kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sender Policy Framework

Sender Policy Framework (SPF), eller Sender Permitted From som var det ursprungliga namnet, är en metod för att förhindra att e-post skickas med förfalskade domännamn i avsändaradressen. Med förfalskad menas här att domänen visserligen existerar men att avsändaren använder någon annan adress än sin egen som avsändaradress.

Simple Mail Transfer Protocol (SMTP), standardprotokollet på Internet för att skicka e-post, gör det möjligt att skicka meddelanden med valfri domän som avsändaradress. SPF ger domänägaren möjlighet att i DNS publicera en policy, i vilken anges från vilka datoradresser e-post från domänen ska härstamma. När en mottagande e-postserver tar emot ett meddelande kontrollerar den mot SPF-informationen i DNS hur policyn ser ut. Om meddelandet kommer från en sändande server som inte är publicerad i policyn är detta en indikation för den mottagande servern om att något kanske inte står rätt till. Denna kan då utifrån denna information avgöra meddelandets vidare öde, till exempel genom att inte ta emot meddelandet eller att sortera det som skräppost. SPF-standarden omfattar inte vad som händer med meddelanden som fallerar en SPF-validering.

SPF publiceras som ett TXT-record i DNS och kan exempelvis se ut så här:
 wikipedia.org IN TXT "v=spf1 mx ptr -all"

SPF-tester brukar betraktas som otillförlitliga eftersom de inte tar hänsyn till att eposten kan ha blivit vidarebefordrad. Det är dessutom ganska enkelt att "lura" SPF-funktionen genom att en hacker registrerar ett korrekt SPF-värde för en viss domän som korrekt validerar domänen för "Envelope Adress" (MAIL FROM:) men fortfarande lurar användaren genom att använda en falsk "Data Adress" (FROM:). Eftersom det är FROM: adressen som visas i e-postklienten så kan man fortfarande bli lurad även om SPF validerar. För att maximera sitt skydd mot attacker bör man införa både SPF och DKIM och dessutom registrera ett DMARC-värde som fastslår för mottagaren hur brev från avsändaren ska hanteras. Målet bör vara att komma till p=reject i sitt DMARC-värde.

E-post
SPF

SPF kan syfta på:

Styrelsen för psykologiskt försvar
Sender Policy Framework
solskyddsfaktor (av engelskans Sun Protection Factor)
Svenska Pantbanksföreningen
Svenska Pedodontiföreningen
Svensk Pilotförening
SPF Seniorerna
Sveriges Pomologiska Förening
IATA:s kod för Black Hills-Clyde Ice Field-flygplatsen utanför Spearfish, South Dakota
, den franska benämningen på de federala ministerierna i Belgien
AK-74

AK-74 (ryska, Автоматический карабин - 74, Штурмовая винтовка 1974, "Automatkarbin modell 1974") är en automatkarbin som ersatte AK-47 som det ryska infanteriets huvudbeväpning med början 1974. Kaliber 5,45 x 39 mm och standardmagasinkapacitet på 30 patroner. Tillverkades även i Rumänien, Östtyskland, Polen och Bulgarien under kalla kriget.

Den har numera börjat ersättas av AK-12 och AK-15.

Varianter:
 AKS-74 - fallskärmsjägarversion med infällbar kolv
 AKS-74U - nerkortad variant av fallskärmsjägarversionen
 AK-74N - AK-74 anpassad för montering av ett mörkersikte
 AK-74M - moderniserad variant som började tillverkas 1991, nuvarande standardversion

Referenser

Externa länkar 
 Kalashnikov AK-74, AKS-74 and AK-74M assault rifles - på engelska
 Kalashnikov AKS-74U assault rifle - på engelska

 AK-74 och dess användning i Afghanistan - på engelska

Automatkarbiner
Sovjetisk krigsmateriel under kalla kriget
Specialstål

Specialstål, samlingsbenämning på legerat stål, särskilt då höglegerat stål, som innehåller mer än 5 % legeringsämnen eller har högre kolhalt än 1 %. Av olika typer av specialstål kan bland annat nämnas: snabbstål, rostfritt stål, värmebeständiga stål, magnetstål, dynamoplåt och kullagerstål. Motsatsen till specialstål är handelsstål (olegerat stål, kolstål).

