kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Spoiler (fiktion)

En spoiler (jämför "spoliera", och engelska spoil, 'förstöra') är en sammanfattning eller beskrivning av handlingen i exempelvis en bok, film, TV-serie, teaterpjäs eller ett dator/TV-spel som avslöjar så pass mycket att det kan tänkas förstöra för konsumenten. Detta eftersom upplevelsen av ett fiktivt verk kan påverkas negativt (spolieras) om man i förväg vet vad som kommer att hända. Vad gäller korta noveller föreföll dock, enligt en undersökning vid Californiauniversitetet, spoilers tvärtom göra berättelser mer njutbara.

Det är vanligt förekommande att personer i nyhetsgrupper och forum och forumtrådar relaterade till film, TV-serier, serietidningar och datorspel/TV-spel, skönlitteratur ägnar sig åt spoiling, bland annat genom att summera betydelsefulla delar av handlingen i ämnesfältet, något som gör att även personer som inte vill veta får se det. Även exempelvis recensioner och film trailers kan ibland innehålla material som kan anses vara en spoiler, varför vissa undviker att ta in för mycket information innan de ska se en ny film eller dylikt. 

Förmodade spoilers förses ofta med en "spoiler-varning" (engelska spoiler alert).

Uttrycket kan också användas när någon berättar för mycket om sitt privatliv.

Referenser 

Filmtermer
Läsning
TTL

TTL är en akronym för bland annat:

 Time to Live
 Transistor–transistorlogik
 Through the lens (fotoblixt)
Time to Live

Time to Live är ett fält i ett IP-paket som anger hur många hopp ett paket tillåts skickas vidare mellan olika routrar innan det tas bort från nätet. För varje hopp minskas TTL-fältet med ett. Detta är till för att undvika att paket som inte kommer fram skickas mellan routrar för evigt på nätet. Om paketen skulle snurra runt på nätet för evigt skulle hastigheterna till slut bli väldigt låga.

Datorkommunikation
Årets göteborgare

Utmärkelsen Årets göteborgare är en hederstitel som tilldelas den göteborgare som under året särskilt utmärkt sig och gjort något berömvärt som många haft glädje av och kunnat känna stolthet över.

Årets Göteborgare, som har utsetts varje år sedan 1993, är ett samarbete mellan Sveriges Radios P4 Göteborg, Göteborg & Co samt Göteborgs-Tidningen. Syftet med utmärkelsen är att uppmärksamma och uppmuntra någon göteborgare som under året på ett särskilt framträdande sätt gjort något positivt och som glädjer och tilltalar göteborgarna. Årets göteborgare skall:

 ha gjort något gott, positivt som betytt mycket för många,
 vara en innerlig, godhjärtad och uppmärksammad person,
 vara född i Göteborg, eller någon annanstans,
 vara en god ambassadör för Göteborg.

Årets göteborgare

Anmärkningar

Referenser 

 Årets
Listor över svenskar
Kulturpriser i Sverige
Priser och utmärkelser instiftade 1993
Lokala priser i Sverige
Ättestupa

Ättestupa (även ättestörta eller ättestapul) är en tradition eller legend som säger att åldringar under nordisk forntid har kastat sig, eller blivit kastade, mot sin död utför ett brant stup, eller ättestupa. Enligt myten gjordes detta då den äldre blivit oförmögen att försörja sig själv eller bidra till arbetet på gården. Många platser i Sverige och Norden sägs ha tjänat som ättestupor, men det anses inte längre troligt att de faktiskt har använts.

Ättestupan nämns i flera äldre källor, exempelvis Prokopios i sin beskrivning av herulerna från 500-talet. Solinus skriver om de lyckliga hyperboréerna vid nordpolen där det är dag i ett halvår från vårdagjämningen till höstdagjämning och beskriver klimatet som så hälsosamt att människorna där inte dör utan kastar sig från en ättestupa i havet. En variant av myten är "ätteklubban", som alltså skulle ha varit en speciell klubba som använts för att slå ihjäl generation efter generation av åldringar.

I Sverige blev ättestupan nyupptäckt på 1600-talet i och med att den gamla isländska sagan Götrikssagan, där det berättas om Ætternisstapi ("Släktklippan"), översattes till svenska och gavs ut. Sagan ska vara det enda stället i litteraturen där ordet ætternisstapi förekommer. Den svenske språkforskaren Adolf Noreen ifrågasatte myten under sent 1800-tal, och det är numera accepterat bland forskare att ättestupan aldrig funnits.

