kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Politikåret 1952



Händelser

Maj
Maj – Sveriges riksdag beslutar att införa en ny metod för att fördela mandaten vid andrakammarvalen till den. Den d’Hondtska metoden ersätts av den jämkade uddatalsmetoden. Samtidigt förbjuds valkarteller.

Juli
23 juli – Östtyskland delas in i distrikt.
25 juli – Samväldet Puerto Rico grundas.

September
September – I slutet av månaden uppmärksammas i Sverige att hustrun till Bondeförbundets ledare Gunnar Hedlund i sin av maken uppgjorda deklaration missat att ta upp en inkomst på 8 100 kronor. Gunnar Hedlund döms senare av domstol för detta.

November
11 november – Regeringsrätten i Sverige beslutar att andrakammarvalen i Kristianstads län och Jämtlands län ska göras om. Detta sker den 14 december 1952.

Val och folkomröstningar 
21 september – Andrakammarvalet i Sverige 1952 till Sveriges riksdag.
4 november - Republikanen Dwight D. Eisenhower väljs till president i USA.

Organisationshändelser 
2 juni – Socialdemokraternas partikongress inleds i Stockholm med att Tage Erlander avtäcker Carl Eldhs Brantingmonument på Norra Bantorget
Juni – Ny ordförande för Folkpartiets ungdomsförbund blir den 34-årige Gunnar Helén
Juni – Vid Högerpartiets riksstämma förklarar partiledaren Jarl Hjalmarson att högerns mål är "en egendomsägande demokrati".

Födda 
11 mars – Ricardo Martinelli, Panamas president sedan 2009.
20 september – Manuel Zelaya, Honduras president 2006–2009.
5 oktober – Emomaly Rahmon, Tadzjikistans president sedan 1994.
7 oktober – Vladimir Putin, Rysslands president 1999–2008.

Avlidna 
25 januari – Sveinn Björnsson, Islands president 1944–1952.
13 mars – Johan Nygaardsvold, Norges statsminister 1935–1945.
21 juli – Pedro Lascuráin Paredes, Mexikos president 18 februari 1913 kl 17.15–18.00.
22 september – Kaarlo Juho Ståhlberg, Finlands förste president 1919–1925.
9 november – Chaim Weizmann, Israels första president 1949–1952.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Politikåret 1964



Händelser

Januari
5 januari – Chefredaktören för Ny Dag, C. H. Hermansson, blir partiledare för Sveriges Kommunistiska Parti efter Hilding Hagberg.

Mars
20 mars – Ett nytt svenskt parti, Kristen Demokratisk Samling (KDS), bildas på initiativ av pingströrelsens ledare Lewi Pethrus med Birger Ekstedt som partiledare.

Maj
22 maj – Sveriges riksdag godkänner att det svenska polisväsendet, som dittills varit kommunalt, förstatligas.

April
26 april – Tanzania grundas.

Juni
22 juni – Sovjets ledare Nikita Chrusjtjov inleder, som första sovjetledare, ett fem dagar långt Sverigebesök under rigorös polisbevakning.

September
September – Inför det svenska Andrakammarvalet bildas valorganisationen Medborgerlig samling (MbS) i Skåne.

Oktober
14 oktober – Nikita Chrusjtjov avsätts som Sovjetunionens ledare och ersätts av en "trojka" bestående av Brezjnev, Kosygin och  Podgornyj.
16 oktober – Harold Wilson efterträder Alec Douglas-Home som Storbritanniens premiärminister.
24 oktober – Nordrhodesia blir självstänidigt från Storbritannien under namnet Zambia. Samtidigt byter Sydrhodesia byter namn till Rhodesia.

Val och folkomröstningar
20 september – Vid andrakammarvalet i Sverige behåller socialdemokraterna och kommunisterna majoriteten.
3 november – Vid det amerikanska presidentvalet vinner den sittande presidenten Lyndon Johnson en jordskredsseger över utmanaren, Arizonasenatorn Barry Goldwater.

