kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aareavaara

Aareavaara är en by i Pajala kommun. Byn ligger vid det 250 m höga berget med samma namn, vid svensk-finska gränsen och vid gränsälven Muonioälvens södra strand, cirka 35 km norr om centralorten Pajala och cirka 70 km (vägavstånd) väster om finska skidorten Ylläs, intill riksväg 99.

Historia

Norrlands äldsta boplats 
År 2009 genomförde Norrbottens museum arkeologiska undersökningar kring Aareavaara inför anläggandet av järnväg till Tapuli-gruvan. Ett par kilometer öster om byn, på heden Koskenkangas vid Muonioälven, hittades kvartsavslag och brända ben som avslöjade att där funnits två lägerplatser. Baserat på kol-14-datering av benbitar (som placerar det äldsta fyndet till 11300 år gammalt ± 500 års standardavvikelse), i kombination med beräkningar av den tidpunkt då platsen borde ha stuckit upp ovanför vattenytan, anses fynden vara 10 600 år gamla, vilket var den dittills äldsta dateringen av boplatsfynd i Norrland. De var samtida med de äldsta boplatserna inom den så kallade Komsakulturen vid den norska Ishavskusten.

Analyser av pollen och makrofossil i sedimentprover från två närbelägna sjöar har visat att den senaste inlandsisen nyligen hade dragit sig tillbaka från området när lägerplatserna var i bruk. De låg då på varsin liten ö i Ancylussjön, nära fastlandet. Landskapet där dominerades av en öppen subarktisk tundravegetation dominerad av vide och dvärgbjörk samt med enstaka fjällbjörkar. På marken växte gräs och halvgräs.

Vid utgrävningarna hittades en mängd bitar av bearbetad sten, ungefär 200 kvartsbitar och 40 fyllitbitar, mest avslag från redskapstillverkning. Däremot har inga färdiga redskap påträffats, vilket gör det svårt att göra några kulturella jämförelser med andra boplatsfynd. Vidare hittades omkring  benfragment, alla mer eller mindre brända. Fragmenten är så små att de inte har kunnat artbestämmas, men eftersom de kommer från något större landdjur har ren förts fram som den troligaste arten. Lägerplatsen vid Aareavaara är i så fall en av mycket få (tillsammans med bland andra boplatserna vid Dumpokjauratj och Kangos) som visar att det funnits en renjägartid under mesolitikum i Norrland.

Befolkningsutveckling 

Vid folkräkningen den 31 december 1890 bodde 14 personer i byn.

Omgivande orter

Se även
Muonio sameby
Gränsen mellan Finland och Sverige

Källor

Noter

Externa länkar
 Pajala kommun: Välkommen till Aareavaara
 Trafikverket om vägprojektet Kaunisjoensuu-Aareavaara (pdf)

Vidare läsning
  Observera att Norrbottens museum ger en annan datering, 10600 år, inte 11300 år.

Orter i Pajala kommun
Småorter i Sverige
Gränsorter i Europa
Fornfynd i Sverige
Fornfynd från stenåldern
Norrbottens historia
Juhonpieti och Erkheikki

Juhonpieti och Erkheikki är en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Pajala distrikt i Pajala kommun, men husen i Juhonpieti har adressen "Juhonpieti" och husen i Erkheikki har adressen "Erkheikki". Småorten omfattar bebyggelse i de gamla byarna Juhonpieti och Erkheikki i Pajala socken. 

Juhonpieti grundades av landsknekten Per (Persson) Karvonen från Pajala nämnd 1628–1660. Han var son till skogsfinske nybyggaren Per (Pålsson) Karvonen nämnd i Pajala 1596–1624. Byn är uppkallad efter sonsonen Per Johansson Karvonen (död 1743), vilkens finska namnform var ”Juhon Pieti”.

