kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lahore

Lahore (لاهور) är Pakistans näst största stad och huvudstad i provinsen Punjab. Folkmängden uppgår till cirka 11 miljoner invånare. Staden ligger vid floden Ravi och gränsen mot Indien.

Historia 
Enligt den hinduiska legenden grundades Lahore av Loh, son till Rama, hjälten i det litterära verket Ramayana. 

Lahore blev definitivt en muslimsk stad i och med tillkomsten av Delhisultanatet. Under en del av Akbar den stores tid som stormogul var Lahore huvudstad i mogulriket (1584–1598). Under denna tid byggdes den stora befästningen Lahore Fort. Stormogulen Aurangzeb (död 1707) lät bygga stadens mest kända byggnadsmonument, nämligen Badshahi Masjid och Alamgiriporten.

<div style="clear:left;">

Stadens Sikh-period 
Sikh-väldet i Lahore inleddes med Sikh Mislarnas invasionen och välde och varade till Sikhriket under Ranjit Singh, vilket upphörde 1849. Sikherna började få makt efter Mogulrikets nedgång i Punjab och bestod av en samling autonoma Punjabi Misler, som leddes av Misldare, främst i Punjabregionen.

Brittiska styret 

Britterna hade länge varit i Indien och redan på 1760-talet så styrde det Brittiska Ostindiska kompaniet delar av Indien, år 1849 lyckades britterna besegra sikherna och Punjab blev en del av Brittiska Indien, åren 1849–1947 var Lahore under brittisk styre. År 1947 bestämde sig britterna att lämna Indien, då Indien skulle delas i två länder, Indien och Pakistan, så bestämde sig Earl Mountbatten att Lahore skulle gå till Pakistan.

Staden av idag 
Badshahi Masjid är en av världens största moskéer, och är belägen strax utanför det nordöstra hörnet av Lahores ringmur. Strax intill moskén ligger fortet. Roshnaiporten leder in till Shahi Mohallakvarteret, även känt som Hira Mandi, och det som utgör Lahores prostitutionskvarter. Strax bakom fortet ligger Mastiporten, och längs denna gata finner man en av stadens äldsta moskéer, Mariyam Zamanimoskén, uppkallad efter modern till stormogulen Djahangir.

Delhiporten vetter mot ringmurens östra sträckning och vägen mot Delhi. Innanför porten ligger Shahi Hammam, den gamla kungliga badanläggningen, och Wazir Khans moské, uppkallad efter guvernören i Punjab under Shah Jahan.

Noter och referenser

Externa länkar
Malmskillnadsgatan

Malmskillnadsgatan är en gata i stadsdelen Norrmalm i centrala Stockholm. Den löper uppe på Brunkebergsåsens krön i nordlig riktning från Brunkebergstorg till Johannes plan där den fortsätter i Döbelnsgatan. Gatan är 650 meter lång och fick sitt namn bekräftat vid gatunamnsreformen 1885. Innan dess förekom olika stavningar, bland annat Malm skillnadz gatun (1689), vilket torde bero på att den löpte på Brunkebergsåsens krön, som delade stadsdelen ("malmen") Norrmalm i två delar.

 

Malmskillnadsgatan har grävts av vid ett flertal tillfällen. När Kungsgatan sänktes till nuvarande nivå (1905–1911) tillkom Malmskillnadsbron.  Malmskillnadstrappan ner till Kungsgatan tillkom i samband med bygget av Kungstornen  (1924–1925) och vid Norrmalmsregleringen på 1950- och 60-talet tillkom bron över Hamngatan. Då förändrades Malmskillnadsgatans utseende på sträckan ner mot Brunkebergstorg komplett. Där kantas gatan nu av parkeringshus och bankpalats. Fram till 1953 låg här även Telefontornet. På Malmskillnadsgatan 33 låg tidigare August Hoffmanns Pianofabrik.

Sedan 1970-talet har Malmskillnadsgatan för många varit förknippad med prostitution.

Utmed gatan återfinns Ernst Nordins skulptur Non Serviam.

