kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Klon (olika betydelser)

Klon kan syfta på:

Ordet klon kommer från grekiskans κλων, som betyder kvist. 

 Klon – inom biologi: en genetisk kopia av en individ
 Klon (hårdvara) – hårdvara med samma funktion som originalet
 PC-klon – en kopia av den ursprungliga IBM PC
 Klonprogram – inom datateknik ett program baserat på ett tidigare program, och som fyller ungefär samma funktion

Se även
 Star Wars: Episod II - Klonerna anfaller.
Slayed?

Slayed? är ett album från 1972 av den brittiska rockgruppen Slade. Albumet innehåller två av gruppens populäraste låtar, "Gudbye T' Jane" och "Mama Weer All Crazee Now". Det gick upp på förstaplatsen på brittsika albumlistan och det blev en storsäljare i flera europeiska länder. Det var också deras populäraste i USA under 1970-talet.

Låtlista
How D'You Ride (Holder/Lea) 3:11
The Whole World's Goin' Crazee (Holder) 3:36
Look at Last Nite (Holder/Lea) 3:05
I Won't Let It 'Appen Agen (Lea) 3:17
Move Over (Joplin) 3:44
Gudbye T' Jane (Holder/Lea) 3:33
Gudbuy Gudbuy (Holder/Lea) 3:29
Mama Weer All Crazee Now (Holder/Lea) 3:44
I Don' Mind (Holder/Lea) 3:06
Let the Good Times Roll/Feel So Fine (Lee) 3:45

Listplaceringar

Källor

Musikalbum 1972
Album av Slade
Albumettor i Storbritannien
Wolfenstein

Wolfenstein kan syfta på:

 Wolfensteinserien – en spelserie med spelen
 Castle Wolfenstein – från 1981
 Beyond Castle Wolfenstein – uppföljaren till spelet ovan, släppt 1984
 Wolfenstein 3D – släppt 1992
 Spear of Destiny – släppt 1992
 Return to Castle Wolfenstein – släppt 2001
 Wolfenstein: Enemy Territory – släppt 2003
 Wolfenstein (2009) – släppt 2009
 Wolfenstein: The New Order – släppt 2014
 Wolfenstein: The Old Blood – Standalone expansionspaket till Wolfenstein: The New Order, släppt 2015

Personer 
 Lincoln Wolfenstein (1923–2015), amerikansk fysiker
Ramones (musikalbum)

Ramones är punkbandet Ramones självbetitlade debutalbum, släppt våren 1976. 

Här tar Ramones tillbaka rocken till rötterna med tre ackord i låtarna och enkla texter. Men det är en sak till som händer, musiken snabbas upp till maximum, och det gör skivan till ett av de allra första riktiga punkalbumen.

Låten "Chain Saw" handlar om skräckfilmen Motorsågsmassakern.

Låtlista
Låtar utan upphovsman skrivna av Ramones.
Sida ett
"Blitzkrieg Bop" - 2:14
"Beat on the Brat" - 2:32
"Judy Is a Punk" - 1:32
"I Wanna Be Your Boyfriend" - 2:24
"Chain Saw" - 1:56
"Now I Wanna Sniff Some Glue" - 1:36
"I Don't Wanna Go Down to the Basement" - 2:38
Sida två
"Loudmouth" - 2:15
"Havana Affair" - 1:57
"Listen to My Heart" - 1:58
"53rd & 3rd" - 2:21
"Let's Dance" (Jim Lee) - 1:52
"I Don't Wanna Walk Around With You" - 1:43
"Today Your Love, Tomorrow the World" - 2:11

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Albumomslag

Musikalbum 1976
Amerikanska debutalbum
Album av Ramones
Album utgivna på Sire Records
Debutalbum 1976
Christian Söderström

Christian Söderström, Crippe, född 13 oktober 1980 i Söråker norr om Sundsvall, är en före detta svensk ishockeyspelare. Söderström avslutade sin karriär i Sundsvall Hockey 2016. Innan dess spelade han i Timrå IK, vilket är hans moderklubb, Färjestads BK, med vilka han vann SM-guld 2006, Skellefteå AIK, Ässät, Lørenskog och Pustertal/Val Pusteria. Han draftades av Detroit Redwings i NHL-draften 2002.

