kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tungelsta

Tungelsta är en del av tätorten Västerhaninge och en kommundel i Haninge kommun, Stockholms län. Det är en tidigare fristående ort och omfattar områden som Krigslida, Hammarängen och Lillgården. Tungelsta gränsar i nordväst mot Hanvedens stora skogs- och strövområden, i nordost mot övriga Västerhaninge, i söder och väster mot jordbrukslandskap och olika skogsområden.  

Tungelsta har traditioner inom trädgårdsnäring och det finns ett flertal handelsträdgårdar. I stationens närhet finns också en nyanlagd trädgårdspark för allmänheten att besöka. Tungelsta har varit författaren Ivar Lo-Johanssons hembygd och 2001 invigdes en bronsskulptur av honom skapad av konstnären Sam Westerholm. Skulpturen står intill Coop vid Tungelsta station. Inom Tungelstas centrala del ligger även Tungelsta kyrka.

Samhället 
Flerbostadshus finns i centrala Tungelsta och i Lillgården. De äldsta lägenheterna byggdes på 1950-talet medan området Rosgården tillkom vid 1980-talets mitt. Det finns även tätare grupper med enfamiljshus samt en del villaområden. I Tungelstas utkanter är bebyggelsen gles med äldre villor på stora tomter. Likaså finns områden med enbart fritidshus.

I centrala Tungelsta finns en matvarubutik samt ett flertal restauranger.
I det gröna huset på bilden var det en affär och lägenheter redan i 1900-talets början efter att huset flyttades hit från Fors.

Skola, barn- och äldreomsorg och fritid 
Det finns flera skolor, som till exempel, Rodret och Tungelsta skola. Det finns flera förskolor. Det finns även en fritidsgård för dem som går i klass 4-9 i grundskolan. Fritidsgården ligger i Tungelsta’s gamla brandstation  Det finns även ett ålderdomshem i Tungelsta som heter Ros-Anders Gård, och ligger bredvid bostadsområdet Rosgården.

I Tungelsta finns en ridskola , elljusspår och ett antal bollplaner vilka flitigt utnyttjas av Tungelsta IF.

Kommunikationer 

Nynäsbanan går genom Tungelsta. Det finns två stationer, Tungelsta (anlagd invigd 1901) och Krigslida (invigd 1980) som trafikeras av Stockholms pendeltåg. Dagtid går två tåg i timmen i vardera riktningen mellan Bålsta och Nynäshamn. I övrigt går endast ett tåg i timmen. Det finns också bussförbindelser med Västerhaninge och andra kommundelar. Restiden med kollektivtrafik till Stockholm är cirka 30 minuter, med bil cirka 30 minuter. Tungelstas gamla stationshus finns fortfarande kvar men nyttjas numera av en inredningsaffär. Stationshuset med sina gulmålade träfasader ritades liksom alla stationshus längs Nynäsbanan av arkitekt Ferdinand Boberg.

Vid Tungelsta station stannar följande bussar:
835 Tungelsta (Lillgården) - Länna/Vega (Vardövägen)
893 Tungelsta (Lillgården) - Stockholms central (nattbuss)

Vid Tungelsta skola stannar även buss 848 (Västerhaninge - Tungelsta - Västerby - Sorunda - Stora Vika - Nynäshamn).

Näringsliv 
De flesta arbetsplatserna finns inom skola och barnomsorg samt den etablerade handeln. Tungelsta är känt för sin trädgårdsnäring och det finns ett flertal handelsträdgårdar. Dessa drivs i regel som familjeföretag.

Galleri

Se även
Västerhaninge socken

Referenser

Externa länkar

Orter i Haninge kommun
Carl Christoffer Gjörwell den yngre

Carl Christoffer Gjörwell (den yngre), född 19 januari 1766 i Stockholm, död där 14 november 1837, var en svensk arkitekt och son till Carl Christoffer Gjörwell den äldre. Han var stadsarkitekt i Stockholm mellan 1804 och 1837.

