Slottsskogen

Denna artikel behandlar parken och stadsdelen i Göteborg, för tätorten i Håbo kommun, se: Slottsskogen, Håbo kommun

Slottsskogen, officiellt Slottsskogsparken, är en 137 hektar stor park och stadsdel strax sydväst om Göteborgs centrum. Parken har fått sitt namn eftersom den anlades i en skog som under flera hundra år hörde till det kungliga Älvsborgs slott, vilket låg några kilometer bort vid Göta älv. Stadsdelen Slottsskogen har en areal på 156 hektar. 

Skogen var sedan medeltiden en del av Älvsborgs Kungsladugård och tillhörde kungen och Älvsborgs slott - därav parkens namn. Trots att skogen tillhörde kronan användes den i perioder som rekreationsområde av Göteborgarna, vilket dock var reglerat. I samband med Majornas införlivade med Göteborg 1868 kom Slottsskogen i stadens ägo och 1876 öppnades den delvis som park för allmänheten.

I Slottsskogen finns bland annat Göteborgs Naturhistoriska museum, Slottsskogens djurpark med Barnens zoo, lekplatsen Plikta, Slottsskogsobservatoriet, ett utsiktstorn och restaurangen Vita bandet. Slottsskogen är en avgiftsfri park öppen dygnet runt.

Geografi och utformning 

Slottsskogen är en stadspark som idag sträcker sig från stadsdelarna Stigberget, Masthugget och Olivedal i norr till stadsdelen Järnbrott i söder och ungefär lika brett från stadsdelarna Majorna och Kungsladugård i väster till stadsdelen Änggården i öster. Den avgränsas av (ungefär): Dag Hammarskjöldsleden—Margretebergsgatan—Slottsskogsgatan—Ekedalsgatan—Bergvalls Trappor—August Kobbsgatan—Jungmansgatan—Rosengatan—Dag Hammarskjöldsleden. 

Stora delar av Slottsskogsparken ligger på Stigbergsåsen, som går från norr till söder och där avslutas med Bragehöjden. Öster om denna ligger stora gräsplaner som samlar mycket folk om somrarna, blandat med små kullar och dammar. Väster om åsen ligger Majvallen och Azaleadalen. 

Förutom naturområden och gräsplaner finns flera djurhägn uppe på åsen. I en dal på mittersta delen av åsen finns en damm för sälar på östra sidan och på västra sidan en damm för humboldtpingviner och ett fågelhus. På östra sidan av åsen, strax ovanför Björngårdsvillan, ligger Barnens zoo. Göteborgs Naturhistoriska museum ligger i nordöstra delen, på Olivedalshöjden, väster om Linnéplatsen. På Stigbergsåsen nära Masthugget i norr ligger Observatoriet.

Slottsskogens tre högsta punkter hittas vid Stora Utsikten, där det före detta vattentornet från 1899 står placerat, med 80 meter över havet, Valhallaberget vid Hjorthagen med 73 meter och Bragehöjden, berget norr om Bragebacken, med 73 meter.

Två bergarter dominerar i Slottsskogen: Göteborgsgnejsen, som är en röd, sprickrik och grov gnejs, och Slottsskogsgrönstenen som är en mörk grönsten med eruptivt ursprung. Stora Utsikten står på Göteborgsgnejs. Cirka 100 meter längre västerut tar Slottsskogsgrönstenen vid och som senare, norrut övergår i Masthuggsbergen.

Utformning 
Slottsskogen har utformats i flera etapper. Den ursprungliga planen gjordes av stadsträdgårdsmästare C. P. Lange och tanken var att den stora parken skulle upplevas som en svensk ”uppröjd skogsbacke”. Det nationalromantiska idealet vid den här tiden påbjöd att parken skulle vara osymmetrisk och, som Sigfried Wieselgren uttryckte det, att den skulle lämnas ”i det skick naturen gifvit densamma”. Meningen var att skapa en plats för göteborgarna med gott om utrymme för rekreation och vila, där medborgarna skulle kunna tillgodose sig nyttan av att vistas i naturen. 

