Bristol Type 170

Bristol Freighter var ett tvåmotorigt propellerflygplan från Bristol Aeroplane Company som kunde öppnas i nosen med två dörrar. Lastrummet rymde två bilar. Planet tog även 12 passagerare. En större variant finns som heter Bristol Mk 32 Super Freighter (se nedan). 

Bristol Wayfarer är en variant som saknar den stora nosdörren; den är främst avsedd för transport av passagerare. 

Flygplanstypen flög första gången år 1945 och tillverkades i 214 exemplar. Produktionen upphörde år 1958.

Ett liknande plan för biltransport var Aviation Traders ATL-98 Carvair, som är baserat på Douglas DC-4.

Historik, design och utveckling  
Bristol 170 var ett kortdistansflygplan med två kolvmotorer. Den första prototypen, konstruerad av dåvarande Bristol Aeroplane Company (senare British Aircraft Corporation), var utrustad med två Bristol Hercules 632 14-cylindriga stjärnmotorer med 1 675 hk. Den flög första gången den 2 december 1945. 

Bristol 170 var ett högvingat monoplan och hade sporrställ som fast landställ. Hela flygplanet tillverkades av metall förutom roderytor som var dukklädda. Det var inte utrustad med tryckkabin. Förarkabinen finns ovanpå kabinen; den är tillgängligt via en stege. 

Flygplanet hade goda STOL-egenskaper: startsträcka med full last var 704 meter, landningssträcka 811 meter. Planet hade bra egenskaper på korta start- och landningsträckor och på landningsbanor gjorda av gräs, jord eller grus.

Bristol 170 Mk 32 var en något längre variant som kunde tar tre bilar. Kroppen blev förlängd med 152 cm. 

Största kund blev Pakistans flygvapen som köpte 71 Bristol 170 fr.o.m. 1948. De sista två Bristol levererades år 1958, en till Straits Air Freight Express (SAFE Air) i Nya Zeeland och den allra sista till Dan-Air.

Varianter  

Bristol Wayfarer är en variant från början endast avsedd för transport av passagerare. Den stora nosdörren saknas. Det finns plats för upp till 40 passagerare. Planet tillverkades i 19 exemplar. 

 Freighter Mk I: 23 tillverkade. Två Bristol Hercules 632 med 1 675 hk.
 Freighter Mk I: 6 tillverkade. Fraktflygplan. 
 Freighter Mk IA: 17 tillverkade. Kombi version, 16 stolar och 2 bilar; 1 toalett.
 Wayfarer Mk II: 19 tillverkade. Ingen nosdörr.
 Wayfarer Mk II: 3 tillverkade. Fraktflygplan utan stolar. 
 Wayfarer Mk IIA: 13 tillverkade. Passagerarflygplan, 32 till 36 stolar; kök/skafferi; 1 toalett.
 Wayfarer Mk IIB: 1 tillverkad. British European Airways (BEA). Som Mk IIA. 2 toaletter. 
 Wayfarer Mk IIC: 2 tillverkade. Indian National Airways. 20 stolar i främre kroppsdel, lastrum/bagage i bakre del; utrustning för tropiskt klimat; 1 toalett.
 Freighter Mk XI: 2 tillverkade. Runda vingspetsar; max. startvikt 907 kg (2 000 lb) högre, räckvidd 1 450 km.
 Freighter Mk XIA: 1 tillverkad. Suidair, Sydafrika; kombi. 
 Freighter Mk 21: 60 tillverkade. 
 Mk 21: 13 tillverkade. Som Mk XI, max. startvikt 1 361 kg (3 000 lb) högre. Två Bristol Hercules 672 med 1 690 hk.
 Mk 21E: 17 tillverkade. Som Mk 21, 32 stolar, isolering och extra uppvärmning 
 Mk 21P: 30 tillverkade. Pakistans flygvapen 
 Freighter Mk 31: 91 tillverkade. Vingbredd 32,93 meter istället av 29,80 meter, max. startvikt 3 175 kg (7 000 lb) högre. Två Bristol Hercules 734 med 1 980 hk.
 Mk 31: 12 tillverkade. 
 Mk 31C: 1 tillverkad. Specialutrustad för Aeroplane and Armament Experimental Establishment (A&AEE), RAF Boscombe Down 
 Mk 31E: 16 tillverkade. Som Mk 21E, 32 stolar, isolering och extra uppvärmning 
 Mk 31M: 62 tillverkade. Militärversion
 Freighter Mk 32: 18 tillverkade. Bristol Super Freighter (Bristol Type 170 Series 32) är en större variant av Bristol Freighter, tar 3 bilar och 20 passagerare, användes bl.a. för flygningar över Engelska kanalen. Längden blev större med 1,52 meter, fenan högre med 1 meter. Mk 32 flög första gången den 16 januari 1953. Ett av Silver City Airways flygplan (G-AMWA) blev ombyggd till "Super Wayfarer" och var utrustad med plats till 60 passagerare.

