kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sheridan County

Sheridan County kan syfta på flera olika countyn i USA

 Sheridan County, Kansas
 Sheridan County, Montana
 Sheridan County, Nebraska
 Sheridan County, North Dakota
 Sheridan County, Wyoming
Teton County

Teton County kan syfta på flera olika countyn i USA

 Teton County, Idaho
 Teton County, Montana
 Teton County, Wyoming
Valley County

Valley County kan syfta på flera olika countyn i USA

 Valley County, Idaho
 Valley County, Montana
 Valley County, Nebraska
Lagerordningen

Lagerordningen (Laurales) är en ordning av gömfröväxter. Den tillhör varken de enhjärtbladiga växterna eller trikolpaterna, utan är placerad i undergruppen magnoliider. I Laurales finns mellan 2 500 och 2 800 arter i 85–90 släkten. Växterna är träd och buskar. De flesta är tropiska eller subtropiska, men några få släkten finns i tempererade områden.

De äldsta fossila fynden av Laurales är från undre krita. Det är möjligt att en av orsakerna till ordningens mycket varierande morfologi är att den funnits mycket länge. I nutid finns ingen gemensam morfologisk egenskap hos samtliga arter i ordningen. Att gemensamma egenskaper saknas har orsakat många diskussioner mellan botaniker angående klassificeringen av familjer och släkten i Laurales. Enligt Angiosperm Phylogeny Group, som baserar sin klassificering på DNA-analyser, ingår följande familjer:
 Atherospermataceae
 Boldoväxter (Monimiaceae)
 Gomortegaceae
 Hernandiaceae
 Kryddbuskeväxter (Calycanthaceae)
 Lagerväxter (Lauraceae)
 Siparunaceae

Även i det äldre Cronquistsystemet ingick dessa familjer, men Atherospermataceae och Siparunaceae ingick i boldoväxterna. Därutöver ingick Amborellaceae, som nu är oplacerad och som tros vara släkt med samtliga övriga familjer i gömfröväxterna. Ibland anges att Amborellaceae kan utgöra en egen ordning, Amborellales. Cronquist inkluderade även Trimeniaceae i Laurales, men den är nu placerad i Austrobaileyales.

Angiospermae
Ola Magnell: 1974–1987

Ola Magnell: 1974–1987 är ett samlingsalbum med låtar från Ola Magnells album på skivbolaget Metronome. Utgivet på CD 1994.

Låtlista
Där inte annat anges är låtarna skrivna av Ola Magnell.
"Nya perspektiv" - 3:29
"Kliff" - 3:14
"När jag dör" - 2:04 (Loudon Wainwright III/Magnell)
"Min häst har blivit sjuk" - 4:43
"Ungmön dansar" - 3:15
"Påtalåten" - 3:13
"Rulltrappan" - 3:57
"Vällingklockan" - 3:27
"Pappa" - 5:54
"Sångerna vrenskas" - 4:40
"I min fantasi" - 3:59
"Molande blues" - 3:39
"Vargarnas vår" - 5:05
"På älvors vis" - 3:44
"Jag fryser (på dej)" - 4:54
"Trasten" - 5:38
"Lyckans länder" - 3:48
"Malvina utan mörker" - 4:43

Källor

Fotnoter 

Album av Ola Magnell
Samlingsalbum 1994
Svenska samlingsalbum
Album utgivna på Metronome
Magnoliaordningen

Magnoliaordningen (Magnoliales) är en ordning av gömfröväxter. Den tillhör varken de enhjärtbladiga växterna eller trikolpaterna, utan är placerad i undergruppen magnoliider. I nyare klassificeringssystem ingår följande familjer:
 Degeneriaceae
 Eupomatiaceae
 Himantandraceae
 Kirimojaväxter (Annonaceae)
 Magnoliaväxter (Magnoliaceae)
 Muskotväxter (Myristicaceae)

I det äldre Cronquistsystemet ingick förutom ovanstående även vitkanelväxter och drimysväxter (nu i Canellales), Austrobaileyaceae (nu i Austrobaileyales) samt Lactoridaceae (nu i Piperales).

