kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Larry Wall

Larry Wall, född 27 september 1954 i Duncan, British Columbia, Kanada, är en kanadensisk-amerikansk programmerare, lingvist och författare. Han är mest känd för att 1987 ha skapat programspråket Perl.

Historia 
Larry Wall är från grunden utbildad lingvist. På universitetet gick han en fyraårig utbildning som tog honom åtta år. Det han tog examen i var något han hade satt ihop själv och som han kallar naturliga och artificiella språk. Universiteten han gått på är University of California/Berkeley och University of California/Los Angeles. Han säger sig själv vara hälften lingvist och hälften programmerare.

Innan han påbörjade arbetet med Perl hade han större delen av sitt liv arbetat som systemprogrammerare. För att underlätta arbetet utvecklade han olika verktyg. Bland dem, några program som fått stor spridning. Ett av dessa är rn som är en nyhetsläsare för Usenet news. Den stora fördelen med rn när det kom, var att man kunde välja vilken sorts inlägg man ville läsa och på det sättet spara den tidsåtgång det snabbt växande Usenet news orsakade.

När Larry höll på med utvecklingen av rn dök det upp ett litet problem då han skulle skicka ut uppgraderingar av programmet. Med ett redan befintligt program som heter diff kunde han få ut de senaste ändringarna han gjort och skicka dem till användarna, men få av dem orkade uppgradera rn eftersom de i sådana fall hade varit tvungna att göra det för hand.

Larry utvecklade då programmet patch som automatiserade uppgraderingsprocessen hos användaren, och därmed kunde ingen skylla på att det tog tid att uppgradera rn. Programmet patch fick snabbt spridning bland programvaruutvecklare världen över.

Som systemutvecklare och underhållare av system arbetade Larry Wall ofta med skalskript men också med programspråk för att underlätta sitt arbete. Fördelen med att skriva skalskript var att det gick snabbt och att de var lätta att ändra i, eftersom de vid varje körning tolkas på nytt. Nackdelen var att de hade många begränsningar som programspråken inte hade. Det fanns heller inget språk som på ett bra sätt kunde manipulera stora mängder text.

Efter att Larry Wall på företaget Unisys fick i uppdrag att lösa en uppgift där skalskript inte räckte till och han inte orkade skriva ett helt nytt verktyg, började han istället skriva på ett helt nytt programspråk som efter ett tag kom att kallas Perl.

De företag han arbetat på är Unisys, Jet Propulsion Laboratory, NetLabs, Seagate och numera bokförlaget O'Reilly & Associates Inc., där han leder den framtida utvecklingen av Perl.

Böcker 
Programming Perl (1991)Programming Perl, andra upplagan (1996)
Perl Resource Kit -- UNIX Edition (1997)Programming Perl, tredje upplagan (2000)

Källor

Externa länkar 
Larry Walls personliga webbplats

Kanadensiska författare
Kanadensiska lingvister
Kanadensiska programmerare
Födda 1954
Män
Levande personer
Alumner från University of California, Berkeley
Alumner från University of California, Los Angeles
Ferde Grofé

Ferdinand Rudolph von Grofé (vanligen känd som Ferde Grofé), född den 27 mars 1892 i New York, död 
den 3 april 1972 i Santa Monica, Kalifornien, var en amerikansk tonsättare, pianist och arrangör.

Grofé verkade under hela 1920-talet inom Paul Whitemans berömda dans- och showorkester, där han bland annat orkestrerade Gershwins Rhapsody in Blue för dess uruppförande 1924. Han komponerade också flera stycken för orkestern, ofta i "jazzsymfonisk" stil (till exempel Metropolis och Mississippi Suite).

Från 1930-talet verkade Grofé som lärare vid Juilliard School of Music och komponerade en lång rad symfoniska verk, av vilka hans Grand Canyon-svit för orkester (1931) torde vara den mest berömda.

Många av Grofés verk innehåller ovanliga, icke-musikaliska element, som ljudet från bergborrmaskiner och sirener.

