kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anderstorp

För andra betydelser, se Anderstorp (olika betydelser).

Anderstorp är en tätort i Anderstorps distrikt (Anderstorps socken) i Gislaveds kommun i Jönköpings län, belägen ca 5 km sydost om Gislaved. Genom orten flyter Anderstorpaån, ett biflöde till Nissan. 

Orten ligger i Gnosjöregionen och har en mångsidig småindustri. 

Här finns en tävlingsbana för bilar och motorcyklar: Scandinavian Raceway. Formel 1 kördes här 1973–1978. I anslutning till tävlingsbanan ligger Motorsportgymnasiet som utbildar racingmekaniker. Det finns också omfattande föreningsliv med bland annat innebandy, tennis, handboll, fotboll och styrkelyft med fotbollsklubben Anderstorps IF, handbollsklubben ASK (Anderstorps sportklubb), tennisklubben ATK (Anderstorps tennisklubb), WIBK (Westbo IBK), AKTB (Anderstorp Kick & Thaiboxningsklubb) och Westbo Atletklubb. I Anderstorp finns även en simhall där Anderstorps Simsällskap tränar.

Historik

Administrativa tillhörigheter
Anderstorp var (och är) kyrkby i Anderstorps socken och var centralort i Anderstorps landskommun. 4 juni 1943 inrättades Anderstorps municipalsamhälle för orten. 1953 bildades Anderstorps köping av landskommunen och municipalsamhället och orten omfattade därefter bara en mindre del av köpingens yta. 1971 ombildades köpingen till Anderstorps kommun som 1974 uppgick i Gislaveds kommun, vari orten nu ligger. 

Anderstorp hör och har hört till Anderstorps församling.

Orten ingick före 1948 i Västbo tingslag, därefter till 1971 i Östbo och Västbo tingslag. Från 1971 till 2005 ingick orten i Värnamo domsaga och ingår sedan 2005 i Jönköpings domsaga.

Kommunikationer 
1901 öppnades järnvägen Gislaved–Anderstorp–Reftele som sedan fick förlängning till Hestra via Gislaved 1925. Järnvägen lades ner för persontrafik 1 september 1962 och sedan godstrafiken åren 1990 och 1991. Banvallarna är numera cykel- och gångbanor. Stationen i Anderstorp är nu en busstation och härifrån kan man åka från och till Värnamo, Gislaved, Tranemo, Gnosjö m.m. Busstrafiken trafikeras av Jönköpings länstrafik och Västtrafik.

Befolkningsutveckling

Se även 
Scandinavian Raceway
Sveriges Grand Prix

Noter

Externa länkar 
Anderstorps Samhällsförening

Orter i Gislaveds kommun
Tätorter i Sverige
Sikandar Lodhi

Sikandar Lodhi, var 1489-1517 den nästsista sultanen i Lodhidynastin i Delhisultanatet. 

Grundade Agra 1504, bara för att se staden förstöras i en jordbävning året efter. Under sin regeringstid lyckades Sikandar i vart fall återvinna en del av det som förlorats under Sayyidernas maktperiod i Delhi.

Han efterträddes på tronen av Ibrahim Lodhi.

Referenser 

Delhis sultaner
Män
Personer i Indien under 1500-talet
Personer i Indien under 1400-talet
Nawab

Nawab (nabob), uttalat "naab", är en traditionell furstetitel med arabiskt ursprung, vilken använts bland muslimska härskare i Indien.

Bland de furstendömen som använt sig av furstetiteln nawab finns Arcot, Awadh, Bengalen, Rampur, Tonk, Jaora, Baoni, Junagadh, Bagnanapalle, Kurwai, Pataudi, Cambay, Sachin, Bahawalpur, Palanpur (i nuv Pakistan) och Bhopal. 

Titeln nawab har även använts som en högre adelstitel i de muslimska furstendömena Hyderabad och Berar. Den kvinnliga motsvarigheten till nawab är begum; tronföljaren benämns "Nawabzada" eller "Wali Ehed".

