kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Konrad Henlein

Konrad Ernst Eduard Henlein, född 6 maj 1898 i Maffersdorf, Österrike-Ungern, död 10 maj 1945 i Pilsen, var en sudettysk nazistisk politiker. Han uppnådde graden SS-Obergruppenführer år 1943.

Biografi 
Den 1 oktober 1933 grundade Henlein Sudetendeutsche Heimatfront (SHF) vars huvudsakliga syfte var att verka för att den tysktalande delen av Tjeckoslovakien skulle inlemmas i Tredje riket. 1935 ombildades SHF till Sudetendeutsche Partei (SdP), som 1938 hade 1,3 miljoner anhängare.

Den sudettyska frågan "löstes" i samband med Münchenkonferensen 1938, då det bestämdes att Sudetlandet skulle anslutas till det tyska riket. Kort därefter inrättade Adolf Hitler Gau Sudetenland och utnämnde Henlein till Gauleiter och riksståthållare. Henlein inträdde i SS med graden Gruppenführer. Med tiden kom dock den sudettyske nazisten Karl Hermann Frank att bli den reelle härskaren. Uttrycket Heim ins Reich! tillskrivs Henlein.

I andra världskrigets slutskede greps Henlein av amerikanska trupper och begick kort därefter självmord. Han begravdes i en anonym grav i Plzeň.

Utmärkelser 
 Såradmärket i svart (FVK)
 Landesorden
 Krigsförtjänstkorset av första klassen utan svärd
 Krigsförtjänstkorset av andra klassen utan svärd
 NSDAP:s partitecken i guld
 Gau Sudetenlands minnestecken
 SS Hederssvärd
 SS-Ehrenring (Totenkopfring)

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar

Födda 1898
Avlidna 1945
Män
Sudettyska politiker
Politiker i Nazityskland
SS-officerare som begått självmord
Gauleiter
SS-Obergruppenführer
Personer från Liberec
Mottagare av Krigsförtjänstkorset av första klassen
Mottagare av Såradmärket i svart
Gud har en famn

Gud har en famn är en doppsalm med text av Sam Perman och musik av Lars Edlund från 1957.

Permans texter blir fria för publicering 2029.

Publicerad i
Den svenska psalmboken 1986 som nummer 381 under rubriken "Dopet". 
Kyrkovisor för barn som nummer 754 under rubriken "Dopet".
Hela familjens psalmbok 2013 som nummer 130 under rubriken "Barn i Guds famn".

Referenser

Doppsalmer
Svenska psalmer
Riksprotektor för Böhmen-Mähren

Riksprotektor var den politiske och administrative ledaren för det nazityska riksprotektoratet Böhmen-Mähren 1939–1945.

Ordinarie riksprotektor 
 16 mars 1939 – 20 augusti 1943 Konstantin von Neurath
 20 augusti 1943 – 5 maj 1945 Wilhelm Frick

Ställföreträdande riksprotektor 
 27 september 1941 – 4 juni 1942 Reinhard Heydrich
 5 juni 1942 – 20 augusti 1943 Kurt Daluege

Se även 
 Kung av Böhmen
 Lista över Slovakiens statsöverhuvuden
 Lista över Tjeckoslovakiens presidenter
 Protektor 

Nazityskland
Tjeckoslovakiens historia
Ryssgården

Ryssgården är en öppen plats i stadsdelen Södermalm i Stockholm. Ryssgården ligger mellan Södermalmstorg, Katarinavägen och Peter Myndes backe. Från Ryssgården når man tunnelbanestationen Slussen och huvudentrén till Stadsmuseet i Stockholm. En dominerande byggnad är Stockholms sjömanshem vid gårdens södra sida med adress Peter Myndes backe 3. På Ryssgården finns en modell av Merkurius som ingår i Sweden Solar System.

Historik
Torget fick sitt nuvarande namn 1967, ett tidigare namn var Ryssegården (1645). På platsen har det varit upplagsplats för ryska stapelvaror 1641–1820. Från 1642 fanns inom området den så kallade "nya ryska vågen". I mitten av 1650-talet fanns här inte mindre än 74 bodar, här fanns både en bastu och en egen kyrka för de ryska köpmännen. Hamnområdet vid Ryssgården omtalades 1663 såsom Lastagien wid Ryssegårdz hambnen. I augusti 1680 startade en brand bland bodarna vilken ledde till att de flesta av dem förstördes. Branden orsakade också skador på angränsande byggnader såsom Södra stadshuset.