Myten om ättestupan har lästs som sanning in i nutid, och används i politiska sammanhang som pejorativ metafor för bristfällig äldreomsorg. I det svenska humorradioprogrammet Mosebacke Monarki infördes på 1960-talet ättestupa, så kallad ÄTP, istället för ATP.

Påstådda ättestupor
Det finns flera platser i Norden som utpekats som tidigare ättestupor:

Västergötland, Bohuslän
 I Keillers Park i Göteborg finns en höjd som kallas Ättestupan.
 En i Vargön och i närheten av sjön Vristulven i Västergötland.
 Ättestupeberget i Långared (Alingsås kommun) Västergötland (RT 90: X=6431606, Y=1297860)
 Ättestupan i Västra Tunhems socken (Vänersborgs kommun) Västergötland (RT 90: X=6474997, Y=1301199)

Östergötland
 I Åby utanför Norrköping finns det en del av byn som heter Ättetorp, och i skogen bredvid finns en höjd som kallas Ättestupan.
 Västra väggar på Omberg i Östergötland

Västmanland
 Kullberget i Hällefors i Örebro län kallas ättestupan.

Blekinge
 Valhall mellan Olofström - Gaslunda, vid sjön Orlunden.

Dalarna
 Trolldalen, Dalarna i Gagnefs kommun kallas ättestupan. 

Halland

Gödestad i Varberg, Halland

 Virsehatt i Enslöv, Halland

Lappland
 Nilastupet på tjamstanberget i Malå kommun, Lappland
Medelpad

 Barnberget i Laggarberg i Timrå kommun.

I populärkulturen
I filmen Midsommar finns en scen där ättestupa förekommer. Det ska utspela sig i Hälsingland hos en svensk sekt. En grupp engelsmän och amerikaner blir alldeles förskräckta av synen, medan svenskarna ser det som naturligt.

Se även
Ättestupan, svensk film från 1997
En japansk motsvarighet till ättestupan är Ubasute (även stavad obasute), där en åldrande kvinna lämnas att dö i ödemarken.

Referenser

Externa länkar

Nordisk folktro
Agnefit

Agnefit eller Agnafit var enligt Snorre Sturlasson och andra isländska författare benämningen på en forntida plats vid Mälarens utlopp.

Platsen kan ha varit ett fiskeläge beläget på Stadsholmen i många sekler före Stockholms grundläggande på 1200-talet. Snorre förklarar namnet med att det skulle härröra från Agne Skjalfarbonde, en förmodad sveakung på 400-talet som mördades på holmen, och "fit" som är ett fornnordiskt ord med betydelsen "sank äng".

Namnet förekommer även i skildringar av Olav Haraldssons tåg i Mälaren. Han skulle då ha genomgrävt Agnefit för att rädda sin i Mälaren instängda flotta.

Moderna ortnamnsforskare identifierar istället förleden med det vanliga ordet "agn", och menar att fiskare skall ha utnyttjat strandängen antingen till att fånga agn eller för att agna sina redskap.

Referenser

Litteratur
Birger Nerman: 

Mytiska platser
Stockholms historia
Westra Wermlands Sparbank

Westra Wermlands Sparbank är en sparbank med verksamhet i västra Värmland. Banken lyder under sparbankslagen och är fristående, men har samarbetsavtal med Swedbank gällande bland annat IT-system. 

Verksamhetsområdet omfattar Arvika, Eda och Årjängs kommuner och banken har sju kontor. Huvudkontoret finns i Arvika och övriga kontor i Charlottenberg, Edane, Koppom, Töcksfors, Åmotfors och Årjäng. Banken har drygt 100 anställda och har en affärsvolym på ca 21,2 miljarder kronor (2016). Banken är en aktiv medlem i Sparbankernas Riksförbund. 

Westra Wermlands Sparbank bildades 1856 i Arvika. I samband med bildandet av FöreningsSparbanken förvärvade Westra Wermlands Sparbank 1998 fem kontor av FöreningsSparbanken, f.d. föreningsbankskontoren i Arvika, Koppom, Töcksfors och Årjäng samt f.d. sparbankskontoret i Årjäng. Det totala förvärvet omfattade 1,4 miljarder kronor.

Westra Wermlands Sparbank har gjort ett antal större donationer, bland annat har man bekostat installationen av en MR-kamera vid Arvika sjukhus (cirka 15 miljoner) och senare en uppdatering av densamma (cirka 10 miljoner). Banken har mellan åren 2011-2016 legat topp tre i SKI:s kundnöjdhetsmätning bland banker.

