kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
David Carlsson

David "Tulle" Carlsson, född 7 mars 1983 i Stockholm, är en svensk fotbollsspelare som spelar som anfallare för Gamlakarleby Bollklubb. Han har även spelat för bland annat FF Jaro i Tipsligan.

Karriär
Mellan åren 2003 och 2008 spelade Carlsson i Finland för IFK Mariehamn och HJK Helsingfors. Allt som allt blev det 125 matcher för åländska IFK Mariehamn samt sju för HJK. Under sin första säsong i finländska högsta ligan år 2005 nätade Carlsson 14 gånger och slutade på andraplats i skytteligan. Allt som allt gjorde han 54 mål för IFK Mariehamn och ett för HJK.

17 november 2008 blev det klart att Carlsson återvänder till sitt hemland och sin före detta klubb IF Brommapojkarna som tog steget tillbaka till Allsvenskan. I Fotbollsallsvenskan 2009 blev det bara två inhopp, och han lånades ut till Västerås SK i Division 1 under hösten. I början av 2010 spelade Carlsson för Gröndals IK tills han i juli anslöt till IK Brage.

Säsongen 2011 spelade Carlsson för Vasastan BK i Division 5 mellersta. Säsongen blev lyckad med 13 mål på 16 matcher, och han lämnade klubben för spel i division 3 med Assyriska Botkyrka FF säsongen 2012.

Carlsson återvände till Finland säsongen 2013 för spel i Gamlakarleby Bollklubb i Tvåan. I december 2013 skrev han kontrakt med FF Jaro för säsongen 2014 med en option för säsongen 2015. Inför säsongen 2016 återvände han till Gamlakarleby Bollklubb.

Källor

Landslagsstatistik på svenskfotboll.se
Carlsson på Tipsligans hemsida (på finska)

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i IF Brommapojkarna
Spelare i IFK Mariehamn
Spelare i HJK
Spelare i Västerås SK Fotboll
Fotbollsspelare i Gröndals IK
Fotbollsspelare i IK Brage
Spelare i FF Jaro
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Spelare i Tipsligan
Födda 1983
Levande personer
Män
Idrottare från Stockholm
David Carlson

David Harry Carlson, född 7 maj 1959 i Biskopsgårdens församling, Göteborg, är en svensk gitarrist som bland annat spelat i Raj Montana Band, varit verksam som studiomusiker och gjort reklammusik. Han har också givit ut tre soloskivor. Idag arbetar han som fotograf.

Carlson har bland annat spelat med Lena Philipsson, The Crickets, Mikael Rickfors, Monica Törnell, Totta Näslund, Elisabeth Andreasson, Pugh Rogefeldt, Ted Gärdestad, Niklas Strömstedt, Cornelis Vreeswijk, Anita Skorgan, Susanne Alfvengren och Mats Ronander.

Diskografi i urval

Soloskivor
White Feather ( 2004) Produced by Stefan Gunnarsson  
Vuoitasrita, a musical tribute to Laponia ( 2007)
Ringar på vattnet ( 2009) (finns på Spotify)

Referenser

Externa länkar
 https://spiritsound.se
 https://carlsonphoto.se

Svenska pop- och rockmusiker
Svenska gitarrister
Män
Musiker från Göteborg
Födda 1959
Levande personer
Ichnologi

Ichnologi är den vetenskap som berör spårfossil. Ett spår (även av sentida form) är enligt definitionen av Bertling m. fl. (2006), ”En upprepad morfologisk struktur vilken är resultatet från en levande organisms rörelser som har modifierat substratet.” Substratet kan vara sten, mjuka till fasta sediment, dött organiskt material (så som torv, ved, snäckskal etc) eller levande vävnader. Typiska och välkända exempel på spår är hål i hårda substrat efter borrande och grävande eller fot- och krypspår och i mjuka substrat. Borr- och grävhål i växter räknas också till spår.

