kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Konungariket Nederländerna

Konungariket Nederländerna (nederländska Koninkrijk der Nederlanden) är en suverän stat som består av fyra länder med inre autonomi:

 Nederländerna (Nederland) - den europeiska delen samt de tre kommunerna i Karibiska Nederländerna.
 Aruba - ö i Karibien, utbruten från Nederländska Antillerna 1986
 Curaçao - ö i Karibien, blev självständigt inom Konungariket Nederländerna, efter att Nederländska Antillerna upphörde som enhet 2010
 Sint Maarten - ö i Karibien, blev självständigt inom Konungariket Nederländerna, efter att Nederländska Antillerna upphörde som enhet 2010

Före 1975 ingick även Surinam, vilken varit känt som Nederländska Guyana. 

Nederländerna är medlem av Europeiska unionen, Karibiska Nederländerna räknas dock som OCT-område. Även Aruba, Curaçao och Sint Maarten är OCT-områden. Medborgarskapet är ett och samma oberoende i av vilken del man är bosatt eller född i, vilket medfört att samtliga medborgare skall betraktas som EU-medborgare.

Konungariket Holland etablerades 1806 av Napoleon I, som gjorde sin bror Ludvig till kung. Napoleon var efter några år missnöjd med broderns självständiga hållning, och införlivade hans rike i Frankrike. Efter Napoleons nederlag i slaget vid Leipzig (1813) blev Vilhelm I av Nederländerna kung. Från 1815 till 1830 inkluderade konungariket Nederländerna även Belgien, och fram till 1890 var Luxemburg i personalunion med Nederländerna.

Källor

Noter

Nederländernas administration
Stater och territorier bildade 1815
HK P11

HK P11 är en undervattenspistol tillverkad av Heckler & Koch för Bundeswehr Kampfschwimmer, information om pistolen är begränsad både inom men framförallt utanför Bundeswehr. 

Pistolen togs fram under sjuttiotalet och tillverkad uteslutande i polymer, antagligen för att motstå påfrestningarna som ett användande i saltvatten för med sig. Den togs i bruk i Bundeswehr omkring 1976, men dess existens har aldrig erkänts av Heckler & Koch. P11 har elektronisk avfyrning, där pistolgreppet hyser en elektronisk krets tillsammans med ett batteri. 

Pistolen saknar magasin och har istället fem separata pipor där pilar i kalibern 7.62 X 36 förvaras. Trots den relativt grova kalibern är ljudnivån bara marginellt högre än ljudet från en ljuddämpad MP5. Räckvidden är ovan vattnet 30 meter, och omkring 10-15 under ytan.

Externa länkar 
Inofficiell sida om HK

Pistoler
Sjumen

Sjumen () är en stad i Bulgarien med 75 837 invånare (2017) i själva staden och omkring 106 439 i hela kommunen. Staden ligger på östra sidan av Sjumen-platån, och är omgiven av berg på tre sidor. Sjumen är en industristad med lastbilstillverkning, kemisk industri, aluminium-, textil- och livsmedelsindustri, ett kulturcentrum med högskolor, teater, museer och biografer, samt en trafikknutpunkt för vägar och järnväg.

Sjumen är huvudort i regionen Sjumen.

Historia
Tre kilometer väster om det nuvarande Sjumen, på höjden Hisarlak, låg den gamla staden, som var en stark befästning i över 1500 år. Efter att den stormats 1444 under den polske kungen Wladyslaw III (1424-1444) övergavs den av Osmanska rikets trupper och staden Sjumen byggdes på dess nuvarande plats. 

Som säte för en stark garnison var Sjumen huvuddel av den befästa landsdelen Sjumen-Ruse-Silistra-Varna. 1849 till 1851 levde den ungerske frihetskämpen Lajos Kossuth (1802-1894) med ungefär  2000 ungerska och polska patrioter i exil i staden. 

Staden är fördelseort för Panajot Volov (1847-1876) och andra företrädare för bulgariska renässansen, liksom för Vasil Kolarov (1877-1950), en nära medkämpe till Georgi Dimitrov (1882-1949). Statyer till deras ära finns i staden. 

Sevärdheter är "Tombul-moskén" från 1745, Bulgariens största moské, ett urtorn från 1740 och basaren från 1500-talet, samt i stadens närhet en skogspark och, på höjden, utgrävningarna av den gamla staden.

