kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Små Antillerna

Små Antillerna är en ögrupp i Antillerna i Karibiska havet. Ögruppen är en del av Västindien och ligger sydost om Stora Antillerna. De sträcker sig i en båge från Jungfruöarna i norr till Aruba utanför Venezuelas kust i syd. Öarna är relativt små och tätbefolkade. Störst till ytan är Trinidad, men av de övriga öarna är det enbart Martinique som är över 1 000 km².

Små Antillerna delas i sin tur upp i Öarna över vinden och Öarna under vinden samt längst i öster Trinidad och Tobago och Barbados. Geografiskt räknas Små Antillerna till Nordamerika.

Öarna över vinden 

Öarna över vinden är de östra och norra delarna av Små Antillerna, motsvarande större delen. 

Öarna står under inflytande av passadvinden från öst och nederbördsmängden ligger över 2 000 mm per år. De flesta öarna i gruppen skapades av vulkaner.

Läöarna 

Den norra delen av Öarna över vinden kallas Läöarna (engelska Leeward Islands, ej att förväxla med Leeward Antilles som motsvarar Öarna under vinden, se nedan).

Amerikanska Jungfruöarna: Saint Thomas, Saint John, Saint Croix, Water Island 
Brittiska Jungfruöarna: Tortola, Virgin Gorda, Anegada, Jost Van Dyke
 Anguilla: Dog Island, Scrub Island, Seal Island, Sombrero, Cays, Pear, Prickley 
Saint Martin bestående av franska Saint-Martin och nederländska Sint Maarten
Saba (Nederländerna, f.d. Nederländska Antillerna)
Sint Eustatius (Nederländerna, f.d. Nederländska Antillerna)
Saint-Barthélemy
Saint Kitts and Nevis: Saint Kitts, Nevis
Antigua och Barbuda: Antigua, Barbuda, Redonda
Montserrat
Guadeloupe (Frankrike): Basse-Terre, Grande-Terre,  La Désirade,  Marie-Galante, Îles des Saintes (les Saintes), Îles de la Petite Terre 
Dominica

Även den lilla och avlägsna Avesön (Dependencias Federales, Venezuela) kan räknas in i den här gruppen.

Lovartöarna  
 
Den södra delen av Öarna över vinden kallas Lovartöarna (eng. Windward Islands). 
Martinique (Frankrike)
Saint Lucia
Saint Vincent och Grenadinerna: Saint Vincent, Grenadinerna
Grenada (inklusive Carriacou, Ronde Island och Petit Martinique i Grenadinerna)

Öarna under vinden 

Öarna under vinden (Benedenwindse Eilanden, Islas de Sotavento, Leeward Antilles - ej att förväxla med Leeward Islands, se ovan) ligger strax norr om Venezuela i Sydamerika. Öarna står inte under inflytande av passadvinden. Klimatet är här torrare än vid Öarna över vinden. De tre västra öarna som tidigare ingått i Nederländska Antillerna kan sammanfattas som ABC-öarna.

Dependencias Federales (Venezuela): Las Avesöarna, Los Roques, La Orchilaön,  La Blanquillaön, Los Hermanosöarna, Los Testigos
Bonaire (Nederländerna, f.d. Nederländska Antillerna)
Curaçao
Aruba

Isla Margarita (Nueva Esparta, Venezuela) ligger mellan Öarna under vinden och Windward Islands.

Se även 
 Läöarna
 Lovartöarna

Referenser

Externa länkar 

 
Nordamerikas ögrupper
Slump

Slump är något som avgör vad som händer då händelseloppet inte är deterministiskt, alltså inte till alla delar beror på vad som hänt tidigare, och eventuella avvikelser inte kan förklaras med medvetna handlingar.

Slump används för att beskriva en oförutsägbarhet som vanligen beror på en eller flera okända orsaker. Man skiljer mellan deterministisk slump, som handlar om en oförmåga att analysera bakgrund och orsakssamband, och indeterministisk slump, som inte kan förklaras på det sättet.

