kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mattias Soop

Mattias Soop, född 7 september 1585, död 1 juni 1653, friherre Soop af Limingo, riksråd. 
Herre till Mälsåker. Son till riksrådet Hans Åkesson Soop och Elin Kagg.
Efter en längre utrikes resa och en tid var varit militär utnämndes Mattias Soop 1615 till hovmarskalk hos Gustaf II Adolfs moder, änkedrotting Kristina. 1616 utnämndes han till hovmarskalk hos hertig Carl Filip och samma år till lagman i Värmlands lagsaga. 1627 blev han utnämnd till medlem i riksrådet.
Utsågs till ståthållare på Kalmar slott 1630, och 1634 till Ståthållare över Ingermanland. Ingick som svenskt ombud de underhandlingar som föregick freden i Brömsebro.

Far till riksrådet Gustaf Soop. Han upphöjdes till friherre  1651.

Referenser
https://archive.is/20120906094638/http://www.malsaker.nu/slottet/malsakers-historia , läst 18 november 2008
http://soop.org/historik.html , läst 18 november 2008
http://runeberg.org/anrep/4/0038.html
https://slottsguiden.info/slottdetalj.asp?id=24

Födda 1585
Avlidna 1653
Svenska riksråd under 1600-talet
Män
Mattias
Lagmän i Värmland
Svenska friherrar
Sertab Erener

Sertab Erener, född 4 december 1964 i Istanbul i Turkiet, är en turkisk sångerska. Erener är en välkänd artist i Turkiet. I Europa är hon mest känd för vinsten i Eurovision Song Contest 2003 med låten Everyway That I Can som hon skrev tillsammans med Demir Demirkan.

2005 blev låten under TV-galan Congratualtions framröstad som en av de tio bästa Eurovisionslåtarna någonsin. Sertab tävlade i den nationella uttagningen till ESC redan 1989 och 1990. Hennes debutskiva kom 1992. Hon har genom åren sjungit duett med Ricky Martin, José Carreras, Ruslana och grekiska Mando, som hon även tävlade mot i Eurovision Song Contest 2003.

2005 var hon med i soundtracket till filmen Crossing The Bridge, bland annat med sin egen version av Madonnas Music.

2007 gav hon ut samlingsskivan The Best of Sertab Erener.

Diskografi

Studioalbum

Externa länkar
 Sertab Erener - Officiell Webbplats
 

Födda 1964
Turkiska popsångare
Artister som vunnit i Eurovision Song Contest
Artister som representerat Turkiet i Eurovision Song Contest
Kvinnor
Levande personer
Deltagare i Eurovision Song Contest 2003
Personer från Istanbul
Erik Åkesson Soop

Erik Åkesson Soop, född 1613, död 1674 på Hammar i Värmland, var en svensk adelsman och landshövding i Uleåborgs län 1644–1648. 

Erik Soop, som var son till häradshövdingen Åke Soop (1584-?), hade stora godsinnehav och var bland annat herre till Kolltorp i Gerums socken, Holtetorp i Lindärva socken, Svaneberg i Lugnås socken, Hästhalla i Skallmeja socken och Onsjö i Vassända socken, allt i Västergötland. Han hade även gods i Värmland, bland annat Hammar.

Erik Soop dömdes 1651 av Svea hovrätt till 1000 daler silvermynt i böter för att ha haft utomäktenskapligt umgänge med landshövdingehustrun Elisabeth Catharina Kyle, född von der Lühe, vilken i samband därmed också blev skild från sin make Hans Claesson Kyle. Erik Soop och Elisabeth Catharina Kyle rymde efter detta utomlands där de vigdes i hemlighet men förklarades landsflyktiga. 1653 fick de dock tillåtelse att återvända till Sverige mot löfte att hålla sig på sina gods i Värmland.

Barn:
Åke, f. 1652; kapten; död 1728
Göran Soop; kommendör; död 1690
Arvid; överstelöjtnant; död 1719

Källor

Elgenstiernas svenska adels ättertavlor

Landshövdingar i Uleåborgs län
Män
Födda 1613
Avlidna 1674
Erik Åkesson
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Teach-In

Teach-In (av eng. ord för "antikrigsprotest") var en musikgrupp från Nederländerna som startades i Enschede 1968. Gruppen upplöstes 1980.

