kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karlsdal

För stadsdelen i Västerås, se Karlsdal, Västerås.

Karlsdal är ett före detta järnbruk i norra Karlskoga kommun, Örebro län (Värmland), vid sjön Malmlången. Mellan 2015 och 2020 avgränsade SCB här en småort.

Karlsdal grundades 1736 av Carl Luthman som uppkallade det nya bruket efter sig själv.

Orten hade egen poststation den 12 januari 1889, benämnd Karlsdal till och med 1910 och sedan Karlsdalsbruk till den 29 april 1967.

I orten finns Karlsdals kapell.

Litteratur
Nils Danielsen, "Minnen från Carlsdals bruk." Från bergslag och bondebygd. Årsbok 26 (1971).

Källor

Orter i Karlskoga kommun
Svenska järnbruk
Tidigare småorter i Sverige 
Riksintressen för kulturmiljövården i Örebro län
Suzy Prim

Suzy Prim född Suzanne Arduini 11 november 1895 i Paris död 8 juli 1991, var en fransk skådespelare.
 
Prim debuterade i en filmroll som 2,5-åring filmåret 1898.

Filmografi (urval)
1931 – Falska miljonären

Externa länkar

Franska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1895
Avlidna 1991
Skådespelare från Paris
Adriana Lima

Adriana Lima, född 12 juni 1981 i Salvador i Bahia, är en brasiliansk fotomodell.

Biografi 
Lima upptäcktes när hon var 13 år. Ett år senare fick hon ett modellkontrakt med Elite Model Agency och flyttade då till New York. Hon slog igenom som modell för Victoria's Secret, och har även gjort reklam för bland andra Giorgio Armani, Victoria's Secret, Lancôme, Christian Dior, Dolce & Gabbana, Calvin Klein, Gucci, Burberry, Stella McCartney, Versace, Fendi, Hermès, Maybelline, Givenchy, Karl Lagerfeld och Guess?.
Limas modellkarriär startade när hennes kompis i skolan ville ställa upp i en modelltävling, men inte ensam, så Adriana ställde upp med henne. Båda två skickade in bilder och inom kort svarade tävlingssponsorerna och frågade om Adriana ville vara med. Hon var då 15 år. Tävlingen hette Supermodel of Brazil och Lima kom på första plats. 1996 ställde hon upp i tävlingen Supermodel of the world och slutade på en andra plats. Tre år senare flyttade Adriana till New York och skrev kontrakt med Elite model management. Hennes modellportfolio började växa så fort hon skrev kontraktet. Adriana blev runway model för Vogue och Marie Claire och gick på catwalken för designer som Vera Wang, Giorgio Armani, Valentino och många andra.

Lima fortsatte att bygga upp sin portfolio genom att göra mer fotoarbeten för Maybelline. 2003-2009 var Lima TV-modell. Samma år var hon med i Companys första kalender. Hon var också på många omslag av modemagasin som ELLE, Harper's Bazaar, GQ, Arena, Vogue och French Revue. Hennes omslag på GQ blev så populärt att den var den bäst säljande tidningen det året.

Lima är mest känd för att vara en av Victoria's Secrets Angels. 2008 var hon den fjärde bäst betalda supermodellen i världen.

Lima är sedan 2009 gift med den serbiske basketspelaren Marko Jarić. Paret har döttrarna Valentina (född 2009) och Sienna (född 2012).

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Födda 1981
Brasilianska fotomodeller
Kvinnor
Levande personer
Gaston Dupray

Gaston Dupray född Gaston Joseph Dopère 8 juni 1886 i Schaerbeek Belgien död 12 december 1976 i Ixelles Belgien, belgisk skådespelare.