Angiospermae
Ma Växtindex
Guldkorn (album av Ola Magnell)

Guldkorn är samlingsalbum med låtar från Ola Magnells album på skivbolaget Metronome, utgivet på CD 2000. Innehållet på skivan är i stort sett identiskt med Ola Magnell: 1974–1987.

Låtlista
Där inte annat anges är låtarna skrivna av Ola Magnell.
"Kliff" - 3:14
"Nya perspektiv" - 3:29
"När jag dör" - 2:04 (Loudon Wainwright III/Magnell)
"Min häst har blivit sjuk" - 4:43
"Ungmön dansar" - 3:15
"Påtalåten" - 3:13
"Rulltrappan" - 3:57
"Vällingklockan" - 3:27
"Pappa" - 5:54
"Sångerna vrenskas" - 4:40
"I min fantasi" - 3:59
"Höstkänning" - 4:02
"Vargarnas vår" - 5:05
"På älvors vis" - 3:44
"Tomma tunnor" - 5:08
"Trasten" - 5:38
"Lyckans länder" - 3:48
"Malvina utan mörker" - 4:43

Källor

Fotnoter 

Album av Ola Magnell
Guldkorn-serien
Samlingsalbum 2000
Album utgivna på Metronome
Pepparordningen

Pepparordningen (Piperales) är en ordning av gömfröväxter. Den tillhör varken de enhjärtbladiga växterna eller trikolpaterna, utan är placerad i undergruppen magnoliider. I nyare klassificeringssystem ingår följande familjer:
 Hydnoraceae
 Lactoridaceae
 Pepparväxter (Piperaceae)
 Piprankeväxter (Aristolochiaceae)
 Ödlesvansväxter (Saururaceae)

I det äldre Cronquistsystemet var även Chloranthaceae placerad i Piperales, men den är numera inte indelad i någon ordning.

Angiospermae
Pi Växtindex
Kalmusar

Kalmusar (Acorus) är ett släkte av enhjärtbladiga växter. Släktet ingick tidigare i familjen kallaväxter (Araceae) men nyare fylogeni placerar det i den egna familjen kalmusväxter (Acoraceae) och ordningen Acorales, där det är det enda släktet. Det finns olika uppgifter om hur många arter släktet totalt innehåller, men antalet överskrider inte tio.

Kalmusarna kommer ursprungligen från Nordamerika och norra och östra Asien men har odlats länge i södra Asien och Europa och blivit naturaliserade där. I Sverige finns endast en art, kalmus. 

Växterna är städsegröna och gräslika. I naturen växer de nära vatten eller i andra fuktiga områden. Blommorna växer i kolvar som är mellan 4 och 10 centimeter långa. Hos några arter innehåller bladen eteriska oljor och de torkade bladen doftar sött. Under medeltiden skar man torkade blad i småbitar och strödde ut på golven, dels för doften och dels för att man trodde att det skyddade mot pest.

Referenser

Externa länkar
Den virtuella floran - Kalmusar

Kalmusväxter
Svaltingordningen

Svaltingordningen (Alismatales) är en ordning av enhjärtbladiga växter. Ordningen omfattar omkring 3 780 arter i 13 familjer och dessa växter finns över hela världen. De flesta är örtartade och inte suckulenta och växer oftast i fuktiga omgivningar. 

Tidigare (fram till 2012-11-21) har svaltingordningen varit inordnad i klassen Gömfröväxter (Magnoliophyta).

Familjer 
Följande familjer tillhör svaltingordningen enligt Catalogue of life:
 Bandtångsväxter (Zosteraceae)
 Blomvassväxter (Butomaceae)
 Cymodoceaceae
 Dybladsväxter (Hydrocharitaceae)
 Kallaväxter (Araceae)
 Kallgräsväxter (Scheuchzeriaceae)
 Kärrliljeväxter (Tofieldiaceae)
 Nateväxter (Potamogetonaceae)
 Natingväxter (Ruppiaceae)
 Neptunigräsväxter (Posidoniaceae)
 Svaltingväxter (Alismataceae)
 Sältingväxter (Juncaginaceae)
 Vattenaxväxter (Aponogetonaceae)

I det äldre Cronquistsystemet ingick endast svaltingväxter, blomvassväxter och nymfblommeväxter i Alismatales. Övriga familjer var utspridda i andra ordningar. Detta resulterade emellertid i polyfyletiska grupper, vilket åtgärdats genom att samla familjerna i Alismatales istället.