Organisationshändelser
20 mars – Kristdemokraterna bildas i Sverige.
Okänt datum – Medborgerlig samling (MbS) bildas i Sverige.

Födda
23 januari – Bharrat Jagdeo, Guyanas president 1999–2011.
15 maj – Lars Løkke Rasmussen, Danmarks statsminister 2009–2011 och 2015–2019.
16 juli – Nino Burdzjanadze, Georgiens president 2003–2004 och 2007–2008.

Avlidna
6 februari – Emilio Aguinaldo, Filippinernas första president 1897–1901.
2 september – Craveiro Lopes, Portugals president 1951–1958.
20 oktober – Herbert Hoover, USA:s president 1929–1933.
12 november – Rickard Sandler, Sveriges statsminister 1925–1926.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Gessie villastad

Gessie villastad är en tätort i Vellinge kommun i Skåne län.

Tätorten är ett villaområde nära havet, väster om småorten Gessie och nära gränsen till Malmö kommun.

Tätorten uppkom genom ett initiativ av sockerbruksarbetaren Axel Kristell i Fosie som samlade intresserade och bildade Föreningen Gessie Villastad som 1948 inhandlade ett markområde på 44 tunnland. Föreningen utverkade tillstånd för att bygga mindre sommarstugor på de 153 tomter som avstyckades. Dessa kunde i början av 1960-talet omvandlas till permanenta bostäder då avloppsfrågan löstes genom att leda avloppsvattnet till reningsverket i Klagshamn.

Befolkningsutveckling

Se även
Gessie socken

Noter 

Orter i Vellinge kommun
Tätorter i Sverige
Hököpinge

Hököpinge är en tätort på Söderslätt i Vellinge kommun i Skåne län, 2–3 kilometer norr om centrala Vellinge.

Öster om Hököpinge ligger småorten Hököpinge kyrkby.

Befolkningsutveckling

Samhället
I orten finns främst äldre bebyggelse längs små bygator. I tätortens norra utkant ligger dock nyare femvåningshus byggda på 90-talet i "bruksstil" vid det tidigare sockerbruket. Under 2006 färdigställdes två helt nya hus, så kallade "borgar", i bruksparken och 2007 tillkom ytterligare två likadana. I Hököpinge finns även en godisfabrik.

Se även
Hököpinge socken

Noter

Externa länkar

Orter i Vellinge kommun
Tätorter i Sverige
Jordens Vänner

Jordens Vänner är en svensk miljöorganisation som arbetar för miljö och solidaritet. Jordens Vänner är den svenska grenen av Friends of the Earth International, världens största demokratiska miljöorganisation med drygt två miljoner medlemmar i 76 länder. Ordförande för Jordens Vänner är Andrea Söderblom-Tay och Sebastian Dawson. Föreningen är en partipolitiskt och religiöst obunden ideell organisation. Organisationen verkar för en rättvis fördelning av jordens resurser, för fred samt ett ekologiskt hållbart och mänskligt samhälle där djur omfattas av hänsyn, medkänsla och respekt. Jordens Vänner värnar om demokrati, folkrörelsesamarbete, jämlikhet mellan könen och kulturell mångfald.

Jordens Vänner för en samhällskritisk debatt och vill vara miljörörelsens radikala röst. Organisationen arbetar lokalt, nationellt och internationellt för en ekologisk, hållbar utveckling och en rättvis fördelning av jordens resurser med målet att förändra den ekonomiska världsordningen till att bygga på solidaritet och ekologisk hållbarhet. Jordens Vänner har flera lokalavdelningar runt om i landet, bland annat Alternativ stad i Stockholm och Göteborgs Miljögrupp i Göteborg. Det finns även nationella utskott som arbetar med olika sakfrågor. Jordens Vänner driver ett flertal aktioner och projekt för ett miljövänligt och jämlikt samhälle.