Teach-In är mest kända för att ha vunnit Eurovision Song Contest 1975 med bidraget Ding-A-Dong. I denna uppsättning av gruppen var Getty Kaspers, John Gaasbeek, Chris de Wolde och Ard Weeink med.

Diskografi

Album
1974: Roll Along [CNR Records]
1975: Festival [CNR]
1975: Get On Board [CNR]
1977: See the Sun [Negram]
1979: Teach In (Greenpeace) [CNR]

Singlar
1971: "Spoke the Lord Creator" / "Darkness of Life"  [CBS]
1971: "Can't Be So Bad" / "Take Me to the Water"  [CBS]
1972: "So Easy to Sing" / "My Name is Honey" [CBS]
1974: "Fly Away" / "Bye Bye Bye"  [CNR]
1974: "In the Summernight" / "Old Friend Goodbye"  [CNR]
1974: "Tennessee Town" / "There Ain't No Time"  [CNR]
1975: "Ding-A-Dong" / "Ik heb geen geld voor de trein"  [CNR]
1975: "Ding-A-Dong" / "The Circus Show"  [CNR]
1975: "Goodbye Love" / "Sailor Man"  [CNR]
1976: "Rose Valley" / "Lala Love Song"  [CNR]
1976: "Upside Down" / "Please Come Home" [Negram]
1977: "A Ride in the Night" / "A Wonderful Feeling"  [Negram]
1977: "See the Sun" / "All Around" [Negram]
1977: "My Rock & Roll Song" / "Our Story" [Negram]
1978: "Dear John" / "Instrumental John" [CNR]
1979: "The Robot" / "Wellcome Back" [CNR]
1979: "Greenpeace" / "Greenpeace Part 2" [CNR]
1980: "Regrets" / "Things We Say"  [RCA]
1980: "Bad Day" / "I Wish You All The Luck" [RCA]

Artister som vunnit i Eurovision Song Contest
Artister som representerat Nederländerna i Eurovision Song Contest
Musikgrupper bildade 1968
Musikgrupper upplösta 1980
Nederländska popgrupper
Deltagare i Eurovision Song Contest 1975
Labrador (skivbolag)

Labrador, ett svenskt skivbolag med säte i Stockholm, som specialiserar sig på indiepop.

Historia
Labrador grundades av Bengt Rahm 1997 i Malmö. Förebilder var nischade brittiska skivbolag och svenska fanzine som Ett Noll Ett och Benno. Ett av de första band att signeras var svenska Club 8. Club-8 medlemmen Johan Angergård drev sedan tidigare skivbolaget Summersound Recordings tillsammans med medlemmar från bandet Acid House Kings. Inom kort slogs Summersound och Labrador samman till Labrador Records och det nya bolagets säte förlades till Stockholm.

Johan Angergård blev ansvarig för "allt som hade med musiken att göra" medan grafikern Mattias Berglund tog hand om omslag, hemsida och affischer. Bengt Rahm kvarstod som delägare.

Artister

Nuvarande (2012)
 Acid House Kings
 Amanda Mair
 Club 8
 Det vackra livet
 [ingenting]
 Irene
 The Legends
 Little Big Adventure
 The Mary Onettes
 Pallers
 Pelle Carlberg
 The Radio Dept.
 Sambassadeur
 Starlet
 Suburban Kids with Biblical Names

Tidigare 
 Aerospace
 Afraid of Stairs
 Airliner
 Chasing Dorotea
 Cinnamon
 Corduroy Utd.
 Douglas Heart
 Edson
 Happydeadmen
 Johan Hedberg
 Lasse Lindh
 Laurel Music
 Leslies
 Loveninjas
 Mondial
 Ronderlin
 The Sound of Arrows
 South Ambulance
 Tribeca
 Waltz for Debbie
 Wan Light

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Skivbolag och skivmärken bildade 1997
Svenska skivbolag och skivmärken
Suburban Kids with Biblical Names

Suburban Kids with Biblical Names (engelska: "Förortsungar med bibliska namn") är en duo från Haninge i Sverige. Gruppen bildades i slutet av 2003 och består av Johan Hedberg och Peter Gunnarsson. Bandet ligger på skivbolaget Labrador. 

