kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Volvo P1800

Volvo P1800 är en sportbil tillverkad av Volvo. Volvo P1800 började tillverkas 1961 och tillverkades fram till 1973, de sista åren som Volvo 1800 ES. Den första Volvo-modellen med B18-motorn.

Historik
Volvo hade tidigare byggt sportbilen Volvo Sport med internbeteckningen P1900, men det var med P1800 som man nådde framgång med sportbilskonceptet. Volvokonsulten och projektledaren Helmer Petterson var drivande för projektets tillblivelse. Bilen ritades av Helmer Pettersons son Pelle Petterson som vid tillfället var praktikant på det italienska designföretaget Frua i Turin. Företaget hade startats av Pietro Frua (1913-83) strax före andra världskriget, och Frua hade ett finger med i spelet då P1800 skapades. Hans sextiotalsbilar hade just den typiskt italienska och skulpturala elegansen, som även kännetecknar P1800. 

B18-motorn konstruerades till stor del av Per Gillbrand. De första årsmodellerna utrustades med dubbelförgasare av märket Skinners Union, då gav motorn en effekt om 100 hk. Senare ökades detta till 108 och 115 hk, och med B20-motorn med insprutning (1970) till 135 hk. P1800 var en av de första serietillverkade bilarna som försågs med skivbromsar. Framhjulen hade skivbromsar av märket Girling.

P1800-modellen fick stor popularitet genom den brittiska TV-serien Helgonet, där Roger Moore körde en vit P1800 med registreringsnumret ST 1, där ST uppenbart står för Simon Templar (St är även en förkortning av Saint eller Helgon).

Dåvarande kronprins Carl Gustaf fick 1966 ta emot en ljusblå P1800 - med ekerfälgar och svarta skinnsäten - av Volvos PR-chef Hans Blenner och Folke Brigård. Detta var hans första egna bil och registreringsnumret var AA 1515. Han blev samtidigt hedersmedlem i P1800-klubben.

Tillverkning
Bilen tillverkades till en början av Jensen Motors i England, men tillverkningen flyttades senare till Göteborg. Underlag för beslutet om att börja serietillverka bilen, utgjordes av prototypen med beteckning P958-X1, vilken stod klar i början av 1958.

Prestanda:
Volvo 1800 ES. (B20E. 124 hk/DIN) Acc 0–100 km/h 10,1 sek. Acc 0–120 km/h 14,8 sek. Acc 0–140 km/h 21,4 sek. Acc 0–160 km/h 33,1 sek. Toppfart 181,8 km/h vid 5 275 rpm (OD). Källa, Auto, motor & sport nr 9-1972.

Maxhastighet på växlarna vid 6 000 rpm
1:an 57 km/h. 2:an 91 km/h. 3:an 133 km/h. 4:an 178 km/h. Överväxel 224 km/h.

Källor
Göteborgs-Posten om P1800
Volvo Personvagnar - från 20-tal till 80-tal, Björn-Eric Lindh, 1984. 
Volvo P 1800 : från idé till prototyp och produktion, Kenneth Colliander & Mats Eriksson, Trafik-Nostalgiska Förlaget, Stockholm 2011

Noter

Externa länkar
Svenska Volvo P1800-klubben
Volvo 1800 Picture Gallery

P1800
Sportbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Lanseringar 1961
Volvo S90

Volvo S90 är en personbil som Volvo Personvagnar introducerade på bilsalongen i Detroit i januari 2016. Kombiversionen Volvo V90 introducerades på Genèvesalongen i mars 2016.

Modellnamnet S90/V90 användes tidigare av Volvo; under 1997 ändrades beteckningen Volvo 960 till Volvo S90 (kombin fick heta V90). Den ansiktslyftning som gjordes 1994 som årsmodell 1995 genomfördes under tiden som modellen kallades Volvo 960. S90 har alltså inte ett utseende som skiljer sig från 960:s senare årgångar. Tekniskt sett är skillnaden små ändringar i inredningen: ny mittkonsol, några nya klädslar och ny träinredning i ljus masurbjörk erbjöds som tillval, liksom bättre AC-anläggning. S90/V90 slutade tillverkas den 5 februari 1998. Modellbeteckningarna S90/V90 återkom för de nya modeller som presenterades 2016, som då ersatte S80 och V70.