Se även
 Indiska adelstitlar

Indiska adelstitlar
Härskartitlar
Svenska Akademiens nordiska pris

Svenska Akademiens nordiska pris ("lilla Nobel-priset") instiftades i samband med Svenska Akademiens 200-årsjubileum 1986. Priset utgår ur Karin och Karl Ragnar Gierows donationsfond och delas ut till en person från något av de nordiska länderna för betydelsefulla insatser inom något av Akademiens verksamhets- eller intresseområden. Prisbeloppet är 400 000 kronor (2015).

Pristagare
1986 – Villy Sørensen, Danmark
1987 – William Heinesen, Färöarna
1988 – Nils Erik Enkvist, Finland
1989 – Rolf Jacobsen, Norge
1990 – Henrik Nordbrandt, Danmark
1991 – Tomas Tranströmer, Sverige
1992 – Thor Vilhjálmsson, Island
1993 – Paavo Haavikko, Finland
1994 – Inger Christensen, Danmark
1995 – Lars Ahlin, Sverige
1996 – Arne Næss, Norge
1997 – Bo Carpelan, Finland
1998 – Lars Forssell, Sverige
1999 – Klaus Rifbjerg, Danmark
2000 – Lars Huldén, Finland
2001 – Willy Kyrklund, Sverige
2002 – Torben Brostrøm, Danmark
2003 – Lars Norén, Sverige
2004 – Guðbergur Bergsson, Island
2005 – Göran Sonnevi, Sverige
2006 – Pia Tafdrup, Danmark
2007 – Jon Fosse, Norge
2008 – Sven-Eric Liedman, Sverige
2009 – Kjell Askildsen, Norge
2010 – P. O. Enquist, Sverige
2011 – Ernst Håkon Jahr, Norge
2012 – Einar Már Guðmundsson, Island
2013 – Sofi Oksanen, Finland
2014 – Lars Gustafsson, Sverige
2015 – Thomas Bredsdorff, Danmark
2016 – Monika Fagerholm, Finland
2017 – Dag Solstad, Norge
2018 – Agneta Pleijel, Sverige
2019 – Karl Ove Knausgård, Norge
2020 – Rosa Liksom, Finland
2021 – Eldrid Lunden, Norge
2022 – Naja Marie Aidt, Danmark
2023 – Sjón, Island

Källor 

Svenska litteraturpriser
Svenska Akademien
Nordiskt samarbete
Priser och utmärkelser instiftade 1986
Dagsverke

Dagsverke är det arbete som en arbetare utför på en dag.

Dagsverksskyldighet var den ursprungliga formen av feodal jordpålaga. Landbor som hyrde sin mark från godset livnärde sig genom att bruka egna jordlotter. De presterade också ett bestämt antal dagsverken på godsherrens domänjord, vars avkastning denne tillgodogjorde sig.

I trakter där gods inte fanns (det vill säga främst i norra Sveriges inland) upplät de självägande bönderna mark (inom eller utom byn) till egendomslösa. Dessa fick bebygga och bruka jorden för egen del mot ett uppgjort antal dagsverken om året. Torparen och hans familj fick även bo i dagsverkstorpet.

Se även
Operation dagsverke

Referenser 

Termer inom arbetsliv
Sveriges agrarhistoria
Sveriges ekonomiska historia
Karin Hartman

Karin Hartman, född 6 oktober 1913 i Åmål, Älvsborgs län, död 11 november 2007 i Stockholm, var överstelöjtnant i Frälsningsarmén och syster till Olov Hartman. Karin Hartman växte upp som officersbarn, då bägge hennes föräldrar, Carl och Anna Hartman, var officerare i Frälsningsarmén.

Karin Hartman gick efter studenten 1934 på Frälsningsarméns internationella officersskola i London. Direkt efter officersutbildningen arbetade hon som frälsningsofficer i England. År 1950 avlade hon filosofie kandidatexamen. Hon var bland annat lärare vid Birkagårdens folkhögskola och Sörängens folkhögskola åren 1943–1954. Hon var en av initiativtagarna till Dalarö Folkhögskola och dess första rektor fram till 1967. Andra uppdrag som hon haft är som chefredaktör för Stridsropet 1970–1978, författare och översättare, ledamot av sampsalmkommittén som tog fram den ekumeniska Psalmer och Sånger (P&S) samt ledamot i de Frälsningsarméns sångbokskommittéer som tog fram Frälsningsarméns sångbok 1949 och Frälsningsarméns sångbok 1990. Hon finns representerad i flera frikyrkliga psalmböcker och i Den svenska psalmboken 1986 med tre bearbetade verk (nr 139, 226 och 259).