Christian Söderström är son till Jan Söderström som äger Oskars surströmming och som tidigare var ordförande i Timrå IK.

Han är sambo med Therese Strömberg.

Externa länkar
Om Söderström på Skellefteå AIK:s officiella webbplats

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Ishockeyspelare i Timrå IK
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Spelare valda av Detroit Red Wings i NHL Entry Draft
Spelare valda i NHL Entry Draft 2002
Personer från Timrå kommun
Födda 1980
Levande personer
Män
Rocket to Russia

Rocket to Russia är det amerikanska punkbandet Ramones tredje album, släppt 1977. Albumet räknas som ett av gruppens bästa, och är också ett av deras mest populära med låtar som "Sheena Is a Punk Rocker", "Rockaway Beach" och "Teenage Lobotomy". Här har särskilt surfrocken fått utrymme som inspirationskälla. Annars är det som vanligt när det gäller Ramones tidiga verk, korta och direkta kompositioner.

Musikkritikern Dave Marsh menade i sin recension 1977 att skivan var årets bästa amerikanska rock and roll-skiva, och tillade att det troligen är det roligaste rockalbum som gjorts.

Albumet rankades som nummer 106 i 2004 års version av Rolling Stones lista The 500 Greatest Albums of All Time.

Låtlista
Låtar utan upphovsman skrivna av Ramones.
Sida ett
"Cretin Hop"  - 1:56
"Rockaway Beach" - 2:06
"Here Today, Gone Tomorrow" - 2:49
"Locket Love"  - 2:11
"I Don't Care" - 1:39
"Sheena Is a Punk Rocker" - 2:49
"We're a Happy Family" - 2:31
Sida två
"Teenage Lobotomy" - 2:01
"Do You Wanna Dance?" (Bobby Freeman) - 1:55
"I Wanna Be Well" - 2:28
"I Can't Give You Anything" - 2:01
"Ramona" - 2:37
"Surfin' Bird" (Carl White/Alfred Frazier/John Harris/Turner Wilson) - 2:37 (cover på The Trashmen)
"Why Is It Always This Way?" - 2:15

Listplaceringar

Källor
Rocket to Russia på Allmusic

Fotnoter

Album av Ramones
Album utgivna på Sire Records
Musikalbum 1977
Keeper of the Seven Keys, Part 1

Keeper Of The Seven Keys, Part 1, Helloweens andra album, släpptes 1987. Skivan anses vara en av bandets bästa, samt mycket viktig för den då nya genren power metal. "Future World" blev en singel och en video gjordes till låten "Halloween".

Låtar på albumet
 "Initiation" (1:21) - Hansen
 "I'm Alive" (3:23) - Hansen
 "A Little Time" (3:59) - Kiske
 "Twilight Of The Gods" (4:29) - Hansen
 "A Tale That Wasn't Right" (5:15) - Weikath
 "Future World" (4:02) - Hansen
 "Halloween" (13:18) - Hansen
 "Follow The Sign" (1:46) - Hansen / Weikath

Musikalbum 1987
Album av Helloween
Talking Heads: 77

Talking Heads: 77 är Talking Heads debutalbum, släppt 1977. Skivan innehöll låten "Psycho Killer" som tog sig in på listorna, och räknas som ett inflytelserikt album för sitt ovanliga sound med vilda tempoväxlingar och experimentellt ljud.

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av David Byrne förutom "Psycho Killer", som han skrev tillsammans med Chris Frantz och Tina Weymouth.

