kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Georg av Braunschweig-Lüneburg

Georg av Welf, född 17 februari 1582, död 2 april 1641, var hertig av Braunschweig-Lüneburg och stamfader för huset Hannover. Han var son till Wilhelm d.y. av Braunschweig-Lüneburg och Dorothea av Danmark, och han var gift med Anna Eleonora av Hessen-Darmstadt.

Biografi
Han trädde 1612 i dansk tjänst och deltog i Kalmarkriget men ogillade Danmarks inblandning i nedersachsiska kretsens angelängehter och försökte förgäves förena dessa furstar i väpnad neutralitet. Efter misslyckandet gick han 1626 i kejserlig tjänst fram till 1630. Restitutionsediktet som fick katolska kyrkan att ställa krav på hans ätts besittningar fick honom 1631 att träda i tjänst som general åt Gustav II Adolf. Han satte dock hela tiden sitt eget lands och släkts intressen före Sveriges och uppträdde särskilt efter Gustav II Adolfs död mycket självständigt. Det ömsesidiga misstroendet hindrade det fulla utnyttjandet av Georgs seger i slaget vid Oldendorf 28 juni 1633, och 1635 biträdde han vid slutandet av freden i Prag. 1636 blev han regerande Furste av Calenberg, och närmade sig då med sina bröder ånyo Sverige, då kejsaren inte ville återlämna det viktiga Wolfenbüttel. 1639 slöt Georg förbund med Hessen-Kassel, och 1640 lät han förena sina trupper med Johan Banérs, men avled redan våren därpå, något som bidrog til en svår kris för Sveriges krigföring.

Familj
Han var gift med Anna Eleonora av Hessen-Darmstadt och hade följande barn med henne:
Christian Ludwig  (1622–1665)
Georg Wilhelm  (1624–1705) 
Johan Fredrik  (1625–1679)
Sofia Amalia  (1628–1685) 
Ernst August  (1629–1698)

Referenser

Noter

Externa länkar 

Personer i Tyskland under 1600-talet
Hertigar av Braunschweig
Huset Hannover
Personer i trettioåriga kriget
Personer i Kalmarkriget
Män
Födda 1582
Avlidna 1641
Alumner från Jena universitet
Åke Henriksson Tott

Åke Henriksson Tott, Åke Tott, Achatius Tott, född 4 juni 1598 på Gerknäs gård, Nyland, död 15 juli 1640 på Lavila i Euraåminne socken, var en svensk militär, riksråd 1630 och fältmarskalk 1631. Han var son till slottsloven Henrik Klasson Tott och Erik XIV:s dotter Sigrid Eriksdotter Vasa. Under hans levnad innehade släkten Tott bland annat egendomarna Ekolsund, Sjundby, Gerknäs, Liuksiala och Vartsala. För sina insatser förlänades han under sin levnad bland annat Polchow utanför Rostock, gårdarna Vuojoki, Lavila och Irjanne i Euraåminne, samt Leals län i Svenska Livland.

Biografi
Tott studerade först i Uppsala under Johannes Messenius, där han gjorde sig känd som en stor slagskämpe, innan han gick ut i Ingermanländska kriget som 15-åring 1613. 1627 blev han överste för ett värvat finskt ryttarregemente. Han blev 1630 generalmajor av kavalleriet, senare samma år general och riksråd och 1631 upphöjd till fältmarskalk.

Han deltog vid polska kriget i slaget vid Grebin 1627 och vid tyska kriget i slaget vid Breitenfeld 1631 och drev sistnämnda år ut de kejserlige ur Mecklenburg. Under denna tid råkade han på grund av sitt häftiga lynne i konflikt med bland andra diplomaten Johan Adler Salvius. Endast ett direkt ingripande av Gustav II Adolf avstyrde en duell med Herman Wrangel. På grund av sjuklighet tog Åke Tott dock avsked redan 1632 och återvände 1633 till Sverige där han sällan bevistade rådsmötena.

Tott var högt skattad av Gustav II Adolf som kallade honom "snöplogen", då han skulle röja väg för de andra.