Spårfossil klassificeras på ett liknande sätt som organismer, där spår som liknar varandra tillhör samma ichnosläkte, eller spårfossilsläkte, och varje enskilt typ av spår är en spårfossilart. Denna klassificering hänger inte ihop med den systematiska klassificeringen av den organism som gjorde spåret. Klassificeringen av alla sorters spår regleras sedan 1999 av ICZN.

Se även 
Cruziana

Källor 

Paleontologi
Anders Nilsson (silversmed)

Anders Nilsson, född 7 september 1870 i Kyrkheddinge, Skåne, död 23 februari 1935 i Lund, var en svensk silversmed.

Han kom vid 15 års ålder i lära hos silversmeden Johan Petter Hasselgren i Lund, som enligt släkttraditionen var Nilssons biologiske far. Han övertog den Hasselgrenska firman (med anor från 1700-talet) 1899 efter fleråriga studier i Köpenhamn. Nilsson, som var hovjuvelerare, utförde flera arbeten i utpräglad jugendstil. Han är representerad på Kulturen i Lund och Nationalmuseum i Stockholm. 

Han var far till silversmeden Wiwen Nilsson, som 1927 övertog verkstaden.

Noter 

Personer från Kyrkheddinge socken
Representerade vid Nationalmuseum
Födda 1870
Avlidna 1935
Svenska formgivare
Svenska silversmeder
Män
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Ann Blyth

Ann Marie Blyth, född 16 augusti 1928 i Mount Kisco, New York, är en amerikansk skådespelare och sångerska. Blyth medverkade ofta i Hollywoodmusikaler, men var även framgångsrik i dramatiska roller. För sin insats som Veda Pierce i filmen Mildred Pierce – en amerikansk kvinna (1945), blev Blyth nominerad till en Oscar för bästa kvinnliga biroll. Bland hennes övriga filmer märks Caruso, storsångaren (1951), Studentprinsen (1954) och Nattklubbsdrottningen (1957).

Som 13-åring framträdde Ann Blyth på Broadway och fick filmkontrakt i Hollywood 15 år gammal. Hon nominerades till en Oscar för sin roll som Joan Crawfords avskyvärda dotter i filmen Mildred Pierce – en amerikansk kvinna 1945. Hon medverkade i såväl drama som äventyrs- och musikalfilmer. Blyth drog sig tillbaka från filmen 1957 men framträdde sporadiskt i ett antal tv-serier till och med 1985.

Blyth var från 1953 fram till hans död 2007 gift med läkaren James McNulty, med vilken hon har fem barn.

Filmografi i urval 

 

 
1964–1965 – Burke's Law (TV-serie)

Källor

Externa länkar 

Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Personer från Westchester County
Födda 1928
Levande personer
Kvinnor
Walter Donaldson

Artikeln handlar om kompositören Walter Donaldson. Se även Walter Donaldson (snookerspelare).

Walter Donaldson, född den 15 februari 1893 i Brooklyn, New York, död den 15 juli 1947 i Santa Monica, Kalifornien, var en amerikansk populärkompositör.

Donaldson hörde till mellankrigstidens mest produktiva låtskrivare. Han verkade först i New York, men vid ljudfilmens ankomst flyttade han till Hollywood och skrev musik till en lång rad filmer.

Till Donaldsons mest kända kompositioner hör "Yes Sir, That's My Baby", "My Blue Heaven", "Makin' Whoopee" och "My Baby Just Cares For Me".

Källor

Födda 1893
Avlidna 1947
Amerikanska kompositörer
Män
Personer från Brooklyn
Nordsjö

Nordsjö (finska: Vuosaari) är en stadsdel och ett distrikt i östra Helsingfors. Delområden inom distriktet är Mellersta Nordsjö, Nordsjö gård, Nybondas, Havsrastböle, Kallvik, Solvik, Rastböle, Bastö och Svarta backen. Helsingfors och huvudstadsregionen nya godshamn, Nordsjö hamn, togs i bruk i november 2008.  