Redan från början var Slottsskogen en av Sveriges största stadsparker vilket nödvändiggjorde en ganska omfattande infrastruktur. Flera större körvägar anlades utefter de stora öppna, kortklippta gräsytorna, upp till ett antal utsiktsplatser. På höjderna, som i början var mycket kalare än idag, planterades barrträd och i dalsänkorna sådant som lövträd, syren och kaprifol. 

Inte bara naturen skulle kännas svensk utan även flera av byggnaderna som placerades i parken hade en nationalromantisk prägel. Som de tre första restaurangerna Björngårdsvillan, Vinterpaviljongen och Prippska villan, som alla tillkom kring sekelskiftet, men även den lilla Cloetta-paviljongen och vattentornet. Utöver detta byggdes grindar vid infarterna av knotiga ekgrenar och likaså en bro i samma nationalromantiska stil vid fågeldammen i närheten av Linnéplatsen. Även namn som Bragehöjden, Baldershagen, Idunalunden och Valhallaberget refererar till asatron, vilket var populärt under denna period. 

Med tiden har det tillkommit flera stilbrott mot den ursprungliga idén om en "uppröjd skogsbacke". Ett av de tydligaste exemplen är kanske Azaleadalen som började anläggas 1966, då man röjde upp en stor yta utmed sluttningen väster om djurgårdarna och planterade rhododendron.

Historik

Redan under medeltiden tillhörde marken Älvsborgs slott och den kungliga marken omfattade nuvarande Slottsskogen med Änggården, Masthugget och Majorna ända till Röda sten. "Kronoparken Slottsskogen" omfattade vid mitten av 1600-talet ungefär 300 hektar, alltså mer än dubbelt så mycket som idag, eftersom både Änggården och hela Älvsborgs Kungsladugård räknades som delar av Slottsskogen. Dessa båda områdena bestod då främst av skog. Slottsskogen var snarare en otillgänglig skog än en park ända fram till slutet av 1800-talet. Istället fick Stora Otterhällan fungera som rekreationsplats för dåtidens Göteborgare.

Slottsskogen har haft många namn, och officiellt har den kallats både Sundshagen, Sundzmarcken och Änggårdsskogen, innan det nuvarande namnet blivit tillräckligt inarbetat.

Uppsynen över djur och natur utövades av en skogs- och djurväktare, som en bit in på 1700-talet hade titeln hejderidare. Den förste av dessa ämbetsmän hette Arfued med efternamnet Skogvaktare eller Skytte (verksam 1621-1636). Han och hans efterträdare bodde på Engiegårdh (Änggården), strax öster om skogen. Hejderidaren hade bland annat till uppgift att skydda skogen, framför allt ekarna, mot olovlig fällning. Särskilt mot slutet av 1600-talet förekom mycket skogsstölder i Slottsskogen, eftersom skogstillgången var dålig i Göteborgstrakten. I Slottsskogens lövskog räknade hejderiddaren Grönbom och amiralitetslöjnanten A.F. Wallman år 1780 till 7 268 ekar, däribland till skeppsvirke dugliga 1 486 stycken, för tillväxt tjänliga 815 och till skeppsvirke odugliga 4 967. De fördelade sig enligt följande: Hanåsen 1 248, Högåsen 1 942, Gärdet 333, Ulvakullen 77, Fågelkullen 719, Långkullen 301, Aspkullen 230, Ängkullarna 1 691, "Öster under den förut beskrivna Högåsen" 339, Engars (Änggårds)kullen 270, Broåsen 85 och Kärrlandans kulle 48. En av de mera nitiska skogvaktarna var en man vid namn Per Hwijtlock, som 1694 åtalade samtliga boende på "Maijerna wid gambla Elfsborg, hwilka sortera under ladugården".

