kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Josefina Johansson

Brita Josefina Johansson, född 1 september 1974 i Lindome församling i Göteborgs och Bohus län, är svensk komiker, skådespelare och programledare.

Som student i Lund under 1990-talet hörde Johansson till pionjärerna inom den kvinnliga spexensemblen Boelspexarna för vilken hon även i flera år var regissör. Hon var chef för och primadonna i kabarén Lundakarnevalen 1998 och gjorde en pregnant roll som den frispråkiga Inez i karnevalsfilmen Vaktmästaren och professorn 2002. I den Q-vers hon 1999 förärades i tidningen Lundagård karaktäriserades hon som "Boelspexarnas grovkornigaste charmtroll".

Johansson har även medverkat i uppsättningar av Lunds nya Studentteater och spelade exempelvis den kvinnliga huvudrollen i Dario Fos Vi betalar inte, vi betalar inte 1999. Hon har också spelat varieté på Kiviks marknad med Jättevarietén Pygmelion, bland annat i rollen som fakir i hemmiljö och makedonsk mimartist.

Efter studietiden har Johansson arbetat som sufflös vid Malmö Dramatiska Teater men parallellt fortsatt att uppträda, bland annat tillsammans med Sanna Persson, Anders Johansson och Måns Nilsson inom Humorkollektivet Ivan Lendl, vilket 1999 satte upp föreställningen Det brinner i byxan, sa Roy i Malmö. Hon har också gästspelat i TV-serien Hipp Hipp!. Under våren 2006 var Johansson tjänstledig från teatern för att arbeta som programledare för underhållningsprogrammet Veckans president från SVT i Malmö; en uppgift i vilken Sydsvenska Dagbladets TV-recensent Ulf Clarén betecknat henne som "ett fynd". Hon har även framträtt som ståuppkomiker på klubb Oslipat i Malmö. Hösten 2011 kunde TV-tittarna se henne dels som kommundirektören Matts Johanssons hustru Karin i andra säsongen av Starke man, dels som huvudperson i dokumentären För barnets skull.

På ett mer kulturadministrativt plan är Josefina Johansson även ordförande i den lundabaserade organisationen Film i Lund, vilken delar ut stipendier till produktion av humoristisk kortfilm.

Josefina Johansson är också en av de få kvinnliga ledamöterna av Uarda-akademien. Hon är även "nasifierad" som näsa nr 117 i Nasoteket på Akademiska Föreningen.

Referenser

Externa länkar

Svenska komiker
Svenska skådespelare
Svenska TV-programledare
Personer verksamma inom Akademiska Föreningen
Spexare
Personer från Mölndals kommun
Födda 1974
Levande personer
Kvinnor
Vittskövle kyrka

Vittskövle kyrka är en kyrkobyggnad i Vittskövle, omkring 5 kilometer nordost om Degeberga och 28 kilometer söder om Kristianstad. Den tillhör sedan 2010 Degeberga-Everöds församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden 
Kyrkan byggdes ursprungligen under 1100- eller 1200-talet, någon exakt datering låter sig inte göras. De äldsta delarna är långhuset, koret och absiden. Här har man inte alls använt sig av tegel, så det hade kunnat stödja en tidigare datering. Dock anser vissa forskare att kyrkan är för stor för att tillhöra de äldsta kyrkorna. Det är också en öppen fråga om detta är den första kyrkan i Vittskövle socken eller om den föregicks av en träkyrka.

På 1400-talet bröts delar av den norra muren ned och en korsarm uppfördes. Den fungerade som kapell åt godsägaren på Vittskövle gård, Axel Pedersen Brahe och helgades åt Sankta Anna, jungfru Marias moder. Kapellet kan därför kallas Sankta Annas kapell.

På 1480-talet slogs takvalven och kalkmålningarna utfördes. Under mitten av 1500-talet uppfördes västtornet. Kalkmålningarna kalkades över på 1700-talet. Åren 1899–1900 genomgick kyrkan en restaurering, främst interiört, då ny läktare, nytt altare och ny bänkinredning tillkom och de gamla kalkmålningarna togs fram. Korsarmens östra del blev gravkor.