Orkesterverk av Grofé
Mississippi (A Tone Journey) (1926)
Grand Canyon Suite (1931)
Tabloid Suite (1931)
Killarney (An Irish fantasy) (1934)
Hollywood ballet (1935)
Rudy Valley Suite (1935)
Symphony in Steel (1935)
A Day on the Farm (1936)
Kentucky Derby Suite (1938)
Tin Pan Alley (The melodic Decades) (1938)
Going to Press (1938)
Cafe Society, ballet (1939)
Biography of an American (1943)
Atlantic Crossing (1950)
Lincoln's Gettysburg Address (1954)
Hudson River Suite (1956)
Death Valley Suite (1957)
Valley of Enchantment (1959)
Niagara Falls Suite (1960)
World's Fair Suite (1963)
Hollywood Suite (1965)
Virginia City (1968)

Källor

Amerikanska kompositörer
Amerikanska pianister
Födda 1892
Avlidna 1972
Män
Musiker från New York
Orkneyinga saga

Orkneyinga saga är en isländsk saga av okänd upphovsman, nedtecknad på 1200-talet om Orkneyöarna under Norges regeringstid mellan 800- och 1200-talen.

Sagan innehåller bland annat historien om kung Nor, som till fots och skidande beger sig ut för att söka sin syster Goe som blivit bortrövad för tre vintrar sedan i sitt hem i Kvenland. Med stort manskap färdas han norrut, förtrollas av arga samer som förbjuder honom korsa landet så de mister vettet och flyr ifrån strid, erövrar och gör sig till kung i flera delar av Norge, men utan att finna sin syster. Där träffar han sin bror Gor, som också sökt efter Goe men till sjöss på alla öar i Östersjön och till sist i Danmark. Men inte heller han hittar henne.

Nor beger sig vidare och kommer till en plats som kallas Hedemarken, där han finner att systern är bortrövad och bortgift av kungen Rolf från Berg. Han vill direkt ha tvekamp och båda slåss länge utan att börja blöda. Men ingen vinner och det blir till slut förlikning. Nor får Rolfs syster till maka, och Rolf fick behålla Goe. Efter detta fortsätter han sina erövringar och lägger under sig hela Norveg (Norge).

Berättelsen finns översatt till svenska som Orknöjarlarnas saga av Ingegerd Fries.

Litteratur 
 Fries, Ingegerd (2006) Orknöjarlarnas saga. Möklinta: Gidlund.

Externa länkar 
 Orkneyinga saga i dansk översättning

Kungasagor
Orkneyöarna
Kvänland

Kvänland, ibland Kvenland, var benämningen på ett område i norra delen av nuvarande Sverige och Finland där kväner levde (åtminstone under medeltiden). Det brukar identifieras med området runt Bottenviken i Norrbottens län och finska Österbotten. Mer specifikt handlar det ofta om norra delen av Österbotten eller landet vid den innersta delen av Bottniska viken.

Historik
Den nordnorske resenären Ottar från Hålogaland från Tromsø beskriver på 890-talet e.kr. ett område benämnt Kvänland, norr ovan ödemarkerna, som sträckte sig åt söder på båda sidor av Bottenviken.

I slutet av 1150-talet skrev den isländske abboten Nikulás Bergsson att det norrut från Värmland finns "två Kvænland", som sträcker sig till norra Bjarmaland.  

Den första mycket precisa definitionen på Kvänland får man först i en rapport från 1742-1745 där Kvänland definieras som området öster och väster om Torne älv och norröver där befolkningen kallas för kväner: "Qvaenland kaldes her den District i Sverrig, 2,25 Miil Östen, og 2,25 Miile Vesten for Torne stad, strekkende sig op efter Torne- og andra Elve i Nordnordvest en 40 Miile ad de Norske Grendser.---de övriga 10 mil o- dyrkelig Land innehavs av Lappar, som man her i Landet kallar de Svenske Östlapper; Bonder og Brugsfolk boe langs efter Elvene, hvoraf detta Qvaenland ere mangfoldige og store ". På ett annat ställe nämns: Qvaenland, (som er et Landskab strekkende sig 8 Miile fra Tornestad i Nord...).