Slottsskogsparken tillblivelse 

I samband med att Majorna införlivades med Göteborg 1868 kom Slottsskogen i stadens ägo, på villkoret att skogen skulle användas till parkanläggning för staden. Den som starkt bidrog till detta var landshövdingen i Göteborgs och Bohus län, Albert Ehrensvärd. Några år innan hade han skrivit till regeringen och påpekat att staden med sin växande folkmängd "borde ha en egen park där gemene man kunde vandra och förströ sig". Carl Johans församlings införlivades med staden 1867, då även Älvsborgs Kungsladugård med tillhörande områden överläts till staden genom ett kungligt brev skrivet den 1 februari 1867. I samband med detta bestämdes det att delar av Slottsskogen skulle bli en parkanläggning: "att en del av den till Slottsskogslägenheterna hörande dugliga skog bör bibehållas, för att till en parkanläggning för staden användas." Under mellankrigstiden flyttades den till Budskär, Särö.

Vid sekelskiftet 1800-1900, och fram till "Nykterhetsepoken" 1909, innehades samtliga serveringsrättigheter för parken av källarmästare Ludvig Larsson. Han hade haft dessa rättigheter att utöva restaurangrörelse sedan 1877. 

I början av 1900-talet hade Slottsskogen en överträdgårdsmästare som hette Thure Ohlson. Han byggde ut djurgårdarna och fågeldammarna 1907. Redan 1902 hade parken tagit emot en säl, som snart blev en uppskattad publikfavorit. Men den hade inte tillgång till någon lämplig damm och avled snart. År 1905 erbjöd sig direktör James Keiller att bekosta en säldamm. Säldammen placerades i en dal på mittersta delen av åsen, i öster. Säldammen har sedan byggts om vid ett antal tillfällen. I samma dal finns idag även en damm för humboldtpingviner och ett fågelhus på åsens västra sidan. 

1902 skänktes även en ung älg till Slottsskogen och två unga björnar. De senare skänktes av grosshandlare Morits Fraenkel och placerades i en gallerförsedd inhägnad med en utsprängd grotta, i närheten av dåvarande gamla restaurangen som på grund av detta i folkmun döptes om till Björngårdsvillan. Sista björnen i Slottsskogen var en äldre hona som dog 1931. I början av 1900-talet köptes även ren och rådjur in till parken och alla djur fick byggnader i nationalromantisk stil. 

Till Göteborgs jubileumsutställning 1923 fick parken ett antal Gotlandsruss, vars ättlingar fortfarande hålls i parken. På östra sidan av åsen, strax ovanför Björngårdsvillan, ligger Barnens zoo som invigdes den 28 april 1971 av gatunämndens ordförande Bengt Gabrielsson. Åtta byggnader på ett cirka 1 500 kvadratmeter stort område, kostade cirka 400 000 kronor att utföra och tillkom efter en motion i stadsfullmäktige av Harry Hjörne. Idag har Slottsskogens djurpark, utöver fågeldammar, humboldtpingviner och knubbsälar exempelvis dovhjortar, skogsren och älgar. I djurparken hålls också äldre svenska lantraser. Vid Smålandsstugan, en av landskapsstugorna, hölls det länge getter. 

Sedan i åtminstone tidigt 1900-tal har det funnits bikupor i Slottsskogen. Idag har Göteborgs Biodlareförening en observationskupa i Azaleadalen.

På 1960-talet ersattes svanarna i Stora dammen med flamingor vilka hölls där om somrarna fram till år 2010.

Sportfaciliteter och lekplatser 

Det finns en strandvolleybollplan, en minigolfbana och en frisbeegolfbana. I södra delen av Slottsskogen finns även en skidbacke, det före detta backhoppningstornet Bragebacken från 1902.

För fotboll och andra platskrävande sportaktiviteter finns idrottsplatsen Majvallen i de västra delarna vid Majorna och Dalens lekfält i sydväst. Majvallen är en fotbollsplan med konstgräs, hemmaplan för Göteborgs FF, Masthuggets BK och Pushers BK. Dalens lekfält är några stora grusplaner främst använda för fotbollsträning som ligger i anslutning till Slottsskogsvallens idrottsanläggningar. I södra hörnet ligger Slottsskogsvallen, klassisk arena för fotboll och friidrott.