Liv och verk
Gjörwell studerade vid Målar- och bildhuggarakademien och anställdes 1788 under Louis Jean Desprez som byggnadselev vid det "stora slottet på Haga". År 1794 gjorde han en studieresa, bland annat till Rom. Efter sin hemkomst 1796 anställdes han som vice stadsarkitekt under Eric Palmstedt, till en början företrädesvis som arkitekt för lantbyggnader, herresäten och dylikt. Även större företag (bland annat omgestaltandet och tillbyggandet av Karlbergs slott till krigsakademi) anförtroddes honom, varvid dock Desprez hade högsta ledningen.

Gjörwells första fullt självständiga arbete av mera omfattande art var ritningarna till Akademihuset för Kungliga Akademien i Åbo, uppfört 1802–1815 under ledning av Charles Bassi, en annan av Desprez lärjungar. Gjörwell blev 1803 Palmstedts efterträdare som stadsarkitekt i Stockholm samt valdes samma år in som medlem av Konstakademien. År 1808 fick han professors titel. Han hade då uppfört Drottningens paviljong (numera kallad Haga slott) och Ekotemplet vid Haga samt uppgjort ritningar till ombyggnaden av Säfstaholms slott (utförd 1804–1815) och till Westmanska palatset (från 1828 Vetenskapsakademiens lokal), som på 1860-talet ändrades och tillbyggdes så att dess gamla utseende utplånades. 

Gjörwells sista större arbete var Garnisonssjukhuset (idag Landstingshuset) på Kungsholmen, fullbordat 1834. Han var även, tillsammans med Charles Bassi, arkitekt vid uppförandet av huvudbyggnaden på ättens Horn af Åminne stamgods på Åminne herrgård i gamla Åbo och Björneborgs län i Finland. Samtidigt upprättade han ritningar för flera mindre byggnader för enskilda beställare, bland dem Villa Lido på Djurgården. Han uppgjorde även ritningar till altardekorationer, predikstolar (exempelvis de i Kungsholms kyrka), gravmonument med mera.

Som arkitekt tillhörde Gjörwell Desprez skola eller ungefär samma riktning, som i Frankrike uppkom under 1760- och 1770-talen och vilken betecknas av ett återgående till den romerska antiken och en något överdriven uppfattning av dess enkelhet och stränghet. Gjörwells större byggnader utmärker sig genom enkel och klar fördelning samt mycken måtta i det dekorativa, men är snarare verk av en lugn och jämn beräkning än av en skapande eller kraftigare bildande ande. Som dekoratör och inredare prisades Gjörwell av samtida. Han utförde i sin ungdom även några raderingar i böcker, utgivna av fadern. Gjörwell är representerad vid bland annat Nationalmuseum.

Han har fått en gata uppkallad efter sig, Gjörwellsgatan i stadsdelen Marieberg på Kungsholmen.

Verk i urval

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

 

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska arkitekter under 1800-talet
Stockholms stadsarkitekter
Svenska innehavare av professors namn
Arkitekter från Stockholm
Födda 1766
Avlidna 1837
Män
Personer under gustavianska tiden
Striptease (TV-program)

Striptease var ett granskande samhällsmagasin som sändes i SVT under perioden 9 oktober 1991 – 14 november 2000.
Initiativtagare och chef var Mikael Olsson Al Safandi.

Programmet utgjordes huvudsakligen av undersökande reportage byggda på grundlig research, driven gestaltning och hårt tesdrivande, vilket kunde leda till tuffa konfrontationer med makthavare. Okonventionella arbetsmetoder, såsom dold kamera, var vanliga och väckte ofta debatt. 

Första åren var Jens Orback programledare. Därefter blev programmet ett renodlat reportagemagasin, för att under de sista åren åter ledas av programledare.