Kalkmålningarna 
I innertaket på Vittskövle kyrka utfördes under 1400-talets slut kalkmålningar i valven. De innehåller scener från skapelseberättelsen och syndafallet i långhusvalven.

I korets valv har det sannolikt funnits bilder ur Nicolauslegenden, men bara bilden av Sankt Nicolaus finns bevarad.

I Sankta Annas kapell finns också takmålningar i de två valven. I det östra valvet finns de fyra evangelisterna representerade med sina respektive symboler. Det västra valvet innehåller fyra kvinnliga helgon: Sankta Barbara, Sankta Ursula, Sankta Gertrud och Sankta Katarina.

Kalkmålningarna i Vittskövle kyrka anses ha utförts av Vittskövlegruppen.

Inventarier 
Barnekowska sarkofagerna och epitafierna är uppställda i gravkoret bakom ett järnstaket.

Orgel
1768 byggde Christian Fredrik Hardt, Malmö en orgel med 6 stämmor.
1928 byggde Olof Hammarberg, Göteborg en orgel med 12 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1976 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel.

Bildgalleri

Se även 
Vittskövle församling

Källor 
 Vittskövle kyrka - några anteckningar av Elvir Liedman, tredje upplagan utgiven 1991, första upplagan från 1940-talet.

Referenser

Externa länkar 
 Vittskövle kyrka, Svenska kyrkan
 Vittskövle kyrka och Vittskövle kyrkoråd
 Vittskövle kyrkas kalkmålningar hos Statens historiska museer

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Kristianstads kommun
Torrlösa kyrka

Torrlösa kyrka, kyrkobyggnad i Torrlösa. Den tillhör Svalövsbygdens församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan som har formen av ett grekiskt kors är ritad av Carl Georg Brunius i Lund och uppfördes 1844-1849.

Inventarier
Altartavlan tillkom 1929 och är en kopia av Carl Blochs "Christus consolator" i Sofia Albertina kyrka i Landskrona. Predikstolen tillverkades 1628. Dopfunten är i ek och tillkom 1707 (dopfatet i mässing 1500-tal).

Orgeln
1849 flyttades en orgel hit från Mariakyrkan i Helsingborg. Orgeln var troligtvis byggd av Johan Lorentz den äldre och ombyggd 1641 av Johannes Buxtehude. När orgeln sattes upp förändrades den av Sven Fogelberg, då det ursprungliga ryggpositivet togs bort.
Den nuvarande orgeln på västra läktaren byggdes (renoverades) 1962 av Th Frobenius & Co, Lyngby, Danmark och är mekanisk. Huvudfasaden och några stämmor är från orgeln som flyttades hit 1849. Fasadens utseende är dock inte ursprungligt utan har haft ett stycke mellan de båda nuvarande yttre partierna. Ryggpositivet tillkom 1962.
Disposition:

Källor

Externa länkar 
Svalövsbygdens församling
Svalövs kommun - Kyrkorna i Svalövs kommun
Torrlösa kyrka

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Svalövs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1849
1849 i Sverige
Svalövs kyrka

Svalövs kyrka är en kyrkobyggnad i Svalöv. Den tillhör Svalövsbygdens församling i Lunds stift. Kyrkan ligger cirka 2 km norr om Svalövs centrum intill Länsväg 106 mot Kågeröd.

Kyrkobyggnaden
Svalövs kyrka invigdes den 28 juli 1878 och ersatte en äldre kyrka byggd 1175 av Mårten Stenmästare. Grunderna till den gamla kyrkan är bevarade. Kyrkobyggnaden består av ett 38 meter långt och 15 meter brett långhus med kor i öster. Vid långhusets västra sida finns ett är 30 meter högt kyrktorn med vapenhus i bottenvåningen.