Se även
 Kainulaiset
 Kvänska
 Lantalainen
 Meänkieli
 Tornedalingar

Referenser

Peter Schnitler. GRENSEEKSAMINASJONSPROTOKOLLER 1742-1745. Band I-III. Sammanställt av J. Qvigstad, K. B. Wiklund, Lars Ivar Hansen och Tom Schmidt. Oslo 1929, 1962, 1985.

Vidare läsning 
 Lennart Lundmark, Myten om kvänernas rike. En granskning. Manuskript. 2013-08-12.

Geografiska områden i Finlands historia
Geografiska områden i Sveriges historia
Kväner
Excelsior

Excelsior (fullständigt namn Compagnie Nationale Excelsior), var en belgisk biltillverkare, grundad av Arthus de Coninck i Bryssel 1903.

De första modellerna hade en-, två- eller fyrcylindriga Astermotorer. 

1910 introducerade man modellen D-6 som hade sexcylindrig motor på 4426cc, från 1913 även med 5344cc. 1920 kom modellen Adex B, med sex cylindrar och en volym på 4767cc. Adex B såldes i två versioner, 70 eller 85 hk. Adex C tillverkades åren 1922-1927 och hade även den en sexcylindrig motor, nu i alternativen 110 eller 130 hk. Mellan 1926 och 1929 tillverkades modellen Albert I. 1929 fusionerade Excelsior med billtillverkaren Imperia.

Excelsior hade vissa tävlingsframgångar, med topptioplaceringar i Frankrikes Grand Prix 1913 och Le Mans 1923.

Etymologi 
Ordet excelsior betyder "högre" och kommer av latinets celsus (upprätt, reslig).

Företag bildade 1903
Belgiska biltillverkare
Företag upplösta 1932
Włocławek

Włocławek (uttal: // ; tyska: Leslau) är en stad i vojvodskapet Kujawy-Pomorze i mellersta Polen. Den är belägen vid floden Wisła, omkring 140 kilometer nordväst om Warszawa. Staden har cirka  invånare och en yta på 84,8 km².

Historia 
Włocławek var biskopssäte på 1000-talet och inlemmades 1256 i Storpolen, där den var bland de tidigast utvecklade städerna. Den blev en viktig handelsplats på grund av sitt läge vid den stora stråkväg som leder från Wisłas dalgång västerut till floden Noteć och därmed vidare till Oder. Stadens äldsta gotiska byggnad är Sankt Witalis-kyrkan från 1330, och här finns även en katedral byggd 1340–1411, med ett gravmonument över biskop Moszynski  av Veit Stoss. Nicolaus Copernicus studerade i Włocławek åren 1488–1491.

År 1703, under stora nordiska kriget, besattes och befästes staden av en svensk styrka under Lilliehöök. Den 18 december 1707 började Karl XII:s armé övergå Wisła på en vid Włocławek slagen bro, som dock snart förstördes av isgången, varefter armén den 30 december i stället gick över den då tillfrusna floden.

Under första världskriget besattes Włocławek av tyskarna den 10 augusti 1914, och från den 22 september befäste de platsen. Den 10–13 november samma år slog tyska 9:e armékåren under August von Mackensen delar av den ryska 1:a armén under Paul von Rennenkampf vid staden. Under andra världskriget besattes staden av tyskarna 1939 och blev en del av Regierungsbezirk Hohensalza. Den återerövrades 1945 av Röda armén.

Källor

Externa länkar 

 Wloclawek.pl
 Visit Wloclawek (EN/ DE)

 
Städer i Kujavien-Pommerns vojvodskap
Städer med powiatstatus i Kujavien-Pommerns vojvodskap
Kutno

Kutno  är en stad i centrala Polen, belägen cirka 50 kilometer norr om Łódź. Den ligger i Łódź vojvodskap och är en viktig järnvägsknut. Staden hade 44 718 invånare (2016).