Byggnader längs gatan

 Nr 1–7: Sveriges Riksbank, byggt 1974
 Nr 9: Kulturhuset, byggt 1971–1976
 Nr 11–21:Hästskon 12, Skandinaviska Enskilda Banken, byggt 1965
 Nr 23–25: Putten 15, idag Nordea, byggt 1963–1967 för Göteborgs Bank
 Nr 32:  Trollhättan 29, byggt 1973–1973 för Sveriges investeringsbank (tidigare Allmänna Telefonaktiebolagets hus)
 Nr 35: Järnplåten 29, byggt 1968–1971 för Skaraborgs enskilda bank
 Nr 39: Centrumhuset, byggt 1931
 Nr 46–48: Ingenjörshuset, byggt 1964 (vid 48D fanns tidigare Betelkapellet)
 Nr 50: Södra Kungstornet, byggt 1925
 Nr 52: Norra Kungstornet, byggt 1924
 Nr 64: Johannes brandstation, byggt 1877

Källor

Externa länkar

 

Prostitution i Sverige
Gator och torg på Norrmalm
Bhagavata Purana

Bhagavatha Purana är en del av den religiösa litteraturen inom hinduismen. Puranas; skrivna mellan omkr. 400 och 1000, behandlar Krishna. Bhagavatha Purana är baserad på Bhagavad-Gita, och är den mest kända Purana. Tillkomst: Kring 900.

Se även 
 Vyasa
 Den klassiska indiska litteraturen
 Panchatantra

Hinduiska skrifter
900

900 (CM) var ett skottår som började en tisdag i den Julianska kalendern.

Händelser

Februari 
1 februari – Sedan Johannes IX har avlidit i januari väljs Benedictus IV till påve.

Okänt datum 
Sveahövdingen Olof erövrar den danska handelsstaden Hedeby.
Gokstadsskeppet tillverkas (omkring detta år).
Vid Donald II:s död efterträds han som kung av Skottland av sin kusin Konstantin II.
Bhagavata Purana skrivs i Indien.

Födda 
Egil Skallagrimsson, isländsk viking.
Berthold av Bayern, tysk adelsman.

Avlidna 
Januari – Johannes IX, påve sedan 898.
13 augusti – Zwentibold, kung av Lothringen sedan 895.
Donald II, kung av Skottland sedan 889.
Engelberga (tysk-romersk kejsarinna)
 Ono no Komachi, japans poet.

Externa länkar
650

650 (DCL) var ett normalår som började en fredag i den Julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Pallavasdynastin besegras av Chalukyasdynastin i Indien.
 Leptis Magna tros nu ha övergivits.

Födda 
Childebert den adopterade, frankisk kung av Austrasien 656–662 (född omkring detta år)
Dagobert II, frankisk kung av Austrasien 676–679 (född omkring detta år eller 652)
Sergius I, påve 687–701
Johannes VII, påve 705–707
Sisinnius, påve från 15 januari till 4 februari 708
Anastasia (bysantinsk kejsarinna)

Avlidna 
Banabhatta, indisk författare.

Externa länkar
528

528 (DXXVIII) var ett skottår som började en lördag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Slaget på Luachair Mor utkämpas på Irland.
 Tuathal Maelgarbh blir kung av Irland.

Födda 
 Gunthchramn, frankisk kung av Burgund 561–592 och av Paris 584–592 (född omkring detta år eller 525)

Avlidna 
31 mars – Xiaoming, kinesisk kejsare.
17 maj – Yuan Zhao, kinesisk kejsare.
Hu av Norra Wei, kinesisk kejsarinna och regent.

Externa länkar
Costa del Sol

Costa del Sol, Spanska solkusten är den del av Andalusiens kustremsa som sträcker sig från Nerja i öster till Manilva i väster. Den cirka 20 mil långa kustremsan innehåller från Nerjahållet dessutom Torre del Mar, Vélez-Málaga, provinshuvudstaden Malaga, Torremolinos, Benalmádena, Fuengirola, Mijas, Marbella, San Pedro de Alcántara och Estepona. Kuststräckan benämns idag även Costa del Golf, beroende på det stora antalet golfbanor.

Costa del Sol har ibland räknats som de ca 30 mil som sträcker sig från Motril i öster till Cádiz i väster, i de tre provinserna Granada, Málaga och Cádiz. Numera har man dock specificerat den del som ligger i Granadaprovinsen som Costa Tropical och den del som ligger i Cádizprovinsen som Costa de la Luz.

Fuengirola är centrum för den skandinaviska befolkningen på Costa del Sol.

Klimat

Källor

Externa länkar 

Geografi i Andalusien
Spaniens geografi
Kustområden
Medelhavet
Kronobonde

Kronobonde var förr en bonde som inte ägde den jord han brukade, utan arrenderade den av kronan (som kronolandbo). Sådana statliga hemman kallas för kronohemman. Kronobönderna arrenderade oftast jorden under sexårsperioder, med en årligen återkommande betalning i form av avrad.

