kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Himalia (måne)

Himalia (JVI) är en av Jupiters månar. Den upptäcktes den 3 december 1904 av Charles Dillon Perrine vid Lickobservatoriet i Kalifornien. Himalia är cirka 18 kilometer i diameter och roterar kring Jupiter på ett avstånd av ungefär 11 461 000 km.

Himalia fick inte sitt nuvarande namn förrän 1975, innan dess var den enbart känd som Jupiter VI.

Den har givit namn åt Himalia-gruppen som består av fem månar som kretsar runt Jupiter mellan de galileiska och de yttre månarna på ett avstånd mellan 11 000 000 och 13 000 000 kilometer med en lutning på ca 27,5°.

I den grekiska mytologin var Himalia en nymf som fick tre söner tillsammans med Zeus.

Omloppsbana 
Himalia, som är den största medlemmen i sin grupp, kretsar på ett avstånd som varierar mellan 11,4 och 13 miljoner kilometer med inklination på ungefär 27,5°.

Fysiska egenskaper 
Himalia ser ut att vara neutralt färgad (grå), likt flera andra medlemmar i dess grupp, med ett färgindex på B-V=0.62, V-R= 0.4, likt en C-typ asteroid. Mätningar gjorda av Cassini bekräftar ett normalt spektrum, med en liten absorption vid 3 μm som kan indikera närvarandet av vatten.

Utforskning 
I november 2000 tog Cassini–Huygens som var på väg till Saturnus ett flertal bilder av Himalia, bl.a. från ett avstånd av 4,4 miljoner kilometer. Månen täcker endast några pixlar men ser ut att vara ett avlångt objekt, med axlar på 150 ± 20 och 120 ± 20 km, nära de uppskattningar man gjort från jorden.

I februari och mars 2007 tog rymdsonden New Horizons en serie bilder av Himalia. Himalia befann sig ungefär 5 miljoner kilometer från New Horizons när bilderna togs. Även på denna bild är Himalia bara några pixlar stor.

Källor

Externa länkar 
Himalia Profile av NASA's Solar System Exploration
  The Jupiter Satellite Page
 Jovian Satellite Fact Sheet

Jupiters månar
Månar
Astronomiska upptäckter av Charles Dillon Perrine
Astronomiska upptäckter 1904
Antics

Antics, det andra musikalbumet av Interpol, släppt den 27 september, 2004.

Låtar på albumet
 "Next Exit" (3:20)
 "Evil" (3:35)
 "NARC" (4:07)
 "Take You On A Cruise" (4:54)
 "Slow Hands" (3:04)
 "Not Even Jail" (5:46)
 "Public Pervert" (4:40)
 "C'mere" (3:11)
 "Length Of Love" (4:06)
 "A Time To Be So Small" (4:51)

Musikalbum 2004
Abbott (efternamn)

Abbott är ett efternamn inom den engelskspråkiga världen och kan syfta på flera personer. Den katolska kyrkotitel, som har betydelsen "föreståndare för munkkloster" stavas med ett t och återfinns på abbot.

 Abbott och Costello, amerikanskt komikerpar

 Berenice Abbott (1898–1991), amerikansk fotograf
 Bud Abbott (1895–1974), amerikansk skådespelare

 Cam Abbott (född 1983), kanadensisk inshockeyspelare och tränare
 Charles Abbott, 1:e baron Tenterden (1762–1832), brittisk rättslärd
 Chris Abbott (född 1983), kanadensisk ishockeyspelare och sportchef
 Christopher Abbott (född 1986), kanadensisk skådespelare

 Des Abbott (född 1986), australisk landhockeyspelare
 Diane Abbott (född 1953), brittisk parlamentsledamot

 Edith Abbott (1876–1957), amerikansk kvinnoaktivist
 Edwin Abbott Abbott (1838–1926), brittisk författare och teolog 
 Emma Abbott (1850–1891), amerikansk operasångerska, sopran

 Francis Lemuel Abbott (1760–1803), brittisk porträttmålare
 Frank Frost Abbott (1860–1924), amerikansk antikhistoriker