Verksamhet 
Jordens Vänner driver flera regnskogsprojekt i Sydamerika, till exempel i Brasilien där organisationen arbetar för att skydda Uru-Eu-Uaw-Uaw-reservatet och dess befolkning. Organisationen delar även ut det årliga Svenska Greenwashpriset under Almedalsveckan. Jordens vänner arbetar även för införandet av hyggesfritt skogsbruk . Organisationen driver en verksamhet med klimatinformatörer, där ungdomar utbildas till föreläsare om klimaträttvisa. Medlemstidningen heter Miljötidningen och ges ut fyra gånger per år. Jordens Vänner driver även andra aktioner och projekt och är en av organisationerna bakom Färnebo folkhögskola.

Historia 

Jordens Vänner bildades 1971 och var tillsammans med organisationer i USA, England och Frankrike initiativtagare till Internationella Jordens Vänner (Friends of the Earth International) samma år.
1995 slog Jordens Vänner sig samman med den liknande organisationen Miljöförbundet, och den nya organisationen fick då namnet Miljöförbundet Jordens Vänner (ofta förkortat MJV). Miljöförbundet hade bildats 1976 som en utbrytning ur Miljögruppernas riksorganisation MIGRI. På årsmötet 9–10 april 2011 bytte Miljöförbundet Jordens Vänner namn till Jordens Vänner.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Miljöorganisationer
Föreningar i Sverige
Gröna rörelsen
Intresseorganisationer i Sverige
Stiby kyrka

Stiby kyrka är en kyrkobyggnad i Stiby nära Gärsnäs på Österlen. Den är församlingskyrka i Gärsnäs församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Innan den nuvarande kyrkan byggdes användes en medeltida kyrka.

Nuvarande kyrka uppfördes 1856 av byggmästare T Ljunggren efter ritningar av murmästare Magnus Cederholm som var bearbetade av arkitekt Johan Adolf Hawerman. Vid bygget återanvändes medeltidskyrkans gråstensmurar. Kyrkan består av långhus med trappgavelstorn i väster och halvrund absid i öster.

Inventarier
 Två äldre inventarier från den gamla kyrkan finns: predikstolen från 1600-talet och en akvamanil från 1200-talet.
 Altartavlan är en kopia utförd 1887 av August Almén efter Carl Blochs målning i Löderups kyrka. Motivet är "Kristus i Emmaus" (Lukas 24:13-35).
 Nuvarande orgel med 20 stämmor byggdes 1980 av Johannes Künkel.

Orgel
1835 byggde Anders Larsson, Ystad en orgel med 6 stämmor. Orgeln utökades 1885 till 7 stämmor.
1931 byggde Olof Hammarberg, Göteborg en orgel med 13 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1980 av J. Künkels Orgelverkstad AB, Lund och är en mekanisk orgel. Läktaren och orgelfasaden är från 1835 och fanns i gamla kyrkan.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Helena Nilsson: Stiby kyrka - läktarunderbyggnad, Antikvarisk kontrollrapport, 2007, Regionsmuseet Kristianstad
 

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Simrishamns kommun
Kyrkobyggnader invigda 1856
1856 i Sverige
Rängs sand

Rängs sand (ibland Rängsand eller Räng sand) är en tidigare tätort i Vellinge kommun i Skåne län. Från 2015 räknas området som en del av tätorten Höllviken.

Historia
Ortens namn kommer av att platsen en gång i tiden var hårt drabbad av sandflykt, och under 1800-talet började jorden vändas manuellt med hjälp av grävning. Den ursprungliga bebyggelsen i orten är från denna tid och ligger avskild från stugområdena som placerades ut i ett område där tall och björk planterades.

Sommarstugeområdena byggdes under 1930-talet och fram till 2000-talet bestod bebyggelsen mest av kompletteringar och ombyggnader till åretrunthus. Under början av 2000-talet byggdes åretrunthus i ortens sydvästra del och under hela 2000-talet har sedan orten enligt en ny detaljplan byggts ut rejält.