Familjen Petrosaviaceae har ingått i Alismatales, men det är oklart hur nära släkt den är med övriga familjer. Den är nu inte placerad i någon ordning. Tidigare fanns även en ordning Arales, men familjerna i den ingår nu i Alismatales och därmed är kallaväxterna den största familjen i ordningen med över 2 000 arter i omkring 100 släkten. Övriga familjer innehåller sammanlagt endast omkring 500 arter.

Källor

Externa länkar 

Enhjärtbladiga växter
Monocotyledonae
Jamsordningen

Jamsordningen (Dioscoreales) är en ordning av enhjärtbladiga växter med drygt 900 arter i omkring 25 släkten i tre familjer. Det mest kända familjen är troligen jamsväxterna (Dioscoreaceae), med olika arter av jams.

I det äldre Cronquistsystemet var jamsväxterna placerade i Liliales och Burmanniaceae i Orchidales, en ordning som inte finns längre.

Enhjärtbladiga växter
Dioscoreales
Citronmeliss-släktet

Citronmeliss-släktet (Melissa) är ett växtsläkte med fem arter i familjen kransblommiga växter. Melissorna är fleråriga örter. Släktnamnet Melissa kommer från ett grekiskt ord som betyder bi och syftar på att blommorna är rika på nektar som drar till sig bin. Den vanligaste odlade arten är citronmeliss, som också blivit naturaliserad på många ställen i världen.

Citronmeliss-släktets stjälkar är fyrkantiga, liksom alla kransblommiga växter. Bladen är motsatta och vanligen ovala eller hjärtformade. Vid beröring avger de citrondoft. Blommorna är vita eller gulvita.

Någon Melissa-art ingår som en del av naturläkemedlet Valerina Natt.

Odling
Citronmeliss-släktets arter är relativt frosthärdiga. De vill helst växa i fullt solljus, möjligen med lätt skugga varma sommardagar. De föredrar lätt fuktig, väldränerad jord. Frösådd ska ske tidigt på våren. Ej frökonstanta sorter kan förökas genom delning av plantor eller med sticklingar.

Externa länkar
Den virtuella floran - Melissor

Kransblommiga växter
Pandanales

Pandanales är en ordning av enhjärtbladiga växter som är träd, buskar, lianer och örter. Av vissa arters blad görs korgar och tyg. 

I nyare klassificeringssystem ingår följande familjer:
 Panamapalmer (Cyclanthaceae)
 Skruvpalmer (Pandanaceae)
 Stemonaceae
 Triuridaceae
 Velloziaceae

I det äldre Cronquistsystemet ingick endast skruvpalmerna i Pandanales. Panamapalmerna var placerade i en egen ordning, Cyclanthaceae och Triuridaceae ingick i ordningen Triuridales. Stemonaceae och Velloziaceae ingick i Liliales.

Enhjärtbladiga växter
Monocotyledonae
Himmelsblomsordningen

Himmelsblomsordningen (Commelinales) är en ordning i undergruppen commelinider av enhjärtbladiga växter. Sammansättningen av den här ordningen har varierat genom åren. Enligt Angiosperm Phylogeny Group ingår följande familjer:
 Hanguanaceae
 Himmelsblommeväxter (Commelinaceae)
 Kängurutassväxter (Haemodoraceae)
 Philydraceae
 Vattenhyacintväxter (Pontederiaceae)

I det äldre Cronquistsystemet ingick himmelsblommeväxterna, men inte de övriga familjerna ovan. Däremot ingick även Rapataceae, Xyridaceae och Mayacaceae.

Enhjärtbladiga växter
Monocotyledonae
King Kong på skräckens ö

King Kong på skräckens ö (), i Japan  är en japansk-amerikansk samproducerad Kaijufilm, regisserad av Ishiro Honda. Den hade biopremiär i Japan den 22 juli 1967 och i USA den 19 juni 1968.

