
 Tre härskare och fem kejsare
 Mytologi: Forntida kungar

Kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Mytologiska kungligheter
Garuda

Garuda är en stor örnliknande fågel i indisk mytologi. Garuda skyddar mot ormar och mer generellt mot onda ting. Det berättas att guden Vishnu rider på hans rygg. Det sägs att Garuda skyddar mänskligheten mot naga.

Garuda har även givit namn åt det nationella indonesiska flygbolaget Garuda Indonesia.

Asteroiden 2307 Garuda är uppkallad efter honom.

Den taiwanesisk-japanska artisten Sakimura Yuffie använder namnet GARUDA för sitt soloprojekt inom industrial metal musik.

Referenser 

Indisk mytologi
Gatswokwire

Gatswokwire (även Rakshuatlaketl) är en hjälte i de nordamerikanska Wiyotindianernas mytologi. Han har likheter med andra algonkinhjältar som Wabanakiindiandernas Gluskap, Anishinabeindianernas Nanaboozhoo och Creeindianernas Whiskeyjack. Många hjältemyter berättas i de östra algonkinområdena där bara namnet på hjälten skiljer dem åt.

Noter

Amerikansk mytologi