Till profilerna hörde Janne Josefsson, vars reportage (ofta tillsammans med Hannes Råstam) väckte stor uppmärksamhet, exempelvis Fallet Osmo Vallo, för vilket Josefsson och Råstam 1998 fick Stora Journalistpriset. Andra uppmärksammade reportage som alla fått utnämnelsen Guldspaden: "Elisabeth" - hur psykvården misslyckats med en autistisk kvinna (Marianne Spanner), Svenska vapen - om bristerna i den svenska vapenkontrollen (Johan Brånstad och Hannes Råstam), I gravplundrarnas spår - om hur arkeologiska rariteter smugglats till Sverige (Johan Brånstad och Hannes Råstam), Värstingvården (om vården av ungdomar vid s.k. §12-hem Linda Kakuli och Fredrik Undevik.

Den välbekanta vinjetten lånades in från låten Relalalaxa av hiphopgruppen JustD.

Programmet(och större delen av redaktionen kom 2000 att uppgå i Uppdrag granskning tillsammans med redaktionerna för Norra Magasinet och Reportrarna.

Källor

Fotnoter

Samhällsprogram i Sveriges Television
Elektromagnet

En elektromagnet är en magnet vars magnetiska fält alstras av en elektrisk ström. 
En enkel elektromagnet kan tillverkas genom att en isolerad koppartråd lindas runt en kärna av mjukjärn, exempelvis en spik. Om likström leds genom metalltråden kommer kärnans ändar att bete sig som en magnets nord- och sydpoler till dess strömmen bryts. Vilken ände som blir nord- respektive sydpol går att bestämma med hjälp av högerhandsregeln.
Regeln innebär att om man griper om en spole med högra handen så att fingrarna pekar i strömriktningen så pekar tummen i magnetfältets riktning (mot elektromagnetens nordpol).

För att öka elektromagnetens styrka kan antalet lindningsvarv ökas och/eller så kan strömstyrkan ökas. En ferromagnetisk kärna ger ett starkare magnetfält upp till det ferromagnetiska materialets mättnadsmagnetisering på ungefär 2 tesla. När mycket starka magnetfält behövs, som för till exempel magnetresonanstomografi, brukar magneter med supraledande lindningar användas.

Den ferromagnetiska kärnan
Kärnans material (vanligtvis järn) består av små områden som kallas magnetiska domäner vilka fungerar som små magneter (se ferromagnetism). Innan elektromagnetens ström är påslagen är domänerna i kärnan orienterade i slumpmässiga riktningar så att deras magnetiska fält tar ut varandra och kärnan har inget storskaligt magnetfält. När en ström leds genom spolen tränger dess magnetfält genom kärnan och får domänerna att orientera sig parallellt med spolens magnetfält så att domänernas magnetiska fält adderas till det av spolen orsakade fältet. Ju mera ström som passerar genom spolen, desto mer kommer domänerna att orientera sig i spolens fältriktning och ju starkare kommer magnetfältet att bli. Slutligen kommer alla domäner att vara uppradade och ytterligare ökningar av strömstyrkan kommer endast att orsaka små ökningar av magnetfältet; kärnan sägs vara mättad.

När strömmen i spolen stängs av, kommer de flesta av domänerna att förlora sin anpassade riktning och återgå till en slumpmässig orientering och fältet försvinner. Men en del av inriktningen kvarstår eftersom domänerna har svårt att vända sin magnetiseringsriktning och ger kärnan en svag permanent magnetism. Detta fenomen kallas hysteres och det återstående magnetiska fältet kallas remanent magnetism. Den resterande magnetiseringen av kärnan kan avlägsnas genom avmagnetisering.

Användning av elektromagneter
Reläer
Högtalare
Transformatorer
Bandspelare
Hårddiskar
Partikelacceleratorer
Tvättmaskiner
Elektriska motorer och generatorer
MRI-maskiner
Vetenskaplig utrustning som till exempel en masspektrometer
Partikelacceleratorer

Se även 
 Elektromagnetism

Externa länkar 

Elektromagnetism
Talcahuano

Talcahuano är en hamnstad i mellersta Chile och ligger i regionen Biobío. Staden ingår i Concepcións storstadsområde (Gran Concepción) och har cirka 150 000 invånare. 