 George Abbott (regissör) (1887–1995), amerikansk producent, regissör och skådespelare
 Gilbert Abbott à Beckett (1811–1856), brittisk författare
 Greg Abbott (född 1957), amerikansk politiker, republikan, guvernör i Texas

 Hannah Abbott, rollfigur i Harry Potter
 Horace Abbott (1806–1887), amerikansk industri- och bankman

 Jacob Abbott (1803–1879), amerikansk författare
 Jessica Abbott (född 1978), kanadensisk-svensk evolutionsbiolog
 John Abbott (1821–1893), premiärminister i Kanada (1891–92)
 John Abbott (skådespelare) (1905–1996), brittisk skådespelare
 John Stevens Cabot Abbott (1805–1877), amerikansk författare
 John White Abbott (1763–1851), engelsk målare
 Joseph Carter Abbott (1825–1881), amerikansk politiker, republikan, senator för North Carolina

 Lemuel Abbott (omkring 1730–1776), engelsk präst och poet
 Lemuel Francis Abbott (1760–1803), brittisk porträttmålare
 Lyman Abbott (1835–1922) amerikansk författare

 Megan Abbott (född 1971), amerikansk littteraturforskare och författare
 Monica Abbott (född 1985), amerikansk softbollspelare

 Spencer Abbott (född 1988), kanadensisk ishockeyspelare

 Tank Abbott (född 1965), amerikansk wrestlare
 Tony Abbott (född 1957), australisk politiker

 William Louis Abbott (1860–1936), amerikansk läkare och naturforskare

Se även 
 Abbot (efternamn)
 Abbott
 Abbot

Engelska efternamn
Efternamn som syftar på yrken
Valla

Valla kan syfta på:

Geografi

Frankrike 
 La Valla-en-Gier – en kommun i departementet Loire i Frankrike
 La Valla-sur-Rochefort – en kommun i departementet Loire i Frankrike

Italien 
 Vallà – en ort i provinsen Treviso i Italien,

Sverige 
 Valla, Katrineholms kommun – en tätort i Katrineholms kommun
 Valla kyrka, Södermanland – en kyrkobyggnad som tillhör Katrineholmsbygdens församling
 Anstalten Valla – en tidigare kriminalvårdsanstalt i Katrineholms kommun
 Valla, Bräcke kommun – en by i Bräcke kommun
 Valla, Täby kommun - en kommundel i Täby kommun
 Valla, Östersund – en stadsdel i Östersund
 Valla, Krokoms kommun – en by i Offerdal, Krokoms kommun
 Valla och Gålby – en småort i Kinda kommun
 Valla socken – Bohuslän
 Valla församling – en församling i Göteborgs stift
 Valla kyrka, Bohuslän
 Valla landskommun – en f.d. kommun i dåvarande Göteborgs och Bohus län
 Valla tingslag – ett gammalt tingslag i Västergötland
 Valla, Linköping – en stadsdel i Linköping
 Campus Valla – Linköping
 Valla fritidsområde – ett fritidsområde i Linköping
 Vallaskogen – ett naturreservat i stadsdelen Östra Valla, Linköpings kommun
 Valla folkhögskola – Linköping
 Kulturföreningen Valhall Ungdomens Hus – Valla ungdomens hus i Falun
 Valla gård - en tidigare gård i Årsta i södra Stockholm
 Valla torg – öppen plats i Årsta
 Valla, Röks socken – herrgård i Ödeshögs kommun.