Inventarier
I kyrkan står en dopfunt i sandsten tillverkad någon gång på 1200-talet. Tillhörande dopfat är från 1647. Predikstolen med snidade träfigurer föreställande de fyra evangelisterna är skänkt av kyrkoherde Josua Colliander. 1860 skänkte friherrinnan Eva Berg von Linde ett orgelharmonium till kyrkan som sedan var i bruk fram till 1895. På kyrkans 100-årsdag invigdes kyrkans nuvarande orgel. Orgeln är tillverkad av Mårtenssons orgelfabrik och har 29 stämmor och två manualer. Kyrksilvret stals 1980, men ersattes av nytt som designats efter fotografier och måttuppgifter.

Orgel
1895 byggde Salomon Molander & Co, Göteborg en orgel med 10 stämmor.
1927 byggde A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund en orgel med 14 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1978 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och orgeln har mekanisk traktur och elektrisk registratur. Orgeln har fria och fasta kombinationer. Fasaden är från 1895 års orgel.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar
Svalövs församling informerar om kyrkan

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Svalövs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1878
Svalöv
1878 i Sverige
Sofia Albertina kyrka

Sofia Albertina kyrka är en kyrkobyggnad i centrala Landskrona, mitt emot stadshuset. Den tillhör Landskrona församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan påbörjades 1754 och ritades av Carl Hårleman. 1788 invigdes kyrkan med namnet Sofia Albertina kyrka, ett namn den fick efter Gustav III:s syster Sofia Albertina. Kyrkan ersatte en 1400-talskyrka som hette Johannes Döparens kyrka, som brann ner 1723. Under ett antal årtionden därefter hade staden bara ett temporärt träkapell på platsen där dagens Johannes Döparens katolska kyrka ligger. Staden var utan kyrka under flera årtionden innan Sofia Albertina stod klar och använde det temporära träkapellet under tiden. I norra tornet finns sedan 1967 ett klockspel med 43 klockor samt två svängande klockor. I södra tornet finns det två svängande klockor. Kyrkan anses ovanlig på så vis att den har två torn utan att vara biskopssäte och domkyrka.

Glasmålningar
I huvudskeppet finns sex glasmålningar av Martin Emond över Barndomen, Ungdomen och Mannaåldern på södra sidan och Lidandet, Döden och Evigheten på den norra. I korsarmarna finns fönster med målningar av Hugo Gehlin. Norra sidans korfönster har en målning av Erik Ohlson och södra sidans korfönster en efter en skiss av Emil Johansson-Thor.

Inventarier
Dopfunten är från 1100-talet och har stått som fontän i en privatfamiljs trädgård innan man insåg vad det var. Ljuskronorna är från den gamla kyrkan och tillverkade på 1600-talet. Predikstolen och orgelfasaden är från 1800-talet. På predikstolens pulpet finns de fyra hebreiska bokstäverna JHWH, dvs. gudsnamnet på Bibelns originalspråk och som på svenska uttalas Jahvé eller Jehová. Altartavlan är målad av Carl Bloch 1884 och föreställer Kristus, tröstaren. Ovanför altartavlan finns Guds namn JHWH på hebreiska. Glasmålningarna i kyrkan är från 1900-talet. I ett korfönster, gjort av Halmstadgruppens Erik Olson, syns även de hebreiska bokstäverna JHWH. På en gravsten från 1731 syns också Guds namn JHWH. År 1980 fick kyrkan invändigt en ny färgsättning i vitt och guld.
Kyrkan har även ett votivskepp skänkt av Fredrik Wirth i slutet av 1800 samt ett som byggts av skeppsbyggmästaren Frans Gustafsson i Råå, en modell av barken Akerhielm.