Författaren Sholem Asch föddes i Kutno.

Referenser

Externa länkar 

Städer i Łódź vojvodskap
Stadskommuner i Łódź vojvodskap
Płock

Płock är en stad i mellersta Polen, belägen vid floden Wisła, 90 km nordväst om Warszawa. Handbollsklubben SPR Wisła Płock kommer från staden.

Historia 
Płock är en av Polens äldsta städer och var 1207–1351 Masoviens huvudstad. Rester av den gamla fursteborgen är bevarad och på borghöjden ligger även katedralen, uppförd på 1100-talet. Här finns flera kungagravar från äldre medeltid. Flera andra medeltidsbyggnader finns även bevarade. Under 1900-talet var Płock känt för tillverkning av tegel, fruktkonserver och lantbruksredskap.	

Åren 1837–1912 var staden huvudort i guvernementet Płock.

Vänorter 
Płock har följande vänorter:
  Auxerre, Frankrike
  Bălți, Moldavien
  Darmstadt, Tyskland
  Forlì, Italien
  Fort Wayne, USA
  Huai'an, Kina
  Loznica, Serbien
  Mažeikiai, Litauen
  Mytisjtji, Ryssland
  Navapolatsk, Belarus
  Pleven, Bulgarien
  Thurrock, Storbritannien
  Zjytomyr, Ukraina

Referenser

Externa länkar 
 Karta över Płock
 Płock - kommuns officiella webbplats

 
Städer i Masoviens vojvodskap
Städer med powiatstatus i Masoviens vojvodskap
Tarnow

Tarnow kan syfta på:

Orter
 Tarnów – en stad i södra Polen
 Tarnow, Mecklenburg-Vorpommern – en kommun i Landkreis Rostock i Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland
 Tarnow, Rosenows kommun – en ort i Rosenows kommun i Landkreis Mecklenburgische Seenplatte i Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland
 Tarnow, Västpommerns vojvodskap – en by i Västpommerns vojvodskap i Polen

Tyskt efternamn

 Fanny Tarnow (1779–1862) – tysk författare
 Fritz Tarnow (1880–1951) – tysk fackföreningsman och socialdemokratisk politiker
 Johann Tarnow (1586–1629) – tysk luthersk teolog
 Johann Marcus Constantin Tarnow (1766–1828) – tysk luthersk teolog
 Otto Siegfried Tarnow (1893–1963) – tysk läkare
 Paul Tarnow (1562–1633) – luthersk teolog
 Rudolf Tarnow (1867–1933) – plattysk författare
Tarnów

Tarnów är en stad i södra Polen, belägen omkring 75 km öster om Kraków. Staden har cirka  invånare. Tarnów var mellan åren 1975 och 1998 huvudort i Tarnóws vojvodskap, men ligger sedan 1999 i Lillpolens vojvodskap. Tarnów ligger vid floden Biała, nära dess sammanflöde med Dunajec. Roman Malinowski växte upp i Tarnów.

Historia 
Tarnów grundades på 1300-talet och fick stadsprivilegier år 1330. Den var under 1400- och 1500-talet en viktig handelsstad, framför allt på grund av sitt läge vid handelsvägen mellan Kraków och Kiev, och var befäst med dubbla ringmurar. Åren 1772–1918 tillhörde Tarnów Österrike-Ungern.

Vid Rysslands invasion i Galicien under första världskrigets början besatte och befäste ryssarna Tarnów. I december 1914 kunde centralmakterna dock slå tillbaka ryssarnas anfall sydväst om staden, och blodiga strider utkämpades om staden. Till sist bröt tyska och österrikiska trupper i maj 1915 igenom de ryska ställningarna vid Tarnów och närbelägna Gorlice (se Gorlice–Tarnów-offensiven), och vände på så sätt krigslyckan på östfronten.