År 2001 fick hon mottaga Frälsningsarméns högsta utmärkelse, Grundläggarens orden.

Hon har bland annat skrivit boken Bottenglädjen om sin livskamrat, frälsningssoldaten och poeten Majken Johansson, och tillsammans med henne översatt ett antal av Flora Larssons böcker.

Psalmer
Att vara Kristi brutna bröd
Den stunden i Getsemane (1986 nr 139) bearbetad 1984.
Fylld av längtan jag ej kan förklara
"Följ mig!" Hör jag Kristus kalla
Herre, när jag hör din stämma
Intet öga skådat Gud vår faders drag
Jesus är min högsta glädje (P&S nr 378) 
Ljuvligt och kärleksfullt Jesus hörs kalla (P&S nr 588) bearbetad 1986.
O gränslösa frälsning (1986 nr 226) bearbetad 1984.
O Gud, du klara, rena låga (P&S nr 527) bearbetad 1985.
O vad nåd att få tro (P&S nr 632) bearbetad 1985.
Saliga visshet, Jesus är min (1986 nr 259) översatt 1984
Törnen ofta foten stinger
Upp, Kristi stridsmän, dagen grytt
Vår själ är fylld av heligt lov (P&S nr 666) bearbetad 1986.

Bibliografi
En dörr på glänt (Diktsamling)
Handen på lågan (diktsamling)
Vågspel (diktsamling)
Synvinkeln
I fiskens tecken
Nära elden
Frälsningssång och stridsmusik
Bottenglädjen

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Personer inom Frälsningsarmén i Sverige
Svenska psalmförfattare
Personer från Åmål
Födda 1913
Avlidna 2007
Kvinnor
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Forged From The Love of Liberty

Forged From The Love of Liberty, Trinidad och Tobagos nationalsång. Text och musik skrevs 1962 av Pat Castagne.

Nationalsången bör behandlas med respekt när den spelas. Alla bör stå upp, män i civila kläder bör ta av sina huvudbonader och officerare inom militär, polis eller brandkår ska göra honnör.

Externa länkar 

Nationalsånger i Nordamerika
Kultur i Trinidad och Tobago
Frederick Sanger

Frederick Sanger, född 13 augusti 1918 i Rendcomb, Gloucestershire, död 19 november 2013 i Cambridge, Cambridgeshire, var en brittisk biokemist. Sanger klarlade 1955 insulinets molekylstruktur, en upptäckt som var grundläggande för framställningen av syntetiskt insulin och som gav honom Nobelpriset i kemi 1958. Arbeten om sätt att analysera basföljderna i DNA och RNA gav honom också en del i 1980 års pris.

1979 tilldelades han Albert Lasker Basic Medical Research Award.

Utmärkelser

Källor

Externa länkar 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1958
 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1980
 Nobelprize.org, Frederick Sanger - självbiografi

Födda 1918
Nobelpristagare i kemi
Brittiska nobelpristagare
Brittiska kemister
Män
Avlidna 2013
Personer från Gloucestershire
Mottagare av Copleymedaljen
Ledamöter av Royal Society
Alumner från St. John's College, Cambridge
Vört

Vört (av lågtyska wört eller fornnordiska virtr, besläktat med ört), är ett av processtegen vid ölbryggning: den är en vattenlösning av mer eller mindre omvandlade maltbeståndsdelar som erhålls vid filtrering av mäsken. Vört kan användas till vörtbröd.

I svenska mataffärer kan man köpa "vörtmix" för bakning. Den består främst av maltextrakt, maltmjöl och kryddorna nejlika, pomeransskal, anis, fänkål och kardemumma.

Se även
Vörtbröd
Öl

Ölbryggning
Brittiska Östbengalen

Brittiska Östbengalen var en provins i Brittiska Indien som existerade åren 1905-1911. 

