kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Industrilandskapet

Industrilandskapet ligger i centrala Norrköping. Området består i första hand av Holmens bruks tidigare lokaler, där det fanns ett pappersbruk fram till 1980-talet. Den sista pappersmaskinen stoppades 1986. Området kan sägas begränsas av Dalsgatan, S:t Persgatan, Kungsgatan och Västgötebacken.

De flesta av dagens byggnader är uppförda under perioden 1850–1920 men områdets industriella historia inleddes i början av 1600-talet och har haft skiftande verksamheter.

Från 1960-talet till början av 2000-talet genomgick industriområdet längs Motala ström en förvandling som innebar att det gick från att vara en plats för varutillverkning till att förknippas med en historisk epok i Sveriges och Norrköpings historia. Namnet Industrilandskapet etablerades först omkring 1990, då området hade börjat betraktas som ett industriellt kulturarv. I området har industrierna under 1990-talet ersatts av universitetsutbildning och i Industrilandskapet finns nu Linköpings universitet etablerat under namnet Campus Norrköping. Här finns också ett konsert- och kongresscenter, De Geer-hallen.  

2010 kom tillskottet Visualiseringscenter C som är en mötesplats kring visualisering. På C finns bland annat en toppmodern kupolformad lokal som visar föreställningar och filmer, ofta i 3D.

Se även
Arbetets museum
Drags kraftstation
Holmens museum
Laxholmen
Norrköpings stadsmuseum
Värmekyrkan

Källor
Norrköpings industrilandskap Norrköpings kommun
Förändringar i den förbjudna staden Norrköpings Tidningars artikelserie Stolta stad 1997-03-22 (PDF)
En urkraft som drivkälla Norrköpings Tidningars artikelserie Stolta stad 2002-01-26 (PDF)
Bullrande nystart för pappersindustrins vagga Norrköpings Tidningars artikelserie Stolta stad 2005-06-11 (PDF)
Till slut blev Industrilandskapet en stor tillgång för staden Norrköpings Tidningars artikelserie Stolta stad 2006-09-23 (PDF)
Nuvarande utseende med bilder från nyårsnatt i Industrilandskapet

Noter 

Norrköping
Industrialismen
Sveriges industrihistoria
Historiska industriområden i Sverige
Kosuke Kitajima

Kosuke Kitajima, (japanska: 北島康介; Kitajima Kōsuke), född i Tokyo, Japan den 22 september 1982, är en japansk simmare som bland annat vunnit fyra stycken individuella OS-guld.

Referenser

Fotnoter 

Födda 1982
Japanska simmare
Olympiska guldmedaljörer 2004
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Olympiska guldmedaljörer 2008
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Olympiska silvermedaljörer 2012
Japanska olympiska guldmedaljörer
Japanska olympiska silvermedaljörer
Japanska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Japan
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Japan
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Japan
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Japan
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Världsmästare i simning
Män
Levande personer
Idrottare från Tokyo
WP:Projekt Japan
The Freewheelin' Bob Dylan

The Freewheelin' Bob Dylan är Bob Dylans andra studioalbum, utgivet i maj 1963. Albumet brukar ofta räknas som ett av hans allra bästa. Det är också ett av hans mer politiska album, med samhällskritiska låtar som "Blowin' in the Wind" och "A Hard Rain's A-Gonna Fall".

Dylan är mycket kritisk mot kriget och krigsindustrin, till exempel "How many times must the cannonballs fly/before they're forever banned" ("Blowin' in the Wind") och "Masters of War" är en enda lång hatförklaring till krigsindustrin "And I hope that you die/And your death'll come soon". "A Hard Rain's a-Gonna Fall" handlar om vad som kommer efter kriget "I've stepped in the middle of seven sad forests,/I've been out in front of a dozen dead oceans,/I've been ten thousand miles in the mouth of a graveyard".

På omslaget ses Bob Dylan tillsammans med sin dåvarande flickvän Suze Rotolo gående på ett vintrigt Jones Street i Greenwich Village i New York.

Låtlista
Låtarna skrivna av Bob Dylan, där inget annat namn anges.

