kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cunnilingus

Cunnilingus, (av lat. cunnus "vulva" och lingo "tunga") är en sexuell aktivitet där en kvinnans könsorgan stimuleras med munnen av en annan person. Det kan ske genom kyssar, eller att den givande partnern suger eller slickar kvinnans klitorisollon (avslickning). Vissa kvinnor kan ibland ha svårt att få orgasm under ett vaginalt samlag och cunnilingus kan vara ett tillvägagångssätt sätt för en kvinna att tillsammans med en partner uppnå orgasm.

Utövning 

Undersökningar visar att cirka 75 % av kvinnorna behöver direkt klitorisstumuli för att nå orgasm. En person som ger cunnilingus på någon nämns vanligen som den givande partnern, och den som blir slickad som den mottagande partnern. Under akten, kan den givande personer använda sina fingrar för att öppna labia majora (blygdläpparna) för att möjliggöra bättre stimulation av klitoris, eller så kan kvinnan göra det för partnern på egen hand. Att separera benen tillräckligt brett möjliggör oftast att vulvan separeras tillräckligt för att partnern oralt ska nå klitoris. 

Cunnilingus kan ske på flera olika sätt. Det vanligaste är att kvinnan ligger på rygg, på exempelvis en säng eller ett bord, med benen isär. Partnern placerar då sin mun över kvinnans könsorgan underifrån. Denna position upplevs vanligtvis avslappnade för kvinnan och möjliggör för kvinnan att hålla om partners huvud med sina händer och på så vis styra den givande personens orala stimulans av henne. 

En annan variant av detta är att den givande partnern står på knä och kvinnan står upp framför partnern, helst lutad mot en vägg som stöd för ryggen med den givande personens mun vänd mot kvinnans könsorgan. För att stimulera än mer kan partnern samtidigt använda sina fingrar.

Se även
Anilingus
Ansiktsridning
Oralsex

Referenser

Externa länkar 

Oralsex
Sexualtekniker
Republikanerna (olika betydelser)

Republikanerna kan syfta på:

 Republikanerna – ett politiskt parti i USA, se Republikanska partiet
 Republikanerna (franskt parti) – ett politiskt parti i Frankrike
 Republikanerna (Tyskland) – ett politiskt parti i Tyskland
 Republikanerna (i Spanien) – samlingsbegrepp för de som stred på den förlorande sidan i spanska inbördeskriget 1936-1939, se Bando republicano

Se även
 Republikan
 Republikanska föreningen – en intresseorganisation i Sverige
Ernst I av Sachsen-Coburg-Gotha

Hertig Ernst I av Sachsen-Coburg-Gotha, hette först Ernst I av Sachsen-Saalfeld-Coburg, född 2 januari 1784 i Coburg, död 29 januari 1844 i Gotha,  var hertig av Sachsen-Coburg-Gotha från 1826 genom ett byte där han övertog de territoriellt åtskilda hertigdömena Coburg och Gotha när han avstod furstendömena Saalfeld och Themar till Meiningen. 

Son till Frans Fredrik av Sachsen-Coburg-Saalfeld och Augusta Reuss-Ebersdorf. Gift första gången 1817 i Gotha med Louise av Sachsen-Gotha-Altenburg (skilda 1826). Gift andra gången 1832 i Coburg med sin systerdotter, Marie av Württemberg (1802-1860), dotter till Alexander Fredrik av Württemberg och Antonia av Sachsen-Coburg-Saalfeld.

Barn:
 Ernst II av Sachsen-Coburg-Gotha (1818-1893)
 Albert av Sachsen-Coburg-Gotha (1819-1861) , gift med drottning Viktoria av Storbritannien

Referenser

Noter

Externa länkar

Huset Sachsen-Coburg-Gotha
Hertigar av Sachsen
Huset Wettin
Födda 1784
Avlidna 1844
Män
Personer från Coburg
Albert av Sachsen-Coburg-Gotha

Prins Albert av Sachsen-Coburg-Gotha, född 26 augusti 1819 på slottet Rosenau i Coburg, Sachsen-Coburg-Saalfeld, död 14 december 1861 i tyfoidfeber på Windsor Castle, Berkshire, var som drottning Viktorias make Storbritanniens prinsgemål 1840–1861. Bland annat konserthuset Royal Albert Hall och gatan Albert Embankment i London är uppkallade efter honom.