Erkheikki grundades 1651 av Erik Eriksson Niva från Pajala, sonsonson till Pajalas grundare, skogsfinske nybyggaren Lasse (Pålsson) Pajanen nämnd 1587–1596. Byn är uppkallad efter Erik Eriksson Nivas son Henrik Eriksson Erkki, vilkens finska namnform var ”Erkin Heikki”.

Sveriges första avdelning av JUF (Jordbrukare-Ungdomens Förbund) startades i Erkheikki 1918 av bröderna Svante och William Snell.

Befolkningsutveckling

Vid folkräkningen den 31 december 1890 bodde 169 personer i Erkheikki. Vid samma folkräkning den 31 december 1890 bodde 91 personer i Juhonpieti.

Noter

Externa länkar

Orter i Pajala kommun
Småorter i Sverige
Orter grundade 1651
Kaunisvaara

Kaunisvaara (finska för "det vackra berget") ligger en halv kilometer sydväst om Kaunisjärvi, 1 km norr om Kaunisvaara kyrka, 26 km norr om Pajala och intill riksväg 99. Det är en småort i Pajala distrikt (Pajala socken) i Pajala kommun.

Cirka 1,5 km sydväst om Kaunisvaara ligger Sahavaara och cirka 1 km söder om Kaunisvaara ligger Vaararinta.

Historik
Den förste kände person som, vid 1700-talets slut, bosatte sig på platsen var Hans Mickelsson Vänkkö, kallad ”Laukka-Hannu”, vilken tidigare hade varit den förste som bosatte sig i Liviöjärvi och även varit bosatt i Sattajärvi. Öknamnet Laukka-Hannu betyder Löpare-Hans. Han fick detta namn på grund av sin benägenhet att flytta.

Befolkningsutveckling 

Vid folkräkningen 1890 var 196 personer skrivna i Kaunisvaara.

Gruvnäring

Företaget Northland Resources öppnade 2012 en gruva som dagbrott i Tapulivuoma utanför Kaunisvaara. Planerna var därefter att öppna gruvor vid Stora Sahavaara och Pellivuoma. När företaget gick i konkurs 2014 var dagbrottet 40 meter djupt.

I september 2017 skrev konkursförvaltaren ett avtal med företaget Abecede AB (senare Kaunis Iron AB), som då kom att äga hela gruvan, med planerat tillträde i december samma år. I oktober 2017 lämnade företaget en ansökan till Bergsstaten om att brytningstillståndet skulle överföras till företaget från konkursboet. Kaunis Iron AB anställde den tidigare kommunchefen i Pajala, geologen Åsa Allan, som gruvchef. Gruvan beräknades medföra omkring 350 nya arbetstillfällen.

Källor

Orter i Pajala kommun
Tidigare tätorter i Norrbottens län
Småorter i Sverige
Gruvprojekt i Sverige
Kieksiäisvaara

Kieksiäisvaara är en ort i Pajala distrikt (Pajala socken) i Pajala kommun, Norrbottens län. Orten ligger cirka 6 kilometer nordost om Pajala och intill länsväg 403. Den klassades som en småort till och med 2005. I augusti 2020 fanns det enligt Ratsit 54 personer över 16 år registrerade med Kieksiäisvaara som adress.

Byn grundades före 1592 av Mickel Taavoinen, vilken antagligen var från Savolax.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Pajala kommun
Tidigare småorter i Sverige
Liviöjärvi

Liviöjärvi är en småort i Pajala distrikt (Pajala socken) i  Pajala kommun.

Byn grundades under 1700-talets andra hälft av Hans Mickelsson Vänkkö, kallad "Laukka-Hannu," vilken sedan flyttade till Sattajärvi och slutligen anlade Kaunisvaara.

Befolkningsutveckling

Vid folkräkningen den 31 december 1890 bodde det 73 personer i byn.

Noter

Orter i Pajala kommun
Småorter i Sverige
Saittarova

Saittarova är en småort i Tärendö distrikt (Tärendö socken) i Pajala kommun, vid sjön Saittajärvi.