Bandets låtar innehåller vardagliga betraktelser och handlar ofta om livet i staden ur en ung vuxens perspektiv. Deras musik definieras ibland som indiepop och tweepop.

Bandnamnet är taget från texten till Silver Jews låt "People".

Diskografi

Album 
 2005 - #3

EP 
 2004 - #1
 2005 - #2
 2009 - #4

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Svenska indiepopgrupper
Pistvakt (film)

Pistvakt är en svensk film från 2005 i regi av Stephan Apelgren. Filmen hade svensk premiär den 7 oktober 2005. Filmen är en uppföljare till TV-serien Pistvakt - En vintersaga.

Handling 
Bröderna Sven-Erik (Sven-E, Lennart Jähkel), Jan-Erik (Jan-E, Jacob Nordenson) och Olof (Olle, Tomas Norström) Marklund jobbar som pistvakter i Svartlien. Deras far, Stor-Erik (Sten Ljunggren), har avlidit och efter begravningen tar skidortens föreståndare, Bengt-Hans, till sist mod till sig och bjuder med pistvakternas mor Gudrun på en förlovningsresa. Jan-E ser fram emot det stora arvet från sin far, och förbereder sig för ett nytt liv i lyx och överflöd. Det blir dock inte som han tänkt sig. Stor-Erik var inte alls den Sven-E lurat i sina bröder att han var, och Jan-E blir så ursinnig över lögnerna att han ger sig av hemifrån. När allt fallit samman och det är som mörkast i Svartlien, inträffar dock något som vänder pistvakternas liv åt ett helt annat håll. Detta samtidigt som ett blodtörstigt odjur smyger runt i mörkret utanför. De tre bröderna ställs inför större prövningar än någonsin tidigare.

Om filmen 
Pistvakt spelades in hösten 2004 i Arcushallen i Luleå. Den hade premiär den 7 oktober 2005, och fick genomgående negativa recensioner av kritikerna. Bland annat skrev Jens Peterson i Aftonbladet:

Trots den negativa kritiken blev Pistvakt den mest sedda svenska filmen år 2005.

Rollista (i urval) 
Sten Ljunggren - Stor-Erik Ivar Marklund
Lennart Jähkel - Sven-Erik "Sven-E" Ivar Marklund
Jacob Nordenson - Jan-Erik "Jan-E" Ivar Marklund
Tomas Norström - Olof "Olle" Ivar Marklund
Barbro Oborg - Gudrun Marklund
Pierre Lindstedt - Bengt-Hans "Beng-Ha"
Carl-Magnus Dellow - Yngve Bäck
Amanda Uusitalo - Lillemor/Elin

Källor

Externa länkar 

Filmer 2005
Svenska komedifilmer
Svenska Lappland på film
Filmer i regi av Stephan Apelgren
Svenskspråkiga filmer
Lars Ulfsson

Lars Ulfsson kan syfta på flera olika personer:

Lars Ulfsson (Ama), död efter 1350
Lars Ulfsson (Aspenäsätten), död 1445
Bengt Gylta

Bengt Gylta kan syfta på

Bengt Gylta (1400-talet), lagman i Västergötland
Bengt Gylta (död 1520)
Bengt Gylta (1514-1574)
Gustav Eriksson

