kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Guizhou

, äldre transkribering Kweichow, är en provins i sydvästra Kina. Provinsen har drygt 34 miljoner invånare (2010) och är en av Kinas fattigaste provinser. Guizhou är känt för sin stora befolkning av etniska minoriteter.

Geografi 
Guizhou är en bergig provins, i synnerhet de västra delarna. Klimatet är subtropiskt och fuktigt. Årstiderna är relativt lika, och den genomsnittliga årstemperaturen är runt 10-20 °C. Under januari i genomsnitt 1-10 °C och i juli i genomsnitt 17-28 °C. Här återfinns Kinas största vattenfall – Huangguoshu.

Marken består huvudsakligen av paleozoisk kalksten, endast i norra delen av mesozoisk kalksten. Landet är i allmänhet en högslätt på 1 000-1 500 m. höjd, i vilken floderna grävt sig djupa erosionsdalar. Det är ett ofruktbart land utom i den del, som genomflyts av Yangtzeflodens biflod Wufloden. Därför är boskapsskötseln där av större betydelse än annars i Kina. Guizhous hästar är berömda i landet, som t.ex. Guizhouponnyn. Ris är den viktigaste jordbruksprodukten; dessutom produceras mycket råsilke. Provinsen är rik på mineraler, bland annat koppar och kvicksilver.

Historia

Provinsen skapades 1413 under Yongle-kejsarens regeringsperiod.

Demografi 
I provinsen bor ett stort antal minoritetsfolk. Totalt utgör dessa mer än 37% av befolkningen. Bland dessa kan nämnas yao, miao, yi, qiang, dong, zhuang, buyi, bai, tujia, gelao och shui. 55,5% av provinsens yta är autonoma regioner för olika minoritetsfolk.

Administrativ indelning
Guizhou är indelat i nio enheter på prefekturnivå:

Politik 

Den politiska makten i Guizhou utövas officiellt av provinsen Guizhous folkregering, som leds av den regionala folkkongressen och guvernören i provinsen. Dessutom finns det en regional politiskt rådgivande konferens, som motsvarar Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens och främst har ceremoniella funktioner. Provinsens guvernör sedan december 2015 är Sun Zhigang.

I praktiken utövar dock den regionala avdelningen av Kinas kommunistiska parti den avgörande makten i Guizhou och partisekreteraren i regionen har högre rang i partihierarkin än guvernören. Sedan juli 2015 heter partisekreteraren Chen Miner.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

 
Kinas provinser
WP:Projekt Kina
Tysklands Grand Prix 2002

Tysklands Grand Prix 2002 var det tolfte av 17 lopp ingående i formel 1-VM 2002.

Resultat
 Michael Schumacher, Ferrari, 10 poäng
 Juan Pablo Montoya, Williams-BMW, 6
 Ralf Schumacher, Williams-BMW, 4
 Rubens Barrichello, Ferrari, 3
 David Coulthard, McLaren-Mercedes, 2
 Nick Heidfeld, Sauber-Petronas, 1
 Felipe Massa, Sauber-Petronas
 Takuma Sato, Jordan-Honda 
 Mika Salo, Toyota

Förare som bröt loppet
 Giancarlo Fisichella, Jordan-Honda (varv 59, motor)
 Kimi Räikkönen, McLaren-Mercedes (59, snurrade av)
 Eddie Irvine, Jaguar-Cosworth (57, bromsar)
 Enrique Bernoldi, Arrows-Cosworth (48, motor)
 Olivier Panis, BAR-Honda (39, motor)
 Jarno Trulli, Renault (36, snurrade av)
 Jacques Villeneuve, BAR-Honda (27, växellåda)
 Jenson Button, Renault (24, motor)
 Allan McNish, Toyota (23, motor)
 Mark Webber, Minardi-Asiatech (23, hydraulik)
 Heinz-Harald Frentzen, Arrows-Cosworth (18, hydraulik)
 Pedro de la Rosa, Jaguar-Cosworth (0, transmission)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Alex Yoong, Minardi-Asiatech

VM-ställning

 

2002 i Tyskland
Tysklands Grand Prix
Hebei

, även känt som Hopeh, är en provins i norra Kina. Den administrativa huvudorten är Shijiazhuang, medan den största staden är Tangshan. Provinsen omfattar regionen runt storstäderna Peking och Tianjin (som är egna administrativa enheter), och har kust i öster mot Bohaibukten. 