"Uh-Oh, Love Comes to Town" - 2:48 
"New Feeling" - 3:09 
"Tentative Decisions" - 3:04 
"Happy Day" - 3:55 
"Who Is It?" - 1:41 
"No Compassion" - 4:47 
"The Book I Read" - 4:06 
"Don't Worry About the Government" - 3:00 
"First Week/Last Week ... Carefree" - 3:19 
"Psycho Killer" (David Byrne/Chris Frantz/Tina Weymouth) - 4:19 
"Pulled Up" - 4:29

Medverkande 
Talking Heads
David Byrne – gitarr, sång, produktion
Chris Frantz – trummor, steel pan, produktion
Jerry Harrison – gitarr, keyboard, bakgrundssång, produktion
Tina Weymouth (krediterad som Martina Weymouth) – basgitarr, produktion

Fler musiker
Arthur Russell– cello på "Psycho Killer" (akustisk version)

Produktion
Tony Bongiovi – producent
Joe Gastwirt – mastering
Lance Quinn – producent
Mick Rock – fotografi
Ed Stasium – ingenjör

Album av Talking Heads
Musikalbum 1977
Amerikanska debutalbum
Kontantkort

Kontantkort är ett elektroniskt kort som laddas med ett visst kontantbelopp. Det har en mängd användningsområden, och finns både för omladdning och för engångsbruk. Det tillgängliga beloppet sparas vanligtvis i kortets minne.

Exempel på kontantkort 
 Kort för mobiltelefoner, som används istället för ett vanligt abonnemang (där betalningen sker via fakturering). Dessa kort kan omladdas.
 Telefonkort för telefonautomater.
 Reskort, ett kort med reskassa för resor. Finns både engångskort och sådana som kan laddas på.
 Kort för fotostatkopiatorer är vanligt på universitet och bibliotek.
 Cashkortet, som var ett universalkort.
 Kort som ger tillgång till digitala betalkanaler och fungerar som alternativ till bindande abonnemang. När den förbetalda giltighetstiden löpt ut kan kortet laddas på nytt.

Betalningsmedel
Keeper of the Seven Keys, Part 2

Keeper Of The Seven Keys, Part 2, Helloweens tredje album, släpptes 1988. Albumet har haft ett stort inflytande inom metal i allmänhet och power metal i synnerhet. "I Want Out" blev en stor hit och de nyare power metal-banden Hammerfall och Sonata Arctica har båda gjort covers på den.

Låtar på albumet
 "Invitation" (1:06) - Weikath / Tommy Hansen
 "Eagle Fly Free" (5:08) - Weikath
 "You Always Walk Alone" (5:08) - Kiske
 "Rise And Fall" (4:20) - Weikath
 "Dr. Stein" (5:03) - Weikath
 "We Got The Right" (5:07) - Kiske
 "Save Us" (5:12) - Hansen
 "March Of Time" (5:13) - Hansen
 "I Want Out" (4:39) - Hansen
 "Keeper Of The Seven Keys" (13:38) - Weikath

Album av Helloween
Musikalbum 1988
More Songs About Buildings and Food

More Songs About Buildings and Food är Talking Heads andra album, släppt i juli 1978. Albumet spelades in våren samma år.

Det här albumet var populärare än deras debutalbum Talking Heads: 77, men gjorde dem ändå inte till stjärnor. Mest uppmärksammad blev covern på Al Greens "Take Me to the River" som blev en medelstor hit 1979.

Albumtiteln skojar med det fenomen som uppstår då artister som släppt ett prisat debutalbum försöker återskapa känslan och låtarna på nästa albumsläpp (vilket Talking Heads själva kanske gjorde här).

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av David Byrne, om annat inte anges.
Sida ett
"Thank You for Sending Me an Angel" - 2:11 
"With Our Love" - 3:30 
"The Good Thing" - 3:03 
"Warning Sign" (David Byrne/Chris Frantz) - 3:55 
"The Girls Want to Be with the Girls" - 2:37 
"Found a Job" - 5:00 
Sida två
"Artists Only" (David Byrne/Chris Frantz) - 3:34 
"I'm Not in Love" - 4:33 
"Stay Hungry" (David Byrne/Chris Frantz) - 2:39 
"Take Me to the River" (Al Green/Teenie Hodges) - 5:00 
"The Big Country" - 5:30

Medverkande 
David Byrne - sång, gitarr
Chris Frantz - trummor
Jerry Harrison - piano, orgel, synthesizer, gitarr, bakgrundssång
Tina Weymouth - bas
Brian Eno - synthesizer, piano, gitarr, bakgrundssång

Musikalbum 1978
Album av Talking Heads
Album producerade av Brian Eno
Caramba

Caramba kan syfta på:

 Caramba (musikgrupp) – en musikgrupp
 Caramba! – ett TV-program
 Caramba (djur) – ett släkte av mångfotingar
 Clistopyga caramba – en parasitstekel
Virtuell egendom

Virtuell egendom (också RWT-Real World Trading) avser föremål, titlar och annat som existerar i en virtuell värld, men som ändå kan tillskrivas ett ekonomiskt värde.