Giftermål
 1628 i Åbo med friherrinnan Sigrid Bielke (1607–1634), dotter till presidenten friherre Nils Bielke och friherrinnan Ingeborg Oxenstierna af Eka och Lindö.

 1638 i Stockholm med grevinnan Christina Brahe (1609–1681), dotter till riksrådet greve Abraham Brahe och friherrinnan Elsa Gyllenstierna af Lundholm dotter till Nils Gyllenstierna (1526–1601) av den friherrliga ätten Gyllenstierna af Lundholm.

Barn 
Clas Åkesson Tott d.y., född 14 augusti 1630 på Ekolsund.
Åke Henrik, död späd.
?

Se även
 Lista över svenska fältmarskalkar
 Släkten Tott

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor 
Den introducerade svenska adelns ättartavlor utgivna av Gustaf Elgenstierna, band VIII (Stockholm 1934) sid. 340–341
 Nordisk familjebok, 2:a upplagan, Malmö

Externa länkar

http://www.visingso.net/turokul/historia/ch_brahe.htm
http://runeberg.org/sbh/b0632.html

Svenska fältmarskalkar
Svenska riksråd under 1600-talet
Födda 1598
Avlidna 1640
Män
Svenska militärer under 1600-talet
Deltagare i slaget vid Breitenfeld
Personer från Nyland
Åke
Finlandssvenska militärer
Konteramiral

Konteramiral är en militär grad inom Svenska flottan motsvarande generalmajor och som internationellt är på nivån OF-7.

Etymologi 
Ordet härstammar från franskans contre-amiral, där contre har betydelsen vid sidan av.

Sverige 
Konteramiral var den lägsta av flaggmansgraderna före år 2000, men är i och med införandet av flottiljamiral den 1 juli 2000 den näst lägsta. Motsvarande tjänsteställning i armén, amfibiekåren och flygvapnet är generalmajor. Konteramiral är graden närmast över flottiljamiral och närmast under viceamiral. Vid hälsning och ceremoniella tillfällen benämns konteramiralen, liksom alla flaggmän, enbart amiral.

Gradbeteckning från 2003 
På mörkblå axelklaffshylsa bär konteramiralen en 45 mm guldgalon m/51 (med eklöv) och två 25 mm silverfärgade stjärnor m/30. På innerkavaj och mässdräkt bärs gradbeteckning på båda ärmar bestående av en 45 mm guldgalon m/51 (utan eklöv) och en 12,7 mm guldgalon m/51 med ögla. Mössmärket bärs på skärmmössa och båtmössa och är av modellen för officerare i flottan. På skärmmössans skärm bär flaggmän även broderade eklöv.

Gradbeteckning 1972–2003 
1972–2003 bar konteramiralen på ärmen en 45 mm guldgalon m/51 (med eklöv) format som en ögla. På vardera sida av öglan en 25 mm silverfärgad stjärna m/30.

Tidigare bar konteramiralen guldgalon m/1878 formad som en ögla, och en silverfärgad stjärna i mitten av öglan.

Kända svenska konteramiraler 
Arvid Lindman (1882-1892), statsminister
Carl-Fredrik Algernon (1925-1987), chef för krigsmaterielinspektionen
Wilhelm Dyrssen 1904, chef för kustflottan och sjöminister
Jörgen Ericsson, marininspektör
Torsten Lindh, generalinspektör för Marinen
Bengt Rasin, militärbefälhavare (MB) för Militärområde Väst  
Claes Tornberg, chef för kustflottan och rektor för Försvarshögskolan
Ewa Skoog Haslum chef för marinen och Sveriges första kvinnliga flaggman.

Internationella jämförelser

Referenser

Se även 
 Flaggman
 Militära grader i Sverige

Militära grader i svenska flottan
Militära grader
Johan Fredrik Eek

Johan Fredrik Eek, född 15 juli 1758 i Raumo, död  3 januari 1820 i Stockholm, var en svensk militär.