Handling
I filmen Kidnappas King Kong från sin ö av Doktor Wu, som vill tvinga honom att gräva fram den radioaktiva materien X på Nordpolen. King Kong lyckas dock rymma, och simmar från nordpolen till Tokyo där han utkämpar en kamp mot Doktor Wus robot Mekani Kong.

Källor

Fotnoter

Amerikanska filmer 1967
King Kong-filmer
Amerikanska filmer baserade på TV-serier
Tokyo på film
Dinosaurier på film
Filmer i regi av Ishiro Honda
Robotar på film
Arktis på film
Toho tokusatsu
Filmer från Toho
Filmer från Universal Studios
Engelskspråkiga filmer
WP:Projekt Japan
Japanska filmer baserade på TV-serier
Japanska filmer 1967
Doug Sampson

Doug Sampson, född 30 juni 1957 i Hackney, East London, var den tredje trummisen i Iron Maiden.

Han var medlem i bandet när de skrev skivkontrakt, men ersattes bara några veckor senare av Clive Burr. Doug Sampson spelade i bandet mellan 1977 och 1979, och han var även medlem Iron Maidens föregångare Smiler. Hans trummande kan höras på The Soundhouse Tapes, på de fyra låtarna från Friday Rock Show Session som finns på samlingsalbumet Eddie's Archive och på singeln Running Free, där han spelar på B-sidan, Burning Ambition.

Brittiska metalmusiker
Män
Födda 1957
Levande personer
Heavy metal-trummisar
Tony Parsons (gitarrist)

Tony Parsons var gitarrist i Iron Maiden i slutet av 1979. Parsons var bara med i bandet i 10 veckor, och han var bara en i raden av flera gitarrister som gjorde korta inhopp i Iron Maiden. Han hann dock göra en inspelning med bandet, en radioshow som senare släpptes på samlingsalbumet Eddie's Archives

Brittiska gitarrister
Män
Födda 1953
Levande personer
Stalker (film)

Stalker (diakritiskt tecknad ) är en sovjetisk allegorisk SF-film från 1979 i regi av Andrej Tarkovskij. Filmen är baserad på science fiction-romanen Picknick vid vägkanten från 1972 av bröderna Arkadij och Boris Strugatskij.

Handling 
Stalkern (Aleksandr Kajdanovskij) arbetar som vägvisare och leder en författare (Anatolij Solonitsyn) och en vetenskapsman (Nikolaj Grinko) in i den mystiska Zonen, en plats där många underliga företeelser sker och ett felsteg kan betyda döden. I en bunker i Zonen sägs Rummet finnas, ett rum som sägs uppfylla alla ens innersta önskningar.

Rollista 
 Aleksandr Kajdanovskij – Stalker (Ста́лкер, Stálker)
 Anatolij Solonitsyn – Författaren (Писа́тель, Pisátiel’)
 Alisa Frejndlich – Stalkers fru (жена́ Ста́лкера, zjená Stálkera)
 Nikolaj Grinko – Professorn (Профе́ссор, Proféssor)
 Natasha Abramova – Martýsjka, Stalkers dotter (Марты́шка, дочь Ста́лкера, Martýsjka, dotj’ Stálkera)
 Faime Jurno – Författarens kvinnliga samtalspartner (собесе́дница Писа́теля, sobesédnitsa Pisátielja)
 Evgenij Kostin – Ljúger, kafé-ägaren (Лю́гер, хозя́ин кафе́, Ljúger, choziáin kafé)
 Raimo Rendi – Patrullenade polis (патру́льный полице́йский, patrúl'nyj politsiéjskij)

Okrediterade 
 Sergej Jakovlev – Professorns röst (го́лос Профе́ссора, gólos Proféssora)
 Vladimir Zamansky – Professorns telefonsamtalspartner (телефо́нный собесе́дник Профе́ссора, telefónnyj sobesédnik Proféssora)

Om filmen 
Stalker spelades in på olika platser i Baltikum  i starkt giftiga miljöer bland gamla nedlagda fabriker och vattenkraftverk (Jägala vattenenergiverk och Linnamäe vattenenergiverk). Flera av de medverkande i filmen har senare dött i cancer, bland andra regissören, vilket kan ha påverkats av inspelningen av Stalker. Filmen hade premiär sju år före Tjernobylolyckan, då säkerheten var låg kring radioaktivt förgiftade områden i Sovjetunionen.

