kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Munkbrogreven

Munkbrogreven är en svensk komedifilm från 1935 i regi av Edvin Adolphson och Sigurd Wallén.

Handling 
En juvelerarbutik i Gamla stan i Stockholm blir rånad och snart startar jakten på den ökände Diamant-Lasse. Spritsmuggling blir det också mycket av med i denna film.

Om filmen  
Filmen hade premiär den 21 januari 1935 på biograf Skandia vid Drottninggatan i Stockholm. Munkobrogreven är kanske främst känd för att Ingrid Bergman gjorde sin filmdebut i den. Filmfotograf var Åke Dahlqvist. Filmen har visats vid ett flertal tillfällen i SVT.

Rollista i urval 

Valdemar Dalquist – Greven av Gamla stan
Julia Cæsar – hotellinnehavare Klara Edlund 
Sigurd Wallén – Gurkan
Tollie Zellman – Amalia Blomkvist
Edvin Adolphson – Åke Larsson, journalist
Ingrid Bergman – Elsa Edlund, systerdotter till Klara
Weyler Hildebrand – konstapel Göransson
Eric Abrahamsson – Borstis Larsson, vaktmästare på hotellet
Arthur Fischer – blinda Karlsson
Artur Cederborgh – kriminalkonstapel Engström
Emil Fjellström – Lorden, spritlangare
Wiktor "Kulörten" Andersson – Tiggarstudenten
Helga Brofeldt – kund i fiskaffären
Mona Geijer-Falkner – kund i fiskaffären

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2015.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 1935
Svenska komedifilmer
Filmer i regi av Sigurd Wallén
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1930-talsfilmer
Gamla stan på film
Tura, Ungern

Tura är en stad i provinsen Pest i norra Ungern. Staden har  invånare (), på en yta av  km². Den ligger cirka 43,5 kilometer nordost om centrala Budapest.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Pest (provins)
Duomo di Milano

Duomo di Milano är Milanos gotiska katedral, säte för den romersk-katolska kyrkans ärkebiskop i Milano och ett av Italiens nationalmonument. Den är 157 meter lång och rymmer 40 000 människor och är därmed den näst största gotiska katedralen i världen; endast katedralen i Sevilla är större. Katedralen började byggas 1386. Bygget har hållit på under mer än fem århundraden, men har på ett sätt aldrig blivit färdigt, då byggandet konstant fortsätter. 

Katedralen har 3 500 statyer av helgon, djur och monster. Den har 135 torn av olika höjd.

Noter

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Milano
Milano
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1965
Romersk-katolska domkyrkor
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Italien
Kyrkobyggnader i Lombardiet
1965 i Italien
Pavel Zavadil

Pavel Zavadil, född 30 april 1978 i Olomouc, Tjeckoslovakien, är en tjeckisk före detta fotbollsspelare. 

Zavadil spelade som mittfältare, både centralt och på kanten. Han avslutade sin spelarkarriär i maj 2022, 44 år gammal. Han är den äldste spelare som spelat i den tjeckiska högstaligan, 42 år, sju månader och fem dagar. Rekordet tog han över från Jaromír Blažek.

Klubbkarriär 
Zavadil anslöt till Mjällby AIF sommaren 2005. Han värvades inför 2006 av Östers IF och var utlånad till Örgryte IS säsongen 2008.

Tilldelades säsongen 2006 EF-trophy, priset för säsongens bästa Österspelare av supporterklubben East Front.

Säsongen 2008 för Örgryte IS slog han igenom ordentligt, han gjorde totalt 24 poäng (17 assist och 7 mål) och var en starkt bidragande faktor till det allsvenska avancemanget.

Den 16 januari 2009 skrev Zavadil på ett tvåårskontrakt med Örgryte IS.. Under sin tid i Örgryte har Zavadil gått från att från början ha en fri roll på vänsterkanten till att nu vara en ganska defensiv spelfördelare på lagets mittfält. Däremellan har han spelat på högerkanten och vänsterkanten, som offensiv central mittfältare och som släpande anfallare. Det finns många olika meningar om på vilken position man får ut det mesta av Pavel Zavadils kapacitet.