Sida 1 

"Blowin' in the Wind" - 2:48
"Girl From the North Country" - 3:22
"Masters of War" - 4:34
"Down the Highway" - 3:27
"Bob Dylan's Blues" - 2:23
"A Hard Rain's a-Gonna Fall" - 6:55

Sida 2 

"Don't Think Twice, It's All Right" - 3:40
"Bob Dylan's Dream" - 5:03
"Oxford Town" - 1:50
"Talking World War III Blues" - 6:28 
"Corrina, Corrina"  (Trad.) - 2:44
"Honey, Just Allow Me One More Chance" (Bob Dylan/Henry Thomas) - 2:01 
"I Shall Be Free" - 4:49

Referenser 

Musikalbum 1963
Album av Bob Dylan
Album producerade av Tom Wilson
Album utgivna på Columbia Records
Engelskspråkiga musikalbum
Highway 61 Revisited

Highway 61 Revisited är ett musikalbum av Bob Dylan utgivet 30 augusti 1965. Albumet blev en kommersiell framgång med Topp tio-placering både på amerikanska Billboardlistan och på UK Albums Chart i Storbritannien. Det innehåller en av Dylans mest kända sånger, "Like a Rolling Stone", vilken som singel nådde andraplatsen på Billboards singellista. 

Albumet är Dylans första som är helt igenom inspelat med ett fullt rockband, efter att han testat konceptet på ena halvan av det föregående albumet Bringing It All Back Home. Bland detta albums mest tongivande musiker utöver Dylan märks Mike Bloomfield på elgitarr och Al Kooper på elorgel. Skivan valdes till den fjärde bästa någonsin då musiktidningen Rolling Stone listade The 500 Greatest Albums of All Time i november 2004. Tre av albumets låtar; titelspåret, "Like a Rolling Stone", och "Desolation Row" finns dessutom med i samma magasins lista The 500 Greatest Songs of All Time, där  "Like a Rolling Stone" dessutom ligger på första plats på hela listan. Låtarna "Positively 4th Street" och "Can You Please Crawl Out Your Window?" skrevs till detta album men kom bara ut på singel innan de senare utgavs på samlingsalbum.

Highway 61, ibland kallad "the Blues Highway", är en landsväg som går från New Orleans genom USA och upp till den kanadensiska gränsen. Före 1991 passerade den Dylans födelsestad Duluth, Minnesota. Vägen förekommer i ett flertal bluessånger.

Låtlista
Låtarna skrivna av Bob Dylan.

Sida 1 

"Like a Rolling Stone" - 6:13
"Tombstone Blues" - 6:00
"It Takes a Lot to Laugh, It Takes a Train to Cry" - 4:09
"From a Buick 6" - 3:19
"Ballad of a Thin Man" - 5:58

Sida 2 

"Queen Jane Approximately" - 5:31
"Highway 61 Revisited" - 3:30
"Just Like Tom Thumb's Blues" - 5:32
"Desolation Row" - 11:22

Listplaceringar 
Billboard 200, USA: #3
UK Albums Chart, Storbritannien: #4
Tyskland: #28

Källor 

Album av Bob Dylan
Album producerade av Bob Johnston
Musikalbum 1965
Engelskspråkiga musikalbum
Gregorius IX

Gregorius IX, född Ugolino di Conti cirka 1155 i Anagni, död 22 augusti 1241, var påve 19 mars 1227 – 22 augusti 1241.

Biografi 
Påve Gregorius IX föddes som greve Ugolino di Conti, och började sin bana under sin onkel Innocentius III. Han blev 1198 kardinaldiakon av Sant'Eustachio, 1206 kardinalbiskop av Ostia och Velletri, var legat i mellersta Italien och Tyskland (1207, 1209) och 1221 korstågspredikant i Italien. Hans namn är även förbundet med franciskanernas äldsta historia. 

19 mars 1227 valdes han till påve. Den påvliga kurians yttre historia under Gregorius fylles av hans bittra kamp med kejsar Fredrik II. Inom den inre kyrkliga förvaltningen uppmuntrande Gregorius tiggarordnarna, och organisatoriskt tog han kampen mot kätterierna genom inrättandet av särskilda inkvisitionstribunal. 

Stor betydelse har Gregorius pontifikat haft för den kanoniska rättens utveckling. Genom Raimund av Peñafort lät han utarbeta en dekretalsamling som han med annullering av äldre samlingar och förbud mot nya (bullan Rex pacificus 5 september 1234) översände till universiteten i Paris och Bologna som kyrklig lagbok. Utan gensagor mottogs den också som sådan av universiteten. Detta innebar en avgörande seger för den mest vittgående teorin om påvens lagstiftningsrätt.