Biografi
Familjen Sachsen-Coburg-Saalfeld hade kopplingar till ett antal av Europas kungahus. Albert var son till Ernst I av Sachsen-Coburg-Gotha och Louise av Sachsen-Gotha-Altenburg och föddes på slottet Rosenau utanför Coburg. Han växte upp tillsammans med sin äldre bror Ernst. Föräldrarnas äktenskap var turbulent; de separerade 1824, vilket ledde till att Louise utestängdes från hovet, och skildes 1826. Albert studerade juridik, filosofi, ekonomi och konsthistoria vid Bonns universitet och utmärkte sig i gymnastik (fäktning och ridning).

Albert gifte sig med sin kusin drottning Viktoria av Storbritannien den 10 februari 1840 i Royal Chapel, St. James's Palace, London. Han kände sig till en början begränsad i roll som gemål men kom efterhand att engagera sig för utbildningsreformer, avskaffandet av slaveriet och tog ansvar för kungliga ägor och det kungliga hushållet. Han var djupt engagerad i Great Exhibition i London 1851 och köpte egendomen Balmoral Castle 1852 och lät utöka och bygga om slottet.

Albert avled i tyfoidfeber 1861 efter att ha besökt sonen, den senare Edvard VII av Storbritannien, i Cambridge. Hans död vid 42 års ålder gjorde att drottning Viktoria hamnade i en livslång sorg. När Edward VII besteg tronen efter Viktorias död 1901 var han den första brittiska monarken av huset Sachsen-Coburg-Gotha, 1917 ändrat till huset Windsor.

Barn och barnbarn

Anfäder

Källor 

 Weintraub, Stanley, Uncrowned King: The Life of Prince Albert, New York 1997

Externa länkar 

 

Huset Sachsen-Coburg-Gotha
Riddare av Strumpebandsorden
Brittiska prinsgemåler
Födda 1819
Avlidna 1861
Män
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Personer från Coburg
Eponymer
Viktoria av Storbritannien
Alumner från Bonns universitet
Prins Leopold, hertig av Albany

Prins Leopold, hertig av Albany, född 7 april 1853 på Buckingham Palace, död 28 mars 1884 i Cannes, var en medlem av den brittiska kungafamiljen och yngste son till prins Albert av Sachsen-Coburg-Gotha och drottning Viktoria av Storbritannien.

Biografi
Redan som nyfödd upptäcktes det att Leopold led av blödarsjuka och han blev mycket påpassad på grund av detta. Som vuxen blev han efter hand sin mor drottningens närmaste förtrogne inom familjen. Hon ansåg honom vara den intelligentaste av sina söner och tillät honom att få ta del av officiella handlingar. 

Leopold var också kulturellt intresserad och gick gärna på opera och konserter. Bland annat var han mycket förtjust i den svenska operasångerskan Kristina Nilsson. Från 1876 till sin död var han ordförande för Royal Society of Literature.

Leopold gifte sig 1882 på Windsor Castle med den tyska prinsessan Helene av Waldeck och Pyrmont och blev far till två barn, en dotter och en son. Han avled hastigt efter ett fall i en trappa under ett besök på Rivieran i mars 1884.

Barn
 Alice av Albany (1883–1981), gift med Alexander av Teck (1874-1957; bror till drottning Mary av Storbritannien).
 Charles Edward, senare Karl Edvard av Sachsen-Coburg-Gotha (1884–1954), gift med Victoria Adelheid av Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (1885-1970), (denne blev morfar till kung Carl XVI Gustaf).