Filmografi (urval)
1931 – Falska miljonären
1932 – Service de nuit

1947 – Monsieur Alibit

Källor

Noter 

Belgiska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1886
Avlidna 1976
Personer från Schaerbeek
Georg Blickingberg

Georg Richard Blickingberg, född 4 februari 1878 i Fjälkestads församling i Kristianstads län, död 8 november 1940 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Biografi 
Blickingberg var son till lantbrukaren Gustaf Jonsson och dennes maka Louise, född Blechingberg. Han genomgick skolutbildning i Trelleborgs gård, studerade teater, företog studieresor till England, Tyskland, Danmark, Norge och Finland. 

Han var engagerad som skådespelare hos Albert Ranft från 1903, vid Kungl. Dramatiska Teatern från 1904, vid Karin Swanströms teatersällskap från 1906 och från 1910 i Göteborg hos Albert Ranft. Han var anställd från 1918 vid Lorensbergsteatern och därefter från 1934 vid Stadsteatern i Göteborg. Från 1935 var han åter anställd vid Kungl. Dramatiska Teatern. Georg Blickingberg gästspelade i Sverige, Norge och Danmark. Han filmdebuterade 1917 och var verksam vid Hasselblads filminspelningar i Göteborg.

Bland hans roller märks Hamlet, Othello, Shylock i Köpmannen i Venedig, Brand och Cyrano de Bergerac.

Blickingberg var riddare av Vasaorden. Han avled på Betaniasystrarnas sjukhem i Stockholm. Georg Blickingberg är begravd på Solna kyrkogård.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Noter

Tryckta källor 
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 
 
 
 

Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Riddare av Vasaorden
Skådespelare från Kristianstad
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1878
Avlidna 1940
Män
Pierre Maudru

Pierre Maudru född 24 april 1892 i Asnières (Seine), död 1 mars 1992 i Paris, var en fransk manusförfattare och regissör, son till regissören Charles Maudru.

Filmmanus i urval

Externa länkar

Franska manusförfattare
Franska filmregissörer
Födda 1892
Avlidna 1992
Män
Avhållsamhet

Avhållsamhet eller abstinens innebär att man avstår från någonting. Begreppet syftar ofta på avhållsamhet från något njutningsmedel eller sexuellt umgänge.

Sexuell avhållsamhet utesluter inte intim samlevnad med en annan människa, endast att man undviker samlag och annat sex med en annan människa. Detta skiljer sig från celibat, där man helt undviker intima kontakter och ett fast förhållande med en annan människa.

Orsaker till avhållsamhet kan vara:
 Kyskhet (religiösa eller ideologiska skäl)
 Undvikande av graviditet
 Undvikande av sexuellt överförda infektioner
 Motverkande av porr- och masturbationsberoende

Referenser 

Kyskhet
Preventivmetoder
en:Abstinence
Åke Johansson (musiker)

Åke Henrik Johansson, senare Jangell, född 13 oktober 1909 i Stockholm, död 4 februari 1977 i Stockholm, var en svensk musiker (trumpet med mera).

Källor 

Svenska trumpetare
Män
Födda 1909
Avlidna 1977
Musiker från Stockholm
1934 års författarkongress i Moskva

1934 års författarkongress i Moskva var Sovjetunionens författarunions första kongress. Maksim Gorkij var kongressens presidieordförande, och i presidiet satt även Konstantin Fedin, Vsevolod Ivanov, Leonid Leonov, Michail Sjolochov, Aleksandr Serafimovitj, Aleksej Tolstoj, Alexander Fadejev och Demjan Bednyj. Till förbundsstyrelsen valdes Boris Pasternak, Michail Zosjtjenko, Boris Pilnjak, Michail Prisjvin och Ilja Ehrenburg.