Namnet Hebei betyder "norr om floden", syftandes på Gula floden.

Geografi
Hebei är till största delen ett lågt liggande slättland, som är uppbyggt av alluviala sediment och lössjord. Endast provinsens nordöstra del är bergig. Hebei är till stor del uppodlat och de främsta grödorna är vete och hirs.

Historia
Under Qing-dynastin kallades det som idag är Hebei-provinsen för Zhili, vilket betydde att provinsen lydde direkt under den kejserliga regeringen. Namnet Hebei fick provinsen efter kejsardömets fall 1911.

Den geografisk-administrativa enhet inom Folkrepubliken Kina som provinsen Hebei idag utgör skapades formellt av kommunistpartiet redan den 1 augusti 1949, men de exakta provinsgränserna har justerats otaliga gånger under åren. När provinsen Jehol upplöstes 1955 tog Hebei över prefekturen Chengde.

Provinsregeringen hade sitt säte i staden Baoding fram till april 1958, då den flyttade till Tianjin, och åter mellan april 1966 och januari 1968. Sedan januari 1968 är det staden Shijiazhuang som är provinshuvudstad.

Administrativ indelning 
Provinsen är idag indelad i elva städer på prefekturnivå. Dessa är i sin tur indelade i sammanlagt 33 städer på häradsnivå, 108 härad (xian) och 6 autonoma kommuner (zizhixian).

Städer 
Övriga städer:
 Anguo, Bazhou, Botou, Dingzhou, Gaobeidian, Gaocheng, Hejian, Huanghua, Jinzhou, Jizhou, Luquan, Nangong, Qian'an, Renqiu, Sanhe, Shahe, Shenzhou, Wu'an, Xinji, Xinle, Zhuozhou, Zunhua

Politik 

Den politiska makten i Hebei utövas officiellt av provinsen Hebeis folkregering, som leds av den regionala folkkongressen och guvernören i provinsen. Dessutom finns det en regional politiskt rådgivande konferens, som motsvarar Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens och främst har ceremoniella funktioner. Sedan 2017 är provinsens guvernör Xu Qin

I praktiken utövar dock den regionala avdelningen av Kinas kommunistiska parti den avgörande makten i Hebei och partisekreteraren i regionen har högre rang i partihierarkin än guvernören. Sedan 2015 heter partisekreteraren Zhao Kezhi.

Källor 

 
Kinas provinser
WP:Projekt Kina
Suffolk University

Suffolk University är ett universitet i Boston, Massachusetts, USA. Beläget i den historiska stadsdelen Beacon Hill. Universitetet är främst känt för sin juridiska fakultet.

Externa länkar
Suffolk Universitys huvudsajt

Universitet och högskolor i Massachusetts
Utbildningsinstitutioner bildade 1906
Jullovsmorgon

Jullovsmorgon var en serie barnprogram som visades i SVT på morgnarna då skolorna i Sverige hade jullov, och främsta målgruppen var just jullovslediga barn. Motsvarande företeelser under sommarlovet heter sommarlovsprogram.

Genom åren bestod programmet antingen av fristående kortfilmer och TV-serier, ibland men inte alltid presenterade av en eller flera programledare som knöt ihop dem till ett enhetligt program, eller av nyinspelade program utan kortfilmer. TV-serierna visades under varje jul- och nyårshelg åren mellan 1970-71 och 2008-09. I november 2009 meddelade SVT att programmet skulle läggas ned.