Referenser
 Packard, Jerrold M., "Victoria's Daughters", St Martin's Press, New York, USA 1998
 Zeepvat, Charlotte, "Queen Victoria's Youngest Son – The Untold Story of Prince Leopold", Thistle Publishing, London, 2013

Noter

Externa länkar

Riddare av Strumpebandsorden
Brittiska prinsar
Män
Födda 1853
Avlidna 1884
Mottagare av Serafimerorden
Ledamöter av Royal Society of Literature
Alumner från Christ Church, Oxford
Lantgreve

Lantgreve var en furstlig härskartitel inom det forna Tysk-romerska riket.

Bakgrund
Under medeltiden var lantgreven en greve som, förutom att vara greve inom sitt grevskap intog en hertigs roll inom ett angränsande område. Lantgrevar förekom särskilt i Franken kring övre Rhendalen. Den mest kända lantgreveätten var Ludovingerna i Thüringen 1130-1247, vars värdighet tillföll huset Wettin, men titeln lantgreve och arvegodsen furstehuset Hessen, vilken sedan kom att bära titeln i Hessen-Kassel, Hessen-Darmstadt och Hessen-Homburg.

Referenser

Externa länkar

Feodalism
Furstetitlar
Adelstitlar
Svensk uppslagsbok
Härskartitlar
-oid

-oid är ett efterled (suffix) som betyder "något som liknar". Kommer från grekiskans eidos som betyder  "liknande", till exempel antropoid, "människoliknande".

-oid-ord
Adenoid
Ellipsoid
Faktoid
Humanoid
Insektoid
Paranoid

Se även
piktogram (eller ikon)

Suffix
CM

CM, Cm eller cm kan avse:

 CM – talet 900 i romerska siffror
 CM – landskod enligt ISO 3166, se Kamerun
 CM – en spel-serie för PC, se Championship Manager
 CM – IATA-kod för Copa Airlines
 C M – högste chef för försvarsgrenen Marinen i Sverige, se Chefen för marinen
 C. M. – ett  versmått, se ballad (versmått)
 Cm – ett grundämne, se curium
 cM – en enhet som används för genetiska kartor, se centimorgan
 cm – en måttenhet, se centimeter
 .cm – nationell toppdomän för Kamerun
Vicepresident

Vicepresident, i vissa republiker titel för den person som har till uppgift att fullgöra en presidents uppgift då denne är förhindrad att fullgöra sina plikter.

I många länder finns ingen särskild vicepresident. I vissa länder är det regeringschefen som fungerar som ställföreträdare för republikens president.

Inom affärsvärlden titel på så kallade påläggskalvar, det vill säga personer som aspirerar för de ledande befattningarna. Ofta förkortas som VP - paradigmen kommer från amerikansk kultur. En VP kan ofta svara för specifika intresseområden inom företaget, till exempel nysatsningar. Inom vissa företag kan VP:s befogenhet gå på tvären mot den officiella organisatoriska strukturen och därmed påminner om feodala/adliga samhällsstrukturer.  

Ett annat amerikanskt ord är veep (v.p.=vice president).

Se även 
 Ställföreträdande regeringschef
 Indiens vicepresident
 USA:s vicepresident

Politiska titlar
Management
Laxfiskar

Laxfiskar (Salmonidae) är en familj strålfeniga fiskar, den enda i ordningen laxartade fiskar (Salmoniformes). Familjen består av 10 släkten med minst 200 arter indelade i 3 underfamiljer.

Familjens medlemmar har sitt ursprungliga levnadsområde i tempererade regioner på norra jordklotet. Några arter introducerades tempererade områden på södra jordklotet. Många arter lever en längre tid i havet och uppsöker floder eller andra sötvattenansamlingar för att fortplanta sig. Familjens största arter når en längd av cirka 1,5 meter eller sällan upp till 2 meter. Taxonomin för vissa tillhörande fiskar är inte helt utredd.