Under kongressen höll Andrej Zjdanov ett tal som befäste den socialistiska realismen som rådande norm, eller "metod", för den sovjetiska konsten. I sitt tal förklarade Zjdanov att en sovjetförfattare ska ”framställa verkligheten i sin revolutionära utveckling” och att ”sanningsenligheten och det historiskt konkreta i den konstnärliga gestaltningen ska kombineras med en ideologisk omdaning och utbildning av det hårt arbetande folket i socialismens anda. Denna metod inom litteraturen och litteraturkritiken är vad vi kallar den socialistiska realismen”. Vidare sa Zjdanov att den sovjetiska litteraturen inte kan vara "fientlig till romantiken, utan måste ha en ny slags romantik, en revolutionär romantik. Vi säger att den socialistiska realismen är den grundläggande metoden för litteraturen, och det förutsätter att revolutionär romantik ingår som en del i det litterära skapandet, för vårt partis hela liv, för den arbetande klassens hela liv och dess kamp består i en kombination av det mest stränga och samvetsgranna praktiska arbete och en stark känsla för heroiska handlingar och storslagna framtidsutsikter." Samtidigt svarade Nikolaj Bucharin för ett visst motstånd genom att varna för konsekvenserna av en alltför inskränkt litteraturpolitik, och kongressen erkände efter votering betydelsen av det ryska litterära arvet från Gogol, Pusjkin och Tolstoj.

I kongressen deltog ett flertal internationella gäster. Från Norge tillreste författaren Nordahl Grieg som, jämte Inger Hagerup, senare skulle bli sitt lands viktigaste motståndsdiktare under ockupationsåren. Från Danmark kom Martin Andersen Nexø, och från Sverige bland andra Moa och Harry Martinson, vilka har burit vitt skilda vittnesbörd om kongressen. Moa Martinson föreföll fullkomligt bländad av föreställningen och dess kringaktiviteter – hon skrev en artikel i Stockholmstidningen strax efter hemkomsten. Harry Martinsons kongresskildring i boken Verklighet till döds (1941) speglar ett personligt äckel inför den sovjetiska litteraturpolitiken.

Referenser

Noter 

Kultur i Sovjetunionen
Klāvs Elsbergs

Klāvs Elsbergs, född 3 januari 1959, död 5 februari 1987, var en lettisk poet som under sin livstid utkom med två diktsamlingar. Ytterligare två har utgivits postumt. Elsbergs blev redan vid sin debut en poetisk stjärna i hemlandet.

Han dog 1987, och mycket talar för att Elsbergs död var ett politiskt mord. Enligt en uppgift skall Elsbergs ha misshandlats till medvetslöshet och sedan kastats ut från nionde våningen på det sovjetiska författarbundets hotell i Dubulti i Jūrmala utanför Riga. Händelseförloppet har inte kunnat klarläggas. Ytterst kan attentatet mot Elsbergs mycket väl ha varit riktat mot hans mor, Vizma Belševica, själv författare och ofta omnämnd som kandidat till Nobelpriset i litteratur.

Födda 1959
Lettiskspråkiga författare
Lettiska författare
Män
Avlidna 1987
Etiopiska havet

Etiopiska havet, Etiopiska sjön eller Etiopiska oceanen är ett mycket gammalt namn på den södra delen av Atlanten vid Afrikas västkust. Namnet kommer från en mycket gammal trend att kalla hela Afrika för Etiopien, fastän staten Etiopien ligger långt bort från Sydatlanten. Termen Etiopiska oceanen användes ibland ända fram till början av 1800-talet.

Källor

Atlanten
Afrikas geografi
Mandylion

Mandylion (sengrekiska "handduk"), benämning på en typ av motiv inom kristen konst som avbildar Kristi ansikte på en tygduk.

Mandylion kallas även för Edessabilden eftersom den förbinds med en skrifttradition som har kung Abgar av den nordsyriska staden Edessa och dess kristnande i centrum.

Se även
 Acheiropoieton
 Veronikas svetteduk

Kristen konst
Lord

För efternamnet Lord, se Lord (efternamn).

Lord (eng., skot. laird, av angls. hlaford, fnord. lavarþr, isl. lavarðr), egentligen "brödvärd, brödgivare", därav "herre" (jfr angls, hlaf-aeta, "brödätare, tjänare"), liktydigt med lat. dominus och fr. seigneur. 