Biografi 
Eek, som var son till hovrättsrådet Johan Eek och Anna Sophia Jerlström, deltog som kapten i Gustav III:s ryska krig och som major i kriget i Pommern 1807. Sin främsta berömmelse vann Eek under finska kriget, där han deltog i över ett tiotal strider, bland annat slagen vid Kuuskoski, Siikajoki, Lappo, Parjakanneva och Juutas. Eek är omnämnd i Johan Ludvig Runebergs epos Fänrik Ståls sägner i delen om Döbeln vid Jutas som Tappre Eek. Eek dekorerades för sina insatser men förlorade samtidigt alla sina egendomar i 1808–1809 års krig. Efter att under kriget ha befordrats till överstelöjtnant ledde Eek 1811 uppsättandet av Södra skånska regementet, som efter ett antal flyttar till slut hamnat på Revingehed. Eek blev 1813 överste och chef för Jämtlands regemente. Hans problematiska ekonomi gjorde sig allt mer gällande. När han bad kung Karl XIV Johan om ekonomisk hjälp nekade denne honom varpå Eek förhastat tog avsked.
Detta ledde till ytterligare problem och år 1819 arbetade han sjuklig och bortglömd av sina vänner som vedhuggare i Stockholm med medaljer på arbetsblusen, medan hans hustru friherrinnan Sophia von Düben och deras tre döttrar levde under svåra förhållanden i Jämtland.

Källor

Noter 

Överstar i svenska armén
Svenska regementschefer
Riddare med stora korset av Svärdsorden
Personer i Fänrik Ståls sägner
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Finlandssvenska militärer
Personer från Raumo
Födda 1758
Avlidna 1820
Män
SBH
Svensk uppslagsbok
Hans Wachtmeister

Hans Wachtmeister kan syfta på:

 Hans Wachtmeister (död 1590), svensk fältöverste
 Hans Wachtmeister af Björkö (1609–1652), svensk general, riksråd och friherre
 Hans Wachtmeister (1641–1714) (Hans Wachtmeister af Johannishus), amiralgeneral, generalguvernör och riksråd
 Carl Hans Wachtmeister af Björkö (1682–1731), svensk amiral
 Hans Wachtmeister av Mälsåker (1686–1708), generaladjutant
 Carl Hans Wachtmeister af Johannishus (1689–1736), svensk amiral
 Hans Fredrik Wachtmeister (1752–1807), svensk amiral 
 Hans Wachtmeister (1793–1827), svensk jurist och landshövding
 Hans Wachtmeister (1828–1905), svensk landshövding och politiker
 Hans Hansson Wachtmeister (1851–1929), svensk finansminister
 Hans Wachtmeister (1874–1950), svensk ingenjör
 Hans Wachtmeister (1913–1995), svensk politiker
 Hans Wachtmeister (född 1940), svensk kommendörkapten
Clas Åkesson Tott

Clas Åkesson Tott kan syfta på:
*Clas Åkesson (Tott) (cirka 1530–1590), riksråd. 
Clas Tott (1630–1674), fältmarskalk.
Evert Fredrik Taube

Evert Fredrik Taube af Odenkat var en svensk amiral och friherre av Odenkat. Han föddes 1648 som son till Evert Taube och dog 9 oktober 1703 i Karlskrona.

Han blev underlöjtnant 31 mars 1670, överlöjtnant 1672, kapten 7 november 1674, kommendör 3 mars 1676, major 6 juni 1676 och amirallöjtnant 13 juni 1678. Han blev reducerad år 1679 men kom åter i tjänst 1688. Han blev viceamiral år 1691, friherre år 1692 och amiral 23 mars år 1700.

Han kommenderade fem fartyg:
 Mars år 1676
 Draken år 1677
 Ulrica år 1689
 Blekinge år 1690
 Drottning Ulrica Eleonora år 1700

Han var gift med Beata Elisabet Wrangel af Adinal och fick med henne 6 söner och 9 döttrar:
 Magdalena Diedrika f.1680;  
 Edvard Didrik Taube (1681-1751)  
 Jakob Johan Taube (1685-1709)
 Charlotta Maria (1691-1764), gift med generalmajoren Göran Rosenhane (1678-1754)
 Carl Didrik (1692-1746), Kapten (anfader för de senare medlemmarna av ätten Taube af Odenkat)

Se även
Taube af Odenkat, släkt

Referenser

Födda 1648
Avlidna 1703
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska amiraler
Män
Svenska friherrar
Militärer från Stockholm
Evert Fredrik
Clas Åkesson (Tott)

Clas Åkesson (Tott), född omkring 1530, död 27 maj 1590, var en svensk militär och ämbetsman, riksråd från 1575. Clas Åkesson var son till riksrådet Åke Klasson Tott, häradsdomare i Hattula och Ingeborg Siggesdotter Sparre.