Ett utkast av filmens manus omarbetades till en bok kallad Stalker.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 1979
Filmer i regi av Andrej Tarkovskij
Filmmusik av Eduard Artemjev
Sovjetiska dramafilmer
Sovjetiska science fiction-filmer
Järnväg på film
Sovjetiska filmer baserade på böcker
Filmer baserade på ryska romaner
Filmatiseringar efter sovjetiska upphovsmän
Barry Graham

Barry Graham Purkis, även kallad Thunderstick,  född 1954, är en brittisk trummis känd från NWOBHM-bandet Samson och för att ha spelat trummor en kort period 1977 i Iron Maiden.

Biografi 
Iron Maiden 
Thunderstick genomförde ett fåtal konserter med Iron Maiden under 1977. Han fick ta över trummorna då Ron Matthews hastigt hade lämnat gruppen. Graham ersattes i sin tur 1978 av Doug Sampson.

Samson 
Thunderstick blev NWOBHM-bandet Samsons trummis 1977 tillsammans med dess grundare gitarristen Paul Samson samt basisten Chris Aylmer. Inför debutalbumet Survivors 1979 hade bandet rekryterat Bruce Dickinson under namnet "Bruce Bruce" som sångare. Barry "Thunderstick" Graham hade under livespelningarna en heltäckande ansiktsmask och spelade ofta i en bur som monterades upp på scenen. Efter ett andra album, Head On 1980, lämnade Thunderstick Samson året därpå. En bidragande orsak var att bandet hade fått dålig publicitet av att Thunderstick med sin mask förknippades med den då fruktade "Cambridge-våldtäktsmannen".

Vid Samsons återföreningar 1991 och 1999 uppträdde Graham än en gång som Thunderstick.

 Thunderstick 
Bandet Thunderstick bildades 1982 med sångerskan Vinnie Munro, gitarristerna Neil Hay och Ben K. Reeve samt basisten Colin Heart, utöver Barry Graham på trummor. Reeve bytte senare till bas när Heart och Munro slutade och ersattes av Anna Marie Carmella Borg och gitarristen Cris Martin. Innan första fullängdsalbumet Beauty & the Best gavs ut 1984, hade dessa två i sin tur ersatts av Jodee Valentine respektive Bengt Sorenssen. Ett andra album, Don't Touch, I'll Scream, spelades in men gavs aldrig ut. Bandet upphörde därefter men återuppstod 1988 för att något år senare åter läggas ner.

Diskografi 
Med Samson 
 Survivors (1979)
 Head On (1980)

Med Thunderstick 
 Feel Like Rock n' Roll (EP) - 1983
 Beauty & the Best - 1984
 Don't Touch, I'll Scream

Referenser

Externa länkar
Heaven and Hell Records: Thunderstick

Brittiska trummisar
Heavy metal-trummisar
Män
Födda 1954
Levande personer
Gräsordningen

Gräsordningen (Poales) är en ordning i undergruppen commelinider av enhjärtbladiga växter. I ordningen ingår den mycket stora familjen gräs och andra familjer som är släkt med denna. Poales finns över hela världen och växterna är nästan enbart örtartade. Blommorna är vanligen små och vindpollinerade. Fröna innehåller oftast stärkelse.

Många arter i ordningen har mycket stor ekonomisk och ekologisk betydelse. Den ekonomiskt absolut viktigaste familjen är gräs där bland annat veten, majs och ris ingår. 

Uppskattningsvis kommer Poales ursprungligen från Sydamerika där de uppstod för nära 115 miljoner år sedan. De äldsta kända fossilen omfattar pollen och frukter som har daterats till krita.