I slutet av 1600-talet förändrades de flesta kronobönders juridiska rättighet till jorden; man hade nu en besittningsrätt som var ärftlig. År 1789 stärktes denna besittningsrätt, och gick numera under namnet stadgad åborätt. I början av 1700-talet genomfördes en rad förordningar som gav kronobonden förköpsrätt till jorden.

Referenser
Uppslagsordet kronobonde från Nationalencyklopedins internettjänst. Hämtat 29 oktober 2008

Agrarhistoria
Ärt

Ärt (Pisum sativum) är en art tillhörande familjen ärtväxter (Fabaceae). Dess frön används ofta som livsmedel eller till djurfoder. Växten odlas även som jordförbättrare eller som prydnadsväxt.

Utseende
Ärten är en ettårig ört med klängen. Höjden är ofta 0,5 till 1,5 meter.

Historik
Ärten är en gammal kulturväxt, och man har gjort historiska fynd som visar att vi har samlat ärtor i minst 10 000 år, bland annat har man vid arkeologiska utgrävningar i kung Priamos palats i Troja funnit en jättelik kruka med mer än 180 kilo ärter som hållit sig helt intakta under 3 000 års lagring. I Myanmar har man med hjälp av radiokolmetoden kunnat fastställa åldern på ett fynd av ärtor till 9 770 år.

Varieteter
Trädgårdsärter (Pisum sativum var. sativum) är en varietet av ärt. Det finns flera andra typer av ärtor. De äldsta och först odlade var gråärt och blåärt. De innehåller garvsyra som gör att de svartnar vid kokning. Andra ärtsorter är sockerärt, brytärt, spritärt, märgärt, släpärt. Märgärten har skrynkliga frön, de övriga har glatta, nästan helt runda frön. Somliga sorter skördas gröna, medan andra är mer lämpade att skördas, fullmogna och torra, som gula ärtor.

Lista på varieteter
Trädgårdsärt (Pisum sativum var. sativum)
Brytärt
Märgärt
Brytmärgärt (korsning av de två ovanstående)
Salladsärt
Släpärt
Sockerärt (Pisum sativum var. saccharatum)
Spritärt
Brytsockerärt (korsning av de två ovanstående)
Kokärt (sorter av spritärt)

Proteinhalten i gula ärter kan variera mellan 16 och 33% av torrsubstansen, de flesta sorter har 23-25% protein. Några svenska sorter av gula ärter samt året då de introducerades: Tordags III 1950, Lotta 1967, Vreta 1980, Capella 1988, Odalett 1993.

Odling
Ärtor trivs när vädret är svalt och fröna planteras så snart marktemperaturen når 10° C, däremot växer ärtor som bäst vid temperaturer av 13 till 18° C. Odlingskrav: Ärtor trivs med svala, fuktiga somrar och tål lätt skugga. De vill ha mullhaltig jord med ett pH högre än 6,5. De behöver inte gödslas särskilt då ärtväxter är kvävefixerande, med andra ord har de förmåga att binda och utnyttja luftens fria kväve. 

Fröna sås lämpligen 3–5 cm djupt med 5–7 cm mellanrum. Sockerärt och spritärt sås när jorden reder sig, märgärt och brytärt vid körsbärsblomningen. Många sorter är klättrande och kan behöva stödjas med grenar, käppar, spaljéer eller liknande. Lågväxande sorter kan även odlas till prydnad eller som kantväxt runt odlingsbäddar. Fåglar, möss, ärtvecklare och  ärtmjöldagg är skadedjur på ärt.

Språkligt 
Frukten kallas ofta ärtskida, vilket inte är korrekt i botanisk mening då frukten är en balja. Det runda fröet inuti baljan kallas en ärta (med ärtan som bestämd form, men även ärten förekommer, till exempel i uttrycket prinsessan på ärten). Växten kallas ärt medan det enskilda fröet kallas ärta. Ärt i plural heter ärter medan ärta har pluralformen ärtor.

Bildgalleri

Se även 
 Kikärt
 Ärtsoppa
 Ärtrotröta

Referenser

Externa länkar 
 Baljväxtakademin

Grönsaker
Ärtväxter
Är Växtindex
Nedre urinvägsinfektion

Nedre urinvägsinfektion, Nedre UVI, cystit, är då bakterieinfektion enbart är belägen i urinblåsan och urinvägen från blåsan och nedåt. Ungefär 30 % av alla kvinnor har någon gång haft urinvägsinfektion. Hos män är det inte lika vanligt, och finns främst då förstorad prostata eller annat utgör ett flödeshinder eller om missbildning föreligger. Flera olika typer av bakterier kan växa till i nedre urinvägarna. 