Befolkningsutveckling

Bebyggelse
Rängs sand delas i två delar av huvudgatan Räng sandsvägen (M 519), som löper i sydvästlig riktning från Kämpinge i sydväst till Räng i nordöst. Längst i norr finns en mer lantlig del, bestående till stor del av hästgårdar utplacerade på tvären mot bygatan. På västra delen av orten finns tre avgränsade bostadsområden. De två nordliga är ursprungligen sommarstugor även om många på senare år byggts om till åretrunthus. Det sydliga kallas Rängbågsbyn och består av 1-, 1½- och 2-planshus avsedda för åretruntboende. På östra sidan av orten fanns fram till nuvarande översiktsplanens utförande 2002 ett par gårdar och ett småhusområde. Detta område har fram till idag (2013) byggts ut i flera etapper, med flera småhusområden och en park. Längst i syd finns en förskola.

Kommunikationer
Rängs sand försörjs av busslinje 181 som stannar 500 meter sydväst om orten längs Räng sandsvägen i utkanten av Kämpinge by. Norra delen av Rängs sand har rätt att utnyttja närtaxi.

Näringsliv
Rängs sand saknar näringsliv och butiker frånsett från egna företag, förskolan och en hönsfarm i östra delen, och är helt och hållet en pendlingsort. Det finns i översiktsplanen utrymme för etablerande av en närbutik.

Se även 
Räng
Rängs socken
Räng (kommundel)

Noter

Källor
Fördjupad översiktsplan för Räng sand

Orter i Vellinge kommun
Tidigare tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Västra Ingelstad

Västra Ingelstad är en tätort  i Vellinge kommun och kyrkby i Västra Ingelstads socken i Skåne. 

Tätorten är belägen på Söderslätt vid länsväg 101 och rymmer bland annat Västra Ingelstads kyrka och Månstorps gavlar.

Historia
Byn har, som ortnamnet Ingelstad visar, förmedeltida ursprung. Den första kyrkan i byn var troligen av trä och byggdes under tidig medeltid. På 1100-talet ersattes den av en romansk stenkyrka som ännu står kvar.

Orten erhöll järnvägsförbindelse genom tillkomsten av Malmö-Kontinentens järnväg (MKontJ) år 1898, vilken hade en station i Västra Ingelstad. Järnvägsstationen hette fram till 1910 Månstorp, men ett bekymmer var att det fanns risk för förväxlingar mellan Mantorp och Månstorp. Det fanns även flera orter med namn som liknade Västra Ingelstad och därför kunde inte heller detta namn användas. Från år 1910 hette järnvägsstationen i Västra Ingelstad istället Jordholmen efter en närliggande gård. Västra Ingelstads kommun uppgick 1952 i Månstorps kommun. Järnvägen förstatligades redan 1909 och den lokala persontrafiken Malmö C-Trelleborg C under eran MKontJ upphörde 1973. Trafiken Malmö-Trelleborg är sedan 2015 återupptagen, nu med Pågatåg som angör ortens nya station.

I Västra Ingelstad har det funnits skola alltsedan tidigt 1800-tal. Det första skolhuset byggdes 1813 i byn Bröddarp, strax norr om Västra Ingelstad, och 1817 fick även kyrkbyn skolhus. De två skolorna slogs samman till en ny skola 1847 och låg då emellan de båda byarna. Den nutida skolan ligger i utkanten av dagens Västra Ingelstad och är en privatägd F-9-skola med ca 400 elever (2010).

Befolkningsutveckling

Idrott
Den största idrottsföreningen är Västra Ingelstads IS, med både senior- och ungdomsverksamhet i fotboll, innebandy, gymnastik och skidor. Väster om Västra Ingelstad ligger golfklubben Vellinge GK. 