Klassificering
Enligt nyare klassificeringssystem ingår 18 familjer med omkring 850 släkten och över 20 000 arter. De mest artrika familjerna är gräs (12 000 arter), halvgräs (5 000 arter), ananasväxter (1 700 arter) och ullknappsväxter (1 150 arter). 
 Ananasväxter (Bromeliaceae)
 Anarthriaceae
 Centrolepidaceae
 Ecdeiocoleaceae
 Flagellariaceae
 Gräs (Poaceae)
 Halvgräs (Cyperaceae)
 Hydatellaceae
 Joinvilleaceae
 Kaveldunsväxter (Typhaceae)
 Mayakaväxter (Mayacaceae)
 Rapateaceae
 Restionaceae
 Sparganiaceae
 Thurniaceae
 Tågväxter (Juncaceae)
 Ullknappsväxter (Eriocaulaceae)
 Xyridaceae

I det äldre Cronquistsystemet motsvarades Poales ungefär av ordningen Restionales, förutom att gräsfamiljen var placerad i Cyperales.

Enhjärtbladiga växter
Monocotyledonae
Chinijoarkipelagen

Chinijoarkipelagen är en arkipelag i den nordostligaste delen av ögruppen Kanarieöarna i Atlanten utanför Afrikas nordvästra kust.

Arkipelagens öar  
Alegranza
La Graciosa
Montaña Clara
Roque del Este
Roque del Oeste

Öarna har bildats genom vulkanutbrott och klassades 1986 som naturskyddsområde. 1994 klassificerades öarna även som skyddat fågelreservat.

Den totala ytan är 192,7 kvadratkilometer och på öarna bor 630 människor (2004). Arkipelagen är en del av kommunen Teguise på Lanzarote i provinsen Las Palmas.

Öar i Kanarieöarna
Spaniens ögrupper
W.E.B. Du Bois

William Edward Burghardt "W.E.B." Du Bois, född 23 februari 1868 i Great Barrington, Massachusetts, död 27 augusti 1963 i Accra i Ghana, var en amerikansk (tillämpad) sociolog, historiker, medborgarrättsaktivist, panafrikanist, författare och redaktör. Du Bois var personlig vän till Franklin D. Roosevelt och deltog som officiellt inbjuden observatör när FN bildades i San Francisco år 1945. Dessutom var Du Bois stor inspirationskälla för Malcolm X.

Biografi 
Du Bois studerade först vid Fisk University, därefter vid universitetet i Berlin och slutligen vid Harvard, där han blev förste afroamerikan som promoverades till filosofie doktor vid detta universitet år 1895. Hans doktorsavhandling The Suppression of the African Slave Trade blev första volym i den nya serien Harvard Historical Series. 

År 1905 samlade Du Bois 29 svarta ledare i Niagara Falls i Kanada och startade där rörelsen Niagara Movement. Den undvek att öppet kritisera dåtidens självklare svarte ledare Booker T. Washingtons politik. Rörelsen fick 33 underavdelningar i USA och höll årskongresser på sådana historiska platser som Faneuil Hall i Boston och Harpers Ferry. Den vann dock inte mycket terräng bland svarta. Rörelsen hade urusel ekonomi och upplöstes år 1910. Ur denna organisation föddes den mer framgångsrika National Association for the Advancement of Colored People (NAACP). Där blev Du Bois chef för avdelningen för forskning och publicitet; redaktör för dess tidskrift Crisis. Hans samarbete med Pan-African Congress och hans stöd för förslagen om skilda svarta samhällen ledde dock till en brytning med NAACP under 1930-talet. Efter andra världskriget förespråkade han socialismen och fredsrörelsen. I slutet av sitt liv blev Du Bois medlem i amerikanska kommunistpartiet, och utvandrade till Ghana.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

Medborgarrättsaktivister
Amerikanska kommunister
Amerikanska historiker under 1900-talet
Forskare från Massachusetts
Personer från Berkshire County, Massachusetts
Födda 1868
Avlidna 1963
Män
Panafrikanister
Harlemrenässansen
Alumner från Fisk University
Amerikanska människorättsaktivister
Alumner från Harvard College
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Färgdjup