Förteckning
1970–1971 - Gomorron jul med Anita och Televinken
1971–1972 - Där är du, här är jag med Beppe Wolgers
1972–1973 - Där är du, här är jag med Beppe Wolgers
1973–1974 - Där är du, här är jag med Beppe Wolgers
1974–1975 - Jul på Sverige med Jan Bergquist
1975–1976 - Hej jul med Eva Rydberg
1976–1977 - Trazan Apansson - julens konung med Lasse Åberg och Klasse Möllberg
1977–1978 - Ville, Valle och Viktor med Jörgen Lantz, Anders Linder och Hans Wigren
1978–1979 - Julkul med Staffan & Bengt med Staffan Ling och Bengt Andersson
1979–1980 - Clara, Valle & Sillen med Monica Dominique, Bert-Åke Varg och Michael Omota
1980–1981 - Jul igen hos Julofsson med Louise Raeder
1981–1982 - Jul igen hos Julofsson med Louise Raeder
1982–1983 - Trazan och Banarne med Lasse Åberg och Klasse Möllberg
1983–1984 - TV-piraterna med Anne-Lie Rydé
1984–1985 - Toffelhjältarna med Per Dunsö och Ola Ström
1985–1986 - Morgonstjärnan med Pernilla Wahlgren och Thorsten Flinck
1986–1987 - Toffelhjältarna går igen med Per Dunsö och Ola Ström
1987–1988 - Sesam 
1988–1989 - Midvinterbio med Lennart R. Svensson
1989–1990 - Midvinterbio med Anders Forsslund
1990–1991 - Pippi Pelikan åter i stan med Louise Raeder
1991–1992 - Pippi Pelikan och Didrik Domherre med Louise Raeder
1992–1993 - Jullovsmorgon: Ikas TV-kalas med Ika Nord
1993–1994 - Jullovsmorgon med Carina Molander
1994–1995 - Jullovsmorgon med Anita Lindman
1995–1996 - Midvinterbio med Lennart R. Svensson (repris från 1988-1989)
1996–1997 - Jullovsmorgon med Katti Bohman och Ulf Turesson
1997–1998 - Jullovsmorgon med Eva Melander och Andreas Tottie
1998–1999 - Jullovsmorgon med Bella och Theo
1999–2000 - Änglar på rymmen med Erika Höghede och Åsa Martinusen
2000–2001 - Jullovsmorgon 
2001–2002 - Det spökar i jullovsmorgon
2002–2003 - Expedition Kekkaluokta med Peter Sjöquist och Magdalena Johannesson
2003–2004 - Jullovsmorgon från TV-skeppet
2004–2005 - Jonas jullov med Jonas Leksell
2005–2006 - Jullovsmorgon med Olivia Rismark, Douglas Dracke, Nadine Kirschon och Philip Panov
2006–2007 - Aktiebolaget Häxan Surtant med Katrin Sundberg och Torbjörn Harr
2007–2008 - Budfirman Bums jullov med Doris & Knäckebröderna
2008–2009 -  Träskändan

Se även
Julkalendern i Sveriges Television
Sommarlovsprogram

Referenser

Fotnoter 

 
Jul i TV
American Dragon: Jake Long

American Dragon: Jake Long är en amerikansk-koreansk animerad TV-serie producerad av Disney Channel. Det sista avsnittet visades den 1 september 2007.

Serien handlar om en trettonårig skejtande hiphopwannabe som heter Jake Long, det hans vänner dock inte vet om är att han i sina gener har stora drakkrafter som han använder för att beskydda New Yorks magiska varelser från förintelse och andra faror. Detta ger honom problem bland annat i skolan och serien visar hur svårt det är att vara "American Dragon".

Till den andra säsongen användes samma animeringslag som animerar Kim Possible, och manusförfattaren också byttes ut.

