Diakritiskt tecken

Diakritiska tecken (från grekiskans diakritikoʹs - "som åtskiljer") är små skrivtecken som läggs till en bokstav (över, under eller ovanpå) som har en särskiljande funktion (det vill säga bokstavens uttal ändras). I många språk finns det bokstäver med vad som ser ut som diakritiska tecken, men som formellt räknas som egna bokstäver, som svenska å, ä och ö.

I vid mening
Ibland talar man om diakritiska tecken i en vidare mening och räknar ändå in de bokstäver (såsom svenska å, ä, ö) som formellt räknas som egna bokstäver och dessutom apostrofen (’ eller '), accenter och skiljetecken. Detta gör man till exempel i sammanhang då man diskuterar stavning av utländska ord eller tekniska lösningar utan att vilja komma in på (eller känna till) teknikaliteter om hur symbolen räknas i respektive språk.

I svenskan

Ringen i å och prickarna i ä och ö kan i vid mening räknas som diakritiska tecken över bokstäverna a respektive o, vilket tyskar anser om tecknen ü, ä och ö. Anledningen till att man inte har den synen i svenska är att dessa ljud historiskt inte har representeras av diakritiska tecken utan av egna bokstäver som det fortfarande gör hos norska och danska æ och ø. De germanska språken har ljud som inte finns i de romanska och när man övergick från runskrift till det latinska alfabetet lade man i fornnordiska och fornengelska till bokstäverna æ och œ, medan fornhögtyska använde diakritiska tecken på a och e så de blev ä och ö. I samband med införandet av boktryckarkonsten upphörde användningen av æ och œ i engelska, och det första tryckta verket som fick större spridning i Sverige var Gustav Vasas bibel där æ och œ ersatts med ä och ö. Anledningen var dels att bibeln översatts från tyska, dels att Gustav Vasa ville markera  Sverige som ett eget land efter upplösningen av Kalmarunionen. 

I det svenska språket används inte diakritiska tecken särskilt ofta, men förekommer i tecknet é, till exempel i idé och armé, och en del lånord.

I andra språk
I språk som franska har man diakritiska tecken som kallas accenter. I andra språk som exempelvis tyska räknas tecken som ä/ö/ü som självständiga bokstäver även om de i till exempel sortering hanteras som varianter av a/o/u.

Även språk med andra alfabet än latinska alfabetet kan ha diakritiska tecken, till exempel grekiska. Ryska och andra språk med kyrilliska alfabetet har självständiga bokstäver med vad som ser ut som diakritiska tecken (й, ё, ђ, ѓ, ї, ћ, ќ, ў, ґ, ғ)

I konsonantalfabet, abjader, som till exempel arabiska och hebreiska så används diakritiska tecken för att markera när en konsonant följs av en kort vokal. I arabiskan finns också en rad diakritiska tecken som förändrar både ett ords uttal och dess grammattiska funktion. Dessa så kallade harakãt placeras ovanför eller under en bokstav. De används dock bara i undantagsfall i vardaglig skrift.

Lista över diakritiska tecken till latinska bokstäver 
Här listas de efter utseende, och denna lista avser endast de som används med latinska tecken. De kallas ofta helt olika saker i olika språk, och ses ofta inte som diakritiska tecken.

Att generera tecknen 
Enligt finländsk mångspråkig tangentbordsuppsättning finns akut, grav och cirkumflex accent direkt tillgängliga, medan tilde, háček och mer ovanliga diakriter fås fram med Alt Gr-tangenten kombinerad med olika tangenter till höger på tangentbordet (t.ex. š fås som AltGr-* s). Tangentkombinationen trycks innan tangenten för det tecken diakriten skall kombineras med.

Med Compose-tangenten, vanlig t.ex. på tangentbord för Linux, kan man åstadkomma de kombinerade tecknen genom olika tangentkombinationer, en del ad hoc, en del mer systematiska. T.ex. kan cedilj eller komma under ett tecken skrivas som Compose c c (ç) respektive Compose , t (ț) eller liknande.

Tecken stödda i Unicode 
Latinska bokstäver med diakritiska tecken:
U+00C0: ÀÁÂÃÄÅÇÈÉÊËÌÍÎÏÑÒÓÔÕÖØÙÚÛÜÝ
U+00E0: àáâãäåçèéêëìíîïñòóôõöøùúûüýÿ
U+0100: ĀāĂăĄąĆćĈĉĊċČčĎďĐđĒēĔĕĖėĘęĚěĜĝĞğĠġĢģĤĥĦħĨĩĪīĬĭĮįİĴĵĶķĹĺĻ
U+0140: ļĽľĿŀŁłŃńŅņŇňŉŌōŎŏŐőŔŕŖŗŘřŚśŜŝŞşŠšŢţŤťŦŧŨũŪūŬŭŮůŰűŲųŴŵŶŷŸŹźŻżŽŽ
U+0180: ƂƃƇƈƋƌƑƒƓƘƙƝƠơƣƤƥƨƫƬƭƮƯưƳƴƵƶ
U+01C0: ǍǎǏǐǑǒǓǔǕǖǗǘǙǚǛǜǝǞǟǠǡǤǥǦǧǨǩǪǫǬǭǰǴǵǸǹǺǻǾǿ
U+0200: ȀȁȂȃȄȅȆȇȈȉȊȋȌȍȎȏȐȑȒȓȔȕȖȗȘșȚțȞȟȤȥȦȧȨȩȪȫȬȭȮȯȰȱȲȳ
U+1E00: ḀḁḂḃḄḅḆḇḈḉḊḋḌḍḎḏḐḑḒḓḔḕḖḗḘḙḚḛḜḝḞḟḠḡḢḣḤḥḦḧḨḩḪḫḬḭḮḯḰḱḲḳḴḵḶḷḸḹḺḻḼḽḾḿ
U+1E40: ṀṁṂṃṄṅṆṇṈṉṊṋṌṍṎṏṐṑṒṓṔṕṖṗṘṙṚṛṜṝṞṟṠṡṢṣṤṥṦṧṨṩṪṫṬṭṮṯṰṱṲṳṴṵṶṷṸṹṺṻṼṽṾṿ
U+1E80: ẀẁẂẃẄẅẆẇẈẉẊẋẌẍẎẏẐẑẒẓẔẕẖẗẘẙẚẠạẢảẤấẦầẨẩẪẫẬậẮắẰằẲẳẴẵẶặẸẹẺẻẼẽẾế
U+1EC0: ỀềỂểỄễỆệỈỉỊịỌọỎỏỐốỒồỔổỖỗỘộỚớỜờỞởỠỡỢợỤụỦủỨứỪừỬửỮữỰựỲỳỴỵỶỷỸỹ

Grekiska bokstäver med diakritiska tecken:
U+0380: ΆΈΉΊΌΎΏΐΪΫάέήίΰϊϋόύώ

Kyrilliska bokstäver med diakritiska tecken:
U+0400: ЀЁЂЃЇЌЍЎЙйѐёђѓїќѝўѢѣѯѶѷѼѽѾѿҎҏҐґҒғҙӂӑӓӗӝӟӣӥ

Arabiska bokstäver med diakritiska tecken:
U+0621: آ أ ؤ إ ئ ب ة ت ث ج ح خ د ذ ز ش ض ظ غ ف ق ك ن ي

Se även 
Dieresis
Umlaut
Accent
Skiljetecken

Referenser 

Ortografi
Typografi