Österrike 
 Det ungerska namnet för Wallern im Burgenland – en ort och kommun i förbundslandet Burgenland

Personer 
 Esat Valla – kosovoalbansk konstnär
 Gerd-Liv Valla – norsk tidigare LO-ledare och justitieminister
 Jean-Claude Valla – fransk författare
 Lorenzo Valla – italiensk renässanshumanist
 Trebisonda Valla – italiensk friidrottare
 Anders Andersson i Valla-Sörgården, svensk gästgivare och riksdagsman

Övrigt 
 -valla – ett svenskt ortnamnsefterled
 Skidvalla – en typ av klister som påförs en skidas undersida
 Valla djur, se vallning
 Stora Valla – en fotbollsanläggning i Degerfors
 Athysanella valla – insektsart
 Linköpings VC (Team Valla) – en volleybollklubb
 Valla-Ljots saga – en av islänningasagorna
Anstalten Valla

Valla var en öppen kriminalvårdsanstalt i Valla i Sköldinge församling  i Katrineholms kommun. 

Valla
Katrineholms kommun
Protister

Protister är enkla, oftast encelliga, eukaryota organismer som varken är svampar, växter, eller djur. Gruppen omfattar bland annat protozoer, slemsvampar och olika former av alger. Protister (Protista), utgjorde i den äldre systematiken ett eget rike, men gruppen är inte i modern mening monofyletisk, utan parafyletisk. Det betyder att protisterna inte är närmare släkt med varandra än de är med de andra eukaryoterna som växter och djur.

Protister spelar en fundamental roll i både terrestra och marina ekosystem. Mikroalger är till exempel viktiga primärproducenter i haven medan många andra protister är predatorer och kontrollerar på så sätt populationen av mikroorganismer. Många protister är också parasiter på djur, ett exempel på detta är malariaparasiten Plasmodium. Andra angriper växter, som potatisbladmögel (Phytophthora infestans).

Vetenskapen om protister kallas för protistologi.

Traditionell klassificering 
De senaste 110 åren, fram till nyligen, delades protisterna upp i olika grupper baserat på likheter med de andra eukaryotrikena: 
 Protozoer, djurliknande
 Alger, växtliknande 
 Slemsvampar, svampliknande 
Det fanns betydande överlapp mellan dessa grupper och numera görs den systematiska indelningen med utgångspunkt från härkomst (fylogeni), vilket gör att begreppet "protister" inte längre är meningsfullt som systematiskt begrepp.

Fylogenetisk klassificering 

Klassificeringen av de forna protisterna är fortfarande stadd i relativt snabb förändring. Systematiker arbetar med att definiera monofyletiska grupper, baserade på genetiska data, biokemi och mikroskopiska strukturer. Eftersom protisterna i sin helhet är en parafyletisk grupp, tenderar de nya systemen dela in dem på helt nya sätt, där vissa grupperas med djur och svampar, medan andra grupperas med växter.  

Senare arbete, främst med DNA-data, börjar konvergera mot en indelning av eukaryota organismer i följande fem supergrupper, även om alla detaljer mellan och inom grupperna inte är helt klarlagda.:

”Protisterna” är alltså uppsplittrade mellan fem nya grupper, där de blandas med de andra traditionella rikena av eukaryoter.

Referenser 

 
Föråldrade taxa
Wikipedia:Basartiklar
Mordvinien

Mordvinien (ryska: Респу́блика Мордо́вия, erzya: Мордовской Республикась, Мокшэрзянь Республика moksja: Мордовскяй Республикась) är en delrepublik i Ryssland. Folkmängden uppgår till strax över 800 000 invånare, på en yta av 26 117 kvadratkilometer. Huvudstad är Saransk och en annan stor stad är Ruzajevka. En stor del av invånarna tillhör den finsk-ugriska folkgruppen mordviner. De talar de två finsk-ugriska språkvarieteterna moksja och erzya, som ofta sammanfattas i begreppet mordvinska, men som har olika ortografi och skild litteratur. Ungefär två tredjedelar av de mordvinsktalande bor utanför Mordvinien.

Administrativ indelning 
Mordvinien är indelad i 3 städer och 22 rajoner.

¹Omfattar staden samt omgivande orter och/eller landsbygd under stadens administration.