Den indeterministiska slumpen är ett erkännande att slumpen är en faktor inbyggd i naturlagarna. I Heisenbergs osäkerhetsprincip finns en stokastisk tolkning. Einstein opponerade sig och uttryckte sig deterministiskt. Gud kastar inte tärning!. Osäkerheten i mikrokosmos tolkas av Heisenberg och de flesta fysiker som naturlag.

Vid sidan av detta definierade psykoanalytikern C.G. Jung synkroniserad slump. Den synkroniserade slumpen är händelser i själva livet som är svårförklarliga. Exempelvis när vi möter grannen helt oväntat på en gata i en stad i fjärran land.

Se även 
 Kausalitet
 Nollhypotes
 EPR-paradoxen
 Bells teorem
 Maxwells demon
 Entropi
 Kaosforskning
 Fjärilseffekten
 Framtidsstudier
 Öde
 Predestinationsläran
 Materialistisk dialektik
 Slumpgenerator
 Kurt Gödel

 
Statistik
Termer inom metafysik
Termer inom vetenskap
Meretseger

Meretseger, Mertseger, (hon som älskar tystnaden) var en kobragudinna i egyptisk mytologi.  Hon bodde i berget ovanför Konungarnas dal och beskyddade faraonas gravar och folket i Deir al-Madinah som hade byggt dem. Om någon försökte vandalisera eller plundra kungagravarna sas hon spotta gift.

Eftersom solen gick ned i öknen i väst kallades Meretseger för "Västerns härskarinna", förbands med både öknen och döden och sas skydda mot ökenormar. Som ledsagare hade hon dessutom uppgiften att döma de döda.

Meretseger gestaltades som en kvinna med ormhuvud.

Referenser 

Gudinnor i egyptisk mytologi

ca:Llista de personatges de la mitologia egípcia#M
Roll (flygning)

Roll är en flygmanöver där farkosten eller kroppen vrids i längdaxeln. Exempelvis rollar ett flygplan något, det vill säga vinklar vingarna, åt det håll som den ska svänga åt. För att sedan flyga rakt igen måste flygplanet rolla tillbaka så att vingarna förhåller sig horisontellt.  

Inom avancerad flygning utgör rollen en av de två huvudrörelserna, där den andra utgörs av looping. Dessa två flygmanövrer kan kombineras på olika sätt. Under avancerad flygning kan rollen utföras på fyra olika sätt: långsamroll, kvick-roll, roll under stigning, eller momentroll. Momentrollen går till så att rörelsen i längdaxeln stoppas upp vid antingen 90 grader (första vertikalen), vid 180 grader (ryggläge) eller slutligen efter 270 grader (andra vertikalen. Momentrollen räknas som en av de svårare flygmanövrar som används vid flyguppvisningar.

Flygteknik
David Chidgey

David William George Chidgey, Baron Chidgey (sedan 2005), född 9 juli 1942 i Basingstoke i Hampshire, död 15 februari 2022, var en brittisk parlamentsledamot för Liberaldemokraterna från 1994 till 2005. Han representerade valkretsen Eastleigh sedan 1994, då han vann i ett fyllnadsval. Han kandiderade inte i valet 2005, utan utnämndes till Baron Chidgey och tog plats i överhuset.

Referenser
 

Födda 1942
Brittiska parlamentsledamöter
Män
Avlidna 2022
Brittiska liberaler
Brittiska politiker under 1900-talet
Brittiska politiker under 2000-talet
Personer från Basingstoke
Klodvig III

Klodvig III, död 676, var frankisk merovingisk kung av Neustrien, Burgund och Austrasien 675–676. Förmodad son till Klodvig II och Balthild (alternativt Theoderik III eller Chlothar III).