Före andra världskriget bodde omkring 25 000 judar i Tarnów, ungefär 45 procent av stadens befolkning. När Tarnów intogs av Nazityskland i början på kriget, den 8 september 1939, inleddes judeförföljelser, och från 1942 deporterades judar till Bełżec, Auschwitz och Płaszów. De första fångarna som fördes till Auschwitz var 728 polacker från Tarnów, redan den 14 juni 1940. Vid slutet av 1943 förklarades staden vara "judefri", och bara ett fåtal judar i staden överlevde kriget.

Näringsliv och kommunikationer 
I Tarnów finns bland annat kemisk industri (Azoty Tarnów) och verkstadsindustri.

Staden är en viktig järnvägsknut med förbindelser till Kraków i väster, Rzeszów i öster och Nowy Sącz i söder. Motorvägen från Kraków till Ukraina går också förbi Tarnów.

Kultur 
Stadens gotiska katedral är uppförd i tegel omkring år 1400. I rådhuset finns ett museum med historisk konst, och staden har även ett etnografiskt museum och ett distriktsmuseum.

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats

Städer i Lillpolens vojvodskap
Städer med powiatstatus i Lillpolens vojvodskap
Limanowa

Limanowa (; tyska: Ilmenau; jiddisch: לימינוב Liminuv) är en stad i södra Polen, belägen 50 kilometer sydöst om Kraków. Staden hade 15 138 invånare (2016).

Den är känd från slaget vid Limanowa under första världskriget mellan den 5 december och 12 december 1914.

Vänorter 
  Niles, USA
  Truskavets, Ukraina
  Dolný Kubín, Slovakien

Kända personer från Limanowa 
 Zygmunt Berling, general
 Maciej Kot, backhoppare
 Justyna Kowalczyk, längdskidåkare

Referenser

Externa länkar 

 
Städer i Lillpolens vojvodskap
Stadskommuner i Lillpolens vojvodskap
Lidingöpartiet

Lidingöpartiet är ett lokalt parti i Lidingö stad, som sedan 1973 ställer upp i kommunalvalet på Lidingö. Lidingöpartiets partisymbol är ett träd, skapad av konstnären Ardy Strüwer på 1970-talet. Ordförande är sedan 2009 Lars H. Ericsson (född 1955) med trafikfrågor och stadsmiljö som specialområde. Kommunalråd är sedan 2015 Birgitta Sköld (född 1954) med sociala frågor och omsorg som specialområde. Birgitta Sköld är också vice ordförande i kommunstyrelsen och partiets gruppledare i Lidingö kommunfullmäktige.

Historia  
Partiet grundades 1973 och är aktivt sedan dess. Ursprunget till partibildningen var att flera kända kulturpersonligheter bosatta på Lidingö upplevde att Lidingös livsmiljö hotades av planer i slutet av 1960-talet på en utbyggnad av Stockholms tunnelbana till Lidingö för vidare anslutning med en bro över Askrikefjärden till Bogesundslandet, som planerades att bebyggas med bostäder. I samband med dessa projekt ville de styrande på Lidingö också uppföra av ett gigantiskt inomhusköpcenter i Lidingö centrum. Några av Lidingöpartiets andra viktiga kärnfrågor har varit att aktivt verka för att behålla och modernisera Lidingöbanan och att verka för att broförbindelsen för Lidingöbanan till Ropsten bibehålls, vilket nu kommer att ske genom att en helt ny gång-, cykel-, moped- och spårvagnsbro byggs, som ersättning för den snart 100 år gamla Lidingöbron.

Valresultat Lidingöpartiet 

I valen 1973–1976 deltog Lidingöpartiet under namnet Miljöpartiet.

Kända personer som varit engagerade i partiet
Ulf Brunnberg

Referenser

Noter

Externa länkar
Partiets officiella webbplats

Politiska partier bildade 1973
Lokala politiska partier i Sverige
Lidingö kommun
Masurien

Masurien (på polska Mazury, på tyska Masuren) är en region i nordöstra Polen. Masurien är ett kuperat skogsland med många sjöar, de så kallade Masuriska sjöarna, som förenas genom de Masuriska kanalerna. Regionen är ett populärt turistmål.