Sammanbindningsbanan och tunnelbanan

När Sammanbindningsbanan anlades på 1870-talet hade den nya järnvägens Södra tunneln sin mynning söder om Ryssgården. Tågen rullade fullt synliga över Ryssgården (där det fanns järnvägsbommar), passerade sedan i en kort tunnel under Brunnsbacken och Restaurang Pelikan och ångade slutligen vidare över broarna mot Centralstationen. I samband med ombyggnaden för Slussen 1950 gjordes spåret planskilt och däckades över, vilket gjorde att mynningen hamnade längre norrut.

På platsen fanns fram till 1950 en vändslinga för spårvagnarna, som gick i Katarinatunneln mellan Slussen och Medborgarplatsen, som var Stockholms föregångare till tunnelbanan. Från vändslingan gick det trappor upp till Södermalmstorg och Katarinavägen.

Stockholms tunnelbana drogs fram hit 1950, och Slussen blev ändstation för södra tunnelbanan. I början av 1960-talet överdäckade man tunnelbanestationen, som numera ligger 7 meter under torgets yta. Stationens huvudentré nås via torget.

Framtidsplaner
I samband med projekt Slussen har en ny T-banentré anlagts vid torgets östra sida.

Bilder

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Gator och torg på Södermalm
Slussen
Slaget vid Dösjebro

Slaget vid Dösjebro eller Slaget vid Dösjöbro var ett fältslag som ägde rum vid Dösjebro i Skåne år 1181. Efter Absalons tillträde som ärkebiskop över Skånelandskapen och hans infördande att bönderna skulle betala tionde till biskopssätet, växte missnöjet bland bönderna. När Absalon 1181 landsteg med en här vid Helsingborg för att betvinga bönderna gick budkavlen mellan de halländska och skånska bönderna och en stor bondehär samlades. Vid Dösjebro (dåvarande Dysie bro över Saxån) mötte de Absalons här i öppen strid. Enligt Saxo var striden jämn och utgången oviss ända tills Absalons ryttare hittade ett vadställe och kunde angripa bönderna bakifrån. Det har beräknats att omkring 1000 bönder stupade. 

Några dagar senare mötte Absalon ånyo en bondehär vid Getinge bro (öster om Gårdstånga vid Kävlingeån, finns ej längre). Bondehären hade barrikaderat sig vid bron men då ryttarna ånyo hittade ett vadställe gav bondehären upp.

Dösjebro
Dösjebro
Danmark under 1100-talet
1181
Skånes historia
Buster Douglas

James "Buster" Douglas, född 7 april 1960 i Columbus, Ohio, är en amerikansk professionell boxare, främst känd för att han i Tokyo i februari 1990 svarade för en av de allra största idrottssensationerna genom tiderna då han slog ut den dittills obesegrade Mike Tyson och därmed blev ny obestridd världsmästare i tungviktsklassen. Douglas förlorade sedan i sitt första titelförsvar sina nyvunna mästarbälten till Evander Holyfield.

Boxningskarriär
Douglas debuterade 1981 och vann sina fyra första matcher (tre innan tiden) innan han i sin femte förlorade på TKO i den andra ronden mot debutanten David Bey. Douglas ställdes i sin 13:e match (11 segrar, 1 förlust) mot Norges Steffen Tangstad som då var obesegrad över 14 matcher. Kombattanterna boxades oavgjort över 8 ronder.

Douglas fortsatte att boxas tämligen ojämnt men slog år 1986 den förre WBA-mästaren Greg Page på poäng och fick efter ytterligare två segrar chansen att boxas om den vakanta IBF-titeln mot Tony Tucker i maj 1987. Mötet vanns dock på TKO i rond 10 av Tucker.

Världsmästare efter jättesensation
Douglas vann efter förlusten mot Tucker sex raka matcher och var nu plötsligt åter framme vid en match om tungviktstitlar; denna gång var motståndaren den obesegrade och obestridde kungen i tungviktsklassen – Mike Tyson. I mötet den 11 februari 1990 i Tokyo boxades den stort nederlagstippade Douglas mycket bättre än väntat och störde Tyson med sin vänsterjabb matchen igenom, men i den åttonde ronden slogs han i golvet. Douglas kom  med tvekan upp på ostadiga ben och räddades av gonggongen. I början av nionde ronden märktes dock inget av nedslagningen då han fortsatte att jabba och pressa Tyson. I den tionde ronden, efter en serie tunga slag, sänkte Douglas till allas häpnad mästaren i golvet och Tyson var för första gången i sin karriär i canvasen. Skakad kom han upp på vingliga ben – men för sent. Domaren Octavio bröt matchen och en av århundradets största idrottssensationer var ett faktum.