Företeelsen har blivit omfattande i MMORPG-världen, där föremål i spelen byter ägare för stora summor.

I juridiken

Inom juridiken omnämns virtuell egendom endast i NJA 2011 s. 524, där det framgår att den virtuella egendomens rättsliga status i nuläget är oklart. I dagsläget finns 

tre studentuppsatser vari vissa aspekterna (1) huruvida den går att pantsätta, (2) hur virtuella resurser ska hanteras i allmänhet, samt (3) om svensk rätt bör bortgå från 

fokus på egendomens fysiska form till något annat. Sistnämnde uppsats finns publicerat i Affärsjuridiska uppsatser 2007.

Referenser

Externa länkar 
 Pipstycoon – Exempel på spel som blandar virtuell och verklig ekonomi

Onlinespel
Datorspelstermer
Pink Bubbles Go Ape

Pink Bubbles Go Ape är Helloweens fjärde album som släpptes 1991. Skivan var den första med nya gitarristen Roland Grapow som hade ersatt Kai Hansen. 

Inspelningen som ägde rum i PUK Studios i Danmark, drog över tiden och blev en kostsam och slitsam process. Gitarristen Michael Weikath kom inte överens med producenten Chris Tsangarides, och Weikath bidrog bara till två låtar, där "Heavy Metal Hamsters" egentligen bara var tänkt som en B-sida. 

En musikvideo spelades in i London till singeln "Kids of the Century".

Innan skivsläppet var bandet i konflikt med deras före detta skivbolag Noise Records. Bandet blev efter rättsfall lidande av att de inte fick turnera eller verka aktivt som band på ett helt år.

Låtar på albumet
 "Pink Bubbles Go Ape" (0:37) - Kiske
 "Kids Of The Century" (3:52) - Kiske
 "Back On The Streets" (3:23) - Grapow / Kiske
 "Number One" (5:14) - Weikath
 "Heavy Metal Hamsters" (3:28) - Weikath / Kiske
 "Goin' Home" (3:51) - Kiske
 "Someone's Crying" (4:18) - Grapow
 "Mankind" (6:19) - Grapow / Kiske
 "I'm Doin' Fine Crazy Man" (3:39) - Grosskopf / Grapow
 "The Chance" (3:48) - Grapow
 "Your Turn" (5:39) - Kiske

Källor

Musikalbum 1991
Album av Helloween
Fear of Music

Fear of Music är Talking Heads tredje album, släppt 1979. På det här albumet började gruppen så smått experimentera med afrikanska rytmer, det märks på den första låten "I Zimbra" som blev en populär låt på klubbar. De här experimenten blir mer framträdande på nästa album, Remain in Light. Till skillnad från gruppens tidigare album har Fear of Music också ett lite allvarligare sound.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av David Byrne, om annat inte anges.

"I Zimbra" (Hugo Ball/David Byrne/Brian Eno) - 3:06 
"Mind" - 4:12 
"Paper" - 2:36 
"Cities" - 4:05 
"Life During Wartime" (David Byrne/Chris Frantz/Jerry Harrison/Tina Weymouth) - 3:41 
"Memories Can't Wait" (David Byrne/Jerry Harrison) - 3:30 
"Air" - 3:33 
"Heaven" (David Byrne/Jerry Harrison) - 4:01 
"Animals" - 3:29 
"Electric Guitar" - 2:59 
"Drugs" - 5:13 

Musikalbum 1979
Album av Talking Heads
Album producerade av Brian Eno
Album utgivna på Sire Records
Speaking in Tongues

Speaking in Tongues är ett album från 1983 av Talking Heads. Det här albumet kom med hiten "Burning Down the House" att bli gruppens populäraste. Även "This Must Be the Place (Naive Melody)" nådde hyfsade framgångar på singellistorna. Albumet utnämndes till 1983 års tredje bästa i den årliga Pazz & Jop-omröstningen.