Externa länkar 
Westra Wermlands Sparbank
Sparbankernas Riksförbund

Källor 
Westra Wermlands Sparbank 150 år. En jubileumsskrift av Gösta Olofsson.()

Svenska sparbanker
Värmland
Banker bildade 1856
1439

1439 (MCDXXXIX) var ett normalår som började en torsdag i den Julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 9 januari – Det finska upproret, som utbröt året innan, nedslås.
 13 januari – Karl Knutsson (Bonde) låter fängsla drotsen och maktrivalen Kristiern Nilsson (Vasa) i Överfallet på Rävelsta.

Februari 
 Februari–augusti – Nils Stensson (Natt och Dag) hotar Karl Knutssons ställning genom upprepade fälttåg i Östergötland. Han besegras dock.

Juni 
 23 juni – Kung Erik av Pommern avsätts i Danmark.

Augusti 
 21 augusti – Svenskarna och danskarna sluter stillestånd i Arkösund.

September 
 29 september eller 1 oktober – Svenska rådet avsätter kung Erik i Sverige vid ett möte i Telge hus.

November 
 November – Nils Stensson blir överfallen och dödad, sannolikt på Karl Knutssons initiativ.

Okänt datum 
 Sommaren – Svenskarna, under ledning av Karl Knutsson, besegrar danskarna i slaget vid Älvsborg.
 Stenssönerna, kung Eriks allierade, tvingas kapitulera och överlämna Stegeborgs slott och Kalmar slott till Karl Knutsson.
 Biskop Thomas Simonsson skriver sin berömda Frihetsvisan till stöd för Karl Knutsson.
 Sverige drabbas på nytt av pesten.

Födda 
 29 maj – Pius III, född Francesco Todeschini Piccolomini, påve 22 september–18 oktober 1503.
 Johanna av Portugal, drottning av Kastilien.

Avlidna 
 November – Nils Stensson (Natt och Dag), svenskt riksråd, marsk sedan i mars detta år (mördad).
 Maria av Trabzon, bysantinsk kejsarinna.

Externa länkar
Nils Stensson (Natt och Dag)

Nils Stensson (Natt och Dag), död i november 1439 i Norrköping av pesten, var ett svenskt riksråd.

Biografi
Nils Stensson var son till Sten Bosson och gift med Margareta Stensdotter (Bielke), Karl Knutssons halvsyster. Han var riksråd från 1434, uppsattes i oktober 1435 av rådet på förslag till drots, men kung Erik utnämnde i stället Kristiern Nilsson. Han deltog därefter på Engelbrekt Engelbrektssons sida i 1436 års uppror och ledde belägringshären utanför Kalmar.

Då han inte var nöjd med de betydande förläningar, som detta år gavs till honom, framställde han utan framgång 1438 en begäran om mera hos riksföreståndaren Karl Knutsson, med vars halvsyster han var gift. Han anslöt sig därefter till Karl Knutssons motståndare drotsen Kristiern Nilsson och satte sig öppet till motvärn på Stegeborgs slott, vars hövitsman han var. Belägrad av Karl Knutsson, ansåg han det dock lämpligast att fly över till kung Erik på Gotland. Sedan denne i mars 1439 utnämnt honom till marsk, gick han med en styrka över till Östergötland, men vände snart tillbaka. Senare på året ingick han i Telge hus en förlikning med riksföreståndaren och miste därvid Stegeborg, men återupptog snart striden i Östergötland, blev då infångad och dog kort därefter.

Familj
Nils Stensson var gift med Margareta Stensdotter (död 1439), dotter till hövitsmannen Sten Turesson (Bielke) och Margareta Karlsdotter (Sparre av Tofta).

Referenser

Noter

Vidare läsning 
 

Män
Avlidna 1439
Natt och Dag
Svenska riksråd
Födda okänt år
Personer i Sverige under 1400-talet
Ugglan
Svenska marskar
Per Sköld

För den socialdemokratiska politikern, se Per Edvin Sköld.
Per Ingvar Sköld, född 29 december 1922 i Engelbrekts församling i Stockholm, död 6 februari 2008 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk  ämbetsman.

Biografi
Sköld avlade studentexamen i Bromma 1942. Efter värnpliktstjänstgöring vid Svea ingenjörkår  avlade han officersexamen vid Kungliga Krigsskolan 1945 och utnämndes samma år till fänrik i reserven vid Svea ingenjörkår. År 1973 utnämndes han till major i ingenjörtruppernas reserv.