Området har, tillsammans med det ryska Kaliningrad oblast i norr och en liten del av Litauen, tillhört Preussen. Dessa områden utgjorde före andra världskriget även den tyska exklaven Ostpreussen, då det indelades i kretsarna Allenstein, Oletzko, Osterode, Lyck, Lötzen, Sensburg, Johannisburg, Ortelsburg och
Neidenburg. Landets gamla huvudstad var Lyck.

Efter Potsdamkonferensen 1945 blev Masurien en del av Polen. Namnet Masurien härstammar från den etniska gruppen masurer, polska nybyggare från Masovien som bosatte sig i området efter att det erövrats av Tyska orden.

Bilder

Externa länkar 
 http://www.emazury.com
 http://www.mazury.info.pl

Källor

Polens geografi
Ostpreussen
Memel

Memel kan syfta på:

 Memel – historiskt namn på en stad i västra Litauen, se Klaipėda 
 Memel – tyskt namn på en flod i Belarus och Litauen, se Njemen
 Memelland – område i nuvarande Litauen
 Kreis Memel – tysk landkreis (–1920) i Regierungsbezirk Königsberg, se Memelland
Klaipėda

Klaipėda (tyska och äldre svenska: Memel; ryska: Клайпеда) är en stad i västra Litauen.

Klaipėda, som år 2011 hade 162 690 invånare, är sedan medeltiden en viktig hamnstad. Överhöghet över staden har växlat åtskilliga gånger under de senaste 1000 åren. Klaipėda har tidvis tillhört bland andra Tyska orden, Sverige, Ryssland, Tyskland och Sovjetunionen.

Staden är belägen vid Östersjön, vid inloppet till Kuriska sjön. Klaipėda har färjeförbindelser med Tyskland, Sverige och Danmark och cirka 25 kilometer norr om staden, utanför Palanga (Litauens främsta badort) finns också ett flygfält med dagliga förbindelser med utlandet.

Historik 
Memel uppstod under skydd av borgen Memelburg, tillhörig Tyska orden. Den erhöll 1258 lybsk rätt och fick snart en betydande handel. År 1328 kom staden helt under Tyska orden. Från 1525 ingick Memel i hertigdömet Preussen. Gustav II Adolf erövrade 1627 staden, som 1629–1635 tillhörde Sverige. Memel var 1807 uppehållsort för det preussiska hovet. Under tyskt styre var staden en del av provinsen Ostpreussen, som 1871 blev en del av det förenade Kejsardömet Tyskland.

Genom Versaillesfreden 1919 blev Memel avskilt från tyska riket. Litauen intog staden 1923. Nazityskland tog tillbaka Memel år 1939 och höll staden till år 1945, då den intogs av Sovjetunionen.

Klaipėda har åtskilliga gånger genom historien utsatts för bränder (främst förorsakade av främmande trupper), men fortfarande finns i staden en gammal stadsdel med korsvirkeshus.

I Memel fanns ett svenskt vicekonsulat till 1939.

Kommunikation 
Det finns en färjeförbindelse mellan Karlshamn (Stillerydshamnen) och Klaipeda (Memelhamnen) som DFDS Seaways AB trafikerar. Samma rederi opererar också en förbindelse mellan Klaipėda och Kiel i Tyskland.

Infrastruktur
Klaipėda har en terminal och lager för flytande naturgas (LNG). Anläggningen, som skall säkerställa landets gasbehov, består av ett flytande lager och en förgasningsanläggning. Det norskägda fartyget FRSU Independence med en kapacitet på  kubikmeter (m3) LNG ligger sedan år 2014 permanent förtöjt i Klaipėdas hamn där det fungerar som lager.

Sport 
 FC Neptūnas (fotbollsklubb)
 FK Atlantas (tidigare fotbollsklubb)
 Klaipėdos miesto centrinis stadionas eller Centralstadion är en fotbollsarena.