Släkten (och arter i urval) 
Underfamilj Coregoninae

 Sikar (Coregonus)  Lacépède, 1803. 70 arter
 siklöja (Coregonus albula)  (Linné, 1758) 
 sik (Coregonus lavaretus)  (Linné, 1758) 
 älvsik (Coregonus maraena)  (Bloch, 1779) 
 storsik (Coregonus maxillaris)  Günther, 1866 
 blåsik (Coregonus megalops)  Widegren, 1863 
 planktonsik (Coregonus nilssoni)  Valenciennes, 1848 
 näbbsik (Coregonus oxyrinchus)  (Linné, 1758) 
 aspsik (Coregonus pallasii)  Valenciennes, 1848 
 storskallesik (Coregonus peled)  (Gmelin, 1789) 
 vårsiklöja (Coregonus trybomi)  Svärdson, 1979 
 sandsik (Coregonus widegreni)  Malmgren, 1863 

 Prosopium  Jordan, 1878.  6 arter

 Stenodus  Richardson, 1836.  1 art

Underfamilj Salmoninae

 Brachymystax  Günther, 1866.  3 arter

 Hucho  Günther, 1866.  5 arter
 donaulax (Hucho hucho)  (Linné, 1758) 

 Stillahavslaxar (Oncorhynchus)  Suckley, 1861.  17 arter
 regnbåge (Oncorhyncus mykiss)  (Walbaum, 1792) 

 Laxar och öringar (Salmo)  Linné, 1758.  34 arter
 lax (Salmo salar)  Linné, 1758 
 öring (Salmo trutta)  Linné, 1758 

 Rödingar (Salvelinus)  Richardson, 1836.  54 arter
 fjällröding (Salvelinus alpinus)  (Linné, 1758) 
 bäckröding (Salvelinus fontinalis)  (Mitchill, 1814) 
 kanadaröding (Salvelinus namaycush)  (Walbaum, 1792) 

 Salvethymus  Chereshnev & Skopets, 1990.  1 art

Underfamilj Thymallinae

 Harrar (Thymallus)  Linck, 1790.  13 arter
 harr (Thymallus thymallus)  (Linné, 1758)

Referenser

Externa länkar
Partiledare

En partiledare eller partiordförande är ledare för ett politiskt parti. Titeln partiordförande kan även lägga större tonvikt på partiledarens funktion som ordförande i partiets styrelse. Beroende på land och parti är ledaren vald enligt olika förfaranden/system.

Om ett parti vinner ett nationellt val så är det oftast partiledaren som blir utsedd till regeringschef. Om regeringen består av en koalition av partier utses vanligtvis ledaren för det största partiet till regeringschef.

Se även 
Partisekreterare
Gruppledare
Språkrör

Referenser

Noter 

Politiska titlar
Partiväsen
Arabiska halvön

Arabiska halvön, i äldre litteratur Arabien, är en halvö i sydvästra Asien med en yta på omkring 3 miljoner km². Den begränsas av Röda havet i väster, Adenviken och Arabiska havet i söder och sydöst, Omanviken och Persiska viken i öster samt Syriska öknen i norr.

Politiskt är Arabiska halvön uppdelad på staterna Saudiarabien, Jemen, Oman, Förenade Arabemiraten, Qatar, och Kuwait samt öriket Bahrain och gränsar i norr till Jordanien och Irak. Geografiskt sett brukar halvön i norr även innefatta den Syriska öknen som inkluderar nordöstra Jordanien, sydöstra Syrien och västra Irak.

Geologi 
Arabiska halvön är ett platåområde med stora öknar. De största sandöknarna är Nafud i norra  delen av halvön och Rub al-Khali ( Det tomma området) i den södra. Dahnaöknen som är ett smalt sandbälte förbinder de båda öknarna. Vidare ligger öknen Wahiba i sydöst gränsande mot Arabiska havet. Dessutom finns ett stort kvicksandsområde i östra kanten av Rub al-Khali som kallas Umm al Samim (giftets mor). 

I söder och väster finns höga kustberg, högst når Hadur Shuayb i västra Jemen, 3 760 meter över havet. Från randbergen sjunker landskapet ned till en smal kustslätt längs Röda havet och Adenviken. Mot öster sluttar terrängen ned mot Persiska viken. I Oman i sydost reser sig en hög bergskedja, Jabal Akhdar, med toppar upp till 3035 meter över havet.