Röstskådespelare
Dante Basco - Jake Long
Keone Young - Luong Lao Shi
John DiMaggio - Fu Dog
Charlie Finn - Arthur P. "Spud" Spudinski
Kali Troy - Trixie Carter
Mae Whitman - Rose/Fångstflickan
Amy Bruckner - Haley Long

Se även
Lista över Disneys tecknade TV-serier

Externa länkar
American Dragon: Jake Long på Dubbningshemsidan

Sydkoreanska animerade TV-serier från 2000-talet
Amerikanska animerade TV-serier från 2000-talet
Disney på TV
Animerade TV-serier från Disney
TV-seriestarter 2005
TV-serieavslutningar 2007
New York i fiktion
Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska barnserier
Hubei

, tidigare känt som Hupeh, är en provins i centrala Kina. Den har en yta på 185 900 km² och 58 500 000 invånare (2015). Provinshuvudstad är Wuhan.

Provinsens namn betyder "norr om sjön", vilket beror på att den ligger norr om Dongtingsjön.

Geografi
Området är relativt platt, men i väster finns berg. Provinsen bildar ett stort bäcken, som genomflyts från väster till öster av Yangtzefloden och från norr till söder av dess biflod Han Shui
samt hör till Kinas vattenrikaste, bördigaste och tätast befolkade provinser. Kol, järn och tenn förekommer, de viktigaste jordbruksprodukterna är te, bomull, ris, vete och rabarber.

Klimatet är subtropiskt. Området kallas för "Landet av fisk och ris" (鱼米之乡), eftersom det finns stor matproduktion där. Här ligger också de tre ravinernas damm. I september 1954 översvämmades området och miljontals människor tvingades fly och många (kanske 33 000) dog.

Befolkning 
Större delen av befolkningen i Hubei tillhör hankineserna och talar i huvudsak sydvästmandarin. I den sydvästra delen av provinsen finns det betydande befolkningar ur tujia- och miao-folken, som i huvudsak är koncentrerade i den autonoma prefekturen Enshi.

Historia
I Kinas tidiga historia tillhörde området Staten Chu. Under de stridande staternas period övergick den till staten Qin, efter detta har området tillhört det enade Kina. 

Wuhan Universitet grundades 1893.

Politik 

Den politiska makten i Hubei utövas officiellt av provinsen Hubeis folkregering, som leds av den regionala folkkongressen och guvernören i provinsen. Dessutom finns det en regional politiskt rådgivande konferens, som motsvarar Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens och främst har ceremoniella funktioner. Provinsens guvernör sedan september 2021 är Wang Zhonglin.

I praktiken utövar dock den regionala avdelningen av Kinas kommunistiska parti den avgörande makten i Hubei och partisekreteraren i regionen har högre rang i partihierarkin än guvernören. Sedan augusti 2022 heter partisekreteraren Wang Menghui.

Administrativ indelning

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

 
Kinas provinser
WP:Projekt Kina
Jiangsu

, tidigare kallat Kiangsu på den gamla postkartan, är en provins i östra Kina. Den har en yta på 98 285 km² och totalt 78 659 903 invånare (2010). Provinshuvudstad är Nanjing.

Geografi
Jiangsu är till största delen ett deltaland kring floderna Yangtzekiang och Huais mynningar, och rikt på sjöar, av vilka de största är Taihu och Guangyanghu. Jiangsu hemsöktes tidigare ofta av svåra översvämningar  (bland annat mynnade Gula floden ut här före 1852 samt 1938–1947), som förorsakas av bland annat att man byggt fördämningar för att torrlägga sjöar.

Historia
Området har en lång historia och fick en egen regional identitet i samband med att staten Wu grundades under Vår- och höstperioden (722 till 481 f.Kr.).

Åren 1441–1644 utgjorde det område som idag är Jiangsu den östra delen av provinsen Nan Zhili, som senare bytte namn till Jiangnan. Själva provinsen Jiangsu grundades 1667, under Qingdynastin, och fick sitt namn från första stavelsen i namnet på orterna Jiangning och Suzhou.