Bengalen var den största och folkrikaste provinsen i Brittiska Indien som sträckte sig ända från nuvarande gränsen mot Myanmar till Ganges. Britterna satte upp sin administrativa huvudstad i Bengaliska Calcutta. Samtidigt var Bengalen ett viktigt centrum för indisk nationalism. Vicekungen George Curzon, 1:e markis Curzon av Kedleston föreslog en delning av Bengalen med hänvisning till att förenkla administrationen och beslutade den 16 oktober 1905 att dela upp provinsen i två delar. Calcutta blev provinshuvudstad i den västra provinsen som fick namnet Brittiska Västbengalen kom att bestå av de territorier som utgör dagens Västbengalen, Bihar och Odisha. Östbengalen kom att bestå av det som idag utgör Bangladesh samt de nordostligaste av dagens indiska delstater. 

Uppdelningen kom att uppfattas av den indiska frihetsrörelsen som ett försök att splittra det nationella motståndet genom att isolera den intellektuella indiska eliten i Calcutta från den jordbrukande övervägande muslimska befolkningen i öster. Detta ledde till stora protester och oroligheter bland befolkningen. 1912 slogs provinsen åter ihop med Brittiska Västbengalen. I samband med detta avskiljdes de delar som inte hörde till det traditionella Bengalen; Bihar, Orissa och Assam. Huvudstaden för Brittiska Indien flyttades samtidigt från Calcutta till Delhi.

Bengalen kom att leva kvar som en enhet fram till Indiens självständighet 1947 då provinsen åter kom att delas i en östlig och en västlig del där den östliga delen kom att utgöra Östpakistan vilket idag är Bangladesh.

Östbengalen
Stater och territorier bildade 1905
Stater och territorier upplösta 1911
Indien under 1900-talet (decennium)
Indien under 1910-talet
Jesus är min högsta glädje

Jesus är min högsta glädje är en psalm med text skriven 1901 av norske frälsningsofficeren Thorwald Löwö. Svensk text skriven 1984 av Karin Hartman. Musik av Thoro Harris.

Texten är upphovsrättsligt skyddad.

Publicerad i 
Psalmer och Sånger 1987 som nr 378 under rubriken "Fader, Son och Ande - Jesus, vår Herre och broder".
Segertoner 1988 som nr 363 under rubriken "Fader, son och ande - Jesus, vår Herre och broder".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 571 under rubriken "Erfarenhet och vittnesbörd".

Referenser

Noter 

Norska psalmer
Fredrik I (olika betydelser)

Fredrik I kan syfta på

 Fredrik I Barbarossa (1122-1190), tysk kung från 1152, tysk-romersk kejsare från 1155.
 Fredrik I av Sachsen, Fredrik den stridbare (1370–1428), kurfurste av Sachsen från 1423.
 Fredrik I av Brandenburg (1371–1440), kurfurste av Brandenburg från 1417.
 Fredrik I av Pfalz, (1425-1476), kurfurste av Pfalz från 1449.
 Fredrik I av Pfalz-Simmern, pfalzgreve av Pfalz-Simmern från 1459.
 Fredrik I av Danmark (1471–1533), dansk-norsk kung från 1523.
 Fredrik I av Böhmen, vinterkonungen (1596–1632), kung av Böhmen 1619–1620.
 Fredrik I av Preussen (1657–1713), kung av Preussen från 1701, som Fredrik III kurfurste av Brandenburg från 1688.
 Fredrik I, Fredrik av Hessen (1676–1751), kung av Sverige från 1720.
 Fredrik I av Schwaben (född cirka 1050, död 1105), hertig av Schwaben från 1079.
Nyahbinghi

Nyahbinghi är en rytm som utövare av rastafari använder för att komma in i meditation. Rytmen är många gånger förklarad som hjärtslag och sägs vara den sanna musiken. Det finns även en religiös gren inom rastafari som kallas för nyahbinghi.

Reggae
Coorg

Coorg (Kodagu), provins i Brittiska Indien i sydvästra delen av landet (Västra Ghats), nuvarande indiska delstaten Karnataka, fordom ett självständigt furstendöme, underkastade sig godvilligt den brittiska överhögheten 1834. Under kolonialtiden sorterade Coorg under den brittiske guvernören i Mysore.