I staden finns fiskeindustri, oljeraffinaderi och en flottbas. Talcahuano är även en universitetsstad. Staden drabbades hårt av jordbävningen i området 2010.

Källor

Externa länkar

Orter i Región del Biobío
Concepción

Concepción eller Concepcion kan avse:

 Concepción (spanskt fartyg) – ett av Ferdinand Magellans fartyg under den första världsomseglingen

Geografi

Antarktis 

 Concepción (udde),

Argentina 

 Concepción kommun, Argentina, Corrientes, 
 Concepción, Corrientes, 
 Villa Concepción del Tío, ort, Córdoba, 
 Concepción, Catamarca, 
 Concepción, Tucumán,

Bolivia 

 Laguna Concepción (sjö i Bolivia, Beni), 
 Concepción, Bolivia, ort, Santa Cruz,

Chile 

 Provincia de Concepción, Chile 
 Concepción (kommun i Chile)
 Concepción, Chile, Región del Biobío, Provincia de Concepción,

Colombia 

 Lourdes, Colombia, 
 Concepción kommun, Santander, 
 Concepción, Santander, 
 Concepción kommun, Antioquia, 
 Concepción, Antioquia, 
 Acevedo (ort), Huila,

Costa Rica 

 Concepción, Costa Rica, Cartago,

Dominikanska republiken 

 Concepción de La Vega – en ort

Ekvatorialguinea 

 Ciudad de Riaba, ort,

Guatemala 

 Municipio de Nueva Concepción (kommun), kommun
 Nueva Concepción, Guatemala, Departamento de Escuintla, 
 Municipio de Concepción Tutuapa, kommun
 Concepción Tutuapa, kommunhuvudort, Departamento de San Marcos, 
 Municipio de Concepción Las Minas, kommun
 Concepción Las Minas, kommunhuvudort, Departamento de Chiquimula, 
 Municipio de Concepción Chiquirichapa, kommun
 Concepción Chiquirichapa, kommunhuvudort, Departamento de Quetzaltenango, 
 Municipio de Concepción Huista, kommun, Departamento de Huehuetenango, 
 Concepción, Huehuetenango, 
 Municipio de Concepción (kommun i Guatemala), Departamento de Sololá, 
 Concepción, Sololá,

Filippinerna 

 Concepcion (Tarlac), kommun i Tarlac,

Honduras 

 Concepción kommun, Copán, 
 Concepción kommun, Ocotepeque, 
 Concepción kommun, Intibucá,

Mexiko 

 La Concepción Coatipac, ort, Delstaten Mexiko, Calimaya, 
 Concepción del Bramador, ort, Jalisco, Talpa de Allende, 
 La Concha, Sinaloa, 
 Concepción, La Independencia, 
 Concepción, Calukmuk, Campeche, 
 Concepción, Dzitbalché, Campeche, 
 Concepción, Pantepec,

Nicaragua 

 La Concepción, Nicaragua, Masaya, 
 Cárdenas, Nicaragua, Rivas, 
 Concepción (vulkan),

Paraguay 

 Concepción (departement), 
 Concepción, Paraguay, departementshuvudort, 
 Concepcion Airport, flygplats,  

Robotskapade Argentinaförgreningar
Robotskapade Boliviaförgreningar
Robotskapade Chileförgreningar
Robotskapade Ekvatorialguineaförgreningar
Robotskapade Hondurasförgreningar
Robotskapade Paraguayförgreningar
70-talet

Den här artikeln handlar om det åttonde årtiondet i den kristna tideräkningen, åren 70-79 e.Kr. För andra årtionden, som benämns 70-talet, se respektive århundrades artikel för detta, till exempel 1970-talet.

70-talet var det åttonde årtiondet e.Kr. Det började 1 januari 70 e.Kr. och slutade 31 december 79 e.Kr.