Orgeln 
1832 byggde Pehr Zacharias Strand, Stockholm en orgel med 21 stämmor.
1904 byggde Åkerman & Lund, Stockholm en orgel med 25 stämmor.
Den nuvarande orgeln på västra läktaren är byggd 1959 av D A Flentrop Orgelbouw, Zaandam, Nederländerna. Orgeln är mekanisk och pedalens registratur är elektropneumatisk, den har också fria kombinationer för pedalen. Fasaden är från 1832 års orgel. Den har 53 stämmor och 7 koppel på 4 manualer och pedal med följande disposition:

Kororgel
Den nuvarande kororgeln byggdes 1975 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel.

Bilder

Källor

Vidare läsning

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Klockspel i Sverige
Byggnader och anläggningar i Landskrona
Kyrkobyggnader i Landskrona kommun
Kyrkobyggnader invigda 1788
Byggnader ritade av Carl Hårleman
1788 i Sverige
Västra Tommarps kyrka

Västra Tommarps kyrka är en kyrkobyggnad i Västra Tommarp cirka 4 km nordväst om Trelleborgs centrum. Den tillhör Hammarlövs församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes omkring år 1200 och är byggd i grov flintsten. På 1600-talet gjordes gavlarna på koret och långhuset om och fick en barockliknande stil. På 1800-talet fick tornets tak sin nuvarande utformning.

Inventarier
Dopfunt är i sandsten och har ett dopfat i tenn tillverkat någon gång på 1600-talet. Nattvardskalken är också den från 1600-talet. 1649 gjordes predikstolen.
Epitafium från 1778 har tetragrammet JHWH.

Orgel
1834 byggde Anders Larsson, Malmö en orgel med 7 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1890 av Salomon Molander & Co, Göteborg och är en mekanisk orgel. Orgeln har fasta kombinationer.

Källor

Externa länkar
Trelleborgs kommun - Västra Tommarps kyrka

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Trelleborgs kommun
Önnestads kyrka

Önnestads kyrka är en kyrkobyggnad i tätorten Önnestad cirka 13 kilometer väster om Kristianstad. Den tillhör Araslövs församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Ursprungliga kyrkan i romansk stil uppfördes omkring år 1200. Drygt hundra år senare tillkom kyrktornet. Under 1400-talet fick kyrkorummets innertak valv som försågs med målningar utförda av Fjälkingemästaren. Åren 1848-1854 gjordes en ombyggnad som innebar att kyrkan förlängdes mot söder. Takvalven revs utom i koret och i tornet. Åren 1907-1909 genomfördes en genomgripande renovering då innertaket fick ett nytt kryssvalv av tegel. Kyrkan återfick då sin ursprungliga öst-västliga orientering. Bakom altaruppsatsen har man tagit fram 1400-talsmålningarna.

Inventarier
 Triumfkrucifixet är från slutet av 1200-talet eller början av 1300-talet.
 Altartavlan är en kopia av Carl Blochs målning Uppståndelsen.

Orgel
1674 köpte kyrkan in ett positiv, det var kyrkans första orgel. 
1702 byggde Bartolomeus Schuman, Kristianstad en orgel med 7 stämmor.
1857 byggde Johan Magnus Blomqvist, Kristianstad, en orgel med 17 stämmor.
1908 byggde Gebrüder Rieger i Jägerndorf, då i Österrike en orgel med 10 stämmor.
Orgeln är byggd 1957 av Olof Hammarberg i Göteborg, den har 18 stämmor. Tillhörande orgelfasad är ritad av arkitekt Torsten Leon-Nilson i Ignaberga. Orgeln är mekanisk och har följande disposition.

Källor

Referenser

Externa länkar
 Åsbo Släkt- och Folklivsforskare
 Araslövs församling

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Kristianstads kommun
Holstentor

Holstentor är en av Lübecks kvarvarande medeltida stadsportar, färdigställd 1478. Byggnadsverket består av två torn förbundna med en valvbågsport mellan dem. Huvudporten uppfördes av stadsbyggmästaren Hinrich Helmsted 1464–1478. En främre port uppfördes 1585 för att stärka försvaret av stadens västsida. Den togs senare bort.