Ordet betecknas av Seldan som "ett storhetsattribut", och i enlighet därmed används det om Gud och Guds son (The Lord = "Herren"; Our Lord, "Vår Herre Kristus"; The Lord's day, "Herrens dag, söndagen"; The Lord's prayer, "Herrens bön"; The Lord's supper, "Nattvarden" och kungen samt om vissa högt uppsatta ämbetsmän (då antingen ensamt, till exempel i tilltal mylord eller jämte deras ämbetstitel, till exempel Lord spiritual (se "andligt frälse") och Lord mayor (överborgmästare).

Under länsväsendets tid var lord beteckningen för en länsherres överhuvud och särskilt för den som innehade sitt län direkt av kronan, en baron eller pär (peer of the realm). Lord kom därför även att beteckna medlem av överhuset (House of lords), och bland dessa skiljer man mellan Lords spiritual, "andliga" lorder, de ärkebiskopar och biskopar, som haft säte i överhuset, och Lords temporal, det vill säga "världsliga" lorder. 

Lord är inte någon speciell adelstitel, utan en allmän benämning för innehavare av vissa titlar och värdigheter (till exempel för de olika graderna inom pärsvärdighet, såsom hertig, markis, och så vidare). Dessutom används benämningen lord enligt vedertaget bruk (by courtesy) om söner till vissa pärer, nämligen om yngre söner till hertigar och markiser (då med tillfogat dop- och släktnamn, till exempel lord Hugh Cecil). Som titel används lord alternativt i stället för den egentliga adelstiteln till och om markiser, earler och viscounter (till exempel lord Salisbury, lord Rosebery, lord Kitchener i stället för markis av Salisbury, earl av Rosebery, viscount Kitchener) samt undantagslöst om engelska baroner (till exempel lord Loreburn i stället för baron Loreburn). Såsom tilltalsord till en lord begagnas my lord eller your lordship.

Flera ämbetsmän och ministrar har i England också "lord" i sin titel.

Källor
 

 
Ugglan
eo:Eternulo
fr:Seigneur
vi:Chúa
Yahoo Serious

Yahoo Serious, eg. Greg Pead, född 27 juli 1953 i Hunter Valley, New South Wales, Australien, är en australisk regissör och skådespelare. Känd från Young Einstein (1988).

Källor

Externa länkar
 Yahoo Serious Official Website

Australiska filmregissörer
Australiska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1953
Levande personer
Skådespelare från New South Wales
Det levande slottet

Det levande slottet , engelsk titel Howl's Moving Castle, är en japansk animerad film från 2004. Filmen regisserades av Hayao Miyazaki och producerades på Studio Ghibli. Historien baseras på Diana Wynne Jones bok Trollkarlens slott, men det finns stora skillnader mellan filmen och boken. Jones har dock sagt att hon älskar filmen. På Oscarsgalan 2006 nominerades filmen för bästa animerade film men förlorade mot Wallace & Gromit: Varulvskaninens förbannelse.

Handling 
Det levande slottet handlar om den unga hattmakerskan Sofie, som blir förvandlad till en gammal kvinna av Ödehäxan. Ödehäxan lägger även en förbannelse över Sofie så att hon inte ska kunna berätta för någon att hon har blivit förtrollad. När Sofie ger sig iväg för att finna hjälp eller botemedel stöter hon på ett förtrollat slott som går av sig själv, och oinbjuden går Sofie in. I det levande slottet bor pojken Mike, elddemonen Calcifer och husets ägare, trollkarlen Hauru. Sofie flyttar in hos dem som deras städerska. Det är början på en annorlunda resa, i ett slott som går på spensliga kycklingben.

Rollfigurer 
Sofie  ♀, 18/92 år
(japansk röst: Chieko Baisho, svensk röst: Vanna Rosenberg)
Howl/Hauru  ♂, 31 år
(Takuya Kimura, Kim Sulocki)
Ödehäxan ♀, 68 år
(Akihiro Miwa, Siw Malmkvist)
(fru) Suliman ♀
(Haruko Katō, Pernilla August)
Calcifer 
(Tatsuya Gashuin, Johan Ulveson)
Mike  ♂
(Ryūnosuke Kamiki, Emil Smedius)
Lettie ♀
(Yayoi Kazuki, Cornelia Dahlgren)
fru Hatter ♀
(Lizette Pålsson)
herr Kålrot ♂
(Yō Ōizumi, Linus Wahlgren)

Övriga svenska röster görs av Mattias Knave, Louise Raeder, Annica Smedius och Johan Hedenberg.