Befolkningen i Coorg ligger idag på knappt 600 000. Distriktets residensstad är Madikeri (ibland kallad Mercara, vilket betyder "binas plats"). Det lokala språket är kodava takk, vilket talas av drygt en tredjedel av befolkningen. Den provinsiella identiteten är stark, och det förekommer politiska försök att driva fram en egen delstatsbildning.

Historia
Provinsen bestod av ett bergland, till större delen bevuxet med jungfruliga skogar, här och där avbrutna av dalar och odlade fält. Bergen, västra Ghats, vilkas högsta topp, Tadiandamol, når 1 718 meter över havet, stupar, såsom i allmänhet Ghatskedjan, nästan lodrätt mot havssidan, medan de mot ö. utsänder en mängd förgreningar, som fyller landet. Huvudstaden, Madikeri, ligger på en platå av omkring 1 100 meter över havet, som är fårad av djupa raviner, vilka lämnar endast föga jord över för odling. Huvudfloder är Cauvery och dess övre bifloder Hemavati och Lakchmantirtha. Nederbörden är mycket stor. 

Större delen av befolkningen är och var hinduer, bland vilka den talrikaste stammen är kannada, och den därnäst coorg eller kodagu, ett av södra Indiens mest storväxta folkgrupper. Skyddade av sina berg och skogar, har de alltid bevarat sitt oberoende mot sina mäktiga grannar, marather eller muslimer, och det var som sagt frivilligt som de underkastade sig engelsmännen, vilka sedan garanterade dem deras gamla friheter. Kvinnorna, vilka utmärker sig för sin skönhet, deltar jämte männen i fältarbete och hjordarnas vård. Det urgamla bruket av polyandri har dock för länge sedan övergivits. Deras språk, kodagu eller kodava takk, är ett av dravidaspråken, närmast besläktat med kannada.

Geografi
Landets viktigaste odlade produkter är ris, tobak, bomull och på senare tid framförallt kaffe, vars odling redan under kolonialtiden sysselsatte så mycket som halva arbetsstyrkan i provinsen. C. är, såsom inneslutande den heliga Cauverys källor, ett av de gamla hindulegendernas heliga land, men blev sent koloniserat av draviderna. Kodagu kom dit först under 500-talet. Men före dem var landet bebodt av ett okänt folk, som uppfört megalitiska monument, spridda i stort antal i Nilgiribergen och i C:s och Mysores berg och innehållande kol, ben, vapen, vaser och prydnader. Även tillskriver man detta folk de 5-6 m höga försvarsmurar (kaddineg), vilka korsar landet i alla riktningar och alltid åtföljes av en 3 m bred och djup grav. På många ställen är muren dubbel (till och med tre- och fyrdubbel), och de stora träd, som nu växt upp på densamma, ger den ett högst pittoreskt utseende. Enbart i C. har dessa murar en längd av 180 km, men i angränsande provinser finns ytterligare 600-700 km.

Se även
Coorg National Council

Externa länkar
 Worldstatesmen - Coorg/Kodagu

Källor
 

Regioner i Indien
Historiska indiska stater
Ugglan

de:Coorg
fr:Kodagu
Fredrik I av Schwaben

Fredrik I, född ca 1050, död 1105, hertig av Schwaben från 1079. Far till tyske kung Konrad III.

Referenser

Tyska hertigar
Födda 1050
Avlidna 1105
Män
Fredrik I av Brandenburg

Kurfurst Fredrik I av Brandenburg, född 1371 i Nürnberg, död 20 september 1440, var kurfurste av Brandenburg från 1415 och borggreve av Nürnberg samt markgreve av Brandenburg-Ansbach från 1398 och markgreve av Brandenburg-Kulmbach från 1420. 

Han var den förste av huset Hohenzollern som regerade Brandenburg, son till borggreve Fredrik V av Nürnberg och Elisabet av Meissen. Hans hustru Elisabet av Bayern-Landshut var dotter till hertig Fredrik av Bayern-Landshut och Maddalena Visconti.