Referenser

Externa länkar

Orter i Sjumen (region)
Moraliska restriktioner

Moraliska restriktioner är inom etiken eller moralfilosofin förbud mot att utföra vissa handlingar, även i de fall ett utförande skulle medföra ett bättre utfall än om man avstod från ett utförande. En moralteori som innehåller moraliska restriktioner skiljer sig därmed från konsekventialistiska moralteorier.

Absoluta och prima facie-restriktioner

Moraliska restriktioner kan vara antingen absoluta, d.v.s. man får aldrig bryta mot dessa, eller prima facie, d.v.s. man får bryta dem om tillräckligt mycket står på spel. Det senare alternativet menar till skillnad från konsekventialismen inte att varje förbättring av utfallet legitimerar ett brott mot restriktionerna, men om skillnaden i utfall är tillräckligt stor så kan det vara legitimt. Till exempel så kan man mena att förbudet mot att döda är en prima facie-restriktion. Det skulle då i de allra flesta fall vara förbjudet att döda, men dödande kunde vara rätt om tillräckligt mycket stod på spel.

Moraliska restriktioner vs "restriktionsutilitarism"

Moraliska restriktioner måste hållas isär från vad man kalla "rättighetsutilitarism" eller "restriktionsutilitarism". En "restriktuionsutilitarist" menar att det kan vara rätt att bryta mot en restriktion om man genom detta kan minska det totala antalet brott mot restriktionen. Man kan igen ta förbudet mot att döda som exempel. En "restriktionsutilitarisk" skulle kunna hävda att det vore tillåtet att döda en om man genom detta kunde hindra någon anna från att döda flera andra personer (t.ex. en terrorist som hotar att döda hundratals om man inte dödar en enda). En förespråkare av moraliska restriktioner skulle inte gå med på detta; enligt denne skulle det vara fel att döda den ende, oavsett vad terroristen sedan gör.

Termer inom etik
Walter Pidgeon

Walter Davis Pidgeon, född 23 september 1897 i Saint John, New Brunswick, död 25 september 1984 i Santa Monica, Kalifornien, var en kanadensisk skådespelare. Pidgeon erhöll två nomineringar till utmärkelsen Oscar för bästa manliga huvudroll för sina roller i Mrs. Miniver (1942) och Madame Curie (1943). Han spelade även huvudroller i filmer som Jag minns min gröna dal (1941), Illusionernas stad (1952), Förbjuden värld (1956), SOS! Jorden brinner! (1961), Storm över Washington (1962), Funny Girl (1968) och Sno på, Harry! (1973).

Biografi 
Pidgeon filmdebuterade redan under stumfilmens dagar, 1925, i Mannequin. Han var lång, mörk och stilig med en lågmäld framtoning. Sitt stora genombrott fick Pidgeon 1941 i Jag minns min gröna dal. Under sin karriär medverkade han i mer än 100 filmer.

Han var ordförande för fackföreningen Screen Actors Guild 1952–1957.

Walter Pidgeon var gift två gånger; hans första fru avled 1921 då hon födde parets andra barn.

När Pidgeon avled 1984 donerades hans kropp till UCLA Medical School i Los Angeles. Han har sedan 1960 en stjärna på Hollywood Walk of Fame vid adressen 6414 Hollywood Blvd.

Filmografi i urval 

 (TV-film)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
 Walter Pidgeon på Internet Broadway Database
 Reel Classics - Walter Pidgeon

Kanadensiska skådespelare
Alumner från University of New Brunswick
Födda 1897
Avlidna 1984
Män
Personer inom amerikansk fackföreningsrörelse
Johannes Aal

Johannes Aal, född omkring 1500 i Bremgarten, död 28 maj 1553 i Solothurn, var en tyskspråkig, schweizisk teolog, skald och dramatiker. 

Aal var pastor i Bremtagen fram till 1529, sedan Leutpriester i Baden till 1536. Han blev predikant och körledare i klostret i Solothurn 1538, där han mellan 1544 och 1551 var provost.

Aal författade bland annat Sankt-Ursen-Lied år 1543 och Tragoedia Johanni des Täufers, vilken sattes upp för första gången i Bern år 1549.

Aal var en av de få tyskspråkiga katolska dramatikerna under 1500-talet.