Se även 
Mordviniens flagga

Källor

Externa länkar
Ciliater

Ciliater (Ciliata, Ciliophora), på svenska flimmerdjur eller infusionsdjur, är frilevande encelliga organismer som tillhör gruppen alveolater. De förekommer i alla typer av vatten, främst näringsrika. De viktigaste synapomorfierna för ciliaterna är multipla flimmerhår, cilier, i bestämda konfigurationer runt cellen, samt förekomsten av två heteromorfa cellkärnor. Fylogenetiska analyser visar att ciliaterna vek av från alveolaternas stamträd före uppdelningen av dinoflagellater och apicomplexer. Toffeldjur (Paramecium) är ett exempel på ciliater.

Cellstruktur 
 Ciliaternas celluppbyggnad är betydligt mer komplicerad jämfört med andra encelliga eukaryoters. Storleken är oftast mellan 0,01 och 0,1 mm, beroende på art. De rör sig med hjälp av trådlika utskott - flimmerhår eller cilier. Dessa cilier ger i allmänhet en mer precis rörelse jämfört med flageller. Munrännan omges också av cilier, vars rörelser bildar vattenströmmar som fångar in födan, främst bakterier och växtplankton. Till skillnad från många andra encelliga eukaryoter kan ciliaterna ofta kännas igen direkt under ett ljusmikroskop. 

De två heteromorfa cellkärnorna (mikrocellkärnan och makrocellkärnan) är funktionellt sätt autonoma. Hos toffeldjuret Paramecium sker sexuell, genetisk rekombination genom konjugation (liknande konjugation i bakterier) följt av utbyte av mikrocellkärnor. Makrocellkärnorna uppstår sedan genom upprepad mitos.

Ekologi 
Ciliaterna finns i nästan alla upptänkliga miljöer där eukaryoter lever. De är i allmänhet predatorer, även om vissa parasitiska arter finns (de sistnämnda kan till exempel leva i fiskar). Några arter innehåller fotosyntetiserande endosymbionter. Exempelvis innehåller Mesodinium rubrum en rekylalg som endosymbiont.

Ciliaternas ekologiska betydelser beror delvis på att de är viktiga näringsombildare i marken, till exempel genom att de äter bakterier. Ciliatfloran kan också användas som bioindikator, som kan visa graden av förorening i marken.

Källor 

Protister
Amöbadjur

Amöbadjur (Rhizopoda) är en stam urdjur som lever av bakterier och mikroorganismer. Amöbadjuren bär temporära utskott kallade pseudopodier för sin förflyttning och för att äta sin föda (av grekiska ψευδοπόδια, sammansatt av ψευδός, 'falska', 'oäkta'; och πόδια, 'fötter').

Det finns två understammar: amöbor och foraminiferer.

Protister

pl:Sarkodowe
Klass (biologi)

Klass är en grupp inom stammarna inom det hierarkiska systemet i biologin. En klass består av en eller flera ordningar, vilka delas in i familjer.

Grupperingar kan även göras mellan klasser och stammar. En sådan grupp av klasser kallas överklass (även kallad superklass).

Mellan klasser och ordningar kan också grupperingar göras. Klasser kan delas upp i flera underklasser (även kallade subklasser). En undergrupp kan i sin tur delas upp i flera infraklasser.

Systematik
Lars Lennart Forsberg

Ej att förväxla med Lars Forsberg eller Lars Ragnar Forssberg.
Lars Lennart Forsberg, född 31 juli 1933 i Stockholm, död 3 januari 2012 i Ystad, var en svensk regissör, manusförfattare, kompositör och filmproducent. Hans karriär varade i över 50 år och han växlade mellan spelfilm och dokumentärer. Forsberg använde bägge sina förnamn i sitt professionella liv för att inte förväxlas med Lars Forsberg som också var filmare.

Biografi 
Lars Lennart Forsberg tilldelades en Guldbagge 1969 i kategorin bästa regi för debutfilmen Misshandlingen. Han fick även en Guldbagge år 2000 för dokumentärfilmen Min mamma hade fjorton barn som byggde på den egna familjens historia. Den mest omtalade av hans produktioner blev filmatiseringen av Stig "Slas" Claessons Vem älskar Yngve Frej? med Janne "Loffe" Carlsson i huvudrollen. Forsberg regisserade även SVT:s julkalender 1971, Broster, Broster!