Biografi
Han skall enligt vissa uppgifter ha varit häradshövding i Hollola härad i Finland 1551. 1558–1561 var han häradshövding i Östra Raseborgs härad, 1562–1583 i Sääksmäki och Borgå. Han dubbades till riddare vid Erik XIV:s kröning 1561 och stod högt i gunst hos denne och Johan III. 1563 höll han konungsräfst i Nyland, 1564 reste han som sändebud till Polen, och efter återkomsten deltog han i kriget mot Danmark, blev fången 1565 men utväxlades 1569. 1569 blev Clas Åkesson lagman i Närke och 1570 hövitsman på slottet Tre Kronor i Stockholm, därefter tillsammans med Karl Henriksson (Horn) befälhavare i Riga, där de båda 1570–1571 under 30 veckors tid presterade ett tappert och framgångsrikt försvar mot en överlägsen rysk armé. 1572 unämndes han till krigsöverste i Estland och besegrade 1572 i slaget vid Lode en mångfaldigt överlägsen rysk styrka, varefter han försökte inta de viktiga fästena Wesenberg och Tolsburg, men misslyckades på grund av legoknektarnas myteri.

År 1575 var han med om att avsluta det stillestånd på två år, som ingicks vid Systerbäck, blev följande år riksråd, förordnades samma år till ståthållare över hela Finland, deltog 1583 och 1585 i vapenstilleståndsförhandlingarna i Plussa och blev 1585 guvernör och överstelagman över Finland med Karelen. Då han 1590 i Reval jämte flera andra riksråd vågade motsätta sig Sigismunds återresa till Sverige, dömdes han från sina ämbeten.

Familj 
Clas Åkesson gifte sig 28 augusti 1558 med Karin Karlsdotter (Gyllenstierna), dotter till riksrådet och lagmannen i Västergötland Karl Eriksson (Gyllenstierna) och Marina Nilsdotter (Grip). Gift andra gången 8 januari 1570 på Kankas med Kerstin Henriksdotter (Horn), dotter till riddaren och lagmannen i Södra Finland Henrik Klasson Horn och Elin Arvidsdotter (Stålarm), i hennes 2:a gifte.

Barn med Karin Karlsdotter:

Åke Tott, född 1559-06-29, död före 1590.
Anna, död mellan 1570 och 1590
Ingeborg Clausdotter Tott, född 1563-01-03 på Bysta, död 1614-05-11 på Händelö. Gift med riddaren och riksrådet Sten Axelsson Banér i hans 2:a gifte.

Barn med Kerstin Henriksdotter:

Brita, död före 1604.  
Henrik Clausson Tott. Slottsloven. Cirka 1552-1603.  
Hans Clausson Tott, halshuggen mellan 1604 och 1606.
Elin Clausdotter Tott, död 1632-03-06. Gift 1595-02-09 i Stockholm med ståthållaren Hans Eriksson (Ulfsparre af Broxvik).   
Karin Clausdotter Tott, död 1619. Gift 1607-09-13 med sin svågers brorson, ståthållaren Johan Månsson (Ulfsparre af Broxvik).
Kerstin Clausdotter Tott, död 1624-05-25. Gift med vice presidenten i Svea hovrätt Jakob Jakobsson (Bååt).
Anna Clausdotter, född 1581-03-08 på Sjundby, död 1646-04-18. Gift 1621-04-28 med landshövdingen Bror Andersson (Rålamb).