Nordsjö är Helsingfors största stadsdel med en yta om drygt 15 km² och ca 35.000 invånare. År 1998 anslöts Nordsjö till metronätet. År 2008 fick Nordsjö hamn järnvägsförbindelse med en 19 km lång hamnbana (Nordsjö hamnbana), som ansluter till det finska järnvägsnätet i Savio i Kervo stad norr om Helsingfors. Också omfartsleden Ring III har fått en väganslutning till Nordsjö hamn.

Nordsjö har namn efter en herrgård med anor från 1600-talet, vars huvudbyggnad har i sin nuvarande form från 1897. Bosättning har funnits i Nordsjö sedan medeltiden. På uddarna Kallviksudden och Ramsöudden byggdes det sommarvillor i början av 1900-talet och området var lansdsbygdsbetonat och svenskspråkigt ända till 1930-talet då Saseka byggde en fabrik i Kallvik. Under fortsättningskriget och februaribombardemangen spelade Nordsjö en mycket viktig roll, då man tände stora eldar i Nordsjö för att simulera ett brinnande Helsingfors. Flera sovjetiska bombplan fällde sina bomber i Nordsjö i stället för i Helsingfors centrum tack vare manövern. 

Nordsjö by anslöts till Helsingfors stad 1966 från dåvarande Helsinge kommun (idag Vanda stad). Kort efter det började man bygga höghus och radhus i Mellersta Nordsjö. Lite senare uppstod Rastböle småhusområde. Sedan 1990-talet har det byggts flera nya bostadsområden i Nordsjö och stadsdelen hör till de snabbast växande i Helsingfors. Nya stadsdelar är Kallvik, Havsrastböle  och Solvik. Finlands på den tiden högsta bostadshus, Cirrus, på 26 våningar, färdigställdes i Nordsjö 2006 bredvid köpcentret Columbus.

Bilder från Nordsjö

Se även
Nordsjövarvet
Nordsjö hamn

Källor

Noter

Externa länkar
Statistisk information

 
Helsingfors distrikt
Toranosuke Takagi

Toranosuke "Tora" Takagi, född 12 februari 1974 i Shizuoka, är en japansk racerförare.

Racingkarriär
Takagi tävlade i formel 1 under två säsonger i slutet av 1990-talet. Hans bästa resultat var en sjundeplacering i . Takagi tävlade senare i Formel Nippon, som han vann säsongen 2000. Han körde även med lyckat resultat i IndyCar Series, men han vann aldrig något race.

F1-karriär

|}

Källor

Födda 1974
Japanska racerförare
Japanska Formel 1-förare
Arrows F1-förare
Tyrrell F1-förare
Formel Nippon-förare
Champ Car-förare
IndyCar-förare
Indianapolis 500-förare
Män
Levande personer
WP:Projekt Japan
Luca Badoer

Luca Badoer, född 25 januari 1971 i Montebelluna, är en italiensk racerförare.

Racingkarriär 
Badoer debuterade i formel 1 för BMS Scuderia Italia säsongen  och fortsatte senare i ett par andra italienska stall. Hans bästa resultat var en sjunde plats i , men det blev inga poäng.

Badoer kom tillbaka till F1 säsongen  som testförare för Ferrari. Ferrari lånade ut Badoer till Minardi-Ford under säsongen 1999, då han tävlade 16 lopp för stallet.

Efter att Felipe Massa drabbades av en svår olycka när en fjäder från Rubens Barrichellos träffade hans hjälm under kvalet till Ungerns Grand Prix 2009, så bestämde den sjufaldiga världsmästaren i Formel 1 Michael Schumacher att han skulle ersätta Massa i Ferrari under Europas Grand Prix 2009. Men Schumacher tvingades att lämna återbud när hans nackskada från en motorcykelolycka tidigare under året var för svår, så Badoer fick ersätta Massa istället. 

Det blev inte mer än två lopp för Badoer 2009. Efter Belgiens Grand Prix ersattes han av Giancarlo Fisichella.