Händelser 
79 - Staden Pompeji förstörs när vulkanen Vesuvius får ett utbrott.

Födda 
75 – Suetonius, romersk författare.
24 januari 76 – Hadrianus, kejsare av Rom.
78 – Zhang Heng, kinesisk författare, uppfinnare, matematiker, astronom, konstnär, poet, litteraturlärd och statsman.

Avlidna 
23 juni 79 – Vespasianus, kejsare av Rom.
79 – Plinius den äldre, romersk författare.

Externa länkar
Psykopomp

Psykopomp (av grekiska för ”själaförare”) är en religionshistorisk term för en varelse ansvarig att slussa över nydöda själar till livet efter detta som förekommer i de flesta religioners mytologi, exempelvis en ande, gud, demon eller ängel etc.

Lista över psykopomper 
Aztekisk mytologi
Xolotl
Keltisk mytologi
Belatu-Cadros (särskilt Wales)
Epona
Ogmios
Judisk mytologi
Azrael
Ärkeängeln Mikael
Kristen mytologi
Sankte Per
Egyptisk mytologi
Anubis
Neith
Horus
Set
Thot
Engelsk mytologi
Waetla
Etruskisk mytologi
Turms
Grekisk mytologi
Artemis
Charon
Hermes
Indisk mytologi
Agni
Pushan
Yama
Inuitisk mytologi
Anguta
Pinga
Islamisk mytologi
Azrael
Nakir och Munkar
Mayansk mytologi
Ixtab
Nordisk mytologi
Balder
Oden
Sleipner
Valkyrior
Persisk mytologi
Mithra
Polynesisk mytologi
Aumakua
Romersk mytologi
Mercurius
Sikhisk mytologi
Azrael
Slavisk mytologi
Volos
Voodoo
Ghede
Zoroastrianism
Vohu Mano

Livet efter detta
Begrepp med anknytning till mytologi
Nakir och Munkar

Nakir och Munkar är två malaikah - änglar - som förekommer i islamisk mytologi. De är psykopomper och frågar de döda: "Vem är din Herre? Vem är din profet? Vilken är din religion?". För den rättrogne muslimen som kan svara rätt på detta visas den plats han kunnat få i helvetet, men som Allah räddat honom från, och sedan förs han till himmelriket. Till den som svarar fel säger de: "Du varken visste eller sökte kunskapen hos de som hade den!" och slår honom med en hammare och visar honom platsen i himmelriket som han kunde ha fått innan han förpassas till helvetet.

Änglar
Islamisk mytologi
Rune B. Johansson

Rune Bernhard Johansson, född 12 februari 1915 i Växjö, Kronobergs län, död 18 mars 1982 i Ljungby, Kronobergs län, svenskt statsråd (socialdemokrat) och bagare.

Biografi 
Rune B. Johansson var son till bagarmästaren Axel Johansson och Hulda Lundkvist. Han var själv verksam som bagare innan han blev politiker på heltid. 1942 valdes han in i stadsfullmäktige i Ljungby stad, och var där ordförande i drätselkammaren 1947. Johansson var riksdagsledamot i andra kammaren 1951–79, samt inrikesminister 1957–69 och industriminister 1971–76.

1960, då han var inrikesminister i regeringen Erlander III, fastställde Johansson ett gallringsbeslut rörande arkiven för interneringslägren i Sverige under andra världskriget. Det går inte att säga med säkerhet vad de bortgallrade handlingarna hade kunnat tillföra forskningen, men exempel har lyfts som visar att dokument av den typen som gallrades kan innehålla viktig och potentiellt politiskt känslig information.

Fotnoter

Anmärkningar

Referenser

Övriga källor 
När, Var, Hur 1972 till 1977.
ANNO 1971 till 1976.
Aktuellt 1971 till 1976.