Källor

Noter

Svenska militärer under 1500-talet
Svenska riksråd under 1500-talet
Svenska riddare
Lagmän i Närke
Estlands guvernörer
Födda 1500-talet
Avlidna 1590
Män
SBH
Clas
Olof von Unge (militär)

Olof von Unge, född den 24 maj 1672, död den 22 maj 1737 i Karlskrona, var en svensk viceamiral, kommendant i Karlskrona, gift 1703 med Catharina Palmfelt (1681-1726), änka efter amiralitetsfiskalen Erik Stjernborg.

Biografi
Olof von Unge inträdde tidigt (1685 eller 1686, uppgifterna varierar) på den sjömilitära banan, då han av sina föräldrar sändes till örlogsstationen på Skeppsholmen för att inleda sin marina utbildning. År 1690 blev han lärstyrman, 1696 överstyrman och den 10 maj 1697 underlöjtnant vid örlogsflottan, kapten 1700, kommendör 1715, schoutbynacht (konteramiral) 1722, viceamiral 1734 och kommendant i Karlskrona 1736. Han adlades 1712 von Unge (hette tidigare Unge).

Bibliografi
"Unges sjö-journal" användes som källa av Carl Gustaf Tornqvist när han skrev sin sjökrigshistoria Utkast till swenska flottans sjö-tåg, men tycks nu vara försvunnen.

Se även
 Ätten von Unge.

Referenser 
Fotnoter

Tryckta källor

Män
Födda 1672
Avlidna 1737
Svenskt adlade
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska amiraler
Von Unge

von Unge är en svensk adelsätt som tidigare hette Unge. Enligt traditionen härstammar släkten från Bjälboätten, detta har dock ej kunnat styrkas.

Historik 
Ättens förste säkert kände stamfader var Olof Unge, som under början av 1600-talet var kronobefallningsman. En av hans söner var inspektorn Olof Olofsson (Unge) som var gift med Margareta Schaeij, och som ligger begraven i Arboga stadskyrka. Makarna fick bland andra sönerna överstelöjtnanten Petter Otto Unge och sjömilitären Olof von Unge.

Den sistnämnde, Olof von Unge, som var sjömilitär, adlades 1712 för sina insatser under Stora nordiska kriget med namnet von Unge, och introducerades på nummer 1465. Hans hustru var Catharina Palmfelt, och han fick med henne fyra barn varav de tre döttrarna gifte sig von Feilitzen, von Borneman och Wrangel. Den ende sonen Gustaf von Unge var kaptenlöjtnant vid Amiralitet och avled i Ostindien. Till hustru hade han dottern till riksrådet Anders Sjöstierna och de fick två söner, varav den äldste gick till sjöss och hörde aldrig av sig. Den yngste sonen Gustaf von Unge den yngre var överstelöjtnant vid flottan, gift med en von Boisman och fick två söner varav troligen båda var ogifta och barnlösa. Den yngste av dessa söner for utrikes och efterlystes sedan han överskridit sin permissionstid men hördes aldrig mera av, varför denna ättegren troligen blev utgången omkring år 1800.

Den ovan nämnde överstelöjtnanten Petter Otto Unge (1670-1740) var gift med Catharina Salmoon som var dotter till prosten Abrahamus Salmonius i Fellingsbro och Maria Christiernin, en ättling till Johannes Rudbeckius och av samma ursprung som ätten Tornérhielm. Deras ene son Pehr Otto Unge den yngre var överstelöjtnant vid Jämtlands regemente, och adopterades på sin farbroderns namn och nummer. Till hustru hade han Eva Gustafva von Stenhagen vars mor var friherrinnan Ehrenstrahl. Från deras båda söner, adjutanten Fredrik Otto von Unge och överjägmästaren Pehr Gustaf von Unge, härstammar den ännu fortlevande ättegrenen.

Källor 
 Elgenstiernas ättartavlor
 F.U. Wrangel och Otto Bergström, Svenska Adelns Ättartaflor
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor

Svenska adelsätter
Clas Tott

Clas Tott (även känd som Clas Åkesson Tott den yngre), född den 14 augusti 1630 på Ekolsund i Uppland, död den 15 juli 1674 i Paris,  var ett svenskt riksråd, diplomat, militär och generalguvernör över Livland, son till Sigrid Bielke och Åke Henriksson Tott.