Användare  
Bristol 170 har tidigare flugits bland annat av:

Civila operatörer

Europa 
 Aer Lingus
 Aer Turas
 Air Charter
 Air Condor 
 Air Contractors
 Air Ferry
 Air Fret
 Air Kruise
 Air Outremer
 Airwork
 Autair
 Aviaco
 BKS Air Transport
 British Air Ferries, BAF
 British European Airways (BEA)
 British United Air Ferries, BUAF
 Channel Air Bridge
 Channel Airways
 Channel Islands Airways
 Cie Air Transport, CAT
 Corse Air
 Dan-Air
 Iberia
 Instone Airlines
 Manx Airlines (1947)
 Midland Air Cargo
 LTU International
 Sabena
 Silver City Airways
 Societe Avio Transporti Torino, S.A.T.T.
 Trafik-Turist-Transportflyg 
 Trans-European Airways
 Transports Aerien Reunis, TAR

Afrika  
 Air Atlas
 Central African Airways
 Suidair
 West African Airways Corporation

Asien, Oceanien  
 Air Express
 Air Laos
 Air Vietnam
 Ansett-ANA
 Ansett-MAL 
 Bharat Airways
 Brain & Brown Air Freight
 Dalmia Jain Airways
 Indian National Airways
 Jetair Australia
 Middle East Airlines
 Saudi Arabian Airlines
 Straits Air Freight Express (SAFE Air)
 Trans Australia Airlines, TAA

Nordamerika  
 Associated Airways
 Central Northern Airways
 Hawkair
 Lambair
 Maritime Central Airways
 North Canada Air
 Pacific Western Airlines
 Transair (Canada)
 Trans Canada Airlines, TCA
 Trans Provincial Airlines
 Wardair

Sydamerika  
 Real Transportes Aéreos

Militära operatörer, regeringar, statliga myndigheter 
Bristol 170 har också flugits av flera flygvapen: 

 (1) Argentine Civil Aeronautics Board
 (15) Argentinas flygvapen
 (4) Australiens flygvapen
 (2) Burmas flygvapen
 (4) Iraks flygvapen
 (6) Kanadas flygvapen
 (1) Ministry of Civil Aviation
 (xx) Ministry of Supply
 (12) Nya Zeelands flygvapen
 (71) Pakistans flygvapen
 (3) Storbritanniens flygvapen

Användning i Sverige 
 Trafik-Turist-Transportflyg (SE-BNG) 
En Bristol 170 (tillverkningsnummer 12792) levererades via Bristol Filton Airport–Köpenhamn–Stockholm-Bromma flygplats till Flygbolaget Trafik-Turist-Transportflyg (AB TTT) den 4 augusti 1947 och registrerades den 14 augusti. Flygplanet hade en specialutrustning för avisning i mycket kallt väder. Det var helt omålat med endast namnet "Mercurius" (senare "Flagship Ethiopia") på nosen samt registreringsbeteckningen. Flygplanet var en av bara två Mk.XI som såldes och var utrustat med extra uppvärmning i lastrummet. 

Det hyrdes ut till Etiopiens regering. Den 30 september 1947 flög planet till Addis Abeba i samband med leveransen av SAAB B 17 stridsflygplan till etiopiska flygvapnet (IEAF) vilket var under uppbyggnad av Carl Gustaf von Rosen samt tjänstledig svensk flygvapenpersonal. 

På hemväg från Etiopien kraschade planet i Italien efter bara tre månader i tjänst. Utom besättningen fanns 21 svenska piloter och flygtekniker ombord. Av 25 människor ombord dödades 21.

Haverier  

Av 214 tillverkade Bristol 170 förstördes 69, varav 45 som krävde sammanlagt 387 människoliv. Urval: 

 Den 18 november 1947 flög en Trafik-Turist-Transportflyg Bristol Freighter 11 (SE-BNG) rakt intill berget Monte Carro (Italien) på väg från Catania till Rom-Ciampino flygplats. Av 25 ombord dödades 21.

 Den 9 maj 1957 störtade en Aviaco Freighter 21 (EC-ADI) på väg från Santiago de Compostelas flygplats till Madrid-Barajas flygplats under inflygningen. Alla 37 ombord dödades.

 Den 30 juni 1962 landade Manx Airlines (1947) Freighter 21 (G-AGVC) på Isle of Man/Ronaldsways flygplats. Vid landning förstördes landstället. Alla ombord klarade sig, men flygplanet fick skrotas.

Bevarade exemplar 

År 2010 fanns 17 överlevande Bristol 170 kvar, ingen därav i flygande skick och inte alla kompletta. En del finns bevarade i museer, men inte i Europa.

 9 st i Nya Zeeland 
 5 st i Kanada, varav 2 vrak
 2 st i Australien 
 1 st i Argentinien

Liknande flygplan 
Armstrong Whitworth AW.650 Argosy
Aviation Traders ATL-98 Carvair
Blackburn Beverley

Se även  
 Bristol Aeroplane Company (Lista)
 Passagerarflygplan (Lista)
 Transportflygplan (Lista)

Externa länkar 

"New Bristol 170" artikel i Flight, 1948

Källhänvisningar

Noter

Tryckta källor  
 Derek A. King: The Bristol 170. Air-Britain (Historians), Staplefield, 2011, .
 C. H. Barnes: Bristol Aircraft since 1910. Putnam, London 1988, , s. 252 – 259. 
 Tony Eastwood und John Roach: Piston Engine Airliner Production List. West Drayton: The Aviation Hobby Shop, 1996, .
 Peter Alles-Fernandez: Flugzeuge von A bis Z, Band 1. Bernard & Graefe Verlag, Koblenz 1987, , s. 334 – 335.
 A. J. Jackson: British Civil Aircraft 1919–1972, Volume I. Putnam, London 1988, s. 330 – 342, . 
 Leonard Bridgman (ed.): Jane's All The World's Aircraft, 1952–53. Sampson Low, Marston & Company, London 1952, s. 46 – 47. 
 Helmut Kreuzer: Alle Propeller-Verkehrsflugzeuge 1945 – Heute, Air Gallery Verlag, Ratingen 1989, .
 Maurice J. Wickstead: Airlines of the British Isles since 1919. Air-Britain (Historians) Ltd., Staplefield, W Sussex 2014, .

Transportflygplan
Passagerarflygplan
Brittiska militärflygplan under kalla kriget
Argentinska militärflygplan under kalla kriget
Australiska militärflygplan under kalla kriget
Kanadensiska militärflygplan under kalla kriget
Flygplan tillverkade av Bristol