Se även 
 Klaipėdos Nafta
 Memelland

Källor

Noter

Externa länkar 

Orter i Klaipėda län
 
Svensk uppslagsbok
Gorlice

Gorlice (; tyska: Görlitz) är en stad i södra Polen belägen vid floden Ropa. Staden hade 27 903 invånare (2016).

Gorlice var utgångspunkten för Gorlice–Tarnów-offensiven under första världskriget som inleddes med slaget vid Gorlice.

Referenser

Externa länkar 

Städer i Lillpolens vojvodskap
Stadskommuner i Lillpolens vojvodskap
Berit Carlberg

Berit Margareta Carlberg, född 4 mars 1942 i Uddevalla, död 17 mars 2021 i Stockholm, var en svensk sångare och skådespelare och revyprimadonna.

Biografi 
Berit Carlberg växte upp i Uddevalla med föräldrarna, Gillis och Rosa. Fadern var byggmästare, modern kontorist.  Efter skolan arbetade hon som volontär på Kuriren hemma i Uddevalla. Därefter började hon med privata sångstudier hos sångpedagogen Gunnel Högberg-Nygren i Stockholm.

1964 kom hon in på lyriska linjen Statens Scenskola i Malmö. Genombrottet kom 1967 med huvudrollen som Hanna Glavari i Glada Änkan mot Jarl Kulle på Oscarsteatern. Carlberg och Kulle spelade operetten 323 föreställningar och Berit Carlberg fick fin kritik bland annat för ovanlig scensäkerhet. Våren 1969 spelade hon i Komedi i mörker mot Jan Malmsjö.

Därefter följde turnéer med Riksteatern med bland annat En skojares dagbok, Den goda människan från Sezuan, Kiss Me, Kate och Jeppe på berget. Under tre säsonger var Carlberg revyprimadonna hos Hagge Geigert på Lisebergsteatern i Göteborg, där hon bland annat gjorde en uppmärksammad imitation av Kjerstin Dellert. Fler revyroller fick hon hos Peter Flack i Örebro och hos Tjadden Hällström i Norrköping. Vid Malmö stadsteater har hon medverkade hon bland annat i Tiggarens opera med Sven-Bertil Taube och Magnus Uggla som motspelare.

Carlberg är mest känd som Nils Poppes primadonna i en rad operetter och farser på Fredriksdalsteatern i Helsingborg. Deras samarbete började i Vita Hästen (1971) och pågick under 17 säsonger, bland de många uppsättningarna kan nämnas Fars lille påg, Blomman från Hawaii, Två man om en änka och Spanska flugan. Carlberg var också verksam som vissångerska och sjöng in en LP-skiva med texter av Marja Entrich Söta drycker, beska droppar 1985, som fick fem getingar i Expressen. 1991 skrev hon boken Med Poppe har jag skrattat mig till lönen. Under flera somrar producerade Berit Carlberg egna föreställningar i Hågelbyparken i Stockholm och under senare år även vid Hebbevillan i Södertälje. Sommaren 2013 spelade Berit Carlberg Pelikanen av August Strindberg på sistnämnda plats. I programmet För att inte tala om alla dessa herrar som hon uppförde på olika platser i landet, sjöng och berättade hon om sina scenvänner Jarl Kulle, Nils Poppe, Hagge Geigert. Ackompanjatör var Oswald Löpare. Carlberg spelade 2019 Konsten att förkorta evigheten av Anders Wällhed på Poppegården, Gunilla Poppes sommarteater. 

1972–1982 var Berit Carlberg gift med scenchefen Bernt Persson.

Film och tv 
 1972  Oh, mein Poppe! : Ett popperi på en clown (film)
 1979  Skeppsredaren
 1982  Lita på mig
 1994  Fallet Paragon

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
 
 
 
 

Svenska scenskådespelare
Svenska sångare under 1900-talet
Svenska sångare under 2000-talet
Svenska revyartister
Personer från Uddevalla
Födda 1942
Avlidna 2021
Kvinnor