Ebroin, maior domus i Neustrien, ställde Klodvig III mot Theoderik III då den senare skulle krönas med målet att erövra kungens privilegier för egen del. Klodvig kröntes så till kung under tiden Ebroin säkerställde sina privilegier. Klodvig var en marionettkung, och det är möjligt att Ebroin helt enkelt uppfann honom för sina syften, att personen i själva verket aldrig var av merovingisk ätt och av den orsaken brukar ibland Klodvig IV kallas Klodvig III. 

Under alla omständigheter utövade Klodvig III aldrig någon som helst makt under sin knappa regeringstid. När väl Ebroin ansåg att det var dags återinsattes Theoderik III som kung och Klodvig III övergavs. Hans vidare öde förblir okänt vilket kan tolkas som att han blev mördad.

Referenser

Frankiska kungar
Avlidna 676
Merovinger
Män
Födda okänt år
Christopher Chope

Sir Christopher Robert Chope, född 19 maj 1947 i Putney i London, är en brittisk konservativ politiker. Han var 1983–1992 ledamot av underhuset för Southampton Itchen och är sedan 1997 ledamot för Christchurch.

Chope har arbetat som advokat. Han är EU-skeptiker och kampanjade för Brexit i folkomröstningen 2016.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Brittiska underhusledamöter
Personer från Putney
Födda 1947
Män
Levande personer
Alumner från Saint Andrews-universitetet
Michael Clapham

Michael Clapham, född 15 maj 1943 i Barnsley, är en brittisk Labourpolitiker. Han var parlamentsledamot för valkretsen Barnsley West and Penistone från 1992 till 2010. Michael Clapham står till vänster i partiet, är medlem av Socialist Campaign Group och har röstat emot Tony Blairs regering vid flera tillfällen. Han var tidigare facklig företrädare inom National Union of Mineworkers.

Källor

Noter

Externa länkar
Hemsida

Brittiska parlamentsledamöter
Alumner från University of Leeds
Män
Födda 1943
Levande personer
David Willetts

David Willetts, född 9 mars  1956, är en brittisk konservativ politiker och biträdande minister för universitet och vetenskap (Minister of State for Universities and Science). Han är parlamentsledamot för valkretsen Havant . Han sitter även i styrelsen för Universal Biosensors och är aktieägare i företagets moderbolag, Sensor-Tec. Han var tidigare politisk samordnare i partiets skuggministär. Under Iain Duncan Smith var han skuggminister för arbete och pensioner och under John Major var han whip, men tvingades avgå från den posten.

Källor

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Brittiska parlamentsledamöter
Alumner från Christ Church, Oxford
Män
Födda 1956
Levande personer
Storbritanniens ministrar
Betty Williams

Elizabeth "Betty" Williams, född Smyth den 22 maj 1943 i Belfast, Nordirland, död 17 mars 2020 i Belfast, var en nordirländsk fredsaktivist, grundare av Ulster Peace Movement. För sina insatser i gräsrotsrörelsen The Community of Peace People, vars mål var att få slut på våldet mellan protestanter och katoliker i Nordirland, tilldelades Betty Williams tillsammans med Mairead Corrigan Nobels fredspris 1976. Williams och Corrigan grundade organisationen efter att de blivit vittnen till att tre barn dödats i en skottlossning i Belfast. 1980 lämnade Williams organisationen för att två år senare bosätta sig i USA. Hon har haft flera uppdrag för humanitära organisationer för barns och kvinnors rättigheter. 2006 grundade hon tillsammans med fem andra kvinnliga fredspristagare Nobel Women's Initiative. Hon var verksamhetschef för Institute for Asian Democracy och har verkat som gästforskare vid Nova Southeastern University. Betty Willams har även arbetat för Global Children’s foundation samt varit ordförande för World Centers of Compassion for Children International.

Källor

Externa länkar 

 

Födda 1943
Mottagare av Nobels fredspris
Kvinnor
Avlidna 2020 
Personer från Belfast
Brittiska nobelpristagare
Brittiska aktivister
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Alumner från Nova Southeastern University
Politikåret 1944



Händelser

Februari
22 februari - Den svenska regeringen tillsätter en kommission för planering av ekonomin efter kriget under professor Gunnar Myrdal.

