Katarina Frostenson

Alma Katarina Frostenson Arnault, ogift Frostenson, född 5 mars 1953 i Brännkyrka församling i Stockholm, är en svensk lyriker och översättare. Hon var ledamot av Svenska Akademien 1992–2019 på stol nr 18.

Biografi

Tidiga år
Katarina Frostenson är dotter till agronom Georg Frostenson och kurator Britta Elmdahl Frostenson, brorsdotter till psalmförfattaren Anders Frostenson samt kusin till Sven och Karin Frostenson. Hon växte upp i Hägersten och Sollentuna.

Författarskap
Frostenson debuterade med I mellan 1978 och beskrevs 1985 av Dagens Nyheters litteratursida att ha "kommit att inta en framskjuten position i den nya svenska poesin". Hennes lyriska språk som konsekvent undviker allt metaforiskt bildskapande och andra konventioner är ett säreget inslag i den svenska lyriken. De tidiga verken var en egensinnig och ofta svårtillgänglig diktning inriktad på själva språkets klang och sammansättning. Med Joner (1991) skedde en förnyelse med berättande inslag av myt och saga, bland annat med en diktsvit influerad av den medeltida balladen Jungfrun i hindhamn. Denna inriktning fortsätts i den tematiskt närbesläktade Tankarna (1994) som blev en av årets nomineringar till Nordiska rådets litteraturpris, samt Korallen (1999). Frostenson provade även en sagoinfluerad stil i prosaform med den uppmärksammade Berättelser från dom (1992). I Flodtid (2011) märktes ännu en förnyelse med en större öppenhet inför omvärlden och samtiden, även denna nominerad till Nordiska rådets litteraturpris.

Frostenson har även nått framgångar som dramatiker. Hon debuterade som författare för scenen 1990 med fyra monodramer som har blivit uppförda på scen och i radio. 2 Skådespel från 1996 har uruppförts på Kungliga Dramatiska Teatern. År 2002 sattes Kristallvägen upp på Judiska teatern i Stockholm.

Hon skrev librettot till Sven-David Sandströms opera Staden som uruppfördes på Kungliga Operan 1998.

Hennes två romaner K och F beskriver händelseförloppet sedan hennes make, Jean-Claude Arnault, blivit anklagad och dömd för våldtäkt. Böckerna beskriver honom som oskyldigt dömd och Sverige som ett land där "megärorna" härskar.

Övriga aktiviteter 
År 1992 valdes Frostenson in i Svenska Akademien, på stol nummer 18. Tillsammans med sin make, Jean-Claude Arnault, drev hon kulturföreningen Forum som arrangerade litteraturaftnar och tvärkulturella evenemang. Verksamheten upphörde 2017 sedan hennes make anklagats och dömdes för sexuella trakasserier, övergrepp och våldtäkt. 

Hon meddelade den 12 april 2018 att hon inte längre kommer att delta i akademiens arbete, i samband med att hon anklagats för bland annat jäv i samarbetet med sin make på kulturföreningen Forum som fått bidrag av Svenska Akademien. Hennes utträde ur Svenska Akademien tillkännagavs 18 januari 2019.

Bibliografi

Poesi 
1978 – I mellan
1980 – Rena land
1982 – Den andra
1985 – I det gula: tavlor, resor, ras
1987 – Samtalet
1989 – Stränderna
Italiensk översättning: La fonte del suono (Crocetti, 2011)
1991 – Joner
Rumänsk översättning: Ioni (Polirom, 2003)
1992 – Berättelser från dom
1994 – Tankarna
Tysk översättning: Die in den Landschaften verschwunden sind (Carl Hanser, 1999)
1994 – Jan Håfström: en diktsvit till Jan Håfström och till verk av honom
1999 – Korallen
Spansk översättning: El coral (Simon editor, 2003)
2000 – Från Rena land till Korallen (dikter i urval)
2004 – Karkas
2008 – Tal och regn
2011 – Flodtid
Dansk översättning: Flodtid (på dansk ved Pia Tafdrup, 2013)
Lettisk översättning: Plūdu laiks (Mansards, 2013)
2013 – Tre vägar
2015 – Sånger och formler
2018 – Sju grenar
2021 – A : andra tankar

Dramatik
1990 – 4 monodramer
Serbisk översättning: Monodrame (Stubovi kulture, 1997)
Polsk översättning: 4 monodramy (Ksiegarnia Akademicka, 1999)
1996 – Traum / Sal P (två skådespel)
Kroatisk översättning: Salpetrijer (Stubovi kulture, 2002)
1998 – Staden – en opera (libretto)
2000 – Kristallvägen / Safirgränd (två skådespel)
2006 – Ordet: en passion

Fotoböcker (tillsammans med Jean-Claude Arnault)
1989 – Överblivet
1996 – Vägen till öarna
2002 – Endura

Sakprosa
1978 – Raymond Chandler och filmen
1990 – Moira (om konstnären Håkan Rehnberg)
Tysk översättning: Moira: ein Bild in 29 Teilen 1988 (Kleinheinrich, 1991)
1992 – Artur Lundkvist: inträdestal i Svenska Akademien
2001 – Skallarna (essä publicerad tillsammans med Aris Fioretos)
2019 – K (Biografi), Bokförlaget Polaris
2020 – F – en färd (Biografi), Bokförlaget Polaris

Översättningar (urval)
1986 – Emmanuel Bove: Mina vänner (Mes amis) (Tiden)
1987 – Henri Michaux: Bräsch: texter i urval (översatt tillsammans med Ulla Bruncrona, Bonnier)
1988 – Marguerite Duras: Lol V. Steins hänförelse (Le ravissement de Lol V. Stein) (Schultz)
1990 – Georges Bataille: Himlens blå (Le bleu du ciel) (Wahlström & Widstrand)

Priser och utmärkelser 
1988 – Gerard Bonniers lyrikpris
1989 – De Nios Stora Pris
1994 – Bellmanpriset
1996 – Sveriges Radios lyrikpris
2004 – Erik Lindegren-priset
2004 – Ferlinpriset
2007 – Ekelöfpriset
2007 – Litteris et Artibus
2016 – Nordiska rådets litteraturpris
2016 – Karlfeldtpriset

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 Joner i fulltext på Litteraturbanken
 

Ledamöter av Svenska Akademien
Svenskspråkiga författare
Svenska dramatiker
Svenska poeter
Svenskspråkiga poeter
Svenska översättare under 1900-talet
Svenskspråkiga översättare
Mottagare av Litteris et Artibus
Sommarvärdar 1993
Författare från Stockholm
Födda 1953
Levande personer
Kvinnor