Klimat 
Större delen av halvön har ökenklimat. I norr är årsnederbörden 200–100 mm och i inlandet söderut ännu mindre. Bergstrakterna i söder kan få upp till 500–1000 mm årligen. I inlandet är himlen nästan alltid molnfri och på grund av utstrålningen blir det därför stora temperaturvariationer mellan dag och natt och mellan sommar och vinter.

Vegetation 
Utanför öknarna finns en torr stäppvegetation och bergskedjorna och dalgångarna inne i landet finns brukbar åkermark. På en del ställen  tränger grundvattnet upp i dagen och bildar oaser. De nederbördsrikaste områdena i söder har förhållandevis frodig vegetation.

Källor 
 Store norske leksikon/ Den arabiske halvøy

Noter

Se även 
 Araber

Halvöar i Asien
Balsa

Balsaträd (Ochroma pyramidale) är en art i familjen malvaväxter och förekommer vildväxande i norra Sydamerika, Mellanamerika och Västindien. Trädet finns även i plantager i Afrika och Asien. Virket från trädet kallas balsa, balsaträ eller korkträ. Andra produktnamn är corkwood, palodelana, quattier, tami och topa. Balsaträd räknades tidigare till kapokväxterna (Bombacaceae), men hela denna familj räknas numera till malvaväxterna.

Balsaträ är det lättaste av alla kommersiellt vanliga träslag.

Trädet 
Balsa är ett vanligt träd i Amazonas låglänta regnskogsområden. Det trivs bäst i fuktig men väldränerad jord. Den största produktionen, mer än 75% av världens balsaträ, sker på plantager i Ecuador. 

Trädet är snabbväxande och kan växa mer än 3 meter på ett år. Efter cirka tio år avstannar tillväxten. Höjden är då 20-25 meter (eller mer) och diametern cirka 60 cm. De lätt kantiga bladen blir cirka 25 cm breda. Kronbladen, fem stycken, är gula och kan bli 12 cm långa eller mer. En frökapsel innehåller mängder av frön inneslutna i brunt luddigt hår. Det finns ingen tydlig skillnad mellan splint- och kärnved. Största delen av stammen består av parenkymvävnad och inte av vedfibrer.

Egenskaper hos virket 
Träets densitet är mycket låg – från 40 till 400 kg/m³ – men varierar kraftigt beroende på art och växtplats. Den låga tätheten beror på att det finns luftfickor i cellerna och att cellväggarna är lätta. Även inom ett och samma träd kan densiteten variera med det lättaste träet i mitten. När träet har torkats är densiteten för kommersiellt balsaträ 70-220 kg/m³ (furu 450-500 och ek 650-720 kg/m³). Det angrips mycket lätt av röta och insekter och spricker lätt vid torkning. Träets hållfasthet är absolut sett låg men i relation till densiteten hög. Det är mjukt och lätt att bearbeta med vassa verktyg som rakblad och skalpell.

Användning 

 Balsa har under århundraden använts i Sydamerika för att bygga båtar och flottar. Ordet balsa betyder flotte på spanska. Ännu idag är det ett vanligt material i livbojar och flytvästar. Träet kan då impregneras med paraffin för att bli vattenavstötande. Flotten Kon-Tiki byggdes av balsastockar.
 Frökapslarnas ulliga innehåll har traditionellt använts för att stoppa madrasser och kuddar.
 Balsaträ är värmeisolerande och har därför använts i kylskåp.
 Ljudisolering.
 Stötupptagande förpackningsmaterial.
 Balsaträ är ett omtyckt material för bygge av modellflygplan, både på grund av den låga vikten och för att det lätt att bearbeta.
 Laminatkärna i flygplanskroppar. Balsaträ lamineras med aluminium i en sandwichkonstruktion.
 Laminatkärna i vingar för vindkraftverk. Balsaträ lamineras med glasfiberplast i en sandwichkonstruktion. Detta är en användning som blivit mycket omfattande på 2000-talet och periodvis lett till brist på materialet. Balsaplantagerna i Ecuador har blivit en viktig inkomstkälla för ursprungsfolket i området, men också drabbat befolkningen när världsekonomin stagnerat och prisnivån därmed sjunkit. Balsaträ är fortfarande (2021) det dominerande materialet för laminatkärnor, men har allt mer kommit att ersättas av PET-skum.