Den 23 december 2010 blev Pavel Zavadil klar för Mjällby AIF med ett kontrakt som löper över två års tid.

Pavel Zavadil har spelat i UEFA Champions League med Sparta Prag.

Den 15 juni 2012 värvades Zavadil av tjeckiska Zbrojovka Brno från Mjällby AIF.

Referenser 

Tjeckiska fotbollsspelare
Spelare i AC Sparta Prag
Spelare i Maccabi Haifa FC
Spelare i FC Baník Ostrava
Spelare i Mjällby AIF
Fotbollsspelare i Östers IF
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Spelare i FC Zbrojovka Brno
Män
Födda 1978
Levande personer
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Personer från Olomouc
Fredrik Gustafson

Fredrik Gustafson, född  5 juni 1976, är en f.d. svensk fotbollsspelare som under sin karriär spelade i bland annat Östers IF (som är hans moderklubb), Halmstads BK och i Molde FK.

Under sin tid i Halmstad vann han SM-guld. Efteråt flyttade han till Norge men hans sejour där blev kortvarig. 2004 begav han sig hem till Växjö och Öster igen.

Hans huvudsakliga position under karriären var som defensivt, hårdjobbande mittfältare och blev omtyckt av fansen för den 100 procentiga inställning han gick in med i varje match.

2015 blev han invald som ledamot i Östers IF:s styrelse där han är sportsligt ansvarig.

Referenser 

Födda 1976
Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Östers IF
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i Molde FK
Män
Levande personer
Kylähullut

Kylähullut är ett finskt speedmetal-, punk- och crossoverband med finska texter. Bandet består av Vesku Jokinen (Klamydia) på sång, Alexi Laiho (Children Of Bodom, Sinergy) på gitarr och Tomni Lillman (HateFrame) på bas och trummor. Kylähullut är finska och betyder byfånar.

Finländska musikgrupper
Carl Säve

Carl Fredrik Säve, född 22 oktober 1812 i Roma socken, död 27 mars 1876 i Uppsala, var en svensk språkforskare och målare.

Biografi
Carl Säve var son till prosten i Roma Per Säve och Hedvig Lallerius och gift med Ottilia Rosina Johanna Schenson samt bror till Pehr Arvid Säve. Han blev student vid Uppsala universitet 1830 och ägnade sig först åt medicinska studier men övergick efter en sjukdomsperiod till språkstudier. Han blev filosofie kandidat 1848 och filosofie magister samma år på en avhandling om Eriksvisan. Han utnämndes till docent 1849 och från 1859 till sin död innehade han professuren i nordiska språk vid Uppsala universitet. Från 1857 till sin död var Säve föreståndare för Uppsala universitets myntkabinett.  

Säve, som var den  förste innehavaren av en professur i nordiska språk i Sverige, var en framstående folkmålsforskare, med inriktning på det gotländska språket i sitt hemlandskap, och blev banbrytande som dialektolog. Tillsammans med brodern Pehr Arvid insamlade han material som låg till grund för utgåvan av Gotländsk ordbok 1936–1945. Liksom sin bror var han i yngre år verksam som konstnär. Han var representerad vid utställningen Örebro i konsten 1950. 

Carl Säve blev 1859 ledamot av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien. Säve är representerad vid Örebro läns museum och Uppsala universitetsbibliotek.  