Holstentor inrymmer sedan 1950 ett stadsmuseum.

Källor

Noter

Lübeck
Museer i Schleswig-Holstein
Stadsportar i Tyskland
Hjortbergstavlan

Hjortbergstavlan är en stor (160 x 320 cm) epitafiemålning som hänger i Släps kyrka i Kungsbacka kommun. 

Målningen utfördes av Jonas Dürchs i början av 1770-talet. Den föreställer kyrkoherden Gustaf Hjortberg tillsammans med hustrun Anna Helena och parets 15 barn, även de som inte uppnådde vuxen ålder. Ansiktena på dessa barn är skymda eller vända bort från betraktaren. Sönerna står samlade runt fadern och döttrarna runt modern. På målningen finns också olika föremål som symboliserar Hjortbergs lärdom och intressen och hans resor (Hjortberg hade varit skeppspredikant vid Ostindiska kompaniet och på så sätt kommit att besöka Kina tre gånger): böcker, biologiska preparat och en lemur, orgelpipor och instrument som väggur, passare med mera.

Referenser

Noter

Tryckta källor
Sten Lindroth, Vardagsro och söndagslust. Kring Hjortbergstavlan i Släps kyrka, Lychnos. Lärdomshistoriska samfundets årsbok 1956

Webbkällor

Externa länkar

Målningar från 1700-talet
Målningar i Sverige
Konstverk i Kungsbacka kommun
Vaktmästaren och professorn

Vaktmästaren och professorn är en lundensisk karnevalsfilm från 2002 med manus av Anders Andersson och Henrik Widegren samt i regi av den förstnämnde.

Handling
Handlingen utspelar sig under universitetsjubileet och studentrevoltåret 1968 och kretsar kring hur en dryg konservativ professor och en sluskig vaktmästare av misstag tvingas byta roller med varandra samtidigt som radikala studenter planerar en ockupation av universitetet. Idén är delvis tagen från den kända snapsvisan med samma namn som filmen, vars melodi Internationalen fungerar som något av filmens ledmotiv. Filmen innehåller också stora sång- och dansinslag som parafraserar äldre tiders hollywoodmusikaler, bland annat i form av en parodisk vattenbalett à la Esther Williams.

Om filmen
Som brukligt i karnevalsfilmssammanhang domineras rollistan av kända spexare. I huvudrollerna som professor Krona och vaktmästare Rot ses lundaspexarna Hugo Carlsson och Johan Stenfeldt och bland övriga medverkande märks Anders Johansson, Sanna Persson och Josefina Johansson. Också Anders Jansson och Johan Wester samt tv-profilen Marianne Söderberg gör ett par mindre gästspel i filmen.

Vaktmästaren och professorn var den första karnevalsfilmen att spelas in helt digitalt, vilket minskade såväl inspelningstid som -kostnader jämfört med tidigare produktioner.

Som en kuriositet kan nämnas att Vaktmästaren och professorn är den första karnevalsfilmen på decennier i vilken den lundensiske karnevalslegenden Folke "Spuling" Lindh inte kunde medverka eftersom han avlidit sedan föregående karneval. Han figurerar dock ändå i filmen i form av ett digitalanimerat fotografi.

Mottagande 
Recensenten Jan Mårtensson i Sydsvenskan gav filmen betyget 5 och skrev att filmen "är en utmärkt karnevalsfilm, tillgänglig för alla och med lite extra för dem som kan sitt Lund", och omnämnde även Sanna Persson som "en komisk njutning som urskånsk övermarskalk".