Tyskspråkiga författare
Schweiziska författare under 1500-talet
Män
Födda 1500
Avlidna 1553
Bertus Aafjes

Bertus Aafjes, född 12 maj 1914, död 23 april 1993, var en nederländsk journalist och författare. Hans inspirationskällor låg i resor till Egypten och Italien och flera av hans reseskisser och journalistiska verk har samlats i böcker som Morgen bloeien de abrikozen ("Imorgon blommar aprikoserna") från 1954 och De wereld is een wonder ("Världen är ett under") från 1959.

Källor
 Nationalencyklopedin, CD-utgåvan, 2000.

Noter 

Nederländskspråkiga författare
Nederländska författare
Män
Födda 1914
Avlidna 1993
Författare från Amsterdam
Karen Aabye

Karen Aabye, född 1904, död 1982, var en dansk författare.

Biografi 
Aabye studerade journalistik och bodde 1929–1932 i Frankrike, där hon bland annat var medarbetare i Skandinaverne i Paris. Efter sin hemkomst var hon medarbetare i Politikens Lytterblad och blev 1937 medarbetare i Berlingske Tidende där hon specialiserade sig på skolfrågor. Aabye debuterade som författare med romanen Der er langt til Paris år 1939. Boken Vi skal snart hjem från 1946 skildrar hon på ett mycket professionellt sätt danska medborgare som flyr in i Sverige under Andra världskriget.

Övriga verk är Bedstemor er Jomfru från 1965 och Martineserien mellan 1950 och 1954.

Böcker översatta till svenska 
Vi ska inte ha pengar tillbaka, 1942 (Vi skal ikke ha penge tilbage, 1941)
Det hände i Kisumbacken, 1945 (Det skete ved Kisum bakke)
Jupiter glömmer aldrig, 1946 (Jupiter glemmer aldrig)
Gå mot solen, Marianne, 1947 (Kvinde, gaa mod solen)
Vi lever ändå, 1948 (Branden i Magasin du monde)
Martine, 1954

Källor

Danskspråkiga författare
Danska journalister under 1900-talet
Danska författare under 1900-talet
Kvinnor
Avlidna 1982
Födda 1904
Författare från Köpenhamn
Vigdís Grímsdóttir

Vigdís Grímsdóttir, född 15 augusti 1953 i Reykjavik, är en isländsk författare.

Vigdís Grímsdóttir har studerat isländska och bibliotekskunskap. Fram till 1991 arbetade hon som gymnasielärare.
Hennes genombrottsroman var Kaldaljós (Kallt ljus) från år 1987 som följdes av Ég heiti Ísbjörg, ég er ljón, 1989 (Jag heter Isbjörg, jag är ett lejon, 1995).

Andra böcker är Stúlkan í skóginum (Flickan i skogen) från 1992, Grandavegur 7 (Grandavägen 7) från 1994 och Z: Ástarsaga (Z: En kärlekshistoria) från 1996. Vigdís mest centrala teman i hennes författarskap är sexualitet och döden som kännetecknas av en mycket intensiv och fantasifull personlig stil. Diktsamlingen Lendar elskhugans från 1991 finns även översatt till svenska som Den älskades länder.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Flickan i skogen 1994
 Grandavägen 7, 1995
 Jag heter Ísbjörg, jag är ett lejon 1995
 Den älskades länder 1997
 Z 1998
 Tystnaden 2002
 Från ljus till ljus 2003
 Hjärta, måne och blå fåglar 2004
 När en stjärna faller 2006

Se även
 Kaldaljós, filmen Kaldaljós som baserats på genombrottsromanen med samma namn.

Källor 

Isländskspråkiga författare
Isländska författare under 1900-talet
Födda 1953
Kvinnor
Levande personer
Personer från Reykjavik
Isländska författare under 2000-talet
Karin Stigsdotter

Karin Birgitta Karolina Stigsdotter, född Stigsson den 5 februari 1965 i Borås, död den 31 mars 2007 i Göteborg, var en svensk skådespelare.

Filmografi
 (kortfilm)

Källor

Externa länkar

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1965
Avlidna 2007
Joan Collins

Joan Henrietta Collins,  född 23 maj 1933 i London, är en brittisk Golden Globe-belönad och Emmynominerad skådespelare och författare. Collins är bl.a känd för rollen som Alexis Carrington i TV-serien Dynastin.

Biografi 
Collins studerade vid Royal Academy of Dramatic Art och gjorde scendebut i London 1946 i Ett dockhem. Hon filmdebuterade 1952 och under de följande två åren medverkade hon i nio brittiska filmer. Filmagenter ville att hon skulle komma över till USA och spela in filmer där, och hon for också till Hollywood, där hon med sin sensuella utstrålning blev mycket populär. Joan Collins hade stora framgångar under hela 1950-talet inom filmindustrin.