Näringsliv
Sedan det sena 1970-talet har Jiangsu varit ett viktigt centrum för ekonomisk utveckling och växt fram som en av Kinas rikaste regioner. Städer som Nanjing, Suzhou, Xuzhou och Wuxi hör till provinsens ekonomiskt mest framstående orter, men Jiangsu lider också av skarpa ekonomiska klyftor mellan den rika södern och den fattigare nordliga delen. De viktigaste industrierna är maskinindustri, elektronik, kemiindustri och fordonsindustri. I denna utomordentligt bördiga provins odlas stora mängder ris, vete, bomull, jordnötter och mullbärsträd.

Provinsen har vissa fyndigheter av olja och kol, men de viktigaste naturtillgångarna är stensalt, svavel, fosfor och marmor.

Politik 

Den politiska makten i Jiangsu utövas officiellt av provinsens folkregering, som leds av den regionala folkkongressen och guvernören i provinsen. Dessutom finns det en regional politiskt rådgivande konferens, som motsvarar Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens och främst har ceremoniella funktioner. Provinsens guvernör är sedan 2016 Shi Taifeng.

I praktiken utövar dock den regionala avdelningen av Kinas kommunistiska parti den avgörande makten i Jiangsu och partisekreteraren i regionen har högre rang i partihierarkin än guvernören. Partisekreteraren är sedan 2010  Luo Zhijun.

Administrativ indelning 
Jiangsu-provinsens administrativa indelning var relativt stabil under Qingdynastin (1644–1912), men under 1900-talet genomgick provinsen en rad genomgripande omorganiseringar. Bland annat skildes Shanghai från Jiangsu och bildade en egen stad på provinsnivå, dessutom omorganiserades en rad orter till städer på prefekturnivå efter 1949.

Idag är provinsen indelad i tretton städer med status som prefektur. De tretton städerna är i sin tur indelade i 106 enheter på häradsnivå (54 stadsdistrikt, 27 städer på häradsnivå samt 25 härader). Dessa är i sin tur är indelade  enheter på sockennivå (1078 köpingar, 122 socknar, en etnisk minoritetsby och 287 stadsdelsdistrikt).

Referenser

Noter

Källor 
Kiangsu, provins, Svensk uppslagsbok, 1955.

Externa länkar 

 
Kinas provinser
WP:Projekt Kina
Svensk uppslagsbok
Jiangxi

, tidigare känd som Kiangsi, är en provins i södra Kina. Den har en yta på 167 650 km² och totalt 44 567 475 invånare (2010). Provinshuvudstad är Nanchang.

Geografi 
Jiangxi utgör till större delen ett vackert bergland, uppfyllt av Nansehankedjan och dess förgreningar. Bland vattendragen märks
Ganfloden, som från söder till norr genomströmmar hela provinsen och efter upptagandet av en mängd smärre floder genom sjön Poyangsjön
avbördar sig sitt vatten i Yangtzefloden.

Poyangsjön, vars spegel ligger ganska högt, är omgiven av vidsträckta sumpmarker med omfattande risodling. I de högre liggande trakterna odlas te, bomull, vete, indigo, tobak och socker. Vid sidan om sin traditionella industri (berömt porslin, kläde och papper) avsätter Jiangxi till grannprovinserna en myckenhet porslinslera och textila ämnen. 

Sanqingshans nationalpark och Lushan nationalpark är belägna i provinsen.

Historia
Provinsens namn är en sammandragning av namnet Jiangnan xidao, vilket betyder "västra Jiangnan-provinsen", vilket var en provins under Tangdynastin och södra Songdynastin.

Administrativ indelning 
Jiangxi-provinsen indelas i elva städer på prefekturnivå, dessa är:

Politik 

Den politiska makten i Jiangxi utövas officiellt av provinsens folkregering, som leds av den regionala folkkongressen och guvernören i provinsen. Dessutom finns det en regional politiskt rådgivande konferens, som motsvarar Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens och främst har ceremoniella funktioner. Provinsens guvernör sedan juli 2016 är Liu Qi.

I praktiken utövar dock den regionala avdelningen av Kinas kommunistiska parti den avgörande makten i Jiangxi och partisekreteraren i regionen har högre rang i partihierarkin än guvernören. Sedan juni 2016 heter partisekreteraren Lu Xinshe.