Han är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Bibliografi (i urval) 
 De starka verberna i dalskan och gotländskan, Uppsala 1854 (Google)
 Några upplysningar om dalmålet och dalallmogens folklynne, Stockholm 1855 (Google)
 Runstenen vid Fjuckby i Uppland, Uppsala 1858
 Gutniska urkunder: Guta lag, Guta saga och Gotlands ruininskrifter språkligt behandlade, Stockholm 1859 (Google)

Källor 
 Svenskt konstnärslexikon del V, sid 365, Allhems Förlag, Malmö. 
 Svenska Familj-Journalen 1866

Noter

Vidare läsning 
 Ulf Palmenfelt: Bröderna Säve mellan tradition och modernitet, Kungl. Gustaf Adolfs Akademiens årsbok Saga och sed 2004
 Thorgunn Snædal: "Carl Säve", Spaden och pennan. Ny humanistisk forskning i andan av Erik B. Lundberg och Bengt G. Söderberg, Stockholm 2009

Externa länkar
 

Personer verksamma vid Uppsala universitet
Svenska professorer i nordiska språk
Svenska lingvister
Svenska dialektforskare
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Födda 1812
Avlidna 1876
Män
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Svenska målare under 1800-talet
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Personer från Roma socken
Lex Barker

Lex Barker, eg. Alexander Crichlow Barker, Jr., född 8 maj 1919 i Rye i Westchester County, New York, död 11 maj 1973 i New York, var en amerikansk skådespelare.

Han tillhörde en societetsfamilj där en av anfäderna en gång i tiden hade grundat delstaten Rhode Island. Han studerade vid det fina Princeton University, men hoppade av studierna och anslöt sig till ett teatersällskap. 1945 gjorde han filmdebut i en mindre roll i filmen Doll Face. 

Barker var atletiskt byggd och spelade Tarzan i fem filmer mellan 1949 och 1953. Han medverkade sedan i vilda västernfilmer innan han begav sig till Europa. Barker, som var mycket språkkunnig (han talade tyska, franska, italienska och spanska) blev speciellt populär i Tyskland. En av hans främsta europeiska filmroller var i Federico Fellinis Det ljuva livet.

Barker var gift fem gånger, bland annat med skådespelerskorna Arlene Dahl 1951–1952 och Lana Turner 1953–1957.

Filmografi i urval

Externa länkar 
 
 

Skådespelare från delstaten New York
Amerikanska scenskådespelare
Män
Födda 1919
Avlidna 1973
Alumner från Princeton University
Personer från Rye, New York
Bo Grandien

Bo Grandien, född 21 november 1932 i Stockholm, död där 11 december 2014, var en svensk konsthistoriker, journalist och författare.

Biografi
Bo Grandien var son till Alf Grandien, växte upp på Södermalm i Stockholm, och avlade studentexamen 1952 på Södra latin.

Han skrev prosalyrik, noveller och romaner, till exempel Hem till stallet (1959), vilken belönades med Stora nordiska romanpriset. Grandien var journalist från 1954 till 1989, först vid Östgöta Correspondenten och i Svenska Dagbladet 1955–65, och därefter i Dagens Nyheter. 

Samtidigt med sitt arbete som journalist disputerade han 1974 vid Uppsala universitet på den uppmärksammade avhandlingen om den lundensiske 1800-talsarkitekten, professorn i grekiska Carl Georg Brunius (Drömmen om medeltiden). Grandien blev docent i konstvetenskap. År 1986 innehade han den Lambergska gästprofessuren vid Göteborgs universitet och slutligen professuren i konstvetenskap vid Stockholms universitet från 1989 till 1996. 

Åren 1995–1999 var han ständig sekreterare vid Konstakademien, och 1998–2012 ledamot i Stockholms skönhetsråd.

Bibliografi (urval)
1951 – * Dikter fram och tillbaka (diktsamling)
1953 – Japanen som försvann (novellsamling)
1955 – Drömmen om Asien (bilderbok)
1959 – Hem till stallet (roman)
1962 – Att dö en smula (roman)
1967 – Hurra för ångbåten!
1968 – Stockholm i lågor
1974 – Drömmen om medeltiden : Carl Georg Brunius som byggmästare och idéförmedlare
1976 – Hasse Erikson
1979 – Drömmen om renässansen : Fredrik Wilhelm Scholander som arkitekt och mångfrestare
1983 – Stockholmsblad
1987 – Rönndruvans glöd
1989 – Bedrövad, husvill på ärvda grunden
1990 – Konst och vetenskap
1996 – Näsan först
1997 – Tal på Övralid 6 juli 1996
2005 – En gång till häst