Byn kallades tidigare Saittajärvi, men bytte namn vid början av 1900-talet för att undvika förväxling med Sattajärvi.

Historia
Byns äldsta byggnad, en fiskebod, är från 1717, men den första fasta bebyggelsen anlades på 1810-talet av nåjden Jakob Johansson Lautakoski, kallad "Saitta-Jaako." En stor del av byns befolkning härstammar från denne "Saitta-Jaako" och hans svåger Karl Olof Karlsson Oja, kallad "Eskon Kalla", vilken blev byns andre nybyggare.

Befolkningsutveckling 

På grund av förändrat dataunderlag hos Statistiska centralbyrån så är småortsavgränsningarna 1990 och 1995 inte jämförbara. Befolkningen den 31 december 1990 var 90 invånare inom det område som småorten omfattade 1995. Vid småortsavgränsningen 1995 var dessutom andelen fritidshus av samtliga hus högre än 50 % i småorten.

Personer från orten
Bruno Poromaa är född och uppvuxen i Saittarova.

Tecknaren Anders Skoglind, som bland annat har tecknat serien Serier från Vittula, är född och uppvuxen i Saittarova.

Flera personer från byn var engagerade inom læstadianismen, i Korpelarörelsen och även kommunismen genom Kirunasvenskarna.

Thomas Östros har sina rötter i byn.

Källor

Orter i Pajala kommun
Tidigare tätorter i Norrbottens län
Småorter i Sverige
Talinen

Talinen är en ort i Pajala kommun, Norrbottens län. Orten ligger i Tärendö distrikt (Tärendö socken), cirka 1 kilometer nordväst om Tärendö och cirka 2 kilometer från länsväg 394.

SCB räknade Talinen som en småort vid den första avgränsningen år 1990. Sedan 2010 har befolkningen varit färre än 50 personer och området räknas därför inte längre som en småort. I augusti 2020 fanns det enligt Ratsit 44 personer över 16 år registrerade med Talinen som adress.

Befolkningsutveckling

Näringsliv 
I Talinen ligger Krekula & Lauri såg AB och Tärendö Byggservice AB.

Referenser 

Orter i Pajala kommun
Tidigare småorter i Sverige
Teurajärvi, Pajala kommun

Teurajärvi (överkalixmål: Tierjärv) är en tidigare småort i Korpilombolo distrikt (Korpilombolo socken) i Pajala kommun, Norrbottens län. Vid 2015 års småortsavgränsning visade sig att folkmängden i orten sjunkit till under 50 personer och småorten upplöstes. I augusti 2020 fanns det enligt Ratsit 31 personer över 16 år registrerade med Teurajärvi som adress.

Namnet på sjön Teurajärvi är sammansatt av de finska orden "teura" och "järvi", varav det senare betyder sjö. "Teura" går tillbaka på det samiska ordet "diw're" som betyder "insekt, vattenlarv", som sjön är rik på.

I Teurajärvi finns det familjeägda sågverket Jutos Timber AB och turistföretaget Arctic Circle Adventure.

2022 kom boken "Teurajärvi - byn där fyra språk möttes" av Håkan Bergström, som handlar om Teurajärvis historia.

Historik 
Byn grundades omkring 1690, då Staffan Ivarsson från Narken anlade en gård vid sjöns sydvästra ände.

Befolkningsutveckling 

Vid folkräkningen den 31 december 1890 fanns det 205 personer som var skrivna i Teurajärvi.

Referenser 

Orter i Pajala kommun
Tidigare tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Arnemark

Arnemark är en  by i Piteå socken i Piteå kommun som av SCB definierats som en småort. 

Byn ligger norr om Pite älv och länsväg 374 passerar genom den. Även godsjärnvägen Älvsbyn–Piteå går längs byn.

Historia
Pollenanalyser av sedimentprover från Berglundstjärn har visat att området började brukas, troligen för kreatursbete, under perioden 300–700 e.Kr. Därefter har markerna brukats kontinuerligt. De första spåren av spannmålsodling uppträder omkring 1325, först i form av vete och därefter råg. Spår av korn finns från omkring 1550.