Juni
17 juni – Island utropas som republik.
22 juni - Ivanoe Bonomi efterträder Pietro Badoglio som Italiens konseljpresident.

Augusti
11 augusti - Carl Gustaf Mannerheim efterträder Risto Heikki Ryti som Finlands president.

Oktober
11 oktober - Tuva införlivas i Sovjet.

Val och folkomröstningar
17 september – Vid andrakammarvalet i Sverige går Sveriges kommunistiska parti kraftigt framåt.
7 november – I presidentvalet i USA får Franklin D. Roosevelt 53,4% av rösterna och blir historisk genom att vinna ett presidentval för fjärde gången.

Organisationshändelser
28 april - De svenska socialdemokraterna ansluter sig till arbetarrörelsens efterkrigsprogram, de 27 punkterna, om den ekonomiska politiken efter kriget. Dess huvudpunkter är full sysselsättning, rättvis fördelning och höjd levnadsstandard samt större effektivitet och mer demokrati inom näringslivet. Man kräver också samhällsstöd åt allmännyttig produktion eller socialisering på områden där enskild företagsamhet anses medföra misshushållning eller monopolism. De konkreta socialiseringskraven gäller dock bara försäkringsväsendets förstatligande och tomtmarkens och hyreshusens gradvisa kommunalisering.
28 september - Nationalekonomen Bertil Ohlin efterträder Gustaf Andersson som partiledare för Folkpartiet.

Födda
21 maj – Mary Robinson, Irlands president 1990–1997.
31 juli - Betty H Williams, brittisk parlamentsledamot.
17 augusti – Rexhep Meidani, Albaniens president 1997–2002.
19 september - Anders Björck, Sveriges försvarsminister 1991-1994.
15 oktober – Sali Berisha, Albaniens president 1992–1997.
1 november – Oscar Temaru, Franska Polynesiens president juni–oktober 2004, mars 2005–december 2006, september 2007–februari 2008, februari–november 2009 och sedan april 2011. 
2 december - Ibrahim Rugova, Kosovos president 2002–2006.

Avlidna
29 februari – Pehr Evind Svinhufvud, Finlands riksföreståndare 18 maj–12 december 1918 och Finlands president 1931–1937.
24 april – Michael Petersen Friis, Danmarks statsminister april–maj 1920.
9 augusti – Alberts Kviesis, Lettlands president 1930–1936.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
676

676 (DCLXXVI) var ett skottår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

November
 2 november – Sedan Adeodatus II har avlidit den 17 juni väljs Donus till påve.

Födda 
Johannes från Damaskus, en av kyrkofäderna.
Muhammad ibn Ali, imam.

Avlidna 
 17 juni – Adeodatus II, påve sedan 672
 Klodvig III, frankisk kung av Austrasien sedan 675

Externa länkar
Politikåret 1956



Händelser

Januari
1 januari – Sudan blir självständigt från Storbritannien.

Mars
1 mars – Urho Kekkonen efterträder Juho Kusti Paasikivi som Finlands president.
2 mars – Frankrikes protektorat över Marocko upphör.
20 mars – Frankrikes protektorat över Tunisien upphör.
23 mars – Pakistan blir världens första islamistiska stat.

Oktober
23 oktober–10 november – Folkuppror i Ungern, den så kallade Ungernrevolten.
29 oktober – Suezkrisen inleds.

Val och folkomröstningar
16– 17 januari – Presidentval i Finland. 
24 juni – Alltingsval på Island.
16 september – Andrakammarval i Sverige.
6 november - Republikanen Dwight D. Eisenhower väljs om som president i USA.

Organisationshändelser
Okänt datum – Göran Assar Oredsson  grundar Sveriges nationalsocialistiska kampförbund.
Okänt datum – Sveriges Kommunistiska Arbetarförbund bildas.