Källor: (japansk röst), (svensk röst), (figurfakta), (åldrar)

Produktion och distribution

Produktionsfakta
 Originaltitel – ハウルの動く城 (Hauru no ugoku shiro)
 Ursprungspremiär – 20 november 2004
 Längd – 119 minuter
 Baserad på – Howl's Moving Castle av Diana Wynne Jones
 Manus och bildmanus (storyboard) – Hayao Miyazaki
 Musik – Joe Hisaishi, Yōmi Kimura
 Foto – Atsushi Okui
 Animationsledare – Akihiro Yamashita, Takeshi Inamura, Kitarō Kōsaka
 Konstnärlig ledare – Yozi Takeshige, Noboru Yoshida
 Exekutiv producent – Toshio Suzuki
 Distributör – Tōhō

Källor: ,

Distribution
Filmen var privatfilm från Japan. Filmen distribuerades i Sverige av Triangelfilm.

Referenser

Externa länkar

Filmer 2004
Steampunk
Studio Ghibli-filmer
Filmer i regi av Hayao Miyazaki
Fantasy-krigsfilmer
Japanska filmer baserade på böcker
WP:Projekt Japan
Filmer som utspelar sig på slott
Japanskspråkiga filmer
Magi på film
Japanska fantasyfilmer
Archibald Primrose, 5:e earl av Rosebery

Archibald Philip Primrose, 5:e earl av Rosebery, före 1868 känd som lord Dalmeny, född 7 maj 1847 i Berkeley Square, död 21 maj 1929, brittisk politiker, (liberal) brittisk premiärminister 1894-1895. Son till Archibald John Primrose, lord Dalmeny (1809-1851) (son till Archibald John Primrose, 4:e earl av Rosebery ) och lady Catherine Lucy Stanhope (1819-1901).

Rosebery var utrikesminister i Gladstones tredje och fjärde regeringar (1886 och 1892-1894). När Gladstone avgick 1894 blev Rosebery hans efterträdare. Roseberys regering var till större delen utan framgång. Hans planer inom utrikespolitiken, såsom utökning av flottan, omintetgjordes av oenighet inom det liberala partiet, och det konservativt dominerade överhuset stoppade hela liberalernas inrikeslagstiftning. 21 juni 1895 avgick Rosebery efter ett mindre nederlag i underhuset, och en konservativ regering ledd av Lord Salisbury tog över.

Rosebery avgick som partiledare 8 oktober 1896 och tillbringade de sista 30 åren av sitt liv som en alltmer excentrisk resenär, framför allt till Italien där han lät bygga Villa Rosebery utanför Sorrento.

Familj

Efter faderns död 1851 gifte modern om sig 1854 med Harry Powlett, 4:e hertig av Cleveland.
Archibald Primrose gifte sig 1878 med Hanna de Rothschild (1851-1890), dotter till den förmögne godsägaren med mera Mayer Amschel Rothschild av den berömda släkten.

Barn:
 Albert Edward Harry Primrose, 6:e earl av Rosebery (1882-1974)
 Rt. Hon. Neil James Archibald Primrose (1882-1917) kapten, dödad i första världskriget

Referenser

Externa länkar 
 

Storbritanniens premiärministrar
Storbritanniens utrikesministrar
Storbritanniens arbetsministrar
Lords Privy Seal
Riddare av Strumpebandsorden
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Födda 1847
Avlidna 1929
Män
Ledamöter av Royal Society
Personer från London
Alumner från Christ Church, Oxford
Indiana Jones och kristalldödskallens rike

Indiana Jones och kristalldödskallens rike () är en amerikansk actionäventyrsfilm från 2008 och den fjärde filmen i Indiana Jones-serien.