Förlust av titel, slutet
Douglas regim som mästare varade inte länge – endast 256 dagar. För redan i sitt första titelförsvar den 25 oktober samma år förlorade han titeln (och de tre bältena WBA, WBC, IBF) då han knockades i tredje ronden av förre cruiserviktsmästaren Evander Holyfield. Efter denna förlust lade Douglas av med boxningen.

Den 22 juni 1996 gjorde han dock comeback och radade upp 6 vinster (3 KO). Två år och tre dagar senare slog Lou Savarese ut Douglas i första ronden. Matchen gällde den vakanta mindre IBA-titeln. 

1999 lade Douglas definitivt handskarna på hyllan. Hans slutliga matchstatistik: 46 matcher, 38 vinster (25 KO), 6 förluster och 1 no-contest.

Referenser 
Artikeln är helt eller delvis en översättning av Wikipedias engelskspråkiga version

Webbsidor
Douglas på boxrec.com

Noter

Externa länkar 
Douglas vs Tyson, videoklipp

Män
Födda 1960
Levande personer
Idrottare från Columbus, Ohio
Amerikanska boxare
Världsmästare i boxning
Alumner från Mercyhurst University
Dagissnuten

Dagissnuten () är en amerikansk action-komedi från 1990, i regi av Ivan Reitman med Arnold Schwarzenegger i huvudrollen.

Handling 

Den tystlåtne men våldsamme kriminalpolisen John Kimble har jagat knarklangaren Cullen Crisp i flera år. Han griper slutligen Crisp för mordet på en uppgiftslämnare, som berättat för Crisp var hans ex-fru och barn bor någonstans. Den enda som kan hjälpa Kimble att identifiera Crisp som mördaren är narkomanen Cindy. Efter påtryckningar från Kimbles sida ställer Cindy upp på en konfrontation där Crisp pekas ut som mördaren och placeras i häktet.

Kimble och Phoebe O'Hara, en före detta lärare, får order om att åka till Astoria, Oregon för att söka upp Crisps ex-fru Rachel Myatt för att få henne att vittna mot Crisp. Men eftersom vare sig Kimble eller O'Hara känner till hur Myatt ser ut måste O'Hara agera som vikarie på Myatts sons dagis för att hitta henne, medan Kimble försöker spåra upp Myatts identitet. När paret kommer fram till Astoria insjuknar dock O'Hara vilket gör Kimble tvingas att ställa upp som vikarie istället.

Rollista (urval) 
 Arnold Schwarzenegger - John Kimble, poliskommissarie
 Penelope Ann Miller - Joyce Palmieri / Rachel Crisp
 Pamela Reed - Phoebe O'Hara, poliskommissarie
 Linda Hunt - Miss Schlowski
 Richard Tyson - Cullen Crisp, Sr.
 Carroll Baker - Eleanor Crisp
 Angela Bassett - flygvärdinna

Om filmen 
Filmen spelades in i Astoria, Oregon och Los Angeles, Kalifornien.
Filmen hade Sverigepremiär den 1 februari 1991.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Amerikanska actionkomedifilmer
Amerikanska filmer 1990
Filmer i regi av Ivan Reitman
Los Angeles på film
Oregon på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Universal Studios
Ett tufft jobb

Ett tufft jobb (originaltitel: The Hard Way) är en amerikansk actionkomedifilm från 1991 i regi av John Badham.

Handling 
Hollywoodstjärnan Nick Lang (Michael J. Fox) vill ha en roll som stenhård mordspanare och tror att han ska få den om han kan få jobba med en riktig mordspanare några veckor. Polisen John Moss (James Woods) är på jakt efter en massmördare och vill absolut inte ta hand om någon fånig filmhjälte, men hans chef (som är Nick Lang-fan) insisterar.

Medverkande i urval 
 Michael J. Fox - Nick Lang/Ray Casanov
 James Woods - John Moss, New York-polis
 Stephen Lang - Party Crasher
 Annabella Sciorra - Susan
 Christina Ricci - Bonnie

Externa länkar 

Filmer 1991
Amerikanska actionkomedifilmer
Löwenbräu

Löwenbräu (svenska lejonbryggeriet) är ett tyskt bryggeri i München, troligen grundat 1383 och som numera ingår i InBev.