Roller (urval)

Hugo Carlsson - Professor Gerhard Krona 
Johan Stenfeldt - Vaktmästare Rot 
Jenny Hagberg - Lillemor 
Sanna Persson - Övermarskalken 
Henrik Wagenius - Åke, revolutionär
Johanna Körner - Birgitta, revolutionär
Amanda Vasko - Kerstin, revolutionär
Josefina Johansson - Inez, revolutionär
Peter Kihlström - Klas, revolutionär 
Peeter Randsalu - Kjell, revolutionär
Anders Johansson - Sten, hippie
Anna Braun - Moa, utbytesstudent från Kina
Johan Linders - Amanuensen 
Johan Wester - Robert Flycht, kameraman
Anders Jansson - Morgan Pålsson, reporter
Per Thorén - Chaufför Johansson 
Fredrik Fritzson - Polis 
Albert Balkay - Polis 
Henrik Nilsson - Studentsångare 
Carl Montan - Studentsångare
Fredrik Tersmeden - Studentsångare 
Göran Edwall - Studentsångare 
Ola Bergstrand - Teknolog 1 
Markus Berggren - Teknolog 2 
Johan Rünow - Teknolog 3 
Adam Roth - Granne
Olof Jarlman - Granne
Jonas Klevhag - Brevbäraren
Marianne Söderberg - sig själv
Boel Flodgren - Middagsgäst
Per Ola Olsson - Middagsgäst
Mats Nilsson - Bomben

Referenser

Externa länkar
 Officiell trailer
 
 Vaktmästaren och professorn på YouTube

Lundakarnevalen
Svensk studentkultur

Svenska filmer 2002
Svenska komedifilmer
1960-talet i svensk film
1968 på film
Basic Role-Playing

Basic Role-Playing (förkortat BRP) är ett regelsystem för rollspel som utvecklades cirka 1980 när förlaget Chaosium beslöt att bryta ut regelsystemet ur RuneQuest och göra det till ett generellt regelsystem. Tanken var att varje nytt rollspel skulle levereras med BRP-reglerna och ett särskilt kampanjhäfte. Ett antal kampanjhäften för fantasy, science fiction, superhjältar med flera producerades.

Basic Role-Playing har utgjort basen i en uppsjö olika rollspel, bland andra Call of Cthulhu, Stormbringer, Superworld, Elfquest och de svenska Drakar och Demoner-spelen.

Grundregler 
BRP skiljer sig från andra regelsystem som till exempel Dungeons & Dragons, d20-systemet, GURPS eller Rolemaster. Det är i sin grundkonstruktion väldigt lättmodifierat. Det har givit upphov till många närbesläktade varianter.

I BRP-spel har varje rollperson 7 grundegenskaper: styrka, storlek, fysik, smidighet, intelligens, psyke och karisma. Egenskaperna får initialt numeriska värden på en absolut skala, vanligen genom tärningskast. Vilken tärning som används och antalet kast varierar; en typisk människa använder 3T6 (tre sexsidiga tärningar), vilket ger värden mellan 3 och 18 (typvärde 10–11). Värdena kan modifieras av vissa slag under äventyrandet i form av test mot andras (NPC:ers) grundegenskaper.

Rollperson har också färdigheter som har värden. Dessa har bara en svag koppling till grundegenskaperna; grundegenskapen påverkar färdigheten endast vid skapandet av en rollperson. Det finns undantag, som Stormbringer och Runequest, där grundegenskaperna är i hög grad delaktiga i färdigheternas poäng.

En handling avgörs genom att slå 1T100 (tärningar som ger utfall 1–100) under eller lika med värdet för en färdighet. I många av de svenska BRP-spelen publicerade efter 1985 har färdighetsvärdena dividerats med 5 och slås med 1T20 (en tjugosidig tärning).

Rollpersonen blir bättre genom erfarenhet och träning av vissa färdigheter. Den erfarenhet personen får är direkt knuten till de färdigheter som den använder under äventyrandet. Kroppspoängen baseras på grundegenskaperna fysik och storlek och påverkas inte av erfarenhet.