Låtlista
Alla låtar skrivna av David Byrne, Chris Frantz, Jerry Harrison och Tina Weymouth.

"Burning Down the House" - 4:00
"Making Flippy Floppy" - 5:53
"Girlfriend Is Better" - 5:45
"Slippery People" - 5:03
"I Get Wild/Wild Gravity" - 5:14
"Swamp" - 5:09
"Moon Rocks" - 5:42
"Pull up the Roots" - 5:08
"This Must Be the Place (Naive Melody)" - 4:56

Listplaceringar

Referenser 
Speaking in Tongues på Allmusic
Noter

Musikalbum 1983
Album av Talking Heads
Album utgivna på Sire Records
Chameleon (musikalbum)

Chameleon är Helloweens femte album, som släpptes sommaren 1993. 

Albumet blev en kommersiell flopp, och musikaliskt var det långt ifrån den Power metal som Helloween hade slagit igenom med. Chameleon blev det sista albumet på skivbolaget EMI, och med Ingo Schwichtenberg på trummor. Sångaren Michael Kiske fick också sparken efter den korta turné som följde. Han skulle återkomma till bandet 23 år senare.

15 september 1993 spelade Helloween på Melody i Stockholm.

Låtar på albumet
 "First Time" (5:30) - (Weikath)
 "When The Sinner" (6:54) - (Kiske)
 "I Don't Wanna Cry No More" (5:11) - (Grapow)
 "Crazy Cat" (3:29) - (Grapow)
 "Giants" (6:40) - (Weikath)
 "Windmill" (5:06) - (Weikath)
 "Revolution Now" (8:04) - (Weikath)
 "In The Night" (5:38) - (Kiske)
 "Music" (7:00) - (Grapow)
 "Step Out Of Hell" (4:25) - (Grapow)
 "I Believe" (9:12) - (Kiske)
 "Longing" (4:15) - (Kiske)

Medlemmar
 Michael Kiske - sång
 Roland Grapow - gitarr 
 Michael Weikath - gitarr 
 Markus Grosskopf - bas
 Ingo Schwichtenberg - trummor

Referenser

Musikalbum 1993
Album av Helloween
Hin håle

Hin håle (uttalas "hinn håle") eller hin onde, ibland i en kortare form hin, är ett noaord för Satan. Ordet hin är ursprungligen ett pronomen med betydelsen "den där", "den andre" men förekommer numera i sin ursprungliga betydelse endast i ålderdomliga sammansättningar som till exempel "hinsides". I isländskan används detta pronomen flitigt. Exempel: hin megin við borðið, '(på) den andra sidan bordet'. Förekommer hin fristående underförstås numera tillägget håle, det vill säga "den där hårde" eller onde, alltså Djävulen. På Åland används formen holi.

Externa länkar 

Kristendom
Master of the Rings

Master Of The Rings, Helloweens sjätte album, släpptes 1994.

Låtar på albumet
 "Irritation" (1:14) - Weikath
 "Sole Survivor" (4:33) - Weikath / Deris
 "Where The Rain Grows" (4:46) - Weikath / Deris
 "Why?" (4:11) - Deris
 "Mr. Ego (Take Me Down)" (7:02) - Grapow
 "Perfect Gentleman" (3:53) - Deris / Weikath
 "The Game Is On" (4:40) - Weikath
 "Secret Alibi" (5:49) - Weikath
 "Take Me Home" (4:25) - Grapow
 "In The Middle Of A Heartbeat" (4:30) - Deris / Weikath
 "Still We Go" (5:09) - Grapow

Musikalbum 1994
Album av Helloween
Oranjefristaten

Oranjefristaten (afrikaans: Oranje Vrystaat; ) var tidigare en republik (fristat), kronkoloni och provins i Sydafrika. Den motsvarar dagens Fristatsprovins. Huvudstad var Bloemfontein.