Gustav Eriksson, Gustaf Ericsson med flera stavningar kan syfta på

 Gustav Vasa (cirka 1496-1560), kung av Sverige
 Gustav Eriksson Leijonhufvud (15–1600-tal), svensk landshövding
 Gustav Eriksson Vasa (1568–1607), prins av Sverige
 Gustav Eriksson Stenbock (1575–1629), svenskt riksråd
 Gustaf Eriksson (journalist) (1789–1865), svensk läkare och publicist
 Gustaf Ericsson (folkminnesupptecknare) (1820–1894)
 Gustaf Ericsson i Stockholm (1835–1914), svensk liberal politiker
 Gustaf Erikson i Myckelgård (1840–1914), politiker i lantmannapartiet
 Gustaf Ericsson i Väsby (1851–1921), svensk liberal politiker
 Gustaf Eriksson (skulptör) (1849–1924), skulptör och modellör
 Gustaf Erikson (bilkonstruktör) (1859–1922), "svenska automobilens fader"
 Gustaf Ericson (1861–1935), svensk tidningsredaktör
 Gustaf Eriksson (kyrkoherde) (1863–1958), kyrkoherde och författare
 Gustaf Erikson (1872–1947), åländsk redare
 Gustaf Eriksson (politiker) (1876–1961), svensk politiker
 Gustaf L.M. Ericsson (1880–1965), svensk bilfabrikör
 Gustaf Eriksson (jurist) (1895–1976), svensk jurist
 Gustaf Ericsson (författare och spion) (1900–1967)
 Gustaf Ericson (friidrottare) (1912–1999), svensk friidrottare
 Gustaf Ericson (innebandyspelare) (född 1980), svensk innebandyspelare
Nils Göransson

Nils Göransson kan syfta på:

Nils Göransson Gyllenstierna (1526–1601) – en svensk riksdrots, riksråd och av flera kungar utsedd ståthållare
Nils Göransson Gyllenstierna af Björksund och Helgö (1670–1731) – en svensk militär och ämbetsman
Jaktslott

Jaktslott är slott vars ursprungliga användningsområde huvudsakligen är som bostad i samband med jakt. 

De kallas jaktslott för att de ofta inte har sällskapssalar och andra rum som vanligen förekommer i konventionella slott. Dessa byggnader räknas dock fortfarande som slott på grund av att de är i byggda i slottsliknande stil.

Exempel på jaktslott 
Exempel på jaktslott är Svartsjö slott, Stockeboda gård, Hadeholm, Königshaus am Schachen, Jagdschloss Grunewald och George Seatons jaktslott.

Drottning Kristinas jaktslott i centrala Göteborg är trots namnet inte ett jaktslott.

Litteratur 
 Heiko Laß: Jagd- und Lustschlösser. Kunst und Kultur zweier landesherrlicher Bauaufgaben; dargestellt an thüringischen Bauten des 17. und 18. Jahrhunderts. Imhof, Petersberg 2006,

Se även 
 Lustslott
 Jaktvilla

Slott
Byggnadstyper
Jakt
Sigtrygg Bengtsson (Boberg)

Sigtrygg Bengtsson, son till Bengt Matsson (Boberg) som endast är nämnd 1219 då han redan var död, modern okänd. 

Samma år, 1219, sigillerar Sigtrygg och hans bror Lars ett brev och deras vapensköld blir därmed Sveriges äldsta i sigill bevarade vapen med en urskiljbar sköldteckning.

Sigtrygg var gift två gånger, andra gången med en dotter till Magnus Minnisköld (Hon var halvsyster till Birger jarl).

Barn i första äktenskapet
 Bengt Sigtryggson (Boberg) (1223–1259), möjligen gift med Kristina Tunadotter (Vinstorpaätten) och far till Magnus Kristinasson (Boberg).
 Ulfhild, g m Karl Ingeborgasson (Lejonbalk).

Barn i andra äktenskapet
Karl g m Helena Petersdotter
 N.N. Sigtryggsdotter, g m Knut. (De blev föräldrar till Torgils Knutsson till Aranäs)
 Hafrid g m en man som möjligen hette Gustav, mor till Bengt Hafridsson.