Volvo S90 
Volvos stora sedanmodell bygger på bottenplattan Scalable Product Architecture (SPA). Den fyrcylindriga tvålitersmotorn ur Volvos nya motorfamilj Volvo Engine Architecture (VEA) erbjuds med både bensin- och dieseldrift. Priset vid säljstarten började vid 329 000 SEK.

Det var den första Volvon i lyxklassen som bara erbjuds med fyrcylindriga motorer.

Volvo V90 
Den i Sverige så viktiga kombiversionen Volvo V90 kostade från 339 000 SEK vid säljstart.

Motorprogram

Referenser

Externa länkar

Volvos pressmeddelande.
Youtube-klipp från Volvo Cars.

S90
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Lanseringar 2016
Datsun

Datsun (jp. ダットサン) är ett bilmärke som tillverkades av den japanska biltillverkaren Nissan Motor Co. Ltd mellan 1932 och 1983. 

I mars 2012 meddelade VD:n för Nissan Motor Co. Ltd, Carlos Ghosn, att varumärket under 2014 återlanseras på marknaderna i  Indien, Ryssland och Indonesien.

Historik
Historien om Datsun börjar 1912 när Kaishinsha Motorcar Works i Tokyo byggde en första prototyp till en personbil. Kaishinsha tillverkade även tyngre fordon. Företaget bytte namn 1925 till DAT Motorcar Co. efter sina finansiärer Kenjiro Den, Rokuro Aoyama och Meitaro Takeuchi. 1926 gick DAT samman med Jitsuyo Jidosha Co., Ltd. och verksamheten flyttade till Jitsuyos anläggning i Osaka. I samband med detta lades tillverkningen av personbilar ned. 1931 presenterades en prototyp till en småbil baserad på Austin 7. Bilen kallades Datson, som betyder DAT:s son, men namnet ändrades snart till Datsun.

Året därpå köptes DAT upp av industrikoncernen Nissan som flyttade biltillverkningen till Yokohama under namnet Nissan Motor Co. Ltd. Företagets mindre modeller kallades Datsun medan de större bilarna såldes under namnet Nissan. När företaget i slutet av 1950-talet började exportera sina produkter användes namnet Datsun på alla personbilar utanför Japan medan namnet Nissan reserverades för tyngre fordon.

I början av 1980-talet beslutade Nissan Motors att lägga ned märket Datsun och döpa om alla bilmodeller till Nissan.

De nya Datsun-modellerna On-Do och Mi-Do som introducerades på vissa marknader under 2010-talet baseras på Lada-modeller.

Datsunmodeller
 Datsun Model 11 (1932-40)
 Datsun DA (1947-54)
 Datsun 110 (1955-59)
 Datsun Bluebird (1959-83)
 Datsun Sports (1959-62)
 Datsun Fairlady (1962-70)
 Datsun Sunny (1965-83)

Källor
Stora billexikonet, red. G N Georgano, svensk översättning Björn-Eric Lindh 1982.

Referenser

Externa länkar
 Nissan Heritage 

Japanska biltillverkare
Day of Defeat

Day of Defeat var från början en modifikation till datorspelet Half-Life som utspelar sig under andra världskriget. Modden blev så framgångsrik att man släppte spelet i butik. Spelet är ett FPS (First Person Shooter) som går ut på att två lag, tyskar mot britter eller amerikaner, möter varandra online och försöker erövra, förstöra, eller hålla vissa objekt på den bana som spelas.
Spelet är den näst största modifikationen av Half-Life. Bara en är större, Counter-Strike.

Precis som Counter-Strike släpptes en version av spelet som utnyttjar Source-motorn, kallad Day of Defeat: Source. 

2017 släpptes 2 uppföljare som båda säger sig vara uppföljare till Day of Defeat.  

- Day of Infamy som med visst stöd av Valve och som görs av New World Interactive 

- Days of War som använder Unreal Engine och utvecklas av Driven Arts

Se även 
Day of Defeat: Source

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Datorspel 2003
Förstapersonsskjutare
Datorspel utvecklade av Valve Corporation
Windows-spel
Grupp 8-element

Grupp 8-element kallas gruppen av grundämnen i periodiska systemet som omfattar följande ämnen:

 Järn
 Rutenium
 Osmium
 Hassium

Dessa ämnen har fyra valenselektroner i sitt yttre elektronskal. Den har 8 skal.

Grupp 08-element
Ishockeyspelare

Ishockeyspelare kallas spelare i ishockeylag. Ishockeyspelare kategoriseras som målvakt, back (försvarsspelare) eller forward (anfallsspelare). De främsta ishockeyspelarna är professionella och de allra bästa spelar i den nordamerikanska hockeyligan NHL.