Källor

Externa länkar 

Påvar
Franciskaner
Födda 1155
Avlidna 1241
Män
Personer i Kyrkostaten under 1200-talet
Ugglan
Personer från Lazio
Kardinalbiskopar av Ostia
Personer från Anagni
Soul Finger

Soul Finger är ett musikalbum av gruppen The Bar-Kays utgivet 1967. Albumet spelades in under mars-juni samma år. Albumet var det enda som spelades in med denna version av gruppen, då fyra medlemmar dog i en flygkrasch strax efter inspelningarna. Vid samma olycka omkom också Otis Redding. Albumet utkom på skivbolaget Volt Records i USA och Atco Records I Europa.

Albumet består mestadels av svängig soul och funk-musik. Titelspåret blev en topp-20 hit i USA och är en av de kändaste kompositionerna från gruppen. Introt till låten citerar den amerikanska barnvisan "Mary Had a Little Lamb". Låten blev också en hit i Benelux och Frankrike, samt toppade spanska singellistan. I Sverige användes låten från 1967 som signatur till radioprogrammet "Pop Non-Stop".

Låtlista 
(upphovsman inom parentes)
"Soul Finger" (Alexander/Caldwell/Cauley/Cunningham/Jones/King) - 2:18  
"Knucklehead" (Cropper/Jones) - 2:25  
"With a Child's Heart" (Basemore/Cosby/Moy) - 2:56  
"Bar-Kays Boogaloo" (Alexander/Caldwell/Cauley/Cunningham/Jones/King) - 2:16  
"Theme From Hell's Angels" - 2:46
"You Can't Sit Down" (Clark/Mann/Muldrow) - 3:05  
"House Shoes" (Alexander/Caldwell/Cauley/Cunningham/Jones/King) - 2:45  
"Pearl High Hayes, Jackson" - 2:32  
"I Want Someone" (Axton/Parker) - 3:08  
"Hole in the Wall" (Cropper/Jackson/Jones/Nathan) - 2:31  
"Don't Do That" (Alexander/Caldwell/Cauley/Cunningham/Jones/King) - 2:47

Listplaceringar, singeln

Referenser

Musikalbum 1967
Bonitet

Bonitet, skogsmarks bördighet, eller markens naturliga virkesproducerande förmåga.

Boniteten avgörs i huvudsak av områdets jordmån, klimat, fuktighetsförhållanden och exposition. Boniteten uttrycks i skogskubikmeter per hektar och år. Ett tidigare boniteringssystem utvecklat av Tor Jonson 1914 användes fram till 1970-talet varefter Skogshögsskolans boniteringssystem kom att dominera istället. Skillnaden mellan dessa två är bland annat att Tor Jonsons system räknar med medeltillväxt i skogskubikmeter under 100 år. Alltså den totala tillväxten i skogskubikmeter vid åldern 100 dividerat med 100. Skogshögsskolans boniteringssystem däremot räknar med skogskubikmeter under perioden då fram till medeltillväxten kulminerar. När medeltillväxten kulminerar är olika beroende på bonitet och trädslag.

Det är svårt att mäta boniteten direkt i fält. Därför bestäms boniteten i två steg. Med ledning av i fält uppmätta egenskaper hos ett bestånd eller en växtplats bestäms ett ståndortsindex, vilket sedan med hjälp av tabeller översätts till bonitet i m3sk / ha och år.

Bonitering
Bonitering (från tyskan, av latinets bonitas = godhet) är olika kvalitetsbedömningar:

 En uppskattning av jordområdens inbördes godhet och bördighetsförhållanden
 En bedömning av avelsfår efter viss poängskala
 Bonitering av sötvatten, bedömning av sötvattnets produktivitet.
 Bonitering av havsbottnen, metod för kvantitativ bedömning av bottenfanan på havsbottnen.
 Bonitering av skog, innebär en värdesättning av skogsmark och beräkning av dess avkastning.

Bonitet i Sverige 
Boniteten i Sverige är högst i Skåne med över 11 m3 / ha och år i snitt vilket avtar sedan norrut i Sverige. Gästrikland har 5 m3 / ha och år samt Norrlands inland 2-3 m3 / ha och år. 1 m3 / ha och år anses vara gränsen för produktiv skogsmark.

Ståndortsindex 

Med ståndortsindex (SI) menas den övre höjd ett bestånd uppnår vid en definierad referensålder. Teorin bakom indexet förutsätter en ideal höjdutveckling. Referensåldern är 100 års total ålder  (H100) för de flesta trädslag.