Bynamnet var "Aremark" i den första landskapshandlingen som finns över det område som då omfattade Västerbottens län för år 1539, och syftar till det fornnordiska mansnamnet Are som betyder "örn". Arnemark betyder alltså "Ares mark".

År 1539 fanns sju stycken skattekraftiga män i byn. När den första kartan ritades över byn 1645 fanns sju gårdar.

Under 2017 lade Skanova ner det kopparbaserade telenätet på orten.

Natur 
I Piteälven bedrivs fiske efter lax, laxöring, harr och den lokala specialiteten nejonöga, som går under det lokala namnet nätting. Mitt i älven vid Piteälvens sista forsnacke ligger Stryckan som skänktes till byn av drottning Kristina på 1600-talet. Sedan slutet av 1900-talet har bävern återinvandrat efter att ha varit utrotad i över 100 år. Djurlivet och fiskbeståndet har ökat sedan flottningen av timmer upphörde i början av 1980-talet, där insatser har gjorts för att återställa bottnar och lekplatser längs älven. 2010 fälldes för första gången på ca 100 år björn i byn och björnbeståndet är stort. Vid Lövtjärn har lokala markägare i samarbete med Skogsstyrelsen och Världsnaturfonden skapat en fågelsjö, ett naturreservat som varje år lockar svanar, tranor och en mängd andra fågelarter, förutom att tjärnen i sig skapar en naturlig rening av vattnet som rinner ut i älven. Tjärnen innehåller en mängd småkryp och vattenlevande insekter.

Näringsliv 
Listspecialisten Arnemarks Såg & Hyvleri AB grundades 1946 i byn av Helmer Johansson och hans bröder. Under 1960-talet flyttades sågen till dess nuvarande plats och Helmers söner Göte och Nils Johansson tog över.1969 tog de första hyveln i drift och tillverkningen av lister och paneler påbörjades. Sedan många år tillbaka är företaget specialiserade på att tillverka lister och paneler med gamla profiler och de tar även fram helt nya profiler som passar dagens arkitektur. År 2008 genomfördes så tredje generationsskiftet och Götes söner Clas och Olof Johansson driver nu företaget. I Arnemark finns även flera småföretagare som driver mekanisk verkstad, och jordbruk. Inom  kulturområdet är både konsthantverkare och tonsättare bosatta i byn.

Noter

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
Bärtnäset

Bärtnäset är en småort i Norrfjärdens socken i Piteå kommun, Norrbottens län. Innan trafikverket rustade upp E4 under 2015 stavades orten Bertnäs. Stavningsändringen har skapat debatt bland de boende.

Historia 
Tillbaka i tid syftade namnet "Bertnäs" till hemman nr 13, ett hemman som tillhörde byn Kopparnäs. I husförhörsböckerna för åren 1789-1806 heter hemmanet "Kopparnäs nr 13 Bertnäs". Ibland förekom stavningen "Bärtnäs". dock mer sällan. Tidigare nummer på hemmanet var nr 12.

Noter

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
Grundvik

Grundvik, småort i Hortlax socken i Piteå kommun, Norrbottens län.

Noter

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
Holmträsk, Piteå kommun

För sjöar och orter med snarlika namn, se: Holmträsket

Holmträsk är en småort i Norrfjärdens socken i Piteå kommun, Norrbottens län. Under 2017 lade Skanova ner det kopparbaserade telenätet på orten.

Noter

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
Koler

Koler är en by i Piteå socken i Piteå kommun, cirka 20 km norr om Långträsk.

Historia
Namnet Koler härstammar från samiskan.

Rälsen för stambanan genom övre Norrland lades både söderifrån och norrifrån och de båda rälsläggarlagen möttes 6 december 1893 i Koler. Platsen är markerad med en minnessten. Koler stationssamhälle etablerades i samband med att järnvägen.