F1-karriär

Källor 

Födda 1971
Italienska racerförare
Italienska Formel 1-förare
Ferrari F1-förare
Minardi F1-förare
Män
Levande personer
Speed metal

Speed metal är en mindre väldefinierad subgenre till Heavy Metal. Från början så var Speed Metal en tidig, mer eller mindre melodiös prototyp av det som sedan skulle utvecklas till både Thrash Metal och Power Metal.

Det är svårare att urskilja en distinkt skillnad i Speed Metal än i andra grenar eftersom Speed Metal ofta inte var den primära influensen utan mer en sekundär definition och smälte ihop. Som genrebenämning förekom speed metal flitigast under tidigare och senare halvan av 1980-talet. I dag nämns genren nästan enbart i syftning på dåtida band - alternativt band som imiterar deras sound. Termen definieras inte heller alltid som en egen genre, utan används snarare som en benämning på heavy metal spelad med en mycket snabb taktfast rytm i högt tempo. Spelstilen är snarlik dagens mer finslipade power metal, men musiken är mindre melodiös och aggressivare framförd.

Ett Välkänt, relativt tidiga exempel på speed metal-låtar är Accepts "Fast as a Shark" (1982). Det mest fulländade speed metal-albumet brukar anses vara Judas Priests Painkiller utgivet 1990. Samma år utkom även Megadeths Rust in Peace, en av de mest sofistikerade thrash/speed metal-hybriderna.

Speed metal är nära besläktat med thrash metal, men är mer melodiskt och mindre punkigt. Många anser att thrash utvecklades ur speed metal - tidiga album av Anthrax, Slayer och Metallica innehåller tydliga speed metal-element.

Kända speed metal-band 
Accept
Agent Steel
Anthrax
Annihilator
Anvil
Galneryus
Grave Digger
Helloween
Judas Priest
Kreator
Megadeth
Metal Church
Metallica
Motörhead
Nevermore
Nuclear Assault
Onslaught
Overkill
Pantera
Rage
Running Wild
Exciter (band)
Sepultura
Slayer
Testament
Venom
Vhäldemar
X-Japan

Se även 
Thrash metal
Power metal

Undergenrer till metal
William Casey

William Joseph "Bill" Casey, född 13 mars 1913 i Queens, New York, död 6 maj 1987 i Glen Cove, Long Island, New York, var en amerikansk statstjänsteman som var chef för CIA 1981–1987.

Casey var centralt inblandad i den så kallade Iran–Contras-affären, som skakade Reaganadministrationen 1986–1987. På grund av allvarlig sjukdom (hjärntumör) kunde han dock inte kallas till kongressens utskottsförhör om denna affär.

Externa länkar 

Amerikanska ämbetsmän
Personer vid CIA
Alumner från Fordham University
Födda 1913
Avlidna 1987
Män
Skogshöns

Skogshöns (tidigare ibland kallade orrfåglar) är en grupp fåglar, inom ordningen hönsfåglar som förekommer över stora delar av norra halvklotet. Tidigare kategoriserades de som den egna familjen Tetraonidae, men genetiska studier visar att de är en del av fasanfåglarna (Phasianidae).

Utbredning 
Gruppen lever i tempererade och subarktiska områden i den holarktiska regionen och de cirka 25 arterna återfinns i Europa, norra och mellersta Asien samt Nordamerika. Den absoluta merparten är stannfåglar men vissa bestånd företar sig kortare förflyttningar, främst till lägre regioner under vinterhalvåret.

Utseende och anatomi 
Skogshönsen har tjock och klumpig kropp, proportionerligt korta vingar, litet huvud och kort, stark och välvd näbb. De har kraftiga ben som är försedda med en bakre tå, men saknar sporrar.

Ekologi 
Hos alla arter, med undantag av dalripan, är tuppen polygam och många av arterna har komplexa och praktfulla parningslekar där tupparna utmanar varandra i en sorts turneringar på specifika lekplatser. Skogshönsen är främst växtätare, men äter även insekter - speciellt de juvenila fåglarna.

Skogshönsen och människan 
Många arter av skogshöns jagas som vilt.