Collins upplevde senare en nedgång i sin popularitet under slutet av 1960-talet. Men mot slutet av 1970-talet hade hon framgång med filmerna Disco-hingsten (The Stud) och The Bitch, baserade på systern Jackie Collins romaner. Ännu större framgång fick hon som satmaran Alexis Carrington i TV-serien Dynastin åren 1981-1989 samt 1991. Collins är en av Storbritanniens mest framgångsrika skådespelerskor för TV både i USA och hemlandet. Hennes namn har även använts till parfym, underkläder, glasögon, jeans, smycken, hattar med mera. Hennes böcker (såväl biografier som romaner) har sålt över 50 miljoner exemplar över hela världen. De senaste åren har Collins satsat på teatern, och även där har hon rönt framgångar. 2006 gjorde Joan Collins en teaterföreställning med Linda Evans, sin forna motspelerska från Dynastin. Föreställningen vid namn "LEGENDS" blev en succé och spelades runt om i USA.

År 1997 fick Joan Collins av drottning Elizabeth II motta utmärkelsen "Officer of the Order of the British Empire" (O.B.E), en titel som man kan sätta efter sitt efternamn. Vid nyåret 2015 utnämnde den brittiska drottningen Collins till "Dame Commander of the British Empire", vilket innebär att hon kan sätta titeln "Dame" framför sitt namn.

Joan Collins har flera hem som hon pendlar mellan. I USA. Hon har en stor våning i Los Angeles. Har även våning i New York. Collins har även ett hem i det fashionabla området Belgravia i London och en villa i La Croix Valmer i St. Tropez i södra Frankrike.

Joan Collins har varit gift fem gånger; 1952–1956 med Maxwell Reed, 1963–1971 med Anthony Newley, 1972–1983 med Ronald S. Kass, 1985–1987 med svenske artisten Peter Holm och från 2002 med Percy Gibson.

Collins yngre syster var författaren Jackie Collins.

Filmografi i urval 

1975 - Krona eller klave, avsnitt Stung from Beyond (gästroll i TV-serie)
1975 - Ellery Queen, avsnitt The Adventure of Auld Lang Syne (gästroll i TV-serie)

 (TV-film)
1996 - The Nanny, avsnitt Me and Mrs. Joan (gästroll i TV-serie)

2000 - Will & Grace, avsnitt My Best Friend's Tush (gästroll i TV-serie)
2010 - Rules of Engagement, avsnitt Les-bro (gästroll i TV-serie)

Källor

Externa länkar 
 Joan Collins officiella webbplats 
 
 

Födda 1933
Levande personer
Brittiska TV-skådespelare
Brittiska författare
Brittiska skådespelare
Skådespelare från London
Kvinnor
Alumner från Royal Academy of Dramatic Art
Diskit

Diskit är en infektion som primärt drabbar intervertebraldiskarna. Lokalisationen är företrädesvis i ländryggen. Diskiter är vanligare hos barn, då deras diskar fortfarande är kärlförsörjda. Detta möjliggör hematogen smittspridning. Hos vuxna förekommer diskit framförallt som postoperativ komplikation till ryggkirurgi (incidens på 0,5 %), men även vid nedsatt allmäntillstånd, till exempel vid intravenöst missbruk. Det mest karakteristiska symtomet vid diskit är svår smärta, framförallt av mekanisk karaktär. Med detta menas att smärtorna förekommer vid rörelse och lindras av immobilisering. Sjukdomsförloppet kan vara akut eller ha ett mer utdraget förlopp.

Andra symtom på tillståndet inkluderar en förändrad kroppshållning, stelhet i ryggen, försämrad rörlighet, smärta eller obehag i magtrakten samt feber. Diskit kan orsakas av virala eller bakteriella infektioner samt autoimmuna sjukdomar. Infektionen eller immunförsvarets svar orsakar svullnad och inflammation, vilket kan leda till värk och andra symtom.

Referenser 

Infektionssjukdomar
Bindvävssjukdomar
Barnsjukdomar
Ryggsjukdomar
Axel Zuber

Axel André Zuber, född 28 augusti 1991, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Zuber är son till Karin och Renée Zuber och växte upp i Helenelund, Sollentuna kommun. Han har tre syskon.