Forsberg blev 2011 diagnosticerad med cancer men arbetade in i det sista med dokumentärfilmen Pensionärerna för SVT, med planerad visning under 2012.

Han var far till Ebba Forsberg, Agnes Lidbeck och Caspar Forsberg samt bror till Hertha Hillfon och Marianne Hall.

Roller
2000 – Min mamma hade fjorton barn – berättare/intervjuare

Regi

Manus
1970 – Inkräktaren
1976 – På palmblad och rosor
1977 – Måndagarna med Fanny
1979 – Kristoffers hus

1981 – Tuppen
1983 – Henrietta
1986 – Hassel – Anmäld försvunnen 

2000 – Min mamma hade fjorton barn
2002 – Havet har inget minne
2005 – Störst av allt
2007 – Kyrie Eleison

Producent
2005 - Störst av allt
2007 - Kyrie Eleison

Foto
1969 - Misshandlingen
1970 - Inkräktaren
1988 - Kråsnålen
2002 - Havet har inget minne

2005 - Störst av allt

Filmmusik
1977 - Måndagarna med Fanny
1983 - Henrietta
1988 - Kråsnålen
2000 - Min mamma hade fjorton barn
2005 - Störst av allt

Referenser

Externa länkar
Forsberg skriver om de första tio åren som tv-filmare

Svenska filmmusikkompositörer
Svenska filmproducenter
Svenska manusförfattare
Svenska filmregissörer
Födda 1933
Män
Avlidna 2012
Manusförfattare från Stockholm
Guldbaggen för bästa regi
Fotografer från Stockholm
Regissörer från Stockholm
Musiker från Stockholm
Regissörer vars film vunnit Guldbaggen för bästa dokumentärfilm
AB Flygindustri (Limhamn)

Denna artikel handlar om Junkers flygplansfabrik i Limhamn. För segelflygtillverkaren, se AB Flygindustri (AFI).

AB Flygindustri (Afi) var en flygplanstillverkare i Limhamn i Sverige.

AB Flygindustri startades 15 januari 1925 för att tillverka Junkers flygplan på licens. Företaget upphörde 15 juni 1935.

Den tyska flygindustrin var hårt kringskuren efter första världskriget. Tyska flygbolag fick inte operera med flermotoriga flygplan, och under en period var det totalförbud att tillverka flygplan. 1921 lättade reglerna något, civila flygplan fick tillverkas efter godkännande av en internationell kontrollkommission om de uppfyllde vissa regler. För att kringgå dessa regler och utveckla de flygplan man ville flyttade flera flygplanstillverkare utomlands. 1922 startade Junkers en stor fabrik i Fili utanför Moskva i Sovjetunionen men efter att ha kommit på kant med de sovjetiska myndigheterna stängdes fabriken i mars 1925.

Redan 1924 tog Hugo Junkers kontakt med bröderna Carl och Adrian Florman som startat flygbolaget AB Aerotransport och förhörde sig om de kunde tänka sig ett samarbete och starta en fabrik för tillverkning av flygplan i Sverige. Junkers ägde 82% av företaget, men eftersom dåtidens lagstiftning förbjöd utländska medborgare att inneha större andel än 50%, var 32% registrerade på svenska bulvaner.

I och med att Afi bildades, kunde Junkers starta tillverkning av större och motorstarkare trafikflygplan, samt genomföra modifiering och utveckling av militära flygplanstyper. Många av komponenterna till flygplanen var tillverkade vid Junkers fabrik i Dessau för att sedan slutmonteras av Afi i Limhamn. Det förekom till och med att hela flygplan med svenska registreringar besiktigade av den svenska luftfartsinspektionen rullade ut från fabriken i Dessau.

Verksamheten bedrevs på ett före detta skeppsvarv i Limhamn med maskiner från Dessau. När företaget startades var större delen av personalstyrkan tysk, men vid nyanställningar valdes svensk arbetskraft, som utbildades inom företaget. Personalstyrkan var i slutet av 1925 ca 460 personer. 1935, när militära aktiviteter åter skedde öppet i Tyskland, beslöts det att Afi skulle avvecklas.