Färgdjup är en definition av hur många bitar som en dator använder för representera färger som visas på en bildskärm. Vanligast förekommande idag är 16 bitar ("high color") och 24 bitar ("true color"), vilket motsvarar ett färgomfång på 65 536 respektive 16 777 216 färgnyanser. Ett annat vanligt angivet färgdjup är 32 bitar, men det är en i allmänhet oegentlig beteckning eftersom antalet möjliga färger som kan visas även i det fallet vanligtvis inte är större än för 24 bitar. De övriga åtta bitarna används antingen inte alls eller används för en alfakanal som beskriver transparens. Det finns dock ett fåtal bildskärmar som kan visa äkta färgnyanser motsvarande 30 bitars färgdjup (deep color), men de är sällsynta. I olika typer av mjukvara är stödet bättre, exempelvis har senare versioner av Adobe Photoshop fullt stöd för 30 bitars färg, och detsamma gäller QuickDraw som ingår i Apples operativsystem Mac OS X.

Äldre maskiner samt små portabla enheter kan vara begränsade till åtta bitars färgdjup, det vill säga 256 färgnyanser. Dessa färger är normalt inte fasta eller förutbestämda, utan väljs vid varje givet tillfälle ut av enheten bland alla de färger som kan representeras av 24 bitars färgdjup. Således kan enheten visa precis vilken färg som helst av de 16 777 216 färgnyanserna även med åtta bitars färgdjup, men den kan inte rita upp fler än 256 av dem samtidigt. Ett sådant urval av 256 färger brukar benämnas palett.

Det finns flera faktorer som begränsar färgdjupet. Dels fysiska förutsättningar hos den bildskärm som används (inte ett problem för moderna persondatorer men väl för mobiltelefoner), men även grafikprocessorns snabbhet samt storleken på grafikminnet. Ju större färgdjup, desto mer data måste grafikprocessorn behandla per tidsenhet och desto mer minne krävs för att kunna lagra hela bilden.

Se även 
 Färgsystem
 Z-buffer

Datorgrafik
Mariss Jansons

Mariss Jansons, född 14 januari 1943 i Riga, död 1 december 2019 i Sankt Petersburg, var en lettisk dirigent.

Mariss Jansons utbildade sig i violin och piano samt i dirigentyrket vid Musikkonservatoriet i Leningrad. År 1969 kom han till Österrike där han bland annat studerade hos dirigenten Herbert von Karajan. 

Mariss Jansons ledde 1979–2000 Oslo filharmoniska orkester. Under sina år i Oslo påpekade Jansons vid upprepade tillfällen de usla akustiska förhållandena i hemmaarenan Oslo Konserthus. Stundom rådde även brist på repetitionslokaler. Trots svårigheterna ledde Jansons Oslofilharmonin till stora internationella framgångar och orkestern kontrakterades av skivbolaget EMI för inspelning av många standardverk på den klassiska repertoaren, bland annat Stravinskijs Petrusjka och Våroffer. Från 1997 ledde Jansons samtidigt Pittsburgh Symphonie Orchestra. Sedan 2003 har Jansons varit chefsdirigent för Bayerska Radions Symfoniorkester där han efterträdde Lorin Maazel. År 2004 utnämndes han till chefsdirigent för Concertgebouworkestern i Amsterdam, en befattning han innehade till och med 2015. 

År 1996 drabbades Mariss Jansons av en hjärtattack och segnade ned under ett av Oslofilharmonins framföranden av Giacomo Puccinis La Bohème. Dock repade han sig och ledde förutom den Bayerska radions orkester olika orkestrar världen över. Nyårsdagen 2006, 2012 och 2016 dirigerade han orkestern vid den årliga nyårskonserten på Wiener Musikverein i Wien i Österrike.

Jansons bedrev aktiv undervisning, talade i radio och TV. Sedan 1995 arbetade han i S: t Petersburg-konservatoriet där han undervisade,  ledde och hanterade elev-symfoniorkestern.

Utmärkelser

Källor

Noter

Lettiska dirigenter
Män
Födda 1943
Avlidna 2019
Storofficerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Personer från Riga