Ishockeyspelare jämförs ofta med varandra i skytteligor eller poängligor. Även målvakter jämförs med räddningsprocent eller annat statistiskt underlag. Bland de som oftast rankas som världens bästa ishockeyspelare genom tiderna är Gordie Howe, Wayne Gretzky och Mario Lemieux.

Källor

Externa länkar
Elite Prospects Databas över spelare
ESPN - NHL Players
The Internet Hockey Database

Se även
Ishockey
Ishockeyspelare efter klubb

Ishockeyspelare
Alexander Gode

Alexander Gottfried Friedrich Gode-von Aesch, född 30 oktober 1906, död 10 augusti 1970, Ph.D. (fil.dr.), språkforskare och den främsta drivkraften bakom framtagandet av det internationella hjälpspråket interlingua.

Gode-von Aesch levde och verkade i New York, men var född i Bremen, Tyskland. Hans far var tysk och hans mor schweiziska, tillhörande den gamla borgarfamiljen von Aesch.

Gode-von Aesch undervisade i romanska språk och tyska vid Columbia University och University of Chicago, och arbetade aktivt för interlingua från 1934.

Han redigerade referenslitteratur 1943 - 1946 och publicerade tillsammans med E. Clark Stillman serien Spanish at Sight, French at Sight och Portuguese at Sight. Översatte hundratals artiklar och några böcker från flera språk till engelska. Utgav 1941 300 sidor om Natural Science in German Romanticism. Grundade 1946 förlaget Storm Publishers, som han även ledde.

Gode ledde från 1946 IALA:s, International Auxiliary Language Association, forskning för att ta fram ett nytt internationell hjälpspråk, interlingua, och var redaktör för Interlingua-English Dictionary (1951) och medförfattare till Interlingua Grammar (tills. med Hugh E. Blair, 1951). Efter detta var han chef för Interlingua Division vid Science Service (1953 - 1967). 

Gode-von Aesch författade åtskilliga publikationer på interlingua och tyska. Var med och grundade American Translator Society, och blev även dess första ordförande. Under sina sista år översatte han vetenskapliga texter via sin firma Interlingua Translations. Gode-von Aesch var medförfattare till Interlingua a prime vista, som grundade sig på serien ... at Sight. Han belönades bl.a. med Harald Swanberg Distinguished Service Award av American Medical Writers' Association för sina utmärkta bidrag till medicinska tidskrifter och för sammanfattningar på interlingua; premierades även av Fédération Internationale des Traducteurs för översättningar av vetenskapliga publikationer samt för sitt arbete för översättaryrket.

Födda 1906
Avlidna 1970
Amerikanska lingvister
Män
Romanister
Språkskapare
Personer verksamma vid Columbia University
Leopold II

Leopold II kan syfta på:

Leopold II av Österrike (1075–1095), en markgreve 
Leopold II (tysk-romersk kejsare) (1747–1792), tysk-romersk kejsare och kung av Ungern från 1790, kung av Böhmen från 1791 samt som Leopold I storhertig av Toscana 1765-1790
Leopold II av Toscana (1797–1870), storhertig av Toscana
Leopold II av Belgien (1835–1909),  belgarnas kung
Leopold II av Lippe (1796–1851), regerande furste av Lippe
Leopold II Maximilian av Anhalt-Dessau (1700–1751), furste av Anhalt-Dessau
Leopold I

Leopold I kan syfta på:

Leopold I (tysk-romersk kejsare) (1640–1705), tysk-romersk kejsare 1658-1705, kung av Ungern från 1655, kung av Böhmen från 1656 samt kung av Kroatien från 1657
Leopold I av Anhalt-Dessau (1676–1747), furste av Anhalt-Dessau, preussisk fältmarskalk
Leopold I av Toscana (1640–1705), se Leopold I (tysk-romersk kejsare)
Leopold I av Belgien (1790–1865), belgarnas kung 1831-1865
Leopold III

Leopold III kan syfta på:
Leopold III av Österrike (1073-1136)
Leopold III, hertig av Österrike (1351-1386)
Leopold III av Belgien (1901-1983)
Leopold III av Anhalt-Dessau (1740-1817)
Saida

Saida kan syfta på:

Saida (djur) – ett släkte av kräftdjur

Personer
Saida Andersson (1923–1998), en känd svensk sierska

Geografi

Algeriet 

 Saïda (provins), 
 Saïda, Algeriet, provinshuvudstad, Saida,

Libanon 

 Sayda, stad, Mohafazat Liban-Sud
Saida Andersson

Saida Andersson, folkbokförd Sajda Johanna Andersson, född Lidman 8 oktober 1923 i Älvsbyn, död 14 november 1998 i Boden, var en svensk fjärrskådare som hade rykte om sig att kunna hjälpa människor hitta igen borttappade saker.