I januari 2017 öppnades ett gym i Västra Ingelstad som blev placerat i källaren av skolans gamla gymnastiksal. Källaren blev renoverad samt upprustad, och ägs av gymkedjan Formtoppen. Formtoppen har också lokaler för gym och fitness i Skanör och Höllviken.

Se även 
Månstorps landskommun (1952-1973)

Noter

Externa länkar
 Västra Ingelstad - byn vid landsvägen

Orter i Vellinge kommun
Tätorter i Sverige
McCarthyism

McCarthyism syftar på den antikommunistiska misstänksamheten i USA under 1940-talet och 1950-talet.

Företeelsen har fått sitt namn efter Joseph McCarthy som var amerikansk senator från Wisconsin mellan 1947 och 1957 och som under den röda faran efter andra världskriget byggde sin politiska karriär på vidlyftiga anklagelser om att alla amerikanska myndigheter hade infiltrerats av kommunistiska agenter som arbetade för Sovjetunionen.

Se även
House Un-American Activities Committee

Källor

Politiska termer
 
Antikommunism
Elisha

Elisha, i många bibelöversättningar Elisa, är en av profeterna i Gamla Testamentet i Bibeln. Han kallas till profeten Elias efterträdare genom att denne lägger sin mantel på honom. När Elia sedermera lämnar den här världen tar Elisha upp hans mantel och för därmed vidare sin läromästares profettradition. Jämför uttrycket "att plocka upp någons fallna mantel".

En av de mest kända berättelserna om Elisha är när han uppmanar den spetälskesjuke arameiske överbefälhavaren Naaman att sju gånger doppa sig i floden Jordan för att bli frisk. Efter övertalning från sina följeslagare lyder Naaman profetens råd och blir botad.

Elisha dör under kung Joash regering, cirka 845 f.Kr. (2 Kung 13:14–21). Berättelserna om Elisha återfinns framför allt i Andra Kungabokens 13 första kapitel.

Se även 
 Al-Yasa

Externa länkar
 Jewish Encyclopedia

Judendom
Profeter i Gamla Testamentet
Sammanfattning

Sammanfattning, ofta även benämnd abstract, är en kortare summering av en längre akademisk text. Dess längd kan variera beroende på totala textens längd, för artiklar i akademiska tidskrifter rör det sig vanligen om ett antal stycken. Syftet är att ge den tänkbara läsaren en uppfattning om texten i sin helhet är relevant vad man söker efter. Vanligen är sammanfattningarna tillgängliga för alla (bland annat i databaser), medan själva texten är begränsad till exempelvis dem som prenumererar på tidsskiften. Detta medför att det har blivit viktigare att sammanfattningen är så bra att läsaren vill fortsätta läsa hela artikeln. 

Ofta används termerna sammanfattning och abstrakt att betyda samma sak, men ibland görs en skillnad. På engelska används i sällsynta fall till och med både sammanfattning (summary) och abstrakt (abstract). Medan en sammanfattning är skriven som en kort version av hela arbetet fungerar en abstrakt snarare som en beskrivning av arbetet. I många fall utelämnar en abstrakt  både resultat och slutsatser, men nämner att de presenteras i arbetet.

Vanliga delar i en akademisk sammanfattning är en motivering till varför ämnet är viktigt, vad det är för problem som undersöks, metoden för att lösa problemet, resultaten av undersökningen samt undersökningens slutsatser. Den text som en sammanfattning summerar behöver inte vara publicerad. Det kan röra sig om sammanfattning av opublicerad forskning, som skickas in som deltagarbidrag till en vetenskaplig konferens.

Se även 
 Referat
 Recension

Referenser 

Facklitteratur
Dokument
Akademisk litteratur
Gregorius V

Gregorius V, född Bruno 972 i Kärnten, död 18 februari 999, var påve från den 3 maj 996 till sin död 18 februari 999.

Biografi 

Bruno var sonson till Otto den store och sin kusin Otto III:s kaplan och kandidat till påvetronen. Gregorius V blev vid tjugofyra års ålder den förste tyske påven, och gav privilegier till klostren inom det tysk-romerska riket.