Det vanligaste symtomet är hög urineringsfrekvens och sveda vid kissandet. Hög feber däremot kastar misstankarna åt pyelonefrit till.

Urinsticka kan visa blodförekomst och positivt nitrittest indikerar bakterieinfektion. Urinodling görs också för att mer specifikt försöka utröna bakteriens art. CRP är ofta normalt till skillnad från vid pyelonefrit då provet är förhöjt.

Nedre UVI behandlas med antibiotika. Äldre kvinnor kan även behandlas med östrogen. Hos män ska nedre UVI göra att man går vidare och utesluter andra farliga sjukdomar.

Bakteriella infektioner
Njur- och urinvägssjukdomar
Njurbäckeninflammation

Njurbäckeninflammation eller pyelonefrit uppstår som regel till följd av en urinvägsinfektion som försvårats och spritt sig.

Vanligtvis är inflammationen inte avgränsad specifikt till njurbäckenet utan även andra delar av njuren kan vara drabbade. Detta gör att pyelonefrit i praktiken betyder njurinflammation. 

Inflammationen beror på uppåtstigande infektioner i njuren och de övre urinvägarna. Bakåtflödande urin och hinder i urinröret ökar risken för pyelonefrit. Vid pyelonefrit insjuknar den drabbade först i en nedre urinvägsinfektion, sedan kommer ryggsmärtor, feber, frossa och ibland kräkningar. Man är också uttorkad och beröringsöm över njurarna. 

Koffein, alkohol och andra rusmedel kan påverka din njurbäckeninflammation på dåliga sätt. Bland annat yrsel och minnesförluster är vanligt, både före och under medicinering. 

Sänka, mängden vita blodkroppar och CRP är förhöjda. Antibiotika ges vid misstanke om pyelonefrit. Drabbade män ska utredas vidare för att utesluta andra sjukdomar.

Se även 
 Kronisk pyelonefrit

Referenser

Externa länkar 

Njur- och urinvägssjukdomar
Infektionssjukdomar
Urogenitala inflammationer
Fakhruddin Mubarak

Fakhruddin Mubarak Shah, delhisultanatets guvernör i Bengalen efter Bahram Tughlaq Khans död 1338, till 1341, varvid han det senare året förklarade Bengalens för självständigt och fortsatte som sultan till 1349, när han avled. Bengalen fortsatte att vara självständigt, till dess mogulriket erövrade riket 1538.

Fakhruddins huvudstad var Sonargaon. Han erövrade under tiden efter 1341 Komilla och Noakhali, Sylhet och Chittagong, samt behärskade floderna Padma, Meghna och Yamuna med sin flotta.

Referenser

Indiska regenter
Avlidna okänt år
Män
Födda okänt år
Personer i Indien under 1300-talet
Chuck Yeager

Charles Elwood "Chuck" Yeager, född 13 februari 1923 i Myra, Lincoln County, West Virginia, död 7 december 2020 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk pilot och general i USAF. Den 14 oktober 1947 blev han den första människan som flög snabbare än ljudhastigheten.

Biografi 
Yeager värvades i september 1941 som flygmekaniker till United States Army Air Forces. Utbrottet av andra världskriget gjorde att flygvapnets rekryteringskriterier ändrades. Yeagers  ålder och utbildningsbakgrund hade tidigare förhindrat uttagning, men nu tillät de nya reglerna att han kunde delta i pilotutbildningen. Sedermera deltog han som stridspilot i andra världskriget i Europa, där han flög  P-51 Mustang. Han sköts ned över Frankrike och franska motståndsrörelsen hjälpte honom att fly över Pyreneerna tillbaka till England. Han återvände till sin flygskvadron och fortsatte flyga stridsuppdrag och dekorerades med Silver Star och Distinguished Flying Cross för sina insatser i strid mot Tysklands Luftwaffe. 

Efter kriget fortsatte han arbeta åt flygvapnet med utprovning av nya flygplanstyper som testpilot. Den 14 oktober 1947 blev han den första människan som bröt ljudvallen. Han uppnådde Mach 1,06 med en Bell X-1, som hade raketmotor. Som testpilot blev han också en av de första som flög en sovjetisk MiG-15 som hade skeppats till Förenta Staterna efter att dess pilot deserterat ifrån Nordkorea. Senare under 1950-talet återgick Yeager till stridstjänst och blev både divisions- och flottiljbefälhavare vid stationeringar i Tyskland, Frankrike och Spanien.