Referenser

Noter

Källor

Se även 
2617 Jiangxi

 
Kinas provinser
WP:Projekt Kina
Prostration

Prostration är bruket att lägga sig framstupa eller raklång som ett uttryck för vördnad, till exempel i äldre tider framför furstar och kungar. Används även som tillbedjan eller underkastelse, vid kyrkliga vigningar och inom ramen för mässan och liturgin.

Kristendom
Inom kristendomen används prostration sparsammare, vid högtidliga tillfällen, dock inte till vardags. Prostration brukas i Romersk-katolska kyrkan vid kyrkliga vigningar och prästvigning, biskopsvigning, avläggande av ordenslöfter och i långfredagsliturgin. I västlig liturgi prostrerar kandidaterna genom att lägga sig raklånga på golvet, och långfredagsgudstjänsten inleds med att prästen prostrerar inför altaret.

Inom protestantismens liturgi förekommer prostration mer sparsamt eller inte alls. Det används någon enstaka gång i Svenska kyrkan. Det förekommer prostration någon enstaka gång i samband med prästvigning, främst i Linköpings stift.

Inom de östliga liturgierna, (till exempel Chrysostomosliturgin) prostrerar lekmännen vid några tillfällen genom att låta huvudet nudda golvet för att visa vördnad inför sakramentet.

Islam
Prostrationen inom islam kallas Sujud (nedfallandet) och ingår i Salat (den vanliga tidebönen.) Man följer då ett bestämt mönster där man går från stående läge till att sätta sig på knä sen sätter man pannan i marken, och sätter sig på knä igen.
I den privata bönen finns ingen böneställning som i till exempel islams rituella bön (men även islam har privatbön kallad Du'a) och därför varierar bruken.

Buddism
Inom tibetansk buddhism brukar de troende på pilgrimsfärd mot heliga platser och vid framkomsten upprepade gånger lägga sig raklånga på golvet.

Referenser

Liturgi
Bålverk

Bålverk är ursprungligen beteckning på en yttre försvarsanordning bestående av en spärr av pålar eller timmerstockar, avsedd att hindra fienden från att komma fram till den egentliga försvarsanläggningen (borg eller liknande). Senare kom ordet att användas också för blockhusliknande konstruktioner och fick en mer allmän betydelse av en försvarsanläggning utanför murarna (jämför med förborg). Man vet från Karlskrönikan att till exempel Stockholm under senmedeltiden hade "starke bolwerke" som även utrustats med kanoner ("byssor").

Se även
Boulevard

Befästningskonst
Grönbo, Lindesbergs kommun

Grönbo är en by i Lindesbergs kommuns sydöstra delar i Ramsbergs socken. Byn präglas av läget på den östra stranden av Grönbosjön och att den är uppdelad mellan två socknar, Ramsbergs socken och Fellingsbro socken, till vilkas kyrkor det är långt i avstånd. Gränsen går vid Sverkestaån som rinner genom byn. På "Ramsbergssidan" intill ån ligger Sundbo bruk med ruinrester av den gamla bebyggelsen. Strax norr om Sundbo bruk, på andra sidan ån, finns ett stort reservat som Sveaskog avsatt med gammelskog.

Längre söderut i byn, på Fellingsbrosidan, ligger Grönbo gård. På Grönbo gård finns ett eget kapell i privat ägo. 

Bland dem som bebott Grönbo gård kan nämnas Karl Johan Vrede och hans hustru Anna Carolina som flyttade dit 1892.

Barnen i Grönbo går i skola i Pilkrog, söder om byn. Skolan är idag en friskola som startades 2005..

Grönbo kronopark etablerades formellt runt 1800 och kungliga jakter arrangeras där vartannat år.

Referenser 

Orter i Lindesbergs kommun
Kronoparker
Guangxi

Guangxi, tidigare stavat Kwangsi, är en autonom region i södra Kina. Den har en yta på 236 700 km² och totalt 48 220 000 invånare (2002). Provinshuvudstad är Nanning.