Stål
Värmebeständigt stål

Värmebeständigt stål innehåller som regel krom, med legeringshalter upp till ca 35% Cr. De kan även innehålla nickel som förbättrar värmehållfastheten. Krom har som regel de bästa värmebeständiga egenskaperna. Stål med ca 30% Cr har en värmebeständighet på upp till ca 1100 grader C. 

Ett stort användningsområde för denna typ av stål är rosterstavar i förbränningsugnar för biobränslen eller sopor.

Kolhalten varierar mellan 0,5% och 2%.

Metallurgi
Stålbyggnad
Snabbstål

Snabbstål, även kallat snabbsvarvstål och HSS (High speed steel), är stål med mycket goda skäregenskaper vid svarvning eller fräsning i höga hastigheter då stor friktionsvärme utvecklas. Snabbstål behåller nämligen sin hårdhet upp till 600 °C utan att dess egenskaper minskar nämnvärt. Denna speciella egenskap erhålls genom hög halt av legeringsämnena volfram, krom, molybden och vanadin som alla binds kemiskt till kolet och bildar karbider, samt kobolt som gör stålet mer elastiskt och värmebeständigt. Snabbstål lämpar sig bra till bearbetande verktyg, exempelvis svarvstål, fräsar, borrar, gängtappar, gängsnitt och brotschar. Snabbstålet utvecklades gradvis. År 1868 tog Robert Forester Mushet fram ett stål med 2% kol, 2,5% mangan, 7 % volfram resten järn. År 1894 tog Fredrik Winslow Taylor fram ett stål med 2% kol, 1% kisel, 0,5% mangan, 5% volfram, resten järn. År 1900 ändrade Taylor (tillsammans med Maunsel White) sammansättningen till 1,85% kol, 0,15% kisel, 0,30% mangan , 7,8% krom, 8% volfram, resten järn. Detta stål ställdes ut på världsutställningen i Paris år 1900 och blev snabbt världsberömt, och kom att ersätta kolstål vid svarvning. År 1908 ändrade Taylor och White sammansättningen till 4% krom, 18% volfram, 1% vanadin 0,75% kol, resten järn.  År 1913 kom nästa steg i utvecklingen en tillsats av 5-10% kobolt förbättrade egenskaperna. Under 1930-talet kom snabbstål med en tillsats av 3-10% molybden ut i marknaden. vid sekelskiftet 1900 och har sedan kommit att tränga ut kolstålet, som innan användes för denna typ av verktyg.  Under 1980- och 1990-talen har dock snabbstål i sin tur delvis ersatts av hårdmetall, som är en pulvermetallurgisk produkt.

Referenser

Se även
 Rostfritt stål
 Rosttrögt stål
 Skärande bearbetning

Stål
Metallbearbetning
Föllinge

Föllinge (jämtska: FöLing ) är en  tätort i Föllinge distrikt i Krokoms kommun, Jämtlands län och kyrkbyn i Föllinge socken, belägen omkring 65 kilometer norr om Östersund.

Befolkningsutveckling

Personer från orten
 Gunno Gunnmo, polischef
  Ragnar "Föllinge" Persson, längdskidåkare 
 Torsten Föllinger, sångpedagog, som undervisade många av Sveriges mest kända sångare och skådespelare
 Ulf Trotzig, konstnär
 Göthe Grefbo, skådespelare
 Jonas Jonsson, sångare och låtskrivare, mer känd under sitt artistnamn Bedroom Eyes
 Roland Grip, landslagsman i fotboll
 Anna Göransdotter, konsthantverkare

Se även 
Föllinge landskommun
Föllinge socken
Föllingekost
Föllingemeteoriten

Referenser

Externa länkar 
 Föllinge – Sevärt i Krokoms kommun (del 6) 
 Föllinge.just.nu 
 Föllinge i Jamtlis arkiv

Orter i Krokoms kommun
Tätorter i Sverige
Panasanfilm

Panasanfilm, svenskt filmbolag.