Födda
2 mars – Eduardo Rodríguez, Bolivias president 2005–2006.
25 juni – Boris Trajkovski, Makedoniens president 1999–2004.
11 oktober – Nicanor Duarte Frutos, Paraguays president 2003–2008
28 oktober – Mahmoud Ahmadinejad, Irans president sedan 2005.

Avlidna
18 januari – Konstantin Päts, Estlands första och sista president 1938–1940.
20 mars – Wilhelm Miklas, Österrikes förbundspresident 1928–1938.
2 april – Jens Hundseid, Norges statsminister 1932–1933.
25 oktober – Risto Ryti, Finlands president 1940–1944.
14 december – Juho Kusti Paasikivi, Finlands president 1946–1956.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Alan Williams

Alan Williams, född 14 oktober 1930 i Caerphilly, död 21 december 2014 i London, var en brittisk (walesisk) labourpolitiker. Han var parlamentsledamot för valkretsen Swansea West från valet 1964 till 2010, och var från 2005 den ledamot i parlamentet som suttit längst.

Han var minister i Harold Wilsons och James Callaghans regeringar, men hade sedan 1989 ingen ledande post. Han var skeptisk till Europeiska unionen och var motståndare till skapandet av det walesiska parlamentet.

Källor

Noter 

Brittiska parlamentsledamöter
Labour Party, Storbritannien
Brittiska politiker under 1900-talet
Brittiska politiker under 2000-talet
Walesiska politiker
Alumner från University College, Oxford
Personer från Caerphilly
Födda 1930
Avlidna 2014
Män
Politikåret 1930



Händelser
28 maj - George Forbes efterträder Joseph Ward som Nya Zeelands premiärminister.
31 maj - Den svenska riksdagen avslår regeringens förslag om höjning av spannmålstullarna.
7 juni – Carl Gustaf Ekman efterträder Arvid Lindman som Sveriges statsminister.
7 augusti - Richard Bedford Bennett efterträder William Lyon Mackenzie King som Kanadas premiärminister.
20 november – Emiratet Asir införlivas i Asir.

Val och folkomröstningar
14 september – Riksdagsval i Tyskland.

Organisationshändelser
19 januari – Avhoppare från Sveriges Nationalsocialistiska Folkparti bildar Nysvenska folkförbundet, men redan i oktober går de båda partierna åter samman och bildar Nysvenska Nationalsocialistiska Förbundet.
Okänt datum – Danmarks nationalsocialistiska arbetarparti bildas.
Okänt datum – Dominikanska partiet bildas.
Okänt datum – Islands kommunistiska parti bildas.
Okänt datum – Kyrkliga folkpartiet bildas i Sverige.
Okänt datum – Mapai bildas i Israel.
Okänt datum – Nationell union bildas i Portugal.
Okänt datum – I Nederländerna går CPH centralkommittén och CPH Holländska sektionen av Kommunistiska internationalen samman och bildar Nederländernas Kommunistiska Parti.
Okänt datum – Scottish Party bildas i Skottland.
Okänt datum – Vietnams kommunistiska parti bildas i Hongkong.

Födda
24 januari – Kjell Laugerud, Guatemalas president 1974–1978.
15 april – Vigdís Finnbogadóttir, Islands president 1980–1996.
24 april – José Sarney, Brasiliens president 1985–1990.
3 mars – Ion Iliescu, Rumäniens president 1990–1996 och 2000–2004.
28 juni – Itamar Franco, Brasiliens president 1992–1995.
1 juli – Gonzálo Sánchez de Lozada, Bolivias president 1993–1997 och 2002–2003.
2 juli – Carlos Menem, Argentinas president 1989–1999.
5 augusti – Michal Kováč, Slovakiens första president 1993–1998.
5 oktober – Rahmon Nabijev, Tadzjikistans president 1991–1993.
6 oktober – Hafez al-Assad, Syriens president 1971–2000.
14 oktober – Mobutu Sese Seko, Zaires president 1965–1997.
25 november – Jan P. Syse, Norges statsminister 1989–1990.
21 december – Kalevi Sorsa, Finlands statsminister 1972–1975, 1977–1979 och 1982–1987.