Biografi 
Fredrik gick tidigt i österrikisk tjänst och deltog på den österrikiska sidan i slaget vid Nikopolis mot Osmanska riket. 

Han efterträdde 1398 tillsammans med brodern Johan III av Nürnberg sin far som borggrevar av Nürnberg, och erhöll den del av det tidigare borggrevskapet som låg nedombergs om Fränkische Alb, furstendömet Ansbach. 

Han följde 1401 kung Ruprecht III av Pfalz, stödde 1410 kung Sigismund av Ungerns val till romersk kung och erhöll som lön följande år markgrevskapet Brandenburg att förvalta. Vid konciliet i Konstanz 1415 erhöll han även markgrevlig och kurfurstlig värdighet av kung Sigismund. Fredrik kuvade 1412-15 oppositionen inom Brandenburgs adel, var 1418 riksföreståndare och upprepade gånger ledare för de tyska trupperna under husiterkrigen. 

Vid brodern Johan III:s död 1420 efterträdde han även brodern som furste av Brandenburg-Kulmbach. På 1430-talet inträdde en brytning med kung Sigismund. 1438 och 1440 försökte Fredrik förgäves att bli vald till romersk kung.

Familj 
Fredrik I gifte sig 18 september 1401 med Elisabet av Bayern (1383–1442), dotter till hertig Fredrik av Bayern-Landshut. Paret fick följande barn:
Elisabet (1403–1449), gift med:
 omkr. 1420 hertig Ludvig II av Liegnitz och Brieg (omkr. 1380–1436)
 omkr. 1438 hertig Wencel av Teschen (omkr. 1415–1474)
Johan "Alkemisten" (1406–1464), avstod från sin förstfödslorätt, markgreve av Brandenburg-Kulmbach, gift 1416 med Barbara av Sachsen-Wittenberg (1405–1465)
Cecilia, gift 1423 med hertig Vilhelm I av Braunschweig-Lüneburg (1392–1482)
Margareta (omkring 1410-1465), gift:
1423 med hertig Albrekt V av Mecklenburg (död 1423)
1441 med hertig Ludvig VIII av Bayern-Ingolstadt (1403–1445)
Magdalena (1412–1454), gift 1426 med hertig Fredrik II av Braunschweig-Lüneburg (1418–1478)
Fredrik II "Järntand" (1413-1471), kurfurste av Brandenburg 1440-1470, gift 1446 med Katarina av Sachsen (1421–1476)
Albrekt III Akilles (1414-1486), kurfurste av Brandenburg 1470-1486, gift:
1446 med Margareta av Baden (1431–1457)
1458 med Anna av Sachsen (1437–1512)
 Sofia (1416–1417)
 Dorothea (1420–1491), gift 1432 med hertig Henrik IV av Mecklenburg (1417–1477)
 Fredrik den yngre (1424–1463), herre till Altmark 1447, gift 1449 med Agnes av Pommern (1436–1512)

Galleri

Noter 

Huset Hohenzollern
Personer i Tyskland under 1400-talet
Födda 1371
Avlidna 1440
Personer från Nürnberg
Män
Kurfurstar av Brandenburg
Markgrevar av Brandenburg-Ansbach
Markgrevar av Brandenburg-Kulmbach
Fredrik I av Böhmen

Fredrik I av Böhmen, född 11??, död 1189, var en monark av Böhmen. Han regerade från 1172 till 1173 och 1178 till 1189.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

Böhmens regenter
Födda 1142
Avlidna 1189
Män
Personer i Böhmen under 1100-talet
O Gud, du klara, rena låga

O Gud, du klara, rena låga är en kristen psalm skriven av Frälsningsarméns grundare William Booth år 1894. Svensk text är skriven av John Appelberg år 1895. Bearbetning av den svenska texten gjordes av Karin Hartman år 1985. Musiken är skriven av Frederick Booth-Tucker år 1882. Sången publicerades för första gången i The War Cry (engelska Stridsropet) 14 april 1894 och första gången på svenska i Stridsropet 16 februari 1895.