Priser och utmärkelser 
1953 – Boklotteriets stipendiat
1974 – Bernspriset
1983 – Gun och Olof Engqvists stipendium
1988 – Tegnérpriset
1990 – Hedersledamot av Konstakademien
1996 – Övralidspriset
2006 – Samfundet De Nios Särskilda pris

Källor

Noter

Externa länkar

Externa länkar 
 

Svenskspråkiga författare
Svenska konsthistoriker
Svenska arkitekturhistoriker
Svenska professorer i konstvetenskap
Ledamöter av Konstakademien
Mottagare av Samfundet S:t Eriks plakett
Svenska forskare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Journalister från Stockholm
Födda 1932
Avlidna 2014
Män
Författare från Stockholm
Idala

Idala kan syfta på:

 Idala, Lunds kommun – en tätort i Lunds kommun
 Idala socken – en socken i Halland
 Idala landskommun – en tidigare kommun i Hallands län 1863–1951
 Idala församling – en församling i Göteborgs stift
 Idala kyrka – en kyrkobyggnad i Idala socken, Kungsbacka kommun
 Idala, Kungsbacka kommun – en ort i Kungsbacka kommun
 Idala distrikt – ett distrikt i Kungsbacka kommun och Hallands län
Ullanda

Ullanda är en by nära Dalälven i Hedesunda socken, Gävle kommun. Namndelen -landa kommer sannolikt från den östra grannbyn Landa som torde vara moderbyn. Det är inte klarlagt om Ull skulle kunna syfta på en forntida gud. Se Ull (mytologi). Den västra grannbyn heter Koffsta.
Hedesunda
Jan Axelsson (webbredaktör)

Jan Axelsson, född 23 oktober 1968 i Norrköping i Östergötlands län, är grundaren av Flashback, från början en undergroundtidning men numera ett företag som uppges vilja låta mindre grupper i samhället komma till tals utan att tystas ner på grund av "obekväma" åsikter.

Axelsson började sin karriär inom undergroundpress år 1983–1985 med punkfanzinet Dead or Alive. Mellan 1987 och 1993 arbetade han som lokaltidningsskribent, och 1990–1992 med lokal-TV-programmet Freak Out med Hasse Sukis. Undergroundtidningen Flashback startades år 1993 och när Axelsson år 1994 första gången använde Internet ledde detta till att Flashbacks webbplats öppnades redan inom ett år.

Som ansvarig utgivare för papperstidningen Flashback dömdes Axelsson 1999 för förtal. Detta efter att han publicerat bild och personuppgifter på ett stort antal dömda sexualbrottslingar i tidningen. En man, villkorligt dömd för sexuellt ofredande, anmälde Axelsson som i Svea hovrätt dömdes att betala 50 000 kronor i skadestånd.

Referenser 

Födda 1968
Män
Levande personer
Journalister från Norrköping
Slaget vid Mook

Slaget vid Mook eller Slaget på Mookerheyde, den 14 april 1574, var ett slag under spansk-nederländska kriget där Spanien besegrade Nederländerna. En av ledarna för frihetskampen, Ludvig av Nassau, yngre bror till Vilhelm I av Oranien, stupade.

Mook
1574
Nederländska fältslag
Trebuchet MS

Trebuchet MS, sans-seriftypsnitt skapat 1996 av Vincent Connare för Microsoft.

Typsnittet har karakteristiska bokstavsformer, som är inspirerade av 1920- och 30-talets linjärer. De öppna bokstavsformerna och den väl tilltagna x-höjden gör typsnittet lättläst, och tillsammans med god hintning ger detta ett typsnitt som är väl lämpat för textåtergivning på skärm.

Version 1.00 hade en rätt begränsad teckenuppsättning. I version 1.10, som kom 1998, kompletterades typsnittet med €-tecken. Först i och med version 1.22 (maj 2001) kom typsnittet att omfatta hela Windows Glyph List 4 (WGL4). Aktuell version är 1.25 (2003) med 576 tecken.