Beroende på i vad mån det bestånd som skall mätas avviker från den ideala utvecklingen, finns tre olika hjälpmedel att fastställa ståndortsindex:
 Höjdutvecklingskurvor
 Interceptmetoden
 Ståndortsegenskaper

Källor

Fotnoter

Tryckta källor

Skogsbruk
Botanik
Fial

Fial (tyska Fiale, i sin tur av italienska foglia 'nålformig spets') avser en liten krönande avslutning på en spira, strävpelare, husgavel etc., vanligen i form av ett dekorativt spetsigt miniatyrtorn.

Fialer förekommer i gotisk, nygotisk och viss italiensk arkitektur.

Källor

Externa länkar

Begrepp inom arkitektur
Byggnadsdetaljer
Gotik
Regeringsform

Regeringsform, namn på en grundlag i Sverige och tidigare även i Finland. Namnet används även ibland för att beteckna statsskick i allmänhet.

Sveriges nuvarande regeringsform antogs 1974 och trädde i kraft den 1 januari 1975, se regeringsformen.

Tidigare regeringsformer:
 1634 års regeringsform, trädde aldrig i kraft då den aldrig godtogs av kungamakten och var inte en grundlag i mening som Sverige haft från 1719, utan främst en förvaltningsstadga, utarbetad av Axel Oxenstierna. I ändrad form, med 1660 års s.k. additament, antogs den av riksdagen och fungerade som provisorisk ordning för landets styrelse under förmyndarregeringen för Karl XI.
 1719 års regeringsform, antogs av riksdagen som grunden för frihetstidens statsskick, i huvudsak överfördes dess innehåll till den reviderade regeringsformen 1720.
 1720 års regeringsform (fullbordad 05–02) och 1723 års riksdagsordning var de grundlagar efter vilka Sverige styrdes under frihetstiden. De avskaffades genom den kungliga statskuppen 1772.
 1772 års regeringsform, dikterad av Gustav III vid statskuppen 1772, giltig i Sverige fram till 1809, i Finland till 1919, i båda fallen med tillägg av förenings- och säkerhetsakten efter Gustav III:s nästa statskupp 1789.
 1809 års regeringsform, antagen av riksdagen efter förslag från det första konstitutionsutskottet giltig i Sverige fram till utgången av år 1974. Året efter antogs en ny riksdagsordning som en följd av den nya regeringsformen. Denna hade giltighet fram till ståndsriksdagens upphävande.
 1919 års regeringsform, republiken Finlands regeringsform, med K J Ståhlberg som främste grundlagsfader, giltig fram till införandet av den nya grundlagen 2000.

Statsrätt
Regeringsformer
Baldassare Peruzzi

Baldassare Peruzzi, född 7 mars 1481 i Siena, död 6 januari 1536 i Rom, var en italiensk arkitekt och målare under renässansen.

Peruzzi arbetade som assistent till Bramante, Rafael och Antonio da Sangallo den yngre vid byggnationen av Peterskyrkan. I Rom ritade han bland annat Villa Farnesina och Palazzo Massimo alle Colonne. Peruzzi formgav påven Hadrianus VI:s gravmonument i kyrkan Santa Maria dell'Anima i Rom.

Målningar i urval
Fresker i Villa Farnesina
Fresker i Santa Maria della Pace (omkring 1516): Jungfru Marie frambärande i templet; Madonnan och Barnet med de heliga Birgitta och Katarina av Alexandria samt kardinal Ferdinando Ponzetti; Scener ur Gamla och Nya Testamentet
Fresker i Rocca di Ostia
Fresker i San Pietro in Montorio: Jungfru Marie kröning i himmelen; Sibyllor
Fresker i Palazzo Madama
Fresker i San Rocco all'Augusteo: Jesu födelse
Apollo och muserna (1514–1523), Galleria Palatina (Palazzo Pitti), Florens

Bilder

Källor

Externa länkar

 

Italienska målare under 1500-talet
Italienska arkitekter under 1500-talet
Renässansarkitekter
Renässanskonstnärer
Personer från Siena
Födda 1481
Avlidna 1536
Män
Oberkommando der Wehrmacht

