kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunnar Helén

Nils Gunnar Helén, född 5 juni 1918 i Västra Vingåker, Södermanlands län, död 7 december 2002 i Nacka, Stockholms län, var en svensk politiker, journalist och ämbetsman, som var partiledare för Folkpartiet 1969–1975.

Biografi
Helén var son till tillsynsläraren Gustaf Helén och Ingeborg Andersson och gifte sig 1938 med läroverksadjunkten Ingrid Rying (1917–1999), dotter till överläraren Karl-Johan Rying och Märta Eriksson. Gunnar Helén var även svåger till författaren Matts Rying. Fadern Gustaf Helén var liksom sonen Gunnar liberal medan svärfadern Karl-Johan Rying var aktiv socialdemokrat.

Efter studentexamen i Örebro studerade Gunnar Helén vid Uppsala universitet, där han 1946 blev filosofie doktor i nordiska språk på en avhandling om Birger Sjöberg. Som journalist verkade han vid Radiotjänst, där han gjorde ett känt reportage från Kungsgatan i Stockholm på fredsdagen den 7 maj 1945, men också 1939 tillkännagav  att det andra världskriget hade brutit ut i och med att England och Frankrike hade förklarat Tyskland krig den 3 september. Helén gjorde också det första ungdomsprogrammet i radio Vi öppnar ett fönster 1944 - bland annat med ett reportage från Högbacka dansbana.

Helén arbetade även på Stockholms-Tidningen, där han var kulturjournalist, samt på Svenska Morgonbladet. Han skrev dessutom recensioner i hemtidningen Katrineholms-Kuriren. År 1956 utnämndes han till docent vid Stockholms universitet.

Han var riksdagsman 1953–1966 för Stockholms läns valkrets i andra kammaren, samt 1970–1976 för Stockholms stads valkrets i första kammaren, senare enkammarriksdagen. Som riksdagsman på 1950-talet hade han stort inflytande på skolpolitiken och hade en viktig roll i det utredningsarbete som föregick införandet av grundskolan, en skolform som senare kom att förändras så att mycket av det Gunnar Helén eftersträvat gick förlorat.

Gunnar Helén var landshövding i Kronobergs län 1965–1969 och landshövding i Stockholms län 1977–1984. Han var ordförande i Sveriges Radios styrelse 1978–1984, och därefter i styrelsen för tidningskoncernen Nerikes Allehanda. Makarna Helén är begravda på Västra Vingåkers kyrkogård.

Utmärkelser
  H.M. Konungens medalj av 12:e storleken i guld med kedja, 1984
  Illis quorum meruere labores av 18:e storleken i guld med kedja, 1987

Referenser

Noter

Webbkällor 
HELÉN, N GUNNAR, landshövding, Växjö i Vem är Vem? / Götaland utom Skåne, Halland, Blekinge 1965 / s 466.
Helén, N Gunnar, fil dr, Saltsjö-Duvnäs i Vem är det / Svensk biografisk handbok / 1993 / s 463.

Tryckta källor 
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970, band 1 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 238-239

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Folkpartiet
Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Partiledare för Folkpartiet
Landshövdingar i Kronobergs län
Landshövdingar i Stockholms län
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Mottagare av Illis Quorum
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Alumner från Uppsala universitet
Personer från Västra Vingåkers socken
Födda 1918
Avlidna 2002
Män
September

September är årets nionde månad i den gregorianska kalendern och har 30 dagar. Den innehåller årets 244:e till 273:e dag (245:e till 274:e vid skottår). Trots att september är den nionde månaden enligt vår gregorianska kalender betyder namnet den sjunde månaden. Det beror på att man år 153 f.Kr. flyttade årets början till januari istället för mars, där den tidigare legat.

September kallades förr i Sverige för höstmånad (se gammelnordiska kalendern), i Danmark för fiskemåned.