Handling 
Året är 1957 och det kalla kriget är igång. Efter att ha undsluppit en grupp ryssar under ledning av överste Irina Spalko (Cate Blanchett) och överlevt ett kärnvapentest i Nevada får Indiana "Indy" Jones (Harrison Ford) sparken från Marshall College, misstänkt av FBI för att ha förrått USA till Sovjetunionen. Indy kontaktas sen av en ung motorcyklist vid namn Mutt Williams (Shia LaBeouf) som berättar för Indy att hans gamla kollega Harold Oxley (John Hurt) har försvunnit efter att ha upptäckt en kristalldödskalle i Peru. Indy och Mutt åker till Nazca för att undersöka saken.

Om filminspelningen 
Inspelningen av filmen startade 18 juni 2007 och hade biopremiär 22 maj 2008.

Som förberedelse inför rollen, tillbringade den då 64-årige Ford tre timmar per dag i ett gym, och höll en högproteindiet bestående av fisk och grönsaker. Ford fortsatte att hålla formen under filmseriens uppehåll, eftersom han hoppades på att det skulle bli en ny film.

Rollista (urval)

Referenser

Externa länkar 

Officiell facebook
Indiana Jones och Kristalldödskallens rike på Rotten Tomatoes
Indiana Jones och Kristalldödskallens rike på Metacritic
Svenska recensioner

1957 på film
Filmer från Lucasfilm
Amerikanska äventyrsfilmer
Filmer 2008
Indiana Jones
Filmer i regi av Steven Spielberg
Peru på film
Kalla kriget på film
Skattjaktsfilmer
Nevada på film
Connecticut på film
Amerikanska uppföljarfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmmusik av John Williams
Filmer från Paramount Pictures
Stacy Fuson

Stacy Marie Fuson, född 30 augusti 1978 i Tacoma, Washington, USA, är en amerikansk fotomodell och skådespelerska. Hon utsågs till herrtidningen Playboys Playmate of the Month för februari 1999.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Officiell webbplats
 
 Stacy Fuson Photo Page

Amerikanska fotomodeller
Amerikanska skådespelare
Playboy Playmates
Personer från Tacoma
Kvinnor
Födda 1978
Levande personer
Amerikanska TV-skådespelare

en:List of Playboy Playmates of 1999#February
Callejón de Huaylas

Callejón del Huaylas är en vidsträckt dal som sträcker sig längs Santaflodens sträckning i Ancashregionen i Peru. Dalen avgränsas av Cordillera Negra (den svarta bergskedjan) i väster och Cordillera Blanca (den vita bergskedjan) i öster. Den sista har sitt namn efter sina snötäckta bergstoppar. Den har många glaciärer och även Perus högsta topp, den snöbetäckta Huascarán med sina 6.768 meter över havet.

I Callejón del Huaylas hittar man Nationalparken Huascaran, på Unescos världsarvslista.

Området är ett populärt turistmål, inte minst för den vackra bergsnaturen och för bergsbestigning.

Se även 
 Ancash
 Bergskedjor i Peru

Dalar i Peru
Essex (olika betydelser)

Essex kan syfta på

 Essex (bil) – ett amerikanskt bilmärke
 Essex girl – en brittisk stereotyp som liknar Valley girl
 Essex-klass – en fartygsklass bestående av hangarfartyg i amerikanska flottan
 Essex (kungarike) – skapat av anglosaxiska stammar i sydöstra England efter Romarrikets fall
 Essex man – en stereotyp som är populär i Storbritannien
 Essex Senior Football League – en engelsk fotbollsliga, grundad 1971
 University of Essex – ett brittiskt universitet

Personer
 David Essex (1947–), en brittisk sångare och skådespelare
 Robert Devereux, 2:e earl av Essex (1565–1601), en av Elisabet I av Englands gunstlingar