Oberkommando der Wehrmacht, OKW, var den tyska krigsmaktens överkommando i Tredje riket. Chef för OKW var generalöverste, från 19 juli 1940 generalfältmarskalk, Wilhelm Keitel, 4 februari 1938 till 13 maj 1945. OKW ansvarade för krigsplanerna i stort och att förmedla dessa till flottan, flygvapnet och armén. Detaljplanerna utarbetades av respektive vapengren; flottan (die Kriegsmarine) under storamiral Erich Raeder från 1 juni 1935, storamiral Karl Dönitz från 30 januari 1943 och generalamiral Hans-Georg von Friedeburg från 1 maj 1945, flygvapnet (die Luftwaffe) under riksmarskalk Hermann Göring från 1 juni 1936 och generalfältmarskalk Robert Ritter von Greim från 25 april 1945 och armén (das Heer) under generalfältmarskalk Walther von Brauchitsch från 4 februari 1938 (tillsatt efter att hans företrädare generalfältmarskalk von Blombergs val att gifta sig med en före detta prostituerad och därmed få avsked från armén) och Adolf Hitler från 19 december 1941.

Till OKW hörde även en operativ stab, vars chef under hela kriget var generalöverste Alfred Jodl. 

Under andra världskriget blev OKW även i Sverige en mycket välkänd term, inte minst via radionyheterna som ofta kunde inledas med formuleringar som "Tyska överkommandot OKW har låtit kungöra följande..."

Se även 
 Oberkommando des Heeres (OKH)
 Oberkommando der Marine (OKM)
 Oberkommando der Luftwaffe (OKL)

Referenser 

Myndigheter i Nazityskland
Tysklands militärhistoria
Tony Danza

Tony Danza (eg. Antonio Salvatore Iadanza), född 21 april 1951 i Brooklyn, New York, är en amerikansk skådespelare och musiker. Han är troligen mest känd för sin medverkan i komediserierna Taxi och Vem är chefen?.

Filmografi (urval)
1978-1983 - Taxi (TV-serie)
1983 - Kärlek ombord
1984-1992 - Vem är chefen? (TV-serie)

1991-1992 - Baby Talk
1995-1996 - Hudson Street
1997-1998 - The Tony Danza Show
1998 - Advokaterna

Externa länkar

Tony Danzas officiella hemsida

Amerikanska musiker
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1951
Levande personer
Carl-Uno Sjöblom

Carl-Uno Hemming Sjöblom, född 2 september 1930 i Ekeby socken, Örebro län, död 27 juni 2022 i Vaxholms distrikt, Stockholms län, var en svensk radioman och TV-personlighet.

Biografi
Sjöblom var son till köpmannen Karl Gustaf Sjöblom  och avlade studentexamen vid Karolinska läroverket i Örebro 1949, studerade sedan vid Uppsala universitet, och anställdes 1959 som producent vid underhållningsavdelningen på Sveriges Radio.

Han har varit programledare för en mängd radio- och TV-program, som Svensktoppen, Mosebacke Monarki, Notknäckarna (1981–1985) och Kryssa klassiskt i P2 1993–1995. Han har ofta förekommit på TV, med Pekka Langer i Vem vet var samt med Hans "Hatte" Furuhagen. Dessutom var han på 1970-talet en av tre i det populära radioprogrammet Telefonväktarna tillsammans med Moltas Erikson och Pekka Langer. 

Sjöblom installerades 1984 som hedersledamot vid Södermanlands-Nerikes nation i Uppsala.

Filmografi
1968 – Mosebacke Monarki Osborn, mfl
1971 – Äppelkriget Ballongförsäljare
1973 – Kvartetten som sprängdes Eugen A:son Renard

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
 
 

Programledare i Sveriges Television
Producenter vid Sveriges Radio 
Svensktoppens programledare
Spexare
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Sommarvärdar 1959
Sommarvärdar 1964
Sommarvärdar 1965
Sommarvärdar 1966
Sommarvärdar 1967
Sommarvärdar 1968
Sommarvärdar 1969
Sommarvärdar 1970
Sommarvärdar 1971
Sommarvärdar 1972
Sommarvärdar 1976
Sommarvärdar 1982
Personer från Ekeby socken, Närke
Födda 1930
Avlidna 2022
Män
Personer i Sverige under 1900-talet
Khmer (språk)

Khmer (även kambodjanska) är ett mon-khmerspråk som talas främst i Kambodja, där det är officiellt språk. Det talas också i sydöstra Thailand av 1,3 miljoner och i södra Vietnam av en miljon talare.. Totalt har språket cirka sexton miljoner talare. Khmer skrivs med det khmeriska alfabetet som härstammar från brahmi. 

Khmer är inte, som så många andra språk som talas i området, ett tonspråk.

Fonologi 
Enligt Huffmans beskrivning så har modern standardkhmer följande konsonant- och vokalfonem. Det fonologiska systemet som det beskrivs här avspeglar talad khmer, inte hur detta representeras i skriven khmer.