Se även
 Web core fonts

Externa länkar
 Information om Trebuchet MS (Microsoft Typography)

Microsoft
Typsnitt
Länssjukhuset Ryhov

Länssjukhuset Ryhov i Jönköping är det största sjukhuset i Jönköpings län. Det ligger i stadens östra del, nära köpcentrumet Asecs. Ryhov har i dagsläget 25 basenheter och har cirka 10 000 personer anställda.

Bakgrund
Länssjukhuset Ryhovs vårdområde täcker in 138 000 personer inom Jönköpings län. Sjukhuset är uppfört på det före detta Jönköpings regementes (I 12) kasernetablissement. Regementet avvecklades den 31 december 1927. Den 1 mars 1934 övertogs kasernetablissementet av Ryhovs sinnessjukhus och den 5 september 1988 invigdes Länssjukhuset Ryhov. I samband med att området omvandlades till ett modernt sjukhusområde, kom de tre kasernbyggnaderna att rivas. Av det ursprungliga kasernetablissementet återstår kanslihuset, matsalen, köket, gymnastikhuset, samt en rad ekonomibyggnader. 

En skandinavisk arkitekttävling utlystes 1967 och avgjordes 1968. Vinnare var arkitekterna Gösta Eliasson, Anders Tengbom och Kai Vang. Ansvarig arkitekt för sjukhuset, som ersatte Jönköpings lasarett och invigdes 1988 var Gösta Eliasson. Den totala kostnaden för det nya sjukhuset uppgick till dryga 1,3 miljarder kronor, vilket gjorde det till det näst dyraste byggprojektet i Sverige under 1980-talet. Endast reaktor 3 vid Oskarshamns kärnkraftverk var dyrare. Inför att det nya länssjukhuset skulle uppföras klargjorde byggnadschefen, vid Jönköpings läns landsting, Bror Nätt att sjukhuset inte på något sätt fick kallas för Ryhov. Då han ansåg att det kunde ge upphov till fel signaler till allmänheten om det nya sjukhuset. Istället skulle sjukhuset enligt byggnadschefen kallas för Jönköpings läns landstings centralsjukhus eller bara JLLC. Sjukhuset har över 400 000 besök varje år.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Årtal och händelser i Jönköping, läst 27 oktober 2012

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar
Region Jönköpings län

Länssjukhus
Byggnader och anläggningar i Jönköping
Sjukhus i Jönköpings län
Elsa Hosk

Elsa Anna Sofie Hosk, född 7 november 1988 i Västerleds församling i Stockholm, är en svensk fotomodell. 

Hosk växte upp i Höglandet i Bromma till och med 15 års ålder och därefter i intilliggande Nockeby i Bromma. Hon gick på Enskilda Gymnasiet vid Tegnérlunden i Stockholm. Hosk var vid 12 års ålder en av de 10 bästa kvinnliga basketspelarna i Storstockholm och spelade för Stockholm och Sverige i Nordiska Skolspelen 2001. Moderklubb är Harem Basket. 2021 fick Hosk en dotter tillsammans med entreprenören Tom Daly. 

Vid 13 års ålder anmälde Hosks far henne till två modellagenturer i Sverige, Mikas och Stockholmsgruppen, där Mikas valde att skriva kontrakt med henne. Vid 14 års ålder 2003 blev hon uttagen av den japanska modellagenturen Donna att arbeta i Tokyo under en månad. Under grundskole- och gymnasietiden fortsatte hon att arbeta som fotomodell vid sidan av skolan och hon blev 2005 och 2006 nominerad till årets modell i Sverige.