Det händer i september

Högtider 
 Fars dag firas i Australien den första söndagen i september.
 Labor Day firas i USA och Kanada den första måndagen i september.
 I USA brukar minnesstunder för de omkomna i 11 september-attackerna 2001 hållas. Dagen kallas Patriot Day.

Politik 

 I Nederländerna kallas den tredje tisdagen i september "prinsjesdag", och då presenterar den nederländska regeringen sin årliga budget.
 Allmänna val  i Sverige till riksdag, region och kommun hålls vart fjärde år, den andra söndagen i september (var tredje söndag fram till 2010). 
Svenska kyrkan håller val till kyrkofullmäktige den tredje söndagen i september vart fjärde år, året före de allmänna valen till riksdag, landsting och kommun.

Sport 
 I Sverige brukar Svenska hockeyligan börja i september.

Utbildning 
 I många länder börjar då läsåret i skolorna.

Samband 
 September börjar alltid på samma veckodag som december.

Referenser

Externa länkar
August III

August III av Polen, kurfurst Fredrik August II av Sachsen, född den 17 oktober 1696 i Dresden, död där den 5 oktober 1763, var kung av Polen och kurfurste av Sachsen.

Biografi 
August var son till August II och Christiane Eberhardine av Brandenburg-Bayreuth. Han blev uppfostrad till att efterträda sin fader som herre över Polen–Litauen och Sachsen. År 1712 konverterade han till katolicismen, först hemligt, men 1717 offentligt i samband med hans förhandlingar om giftermål med Maria Josefa av Österrike. Efter sin faders död övertog han tronen i Sachsen och hade även förhoppningar om att bli vald till Polens kung, men majoriteten valde i stället faderns gamle motståndare, Stanislaus Leszczynski, som understöddes av Frankrike. Tack vare Ryssland och Österrikes hjälp lyckades han dock få överhanden i Polen genom polska tronföljdskriget och valdes till kung i Polen 1736. Hans inflytande som polsk kung blev dock obetydligt.

Trots att August III erkänt den pragmatiska sanktionen, försökte han i österrikiska tronföljdskriget göra sin gemåls arvsanspråk gällande, men övergick sedan av fruktan för Preussens växande makt på Österrikes sida. När Fredrik II vid sjuårskrigets början besatte Sachsen, måste August bege sig till Polen och stannade där under hela kriget. Vid freden 1763 återvände han till Sachsen, men dog kort därefter.

August hade ärvt faderns konstsinne och praktlystnad och bidrog till att göra Dresden till en av Tysklands konstnärligt mest betydande städer. För politiken hade han däremot inget större intresse, utan lämnade styrelsen åt gunstlingar, av vilka Heinrich von Brühl var den främste.

Familj

August var gift med Maria Josefa av Österrike (1699–1757) . 

Barn:

 Fredrik Kristian av Sachsen (1722–1763)
 Maria Amalia av Sachsen (1724–1760), gift med Karl III av Spanien
 Maria Anna Sophie av Sachsen (1728–1797), gift med Maximilian III Joseph av Bayern
 Frans Xavier av Sachsen (1730–1806), regent av Sachsen 1763–1768
 Maria Josefa av Sachsen (1731–1767), gift med Ludvig av Frankrike.
 Karl av Sachsen (1733–1796), hertig av Kurland
 Maria Christina av Sachsen (1735–1782), abbedissa av Remiremont
 Albert Kasimir av Sachsen-Teschen (1738–1822), gift med Maria Kristina av Österrike
 Maria Kunigunde av Sachsen (1740–1836), abbedissa av Essen

Referenser

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Polens regenter
Litauens regenter
Fredrik August 02
Huset Wettin
Födda 1696
Avlidna 1763
Män
Personer från Dresden
Mjölner

Mjölner eller Mjölne (en ija-stam =”krossaren”; Mjölne uttalas med grav accent) är i fornnordisk mytologi åskguden Tors väldiga hammare.