Han debuterade i rollen som Tet i Lukas Moodyssons Tillsammans (2000). Han har även medverkat i 2001 års julkalender Kaspar i Nudådalen (2001), Hotet (2004) och Beck – Det tysta skriket (2007) med flera.

Filmen Viktor och hans bröder, i vilken Zuber medverkar i huvudrollen som Viktor, mottog flera priser, däribland en Guldbagge för bästa kortfilm.

Filmografi

 (kortfilm)
 (kortfilm)

 (kortfilm)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
 

Svenska barnskådespelare
Män
Födda 1991
Levande personer
Lisa Lindgren

Elisabet (Lisa) Lindgren, född 3 juni 1968 i Råsunda församling i Solna, Stockholms län, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Lisa Lindgren växte upp i ett bostadskollektiv, inte olikt det som porträtteras i filmen Tillsammans, där hon spelar rollen som Elisabeth.

Hon studerade teater i Malmö och tog examen 1993. Tillsammans med Catta Pålsson, Thomaz Ransmyr, Ulrika Malmgren och Anna Wällstedt utgör hon teatergruppen Darling Desperados.

Lindgren ingår i Göteborgs stadsteaters fasta ensemble. Hon har medverkat i föreställningar som Den goda människan i Sezuan, Lilla Livet, Romeo & Julia, Night Rider, Butterfly Kiss, Hunger och Publiken och Jag vill inte dö, jag vill bara inte leva. Utöver detta har hon varit verksam som frilansare vid Stockholms stadsteater, Helsingborgs stadsteater och Riksteatern.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar
 Lisa Lindgren på Göteborgs stadsteater

Svenska skådespelare
Födda 1968
Kvinnor
Levande personer
Personer från Solna
Sven Arne Gillgren

Sven Arne Gillgren, född 3 december 1913 i Stockholm, död 5 januari 1992 i Stockholms domkyrkoförsamling, var en svensk konsthantverkare och formgivare. 

Sven Arne Gillgren var son till bankkamreren Joh Gillgren och Julia Zederman. Han studerade vid Konstindustriella skolan i Stockholm. Han övertog posten som konstnärlig ledare vid Guldsmedsaktiebolaget i Stockholm efter Jacob Ängman. På 1960-talet var Gillgren lärare för hantverk och silversmide vid Konstfackskolan i Stockholm. 

I en klar, mjuk och elegant stil har han format kyrksilver och andra föremål för ett 150-tal kyrkor i bland annat Stockholm och Malmö, men också i utlandet. Han har också utformat hedersgåvor och bestick för bland annat svenska beskickningar. Hans smycken i guld och stenar har en romantisk mjukhet. Han är representerad på Nationalmuseum i Stockholm.

Åren 1941 till 1949 var han gift med Susanna Östberg och 1955 till 1974 med sjuksköterskan Elisabeth Killander. Gillgren är gravsatt i minneslunden på Ljusterö kyrkogård.

Källor

Noter

Svenska formgivare
Svenska silversmeder
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Mottagare av Prins Eugen-medaljen
Representerade vid Nationalmuseum
Konstnärer från Stockholm
Födda 1913
Avlidna 1992
Män
Beloit, Wisconsin

Beloit är en stad (city) i Rock County i Wisconsin i USA. Invånarantalet är 36 657 (2020). I Beloit finns högskolan Beloit College, en fabrik som hör till företaget Hormel, världens största chili con carne-konservburk och basebollklubben Beloit Sky Carp.

Beloit började byggas 1836 och Beloit College öppnades 1846. Staden var tidigare känd för sin trä- och pappersindustri samt mekaniska verkstäder.

Beloit ligger alldeles norr om gränsen till Illinois. Söder om gränsen ligger grannstaden South Beloit.