Plikta
Plikta, ursprungligen Plikten eller Plekta (med akut accent), är en lekplats i Slottsskogens nordöstra del, i Jungmansgatans förlängning och cirka 175 meter väster om Naturhistoriska museet. Exakt varifrån namnet kommer har inte fastställts, men en förklaring kan vara förbudstavlor, så kallade "plikttavlor" som tidigare kan ha funnits på platsen som exempelvis förbjöd fotbollsspel eller att ens beträda gräsmattan på platsen. En annan tolkning framförs av göteborgshistorikern Robert Garellick, som menar att det odlades säd på platsen långt före sekelskiftet 1900, varför det enligt anslag var "Vid plikt [vite] förbjudet att beträda området." I båda tolkningarna har namnet alltså samma ursprung, en typ av "förbudsskyltar."

Vid Plikta spelades fotbollsmatcher till omkring 1915. Det var Idrottsklubben Wega, en kvartersklubb från Vegagatorna och Masthugget, som 1905 - samma år som klubben bildades - tog platsen i besittning och där spelade sina första fotbollsmatcher. Wega hade även en aktiv friidrottssektion som satte sin prägel på Plikta ända fram till 1923 då Slottsskogsvallens kolstybbsbanor invigdes. Med tillstyrkan av Gamla Vegapojkars kamratförening, ingick IK Wega 1946 till Drätselkammaren med en begäran om att åter få använda Plikta som idrottsplats för ungdomar. Efter några år blev platsen iordningställd och främst skolorna fick då möjlighet att idrotta. Där fanns då löparbanor, hoppgropar, fotbolls- och handbollsplan.

Monument och offentliga konstverk 

Från början var tanken att det inte skulle finnas några statyer eller monument i Slottsskogen, men denna ambition varade inte så länge. 

Mitt emot Stora dammen, i närheten av Säldammsbacken finns ett monument över August Kobb invigd 1905, bestående av en relief huggen av konstnären Christian Eriksson, placerad i en berghäll.

Vid Slottsskogsvallen finns skulpturerna Bollspelande flickor och Tampande pojkar av Stig Blomberg från 1951.

Den svenska scoutrörelsens fader, Ebbe Lieberath, har ett monument i Slottsskogen som ligger mellan Hallandsstugan och Vita Bandet och som invigdes den 14 november 1959. Hedersgäst vid invigningen var hans dotter Rigmor Tholin. Monumentet består av en stor sten som vilar på tre mindre stenar, omgivet av ett röse som cirka 100 scoutkårer i landet sänt in var sin ingraverade sten till. Stenarna symboliserar i tur och ordning: Scoutrörelsen, de tre punkterna scoutlöftet och gemenskapen. Scouternas Kamratförenings ordförande, Gottfrid Bergendahl höll ett tal och stadsfullmäktiges vice ordförande, Adolf Borén, tog emot gåvan å stadens vägnar. Den 17 september 1910 invigdes en 22,5 meter hög klockstapel bredvid Smålandsstugan. Den var byggd 1401 och hade tillhört Stockaryds gamla kyrka. Hela kostnaden för transport med mera uppgick till 2 600 kronor, varav Smålandsstugans fonder svarade för 1 400 kronor och insamling bland gillets medlemmar de resterande 1 200.

Dalslandsstugan byggdes 1827 i Steneby socken i Dalsland och flyttades till Slottsskogen 1936.  

Hallandsgården är från slutet av 1700-talet. Gården kommer från Knipereds by i Lindome socken i norra Halland och har sedan slutet av 1700-talet bebotts av flera generationer stolsnickare. Den flyttades till Slottsskogen under åren 1946–47. 

Gräfsnäsgården, ursprungligen från Gräfsnäs, och vars äldsta delar är från 1700-talet, var den sista av landskapsstugorna som flyttades till Malmgårdskullarna, 1968. Den ägs och används numera av Folkdansringen Göteborg och dess föreningar. På platsen för Gräfsnäsgården låg ursprungligen landeriet Stora Malmgården, som 1892 fick lämna plats för Prippska villan.