Personer i Sverige under 1200-talet
Män
Födda 1100-talet
Avlidna okänt år
Salt (olika betydelser)

Salt eller SALT kan syfta på:

 Salt – ett mineral som huvudsakligen består av natriumklorid
 Stensalt – mineralformen av natriumklorid
 Bergsalt – mineralformen av natriumklorid
 Vägsalt – ett salt som främst används som halkbekämpningsmedel vid vinterväglag
 Saltdiapir – en massa av stensalt formad som en dom eller plugg
 Saltgruva – en gruva där man bryter salt
 Salthalt – hur mycket salt det finns i en viss mängd vatten
 Saltlag – en vätska med hög salthalt
 Saltsjö – en insjö där salthalten (främst natriumklorid) är betydligt högre än normalt
 Saltöken – en öken blandad av sand och salt
 Saltsug – lust att äta något saltat
 Koshersalt – ett salt med större kornstorlek än vanligt bordssalt
Samtidsmagasinet Salt – en nedlagd tidskrift 1999–2002
 SALT – ett spegelteleskop, se Southern African Large Telescope
 Salt (film) – en film från 2010 med bland annat Angelina Jolie
 Salt (kryptografi) – ett slumpmässigt tillägg till ett lösenord

Kemi
 Salter – jonbundna kemiska föreningar
 Koksalt – ett kemiskt salt med formeln NaCl
 Havssalt – en blandning av jonföreningar som finns i världshaven

Musik
Salt (musikgrupp) – en kristen musikgrupp
Salt (rockband) – ett grungeband
Salt – artistnamnet för en sångerska i rappgruppen Salt-N-Pepa, se Cheryl James
 Salt (Nilla Nielsen) – singelskivan från albumet Higher Ground av Nilla Nielsen 2010

Organisationer
 Salt – barn och unga i EFS – Evangeliska Fosterlands-Stiftelsens barn- och ungdomsorganisation
 SALT – Skandinavisk Akademi för Ledarskap och Teologi, se Akademi för ledarskap och teologi
SALT – två omgångar av förhandlingar och avtal mellan USA och Sovjetunionen om vapenbegränsning, se Strategic Arms Limitation Talks
SALT 1
SALT 2,

Geografi

Frankrike 

 Salt-en-Donzy, departementet Loire i regionen Auvergne-Rhône-Alpes,

Jordanien 

 Qasabat As Salt, departement, Balqa, 
 As Salţ, guvernementshuvudort, Balqa,

Spanien 

 Salt (kommun), Katalonien, Província de Girona, 
 Salt (kommunhuvudort), Katalonien, Província de Girona,

Se även
 Saltning
 Fysiologisk saltlösning
 Balanserad saltlösning

Robotskapade Jordanienförgreningar

bs:So (čvor)
id:Garam
he:מלח
Bengt Nilsson (Färla)

Bengt Nilsson, av Färlaätten, död 1 maj 1546, var riksråd under Gustav Vasa, herre till Bergshammar, Fogdö socken i Södermanland.

Var tillsammans med bland andra Gustav Vasa en av Kristian II:s gisslan som hamnade i dansk fångenskap 1518. Han blev dubbad till riddare vid kung Gustavs kröning 12 januari 1528 och blev medlem av riksrådet 1529. Gift samma år med Bengta Åkesdotter, dotter till Åke Göransson (Tott), varmed säteriet Eka i Uppland kom i hans ägo.

Bengt Nilsson var en ogärningsman som begick en rad brott, som boskapstöld, misshandel och dråp. 1542 dräpte han sin egen hustru. Herr Bengt bestraffades med att avsättas som riksråd, vilket skedde senast 1544, och han förlorade även några gods.

Barn
Åke Bengtsson (Färla), riddare (5/7 1568) och riksråd, barnlös, död 1578.
Kristina Bengtsdotter, gift med Karl Holgersson Gera, tre barn, död 1560.

Referenser
Källor

Säteriet Eka, en kort historik., www.oxenstierna.se, läst 30 september 2008
Bengt O Nilsson: Manus för föredrag angående Eka, Eka-ätten m.m., 26 augusti 2006, www.oxenstierna.se

Noter

Svenska riksråd under 1500-talet
Svenska riddare
Män
Avlidna 1546
Födda okänt år
Personer under äldre vasatiden
Svenska mördare
Fånöätten

Fånöätten är en sentida benämning på svensk medeltida högfrälsesläkt, given efter dess sätesgård Fånö i Löts socken i Uppland.