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Sveriges industriministrar
Sveriges inrikesministrar
Politiker från Växjö
Födda 1915
Avlidna 1982
Män
Garage Days Re-Revisited

Garage Days Re-Revisited, även känd som The $5.98 E.P.: Garage Days Re-Revisited, är en EP av thrash metalbandet Metallica, utgiven i augusti 1987. EP:n består av covers inom metalgenren på musik från 1970-talet och 1980-talet, och titeln anspelar på den period då Metallica fortfarande var ett garageband. 

EP:n gjordes mest för att presentera Metallicas nye basist Jason Newsted för fansen, och spelades in under sex dagar. Låtarna plus flera andra covers finns även på albumet Garage Inc. från 1998.

Låtlista

Medverkande
 James Hetfield — sång, kompgitarr
 Kirk Hammett — sologitarr
 Jason Newsted — elbas, bakgrundssång
 Lars Ulrich — trummor

Källor
The $5.98 E.P.: Garage Days Re-Revisited på Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives

Album av Metallica
Amerikanska EP-skivor
EP-skivor 1987
Engelskspråkiga EP-skivor
Album utgivna på Elektra Records
Ala församling

Ala församling var en församling i Svenska kyrkan i Visby stift Församlingen uppgick 2007 i Östergarns församling.

Församlingskyrka var Ala kyrka.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung.
 
Församlingen var till 1658 annexförsamling i pastoratet Ardre och Ala för att från 1659 till 1962 vara annexförsamling i pastoratet Kräklingbo, Anga och Ala. Från 1962 till 2007 var den annexförsamling i pastoratet Östergarn, Gammelgarn, Kräklingbo, Anga och Ala.Församlingen uppgick 2007 i Östergarns församling tillsammans med övriga församlingar i pastoratet.

Församlingskod var 098043.

Klockare och organister

Se även 
Ala socken

Källor 

Historiska församlingar i Visby stift
Indelningar i Gotlands kommun
Alskogs församling

Alskogs församling var en församling i Svenska kyrkan i Visby stift. Församlingen uppgick 2006 i Garde församling.

Församlingskyrka var Alskogs kyrka.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 
 
Församlingen var till 1 maj 1920 moderförsamling i pastoratet Alskog och Lye. Från 1920 till 2006 var den annexförsamling i pastoratet Garde, Etelhem, Alskog och Lye som 1962 utökades med Ardre församling. Församlingarna i pastoratet uppgick 2006 i Garde församling.

Församlingskod var 098066.

Klockare och organister

Se även
Alskogs socken

Källor 

Indelningar i Gotlands kommun
Historiska församlingar i Visby stift
Vaniljorkidé

Vanilj eller vaniljorkidé (Vanilla planifolia) är en flerårig ört i orkidéfamiljen som härstammar från östra delarna av Mexiko, Guatemala, Belize, och Honduras.Vaniljorkiden kan också finnas på öar i Atlanten. Numera har arten naturaliserats på många håll i tropikerna.

Den är känd för sina frukter som kallas vaniljstång eller kort och gott vanilj. Den har tämligen anspråkslösa gulgröna blommor som sitter i klasar. Vaniljstången är en 20–30 centimeter lång kapsel som innehåller ett stort antal svarta små frön. När vaniljstången doppas i kokande vatten sönderdelas sockret i frukten och det bildas kristaller av ämnet vanillin. 

Vanilj delas in i bourbonvanilj och mexikansk vanilj. Bourbonvaniljen har en rik och söt smak, och produkter smaksatta med denna har en fruktig arom. Vaniljsmaken är oftast starkare än hos andra vaniljsorter. Detta är den vanligaste sorten och den som odlas på Madagaskar och öarna i Indiska oceanen. Mexikansk vanilj har en mer kryddig doft med inslag av trä och flera subtila undertoner. Den odlas endast i liten skala i Mexiko.