Mjölner i mytologin
Mjölner är smidd av dvärgarna Sindre och Brokk efter en vadslagning med Loke som än en gång gjort bort sig bland de stora asagudarna och klippt av Tors hustru Sivs hår. När han möter bröderna slår han med dem ett vad där bröderna ska göra tre gåvor till de tre gudar han blivit bestraffad av. Själv ska även han ordna med tre gåvor och om gudarna väljer Sindre och Brokks gåvor ska bröderna få hans huvud.

Dock blir det fel vid tillverkningen och hammarens skaft blir för kort. Men trots felet väljer gudarna (Oden, Tor och Frej) Sindre och Brokks gåvor. När det så är dags för bröderna att få betalningen i form av Lokes huvud lurar Loke dem genom att säga: "Vadet gällde mitt huvud, men bara mitt huvud och inte min hals. Därigenom får icke halsen min på något sätt komma till skada." Gudarna håller med om detta och Sindre och Brokk är således grundlurade av Loke (Lokes vad). Dvärgarna får dock sin hämnd genom att sy ihop Lokes mun, som ju trots allt är en del av huvudet men inte av halsen.

Hammaren har egenskapen att Tor kan slunga iväg den mot målet, som den alltid träffar, och därefter återvänder den själv till gudens hand. För att kunna fånga hammaren när den återvände bär Tor en handske av järn, kallad Járngreipr.

Enligt asatron använder Tor även sin hammare till att slunga den mot molnen på himlen och på så vis skapa åska.

Rungners dråpare är en kenning för Mjölner, Tors hammare som han slagit ihjäl Rungner med, och som förekommer i bland annat Loketrätan.

Torsviggar
Medeltidsmänniskan trodde enligt folktraditionen att om man hittade en stenyxa i jorden så härrörde den från asaguden Tor och hade bildats vid åsknedslag. Dessa torsviggar (neolitiska yxor) upphängdes i takbjälkar som skydd mot åskan, då man trodde att blixten inte skulle slå ner på samma ställe två gånger.

Torshammare 
En avbildning av Mjölner kallas torshammare. En sådan avbildning kan vara huggen på en runsten eller bäras i form av ett smycke.

Historiska torshammare (smycken)
De äldsta torshamrarna som bars som smycken är från vendeltiden, men blev särskilt viktiga som symbol för asatron efter kristendomens införande i Skandinavien. Hammaren blev en symbol för att man höll fast på den gamla tron. De flesta funna torshammare är av silver, men i Uppland har de flesta funna torshammare varit av järn. Under vikingatiden bars torshammare av både män och kvinnor.

Historiska torshammare (avbildningar)

Ristningar

Mynt

Nutida torshammare
Det finns idag mängder med repliker av historiska fynd av torshammare. Det nytillverkas också torshammare utan historiska förlagor. Torshammare bärs dels som smycken i dekorativt syfte, men också för att markera att bäraren är asatroende.

Se även
 Vargkorset, ett vikingatida smycke från Island.
 Vajra, en snarlik artefakt i syd- och ostasiatisk mytologi och religion.
 Perun

Referenser

Föremål i nordisk mytologi
Symboler inom religion
Smycken
Hammare
Tor
Fiktiva vapen
Johan Georg III av Sachsen

Johan Georg III av Sachsen, kurfurste av Sachsen 1680–1691. Född 20 juni 1647, död 12 september 1691.

Son till Johan Georg II av Sachsen och Magdalena Sibylla av Brandenburg-Bayreuth. Han efterträdde 1680 sin far men blev en sparsammare regent och inskränkte hovutgifterna och uppträttade en stående här. Han avbröt förbindelserna med Frankrike, och deltog med 10 000 man i Wiens befrielse 1683. Han förde under pfalziska kriget befälet över riksarmén men insjuknade i pesten och dog 1691.

Gift med Anna Sofia av Danmark.