Sköld utbildade sig till jägmästare vid Kungliga Skogshögskolan 1948 och anställdes samma år vid Domänverket. Han var därefter biträdande jägmästare i Älvsby revir 1949–1952, Kollebergs skolrevir 1952–1956 och ordinarie jägmästare där 1956–1961. Han var överjägmästare i Östra distriktet 1961–1964, överdirektör och souschef i  Domänstyrelsen samt generaldirektör och chef för Domänstyrelsen 1965–1969. Han var vice verkställande direktör i Statsföretag AB 1970–1971 och verkställande direktör 1971–1982. Han utsågs till kabinettskammarherre 1985 och var riksmarskalk 1986–1995 samt ordenskansler vid Kungl. Maj:ts Orden 1996–2004.

Per Sköld invaldes som ledamot av Kungliga Skogs- och Lantbruksakademien 1965, som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1976  och som ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien 1976. Han var styresman för Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1985–1988. Han utsågs till skoglig hedersdoktor vid Sveriges lantbruksuniversitet 1983.

Sköld var ordförande i Carl Tryggers stiftelse för vetenskaplig forskning 1986–2007, ordförande i Sober Handels AB 1985–1996, ordförande i Centralförbundet för befälsutbildning 1970–1989, ordförande i Ridfrämjandet 1970–1985, ordförande i Svenska Ridsportens Centralförbund 1970–1979, ordförande i Svenska Jägareförbundet 1979–1985, ordförande i Föreningen för den beridna högvakten 1987–1999, ordförande i Skogssällskapet 1987–1992, ledamot av direktionen för Danvikshem 1966–2001, ledamot av styrelsen för Graningeverken 1984–1992 och ledamot av styrelsen för Världsnaturfonden i Sverige 1988–1993. Han är begravd på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Per Sköld var son till statsrådet Per Edvin Sköld samt bror till arméchefen, general Nils Sköld och riksantikvarien Margareta Biörnstad.

Utmärkelser
   Storkors av Norska förtjänstorden (1 juli 1992)
   1:a klass av Vita stjärnans orden (september 1995)

Referenser

Män
Födda 1922
Avlidna 2008
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska riksmarskalkar
Svenska reservofficerare
Svenska överdirektörer
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Hedersdoktorer vid Sveriges lantbruksuniversitet
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Kungl. Maj:ts Orden
Ämbetsmän från Stockholm
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Nils Sköld

Nils Gunnar Sköld, född 23 maj 1921 i Maria Magdalena församling, Stockholm, död 17 mars 1996 i Västerleds församling, Stockholm, var en svensk militär (generallöjtnant).

Biografi 

Sköld avlade officersexamen 1943 och studerade vid Krigshögskolan (KHS) 1948–1950. Han blev kapten 1952, major 1960, överstelöjtnant 1962, överste 1964, generalmajor 1969 och generallöjtnant 1974.

År 1959 var han kompanichef för svenska FN-bataljonen i Gaza. Åren 1960–1961 var han lärare vid KHS och därefter sektionschef vid Försvarsstaben 1964–1967. Åren 1968–1969 var han stabschef Västra militärområdet och chef armématerielförvaltningen vid Försvarets materielverk och tekniska stabskåren åren 1969–1974. Åren 1974–1976 var han militärbefälhavare Östra militärområdet och överkommendant i Stockholm 1974-1976. Åren 1976–1984 var han arméchef.

Sköld var expert under 1962 års försvarskommission och 1965 års försvarsutredning. Han ledde 1969 års försvarsforskningsutredning. Ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien sedan 1960.

Sköld var son till politikern och tidigare försvarsministern Per Edvin Sköld och Edit Sköld (född Persson) samt bror till Per Sköld och Margareta Biörnstad. Han var gift med Inger Rutqvist (född 1924).

Utmärkelser 

  Kommendör av första klass av Svärdsorden, 5 juni 1971.

Bibliografi

Referenser

Vidare läsning

Män
Födda 1921
Avlidna 1996
Svenska militärer under 1900-talet
Generallöjtnanter i svenska armén
Militärer från Stockholm
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Margareta Biörnstad

Margareta Biörnstad, född Sköld den 23 maj 1928, död 1 november 2019 i Stockholm, var en svensk arkeolog, som var Sveriges första kvinnliga riksantikvarie 1987–1993. 

Margareta Biörnstad var dotter till Per Edvin Sköld samt syster till Per Sköld och Nils Sköld.