Källor 

Trä
Malvaväxter
Ba Växtindex
Venus från Milo

Venus från Milo (även känd som Venus Milo) är en antik grekisk skulptur som påträffades 1820 på den grekiska ön Melos (italienska Milo) i Egeiska havet. 

Skulpturen påträffades av en lokal bonde som fick hjälp av en fänrik i den franska flottan, Olivier Voutier. Han berättade om fyndet för sina överordnade och Frankrike köpte konstverket som 1821 presenterades för Ludvig XVIII. Kungen skänkte skulpturen till Louvren där den ännu återfinns i Paris.

Skulpturen ses som ett mästerverk från den senare delen av hellenismen och föreställer antingen havsgudinnan Amphitrite eller den grekiska kärleksgudinnan Afrodite, som i Rom benämndes Venus. 

Det som skulle tala för att konstverket föreställer Amphitrite är att hon tillbads just på Melos. Å andra sidan avbildades Afrodite ofta halvnaken vilket stämmer överens med skulpturens utseende.
 
Venus från Milo är gjord i vit marmor. Skulpturen är 202 centimeter hög och dateras till mellan 150 och 100 f.Kr. Man tror att den är gjord av skulptören Alexandros från Antiochia.

Likt alla antika skulpturer var denna ursprungligen bemålad. Venus Milos förlorade armar var en fråga som under 1800-talet sysselsatte konstnärer under.

Se även 
 Hellenistisk konst

Referenser 
Louvren Atlas database

Noter 

Antika grekiska skulpturer
Marmorskulpturer
Skulpturer på Louvren
Skulpturer från 100-talet
Skulpturer med Venus som motiv
Komi (go)

I ett parti Go utan handikapp gör alltid spelaren med de svarta stenarna första draget. Detta innebär en liten nackdel för spelaren med de vita stenarna. Ofta (särskilt i tävlingssammanhang) låter man därför vit kompenseras med ett antal bonuspoäng, som kallas komi. 

Värdet på komi har varierat ganska mycket genom åren och mellan olika regelsystem och så sent som 2002 höjde det japanska goförbundet sitt komivärde från 5,5 till 6,5 efter en omfattande statistisk studie. I regelsystem som använder det kinesiska sättet att räkna poäng behövs ett högre värde, just i Kina används för närvarande 7,5. Att använda komi som inte är ett heltal gör att partiet inte kan sluta oavgjort (bortsett från om spelarna kommer överens om oavgjort under partiets gång vilket kan vara tillåtet).

Se även
Go
Lista över gotermer

Go
Igo

Igo kan syfta på:

 IGO – intergovernmental organization, på svenska mellanstatlig organisation
 Igo – annat namn för brädspelet Go
Goe

Goe, nordisk mytologi, var enligt den mytiska fornsagan (Orkneyinga saga) sonsonsons sondotter av jätten Fornjot. 

Fornjot hade tre söner och en av dem hette Kare. Kare hade en son, Froste, som var far till Snö den gamle. Sonen till Snö hette Torre. Torre var enligt mytologin kung av Gotland, Kvänland och Finland. Från det att kvänerna offrade åt honom uppkallades nuvarande januari månad för torre-månad eller torsmånad. Torre hade två söner Nor och Gor samt en dotter, Goe. Dottern försvann spårlöst varmed offertidpunkten kom att flyttas fram en månad, varmed månaden döptes till göjemånad (=februari). Goe återfanns emellertid av Nor och Gor, som fann henne bortrövad och bortgift med en kung i Hedemarken.