Biografi
Efter att ha vistats några år i Frankrike kom han 1651, 21 år gammal, till drottning Kristinas hov. Ett år senare upphöjdes han till greve med Karleborg som grevskap. 1654 (ej 1653) tog han plats i riksrådet och utnämndes till riksstallmästare. Innan drottningen abdikerade tilldelades han Ekolsunds slott vid Mälaren.

Efter Kristinas abdikation anslöt han sig till den svenska armén i Karl X Gustavs polska krig, där han deltog i striderna. Han erövrade Neumarkt och Gebnitz samt slog därpå i en strid 6 000 man polska trupper på flykten. Befordrad till generalmajor, anförde han svenska förtrupperna vid framryckandet mot Warszawa 1656, där han bland annat segrade i en skärmytsling mot litauiska trupper.

Under Karl X Gustavs tid tjänstgjorde Clas Tott en tid i en beskickning i Paris och var sedan, under Karl X Gustavs andra danska krig, med om att belägra Köpenhamn (1658). Efter reduktionen, då Ekolsunds slott återgått till staten, fortsatte hans karriär med två års ambassadörsbefattning i Paris och ett år (1664) som överståthållare i Stockholm. 1665 utnämndes han till fältmarskalk och samma år till generalguvernör i Livland, där han stannade i sju år. När han dog 1674 hade han sedan två år åter beklätt posten som ambassadör i Paris.

Clas Tott vilar i det Braheska gravkoret i Jäders kyrka. Han var 1665–1672 gift med Anna Oxenstierna af Södermöre, dotter till rikskanslern Erik Oxenstierna.

Se även
Lista över svenska fältmarskalkar
Släkten Tott
Tottesund

Referenser

Noter

Tryckta källor

Sveriges ambassadörer
Svenska diplomater under 1600-talet
Svenska friherrar
Svenska fältmarskalkar
Svenska generaler
Svenska generalguvernörer
Generalguvernörer i Livland
Svenska grevar
Svenska guvernörer
Kansliråd
Överståthållare
Gunstlingar vid svenska hov
Personer från Husby-Sjutolfts socken
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska riksråd under 1600-talet
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Alumner från Uppsala universitet
Deltagare i tredagarsslaget vid Warszawa
Clas
Födda 1630
Avlidna 1674
Män
Deltagare i tåget över Bält
Deltagare i belägringen av Köpenhamn
Drottning Kristinas hov
Karl X Gustavs hov
Johan Adolf Grönhagen

Johan Adolf Grönhagen, född den 5 september 1753 i Gustavs, död den 25 juli 1826 i Mouhijärvi, var en finländsk militär. Han var brorson till Johan Didrik Grönhagen.

Grönhagen deltog i krigen 1788–1790, då han sårades vid Porrassalmi, och 1808–1809, där han som major anförde 2:a bataljonen av Björneborgs regemente och utmärkte sig vid Lappo, Kauhajoki och Nummijärvi. Han omnämns i Johan Ludvig Runebergs epos Fänrik Ståls sägner i delen om Döbeln vid Jutas. Grönhagen fick efter kriget överstelöjtnants avsked.

Källor 

 

Finländska militärer
Personer i Fänrik Ståls sägner
Personer från Gustavs
Födda 1753
Avlidna 1826
Män
Ugglan
Finlandssvenska militärer
Gustaf Konstantin von Kothen

Gustaf Konstantin von Kothen, född 1771, död 1815, var en svensk militär. von Kothen blev 1806 stabskapten vid Björneborgs regemente. Han deltog i Finska kriget. Han omnämns i Johan Ludvig Runebergs epos Fänrik Ståls sägner i dikten om Döbeln vid Jutas. Slaget vid Jutas strax söder om Nykarleby utkämpades 1808-09-13. Sedan Finland blivit ryskt blev han 1812 kapten vid Första Finska Jägarregementet och blev senare major.