Hon blev fil. lic. i arkeologi 1955 och 1992 hedersdoktor vid Chalmers tekniska högskola. Hon erhöll Gösta Berg-medaljen 2006 och var hedersledamot av Stockholms Nation i Uppsala. År 2016 tilldelades hon Illis quorum i tolfte storleken.

År 1952 gifte hon sig med museimannen Arne Biörnstad (1924–2012). De är begravda på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska arkeologer under 1900-talet
Svenska riksantikvarier
Hedersdoktorer vid Chalmers tekniska högskola
Mottagare av Illis Quorum
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1928
Avlidna 2019
Kvinnor
Johan Lybeck

Johan Göran August Lybeck, född 16 februari 1944 i Bromma församling i Stockholm, död 22 september 2017, var en svensk-fransk nationalekonom som varit professor vid Göteborgs universitet. 

Johan Lybeck var son till direktören Göran Lybeck och Anna-Lisa, ogift Elfström, samt sonson till Otto Lybeck och dottersonson till Erik Gustaf Boström. Lybeck tillhör släkten Lybeck från Viby.

Lybeck gick tolkskola i Uppsala 1963–1964 och diplomerades från Handelshögskolan i Stockholm (DHS) 1966. Han blev PhD i nationalekonomi 1971 (University of Michigan), filosofie licentiat i statskunskap 1986 (Göteborgs universitet) och var professor vid Göteborgs universitet 1978–1993. Han var VD för Finanskonsult AB 1988–1995, chefsekonom för Matteus Bank 1991–2001. Han var sedan 2003 bosatt i Frankrike, där han bland annat ägde och hyrde ut två slott, Château de Noailhac utanför Toulouse och Château Beauséjours i Beziers. Till följd av finanskrisen 2008 lades Château de Noailhac ut till försäljning 2009. Han blev fransk medborgare 2011.

Johan Lybeck var 1965–1978 gift med receptarien Anne-Marie Svensson (född 1943), 1979–2000 med Kerstin Amnert (född 1949) och 2002 med medicine doktor Carolina Kockum Lybeck (ogift Sahlén, född 1943).

Verk (urval)
The Growth of Government in Developed Economies (lic. avhandling, Gower Press 1987); 
Explaining the growth of government (North Holland, Contributions to Economic Analysis, 1987; red. med M Henrekson)
Finansstrategi (Stockholm: Rabén & Sjögrén, 1987);
Penningmarknadens instrument (Stockholm: Rabén & Sjögrén, 1989, 1991, 1994 och 1996 med G Hagerud); 
EMS - Det europeiska valutasamarbetet (Stockholm: SNS,1989); 
EG 1992 och de finansiella marknaderna (Stockholm SNS 1991; med R Lindahl); 
International Money and Bond Markets (IFR Publishing 1992; med P Engström); 
Finansiella kriser förr och nu (SNS Förlag 1992); 
Facit av finanskrisen (SNS Förlag 1994). 
Eleonore av Akvitanien (Stockholm: Sellin&Partner, 2006).
Finanskrisen (SNS Förlag 2009)
A Global History of the Financial Crash 2007-2010 (Cambridge University Press, 2011)
Bailouts, bailins and the future of financial regulation (Cambridge University Press, 2015)

Referenser

Noter

Svenska professorer i nationalekonomi
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Alumner från Göteborgs universitet
Män
Födda 1944
Avlidna 2017
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Ivar Vennerström

Ivar Teodor Vennerström (i riksdagen kallad Vennerström i Sollefteå), född 9 november 1881 i Brunskog, Värmlands län, död 13 juni 1945 i Karlstad, var en svensk politiker (socialdemokrat, vänstersocialist). Han var riksdagsledamot i andra kammaren 1915–1927 och i första kammaren 1928–1936. Från 1932 till 1936 var han försvarsminister i Per Albin Hanssons första regering. Han var sedan landshövding i Värmlands län, från 1936 till sin död 1945.

Biografi
Efter studier vid Uppsala universitet blev Vennerström medarbetare vid Upsala Nya Tidning 1904, redaktör för Norrskensflamman 1906–1907, för Värmlands Folkblad 1907–1909 och för Nya Norrland 1912–1926.

Han var tidigt en av Sveriges socialdemokratiska arbetarepartis (SAP) främsta agitatorer, tillhörde andra kammaren 1915–1927 och första kammaren 1927–1936. I Per Albin Hanssons regering var han försvarsminister mellan den 24 september 1932 och 19 juni 1936. Han var även ledamot av 1930 års försvarskommission och 1932 års statsrevision.