Filmproduktioner 
Skuggan
Sug
Farväl
Tre Syskon
Drömmar
Den Sjätte Timmen
Skönheten
Uteliggarn

Externa länkar
Officiell webbplats 

Svenska filmbolag
Slaget vid Stamford Bridge

Slaget vid Stamford Bridge utspelade sig i byn Stamford Bridge, East Riding of Yorkshire och anses i England ofta markera slutet på vikingatiden. Slaget ägde rum den 25 september 1066 efter att den norske kungen Harald Hårdråde och dennes hird hade landstigit i England med 300 skepp och, några dagar tidigare, besegrat jarlarna Edwin av Mercia och Morcar av Northumbria, vid Gate Fulford strax söder om staden York.

Kung Harald Hårdråde stupade i slaget vid Stamford Bridge i strid mot kung Harald Godwinson. Nitton dagar senare förlorade den sistnämnde själv sitt land och sitt liv i slaget vid Hastings. Slaget vid Stamford Bridge måste anses vara en av de mest betydelsefulla segrarna inte bara i det vikingatida perspektivet, utan också i det medeltida. Här kunde engelsmännen till sist svara emot vikingarna och deras taktik. Nordborna hade hittills kunnat förlita sig på sin taktik av snabba förflyttningar av välbeväpnade, förhållandevis stora trupper. Hastiga omgrupperingar besitter en stor del psykologisk verkan, vilken troligen hade givit vikingarna en nog så stor del i den framgångsrika krigföringen. Kanske lika stor del som själva segrarna. Engelsmännen hade nu kommit på att man själva, för att kunna möta denna taktik, snabbt måste kunna mobilisera sina styrkor för motangrepp. Det var denna taktik Harald Godwinson lyckades genomföra vid Stamford Bridge. Tre dagar senare landsteg Vilhelm Erövraren vid Pevensay Bay i närheten av Hastings. Detta var 40 mil att marschera för kung Harald Godwinsons styrkor. Man försökte att upprepa den nyss vunna framgången över vikingarna (enligt Heimskringla var det ändå ytterligt nära att vikingarna vann slaget), men på grund av en rad omständigheter, kanske inte minst utmattning och övermod i olycklig kombination, förlorade man England i slaget vid Hastings.

Se även 
 Tostig Godwinson

Stamford Bridge
Slag under vikingatiden
1066
Stanford Bridge
Stanford Bridge
England under 1000-talet
Alexander Nevskij

Alexander Nevskij av Novgorod (/Aleksandr Nevskij), född 30 maj 1220 i Pereslavl-Zalesskij i dåvarande Vladimir-Suzdal (i nuvarande Jaroslavl oblast), död 14 november 1263 i Gorodets i dåvarande Vladimir-Suzdal (i nuvarande Nizjnij Novgorod oblast), är en rysk nationalhjälte och helgon.

Asteroiden 5612 Nevskij är uppkallad efter honom.

Biografi 
Alexander Nevskij förde krig mot Sverige, tavaster (finnar), Tyska orden samt Litauen, och förhindrade på så vis dessa länders fortsatta expansion på ryskt område. I Ryssland förekommer hans namn ofta på gator, torg, allmänna byggnader som skolor, samt även på olika fartyg.

Alexander av Novgorod fick namnet Alexander Nevskij efter segern över svenskarna i slaget vid Neva den 15 juli 1240. I Novgorod kanoniserades han redan 1380, medan den rysk-ortodoxa kyrkan i dess helhet helgonförklarade honom så sent som 1547. Han var gift med Batu Khans dotter och ingick därmed i Chingizid-dynastin.

Myterna om Alexander Nevskij är många och den ryska och sovjetiska staten har i flera århundraden försökt göra slaget större än vad det troligen var i verkligheten, och han har använts som en stor nationalhjälte i åtskilliga sammanhang. Helgonets reliker kan idag beses i Alexander Nevskij-klostret, beläget vid Sankt Petersburgs huvudgata Nevskij prospekt.