Bryggeriet är tillverkare av det välkända ölmärket Löwenbräu, vilket serverats vid samtliga Oktoberfest sedan 1811.

Se även
 Tyskt öl
 Restaurang Löwenbräu, Stockholm

Externa länkar
Officiell webbplats

Tyska bryggerier
Tyska ölmärken
München
Teknolog

En teknolog är en student vid teknisk högskola eller motsvarande. Begreppet är särskilt vanligt förekommande i Sverige och Finland.

Enligt studentikos tradition kallas teknologer vid flera tekniska högskolor vid personnamn, oavsett deras egentliga namn. Namnen åsyftar idag fiktiva teknologer, och är vanligt förekommande i räkneexempel och övningsproblem. 

 Chalmerister kallas Emil och Emilia.
 Linköpingsteknologer kallas Linus och Linnea.
 KTH-teknologer kallas Osquar och Osqulda.  Om teknologen har obestämt kön betecknas denne Osquarulda.
 LTH-teknologer kallas Truls och Trula.
 UmU-teknologen kallas Pelle från Helix.
 Uppsala-teknologer kallas Civ och Civerth, kan även kallas Civan. Ytterligare en teknolog kan heta Cociv, Cociverth eller Cocivan.
 Köpenhamnsteknologer kallas Jens.
 Teknologer vid Åbo Akademi kallas Axel och Stina.
 För de flesta finskspråkiga teknologerna i Finland är det generiska namnet Teemu Teekkari. Kvinnliga formen varieras, men är oftast Tiina Teekkari. Bara studenter av den andra eller någon högre årskurs kallas teknolog. Studenter i den första årskursen kallas fuksi alt. phuksi.
 Teknologer vid Teknologföreningen vid Aalto-universitetet kallas Svakar och Svatta. I likhet med den finskspråkiga terminologin kallas första årets studerande phuxar. 
 LTU-teknologer har inga tillnamn.

Se även
 Teknist

Referenser 

Academica
Svensk studentkultur
Fiktiva studenter
Tyskt öl

Tyskland är ett av världens stora ölländer och har en stor ölkultur med olika bryggerier runt om i landet. Stora delar av tillverkningen av öl går på export. Det finns både rikstäckande och regionala bryggerier och ölsorter, till exempel Kölsch. Det finns ca 5000 ölmärken och 1300 bryggerier i Tyskland. Det mest sålda märket är Oettinger, som dock säljs mycket sparsamt utanför landet. Det vanliga är annars att de tyska bryggerierna exporterar stora delar av sin produktion.

Historia 
1516 skapade den bayerske hertigen Wilhelm IV Reinheitsgebot för att säkerställa ölets kvalitet. Reinheitsgebot gäller för hela Tyskland sedan 1919. Bestämmelsen medförde att öl endast får innehålla humle, malt, jäst och vatten. Detta höll till 1987, när lagen ändrades. Sedan 1988 tillåts även en del tillsatser. Weihenstephan är förmodligen Tysklands äldsta bryggeri, de har funnits oavbrutet sedan 1040.

Den första oktoberfesten hölls år 1810, och numera anses Oktoberfest vara den största folkfesten i världen. 23 april varje år firas ölets dag i landet.

Många tidigare regionala bryggerier ingår idag i bryggerikoncerner och flera av dem är utländska. Bland de stora bryggerikoncernerna verksamma i Tyskland hör Radeberger Gruppe, Bitburger Gruppe, InBev och Carlsberg.

Ölsorter i Tyskland 
Pilsner
Lageröl
Helles 
Export
Kölsch
Altbier
Schwarzbier
Berliner Weisse
Märzenbier
Rauchbier

Tyska ölmärken 

 Andechser
 Arcobräu
 Augustinerbräu
 Becks
 Berliner Kindl
 Bitburger
 DAB (Dortmunder Actien-Brauerei)
 Duckstein
 Erdinger
 Göller
 Holsten (öl)
 Irlbacher
 Jever (öl)
 Kaltenberg
 Krautheimer
 Löwenbrauerei Passau
 Löwenbräu
 Paulaner
 Pfungstädter
 Radeberger
 Spaten
 Sternburg
 Tannenzäpfle
 Warsteiner
 Wernesgrüner

Se även 
 Oktoberfest

Referenser

Externa länkar
 Statistik rörande tyskt öl
 Deutscher Brauer-Bund
Ignatius av Loyola

Ignatius av Loyola, egentligen Íñigo López Oñaz y Loyola (baskiska: Ignazio Loiolakoa, spanska: Ignacio de Loyola, latin: Ignatius de Loyola), född 23 oktober 1491 på slottet Loyola i Azpeitia i Baskien, död 31 juli 1556 i Rom, var Jesuitordens grundare. Han vördas som helgon inom Romersk-katolska kyrkan, med minnesdag den 31 juli.