Partikarriär 
Han tillhörde från början Sveriges socialdemokratiska arbetarpartiets vänsterfalang och anslöt sig 1916 till den Vänstersocialistiska riksdagsgruppen, senare Socialdemokratiska vänstergruppen (1917–1921). År 1917 var han en av de ledande krafterna vid bildandet av Sveriges Socialdemokratiska Vänsterparti (SSV). När SSV anslöt sig till Komintern och bytte namn till Sveriges kommunistiska parti, bildade han och gamla medlemmar av SSV ett nytt SSV: Sverges socialdemokratiska vänsterparti, för vilket han var ledare. Han återvände till SAP 1923 när det SSV upplöstes.

I riksdagen sysslade han framför allt med försvars- och författningsfrågor och tillhörde i flera år Konstitutionsutskottet. Från 1936 till sin död var han landshövding i Värmlands län.

Gift med Lóa Guðmundsdóttir (1889–1984) från Island, syster till Guðrún Guðmundsdóttir som var gift med Vennerströms kollega Karl Bergström. Makarna Vennerström är begravda på Ruds kyrkogård i Karlstad.

Bibliografi

Översättningar

Referenser 
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 264–265

Noter

Externa länkar 

 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokratiska vänstergruppen
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Sveriges försvarsministrar
Personer från Brunskogs socken
Födda 1881
Avlidna 1945
Män
Gravsatta på Norra kyrkogården i Karlstad
Landshövdingar i Västerbottens län
Thomas Rundqvist

Thomas Per Rundqvist, född 4 maj 1960 i Vimmerby stadsförsamling, är en svensk före detta ishockeycenter och numera Utvecklingschef i Färjestad BK.

Rundqvist är trea på listan över de som spelat flest ishockeylandskamper för Sverige med 267 matcher, bara Jonas Bergqvist och Jörgen Jönsson har spelat fler. Rundqvist främsta ögonblick i landslagsdressen inträffade i samband med VM 1991 i Åbo då han i egenskap av lagkapten fick äran att höja VM-pokalen efter Sveriges avslutande 2–1-seger mot Sovjetunionen; Sverige blev världsmästare före Kanada och Sovjet.

Rundqvists moderklubb är Vimmerby IF, som han lämnade för Färjestad BK 1978. Han gjorde 14 säsonger i Karlstad-klubben mellan åren 1978 och 1993. Säsongen 1984–85 spelade han bara två matcher för NHL-laget Montreal Canadiens. Efter sejouren i Kanada återvände han till Färjestad där han var aktiv fram till 1993, då han tillsammans med Bengt-Åke Gustafsson lämnade klubben för spel i österrikiska Feldkirch. Rundqvist var under sin karriär känd som en duktig center med ett bra passningsspel. På meritlistan finns två VM-guld, två OS-brons, tre SM-guld med Färjestad (1981, 1986, 1988) samt brons i JEM och JVM. Både i Färjestad och i landslaget var Håkan Loob en vanligt förekommande vapendragare till Rundqvist. Rundqvist fick smeknamnet Kocken eftersom han så ofta serverade målgivande passningar. Samarbetet har fortsatt även efter spelarkarriärerna.

Rundqvist var marknadschef i Färjestad medan Loob var sportchef, och 2008 efterträdde Rundqvist Loob som sportchef, då den sistnämnde tog steget till att bli VD/klubbdirektör. I oktober 2012 tog Jörgen Jönsson över som sportchef och Rundqvist bytte ansvarsområde och blev ansvarig för utvecklings- och Europafrågor. 2014 fick han åter en ny roll och tog över som ungdomsansvarig. I mars 2017 tvingades Rundqvist lämna Färjestad och har sedan dess drivit egen firma.

Även sonen David Rundqvist har spelat ishockey på elitnivå.

Statistik

Klubbkarriär

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Thomas Rundqvist NHL Statistics - Hockey-Reference.com
 Thomas Rundqvist - nhl.com Står som Per Rundqvist

Spelare valda i NHL Entry Draft 1983
Svenska ishockeyspelare
Sportchefer inom ishockeyn
Spelare i Montreal Canadiens
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Sverige
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1984
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Män
Födda 1960
Levande personer
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1992
Världsmästare i ishockey
Svenska mästare i ishockey
Europamästare i ishockey
Svenska idrottare under 1900-talet
Personer från Vimmerby
Svensk ishockeys Hockey Hall of Fame
Spelare valda av Montreal Canadiens i NHL Entry Draft