Finländska militärer under 1800-talet
Män
Födda 1771
Avlidna 1815
Personer under gustavianska tiden
VX

VX är en kemisk förening med formeln C11H26NO2PS. Ämnet är en mycket dödlig nervgas och var den första nervgasen i V-serien att framställas av brittiska forskare under 1950-talet. Gasen blev sedan en del av stormakternas arsenaler under det kalla kriget. Numera har många mindre stater lager av VX och andra gaser som ett billigare alternativ till kärnvapen. VX verkar på samma sätt som sarin men är kraftfullare och svårare att framställa.

Vid en inandad dödlig dos, vilket består av några 10-tal milligram, inträffar döden inom 15 minuter.

V-serien består av VE-, VG-, VM- och VX-gas, men det finns inte mycket information angående de andra medlemmarna i V-serien. Man vet däremot att V-serien är runt tio gånger giftigare än saringas.

I filmen The Rock stjäl den fiktiva personen General Francis X. Hummel och hans grupp VX-gas och hotar att skjuta ut raketer till San Francisco och utrota invånarna om inte regeringen överför 100 miljoner dollar till hans konto. Antagligen var det också det gift som användes för att döda Kim Jong-nam, Kim Jong-uns halvbror på en flygplats i Malaysia.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 FAS - VX
 Nationalencyklopedin

Acetylkolinesterashämmare
Aminer
Nervgifter
Organiska fosfinater
Fosfonotioater
Zenit

Zenit är den tänkta punkt på himlavalvet som befinner sig rakt upp från betraktaren, med andra ord 90° över astronomiska horisonten (se bild). När solen står i zenit (vilket bara kan inträffa mellan vändkretsarna) skiner solstrålen rakt ned och då kastar exempelvis en flaggstång ingen skugga. Vilken punkt som är zenit varierar alltså med var på jorden man befinner sig.

Ordet kommer ursprungligen från den arabiska frasen سمت الرأس (samt ar-ras) som betyder "ovanför huvudet".

Nadir är den motsatta punkten på himlavalvet ”under” jorden, rakt nedåt.

Källor

Se även 
 Zenitdistans
 Solstånd

Astronomiska koordinatsystem
Johann Matthias von der Schulenburg

Johann Matthias von der Schulenburg, Matthias von der Schulenburg, född 8 augusti 1661, död 14 mars 1747, riksgreve, tysk militär; fältmarskalk 1734. Under stora nordiska kriget ledde han den sachsiska armén under åren 1702–1706, och deltog därvid i slaget vid Kliszów 1702, slaget vid Punitz 1704 och slaget vid Fraustadt 1706.

Externa länkar

Tyska fältmarskalkar
Män
Födda 1661
Avlidna 1747
Personer från Sachsen-Anhalt
Deltagare i slaget vid Fraustadt
Deltagare i slaget vid Kliszów
Deltagare i slaget vid Malplaquet
Deltagare i slaget vid Ramillies
AE

AE eller Ae kan syfta på:

 AE – ISO: 31-1, se Astronomisk enhet
 AE – landskod för Förenade Arabemiraten
 .ae – nationell toppdomän för Förenade Arabemiraten
 AE – ett bild- och videoredigeringsprogram till datorn, se Adobe After Effects
  AE – ett företag, se  AB Atomenergi
 Æ – en ligatur
 Ae, Skottland – en by i Dumfries and Galloway, Skottland
 Ae – det åldrade hjonet i Rigstula, se Rig
Hieronim Augustyn Lubomirski

Hieronim Augustyn Lubomirski, född 1647, död 20 april 1706, polsk militär, storkronofältherre. Ledde den polska kronarmén i slaget vid Kliszów 1702.

Källor

Externa länkar

Polsk adel
Polska militärer under 1600-talet
Alumner från Paduas universitet
Födda 1647
Avlidna 1706
Män
Polska militärer under 1700-talet
Deltagare i slaget vid Kliszów
Deltagare i slaget vid Wien
Kliszów

Kliszów kan syfta:

Kliszów (Nedre Karpaterna) – en ort i Nedre Karpaterna i Polen
Kliszów (Nedre Schlesien) – en stad i Nedre Schlesien i Polen

Se även
 Slaget vid Kliszów