Avlidna
8 mars – William Howard Taft, USA:s president 1909–1913.
19 mars – Arthur Balfour, Storbritanniens premiärminister 1902–1905.
19 december – Jens Christian Christensen, Danmarks konseljpresident 1905–1908.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Gröna vågen

Den tredje gröna vågen var en trend i Sverige under 1970-talet som innebar att fler människor, särskilt unga familjer, flyttade ut från storstäderna till landsbygden eller mindre orter. Gröna vågen är ett exempel på en ruraliseringstrend.

Historik 
Många ville leva ett enkelt liv utan moderna bekvämligheter och storstadsstress. Det var inte ovanligt bland dessa så kallade "grönavågare" att ha intresse för till exempel aktuella miljöfrågor eller alternativrörelsen. Frasen "gröna vågen" behöver dock inte avse flytt till ren landsbygd eller omoderna förhållanden, utan kan också avse utflyttningen från städerna till nybyggda villa- och radhusförorter under 1970-talet och åren däromkring. Under denna tid minskade invånarantalet bland annat i Stockholms kommun.

Även senare trender av liknande karaktär har gått under samma namn.

Politiskt anses den tredje gröna vågen ha bidragit till det uppsving för Centerpartiet som ledde till att partiet stöddes av omkring en fjärdedel av väljarna i ett par riksdagsval (1973, 1976) och centerledaren Thorbjörn Fälldin blev statsminister 1976–1978 och 1979–1982. I gröna vågens slutfas, 1981, bildades Miljöpartiet de gröna.

Skogsnäs är ett exempel på en ort vars historia är tätt förknippad med gröna vågen.

Gröna vågen 2.0 
Under första decennierna av 2000-talet har nya trender med ruralisering uppstått med utflyttning till landsbygden med fokus på en högre grad av självförörjning och självhushållning. Fenomenet har benämnts som en ny grön våg, eller gröna vågen 2.0.

Tidigare liknande trender 
En första grön våg skedde mellan 1780-talet och 1820-talet i ett kulturklimat inspirerat av romantiken och Rousseau. Friluftsliv, vandring och utegymnastik blev på modet.

Mellan 1890-talet och 1920-talet inträffade en andra våg. Verksamheter ut i naturen organiserades då genom scoutingverksamhet, gymnastik- och idrottsföreningar, till exempel Ungdomsrörelsen i Sverige och Finland och Wandervogel i Tyskland.

Se även
Bostadskollektiv
Regionalpolitik
Ruralisering
Sveriges historia 1968–1991
Taråberg

Referenser

Noter

Källor
Gröna vågen i Nationalencyklopedins webbupplaga

Externa länkar
"70-talet väcks till liv på museum" Svenska Dagbladet 18 juni 2012

1970-talet
1980-talet
Subkulturer
Bostadspolitisk historia i Sverige
Migration
Sveriges demografi
Drink

En drink är en dryckesvara som blandats glasvis, oftast innehållande en eller flera spritdrycker. På engelska kan en "drink" syfta på alla sorters drycker från vatten och juice till drycker som innehåller alkohol. På svenska (och danska) menar man med "drink" emellertid uteslutande drycker med flera än en ingrediens och innehållande alkohol - såvida man inte explicit säger en "alkoholfri drink".

Man skiljer mellan flera olika drinktyper, som long drink, cocktail och shot. De icke-alkoholhaltiga dryckerna i drinken brukar sammanfattande kallas virke.

Blandning av drinkar
Drinkar blandas ibland i glaset, ibland i särskilda kärl. Ingredienserna kan röras ihop, men kan också skakas ihop till exempel i en Boston shaker.