Elsa Hosk har anlitats av bland andra Dior, Guess, Victoria's Secret, Dolce & Gabbana, Vagabond, Tiger, Ungaro, Fornarina, Giambattista Valli och Undercover. Hon har fotograferats för bland andra Elle, High Fashion, V-Magazine, Madame, Bon och Plaza. Hosk har även figurerat i reklam för ACO. Hon är även modell för Victoria's Secret och är sedan 2011 deras talesperson för PINK.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Elsa Hosk, Expressen, sida med länkar till artiklar 2014–2015. Läst 12 september 2019.

Externa länkar 

Födda 1988
Kvinnor
Svenska fotomodeller
Levande personer
Personer från Stockholm
Personer i Sverige under 2000-talet
Anna Harrison

Anna Harrison, född som Anna Tuthill Symmes den 25 juli 1775 nära Morristown, New Jersey, död 25 februari 1864 i North Bend, Ohio, var en amerikansk presidentfru 1841, gift med president William Henry Harrison.

Biografi
Dotter till överste John Cleves Symmes, som senare blev domare och ägare till stora landområden i Northwest Territory. När William Henry Harrison bad hennes far om dotterns hand, svarade han nej och menade att en officer i armén inte kunde försörja en hustru. Med anledning därav rymde de unga tu och vigdes av en fredsdomare den 25 november 1795.

Medan hennes make sedan gjorde karriär såväl inom militären som politiken, var Anna Harrison fullt upptagen med att uppfosta parets tio barn.

När hennes make höll sitt installationstal som president den 4 mars 1841 var hon inte närvarande. Hon befann sig i familjens privata hem i North Bend, Ohio, där hon tillbringade tiden som konvalescent efter en tids sjukdom. Hon flyttade aldrig till Washington under makens presidenttid och rollen som rikets första dam övertogs av Jane Irwin Harrison, änkan efter presidentens son. Hennes make ådrog sig emellertid en svår förkylning när han höll sitt tal och avled i lunginflammation efter att ha varit president i en månad.

Anna Harrison dog i februari 1864. Endast ett av de tio barnen överlevde henne, sonen John Scott Harrison, som blev far till USA:s 23:e president Benjamin Harrison.

Referenser

 

USA:s första damer
Födda 1775
Avlidna 1864
Kvinnor
Italiens Grand Prix 1986

Italiens Grand Prix 1986 var det trettonde av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1986.

Resultat 
 Nelson Piquet, Williams-Honda, 9 poäng
 Nigel Mansell, Williams-Honda, 6 
 Stefan "Lill-Lövis" Johansson, Ferrari, 4 
 Keke Rosberg, McLaren-TAG, 3 
 Gerhard Berger, Benetton-BMW, 2 
 Alan Jones, Team Haas (Lola-Ford), 1 
 Thierry Boutsen, Arrows-BMW
 Christian Danner, Arrows-BMW
 Philippe Streiff, Tyrrell-Renault 
 Martin Brundle, Tyrrell-Renault

Förare som bröt loppet

 Alex Caffi, Osella-Alfa Romeo (varv 45, för få varv)
 Teo Fabi, Benetton-BMW (44, punktering) 
 Michele Alboreto, Ferrari (33, motor) 
 Andrea de Cesaris, Minardi-Motori Moderni (33, motor) 
 Ivan Capelli, AGS-Motori Moderni (31, punktering) 
 René Arnoux, Ligier-Renault (30, växellåda) 
 Jonathan Palmer, Zakspeed (27, motor) 
 Philippe Alliot, Ligier-Renault (22, motor) 
 Johnny Dumfries, Lotus-Renault (18, växellåda) 
 Derek Warwick, Brabham-BMW (16, snurrade av)
 Alessandro Nannini, Minardi-Motori Moderni (15, elsystem)
 Piercarlo Ghinzani, Osella-Alfa Romeo (12, upphängning)
 Patrick Tambay, Team Haas (Lola-Ford) (2, olycka) 
 Riccardo Patrese, Brabham-BMW (2, olycka) 
 Huub Rothengatter, Zakspeed (1, motor) 
 Ayrton Senna, Lotus-Renault (0, transmission)

Förare som diskvalificerades
 Alain Prost, McLaren-TAG (varv 27)

Noteringar 
 Alex Caffi och AGS gjorde F1-debut.