Afi tillverkade ca 30 hela flygplan och ca 40 flygplan som delvis var tillverkade i Dessau, till detta kommer 85 plan, som modifierades eller monterades av komponenter från Tyskland. Bland exportkunderna från Afi märks Kina 30 st, Sovjet 25 st, Tyskland 24 st, Colombia 10 st, Chile 8 st, Finland 7 st Argentina och Portugal 5 st vardera, Grekland 4 st Japan 3 st, Jugoslavien 2 st, samt Venezuela, Spanien, Italien, Österrike och Norge ett flygplan vardera.

För övningsflygning och utprovning levererades i maj 1930 tre Junkers K 47 till det då hemliga Tyska arméns flygetablissemang i Lipetsk, Sovjetunionen.

Flygplandtyper tillverkade helt eller delvis vid Afi:
 Junkers G 24
 Junkers R 42/ K 30 
 Junkers K 53/ A 35
 Junkers K 37
 Junkers K 39
 Junkers F 13
 Junkers K 47
 Junkers W 33 
 Junkers K 43
 Junkers A 50 
 Junkers Ju 52/3m
 Junkers W 34h

Alla flygplan med benämningen K är militära, medan övriga är civila.

Flygindustri
Flygindustri
Sveriges industrihistoria
Duraluminium

Duraluminium eller duralumin är en härdbar aluminiumlegering som består av 3,5-5,5% koppar och 0,5–0,8% mangan, 0,5% magnesium och resten aluminium. 

Duraluminium har något sämre styrka än stål, men betydligt lägre densitet och används till stor del av flygindustrin. Duraluminium uppfanns och patenterades av Wilm år 1911.

Duraluminium härdar enbart om det kyls snabbt från en temperatur något över 500 °C. Draghållfasthet upp till 455 MPa.

Källor 

Legeringar
Störst av allt (film)

Störst av allt är en svensk dramafilm från 2005 i regi av Lars Lennart Forsberg. I huvudrollerna ses Sven Wollter, Frida Hallgren och Sven-Bertil Taube. Filmen hade premiär hösten 2005.

Rollista i urval 
 Frida Hallgren - Anna Wass, journalist
 Sven-Bertil Taube - Gunnar
 Sven Wollter - Aron
 Anneli Martini - Ylva
 Calle Carlswärd - Torsten
 Lars-Erik Berenett - bagman
 Eric Ericson - Leslie
 Olof Buckard - festtalare

Externa länkar 

 

Filmer 2005
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Lars Lennart Forsberg
Svenskspråkiga filmer
Ryttarstaty

En ryttarstaty är en skulptur som avbildar en person till häst.

Ryttarstatyer har under epoker i historien varit en vanlig form att avbilda regenter och fältherrar.

I Sverige finns tio klassiska ryttarstatyer, om man räknar in den medeltida allegoriska avbildningen av Sten Sture den äldre i träskulpturen Sankt Göran och draken i Storkyrkan i Stockholm med en replik i brons på Köpmantorget i Stockholm.

Sju av ryttarstatyerna avbildar de fem kungarna Karl IX, Gustav II Adolf, Karl X Gustav, Karl XIV Johans ryttarstaty och Karl XV. En avbildar en fältherre, Magnus Stenbock i Helsingborg, och en avbildar en kavallerist från 1600-talet i Smålands ryttare i Eksjö.

Under senare decennier har tillkommit ett stort antal modernare hästskulpturer, med eller utan ryttare.

I Helsingfors finns Marskalk Mannerheims ryttarstaty från 1960.

I Danmark finns sexton ryttarstatyer, varav tolv av regenter. Flest statyer finns av bland annat fem av Kristian IX är avbildad på så många som fem ryttarstatyer.

I Odense finns en ryttarstaty av unionsdrottningen Margareta, en av de få som finns med kvinnliga ryttare.