Alkoholfria drinkar
Alkoholfria drinkar är ett bra val för allt ifrån den gravida till den som bara vill variera sig ibland eller slippa bakfylla, samt för de som aktivt väljer en nykter livsstil. Motsvarigheten till Cocktail (alkohol) kallas Mocktail (alkoholfri).

En av de mest kända alkoholfria drinkarna, Shirley Temple, har fått sitt namn av artisten Shirley Temple som drack drinken när hon gick på premiärer som ung och inte fick dricka alkohol. Drinken består av Grenadin, Ginger ale, apelsinjuice. Arnold Palmer är en annan känd alkoholfri drink, som fått sitt namn från den amerikanska golfaren Arnold Palmer, som brukade beställa drinkar med halva glaset iste och andra halvan lemonad.

Kända drinkar
Bloody Mary
Dry martini
Gimlet
Gin och tonic
Irish coffee
Margarita
Mojito
Screwdriver
White russian

Se även
Paraplydrink

Referenser

Externa länkar

Drinkwikin på Dryckesspel
Sindhi (etnisk grupp)

Sindhi är en sindhitalande etnisk folkgrupp som härstammar från provinsen Sindh i nuvarande Pakistan. Efter Brittiska Indiens självständighet och delning 1947 emigrerade merparten av de hinduiska sindhierna från det muslimska Pakistan till Indien.

Källor 
The Express Tribune.Who orchestrated the exodus of Sindhi Hindus after Partition?

Indiska folkgrupper
Pakistan
Theoderik III

Theoderik III (född cirka 652 (?), död 691) frankisk merovingisk kung av Neustrien och Burgund 673, 676–687; av Neustrien, Burgund och Austrasien 675, 676, 687–691. Son till Klodvig II och Balthild, gift med Chrothildis.

Biografi
De merovingiska kungarna under denna tid var marionettkungar som bollades fram och tillbaka i maktkampen mellan adeln i Neustrien och Austrasien. Den verkliga makten innehades sedan länge av de karolingiska maior domus i respektive kungadöme.

Då Theoderiks bror Chlothar III avled 673 försökte Ebroin, maior domus i Neustrien, tillsätta Theoderik som kung vilket motarbetades av den neustriska adeln. Deras revolt understöddes av Childerik II, kung i Austrasien och bror till Theoderik och den slutade med att Theoderik blev avsatt, klippt och förvisad till klostret Saint-Denis samtidigt som Ebroin tvingades till klostret i Luxeuil.

675 avled Childerik II och Theoderik tillsattes på nytt som kung. Ebroin, som inte fann sig i att inte ha blivit återvald till maior domus, lanserade en motkandidat till tronen, en Klodvig III som också sades vara son till Klodvig II. Han stöddes av adeln i Austrasien och ersatte Theoderik på tronen. 676 hade Ebroin återvunnit sin forna maktställning och han övergav därför Klodvig II och lät återinsätta Theoderik vilket inte sågs väl av den austrasiska adeln. 

Adeln upptäckte då att Sigibert III:s son Dagobert inte var död som man trott tidigare utan levde på ett kloster på Irland och de lyckades få honom tillsatt som kung. Han mördades 679 och Theoderik återfick den frankiska kronan som 680 helt underställdes Pippin av Heristal då denne intog platsen som maior domus i Austrasien. Detta utlöste ett krig mellan Neustrien och Austrasien. 

Efter sju års krig led Theoderik ett svårt nederlag i slaget vid Tertry vilket slutgiltigt tömde den merovingiska ätten på all kraft. Pippin behöll Theoderik som kung för att ge sin regim erforderlig legitimitet och vid Theoderiks död 691 lät han av samma anledning kungens son Klodvig IV ärva kronan.

Källor

Externa länkar
Olivier Landmarres historiska hemsida

Frankiska kungar
Födda 652
Avlidna 691
Merovinger
Män
Personer i Frankrike under 600-talet