Historia

Självständighet och brittisk koloni 
Oranjefristaten erhöll sin första fasta vita befolkning 1834 av så kallade voortrekkers, boer som lämnade Kapprovinsen när britterna övertog denna. Det namn de gav sitt nya land härstammade från Oranjefloden. År 1848 annekterade Storbritannien området men erkände dess självständighet 1854 (Kontraktet i Bloemfontein), varvid republiken Oranjefristaten bildades. Som självständig republik utvecklades Oranjefristaten framgångsrikt politiskt och ekonomiskt men hamnade i konflikt med britterna. Landet ingick 1889 och 1897 militärallians med den andra boerrepubliken Transvaal. Konflikten med britterna ledde Oranjefristaten och Transvaal in i Boerkrigen (1880-1881 och 1899-1902). Utfallet av det andra kriget blev för Oranjefristatens del katastrofalt; år 1900 annekterades landet ånyo av britterna som upprättade en koloni 1902 av området, Oranjekolonin. Kolonin fick självstyre år 1907.

Fristatens presidenter 1854 - 1902 
 Josias P. Hoffman (1854 - 1855)
 Jacobus Nicolaas Boshoff (1855 - 1859)
 Marthinus Wessel Pretorius (1859 - 1863, även president i Transvaal 1857 - 1871)
 Johannes Henricus Brand (1864 - 1888)
 Francis William Reitz (1889 - 1895)
 Marthinus Theunis Steyn (1896 - 1902)
 Christiaan Rudolph de Wet (tillförordnad president 1902)

Sydafrikansk provins 

När Sydafrikanska unionen upprättades som en självständig stat inom Brittiska Imperiet 1910 av de fyra kolonierna Kapkolonin, Natal, Transvaal och Oranjekolonin omdanades dessa kolonier till provinser. Oranjefristatens område utgjorde således en sydafrikansk provins mellan åren 1910 och 1995 då fick det nya namnet Fristatsprovinsen.

Oranjefristaten i dag 
Idag motsvaras Oranjefristatens område av Fristatsprovinsen, där Bloemfontein fortsatt är huvudstad och viktigaste centrum. Arealen är 129 480 kvadratkilometer och folkmängden 2,7 miljoner (2001). Etniskt sett fördelar sig befolkningen på svarta (88 %), vita (9 %), färgade (3 %) och asiater (0,1 %). Viktigaste språk är sotho (62 %), afrikaans (14 %) och xhosa (9,5 %).

Referenser

Noter 

Historiska länder och riken i Afrika
Historiska republiker
Sydafrikas provinser
Stater och territorier bildade 1854
Stater och territorier upplösta 1902
Afrika under 1800-talet
Afrika under 1900-talet (decennium)
Kolonialism i Afrika
Sydafrikas historia
Sagan om Isfolket

Sagan om Isfolket är en bokserie av Margit Sandemo på 47 böcker om ättlingarna till Tengel den onde av Isfolket. Serien följs upp av Häxmästaren och Ljusets rike. Alla böckerna, som är på cirka 250 sidor var, gavs ut mellan 1982 och 1989, och de har kommit ut i flera utgåvor sedan dess. Sandemo skrev böckerna på svenska, men de har sedan översatts till flera språk, bland annat norska. 2001 hade hennes böcker sålts i sex miljoner exemplar i Sverige och hon angavs då vara Sveriges mest lästa författare.

Bokserien är en släktsaga som har sin början i mitten av 1500-talet och avslutas vid 1900-talets mitt. Släkten Isfolket, stammar från en man som kallas Tengel den onde och enligt legenden sålde han sin själ till Djävulen genom en häxbrygd, kokt på alla möjliga örter. Tengel den onde grävde ner kitteln, ingen vet var. Men det sägs att om man finner kitteln så bryts förbannelsen. Till följd därav drabbas ungefär en person i varje generation av det onda arvet, vilket oftast innebär speciella krafter, ett särpräglat utseende (vissa drabbade upplevs av omgivningen som monster medan andra anses enormt vackra) och ibland även ett ont sinnelag. Handlingen kretsar till stor del runt släktens kamp mot detta arv men även kring vardagen och universella problem som läsaren kan känna igen sig i. Historiska företeelser och en hel del kända historiska personer omnämns i böckerna.

Hela Isfolkets saga består av 82 böcker.

Del 1. Sagan om Isfolket. 47 böcker. Utspelas år 1581-1960.