Arter 

Ordning och släktesindelning efter International Ornithological Congress:
Släkte Bonasa
 Kragjärpe (Bonasa umbellus)
Släkte Tetrastes
 Järpe (Tetrastes bonasia)
 Kinesisk järpe (Tetrastes sewerzowi)
Släkte Centrocercus
 Strålstjärtshöna (Centrocercus urophasianus)
 Gunnisonhöna (Centrocercus minimus)
Släkte Dendragapus 
 Gråjärpe (Dendragapus obscurus) 
 Sotjärpe (Dendragapus fuliginosus) 
Släkte Tympanuchus
 Spetsstjärtad präriehöna (Tympanuchus phasianellus)
 Större präriehöna (Tympanuchus cupido)
 T. c. cupido (nominatformen utdöd sedan 1932) – kan ha utgjort en egen art.
 Mindre präriehöna (Tympanuchus pallidicinctus)
Släkte ripor (Lagopus)
 Vitstjärtad ripa (Lagopus leucura)
 Dalripa (Lagopus lagopus)
 Moripa (L. l. scoticus)
 Fjällripa (Lagopus muta)
Släkte Falcipennis 
 Amurjärpe (Dendragapus falcipennis]
Släkte Canachites
 Granjärpe (Canachites canadensis)
Släkte tjädrar (Tetrao)
 Tjäder (Tetrao urogallus)
 Svartnäbbad tjäder (Tetrao urogalloides)
Släkte orrar (Lyrurus)
 Orre (Lyrurus tetrix)
 Kaukasisk orre (Lyrurus mlokosiewiczi)

Se även 
 Lista över häckande skogshönsarter i Sverige

Referenser 
Delar av artikeln är översatt från engelska wikipedias artikel Grouse, läst 29 augusti 2007.

Noter

Externa länkar 
Videor av fälthöns

Fasanfåglar
Clemens Paal

Paul Clemens Paal, född 12 september 1944 i Solna församling, är en svensk skådespelare.

Filmografi (urval)
1976 - Blackout
1976 - Ja, du vet den där jäveln
1991 - Hanna
1991 - Agnes Cecilia
1973 - Någonstans i Sverige
2007 - Tusenbröder III
1999 - Skilda Världar

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar

 

Svenska skådespelare
Män
Födda 1944
Levande personer
Jugulator

Jugulator (släppt 1997) är Judas Priests första skiva utan Rob Halford som sångare. Vid mikrofonen står nu i stället amerikanske Tim Owens som tog namnet "Ripper" från en Judas Priest-låt från Sad Wings of Destiny.

Låtlista
Jugolator (5.50)
Blood Stained (5.26)
Dead Meat (4.43)
Death Row (5.04)
Decapitate (4.39)
Burn In Hell (6.41)
Brain Dead (5.23)
Abductors (5.49)
Bullet Train (5.10)
Cathedral Spires (9.17)

Musikalbum 1997
Album av Judas Priest
Thomas Wrisemo

Bo Thomas Wrisemo, född 13 september 1959 i Visby på Gotland, är en svensk skådespelare och ljudtekniker.

Han har haft mindre roller i några svenska filmer samt staterat på Dramatiska teatern. Numera arbetar han som svensklärare.

Filmografi (urval)
1993 - Chefen fru Ingeborg 
1993 - Brandbilen som försvann
1994 - Pillertrillaren
1995 - Petri tårar

Teater

Roller (ej komplett)

Externa länkar
 
 
 

Personer med anknytning till Gotland
Män
Födda 1959
Levande personer
Skådespelare från Visby
Aristoxenos

Aristoxenos från Tarent, var en grekisk filosof och musikskriftställare, levde omkring 350 f.Kr. i Aten.

Biografi
Aristoxenos var först pythagoréen Xenofilos och därefter Aristoteles lärjunge. Av hans (enligt Suidas) 453 arbeten finnas endast Harmonika' stoicheia bevarad vilket är den äldsta kända musikskriften. Det finns även ett fragment av ett arbete om rytmen (utgivet första gången 1785). Gentemot pythagoréernas evinnerliga talräknande i musiken hävdade Aristoxenos känslans och hörselförnimmelsernas rätt att döma i harmonifrågor.