Geografi
Guangxis hankinesiska befolkning bor främst på slättlandet, medan regionens bergsområden befolkas av olika minoritetsfolk. Bergen består till allra största delen av röd sandsten. Nästan alla floderna flyter till Xifloden, i sitt övre lopp kallad Hongfloden. Huvudprodukten är ris; dessutom odlas anis, indigo, jordnötter, kanel, majs, sockerrör, te och tobak. Till de traditionella industrierna hör bomulls- och sidenväveri. Bergsbruk förekommer knappast.

Befolkning 

Guangxi är hem för tolv av de etniska grupper som erkänts av Folkrepubliken Kina. Regionen är ett särskilt området för zhuangfolket. Förutom dem finns i regionen folkgrupperna han, yao, miao, dong, mulam, maonan, hui, gin, yi, sui och gelao.

Politik

Enligt Folkrepubliken Kinas konstitution från 1982 är Guangxi en autonom region i vilken den zhuang-folket åtnjuter autonomi även om konstitutionen utesluter möjligheten till självständighet.  Den autonoma regionen Guangxi befinner sig administrativt på provinsnivå, vilket betyder att ordföranden i Guangxi är jämställd med guvernörerna i landets övriga provinser.

Historia 
Guangxi har spelat en viktig roll i Kinas inre historia som tillhåll för olika uppror, som Taipingupproret (1850–64).

Under största delen av sin historia hade Guangxi ingen kustlinje. År 1952 blev en liten del av Guangdongs västligaste kustremsa given till Guangxi, som nu fick tillgång till havet. Med tiden utökades Guangxi med Fangchenggang, Qinzhou och Beihai. Den 5 mars 1958 blev Guangxi ombildat till en autonom region.

Administrativ indelning 
Guangxi är indelat i 14 städer som samtliga är på prefekturnivå.

Se även
 Administrativa regioner i Kina

Referenser

Noter

Källor 

 

 
Kinas provinser
Autonoma regioner i Asien
WP:Projekt Kina
Black russian

Black russian är en alkoholbaserad drink, karaktäriseras av sin söta kaffesmak. I drinken ingår vodka och Kahlúa. Den dekoreras ofta med ett körsbär.

Se även 
 White russian
 Brave bull

Externa länkar 
 

IBA-drinkar
Kahlúa

Kahlúa är en mexikansk kaffelikör kryddad med örter och vanilj. Den är gjord på en bas av rom och mexikanskt kaffe. Innehåller 38% socker.

Används i följande drinkar:
 Black Russian
 White Russian

Mexikanska likörer
Mexikanska alkoholdrycker
Produkter lanserade 1936
Perikop

Perikop (grekiska περικοπή) är en uppsättning verser som bildar en sammanhängande enhet eller tanke, lämplig för offentlig läsning från en text, vanligen ur Bibeln, avsedd att läsa på en gudstjänst och hålla en predikan över. Ordet perikop används också inom exegetiken som beteckning för ett begränsat bibelavsnitt.

Manuskript, ofta marginalia, som kallas perikoper, är normalt evangelier, det vill säga förkortade evangelieböcker som endast innehåller de delar av evangelierna som krävs för mässorna under kyrkoåret.

Lektionarier består ofta av perikoper med kyrkoårets epistel- och evangelieläsningar.
 
Innan bestämda perikoper föreskrevs (300-400-talen) avgjorde textläsaren hur länge han skulle hålla på, och Bibelns böcker lästes enligt judisk sed i följd. Detta sker även i reformerta sammanhang sedan reformationen, där man predikar utläggande igenom bibelböcker, vers för vers i följd.

Modern teologi utgår ofta från längre textstycken än perikoper (till exempel en hel bibelbok) eller från ett urval av texter som berör samma tema.

Källor

Bra Böckers lexikon, 1978

Bibeln
Gudstjänst
Retorik