Alf Henrikson har skrivit om Alexander Nevskij:

Se även 
 Alexander-Nevskij-orden
 Storm över Ryssland, Sergej Eisensteins film om Alexander Nevskij från 1938
 Alexander Nevskij, Sergej Prokofjevs musik till filmen

Referenser

Externa länkar 

Ryska helgon
Rurikdynastin
Personer i Ryssland under 1200-talet
Ortodoxa helgon
Personer från Jaroslavl oblast
Födda 1220
Avlidna 1263
Män
Anthony Kiedis

Anthony Joseph Kiedis, född 1 november 1962 i Grand Rapids, Michigan, är en amerikansk sångare och låtskrivare som är frontfigur i Red Hot Chili Peppers.

Biografi
När Anthony Kiedis var tre år gammal skilde hans föräldrar sig. Han bodde med sin mamma och hans två halvsyskon, Julie och Jenny i Grand Rapids, Michigan. Varje sommar åkte han till sin pappa i Kalifornien för två veckor. 1974 när Kiedis var 12 år gammal flyttade han till sin far John Kiedis, som senare kom att kallas Blackie Dammet eller The Spider, i Kalifornien. Tillsammans med Michael Balzary (Flea), Hillel Slovak och Jack Irons grundade Kiedis 1983 Red Hot Chili Peppers (ursprungligen "Tony Flow and the Miraculous Masters of Mayhem") och har sedan dess varit gruppens sångare och frontman. Namnet Red Hot Chili Peppers kom Anthony och Flea fram till som en slags hyllning till jazzband såsom Louis Armstrongs band "The Red Hot Five." Ett band i England vid namnet "Chilli Willi and The Red Hot Peppers" trodde senare att Red Hot Chili Peppers hade kopierat detta namn av dem, detta motsägs dock i Kiedis biografi "Scar Tissue".

Kiedis rökte sin första joint vid 12 års ålder, vid köksbordet tillsammans med sin pappa i Los Angeles.  Det här var bara början på en lång tids drogmissbruk. Numera är Kiedis drogfri. Han höll sig ren kortare perioder under tidigare år, men det var inte förrän julen år 2000 han slutade. Han har dock medgett i en intervju med en kanadensisk TV-kanal att han håller på med ozoninjektioner mot sjukdomen hepatit C, något som är olagligt i USA, men lagligt i bland annat Kanada och Tyskland.

År 2004 publicerade Kiedis memoarboken Scar Tissue, uppkallad efter en av Red Hot Chili Peppers mest kända låtar.

Referenser

Externa länkar

Red Hot Chili Peppers' officiella webbplats

Födda 1962
Amerikanska sångare
Levande personer
Män
Medlemmar i Red Hot Chili Peppers
Grammy Award
Personer från Grand Rapids, Michigan
Chad Smith

Chad Smith, född Chad Gaylord Smith  25 oktober 1961 i Saint Paul, Minnesota, är en amerikansk trummis och medlem i den amerikanska rockgruppen Red Hot Chili Peppers. Han ersatte förre trummisen Jack Irons 1988. Han spelar också i supergruppen Chickenfoot och i bandet Chad Smith's Bombastic Meatbats. Smith använde tidigare Pearl, men bytte 2016 till DW. Smith spelar Sabian cymbaler.

Smith började spela trummor när han var sju år gammal. Han brukade lyssna till band som Rush, the Rolling Stones, Humble Pie, Pink Floyd, Black Sabbath, Led Zeppelin, Deep Purple, the Who, the Jimi Hendrix Experience och Kiss.

Chad Smith skrev förordet till boken 'Me and my Friends', en bok av Tony Woolliscroft som följt the Red Hot Chili Peppers under 20 år. Han har även sagt att en person som han ser upp till är Bruce Springsteens trummis Max Weinberg.

Smith spelar på album av bland annat Glenn Hughes, Johnny Cash, John Fogerty, the Dixie Chicks, Kid Rock, Jake Bugg, the Avett Brothers, Joe Satriani, Post Malone, Lana Del Rey, Jennifer Nettles, Josh Klinghoffer, Ozzy Osbourne, Halsey och Dua Lipa.