Biografi 

Andersson levde under sina första år i en vinterladugård med stampat jordgolv i byn Petbergsliden i Älvsbyn. Hon blev gravid som 15-åring, lämnade föräldrahemmet och födde dottern Siv-Gun. Som 19-åring gifte hon sig och fick sedan ytterligare fem barn. Andersson födde upp grisar, städade bussar, skottade snö och plockade bär för att kunna försörja sig och sina barn. 1960 flyttade familjen till byn Bredåker i Boden. Efter skilsmässa i slutet av 1960-talet träffade hon långtradarchauffören Hilding Nilsson, som hon inledde en relation med.  

Andersson fick sex barn, varav tre var i livet 1998. Av dessa är dottern Sol-Britt och tre dotterdöttrar aktiva sierskor.

År 1998 avled hon på Bodens sjukhus efter att dagen innan blivit akut sjuk i duschen. Enligt dottern Sol-Brith visste Andersson att hon snart skulle dö.

Siande 
År 1988 fick hon en guldmedalj av Svenska Jägareförbundet. 1991 utsågs hon till Årets Bodensare. Hon blev riksskänd när hon i Café Luleå på TV under 1990-talet i direktsändning erbjöd människor hjälp att finna sådant de tappat bort.

Hon hade under många år en spalt i veckotidningen Hemmets Journal, där hon gav råd till människor som tappat bort föremål, husdjur eller personer. Vidare medverkade hon i radioprogrammet Efter tre.

TV-programmet Sierskan 
År 2021 skildrades Andersson och hennes medverkan i Café Luleå i dokumentären Sierskan, där det bland annat hävdades att endast en minoritet av de människor som hon gav råd till i TV verkligen kunde återfinna sina saker genom detta.

Referenser

Noter 

Svenska siare
Personer från Älvsby socken
Födda 1923
Avlidna 1998
Kvinnor
Silener

Silener är väsen i grekisk mytologi som avbildas med hästöron och hästsvans och förekommer inom kulten av Dionysos. De förväxlas ofta med satyrer. Besläktade med nymfer och kentaurer.

Silener har ofta personifierats under namnet Silenos.

Referenser

Varelser i grekisk mytologi
Process

Process kan syfta på:
 Process – (lat. proce'ssus, av procedere, framskrida), fortgång, utvecklingsgång, är ett förlopp där något förändras och som hänger samman (har en viss avgränsning) gentemot andra förlopp.
 Processrätt – ett rättsområde som reglerar förfarandet vid domstolar och skiljedomsförfaranden
 Processhinder – en omständighet som innebär att en domstol ska avvisa en väckt talan utan att pröva den i sak
 Juridisk process – ett enligt lag eller sedvänja föreskrivet förfarande för att lösa tvist eller fastställa visst rättsförhållande
 Kriminalprocess – en juridiska processen för brottmål
 Brottmålsprocess – en juridiska processen för brottmål
 Straffprocess – en juridiska processen för brottmål
 Häxprocess – anklagades för samröre med Satan
 Trolldomsprocess – anklagades för samröre med Satan
 Civilprocess – ett rättsligen reglerat förfarande, inför domstol, för att fastställa ett tvistigt eller annars på något sätt ovisst privat rättsförhållande
 Skilsmässoprocess – ett upplösande av ett äktenskap på initiativ av en eller flera av parterna
 Process (organisation) – en uppsättning återkommande och sammanlänkade aktiviteter som utförs i ett företag eller annan organisation  i syfte att tillfredsställa ett kundbehov
 Stokastisk process – den matematiska beskrivningen av en tidsordnad slumpprocess
 Termodynamisk process – ett begrepp som används för att beskriva den förändring som sker då ett termodynamiskt system övergår från ett tillstånd till ett annat
 Kemisk process – en företeelse där en kemisk förening förändras på något sätt
 Process (datorteknik) – ett program, eller en instans av ett program, under körning
 Psykologisk process – inom beteendevetenskap
 Processindustri – en form av automatiserad tillverkningsindustri

