Kjell Espmark

Kjell Erik Espmark, född 19 februari 1930 i Ströms församling i Jämtlands län, död 18 september 2022 i Oscars distrikt i Stockholm, var en svensk poet och romanförfattare. Han var professor i litteraturvetenskap vid Stockholms universitet 1978–1995. Han invaldes i Svenska Akademien 1981.

Biografi
Kjell Espmark föddes i Strömsund i Jämtland. När han var i fyraårsåldern skilde sig hans föräldrar och han flyttade med sin mor och yngre bror till Stockholm. Han gick folkskola på Hedvig Eleonora skola och senare läroverket Östra Real. Han studerade litteraturhistoria vid Stockholms högskola och blev filosofie licentiat 1959. 1978 blev han professor vid Stockholms universitet. Han invaldes i Svenska Akademien 5 mars 1981 som efterträdare till språkforskaren Elias Wessén på stol nr 16, och tog sitt inträde 20 december samma år. Han var ledamot av akademiens nobelkommitté och i sjutton år dess ordförande. Den 6 april 2018 meddelade han att han på grund av kontroversen i akademien inte längre kommer att deltaga i Akademiens arbete, men den 10 januari 2019 meddelade han att han skulle återvända och fortsätta delta i Akademiens arbete.

Författarskap
Kjell Espmarks skönlitterära författarskap, vilket inleddes 1956, omfattar ett stort antal diktsamlingar, romaner och essäistiska arbeten. Han har även skrivit monografier om Harry Martinson och Tomas Tranströmer, en doktorsavhandling om Artur Lundkvists diktning samt en omfattande historik om Nobelpriset i litteratur.

Espmark debuterade som poet 1956 med diktsamlingen Mordet på Benjamin som visade inflytande från en av hans främsta förebilder T.S. Eliot. Hans poesi är ett slags lyriskt berättande, ofta i jag-form. Espmark fick ett mindre genombrott med diktsamlingen Mikrokosmos (1961), men 1960-talet ägnades främst åt litteraturforskning med uppmärksammade studier om Artur Lundkvists och Harry Martinsons tidiga författarskap.

Från 1970-talet fick Espmarks författarskap en mer social och politisk inriktning, med bland annat den samhällskritiska lyriska trilogin Sent i Sverige. Den följdes av två litteraturvetenskapliga verk, Att översätta själen (1975) och Själen i bild (1977), där den förra är en studie om den internationella lyriska modernismen och den senare om den svenska.

Espmarks litteraturforskning tog på 1980-talet en ny inriktning då han influerades av  hermeneutik. Vid denna tid skrev han bland annat en tematiskt inriktad studie om Tomas Tranströmers diktning, Resans formler (1983), och använde sig av ett intertextuellt perspektiv i essäsamlingen Dialoger (1985). 

Mot slutet av 1980-talet började han att ge ut romaner. I den uppmärksammade romansviten Glömskans tid 1987–1997 skildrar han i sju korta romaner människor från olika samhällsklasser. Den har beskrivits som "En romansvit tecknad i mörkast tänkbara färger och utan motsvarighet i vår tid".

Espmark var mycket produktiv under sitt senare författarskap och gav ut en lång rad diktsamlingar och prosaböcker. Bland andra den satiriska Voltaires resa (2000), diktsamlingen De levande har inga gravar (2002), biografin Harry Martinson – mästaren (2005), novellsamlingen Motvilliga historier (2006) och essäsamlingen Albatrossen på däcket (2008). Han ansåg själv att han skrivit sina bästa verk efter 70 års ålder. 

Vintergata (2007) ses som en höjdpunkt i hans lyriska författarskap. 2010 utgavs Det enda nödvändiga. Dikter 1956–2009. Samma år kom även memoarboken Minnena ljuger.

Han skrev även dramatik som gavs ut i boken Marx i London och andra pjäser (2011). 2018 utkom Martin Lamms ögonblick, ett porträtt av litteraturforskaren Martin Lamm.

Familj
Kjell Espmarks föräldrar var tandläkare, och fadern Erik Espmark härstammade från byn Äspnäs. Modern hette Margit Christensson. 