Den första ryttarstatyn i Norden restes på Kongens Nytorv i Köpenhamn 1688. Den var ett verk i bly av den franske bildhuggaren Abraham César Lamoureux med porträtt av Kristian V. Den nuvarande statyn är en kopia i brons, som restes 1946.

Faktoid 
Enligt sägnen har det funnits en tradition att avbilda hästen med två hovar i marken om ryttaren har dött på slagfältet, tre om ryttaren har dött av sår från strid, och alla fyra om ryttaren har dött på annat sätt. Statistik för ryttarstatyer ger inget stöd för att någon sådan tradition skulle ha funnits.

Litteratur
Hjalmar Friis: Rytterstatuens Historie i Europa. Fra Oldtiden intil Thorvaldsen. Kopenhagen 1933
Carl Felding: Nordens ryttarstatyer, Helsingborg 1998,

Se även
Skulpturer av svenska regenter

Källor

Noter

 
Skulpturtyper
Styrketräning

Styrketräning är träning med fokus på att höja styrkan, anaeroba uthålligheten samt storleken av kroppens muskler. Korrekt utförd träning kan även stärka kroppens skelett, senor och ligament.

Den belastning (även kallat intensitet) man tränar med vid styrketräning, relativt muskelns maximala styrka, spelar stor roll för hur styrkan och muskelvolymen påverkas av träningen. Detta uttrycks ofta i "repetitioner" eller "max rep", som innebär att man tränar med den största belastning som man förmår göra ett visst antal repetitioner av övningen.

Antalet repetitioner som genomförs påverkar vilken typ av styrka man får. En studie jämförde 3–5, 9–11 och 20–28 repetitioner. Den visade att störst styrka fick de som endast gjorde 3–5 repetitioner och att de som gjorde 20–28 repetitioner fick störst uthållighet. Såväl de som gjorde 3–5 som de som gjorde 9–11 repetitioner fick hypertrofierade muskelceller. En metastudie som jämfört flera olika studier fann att man för maximal styrka bör göra fyra repetitioner per muskelgrupp. För otränade tre gånger i veckan med 60 % av max och för tränade två gånger per vecka med 80–85 % av max.

McLester et al. visade att träning tre gånger i veckan gav bättre resultat i både styrka och volym jämfört med en gång i veckan.

Se även
1RM
Styrketräningsövning
Kraftsport

Källor

Externa länkar

Träning
 
Fysioterapi
Frang Bardhi

Frang Bardhi (1606–1643; på latin Franciscus Blancus; på italienska Francesco Bianchi) var en tidig albansk biskop och en känd författare.

Bardhi föddes antingen i Kallmet eller i Nënshat nära Lezha i Zadrimaregionen i norra Albanien. Han kom från en familj högt uppsatt inom den katolska kyrkans hierarki och bistod med tjänstemän till Republiken Venedig.

1606 reste Bardhi till Loreto i Italien för att studera teologi vid Illyriska kollegiet, och sedan även vid det påvliga kollegiet i Rom.

1636 utsågs han till biskop över Sapa och Sarda, troligen tack vare familjeinflytande. Från 1637 skickade han rapporter till Propagandakongregationen som innehöll information om hans stift, kyrkans ställning, utvecklingen i Albanien och albanska sedvänjor. 1641 flyttade han tillbaka till Rom, där han avled två år senare.

Bardhi är ihågkommen som den sannolikt förste som skrivit ett albanskt lexikon, Dictionarium Latino-Epiroticum, Rom 1635 (Latinskt-Epirotiskt lexikon). Ordboken innehöll 5640 ord. Bardhi skrev på latin även en biografisk avhandling om Skanderbeg för att motbevisa påståendet av en bosnisk biskop som hävdade att Skanderbeg hade bosniskt ursprung.

Källor

Fotnoter

Se även
Albansk litteratur

Albanska författare
Personer från Lezha
Personer i Albanien under 1600-talet
Personer i Italien under 1600-talet
Födda 1606
Avlidna 1643
Män