Som överste blev Yeager befälhavare över flygvapnets testpilotskola åren 1962–1966.

År 1966 fick Yeager befälet över en jaktflottilj i Filippinerna, vars skvadroner tjänstgjorde i Sydvietnam enligt ett roterande schema. Yeager flög 127 stridsuppdrag som bombflygplanspilot i Vietnamkriget.

År 1969 blev Yeager befordrad till enstjärnig general och tjänstgjorde som vice befälhavare över USAF:s sjuttonde flygflotta.

År 1975 pensionerades han ifrån flygvapnet, men hade därefter  enstaka uppgifter på konsultbasis.

1985 tilldelades Yeager frihetsmedaljen, USA:s främsta civila utmärkelse. Den 14 oktober 1997, för att fira 50-årsdagen av hur han första gången bröt ljudvallen, gav sig den 74-årige piloten upp och gjorde samma sak ännu en gång. Yeager var huvudperson i Tom Wolfes bok The Right Stuff.

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Personer i USA under andra världskriget
Generaler i USA:s flygvapen
Flygaräss
Personer från Lincoln County, West Virginia
Födda 1923
Avlidna 2020
Män
Mottagare av Frihetsmedaljen
Bahmanisultanatet

Bahmanisultanatet eller Bahmanidynastin, var ett självständigt rike på Deccan i södra Indien från 1347 till 1518, när det krossades av mogulriket. Riket uppstod efter ett uppror av den muslimska adeln i Indien mot delhisultanen Muhammad ibn Tughluq 1345.

Grundare och förste sultan var Alauddin Bahman Shah och rikets huvudstad var Ahsanabad till 1425, när sultanen flyttade till Muhammadabad (Bidar). På höjden av sin makt stod sultanatet 1466-1481, när Mahmud Gawan var storvesir (chefsminister).

Referenser 

Indiska dynastier
Indien under 1300-talet
Indien under 1400-talet
Indien under 1500-talet
Jordanus

Jordan, Jordanus, en dominikanbroder, anlände till Indien 1321 som den förste kristne missionären i detta land.

Jordan färdades till Indien tillsammans med fyra franciskaner, som dock gick i land vid Tana, på den indiska västkusten, där de slogs ihjäl av de muslimska Khasis. Jordan besökte istället de tomaskristna områdena i södra Indien, innan han inom kort återvände till Europa, där han 1330 av påven vigdes till biskop av Quilon (en ort i södra Indien). Efter vigningen återvände Jordan till Indien för att fullgöra sina åligganden som biskop.

Källor 

Franska biskopar
Franska dominikaner
Män
Stridsropet

Stridsropet (eng. The War Cry) är Frälsningsarméns tidning som ges ut i flertalet länder som rörelsen arbetar i. Den svenska tidningen kommer ut med 5 nummer om året.

Några redaktörer och medarbetare på Stridsropet
 Eva Gustin
 Lars Beijer
 Anders Östman t.o.m 30 juni 2009
 Karin Hartman
 Theodor Janson
 Thorsten Kjäll
 Eva Kleman
 Judit Kristina Ordell
 Erland Richter
 Eskil Roos
 Rolf Roos
 Bertil Thyrén
 Gustaf Wallteng

Externa länkar 
Frälsningsarmén: Tidningen Stridsropet

Engelskspråkiga tidskrifter
Frälsningsarmén
Kristna tidskrifter
Tidskrifter startade 1879
Robert Trujillo

Robert Trujillo, född Roberto Agustín Miguel Santiago Samuel Perez de la Santa Concepción Trujillo Veracruz Bautista, född 23 oktober 1964 i Santa Monica, Kalifornien, är en amerikansk basist, som spelat med Suicidal Tendencies, Infectious Grooves, Cyco Miko, Black Label Society, Glenn Tipton och Ozzy Osbourne innan han i februari 2003 blev medlem i Metallica.  Trujillo växte upp i Venice, Kalifornien och spelade i ett par lokala band innan han gick med i Suicidal Tendencies 1989 och ersatte den tidigare basisten Bob Heathcote. Hans arbete med Suicidal Tendencies anses enastående och han plockade in funk-influenser i bandet vilket märks tydligt på skivorna Lights...Camera...Revolution! och Art Of Rebellion. Han startade senare även Infectious Grooves med bandkamraten i Suicidal Tendencies Mike Muir.