Geografi

Antarktis

 Essex (udde) – en udde i Sydshetlandsöarna

Kanada

 Essex, Ontario – en stad i Kanada

Storbritannien

 Essex

USA

 Essex, Vermont
 Essex, Connecticut
 Essex, Massachusetts
 Essex, New York

Se även
 Essex County – flera
 Essex Junction
Skunk

Skunk kan syfta på:

 Skunkar –  en familj i däggdjursordningen rovdjur, kända för sin obehagliga lukt
 Skunk (cannabis) – en starkt luktande variant av cannabis
 Skunk (community) – ett svenskt community för 18+
 Skunk (musikgrupp) – rockband 1986
 Skunk (tidning) – en serietidning
 Skunk Works – smeknamnet på avdelning inom Lockheed Martin

Personer
 Samuel Skunk (–1707), en svensk tecknare

Se även
 Skunck – utslocknad norsk-svensk släkt, där en gren adlats
Skunk (community)

Skunk var ett svenskt community som grundades 1998 av IT-entreprenören Andreas Harnemo. 

När Skunk såldes till Spray år 2000 var det Sveriges största community. 2010 meddelade Spray med kort varsel att webbplatsen skulle upphöra. Efter protester slöts ett överlåtelseavtal med några av webbplatsens användare som kallade sig Skunkgruppen. Skunkgruppen har ännu inte återlanserat Skunk. 2013 startades en kopia av webbplatsen under annat domännamn.

Historia
Under nittiotalets andra hälft startade IT-entreprenören Andreas Harnemo webbplatsen IT-Annonsen 2000. IT-Annonsen 2000 hade en chattfunktion som senare la grunden för Skunk som grundades 1998. Skunk var tillsammans med Lunarstorms föregångare StajlPlejs en av pionjärerna bland svenska webbcommunityn. År 2000 var det Sveriges största, men blev under början av 2000-talet omsprunget av dåvarande konkurrenterna Lunarstorm och Playahead. År 2000 såldes Skunk till Spray. 

När Spray den 18 juni 2010 meddelade att man 30 juni skulle stänga Skunk hade webbplatsens form och funktionalitet stått i princip oförändrad i ett decennium. Efter starka protester beslöt Spray att i stället lämna över driften av Skunk till Skunkgruppen och Sprays driftleverantör Delta management. Skunkgruppen hade som mål att fortsätta driva Skunk. Detta medförde att Skunk inte stängdes ned 30 juni. Men den 24 september 2010 meddelades att gamla Skunk skulle upphöra med omedelbar verkan. Skunkgruppen som sedan sommaren 2010 arbetat med uppbyggnaden av nya Skunk uttalade samtidigt att det skulle ”dröja en liten stund”. Skunkgruppen har ännu inte återlanserat Skunk.

Skunk var under en period populärt hos subkulturen poppare eller pandor. Webbplatsen hade en 18 års åldersgräns. Skunk var dock noggranna med att poängtera att yngre användare inte skulle få sina användarkonton raderade, utan enbart döljas för andra användare.

Återuppstår 
28 mars 2013 öppnade en kopia av Skunk, men i ny regi och under nytt domännamn. Efter ett dygn hade 1 000 personer registrerat sig.

Skunkboken 
2010 gavs den 370 sidor långa antologin Skunk: de bästa texterna från skunk.nu ut. Boken innehöll ett antal dagbokstexter från Skunk skrivna 2003–2010. Författarna Ida Säll och Caroline Ringskog Ferrada-Noli, som själva varit aktiva Skunkanvändare, stod för urvalet.

Referenser

Externa länkar 
 Skunk.cc
 Skunkgruppens blogg

Svenska communityn
Bildanden 1998
Portal: Internet i Sverige
Amar Sonar Bangla

Amar Shonar Bangla (bengali Mitt gyllene Bangladesh) är sedan 1972 Bangladeshs nationalsång. Rabindranath Tagore skrev text och musik.

Nationalsånger i Asien
Bangladeshs samhälle