Befolkningen i Kolertrakten kunde tack vare järnvägens tillkomst transportera sina  produkter, framförallt träkol och tjära. Under 1940-talet var Koler en av de större stationerna i trakten och under denna period blomstrade stationssamhället. 

Vid småortsavgränsningen 1995 var andelen fritidshus högre än 50 % i småorten.
Fram till och med 2000 klassades den som en småort.

Befolkningsutveckling

Källor

Orter i Piteå kommun
Tidigare småorter i Sverige
Kopparnäs

Kopparnäs är en småort (2015 tätort) i Norrfjärdens socken i Piteå kommun. Kopparnäs är en jordbruksby belägen vid E4 drygt åtta km norr om Piteå och en km söder om Norrfjärden. Vid avgränsningen 2020 klassades den västra delen av bebyggelsen som en separat småort, Kopparnäs väst

Historia
Orten är omnämnd så tidigt som 1481 i skriftliga källor.

I den första landskapshandlingarna för Västerbottens län för år 1539 skrevs bynamnet "Koperness". Det året var det elva män som skattade, 

Grannbyn Bärtnäset var tidigare namnet på ett hemman i Kopparnäs: Kopparnäs nr 13 Bärtnäs.

Befolkningsutveckling

Källor

Orter i Piteå kommun
Tidigare tätorter i Norrbottens län
småorter i Sverige
Långträsk

Långträsk är en småort i Piteå socken i Piteå kommun inom området Markbygden. Långträsk är också en driftplats (driftplatssignatur Ltk) utan resandeutbyte (mötesstation) längs stambanan genom övre Norrland. 

Långträsk ligger ungefär mitt emellan Piteå och Arvidsjaur längs länsväg 373. Nasaleden, en snöskoterled mellan Piteå och Nasafjället, passerar orten. Långträsk ligger ungefär 3 km söder om Åbyälven och ca 2 km öster om byn, tillika sjön, Storlångträsk.

Historik
Långträsk är en relativt ung ort som bildades i samband med utbyggnaden av stambanan. Den "gamla" byn låg 2 km västerut vid sjön Storlångträsket vilket också gav namn åt den nya orten. Under andra världskriget transporterades sårade tyska soldater genom Sverige med den så kallade permittenttrafiken. Svårt skadade soldater kunde få vård i svenska krigssjukhus i Norrbotten. I Långträsk låg ett av dessa krigssjukhus som hade 190 platser och 50 anställda. Sjukhuset stod klart år 1935 och kompletterades senare med en sjukhusbarack med ytterligare 36 platser. Under 2017 lade Skanova ned det kopparbaserade telenätet på orten.

Befolkningsutveckling

Byggnader
Långträsks kyrka invigdes år 1901.

Stationshuset av Byskemodellen finns kvar.

Galleri

Källor

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Norrbottens län
Maran och Skatan

Maran och Skatan var en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Hortlax distrikt (Hortlax socken) i Piteå kommun, Norrbottens län (Norrbotten). Den omfattade bebyggelse i de båda byarna Maran och Skatan, öster om tätorten Hortlax. Sedan 2018 års avgränsning ingår denna bebyggelse i tätorten Övermarken, Skatan och Maran.

Referenser 

Ej längre existerande SCB-definierade orter i Piteå kommun
tidigare småorter i Sverige
Nybyn, Piteå kommun

Nybyn är en småort i Norrfjärdens socken i Piteå kommun belägen på båda sidor av Alterälven.

Noter

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
Näsudden och Berget

Näsudden och Berget är en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Piteå kommun, Norrbottens län. den omfattar bebyggelse i Näsudden och Berget i Piteå socken

Noter

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
Pålberget

Pålberget är en småort i Piteå socken i Piteå kommun belägen cirka km norr om Piteå.