Synonymer
Epidendrum vanilla L.
Myrobroma fragrans Salisbury nom. illeg.    
Notylia planifolia (Andr.) Conzatti       
Vanilla aromatica Sw. p. p. 
Vanilla epidendrum Mirb. p. p.     
Vanilla fragrans (Salisbury) Ames, nom. illeg.
Vanilla majaijensis Blanco     
Vanilla mexicana Miller p. p.   
Vanilla sativa Schiede      
Vanilla sylvestris Schiede        
Vanilla viridiflora Blume

Källor
Mansfeld's World Database of Agricultural and Horticultural Crops 
Svensk Kulturväxtdatabas
ServoLux B.V. - Vanilla types

Externa länkar

Orkidéer
Va Växtindex
Gustav Sjöberg

Ivar Gustav Albert Sjöberg, född 23 mars 1913 i Stockholm, död 3 oktober 2003 på Lidingö, var en svensk fotbollsmålvakt som stod i det svenska målet i landslagets invigningsmatch på Råsunda, mot England 1937.

Idrottskarriär
Sjöberg är bland de spelare som spelat flest allsvenska matcher för AIK; 321 matcher under tre decennier hann det bli. Dessutom gjorde han också 21 landskamper, dock allt som oftast i skuggan av en annan målvaktslegend, Sven "Svenne Berka" Bergquist. "Gurra" var med i den svenska OS-truppen i fotboll redan i Berlin 1936, då som andremålvakt, och fanns med i truppen även till OS i London 1948, men då som reserv på hemmaplan.

Den allsvenska debuten skedde mot IS Halmia den 31 juli 1932 då Sjöberg endast var 19 år. Målvaktslöftet behöll den ordinarie målvaktströjan i AIK i nära 18 år och var den självklara nr 1 då AIK inför sitt 100-årsjubileum röstade fram en "alla tiders AIK-elva".

I en intervju i Dagens Nyheter torsdagen den 20 mars 2003 inför hans 90-årsdag berättade Sjöberg om minnen från OS i Berlin, inte minst om den klassiska förlusten mot Japan med 2-3: "På den tiden fanns det inga ersättare i fotbollen. Reserverna satt på läktaren under matcherna och jag hamnade bredvid Sven Jerring. Är nog den ende som på nära håll hört det klassiska radioreferatet 'japaner, japaner, överallt japaner'."Landslagsdebuten skedde mot Rumänien året efter. Gurra Sjöberg fick stort beröm. Han var bäst på plan och anledningen till att Sverige klarade 2-2 i Bukarest.

I intervjun i Dagens Nyheter fortsätter Sjöberg:"Den första landskampen är ett kärt minne. Men jag vill även framhålla Råsundas officiella invigning 1937. Vi mötte England och fick stryk med 4-0. Men det var en upplevelse. England var bra på den tiden."

Sjöberg har även spelat allsvensk bandy för AIK. 1960 skadades den ordinarie målvakten och han hoppade då in, 47 år gammal, tio år efter att han spelat sin sista allsvenska match i fotboll.

Privatliv 
I sin ungdom var Gustav Sjöberg chaufför på Konsum. Som pensionär var broderi den största hobbyn. Han är gravsatt i minneslunden på Solna kyrkogård.

Ledarkarriär 
 Lagledare för AIK:s B-lag, (1950-1951)
 Tränare IFK Holmsund i division 2 (1951-1952)
 Lagledare för AIK:s B-lag samt målvaktstränare, (1952-1963)

Meriter

I klubblag
 AIK
 Svensk mästare (1): 1937
 Svensk cupmästare (1): 1949

I landslag

 Uttagen i VM-trupp (1): 1938
 Uttagen i OS-trupp (2): 1936 (reserv), 1948 (reserv på hemmaplan)
 21 A-landskamper
 1 B-landskamp

Individuellt
Mottagare av Stora grabbars märke, 1940
 Hedersledamot i AIK 1981

Referenser

Webbsidor
500 AIK:are - Gustav Sjöberg på aik.se
Svenska landslagsmän 1908-2015
Stora grabbar i svensk fotboll

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Spelare i AIK Fotboll
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1936
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Stockholm
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1913
Avlidna 2003
Män