Robert Trujillo blev Metallicas nuvarande basist den 24 februari 2003 efter en audition, och ersatte därmed Jason Newsted som hade lämnat bandet drygt två år tidigare. Metallica erbjöd Trujillo en miljon dollar i förskott på procenten han skulle tjäna på att vara med i bandet. Hans audition finns med i filmen Some Kind of Monster. Hans första album med Metallica, Death Magnetic, släpptes den 12 september 2008. Han är av mexikansk härkomst.

Trujillo använder sig av elbasar från Music Man och Warwick

Diskografi 
Black Label Society
1919 Eternal - 2002
Boozed, Broozed, and Broken-Boned (Live DVD) - 2002
Jerry Cantrell
Degradation Trip - 2002
Degradation Trip Volumes 1 & 2 - 2002
Infectious GroovesThe Plague That Makes Your Booty Move...It's the Infectious Grooves - 1991Sarsippius' Ark - 1993Groove Family Cyco - 1994Mas Borracho - 2000
Suicidal TendenciesControlled By Hatred/Feel Like Shit...Déjà Vu- 1989 (credited as "Stymee")Lights...Camera...Revolution! - 1990Art Of Rebellion - 1992Still Cyco After All These Years -1993Suicidal For Life - 1994Prime Cuts: The Best of Suicidal Tendencies - 1997 Glenn TiptonBaptizm of Fire - 1997
Mass MentalHow To Write Love Songs - 1999Live In Tokyo - 2001
Ozzy OsbourneDown to Earth - 2001Blizzard of Ozz Reissue - 2002Diary of a Madman Reissue - 2002Live at Budokan - 2002
Metallica
St. Anger (endast live-DVD-framträdande) - 2003
Death Magnetic - 2008
Hardwired... To Self-Destruct - 2016
72 Seasons - 2023

Källor 
 Metallicas webbsida

Amerikanska basister
Födda 1964
Medlemmar i Metallica
Män
Levande personer
Personer från Santa Monica
Alois Hitler

Alois Hitler, ursprungligen Schicklgruber, född 7 juni 1837 i Strones, Niederösterreich, död 3 januari 1903 i Leonding (5 kilometer sydväst om Linz), Oberösterreich, var en österrikisk tullinspektör och far till Adolf Hitler.

Biografi 
Han var son till Maria-Anna Schicklgruber (1795–1847) men adopterades 1842 av Johann Georg Hiedler (1792–1857). Han skickades sedan att bo med Hiedlers bror, Johann Nepomuk Hiedler. Vem som var hans biologiske far är ej känt. 

Alois Hitler har, av den polsk-schweiziska psykoanalytikern Alice Miller, beskrivits som en hustyrann som bedrev husaga, riktad både mot hustru och mot barn. Han avled av pleuravätska när sonen Adolf var 13 år gammal. Alois Hitlers sista hustru, Klara Hitler, dog senare i bröstcancer.

Han var gift första gången 1864 med Anna Glasl, född cirka 1823, död 1883, men fick inga barn i detta äktenskap. År 1883 gifte han sig med Franziska Matzelberger, född 1861, död 1884; de hade två barn, nämligen Alois jr (1882–1956, född utanför äktenskapet som Alois Matzelberger) och Angela (1883–1949). Den 7 januari 1885 gifte han sig med Klara Pölzl, född 1860, död 1907; i äktenskapet föddes fem barn, varav Adolf och Paula uppnådde vuxen ålder. Hon var släkt med Alois Hitler på sin mors sida.

Källor

Vidare läsning 
 Marc Vermeeren, "De jeugd van Adolf Hitler 1889-1907 en zijn familie en voorouders". Soesterberg, 2007, 420 blz. Uitgeverij Aspekt. ISBN = 978-90-5911-606-1 

Födda 1837
Avlidna 1903
Personer från Niederösterreich
Män
Alois
Personer i Österrike under 1800-talet
Personer i Österrike under 1900-talet
Sultan Baban

Sultan Baban, eller 
Ghiyasuddin Balban, son till en adelsman av Ilbarifolket, men tidigt tagen som slav av muslimerna; sultan i Delhi 1266-1287. Återupprättade sultanatets storhet efter en stagnationsperiod som pågått sedan Iltutmishs död 1236.

Referenser 

Delhis sultaner
Män
Födda 1200
Avlidna okänt år
Personer i Indien under 1200-talet
Mamluker