Historia
Pålberget bildades efter laga skifte inom Böle by som avslutades 1890. Dessförinnan hade den varit böleböndernas fäbodvall. Från början benämndes byn för Nyböle, men i samband med att det förlades en järnvägsstation här 1915 fick byn namnet Pålberget, då det redan fanns ett Nyböle sedan tidigare. 

En skolbyggnad uppfördes 1904–08 där skolverksamhet bedrevs till 1957. Numera är byggnaden hembygdsgård.

Noter 

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
Storsund, Piteå kommun

Storsund är en tidigare småort i Piteå socken i Piteå kommun, Norrbottens län. Tidigare stationssamhälle vid Stambanan genom övre Norrland, mellan Jörn och Älvsbyn. Vid 2015 års småortsavgränsning visade sig att folkmängden i orten sjunkit till under 50 personer och småorten upplöstes. Under 2017 lade Skanova ned det kopparbaserade telenätet på orten.

Befolkningsutveckling

Källor

Orter i Piteå kommun
Tidigare tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Svedjan och Träsket

Svedjan och Träsket är en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Piteå kommun, Norrbottens län. Den omfattar bebyggelse i Svedjan och Träsket i Hortlax socken

Referenser

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
Ön, Piteå kommun

Ön är en småort i Piteå socken i Piteå kommun, Norrbottens län.

Källor

Noter 

Orter i Piteå kommun
Småorter i Sverige
The Simple Life

The Simple Life är en amerikansk reality-TV-serie som sändes under fem säsonger mellan 2 december 2003 och 5 augusti 2007. I serien får tittaren följa två bortskämda, snobbiga och rika tjejer (Paris Hilton och Nicole Richie) som vanligtvis rör sig i glamorösa innekretsar, men som nu får åka omkring på landet och utföra lågbetalda jobb som att städa, arbeta på bondgård och jobba på hamburgerrestauranger.

I första säsongen tillbringar tjejerna en tid hos en jordbruksfamilj i Arkansas, i den andra åker de på husvagnssemester runt i USA och i den tredje åker de runt med en Greyhoundbuss i USA och utför olika jobb.

Externa länkar 
 The Simple Life - Officiell webbplats

Reality-program
Amerikanska TV-program
Slopesystemet

Slope är ett system inom golf för att visa en banas svårighetsgrad. Slopesystemet har delvis ersatt golfens gamla handicapsystem i syfte att göra alla banor relativt lika i svårighetsgrad för golfspelare. Med slope justeras det antal slag spelaren erhåller utöver banans par beroende på vilken bana denne spelar.

Ansvaret för värdering av banan ligger på respektive golfdistriktsförbund och den ska göras utifrån EGA:s skrift "Banvärdering enligt USGA". Det övergripande ansvaret i Sverige har Svenska Golfförbundet. Omvärdering av banan ska ske:
Vid större förändringar i banans utformning
Vart tredje år för nya klubbar
Vart tionde år för klubbar som är äldre än tio år

Banvärdering för herrar görs från samtliga tees, för damer görs de bara från gul, blå och röd tee.

Systemet består av två delar, slope och Course Rating (CR). Slope visar bogeyspelarens förutsättningar att spela banan i förhållande till scratchspelarens där scratchspelarens slope är 113. CR visar svårighetsgraden för scratchspelaren i förhållande till banans par. När banan har värderats enligt slopesystemet, får varje tee sitt eget slopevärde, CR och bogeyvärde.

Vid värderingen av banans slope tittar man på förutsättningarna för fyra typer av spelare:
En manlig scratchspelare
En kvinnlig scratchspelare
En manlig bogeyspelare
En kvinnlig bogeyspelare

Följande faktorer tas med i bedömningen av banans svårighetsgrad:
Banans längd
Topografi
Möjligheten att träffa fairways vid utslaget
Längd och beskaffenhet på gräset på fairway och i ruff
Möjligheterna att träffa greenerna vid inspelen
Bunkrarnas svårighetsgrad och risken att hamna i dessa
Risken att hamna out of bounds
Vattenhinder och sidovattenhinder
Träd och annan växtlighet som är i spel
Greenernas snabbhet och struktur
Den sammantagna psykologiska effekten av samtliga faktorer

 Det antal slag som en spelare erhåller i förhållande till banans par, beräknas enligt denna formel:
   Spelarens exakta handicap * ( Slope / 113 ) + (CR - Banans Par) = Antal erhållna slag
 Antal erhållna slag avrundas till närmaste heltal. Heltal,5 avrundas uppåt.
 Notera att för plus handicap skall negativt värde anges.