Han var från 1959 till hustruns död gift med Anna Espmark, född Sjögren (1938–2000), dotter till försäkringstjänstemannen Alf Sjögren och Kerstin Osborne. Från 2009 var han gift med Monica Lauritzen (född 1938). Han är far till advokaten Catharina Espmark (född 1965) och formgivaren Erik Espmark (född 1968) i första äktenskapet.

Bibliografi 

 Mordet på Benjamin 1956 (diktsamling)
 Världen genom kameraögat 1958
 Mikrokosmos 1961
 Livsdyrkaren Artur Lundkvist 1964 (doktorsavhandling)
 Det offentliga samtalet 1–25, 1968
 Harry Martinson erövrar sitt språk 1970 (monografi över Harry Martinson)
 Samtal under jorden 1–25 1972
 Tal på Övralid 1974, 1975
 Det obevekliga paradiset 1–25 1975
 Att översätta själen 1975
 Sent i Sverige 1976 (3 diktsamlingar)
 Själen i bild 1977
 Försök till liv 1979 (diktsamling)
 Elias Wessén 1981
 Tecken till Europa 1982 (diktsamling)
 Resans formler 1983 (monografi över Tomas Tranströmer)
 Den hemliga måltiden 1984 (diktsamling)
 Dialoger 1985
 Det litterära Nobelpriset 1986
 Den motsträviga skapelsen 1987
 Glömskan 1987 (roman)
 Missförståndet 1989 (roman)
 Föraktet 1991 (roman)
 När vägen vänder 1992
 Lojaliteten 1993 (roman)
 Hatet 1995 (roman)
 Revanschen 1996 (roman)
 Glädjen 1997 (roman)
 Det andra livet 1998
 Glömskans tid 1999
 Voltaires resa 2000
 Litteraturpriset 2001
 De levande har inga gravar 2002
 Utanför kalendern 2003
 Béla Bartók mot Tredje riket  2004
 Harry Martinson – mästaren 2005
 Motvilliga historier 2006
 Vintergata 2007
 Albatrossen på däcket 2008 (essäer)
 Det enda nödvändiga. Dikter 1956–2009
 Minnena ljuger 2010
 Marx i London och andra pjäser 2011
 I vargtimmen 2012 (roman)
 Hoffmanns försvar 2013 (roman)
 Den inre rymden 2014 (diktsamling)
 Dikter om kärlek, ett urval 2016 (diktsamling)
 Skapelsen 2017 (diktsamling)
 Resan till Thule 2017 (roman)
 Martin Lamms ögonblick 2018
 Kvällens frihet 2019 (diktsamling)
 En sky av vittnen 2020 (diktsamling)
 Rosencrantz mot Guildenstern : en möjlig dialog 2020
  Återliv 2021(diktsamling)
  … att förinta detta som är jag. Ett porträtt av Hjalmar Gullberg”  2023
  ”Hemfärd till glömskan” 2023 (diktsamling)

Priser och utmärkelser 
1959 – Boklotteriets stipendiat
1972 – Warburgska priset
1974 – Övralidspriset
1975 – Svenska Dagbladets litteraturpris för Det obevekliga paradiset 1–25
1976 – Carl Emil Englund-priset
1978 – Gun och Olof Engqvists stipendium
1979 – Esseltes litteraturpris
1980 – Schückska priset
1985 – Bellmanpriset
1987 – Östersunds-Postens litteraturpris
1998 – Kellgrenpriset
2000 – De Nios Stora Pris
2010 – Tranströmerpriset
2014 – Ferlinpriset
2018 – Sorescupriset

Källor

Kjell Espmark i Nationalencyklopedins webbupplaga

Noter

Externa länkar 
 Bild på Kjell Espmark.
 
 
 Kjell Espmark på Norstedts förlag
 

Män
Födda 1930
Avlidna 2022
Personer från Ströms socken
Författare från Jämtland
Svenska författare under 1900-talet
Svenska författare under 2000-talet
Svenska romanförfattare
Svenskspråkiga romanförfattare
Svenska professorer i litteraturvetenskap
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Svenska Akademien
Hedersledamöter vid Norrlands nation