Se även 
 Processen (olika betydelser)
 Processor (olika betydelser)
Kurs

Kurs kan syfta på:

 Kurs – en färdriktning, se navigation
 Kurs (utbildning) – ett definierat avsnitt i en utbildning
 Kursplan – de mål som ställs på vad elever skall ha lärt sig efter en kurs
 Aktiekurs – aktuellt marknadspris på aktier
 Fritidskurs  – en typ av utbildning som är en hobby
 Växelkurs – hur mycket en valuta är värd i annan valuta

Se även
 Kursen – en kurs för självstudier i andlighet, se  En kurs i mirakler
Svenska institutet

Svenska institutet (SI) är en statlig svensk myndighet. Svenska institutet grundades 1945 som en efterföljare till det 1935 inrättade Kulturrådet. Svenska institutet lydde fram till 1998 direkt under Utrikesdepartementet men är sedan dess en egen myndighet under UD. Svenska institutets uppdrag är att skapa intresse och förtroende för Sverige utomlands. Detta görs genom arbete med Sverigefrämjande, samarbete i Östersjöregionen och global utveckling. 

Svenska kulturhuset i Paris är en filial till Svenska institutet.

Uppdrag 
Svenska institutet bedriver sitt uppdrag främst inom utrikespolitiken inom ramen för offentlig diplomati – att förstå, informera, påverka och bygga relationer med människor i andra länder. Institutet ska främja en demokratisk, rättvis och hållbar global utveckling genom samarbete med kultur, utbildning, vetenskap och näringsliv.

Huvuduppgifter 
SI informerar om Sverige utomlands samt möjliggör internationella utbyten och samarbeten. Målet är att sätta Sverige på kartan och bygga goda relationer med individer, organisationer och andra länder. Om omvärlden har ett högt förtroende för Sverige ökar förutsättningar för handel, investeringar, turism och kulturutbyten. Det blir också lättare att locka internationella talanger och att bidra till en global hållbar utveckling.

Sverigefrämjande:

 SI tar fram kommunikationsmaterial, berättar om Sverige i sociala kanaler samt organiserar evenemang och kampanjer. Syftet är att skapa intresse och dialog på områden där Sverige ligger långt framme internationellt.

 SI analyserar Sverigebilden utomlands, gör egna studier, följer internationella index samt vad som skrivs om Sverige i internationella nyhetsmedier och på digitala plattformar.

 SI ger stöd till svenskundervisning i utlandet.

 SI marknadsför Sverige som studiedestination.

 SI driver Sveriges enda kulturhus utomlands, SI Paris.

Global utveckling:

 SI bygger relationer med världens unga talanger och framtida ledare genom att utlysa/bekosta stipendier för studier i Sverige samt organisera ledarskapsprogram och alumnverksamhet.

 SI finansierar internationella kulturprojekt för att stärka yttrandefrihet, demokrati och mänskliga rättigheter.

Samarbete i Östersjöregionen:

 SI finansierar utbyten och gemensamma projekt för individer, organisationer och företag i Sverige och Östersjöregionen.

Direktörer och generaldirektörer
 Gunnar Granberg 1945–1954
 Gunnar Heckscher 1954–1957
 Tore Tallroth 1957–1963
 Per-Axel Hildeman 1963–1977
 Göran Löfdahl 1977–1983
 Anders Clason 1983–1993
 Per Sörbom 1993–1997
 Erland Ringborg 1998–2005
 Olle Wästberg 2005–2010
 Annika Rembe 2010–2018
 Madeleine Sjöstedt 2019–

Se även 
 Centre Culturel Suédois i Paris
Svenska institutet i Alexandria är en svensk myndighet under utrikesdepartementet, i Alexandria i Egypten.
Svenska institutet i Athen
Svenska Institutet i Rom
Svenska forskningsinstitutet i Istanbul

Referenser

Externa länkar 
 Svenska institutets webbplats

Myndigheter under Utrikesdepartementet
Svenska institut
Kulturorganisationer
Kulturinstitut
Sveriges kulturpolitik
Undervisning

Undervisning är meddelande av kunskaper och en typ av utbildning; den är i regel lärarledd. Enligt den statliga skollagskommittén (SOU 2002:121) så är undervisning: "Sådana målstyrda processer som under lärares ledning syftar till inhämtande av kunskaper och värden". 