Som ättens stamfar räknas Karl Tjälfvesson, på fädernet nära besläktad med herr Gere av Venngarn. Han förde i vapnet ett patriarkalkors mellan ett hjorthorn och en avtagande måne. Ätten anses ha utslocknat med kanik i Uppsala Johan Folkesson till Fånö, död 1335 eller 1336.

Släktttavla
Karl Tjälfvesson gifte sig med Ingegärd Filipsdotter (Aspenäsätten) som i sitt vapen förde Aspenäsättens lejonörn. 
En av Karl Tjälfvesson och Ingegärd Filipsdotters döttrar med okänt namn var gift med Johan Elofsson av (Elofssönernas ätt). 
En annan dotter med okänt namn var gift med ärkebiskopen Peter Filipsson. 
En namngiven dotter, Ingeborg Karlsdotter (Fånöätten) bevittnade 1274 faderns godsbyten, och det har föreslagits att hon var gift med Filip Finvidsson (Rumbyätten).
Deras son Peter Karlsson förde faderns vapen omvänt, med hjorthornet i höger fält och den avtagande månen i vänster fält. Peter Karlsson  testamenterar på sitt yttersta den 22 januari 1284 penningar till predikarbröderna i Sigtuna, där han väljer sin lägerstad.
Sonen Jon, eller Johan Karlsson till Fånö  tog upp sin mors vapen, med färgbyte på skölden; I rött en lejonörn av guld.  Johan Karlsson var riksråd och bosatt på Fånö, men hamnade som medlem i folkungaupproret i opposition till Magnus Ladulås och avrättades 1280. Johan Karlsson var gift med ärkebiskop Folke Johansson (Ängel)s systerdotter Ragnhild Erlandsdotter (Finstaätten), och skall ha haft minst en son:
Folke Johansson (död troligen 1313,före 1314), riddare och riksråd. Han blev riddare något av åren 1298–1305. Enligt Erikskrönikan fick Folke Jonsson uppgiften att meddela Tyrgils Knutsson om att han skulle avrättas. Folke Jonsson hade sönerna:
Birger Folkesson, nämnd när han till ärkebiskop Olof säljer mark i Flottsund  dog ogift (barnlös?).
Johan Folkesson till Fånö, kanik i Uppsala 1322, död 1335 eller 1336. han skall ha ärvts av släktingar på mödernet, bland andra Lars Ulfsson (Ama), och ärkebiskopen Peter Filipsson, gift med en dotter till Karl Tjälfvesson (Fånöätten)., löste till sig egendomarna, när han hävdade att han var närmaste arvinge.

Ätten dog troligen ut på 1330-talet med Johan Folkesson.

Källor

Referenser

Medeltida svenska ätter
Erik Soop (1592–1632)

{{Adlig|namn=Erik Soop|yrke=Militär|gren=Kavalleri|bild=Erik Soop.jpg|födelsedatum=21 augusti 1592|födelseplats=Larv, Västergötland, Sverige|troskap= Sverige|tjänstetid=1621–1632|dödsdatum=15 mars 1632 (39 år)|dödsplats=Skara, Västergötland, Sverige|begravningsplats=Skara domkyrka|ätt=Soop|far=Hans Åkesson Soop|mor=Elin Eriksdotter Kagg|slag=Andra polska kriget
Slaget vid Wallhof
Slaget vid Dirschau
Slaget vid Trzciana
Trettioåriga kriget
Slaget vid Burgstall
Slaget vid Breitenfeld}}Erik Hansson Soop', född 21 augusti 1592 i Larv, död 15 mars 1632 i Skara, var en svensk militär.

 Biografi 
Erik Soop var son till Hans Åkesson (Soop) (1552–1619) och Elin Eriksdotter Kagg (1560–1615). Han uppfostrades på Stockholms slott där han blev kamrat med Gustav II Adolf. Hans militära bana inleddes år 1621 under andra polska kriget och två år senare blev han ryttmästare vid ett kompani i Västgöta regemente till häst. Under detta krig skulle han under slaget vid Trzciana ha räddat Gustav II Adolfs liv, dock är dessa uppgifter osäkra. Han belönades för sin del i kriget med att bli slagen till riddare 1627 och blev den första översten för Västgöta kavalleriregemente året därefter. Han deltog även i trettioåriga kriget vid flera slag och avled i Skara den 15 mars 1632 vid 39 års ålder.