Barn 
 Johan Georg IV av Sachsen
 August den starke av Sachsen

Referenser

Noter

Externa länkar

Kurfurstar av Sachsen
Födda 1647
Avlidna 1691
Män
Deltagare i slaget vid Wien
Mottagare av Elefantorden
Virginia Eriksdotter

Virginia Eriksdotter, född 1 januari 1559 på Kalmar slott, död 1633, var en frillodotter till kung Erik XIV. 

Hon var dotter till Erik och Agda Persdotter. Virginia blev år 1566 av sin far erbjuden till gemål åt ryska storfursten Ivan Ivanovitj av Ryssland, men det äktenskapet blev aldrig av och hon valde att omkring 1586 gifta sig med den svenske frälsemannen Håkan Knutsson Hand, ståthållaren på Kronobergs slott. Hon var bosatt i Odensjö socken i Småland. 

Trots att hon endast var åtta år gammal vid tidpunkten för Sturemorden 1567, riktade sig den desperata kung Märta i en böneskrift direkt till "fröken Virginia" och bad henne att be sin far om nåd för Märtas fängslade manliga familjemedlemmar, eftersom Märta själv hade blivit satt i husarrest och inte tilläts träffa kungen. Märta bad också Karin Månsdotter, som då hade ansvaret för Virginia, att använda Virginia som budbärare till Erik XIV, om hon hade större utsikt till framgång. 

Virginia fick 7 maj 1585 av kung Johan sex gårdar i Västergötland, och 1589 av hertig Carl fem hemman i Vadsbo härad.

Barn
Catharina Håkansdotter Hand (född 1587, död 1645)
Knut Håkansson Hand (född 1588, död 1614)
Sofia Håkansdotter Hand (född 1590)
Arvid Håkansson Hand  (född 1592, död 1621)
Erik Håkansson Hand (född 1594, död 1632)
Johan Håkansson Hand (född 1596, död 1656)
Elisabet Håkansdotter Hand (född 1598, död 10 april 1651)

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor. 1925-36
 http://runeberg.org/narkyrk/0182.html

Svenska kungligheters utomäktenskapliga barn
Personer från Kalmar
Födda 1559
Avlidna 1633
Kvinnor
Personer under äldre vasatiden
Apoteket Storken

Apoteket Storken är ett apotek i hörnet Storgatan 28 och Styrmansgatan 24 på Östermalm, Stockholm. Huset uppfördes mellan åren 1897–1899 av arkitekten och byggmästaren Hans Jacob Hallström (1840–1901) efter egna ritningar. I huset finns en välbevarad eldriven hiss, som var bland de första i Sverige.

Enligt Riksantikvarieämbetets bedömning är apoteket det kulturhistoriskt mest värdefulla i Sverige. Byggnaden är blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden". Efter att apoteksmarknaden avreglerades 2009 blev Storken ett av de fyra kulturapoteken i statlig ägo.

Historik

Fastighetens byggherre, Ingemar Kerfstedt, var den förste innehavaren av apoteksprivilegiet. Verksamheten i "Apoteket Storken" började 1 april 1898, då placerades även den förgyllda storken ovanför entrén. Även efter omregleringen av apoteksmarknaden ingår Apoteket Storken i Apoteket AB.

Inredningen 
Inredningen från år 1899 är ritad av möbelsnickaren Carl Fredrik Allard och tillverkad av snickaren Petter Nilsson. Han använde ebenholts, jakaranda och rosenträ. 

Stilen är nyrenässans med nygotiska inslag. Glastaket visar figurer med allegorier över hälsa, sjukdom, liv och död. Det är målat av den tyska konstnären Fritz Rosenthal. Väggarna är imitationsmålade i Kolmårdsmarmor. Porträttmedaljonger och byster föreställer framstående läkare och forskare.

I hyllor och skåp längs med väggarna står medicinburkar och lådor uppradade. Runt om i lokalen är gammaldags apotekarattribut utplacerade: en autoklav ("dekoktapparat"), vågar, flaskor och pulverbehållare. Dessa samsas om utrymmet med moderna hjälpmedel som datorer och kassaapparater.