Konsonanter 

Konsonanterna , ,  och  förekommer i undantagsfall i lånord från till exempel franska. Dessa konsonanter listas ej i tabellen ovan eftersom de inte förekommer i khmerord. Dessa ljud används enbart av tvåspråkiga talare och motsvaras ej heller av någon enskild bokstav i khmeralfabetet, utan representeras vid behov av kombinationer av bokstäver. Enspråkiga talare reducerar dessa konsonanter till närmast khmermotsvarighet:

Vokalkärnor 

Det exakta antalet och fonetiska värdet hos varje vokalkärna varierar från dialekt till dialekt.  Korta och långa vokaler av samma kvalitet skiljs enbart åt genom duration.

Stavelsestruktur 
Ord i khmer är mestadels en- eller tvåstaviga. Det finns 85 möjliga kombinationer av två konsonanter och två av tre konsonanter som kan förekomma i stavelseinitial position:

Stavelser inleds av en av dessa konsonanter eller konsonantkombinationer följt av en vokalkärna. När vokalkärnan är kort, så måste den följas av en finalkonsonant, vilket kan vara en av:.  och  realiseras som  respektive . Den vanligaste strukturen hos ett ord i khmer är en full stavelse som beskriven ovan följd av en obetonad stavelse med strukturen konsonant-vokal av någon av typerna CV-, CrV-, CVN- eller CrVN- (N representerar här valfri nasal). Ord kan också bildas med hjälp av två fulla stavelser. I löpande tal reduceras ofta vokalen i obetonade stavelser till , men i långsamt eller formellt tal uttalas de med sina grundvärden.

Det förekommer ord med tre eller fler stavelser, i synnerhet i terminologi som rör vetenskap, konst och religion. Dessa ord är lånord, vanligen från pali, sanskrit, eller på senare tid franska.

Källor

Noter

Externa länkar 

 Khmer Software Initiative, en hemsida där man bland annat kan ladda ned typsnitt som behövs 
  att kunna läsa khmer på en dator

Austroasiatiska språk
Språk i Kambodja
Subjekt–verb–objekt-språk
Djerba

Djerba (även stavat Jerba, Jarba, Jarbah eller Jerbah - "lotusätarnas ö") är en ö i Medelhavet som tillhör Tunisien. Det är den största afrikanska ön i Medelhavet. Den förbinds med fastlandet genom en 7 kilometer lång stenbro som romarna byggt, samt med bilfärja. Befolkningen bor i städerna Midoun och huvudstaden Houmt Souk. Ön är centrum för tunisiska ibaditer och är också en av de få platserna i Tunisien där berberspråk fortfarande talas.

Näringsliv och kommunikationer 
Större delen av ön har fruktbar jord och rikligt med artesiskt vatten. Här odlas vindruvor, fikon, persikor, dadlar och oliver, samt en mängd annan frukt, som mognar tidigare här än på fastlandet. Andra viktiga näringar är fiske av tvättsvamp och ostron. Ön har en internationell flygplats.

Turistnäringen är viktig för ön och turisterna bor i turistzonen på den östliga sidan, där hotell och kritvita stränder finns. Souvenirerna som säljs består av handmålad keramik, läder, tenn och kläder.

Historia 
Under antiken kallades ön Meninx, och var enligt Odysseen lotusätarnas ö (Lotophagitis). Den kallades av Skylax Bracheion. Av huvudstaden Meninx finns betydande ruiner och marmorskulpturer bevarade.

Djerba var en tid under tidigt 1500-tal huvudkvarter för piraten och senare osmanske amiralen Khair ed-Din Barbarossa. 
 
I Houmt Souk finns al-Ghriba-synagogan som byggdes i början av 1900-talet på en plats där det funnits en synagoga kontinuerligt under lång tid, enligt vissa uppgifter cirka 2000 år. Synagogan utsattes 2002 för ett attentat i form av en lastbil med sprängmedel som körde in i byggnaden, varvid bland andra 10 medlemmar i en tysk turistgrupp omkom. Al-Qaida antogs ligga bakom attentatet. Ön har en judisk befolkning på omkring 1000, av totalt 2000 i hela Tunisien, en av de få judiska befolkningsgrupper som efter 1948 återstår i de arabiska länderna.

Källor

Externa länkar
 
Daily Herald: "Tunisian blast cause questioned"

Tunisiens öar
Tentativa världsarv i Tunisien