I god undervisning bör enligt Tomas Kroksmark ingå följande:

1. Intention, avsikt. Det skall finnas kunskaps- eller värdemål som är kända för de inblandade och som går att stämma av emot. 

2. Interaktivitet. Det man ska lära bearbetas i ett växelspel på minst två sätt, till exempel lyssna, skriva och diskutera.

3. Intersubjektivitet. Kommunikation mellan minst två personer, till exempel man får skriftlig eller muntlig respons.

4. Lärande sker eller den lärande har intention att lära.

Se även
Pedagogik
Seminarium
Seminarium (högskola)
Seminarium (konferens)

Referenser
Friedrich Kuhlau

Friedrich Daniel Rudolph Kuhlau, född 11 september 1786 i Uelzen (Hannover), död 12 mars 1832 i Köpenhamn, var en tysk-dansk tonsättare och pianist.

Biografi
Kuhlau var son till en oboist, och visade redan som mycket ung stor musikalisk begåvning. Han fick viss musikalisk utbildning men var till största delen autodidakt. Kuhlau var enögd, efter att ha förlorat sitt ena öga i en olycka vid sju års ålder. Familjen flyttade 1800 eller 1801 till från Hannover till Hamburg, där Kuhlau började arbeta som pianist, musiklärare och kompositör. Han rymde 1810 till Köpenhamn för att slippa bli utskriven till militärtjänst, och gjorde en tämligen snabb karriär inom det danska musiklivet som virtuos, modern pianist och kompositör. 

Från 1813 var Kuhlau verksam som kunglig kammarmusikus vid det danska hovet där han introducerade moderna musikaliska influenser från kontinenten, särskilt den samtida Beethoven, vilken Kuhlau beundrade stort och även kände personligen. Mellan 1816 och 1817 var han kontrakterad som sångmästare vid Det Kongelige Teater, och utnämndes 1828 till professor. Huvuddelen av Kuhlaus inkomster kom däremot från undervisning i piano, samt från försäljning av enklare stycken han komponerat för dåtidens modeinstrument, flöjt.

Sin största bestående inverkan på danskt musikliv gjorde han genom att introducera den spirande romantiken för dansk publik. Kuhlau blev 1825 ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien i Stockholm. En omfattande eldsvåda 1831 innebar ekonomisk katastrof för Kuhlau, som dessutom förlorade ett stort antal manuskript i branden.

Verk
Kuhlau publicerade fler än 200 verk i ett stort antal genrer. För samtiden var hans pianosonater och kompositioner för flöjt mycket spridda, verk som huvudsakligen var avsedda att användas i undervisningen. Sitt genombrott i Danmark fick han 1811 med operan Røverborgen med text av Oehlenschläger, men Trylleharpen (1817) och Elisa (1820) nådde inte samma framgångar. Succé gjorde däremot sagooperan Lulu (1824) som visar tecken på influenser från Rossini. Kuhlau uppskattades mycket av Studenterforeningen, och han tillägnade denna en samling kvartetter för manskör. Ur denna samling märks Über allen gipfeln, som ingick i mer eller mindre samtliga tyska sångböcker från 1800-talet, och Elskovsguden som blev mycket populär i Danmark.

I Sverige är han mest känd för sin Majsång ("O hur härligt majsol ler") som fortfarande (2007) sjungs vid valborgsmässofiranden.

I Danmark är Kuhlau framför allt ihågkommen för sin musik till sångspelet Elverhøi (1828), som länge var något av en dansk nationalsymbol.

Se även
 Verklista för Friedrich Kuhlau

Källor

 Nationalencyklopedin, band 11

Externa länkar 
 Internationella Friedrich Kuhlau-sällskapet med komplett verkförteckning
 

Tyska klassiska kompositörer
Danska klassiska kompositörer
Tyska klassiska pianister
Danska klassiska pianister
Tyska operatonsättare
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1786
Avlidna 1832
Män
Ugglan
Personer från Hannover
Simris församling

Simris församling var en församling i Lunds stift och i Simrishamns kommun. Församlingen uppgick 2006 i Simrishamns församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1962 moderförsamling i pastoratet Simris och (Östra) Nöbbelöv. Från 1962 till 2006 annexförsamling i pastoratet Simrishamn, Järrestad, Simris, Östra Nöbbelöv och Gladsax. Församlingen uppgick 2006 i Simrishamns församling.

Organister och klockare

Kyrkor 

Simris kyrka

Se även
Simris socken

Källor 

Indelningar i Simrishamns kommun
Historiska församlingar i Lunds stift