Se även
Handicap (golf)

Externa länkar 
EGA Handicapsystem (.pdf, Se sida 20)
Banvärderingsansvariga
USGA

Golftermer
Kontradiktion

Kontradiktion. Två påståenden är kontradiktoriska, om de av logiska grunder inte båda kan vara sanna och ej heller båda falska. I formella system som satslogik och predikatlogik, är en kontradiktion en formel, som är falsk oberoende av dess variablers sanningsvärden, exempelvis satsen: P   P, det vill säga: P och icke P. Symbolen för kontradiktion är ⊥ och kallas "falsum".

Ett exempel på två kontradiktoriska påståenden är: "Några svanar är vita"  och "Ingen svan är vit".

Begreppet konträr har inte samma betydelse som begreppet kontradiktorisk. Två påståenden är konträra, om de av logiska grunder inte båda kan vara sanna, men båda vara falska. Exempelvis : "Alla svanar är vita" och "Ingen svan är vit".

Se även 
 Reductio ad absurdum-regeln
 Logiska kvadraten
 Motsägelse
 Konträra satser
 Tautologi (logik)
 Paradox

Källor 
 Geoffrey Hunter, Metalogic, An Introduction to the Metatheory of Standard First-Order Logic, MacMillan, London 1971.

Härledningsbegrepp

de:Kontradiktion
O Jesus Krist, dig till oss vänd

O Jesus Krist, dig till oss vänd är en kristen bönepsalm av Wilhelm II av Sachsen-Weimar från 1648, så när som på fjärde och sista versen. Psalmen översattes till svenska 1695 av Johannes Gezelius d.y. (1647-1718) i Åland. Per Olof Nisser bearbetade den 1983.

Psalmen inleds 1695 med orden:
HErre JEsu Christ tigh til oss wänd
Tin Helga And tu til oss sänd

Enligt 1697 års koralbok användes melodin då för psalmerna Jag tackar dig, min högste Gud (nr 242), När wij i högsta nöden stå (nr 307) och Du mänskors Fader (nr 313). Melodin (Ess-dur, 3/2) är från Gochsheim/Redwitz i Bayern 1628, modifierad i Görlitz år 1648. Psalmen har även sjungits till samma melodi som Se, Jesus är ett tröstrikt namn.

Publicerad som
Nr 234 i 1695 års psalmbok under rubriken "Böne-Psalmer för Predikan".
Nr 330 i 1819 års psalmbok under rubriken "Med avseende på särskilda personer, tider och omständigheter: Lärare och åhörare: Före predikan".
Nr 105 i Stockholms söndagsskolförenings sångbok 1882 med verserna 1-4, under rubriken "Psalmer".
Nr 96 i Svensk söndagsskolsångbok 1908 under rubriken "Samlingssånger".
Nr 125 i Lilla Psalmisten 1909 under rubriken "Bönesånger".
Nr 14 i Sionstoner 1935 under rubriken "Inledning och bön".
Nr 214 i 1937 års psalmbok under rubriken "Helg och gudstjänst".
Nr 182 i finlandssvenska psalmboken 1943
Nr 824 i Herren Lever 1977
Nr 174 i finlandssvenska psalmboken 1986
Nr 78 i den svenska psalmboken 1986, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 under rubriken "Helg och gudstjänst".
Nr 243 i Lova Herren 1987 under rubriken "Gemenskap i bön och Ordets betraktande".

Tyska psalmer
Bönepsalmer