Referenser

Externa länkar

 
Red Hot Chili Peppers officiella webbplats

Födda 1961
Amerikanska rocktrummisar
Medlemmar i Red Hot Chili Peppers
Män
Levande personer
Personer från Saint Paul, Minnesota
Roms skövling (1527)

Roms skövling (italienska Sacco di Roma) ägde rum mellan den 6 och 13 maj 1527 och innebar att kejsar Karl V:s legoknektar skövlade, brände och plundrade Rom. Stadens invånarantal halverades; före skövlingen hade den 85 000 invånare. Skyddad av Schweizergardet flydde påven Clemens VII genom en hemlig gång, il Passetto, till Castel Sant'Angelo. 

Den 5 maj 1527 uppenbarade sig framför Roms portar en kejserlig armé, bestående av bortåt 20 000 man, under högsta befäl av Charles III, hertig av Bourbon. Styrkan utgjordes till största delen av tyska landsknektar som hörsammat fältöversten Georg von Frundsbergs maning att tåga till Rom och tukta påven. Förutom tyskarna bestod skaran av spanjorer och italienare. Själv hade von Frundsberg endast kunnat föra dem till Bologna, där han dog i ett slaganfall i samband med ett myteri som utgick från de spanska soldaterna. 

Styrkan tågade efter von Frundsbergs död vidare mot Rom. På kvällen den 6 maj var staden i deras händer – endast med undantag av Castel Sant'Angelo, dit Clemens VII tagit sin tillflykt. Rom, en stad som i århundraden samlat på sig omätliga skatter, plundrades nu skoningslöst i åtta dagar. En av befälhavarna för landsknektarna, Sebastian Schärtlin von Burtenbach, berättar om skövlingen i sin levnadsbeskrivning: "Den 6:te dagen i May hafva vi med storm intagit Rom, omkr. 6,000 man däri ihjälslagit, plundrat hela staden, i alla kyrkor och ofvan marken tagit, hvad vi funnit, afbränt en stor del af staden."  

Efter den tidens krigsrätt utgjordes bytet inte endast av gods och ägodelar utan också av Roms invånare, som utsattes för otaliga övergrepp, särskilt från de spanska och italienska soldaternas sida. Inte minst kvinnorna drabbades, inklusive romarinnorna ur de högsta klasserna. Även de höga prelaterna blev måltavlor för övergreppen. Kardinal Thomas Cajetanus, känd för att sina insatser för att bekämpa Martin Luthers läror, rycktes av de tyska landsknektarna genom gatorna, "än framdriven med sparkar, än omkringburen med en bäraremössa på huvudet", tills han lyckats samla ihop en stor lösensumma. 

Begreppet "sacco di Roma" kan ibland även avse visigoternas plundring av Rom år 410 eller vandalernas skövling av staden år 455.

Referenser

Noter

Externa länkar 

1527
Spanska slag
Skövling
Roms historia
Kyrkostaten under 1500-talet
Intercity (album)

Intercity är ett musikalbum från 1989 med Ted Ström, som också skrev all text och musik.

Inspelning och mixning skedde i januari-februari 1989 i Studio Kuling, Örebro. Producerad av Ted Ström, tekniker Jonas Kuling. Skivnumret är Frituna 240-1.

Thorsten Flinck gav på sitt album "En dans på knivens egg" (2012) ut en coverversion av Efter alla dessa år.

Låtlista
Sid 1:
Som sommarnatten själv
Intercity
Skuggornas hotell
Mannen som såg tågen gå förbi
Stilla flyter Värtan
Höjdhopparen

Sida 2:
I skorpioners levnad
Efter alla dessa år
Den siste entusiasten
Dom döda skeppens kaj
Tre kärlekar

Medverkande musiker
Annica Boller, sång
Peter Bryngelsson, gitarrer
Martin Flodin, congas, piano, slagverk, synth, regnsynthar, effekt- och trumpetsynthar, vispar, programmering
Olle Gustafsson, gitarrer, kör
Michael Hagberg, bas
Björn Holmsten, altsax, sopransax, klarinett
Sören Olsson, kör
Richard Sievert, trummor, slagverk, cymbaler
Ted Ström, sång, piano, keyboards, synthar, kör

Externa länkar
Intercity	

Musikalbum 1989
Album av Ted Ström
Propantriol

Propantriol, även känt som glycerin eller glycerol, är ett kemiskt ämne med strukturformel CH2OH–CHOH–CH2OH och utgör den enklaste trevärda alkoholen. Glycerol är en söt, trögflytande, färg- och luktlös vätska. Ämnet syntetiserades första gången 1779 av Carl Wilhelm Scheele.