Apoteket upptog ursprungligen två och ett halvt plan. I bottenvåningen finns officin, materialkammare, svalrum, dekoktrum och kontor. En halvtrappa upp ligger lunchrum och sköljrum, en halvtrappa ned finns laboratorium, och i källarplanet förrådsutrymmen.

Bilder

Källor
 Informationsskylt på byggnaden
 Levertin, Schimmelpfennig & Ahlberg: Sveriges apotekarhistoria (1910)

Noter

Externa länkar 

Storken
Byggnader och anläggningar på Östermalm
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Carl Götzloff

Carl Wilhelm Götzloff, född 27 september 1799 i Dresden, död 18 januari 1866 i Neapel, var en tysk målare. Han vistades i Italien i början av 1800-talet och målade ett stort antal landskapsmålningar.

Tyska landskapsmålare
Tyska målare under 1800-talet
Konstnärer från Dresden
Födda 1799
Avlidna 1866
Män
Milou

Milou är en fiktiv hund som tillhör Tintin och den presenterades redan i den första Tintin-äventyret, Tintin i Sovjet (1929).

Framträdanden 
Milou är i den tecknade serien skapad av belgaren Hergé reportern Tintins helvita hund. Milou har identifierats som en vit foxterrier; rasen var populär på 1920- och 1930-talen när Hergé skapade Tintin och flera illustrationer i Hergés arkiv visade att Hergé inspirerades av olika terriertyper när han skapade Milou. 

Milou har sitt franska originalnamn efter smeknamnet på Hergés första flickvän, Marie-Louise Van Cutsem.

Milou har i de tidigare äventyren en mer framträdande roll, men efter kapten Haddock gjorde sin entré i serien får Milou en alltmer tillbakadragen roll i berättelserna.

Som redan sagts ovan, får Milou en mer tillbakadragen ställning i äventyren, han undanträngs av framför allt kapten Haddock. Trots att han syns mindre får han ett annat fokus på sig; ett exempel är Plan 714 till Sydney, där Milou blir beskjuten, sörjd och saknad, för att sedan dyka upp och bidra till att Tintin, Haddock och de andra kan befria sig själva. I Tintin hos gerillan har Milou en betydande nyckelroll för äventyrets fortsatta handling, detta som provsmakare av gerillasoldaternas mat.

Personlighet 
Milou är en lojal hund som alltid följer sin husse på hans äventyr, även om Milou själv inte är särskilt intresserad av dem. En typisk kommentar från Milou i början av albumen är att han varnar Tintin för kommande farligheter eller oroligt konstaterar att de håller på att bli insyltade i något. Ofta måste Milou hjälpa sin husse, typiskt när Tintin blivit tillfångatagen, men andra gånger ställer han till det för Tintin i sin jakt på mat eller genom att själv bli tillfångatagen. Milou glöms ibland bort även av Tintin; ett exempel är i Månen tur och retur (del 1) där han traskar omkring i raketbyggnadshallen iförd en (alldeles för stor) skyddsdräkt vilken skulle ha tagits av redan i reaktorhallen.

Det som kan avleda Milous fokus från sin husse är då han får möjlighet att:

 jaga katter,
 samla på ben,
 dricka whisky. Milou har nämligen fått smak på denna dryck och då gärna av samma märke som kapten Haddock, Loch Lomond. Vid flera tillfällen påträffas Milou berusad.

Han ”pratar” i seriealbumen, men i filmatiseringar och andra dramatiseringar säger han ingenting.

Milou i översättning 
 Arabiska: Milo "ميلو"
Danska: Terry
 Engelska: Snowy
Isländska: Tobbi
Italienska: Milu
Japanska: Milo
Katalanska: Milú
 Nederländska: Bobbie
 Norska: Terry
 Portugisiska: Milu
Ryska: Melok
 Spanska: Milú
 Tyska: Struppi

Referenser 

Seriefigurer i Tintin
Fiktiva hundar
Seriefigurer introducerade 1929

fi:Tintin seikkailut#Milou
Moritzburg

Artikeln behandlar slottet utanför Dresden. För kommunen, se Moritzburg (Sachsen). För slottet i Halle an der Saale, se Moritzburg, Halle.