1906 fanns det även planer på att placera en Finnstuga från Värmland i Slottsskogen och 1908 en Skånegård.

Parkens byggnader i alfabetisk ordning

 Björngårdsvillan (1905) - Ägs idag av Dômen konstskola som bedriver sin verksamhet i huset.
 Bragebacken (1901) - före detta backhoppningsanläggning.
 Bragebackens utsiktstorn - trätorn högst upp på Bragebergets höjd.
 Cloettan/Cloettas paviljong/Cloetta-villan/choklad-villan (se ovan)
 Dalslandsstugan (1827). (se ovan)
 Ekonomigården/Stallmästargården
 Fågelhuset (1984) - Ligger utanför den så kallade Trädgårdsmästarebostaden i parkens västra del, i korsningen Vedbacken-Säldammsbacken. Byggnaden uppfördes 1983-84 av Fritidsförvaltningen i Göteborg, efter ritningar av Semrén Arkitektkontor.
 Gräfsnäsgården, (1700-talet). (se ovan)
 Gräfsnäsgårdens annex, "Annexet", (1986) och utedansbanan (1997)
 Hallandsgården (1700-talet). (se ovan)
 Hjortvaktarbostad/Djurskötarbostad (1891)
 Naturhistoriska Museet (1923)
 Observatoriet (1985), ligger på samma plats där det tidigare låg ett observatorium byggt 1929.
 Parkvaktstuga vid Bangatan (1895)
 Parkvaktstuga vid Margreteberg (1880)
 Parkvaktstuga vid Sjömansgatan/August Kobbsgatan (1922)
 Polisstation/Polismuseet, (1905). Ritad av Emil Billing. Den var bemannad till mitten av 1950-talet och kallades för Polisvakta. Huset övertogs 1983 av Göteborgs Polismäns Pensionärsförening.
 Påfågelhus (1922)
 Roskast söder om ekonomigården
 Smålandsstugan / Ryggåsstuga (1750-tal). (se ovan)
 Svanhuset (1897), ovanför pingvindammen
 Trädgårdsmästarbostad (1881)
 Vattentornet Stora Utsikten, (1899). I folkmun kallat Kikar'n.
 Vita bandet/Villa Belparc (1937), vid stranden av Stora dammen. (se ovan)
 Vinterpaviljongen/Strandpaviljongen (sekelskiftet 1800-1900 – 1936), riven restaurang vid Stora dammen, där Vita bandet ligger idag. (se ovan)

Fornminnen
Vid norra kanten av planen framför Utsiktstornet i Slottsskogen, ligger två stora stenblock av gnejs. I blockens jämna yta syns tre grunda skålgropar i det närmast belägna blocket, och åtta i det bortre. Stenarna har ursprungligen legat vid Vattugatan i Masthugget, där de påträffades år 1932.

Referenser

Noter

Källor
En liten bok om Slottsskogen (1944) utgiven av Föreningen Linnégatan, Rundqvists Boktryckeri
 Bengt A Öhnander (1990) Göteborg berättar mer, Tre Böcker Förlag AB, 
Slottsskogen : Kulturhistorisk bedömning, Inger Erntsson, Kolbjörn Wærn, Göteborgs stadsbyggnadskontor, 2009 
, s. 10
I stadens tjänst: tidskrift för Göteborgs stads tjänstemän, nr 9, 1974, Göteborgs stads tjänstemannaförbund, Göteborg 1974, "Slottsskogen - en kunglig gåva."

Vidare läsning

Skönlitteratur
 – Ungdomsbok som utspelas vid Slottsskogens säldamm. Illustrerad av Kenneth Derlow.

Externa länkar

Slottsskogen - Landet i staden
Grundaren August Kobb och Slottsskogen

Friluftsmuseer i Sverige
Parker i Göteborg
Stadsdelar i Göteborg
 
Göteborgs kommun
Sevärdheter i Göteborg