Propantriol ingår i alla fetter i form av estrar med fettsyror (högre karboxylsyror med minst åtta kolatomer). I fetter (triglycerider eller triacylglyceroler) är alla tre OH-grupperna i propantriol förestrade. Föreningar med endast en karboxylsyra bunden till glycerol sägs analogt vara monoglycerider och föreningar med två diglycerider. Propantriols ester med salpetersyra kallas nitroglycerin.

Många användningsområden utnyttjar ämnets höga viskositet. Propantriol används i många hudkrämer och dylikt som konsistensgivare och ibland också i tvål, ofta då kallad glycerintvål. I vissa visarinstrument, som används i vibrerande miljö, används glycerol som dämpare av visaren. Ett annat användningsområde för glycerol är som tillsats till såpvatten, i syfte att göra såpbubblor mer hållbara. Ämnet benämns även E422.

Glycerol rekommenderas som lämpligt vårdmedel för gummi, till exempel gummistövlars ytskikt. Glycerol finns också i vissa munvatten, då det har en bakteriehämmande effekt och tränger igenom biofilm.

Se även
Propanol
Isopropanol
Propylenglykol
Nitroglycerin

Polyoler
Livsmedelstillsatser
Laxermedel
Riboflavin

Riboflavin eller vitamin B2, även kallad vitamin G, är ett vattenlösligt vitamin. Det isolerades på 1930-talet ur mjölk och visade sig vara ett vattenlösligt kristallint ämne med gulgrön färg (flavus är latin för ’gulaktig’). Riboflavin är en nukleosid som består av en kvävehaltig bas och sockerderivatet ribitol. Riboflavin ingår i två koenzymer: flavinmononukleotid (FMN) och flavinadenindinukleotid (FAD) som båda har stor betydelse för kroppens oxidationsprocess. Om en fosfatgrupp kopplas på riboflavinmolekylen vid dess femte kolatom bildas FMN som i sin tur ingår som byggsten till FAD.

Riboflavin är centralt för cellernas energiproduktion och behövs för kolhydrat-, fett- och proteinförbränningen. Vitaminet deltar också vid produktionen av fleromättade fettsyror och flera viktiga hormoner. Det aktiverar och stödjer flera andra näringsämnen i deras uppgifter och effekter, bland annat niacin (vitamin B3), folsyra (vitamin B9) och pyridoxin (vitamin B6) samt K-vitamin. En annan viktig funktion är att bryta ner olika gifter och läkemedel i levern. Riboflavin är även en av kroppens viktigaste antioxidanter. Omvandlingen av riboflavin till dess aktiva enzymformer hämmas vid försämrad sköldkörtelfunktion samt vid störd funktion hos binjurarna.

Barn rekommenderas att dagligen inta 0,5–1,1 milligram riboflavin, kvinnor 1,2–1,3 milligram (1,6 milligram om de är gravida, 1,7 milligram om de ammar barn) och män 1,3–1,7 milligram.

Brist på riboflavin yttrar sig som irriterande sprickor i mungiporna, munvinkelragader, som kan botas med B-vitamintabletter med B2. I livsmedel finns riboflavin mest i lever, njure, mjölk, fil och yoghurt. Fem–sju deciliter mjölkprodukt tillsammans med annan mat täcker dagsbehovet för de flesta människor. Ost är en sämre källa – för att täcka dagsbehovet med enbart ost får man äta nästan ett halvt kilogram ost per dag. Mesost har dock högre riboflavininnehåll.

När riboflavin används som livsmedelsfärgämne har det E-nummer 101.

Referenser 

Flaviner
B-vitaminer
Livsmedelsfärgämnen
Jabir al-Ahmad al-Jabir as-Sabah

Jabir al-Ahmad al-Jabir as-Sabah (arabiska: جابر الأحمد الجابر الصباح), född  29 juni 1926, död 15 januari 2006, var regerande emir i Kuwait (landets statsöverhuvud) från 31 december 1977 till sin död. Han hade tretton fruar, 21 söner och 18 döttrar.