Spel baserade på BRP 
Call of Cthulhu
Elfquest
Fading Suns (i viss mån)
Nephilim
Pendragon
Ringworld
RuneQuest
Stormbringer
Superworld
Warhammer Fantasy Roleplay (i viss mån)

Svenska rollspel
 Drakar och Demoner, samtliga versioner
 En Garde!
 Gemini
 Götterdämmerung
 Kult (endast i viss mån)
 Matiné (i viss mån)
 Mutant, samtliga versioner
 Saga (i viss mån)

Källor 

Basic Role-Playing
Skot

Skot är en lina fäst i seglets skothorn (det aktra nedre hörnet av seglet), på råsegel i dess båda nedre hörn, med vilket man reglerar seglets ställning i förhållande till vinden. På råsegel används också brassar för samma ändamål. Brassarna är i motsats till skoten fästa i rårna. 

Skoten benämns efter vilket segel de sitter på, till exempel fockskot och storskot. 

Vid bidevind anhalas seglet med skotet nära centerlinjen, vilket kallas att skota seglet,  medan seglet i akterlig vind släpps ut åt sidan.

Källor 

Segling
Sjötermer
Kirsten Raagaard

Kirsten Ragaard, född 1947, dansk illustratör och författare.

Kirsten Raagaard föddes i Kastrup, Danmark och debuterade i början av 1970-talet. Hon har illustrerat en stor mängd barn- och läsalättböcker, framförallt för den danska marknaden. Hennes illustrationer är ofta ljusa och harmoniska. Från en ganska realistisk stil har hon under de senaste åren blivit mer experimentell. 2002 nominerades hon till Nordiska barnbokspriset för sina illustrationer i De Otte Udødelige – Fortællinger fra Den Kinesiska Mur tillsammans med författaren Nils Hartmann.

I Sverige är Kirsten Ragaard främst känd för sina finstämda och idylliska illustrationer till Emilia-serien av Anna Dunér, men har även för illustrationer av Janice M. Godfreys böcker om Lilla lejonet, Dorte Roholtes böcker om Häst-Mette.

Sedan 2000 skriver Kirsten Raagard även egna barnböcker. Serien Malte & Zeppelin (hittills fyra delar) finns på svenska.

Böcker i svensk översättning
2000 - Flygturen 
2000 - Alla färger 
2000 - Alla djuren 
2000 - Vi kan! 

Danska författare av barn- och ungdomslitteratur
Danskspråkiga författare
Danska illustratörer
Födda 1947
Kvinnor
Levande personer
MTV Nordic

MTV Nordic var en TV-kanal tillhörande MTV Networks Europe som sändes från Storbritannien till de nordiska länderna samt Baltikum. TV-kanalen var nästan helt engelskspråkig och programmen undertextades inte.

Den första MTV-kanalen för Europa (MTV Europe) startade 1987. Under mitten av 1990-talet skulle MTV Europe decentraliseras och den europeiska feeden splittas upp i flera mindre kanaler för att bättre kunna anpassa innehållet efter lokala behov. MTV Nordic startade 5 juni 1998 som den femte avknoppningen från MTV Europe. Flera produktioner gjorda speciellt för MTV Nordic, såsom Morning Glory och Up North, förekom. Amerikanska program som Jackass, Newlyweds och Osbournes var dock mer populära.

År 2005 lades kanalen ner och ersattes av fyra nya kanaler, en för varje nordiskt land. MTV Danmark började sända i maj 2005 och den 18 september 2005 startades MTV Sverige, MTV Norge och MTV Finland. De nya kanalerna har undertextning på varje lands språk och mer lokalt utbud. Förändringen sades bland annat göras för att underlätta för annonsörer. Boende i baltiska stater och på Island som tidigare sett MTV Nordic via Viasat fick MTV European.

Nedlagda TV-kanaler
MTV Networks
TV-kanaler och TV-stationer startade 1998
TV-kanaler och TV-stationer nedlagda 2005
Kurt Spjuth

Kurt Erik Spjuth, född 13 september 1937 i Bestorp, Östergötland, är en svensk kompositör, sångtextförfattare och musiker (dragspel, gitarr).

Filmmusik

Externa länkar
 

Födda 1937
Svenska musiker
Män
Levande personer
Personer från Vårdnäs socken