Moritzburg är ett slott som ligger 13 km nordväst om staden Dresden i Sachsen, Tyskland. Moritzburg ligger på en ö omgärdat av konstsjöar och kanaler. Moritzburg slott räknas som en av Sachsens vackraste slottsbyggnader.

Historik 
Byggnaden uppfördes under 1500-talet som jaktslott åt kurfurst Moritz av Sachsen och bär än idag dennes namn. Senare byggdes det om av August den starke (1670-1733). Kurfurst Fredrik August III av Sachsen (1750-1827) lät uppföra fasanerier och lustslottet  Fasanenschlösschen vid sjön. Till jaktslottet Moritzburg hörde stora jaktmarker och här roade sig de sachsiska furstarna med sina jaktsällskap. Efter jakterna arrangerades stora baler och lekar, nere vid fasanerierna byggde man på 1800-talet ett fyrtorn på en pir, och där lekte man sjörövare och höll låtsasslag till sjöss. 

Slottet beboddes av den adliga ätten Huset Wettin, till vilken de sachsiska furstarna hörde, fram till 1945 och är idag ett statligt museum. Slottet har en av Europas största samlingar av horn och djurkranier.

Galleri

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Slott i Sachsen
Konfekt

Konfekt eller konfektyr (av latinets conficere, 'förfärdiga', 'tillverka') är omsorgsfullt tillverkade sötsaker, som i regel köps färdiggjorda.

Konfekt består vanligen av choklad med olika slags fyllning, eller en sötsak av marsipan
och omfattar alla sötsaker utom ren choklad. Det kan vara exempelvis små bakverk och kanderad frukt.

Se även 
 Godis
 Karamell
 Kola
 Nougat
 Teaterkonfekt

Källor

Externa länkar 

Godis

an:Lamín
ast:Llambionada
be-x-old:Кандытарская прадукцыя
ca:Llaminadura
cs:Cukrovinka
es:Golosina
eu:Gozoki
hr:Slatkiši
ku:Şîranî
la:Bellaria
hu:Édesség
ml:മിഠായി
qu:Añaka
sl:Slaščica
vi:Kẹo
Lugnet (bok)

Lugnet är en bok om Lugnets industriområde, Lugnet vid Hammarby sjö i Stockholm. Text av Petter Eklund och fotografier av Per Skoglund. 

Boken är ett dokument över ett udda hantverksområde och en fristad i storstadens utkant. Uppfinningsrikedom och ibland brustna drömmar omgärdade av korrugerad plåt. 

Facklitteratur 1997
Stockholmiana
Svenskspråkig facklitteratur
April

April är årets fjärde månad i den gregorianska kalendern och har 30 dagar. Den innehåller årets 91:a till 120:e dag (92:a till 121:a vid skottår). Namnet kommer troligen av latinets aprilis, en avledning av aperire, 'öppna', men det finns även ett antal andra möjligheter. Betydelsen härstammar sannolikt från att jorden öppnar sig när växter börjar gro.

I Sverige kallades april förr för gräsmånad eller grödemånad (se gammelnordiska kalendern), i Danmark fåremåned. 

Månaden april är förknippad med en del sedvänjor, talesätt och skrock. Aprilsnö ger fåragö, snöar det i april blir det gott om mat för fåren (boskapen). Man får lov att luras den 1 april (se aprilskämt) med ramsan April, april, din dumma sill, jag kan lura dig vart jag vill!.