Asteroiden 3562 Ignatius är uppkallad efter honom.

Biografi
Ignatius var baskisk adelsman och började sin bana som officer. Då han låg sårad efter en strid 1521, läste han om Jesus och helgonens liv och bestämde sig för att ägna sitt liv åt att tjäna Jesus. Han påbörjade bland annat sina Andliga övningar. Loyola ansågs av de kyrkliga myndigheterna till en början vara en kättare, då övningarna avvek mycket från de då gällande skolastiska föreskrifterna.

År 1528 kom Loyola med understöd av sina anhängare, bland dem förnäma spanska damer, till Paris för att där skaffa sig teologiska kunskaper. Vid Sorbonne fördes vid denna tid en brutal kamp mot alla nya idéer, och de mest framstående reformatoriskt sinnade studenterna tvingades överge lärosätet. Under sju år bedrev Loyola studier i Paris, omgiven av likasinnade som spanjorerna Frans Xavier, Diego Laínez och Alfonso Salmeron.

På Marie himmelfärdsdag 1534 avlade denna sammanslutning av studenter, som ännu inte utgjorde någon orden, på Montmartre det högtidliga löftet att verka för kristendomens förnyelse i Palestina, men även att ställa sig till påvens förfogande. Snart uppstod kartellföreningar i Leuven och Köln. Ignatius nådde dock på sin resa till Palestina bara fram till Venedig, där han insåg att han istället måste inrikta sina strävanden på Italien. Han gav sig därför, under ständigt predikande, av till Rom och gav den skara som beledsagade honom namnet Compañía de Jesús.

År 1540 godkände påve Paulus III hans orden "Societas Iesu", "Jesu sällskap". Fram till sin död 1556 var Ignatius Jesuitordens general och styrde den från Rom, eftersom den var direkt underställd påven.

Ignatius är begravd i vänster tvärskepp i Jesuitordens moderkyrka Il Gesù i Rom.

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 

Spanska jesuiter
Spanska teologer
Alumner från Paris universitet
Spanska helgon
Grundare av katolska ordnar, sällskap och institut
Personligheter inom romersk-katolska kyrkan
Personer från Azpeitia
Födda 1491
Avlidna 1556
Män
Jesuithelgon
E76

E76 eller Europaväg 76 är en 80 kilometer lång Europaväg som går mellan Migliarino Pisano och Florens i Italien.

Motorvägar
E76 är motorväg och följer A11  hela sin sträcka.

Anslutningar

Källor

Europavägar
E77

E77 eller Europaväg 77 är en europaväg som börjar i Pskov i Ryssland, går via Estland, Lettland, Litauen, den ryska Kaliningradregionen, Polen och Slovakien och som slutar i Budapest i Ungern.

Sträckning
Pskov - (gräns Ryssland-Estland) - Luhamaa - (gräns Estland-Lettland) - Riga - (gräns Lettland-Litauen) - Šiauliai - (gräns Litauen-Ryssland) - Tolpaki - Kaliningrad - (lucka) - Gdańsk - Elbląg - Warszawa - Radom - Kraków - (gräns Polen-Slovakien) - Trstená - Zvolen - (gräns Slovakien-Ungern) - Budapest.

Enligt FN-konventionen har vägen en lucka mellan Kaliningrad och Gdańsk (ingen färja). Det finns dock en väg här, E28, som passerar Elbląg, där E77 passerar söder om Gdańsk. Om E77 dragits denna väg (utan att förkortas) hade E77 haft en vändpunkt i Gdańsk då den vänt där och gått tillbaka till Elbląg. E77 gick under 1980-talet endast Gdańsk-Budapest. Sträckan Pskov-Kaliningrad är 665 kilometer, och sträckan Gdańsk-Budapest 1 025 kilometer, summa 1 690 kilometer.