VM-ställning

Källor 

 

1986 i Italien
Italiens Grand Prix
Oloron-Sainte-Marie

Oloron-Sainte-Marie är en kommun i departementet Pyrénées-Atlantiques i regionen Nouvelle-Aquitaine i sydvästra Frankrike. Kommunen är chef-lieu över 2 kantoner som tillhör arrondissementet Oloron-Sainte-Marie. År  hade Oloron-Sainte-Marie  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Oloron-Sainte-Marie

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Pyrénées-Atlantiques

Källor

Externa länkar 

Orter i Nouvelle-Aquitaine
Kommuner i Pyrénées-Atlantiques
Lord Emsworth

Clarence Threepwood, 9:e earl av Emsworth, eller Lord Emsworth, slottsherre på Blandings Castle i grevskapet Shropshire, är en litterär gestalt skapad av P.G. Wodehouse. Namnet är inspirerat av orten Emsworth där Wodehouse bodde en tid i ett hus kallat "Threepwood". Lord Emsworth, vars hobbies är grisuppfödning och trädgårdsodling, är en välvillig, sympatisk och tankspridd herre, som trivs bäst bland sina rosor och pumpor och i sällskap av sin prisbelönta gris, berkshiresuggan "Dronningen av Blandings". Han gjorde sitt första framträdande i romanen Lord Emsworths misstag (även Det våras på Blandings) från 1915.

Lord Emsworth är lång, smal och gänglig och bär en pincené som han ofta tappar bort. Han är vid utmärkt hälsa, har sunda vanor och går gärna informellt klädd i slitna tweedkavajer och -byxor. Han ogillar formella tillställningar och hatar att åka till London, utan trivs bäst på godset i den lantliga miljön.
Lord Emsworth har svårt att fördra sina samhällsplikter, härsklystna systrar och andra släktingar. Han har tre barn, ett par barnbarn, en bror, en brorsdotter och en mängd systrar, systersöner och systerdöttrar. En av systrarna, lady Constance, bor även hon på slottet. Lord Emsworth vill helst slippa bli störd av sin sekreterare, "den duglige Baxter", som  han finner alltför nitisk. Likaledes är lorden inte sällan oense med sin trädgårdsmästare Angus McAllister i diverse hortikulturella frågor.

Skådespelare som porträtterat lorden är bland andra Ralph Richardson, Peter O'Toole och Timothy Spall.

Referenser

Emsworth, Lord
Fiktiva figurer introducerade 1915
Kungsgården, Hedesunda

Kungsgården, Hedesunda i Hedesunda socken och Gävle kommun finns omnämnd år 1346 som kungsgården Viboll med Vibolspan. DS 4050. 
Vibollspan kan betyda bostället vid spången intill (hedna)viet. Spången ledde då över Rångstaån på platsen för den under 1960-talet rivna stenbron; Vibron. Strax intill finns Hedesunda kyrka och en kilometer söderut Ön. Thyrbjörn Jakobsson fick tillstånd av kung Magnus Erikssons högste ämbetsman Johan Kristinasson (sparre) att arrendera Kungsgården. Thyrbjörn skulle erlägga den av ålder vanliga avgiften.

Källa: Riksantikvarieämbetet, Det medeltida Sverige - Gästrikland av Sigurd Rahmqvist. 
År 1401 gjordes en rågångsjustering mellan byn Svarta och Kungsgården

Svartabrevet

Hedesunda Gård var namnet för Kungsgården under 1300-talet i sällskap med bland andra Husby kungsgård, i Hedemoratrakten, Tuna gård söder om Borlänge och Dåvö gård nära Köping med flera.

Bynamnet Vibro syftar på bron vid Hedesundas gamla hedniska offerplats.

Källa om Hedesunda Gård: Birgitta Fritz, Hus, land och län 1250-1434, två volymer.

Källor

Se även
Kungsgård

Hedesunda
Kungsgårdar i Sverige