Det händer i april

Högtider 
 Världshälsodagen firas den 7 april.
 På World Voice Day den 16 april uppmärksammas den mänskliga rösten genom olika slags evenemang världen över.
 På Island firas den första sommardagen torsdagen mellan den 19 och 25 april.
 Internationella cannabisdagen 20 april.
 Jordens dag firas den 22 april.
 Världsbokdagen firas den 23 april.
 Valborgsmässoafton firas den 30 april.

Sport

Ishockey 
 I Sverige avgörs SM-slutspelet i ishockey (år 2021 är den senarelagd pga pandemin) i början av april.

Fotboll 
 I bland annat Finland, Norge, Sverige och USA börjar de större fotbollsserierna för säsongen.

Ridsport 
 Henriksdal Spring Tour, en fristående elittävling i banhoppning arrangeras under två veckoslut på Stall Henriksdal i Sjöbo i Sverige.

Samband 
 April börjar alltid på samma veckodag som juli, och skottår även samma dag som januari.

Referenser

Externa länkar
Maria Magdalena kyrkogård

Maria Magdalena kyrkogård är en kyrkogård belägen vid Maria Magdalena kyrka på Södermalm i Stockholm.

Kyrkogården har varit i bruk sedan 1350-talet då en kunglig donation bestämde att ett begravningskapell skulle uppföras. Längs kyrkogårdens södra sida ligger gravkor byggda mellan 1709 och 1777. De är snarlika med putsade murar uppdelade av pilastrar med putsade bågar emellan. I anslutning mot sydväst ligger ett tidigare begravningskapell byggt 1929 och ritat av Lars Israel Wahlman. Byggnaden inrymmer idag den finska ortodoxa församlingens kyrka.  

De äldsta gravvårdarna på kyrkogården är från 1700-talets början. På kyrkogården ligger skalderna Erik Johan Stagnelius, Evert Taube, Johan Runius, Carl August Nicander och Lasse Lucidor begravda, liksom konstnären Hilding Linnqvist och fornforskaren och riksantikvarien Johan Gustaf Liljegren. Evert Taubes grav är smyckad med en byst, utförd av hans hustru Astri Taube. Maria Kristina Kiellström, känd som Bellmans Ulla Winblad, är också begravd på kyrkogården. Christopher Polhem dog 1751 och begravdes i Maria Magdalena kyrka i närvaro av bland andra Emanuel Swedenborg. En minnestavla över Polhem finns i kyrkorummet till vänster om altaret. I kyrkan finns också en minnestavla över Carl  Michael Bellman, vars morfar Michael Hermonius var kyrkoherde i församlingen.

Källor
 S:ta Maria Magdalena kyrka, kort historisk beskrivning.
 S:ta Maria Magdalena kyrka - Stockholms stift, Stockholm 2008.
Rälspik

Rälsspik en speciell spik, som används för rälsbefästning - att hålla rälsen på plats - när man bygger ett järnvägsspår. Rälspiken var vanligast förr, men förekommer fortfarande, framförallt i träslipers med förborrade hål.

En annan vanlig fixering med motsvarande syfte är heyback, pandrol eller fist.

Se även
John Henry (folklore)
Rallare

Järnväg
Spik
Markgreve

Markgreve avsåg ursprungligen, sedan slutet av 700-talet, greven över ett gränsområde (mark i betydelsen gräns) inom det frankiska väldet.

Markgreven innehade en viktigare befattning än en vanlig greve eftersom även gränsförsvaret var hans ansvar och han var därför närmast likställd med hertigen. Sedan markgrevarnas särskilda bestämmelse upphört och feodalismen gjort dem till ärftliga innehavare av sina områden, bildade de i Tyskland slutligen en klass omedelbara riksfurstar, av vilka dock de flesta efter hand erhöll andra titlar. Benämningen markgreve som fristående suverän titel bibehöll sig längst i Baden, vars siste markgreve, Karl Fredrik av Baden, 1803 blev kurfurste och 1806 storhertig. Titelns romanska ordform (markis) finns kvar i många europeiska länder som betecknande en adlig värdighet.

Källor

Noter

Externa länkar 

Adelstitlar