Standard
E77 är landsväg nästan hela sträckan, förutom vissa korta motortrafikledssnuttar här och var nära större städer.

Anslutande europavägar

Källor

Europavägar
Ronnie Van Zant

Ronald Wayne "Ronnie" Van Zant, född 15 januari 1948 i Jacksonville, Florida, död 20 oktober 1977 i Gillsburg i Amite County, Mississippi, var en amerikansk musiker, känd som sångare och originalmedlem i rockbandet Lynyrd Skynyrd, bland annat kända för hitsingeln "Sweet Home Alabama". 

Van Zant bildade Lynyrd Skynyrd 1965 när han rekryterade Bob Burns, Gary Rossington, Allen Collins, och Larry Junstrom. Bandet spelade på småklubbar fram till 1973, när de skrev kontrakt med MCA. Därefter följde flera guld- och platinaskivor, bland andra Pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd, Second Helping och Street Survivors. Efter fyra års turnerande gick dock Lynyrd Skynyrd i graven när bandets flygplan kraschade i Gillsburg, Mississippi den 20 oktober 1977 vilket resulterade i att Ronnie Van Zant, gitarristen Steve Gaines, Steves syster Cassie Gaines och bandets manager Dean Kilpatrick omkom. Ronnies yngre bror Johnny Van Zant har senare fungerat som sångare i ett återskapat Lynyrd Skynyrd.

Källor

Externa länkar

Ronnie Van Zant på Find a Grave
 Lynyrd Skynyrd historia

Födda 1948
Avlidna 1977
Amerikanska rockmusiker
Amerikanska sångare
Personer som omkommit i flygincidenter
Män
Anna av Österrike (1573–1598)

Anna av Österrike eller Anna Konstantina, född 16 augusti 1573, död 31 januari (G.S.)/10 februari (N.S.) 1598, var svensk och polsk drottning, gift med kung Sigismund.

Biografi 
Anna var dotter till ärkehertig Karl av Steiermark (Ferdinand II:s far) och Maria av Bayern. Anna gifte sig 21 maj (G.S.)/31 maj (N.S.) 1592 med Sigismund och blev då polsk drottning. När hennes make ett halvår senare 17 november även ärvde den svenska tronen blev hon också drottning av Sverige. Hon dog i Warszawa 10 februari 1598 i barnsäng endast 24 år gammal. 

Äktenskapet arrangerades som en allians mellan Polen och Habsburg, och då större delen av den polska adeln var emot alliansen, var Anna inte populär i Polen. Den antihabsburgska polska adeln sände vakter till gränsen för att förhindra Anna att ta sig in i Polen från Prag, men hon lyckades undvika dem. Hon kröntes i Polen i maj 1592. 

År 1594 åtföljde hon maken till Sverige, där hon kröntes till svensk drottning den 19 februari. Hon hade fått lämna kvar sin dotter i Polen som pant och sades frukta att hon skulle tvingas göra samma sak i Sverige om hon födde barn under sin tid där. Hon fick en dotter, Katarina, i Sverige, vars dop firades med stora festligheter vid svenska hovet; barnet dog dock snart efteråt. Under sin vistelse i Sverige lär hon ha varit inblandad i en konflikt med Gunilla Bielke. Hon uppfattades som älskvärd men distanserad; hon i sin tur uppfattade svenskarna som kättare och upprorsmakare och visade sig bara vid officiella ceremonier. 

Vid avresan från Sverige i juli 1594 fick hon Linköpings slott, Söderköping och Stegeborgs slott i förläning på villkor att hon respekterade innevånarnas protestantiska tro. Anna och Sigismund ska så småningom ha blivit förälskade, och hon blev till slut omtyckt i Polen för sitt kultiverade uppträdande. Efter Annas död gifte Sigismund om sig med hennes syster Konstantia.

Barn
Makarna hade tillsammans fem barn:

 Anna Maria, född 23 maj 1593, död 9 februari 1600
 Katarina född 9 maj 1594, död 5 juni 1594
 Vladislav, född 9 juni 1595, död 20 maj 1648, kung av Polen 1632–1648
 Katarina, född 27 september 1596, död 2 juni 1597
 Kristofer född och död 31 januari 1598

Anfäder

Källor

Vidare läsning
 
 
 
 

Kvinnor
Österrikes ärkehertiginnor
Födda 1573
Avlidna 1598
Sveriges drottningar
Polens drottningar
Huset Habsburg
Personer under äldre vasatiden
Personer som dött i barnsäng