Publicerad i 
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1907 som nr 117.
Fridstoner 1926 som nr 105 under rubriken "Frälsnings- och helgelsesånger".
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 176 under rubriken "Helgelse - Bön om helgelse och Andens kraft".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 206 under rubriken "Helgelse".
Psalmer och Sånger 1987 som nr 527 under rubriken "Kyrkoåret - Pingst" 
Segertoner 1988 som nr 381 under rubriken "Fader, son och ande - Anden, vår hjälpare och tröst".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 436 under rubriken "Helgelse".
Sångboken 1998 som nr 94.

Referenser

Noter 

Brittiska psalmer
Sånger 1894
Pingstpsalmer
Nilgiribergen

Nilgiribergen, bergskedja på Deccan i södra Indien, är kända för sin rika flora och fauna. Bland annat finns den unika bergskogstypen shola här. Numera täcks dock bergen av bara 57% skog, stora teodlingar breder istället ut sig. På 700-2600 meters höjd bor ursprungsfolk av stammarna Kurumba, Irula, Cholanaiken, Kattunaiken, Toda, Kota, Sholiga, Urali med flera. Tillsammans är de cirka 30 000. Man räknar ibland även Badaga som ursprungsfolk, de är dock en större grupp på ca 200 000. 

Bergskedjor i Indien
Nizam

Nizam (urdu: نظام‌), en kortare version av Nizam-ul-Mulk (urdu: نظام‌الملک), var titeln på ledarna i den furstliga Hyderabad-staten, som existerade från 1724 till 1949. De tillhörde Asaf Jah-dynastin, grundad av Mir Qamar-ud-Din Siddiqi (Asaf Jah I) år 1720.

Asaf Jah-dynastin hade sitt ursprung i området runt Samarkand. I släkten fanns bland annat en Sayyid (ättling till Profeten Muhammed). På 1600-talet kom familjen till Indien från Bagdad, där den sedan tidigare var etablerad.

Asaf Jah I regerade först på uppdrag av mogulerna, men efter Aurangzebs död 1707 försvagades mogulernas makt och Asaf Jah förklarade sig självständig. Senare, när britterna nådde överhöghet över Indien, fick Asaf Jah-dynastin fortsätta regera som "klienter" och behöll den inre makten i Hyderabad-staten. 

År 1947, när Indiska Unionen formades och Pakistan bildade en egen stat, ville den dåvarande nizamen Osman Ali Khan (Asaf Jah VII) inte tillhöra någon av staterna, utan behålla Hyderabads självständighet. Det följande året tvingades Hyderabad dock in i Indiska Unionen då den indiska regeringen tillgrep militärt våld i vad som blev känt som Operation Polo.

Lista över nizamer
 Qamar-ud-din Khan, Asaf Jah I (1720–1748)
 Mir Ahmed Ali Khan Siddiqi, Nizam-ud-Dowlah Nasir Jang (1748–1750)
 Nawab Hidayat Mohi-ud-din Sa'adu'llah Khan Bahadur, Muzaffar Jang (1750–1751)
 Nawab Syed Mohammed Khan Siddiqi, Amir ul Mulk, Salabat Jang (1751–1762)
 Nawab Mir Nizam Ali Khan Siddiqi Bahadur, Nizam ul Mulk, Asaf Jah II (1762–1803)
 Nawab Mir Akbar Ali Khan Sikandar Jah Siddiqi, Asaf Jah III (1803–1829)
 Nawab Mir Farkhonda Ali Khan Siddiqi Nasir-ud-Daulah, Asaf Jah IV (1829–1857)
 Nawab Mir Tahniat Ali Khan Siddiqi Afzal ud Daulah, Asaf Jah V (1857–1869)
 Fateh Jang Nawab Mir Mahboob Ali Khan Siddiqi, Asaf Jah VI (1869–1911)
 Fateh Jang Nawab Mir Osman Ali Khan Siddiqi, Asaf Jah VII (1911–1967)
 Barkat Ali Khan Mukarram Jah Asaf Jah VIII (1967– )

Se även
Indiska adelstitlar
Hyderabad (furstendöme)

Källor
 "Nizam of Hyderabad", versionen från 20 augusti 2010

Indiska dynastier
Indien under 1700-talet
Indien under 1800-talet
Indien under 1900-talet