På senare tid har Aristoxenos fått en krater på Merkurius uppkallad efter sig, Aristoxeneskratern.

Referenser 

Antikens grekiska filosofer
Män
Peter Gardiner

Peter Clarence Gardiner, född 8 juli 1968 i Uppsala, är en svensk skådespelare och dansare.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar

 (no) Peter Gardiner i Scenewebarkivet

 Peter Gardiner på Stockholms stadsteaters webbplats

Födda 1968
Svenska skådespelare
Män
Levande personer
Skådespelare från Uppsala
Kronobergsparken

Kronobergsparken (historiskt Kronoberget) är en park på Kungsholmen i Stockholms innerstad. Den ligger mellan Polhemsgatan, Bergsgatan, Kronobergsgatan och Parkgatan. Parken är en av Stockholm bergsparker som anlades enligt Albert Lindhagens generalplan från 1866. Det fanns två alternativ till parkens gestaltning, en med rund respektive en med oval grundform.

Beskrivning

Den plats där parken ligger hette från början Kronoberget, och det var även parkens namn fram till 1962. Arbetet med att anordna en park inleddes 1883 med att man lade upp matjord lite här och där. År 1891 började man arbetet i den sydvästra delen, arbetet fortsatte fram till 1912, sist området vid Polhemsgatan. Före 1920-talet lär toppen av själva Kronoberget erbjudit en av Stockholms vackraste utsiktspunkter över Riddarfjärden. Åren 1933–1935 gjorde man i ordning området närmast Kungsholmens brandstation. Parken är cirka 250×220 meter eller cirka 5,5 hektar.

Ursprunget till namnet Kronoberg kommer från kvarteret Kronoberg  (Quartet Croneberg) på Petrus Tillaeus karta från 1733) och förmodligen gav kvarterets förste ägare Johan Leijoncrona sitt namn till området. Enligt en annan teori var det Kronobergskvarnen på bergets topp, som gav namnet. Kronkvarnen malde säd för de privilegierade kungliga brännvinsbrännerier. Kvarnen byggdes dock först efter 1793 medan kvarteret Croneberg redan fanns 1733 på Tillaeus karta. Kvarnen brann ner 1835. 

Parken består till stor del av en hög kulle, 40,3 m ö.h., som är den högsta punkten i hela stadsdelen. Det finns en förskola (i nordöstra hörnet), en parklek (i sydvästra hörnet) samt den Judiska begravningsplatsen Kronoberg (mitt på västra sidan) som anlades redan 1787. Sista begravningen där ägde rum 1857 och den är vilorum för 209 personer.

År 1979 avtäcktes skulpturen Ikaros med draken av konstnären Barbro Lindvall-Liljander.

I kvarteret öster om parken, där tidigare barnsjukhuset Kronprinsessan Lovisas vårdanstalt låg, finns numera Stockholms polishus med Rikspolisstyrelsen och Kronobergshäktet. 

Söder om parken, vid Bergsgatan, finns sedan 1904 Kungsholms baptistkyrka, vars ursprungliga namn var Betaniakyrkan. Strax väster om Betaniakyrkan, fanns till under 1920-talet Missionshyddan på Kungsholmen då den flyttades och blev Arholma kyrka. 

Åren 2002 till 2003 genomfördes en större renovering av parken. Under parken ligger en parkeringsplats som har en in- och utfart mot parkens västra sida mot Fridhemsplan.

Se även
Judiska begravningsplatsen Kronoberg
Kungsholmens brandstation
Kungsholms baptistkyrka
Kronobergshäktet
Kronobergskvarnen
Kronobergsstationen

Källor 

 Skylt på platsen.

Externa länkar 

Förskolan Kronobergsparken
Kronobergs parklek

Parker i Stockholms kommun
Kungsholmen
Erik Ståhlberg

Sven Erik Ståhlberg, född 23 januari 1962 i Göteborg, är en svensk skådespelare och regissör.