 Referenser 

 Palmblad, Vilhelm Fredrik (1850). Biographiskt Lexicon öfver namnkunnige svenska män Gillingstam, Hans (2003–2006).  Svenskt biografiskt lexikon (1846) Kungl. Krigsvetenskapsakademiens handlingar och tidskrift: 1846''

Överstar i svenska armén
Personer i trettioåriga kriget
Svensk obetitlad adel
Svenska militärer under 1600-talet
Erik
Födda 1592
Avlidna 1632
Män
Nils Brahe

Nils Brahe kan syfta på:

 Nils Brahe den äldre (1604-1632), svensk greve och infanterigeneral
 Nils Brahe den yngre (1633-1699), svensk greve, riksråd 1660-1682
 Nils Fredrik Brahe (1812–1850), svensk greve, hovman och militär
 Nils Claës Brahe (1841–1907), svensk greve, hovman och militär

Se även 

 Niels Brahe
Nils Brahe den yngre

Nils Brahe den yngre, född 10 april 1633 i Anklam i Pommern, död 25 januari 1699 i Stockholm, var en svensk greve, ämbetsman och militär.

Biografi
Nils Brahe föddes postumt som son till riksrådet och generalen Nils Brahe den äldre och friherrinnan Anna Margareta Bielke. Han var föräldrarnas ende son och hade en äldre syster, Elsa Elisabeth Nilsdotter Brahe (1632–1689), som från 1648 var gift med riksrådet Erik Axelsson Oxenstierna af Södermöre (1624–1656), och från 1661 med pfalzgreven Adolf Johan av Pfalz-Zweibrücken (1629–1689).

Nils Brahe reste under sina yngre år utrikes och besökte bland annat hovet i Portugal, där han befann sig vid drottning Kristinas tronavsägelse, och Spanien, samt sändes ut som ambassadör och hade bland annat till uppdrag att framföra Karl XI:s frieri till blivande drottning Ulrika Eleonora. Han blev överste i Upplands regemente år 1657, och deltog i den egenskapen i kung Karl X Gustavs fälttåg från Polen till Danmark. Han utnämndes till överste för allt Garde till häst och fot, viceamiral och amiralitetsråd 1660, blev samma år kungens överkammarherre och intog en plats i riksrådet, där han blev en av de mera inflytelserika medlemmarna.

Härtill bidrog hans anseende som den rikaste man, som levat i Sverige sedan Bo Jonsson Grips dagar. Förutom sin andel i de betydliga Braheska godsen och sitt arv efter modern och morfadern, rikskanslern Svante Bielke, erhöll han, genom gifte med Margareta Juliana Wrangel af Salmis, Carl Gustaf Wrangels äldsta dotter, dennas betydliga egendom.

1670 blev han häradshövding i Jämtland och Härjedalen.

Slutligen ärvde han i september 1680 efter sin farbroder, Per Brahe d.y., dennes greve- och friherreskap jämte stamsläktens många och stora arvegods, bland dem Bogesunds slott i Östra Ryds socken. Trots detta var hans senare levnadsår långt ifrån problemfria. Reduktionen och stora kommissionen grep med våldsam hand djupt in i hans ärvda rikedomar, och när Karl XI 1682 även företog en reduktion i rådskammaren, var Brahe en av de första som avlägsnades.
Nils Brahe d.y. och hans hustru är begravda i Östra Ryds kyrka.

Källor
 Den introducerade svenska adelns ättartavlor utgivna av Gustaf Elgenstierna, band I (Stockholm 1925) sid.558
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor

Svenska grevar under 1600-talet
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska generaler
Svenska riksråd under 1600-talet
Nils 02
Födda 1633
Avlidna 1699
Män
Svenska amiraler
Personer under stormaktstiden
Svenska häradshövdingar
Personer från Anklam
Deltagare i belägringen av Köpenhamn