Referenser

Externa länkar
Anjou (vallonsk släkt)

Anjou (uttalas: ánnscho) är en vallonsk släkt i Sverige, invandrad cirka år 1600 från trakten kring Liège. Namnet är i dag okänt i Vallonien, och troligen tog sig släkten namnet först efter ankomsten till Sverige; så vitt känt saknar den anknytning till det franska grevskapet Anjou. Stamfader var Nicolas Anjou, som arbetade vid Österby bruk. Kända medlemmar av släkten är:

 Nils Jacob Anjou (1781–1851), teolog och docent i Uppsala, riksdagsledamot för prästeståndet.
 Lars Anton Anjou (1803–1884), kalseniansk professor i kyrkohistoria i Uppsala, ecklesiastikminister och sist biskop i Visby. Kusin till Nils Jacob Anjou.
 Christofer Ludvig Anjou (1821–1896), rektor för folkskoleseminariet i Linköping, folkskoleinspektör och ledande vid folkskolans utveckling och modernisering, riksdagsman. Son till Nils Jacob Anjou.
 Nils Erhard Anjou (1852–1922), organist och musikpedagog som gjorde insatser inom folkskolans sångundervisning.
 Anton Anjou (1854–1906), ämbetsman och personhistorisk författare som bland annat gav ut ett genealogiskt verk över den egna släkten.
 Eric Anjou (född 1919), svensk trädgårdsmästare.

Källor

Litteratur
Anton Anjou, Den vallonska släkten Anjou jämte förgreningar, 1902

Svenska släkter
Lilian Baels

Lilian Baels, Mary Lilian Henriette Lucie Josephine Ghislaine Baels, född 28 november 1916 i Highbury i norra London, död 7 juni 2002 i Waterloo i Belgien, var hustru till kung Leopold III av Belgien. Äktenskapet var morganatiskt, och hon var därför inte drottning utan hade titeln prinsessan av Réthy.

Biografi

Bakgrund
Hon var dotter till Hendrik Baels, en förmögen fiskhandlare som hade avancerat till minister i Inrikes- och jordbruksministeriet, och Anne Marie de Visscher. Fadern blev sedermera guvernör av Västflandern, en av Belgiens sju provinser.

Lilian var mycket språkbegåvad och talade engelska, franska, tyska och nederländska flytande. Hon var också duktig på idrott, i synnerhet simning och golf. Lilian Baels träffade den belgiske kungen 1938 på en golfbana i Knokke-le-Zoute. Han hade då varit änkeman i tre år. Lilian Baels blev efter ett tag utsedd till guvernant för de kungliga barnen.

Äktenskap
Leopold och Lilian gifte sig i hemlighet 11 september 1941. Hon blev ganska omgående gravid och de gifte sig borgerligt 8 december samma år, vilket kom till allmänhetens kännedom. Äktenskapet var morganatiskt; Lilian blev aldrig drottning av Belgien, men fick titeln "prinsessa av Réthy".

Deras giftermål var inte populärt i den kungliga familjen och inte heller bland det belgiska folket – man ansåg att kungen svikit folket. Medan folket led under andra världskriget hade han haft tid att finna sig en ny fru. Lilian blev ännu mer impopulär när det framkom att hennes far hade farit till södra Frankrike, där han förblev under återstoden av kriget. 

Parets första barn, sonen Alexander, föddes i juli 1942. När de allierade landsteg i Frankrike 1944 deporterades Leopold till Tyskland. Prinsessan Lilian och de kungliga barnen fördes först till ett fort i Hirchstein i Sachsen och sedan till Strobl, nära Salzburg. De befriades av USA:s VIII armé i maj 1945.

Efter kriget flyttade familjen till Schweiz. Leopold återvände till Belgien 1950 men tvangs abdikera i juli 1951. Ytterligare två barn föddes i äktenskapet, Marie-Christine 1951 och Marie-Esmeralda 1956.

Referenser

Noter 

Belgiska prinsessor
Födda 1916
Avlidna 2002
Kvinnor
Morganatiska gemåler
Anjou (olika betydelser)

Anjou kan syfta på:
Anjou – ett historiskt område i Frankrike
Huset Anjou – namnet på två olika furstehus som styrt över grevskapet, senare hertigdömet Anjou
Hertig av Anjou eller Greve av Anjou – lista av personer med titlarna greve av Anjou och hertig av Anjou
Anjou (vallonsk släkt) – vallonsk släkt i Sverige
Anjou (päron) – namnet på en päronsort.
Anjou (Montréal) – ett arrondissement i Montréal.
 Anjou, Isère – en kommun i departementet Isère i regionen Auvergne-Rhône-Alpes
Koh Phi Phi Don

Koh Phi Phi Don är den största ön, och huvudön i ögruppen Phi Phi-öarna utanför Krabi i södra Thailand. Phi Phi Don är bland annat känt för sina dykvatten. Ön blev hårt drabbad av tsunamikatastrofen den 26 december 2004, där många nordbor omkom. Öns huvudort heter Ton Sai.

Thailands öar