Biografi
Ståhlberg är uppväxt söder om Trollhättan, där han gick på Nils Ericsonsgymnasiet 1979 till 1981. Han hade planer på att bli läkare innan teaterintresset tog över. Han studerade vid Skara Skolscen 1983–1984 och fortsatte på scenskolan i Göteborg 1986–1989. Efter utbildningen har han varit verksam på de flesta teaterscener i Göteborg, bland andra Angereds Teater, Göteborgs Stadsteater, i Kent Anderssons revyer på Teater Aftonstjärnan och hos Hagge Geigert på Lisebergsteatern. Sedan 2002 är han anställd vid Folkteatern i Göteborg där han bland annat spelat i pjäser som Getingsommar, Festen och Vinst varje gång. Han är också verksam som regissör och har bland annat satt upp Fordringsägare och Demokrat på Folkteatern, komediklassikerna Tartuffe och Den girige på Gunnebo slott. Vid sidan av sitt arbete som skådespelare och regissör undervisar han som gästlärare på Teaterhögskolan i Göteborg.

Han har medverkat i ett flertal TV-produktioner, ofta har han fått gestalta tvivelaktiga karaktärer med högst osympatiska drag. Till en början gjorde han mindre roller som till exempel ligist i Alfhild och Ortrud, narkoman i Hem till byn eller som obehaglig chef i Svenska hjärtan. För den breda publiken är han mest känd som den psykopatiske psykiatern Peter Lundholm i Vita lögner 1999–2003 och som baddräktsdesignern Philip i Saltön 2005 och 2007.

Filmografi (urval)
1995 - En på miljonen
1998 - Stormen
1998 - Svenska hjärtan
1999 - En dag i taget - Ätstörningar
1999 - Duktigt lik
1999 - Noll tolerans
1999 - Vita lögner

Teater

Roller

Regi (ej komplett)

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska skådespelare
Män
Födda 1962
Levande personer
Skådespelare från Göteborg
Tina Möller-Monell

Tina Möller-Monell, född Kerstin Birgitta Möller 28 januari 1943 i Sankt Matteus församling i Stockholm, död 20 augusti 2010 i Högsbo i Göteborg, var en svensk sångare och skådespelare.

Hon är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Referenser

Externa länkar

Födda 1943
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska sångare
Skådespelare från Stockholm
Sångare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Avlidna 2010
Kvinnor
Gottlob Ernst Schulze

Gottlob Ernst Schulze, ofta kallad Ænesidemus-Schulze efter titeln på hans huvudarbete, född 1761 på slottet Heldrungen i Thüringen, död 1833 i Göttingen, var en tysk filosof.

Schulze blev professor 1788 i Helmstedt och 1810 i Göttingen. Han var en av Immanuel Kants och Karl Leonhard Reinholds största motståndare och hans Ænesidemus (1792) utövade ett stort inflytande på Johann Gottlieb Fichte. Schulze påstod, att det inte var bevisat att inte även kunskapens innehåll kunde ha sin grund i subjektet eftersom då "tinget i sig" enligt Kant var otillgängligt för kunskapen, kunde vi heller inte veta om dess verkningar, och då kausaliteten endast sägs gälla om fenomenen, kan "tinget i sig" ej fattas som orsak till något.

Schulze bestred inte vissa naturvetenskapers och matematikens allmängiltighet och nödvändighet, men ville inte heller erkänna något bevis för aprioriska principer; även sinneskunskaperna tränger sig med nödvändighet på oss. Kant har inte vederlagt Humes skepticism eller George Berkeleys subjektiva idealism, utan endast grundlagt en ny dogmatism. I sina senare skrifter närmade sig Schulze Friedrich Heinrich Jacobi och Jakob Friedrich Fries.

Av Schulzes andra filosofiska skrifter märks bland annat Kritik der theoretischen Philosophie (1801).

Källor

Tyska filosofer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Helmstedts universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Födda 1761
Avlidna 1833
Män
Personer från Thüringen