Han blev utbildad i hemmet.

Från slutet av 1940 var han starkt engagerad i Kuwaits oljeindustri, med poster som minister i olika departement. Premiärminister i Kuwait 1965–1978. Jabir as-Sabah efterträdde Sabah III al-Salim al-Sabah som emir.

När Irak invaderade Kuwait den 2 augusti 1990, flydde Jabir as-Sabah och emirfamiljen till grannlandet Saudiarabien där de levde i exil. Den 26 februari 1991 befriades Kuwait av USA efter Gulfkriget och de irakiska ockupationsstyrkorna fördrevs. Den 14 mars samma år återvände emiren till hemlandet. 

Politiska spänningar kännetecknade Jabir as-Sabahs tid som emir. Landet var då ett av de rikaste i världen, och hade mycket begränsad fattigdom, men krav på en mer utvecklad demokrati, rättigheter för kvinnor samt författningsändringar framfördes under hans sista år som emir.

Jabir as-Sabahs hälsa försämrades betydligt efter en hjärnblödning 2001. Under sin regeringstid överlevde han flera mordförsök. Han efterträddes av Saad al-Abdullah as-Salim as-Sabah

Källor

Externa länkar 
 Iraqi News Biography

Kuwaits emirer
Födda 1926
Avlidna 2006
Män
Storkorset av Hederslegionen
Lista över fotbollsanläggningar

Detta är en lista över fotbollsanläggningar.

A
Allianz Arena
Amsterdam ArenA
Anfield
AOL Arena
Arena AufSchalke
Arsenal Stadium
AWD Arena

B
Badenova-Stadion
BayArena
Behrn Arena
Berlins Olympiastadion
Borussia-Park
Borås Arena
Brann Stadion
Bårsta IP

C
Camp Nou
Celtic Park
City of Manchester Stadium

D
DKB-Arena

E
Elland Road
Emirates Stadium
Estadio Alberto J. Armando (La Bombonera)
Estádio do Dragão
Estádio Mário Filho (Maracanã)
Estádio Santiago Bernabéu
Estádio Vicente Calderon
Estádio José Alvalade

F
Feijenoord Stadiun (De Kuip)
Frankenstadion
Fredriksskans IP
Friends Arena
Fritz-Walter-Stadion

G
Gamla Ullevi
Goodison Park
Gottlieb-Daimler-Stadion

H
Hampden Park
Helsingfors Olympiastadion
Hillsborough Stadium
Home Depot Center

I
Ibrox Stadium
Idrottsparken

L
Landskrona IP
Lerkendal stadion

M
Malmö stadion
Millennium Stadium
Multifunktionsarena
Münchens Olympiastadion

N
Nyavallen

O
Old Trafford
Olympia

P
Parc des Princes
Philips Stadion

R
Rambergsvallen
RheinEnergieStadion
Roms Olympiastadion
Ruhrstadion
Ryavallen
Råsunda stadion

S
Schüco Arena
Skytteholms IP
St James' Park
Stade de France
Stadio delle Alpi
Stadio Giuseppe Meazza (San Siro)
Stadio San Nicola
Stadio San Paolo
Stadion am Bruchweg
Stadion
Stadium of Light
Stamford Bridge
Stanley Park Stadium
Stockholms Olympiastadion
Studenternas IP
Söderstadion

U
Ullevaal Stadion
Ullevi

V
Villa Park
Volkswagen Arena
Vångavallen

W
Wembley Stadium
Weserstadion
Westfalenstadion
White Hart Lane

Ö
Örjans vall

Alfabetiska listor
Anläggningar
Listor med anknytning till fotboll
Skottkärran

Skottkärran är en samlagsställning där kvinnan ligger på mage på till exempel ett bord och den andra står bakom, mellan personens särade ben, och för in fingrar, dildo eller penis i slidan bakifrån. Den liknar på det sättet hundställningen, med skillnaden att kvinnan här ligger ner.

Se även
Lista över samlagsställningar

Referenser 

Samlagsställningar