Gregorius intog som påve snart en självständig hållning gentemot den tyska politiken, så till exempel i striden om ärkestolen i Reims. Redan i slutet av 996 fördrevs Gregorius från Rom av adelshövdingen Crescentius, som mot honom uppsatte en motpåve, Johannes XVI, och blev först 998 återinförd av Otto III. Under sin sista tid stod Gregorius i starkt beroende av det tyska kejsardömet.

Referenser 
 Langen, "Geschichte der römischen kirche von Nikolaus I. bis Gregor VII." (1892).
 

Påvar
Födda 972
Avlidna 999
Män
Personer i Kyrkostaten under 900-talet
Ugglan
Personer från Kärnten
Kachhi

Kachhi, (urdu: بولان) ett fattigt bergsdistrikt i pakistanska provinsen Baluchistan. Administrativ huvudort är Dhadar.

Här finns det kända bolanpasset och ruinerna efter Mehr Garh.

Administrativ indelning 
Distriktet är indelat i tre Tehsil.
 Bhag 
 Dhadar 
 Machh 
 Sanni

Externa länkar 

Pakistans distrikt
Awaran (distrikt)

Awaran (urdu: ضلع اواران) är ett distrikt i södra delen av den pakistanska provinsen Baluchistan. Administrativ huvudort är Awaran.

Awaran är ett av Pakistans fattigaste distrikt, vissa år hårt drabbat av torka. År 2003 drabbades Awaran av översvämningar.

Administrativ indelning 
Distriktet är indelat i tre Tehsil.
 Awaran Tehsil
 Jhal Jhao Tehsil
 Mashkay Tehsil

Pakistans distrikt
Gwadar (distrikt)

Gwadar är ett distrikt i den pakistanska provinsen Baluchistan, med kust mot Indiska oceanen. Distriktet har omkring 250 000 invånare och en yta på 15 216 km². Huvudort är Gwadar.

Drygt 93 procent av invånarna är muslimer. Zikriinriktningen av islam utgör den religiösa majoriteten i distriktet. Det finns även en liten minoritet hinduer. De största baluchiska stammarna i distriktet är Buledai och Gichki. De viktigaste språken är baluchiska och urdu.

Större städer är Gwadar, Jiwani, Ormara, Pasni och Suntsar. Distriktet bildades den 1 juli 1977 då det tidigare distriktet Makran fick status som division och delades upp i tre distrikt, varav Gwadar var ett.

Administrativ indelning 
Distriktet är indelat i fem Tehsil.
 Gwadar Tehsil
 Jiwani Tehsil
 Ormara Tehsil
 Pasni Tehsil
 Suntsar Tehsil

Pakistans distrikt
Baluchistan
Johannes XIV

Johannes XIV, född Pietro Canepanora i Pavia, död 20 augusti 984 i fängelset Castel Sant'Angelo i Rom, var påve från november eller december 983 till sin död några månader senare, den 20 augusti 984.

Biografi 
Pietro Canepanova var född i Pavia, hade först varit kejserlig kansler i Italien, och var från 966 biskop av Pavia. Sedan påve Benedictus VII dött, valdes han till efterträdare med kejsar Otto II:s godkännande, och kröntes till påve antingen i slutet av november eller början av december 983, varmed han antog namnet Johannes XIV. Johannes var Ottos andrahandsval.

Den 7 december samma år avled den unge kejsaren Otto II i Rom, och Johannes fick då som påve i uppgift att förbereda honom för döden, och han begravdes i Peterskyrkan. Ottos efterträdare, sonen Otto III, var endast tre år.

Romerska anhängare till huset Crescentius hade låtit utse Bonifatius VII till motpåve 974, och när denne motpåve fick höra nyheten om kejsarens död där han befann sig i Konstantinopel, beslutade han sig för att återvända till Rom, vilket han gjorde i april 984. Med sig hade Bonifatius alla sina anhängare. De tillfångatog Johannes och kastade honom i fånghålorna i Castel Sant'Angelo medan Bonifatius intog påvetronen.