Goe  är troligen samma sak som isl. gói, som även kan skrivas gæ, vilket betyder "tunn snö" eller "spårsnö" (se göjemånad). Med stor sannolikhet är myten en personifikation av en naturföreteelse.

Källhänvisningar 

 Hversu Nóregr byggðist Första kapitlet. (På norska)
 Fundinn Nóregr Första och andra kapitlet i Orkneyinga saga. (På danska)

Nordisk mytologi
John Adams (olika betydelser)

John Adams kan avse:

Presidenter 
 John Adams (1735–1826), USA:s andra president.
 John Quincy Adams (1767–1848), USA:s sjätte president, son till den andra presidenten

Politiker 
 John Michael Geoffrey Manningham Adams (1931–1985), mer känd som "Tom" Adams, premiärminister på Barbados
 John J. Adams (1848–1919), kongressledamot från New York under USA:s 48:e kongress
 John Quincy Adams (1833–1894), amerikansk politiker och barnbarn till presidenten med samma namn
 John Adams (New York), (1778–1854), amerikanskt kongressledamot från New York
 John H. Addams (1822–1881), senator från Illinois, far till Jane Addams
 John T. Adams (1862–1939), Republican National Committee chairman
 John Adams (adelsman) (1890–1960), brittisk adelsman

Kompositörer 
 John Adams (tonsättare) (född 1947), amerikansk kompositör som blev känd med sin opera Nixon in China
 John Luther Adams (född 1953), amerikansk kompositör

Militärer 
 John G. B. Adams (1841–1900), Medal of Honor-mottagare i amerikanska inbördeskriget
 John Giles Adams (1792–1832), amerikansk milisbefälhavare vid slaget vid Stillman's Run under Black Hawk-kriget 1832
 John Adams (konteramiral) (1918–2008), brittisk konteramiral
 John Mapes Adams, (1871–1921), Medal of Honor-mottagare under Boxarupproret
 John Worthington Adams (1764–1837), brittisk general i Indien

Forskare 
 John Couch Adams (1819–1892), brittisk matematiker och astronom som förutsåg upptäckten av Neptunus
 John Adams (fysiker) (1920–1984), generaldirektör för CERN och designer av partikelgeneratorer
 John Frank Adams (1930–1989), brittisk matematiker
 John Adams (geograf), professor i geografi, miljöaktivist och riskstrateg

Övriga 
 John Adams (martyr) (död 1586), katolsk präst och martyr under Elizabeth I av England
 John Adams (rektor) (1662–1720), rektor vid King's College, Cambridge
 John Adams (poet) (1704–1740), enda son till köpmannen John Adams från Nova Scotia
 John Adams (myterist) (1766–1829), siste överlevande myteristen från HMAV Bounty
 John Adams (pedagog), (1772–1863), pedagog som organiserade flera hundra söndagsskolor
 John Adams (brigadgeneral) (1825–1864), amerikansk brigadgeneral
 John Adams (glastillverkare) (1823–1886), glastillverkare
 John H. Adams (född 1915), amerikansk jockey
 John Adams (ishockeyspelare) (född 1946), kanadensisk ishockeyspelare
 John Adams (trummare) (född 1951), ständigt supporter av baseballklubben Cleveland Indians hemmamatcher
 John Bodkin Adams (1899–1983), brittisk läkare och misstänkt seriemördare
 John Clayton Adams (1820–1906), landskapsmålare
 John Jay Adams (1860–1926), amerikansk advokat och domare
 John Joseph Adams (född 1976), amerikansk science fiction/fantasy-redaktör
 Bert Adams eller John Bertram Adams (1891–1940), amerikansk baseballspelare

Företeelser 
 John Adams (bok), en biografi skriven av David McCullough från 2001
 John Adams (TV-serie), en TV-serie producerad av HBO från 2008, baserad på McCulloughs bok

Se även 
 Jack Adams (olika betydelser)
 Johnny Adams (1932–1998) amerikansk bluessångare
 John Adam (olika betydelser)