Del 2. Häxmästaren. 15 böcker. Utspelas år 1699 och 1715-1746.

Del 3. Legenden om ljusets rike. 20 böcker. Utspelas 1746 och 1995-2080

Böckerna i serien

Referenser

Externa länkar
 Sagan om Isfolket på Bokhora

Bokserier
The Time of the Oath

The Time Of The Oath är Helloweens sjunde album som släpptes 1996.

Låtar på albumet
 "We Burn" (3:04) - Deris
 "Steel Tormentor" (5:40) - Weikath / Deris
 "Wake Up The Mountain" (5:01) - Kusch / Deris
 "Power" (3:28) - Weikath
 "Forever And One (Neverland)" (3:54) - Deris
 "Before The War" (4:33) - Deris
 "A Million To One" (5:11) - Kusch / Deris
 "Anything My Mama Doesn't Like" (3:56) - Deris / Kusch
 "Kings Will Be Kings" (5:09) - Weikath
 "Mission Motherland" (9:00) - Weikath / Helloween
 "If I Knew" (5:30) - Weikath
 "The Time Of The Oath" (6:58) - Grapow / Deris
 "Still I Don't Know" (4:11) - Grosskopf / Deris
 "Take It To The Limit" (4:04) - Kusch / Deris

Medlemmar
 Andi Deris - sång
 Roland Grapow - gitarr solo
 Michael Weikath - gitarr rytmisk
 Markus Grosskopf - bas
 Uli Kusch - trummor

Gästmusiker
 Axel Bergstedt - Dirigent (The Time Of The Oath)
 Kör av Orchestra Johann Sebastian Bach, Hamburg (The Time Of The Oath'')

Album av Helloween
Musikalbum 1996
Mötesfrihet

Mötesfrihet är människors frihet att hålla möte på allmän- eller avskild plats utan ingrepp från statsmakten. Mötesfrihet är tillsammans med organisationsfriheten och yttrandefriheten en förutsättning för folkets deltagande i demokratin. I Finland och Sverige liksom i de flesta demokratier är mötesfriheten skyddad i grundlagen.

Begränsningar i mötesfrihet kan finnas om mötet syftar till planering av brott, våldsamt upplopp eller brott mot lokal ordningsstadga. I Sverige finns lagstiftning avseende mötesfriheten reglerad i Regeringsformen samt i Ordningslagen (1993:1617). I ordningslagen regleras bland annat krav på tillstånd och/eller anmälan av allmän sammankomst samt Polisens rätt att inställa, upplösa och förbjuda allmänna sammankomster.

Se även
 Mänskliga rättigheter
 Demonstrationsfrihet
 Ordningslagen i Sverige
 Organisationsfrihet

Referenser

Friheter
Organisationsfrihet

Organisationsfrihet, även kallat föreningsfrihet eller föreningsrätt, är medborgares rätt att bilda och tillhöra organisationer utan statsmaktens eller andra aktörers (till exempel arbetsgivares eller vårdnadshavares) ingrepp (positiv organisationsfrihet), samt rätten att stå utanför organisationer (negativ organisationsfrihet).

I Sverige 
I Sverige skyddas föreningsfriheten i grundlagen Regeringsformen:

Enligt 2 kap 24 § andra stycket får föreningsfriheten begränsas endast när det gäller "sammanslutningar vilkas verksamhet är av militär eller liknande natur eller innebär förföljelse av en folkgrupp på grund av etniskt ursprung, hudfärg eller annat liknande förhållande." Enligt 2 kap 25 § får särskilda begränsningar göras för andra än svenska medborgare i riket.

Kårobligatoriet 
Negativ organisationsfrihet brukade anföras som argument mot det svenska kårobligatoriet. Europakommissionen avgjorde ärendet 1977 då den slog fast att klagomålen var uppenbart ogrundade och därför inte skulle föras vidare till Europadomstolen.

Se även 
 Mötesfrihet
 Demokrati
 Kollektivanslutning
 Konventionen angående föreningsfrihet och skydd för organisationsrätten

Källor

Noter

Externa länkar
Förenings- och församlingsfrihet på regeringens webbplats om mänskliga rättigheter

Friheter