Efter fyra månader i fångenskap avled Johannes där i slottet den 20 augusti 984. Dödsorsaken var antingen svält och misär, eller mord som beordrats av Bonifatius.

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia (1913)
 Encyclopædia Britannica, elfte upplagan

Externa länkar  

Påvar
Avlidna 984
Män
Födda okänt år
Personer i Kyrkostaten under 900-talet
Pontus (region)

För den antika grekiska gudomen, se Pontos (mytologi).

Pontos eller Pontus (grekiska: Πόντος, egentligen "hav"; det grekiska namnet på Svarta havet var Euxeinos Pontos, turkiska: Pontus) är en antik region i norra Mindre Asien (Anatolien) vid Svarta havets sydkust, ett område vid östra Mindre Asiens nordkust i dagens Turkiet och vidare in i dagens Georgien. Under antiken gränsade Pontos till Paflagonien och Galatien i väst, Kappadokien i söder och Armenien och Kolchis i öster.

Geografi 
Landskapet är skogbeklätt med alpliknande, höga toppar (Pontiska bergen). Dess huvudfloder är Halys (nu Kızılırmak) på gränsen mot Paflagonien, Iris (nu Yeşilırmak) med dess biflod Lykos (nu Kelkit) och Thermodon (nu Terme Çayı). Greker från Miletos på egeiska kusten grundade på 600-talet f.Kr. i Pontos städer som Trebizond (Trabzon), som räknas som regionens traditionella huvudstad, Amisos (Samsun), som sedan järnvägen utbyggdes är den viktigaste staden i regionen, Kerasus (Giresun) och Orounda, samt många fler samhällen längs Svartahavskusten, från Sinope (som är Mindre Asiens nordligaste stad) ända till Suchumi i Abchazien i nuvarande Georgien. Ibland betecknas landskapet som en del av Kappadokien och kallas då "Kappadokien vid Pontos".

Historia  
Pontos styrdes i äldre tider av Grekiska furstar som stod i ett slags vasallförhållande till Persien, till dess att den persiske satrapen Ariobarzanes år 363 f.Kr. lyckades stifta ett oberoende rike. Detta pontiska rike utvidgades av hans efterträdare, av vilka de flesta bar namnet Mithridates. Riket vann sin största utsträckning under Mithridates VI, med tillnamnet den store. När denne år 66 f.Kr. besegrats av romarna förenade Pompejus den del av Pontos som låg väster om floden Iris med den romerska provinsen Bithynien och utskiftade det övriga bland asiatiska furstar. Marcus Antonius skänkte sedermera åt en viss Polemon från Laodikeia den mellersta delen av Pontos, som med anledning därav fick och länge behöll namnet "det polemoniska Pontos" (Pontos Polemoniakos). Plinius den yngre var ståthållare över Pontos och Bithynien åren 111-113. 

Fram till dess att Bysans föll hade grekerna ett självstyrande kungadöme i regionen, som dock var en lydstat till Bysans. Då kristendomen nått området byggdes ett flertal kyrkor och kloster i Pontos. Under medeltiden låg Kejsardömet Trabzon i Pontos.

Dagens Pontos 
Områdets grekiska historia återspeglar sig i den speciella arkitekturen med trähus, ofta i två våningar, som ligger utmed kusten. Omkring 120 000 grekättlingar antas leva i det numera georgiska Pontos, och uppemot 380 000 i det turkiska.  Efter språkreformerna införda under Mustafa Kemal Atatürk i Turkiet på 1920- och 1930-talen talar i stort sett alla turkiska.

Se även 
 Pontier
 Pontisk-grekiska folkmordet
 Pontus (kungarike)
 Pontisk

Källor 

Historiska platser i Turkiet
Mindre Asien
Historiska hellenska stater