kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nǀu

N|u, eller n||ng, är ett tuuspråk som anses vara utdöende. Det talas av ‡khomanifolket i Kalahari i Sydafrika. Det är det sista kvarvarande språket av !kwispråken i språkfamiljen tuu, och besläktat med försvunna sydafrikanska språk som ǀxam. Idag talas n|u av 5 personer. I de samhällen som historiskt talat n|u är det dominerande modersmålet i dag nama.

Språket har delats i fyra olika huvuddialekter: |'au, ||kxau, ||ng!ke och n|u.

Historia och försvarsförsök 
N|u dokumenterades för första gången på 1920-talet. Sedan 1990-talet har det förslagits olika skriftsystem för språket.

Med sitt minimala antal talare, är n|u ett av världens mest hotade språk men det finns fortfarande försök att försvara språket och överföra det till nästa generationen. Katrina Esau, som en av dem sista n|us talare, har börjat undervisa sitt språk även om språket är nästan utdött.

Fonologi

Konsonanter 
Största delen av N|us konsonanter är icke-pulmoniska. Sammanlagt finns det 73 konsonanter i N|u. 

Källa:

Vokaler 
N|u har fem basvokaler [i], [u], [e], [o] och [a]. Dessa vokaler kan också realisera som nasala, epiglottala och nasal-epiglottala: 

Källa:

Referenser

Externa länkar
N|u i Ethnologue

Tuuspråk
Utrotningshotade språk
Språk i Sydafrika
Pinot meunier

Pinot Meunier är en blå vindruva, av arten Vitis vinifera, som är en av de tre stora Champagne-druvorna tillsammans med den likaledes blå Pinot Noir och den gröna Chardonnay. Vanligt är att druvan utgör ca  av blandningen, cuvéen, i Champagne. Druvan kallas numera av Champagneorganisationen CIVC företrädesvis för Meunier eftersom man inte kan härleda dess släktskap till Pinot Noir, något som man tidigare trott. På tyska kallas den Müllerrebe eller Schwarzriesling (men är inte släkt med Riesling), och har även många andra benämningar i olika vindistrikt.

Förutom i Champagne används även druvan i Loireviner, då till exempel i Rosévin. I andra delar av världen förekommer den i olika typer av mousserande vin i till exempel Kalifornien, Australien och i Kanada.

Referenser

Noter 

Vindruvor
Individuell utvecklingsplan

Individuell utvecklingsplan, IUP. Från 1 januari 2006 har förordningen för grundskolan, särskolan och specialskolan fått ett tillägg, som säger " Vid utvecklingssamtalet skall läraren i en framåtsyftande individuell utvecklingsplan skriftligt sammanfatta vilka insatser som behövs för att eleven skall nå målen och i övrigt utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen och kursplanerna. IUP är kontinuerliga bedömningstillfällen där läraren har stort utrymme att beskriva hur eleverna ska förflytta sig från a till b. En tumregel för IUP: var eleven är nu, var eleven ska (målen), och hur eleven ska komma dit. " Den nya skollagen som gäller från 1 juli 2011 har utformats utifrån detta.

Den individuella utvecklingsplanens syfte är att

ge eleven ökad kunskap om och inflytande över det egna lärandet och den egna utvecklingen
ge eleven ökad möjlighet att ta ansvar för och påverka sina studier
konkret beskriva vilka insatser som bör vidtas för att eleven ska utvecklas i riktning mot målen
stärka elevens och vårdnadshavarens delaktighet i den individuella planeringen
skapa kontinuitet vid byten av lärare, grupp och skola.

En individuell utvecklingsplan kan användas som pedagogiskt redskap för att eleven i större utsträckning skall kunna:

se sin egen utveckling
öka deltagandet i skolan (inte bara fysiskt utan även mentalt)
se relevansstrukturer

En IUP blir en allmän handling när den överlämnas till elev och målsman. Innan en IUP kan lämnas ut under offentlighetsprincipen måste sedvanlig sekretessprövning ske. Avsikten är att IUP inte ska innehålla känsliga uppgifter.

Referenser

Noter

Externa länkar
https://web.archive.org/web/20120624100215/http://www.skolverket.se/forskola-och-skola/grundskoleutbildning/individuell-utvecklingsplan-1.92253
 https://skolbanken.unikum.net/unikum/skolbanken/utvecklingsplaner

Utbildning i Sverige
Lina Eriksson

För konstnären med samma namn, se Lina Eriksson (konstnär).

Lina Maria Kristina Eriksson, född Nordin 24 maj 1976 i Själevads församling i Västernorrlands län, är en svensk kompositör och sångtextförfattare bosatt i Stockholm. Sedan 2006 arbetar hon för EMI Music Publishing Scandinavia. Eriksson är en del av låtskrivarteamet Fanclub Production tillsammans med Mårten Eriksson. År 2008 blev hon medlem i SKAP.

Lina Eriksson har bland annat skrivit: Vinnarlåten i Idol 2007 "This moment" framförd av Marie Picasso, vinnarlåten i Popstars Germany "Last man standing", finallåten "Breaking the silence" framförd av The Shackles i norska versionen av The X Factor samt vinnarbidraget i irländska Eurosong som sedan representerade Irland i Eurovision Song Contest 2010 "It's for you" som framfördes av Niamh Kavanagh. 

Hon har dessutom skrivit ett antal låtar till svenska och internationella artister, bland andra Magnus Carlsson, Top cats, Lili & Susie, Marie Serneholt, Style, Nordman, Kalle Moraeus, Ola Svensson, Alexander Rybak, Niamh Kavanagh, Johan Palm, The Refreshments, Timoteij, Sara Löfgren, Maja Gullstrand, Emil Sigfridsson, Magnus Bäcklund, Jessica Andersson, Thorleifs, Mathias Holmgren m.fl.

Melodifestivalbidrag
Melodifestivalen 2006 - "The name of love", framförd av Magnus Bäcklund
Melodifestivalen 2007 - "Kom", framförd av Jessica Andersson
Melodifestivalen 2008 - "I lågornas sken", framförd av Nordman
Melodifestivalen 2009 - "Sweet kissin' in the moonlight", framförd av Thorleifs
Melodifestivalen 2010 - "Underbart", Kalle Moraeus & Orsa Spelmän
Melodifestivalen 2010 - "Åt helvete för sent", (Antagen men senare diskvalificerad)
Melodifestivalen 2012 - "Salt & pepper", framförd av Marie Serneholt 
Melodifestivalen 2012 - "Baby doll", framförd av Top Cats
Melodifestivalen 2015 - "Möt mig i Gamla stan", framförd av Magnus Carlsson
Melodifestivalen 2016 - ”Kom ut som en stjärna”, framförd av After Dark

Referenser

Källor

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Deltagare i Melodifestivalen
Personer från Örnsköldsvik
Födda 1976
Levande personer
Kvinnor
Tinta barroca

Tinta barroca är en blå vindruva av arten Vitis vinifera. Ursprungligen är den från Portugal där den är en av fem druvor i portvinsblandningar. Druvan är värmetålig och klarar torka bra varför den trivs i varma klimat. Den ger över huvud taget en hög avkastning.

Tinta barroca har också rönt framgångar i sydafrikanska viner, till exempel från producenten Allesverloren.

Vindruvor
Anders Bodegård

Karl Vilhelm Anders Bodegård, född 2 januari 1944 i Vislanda (Växjö BB), är en svensk översättare från polska och franska.

Anders Bodegård har översatt ett flertal kända polska poeter till svenska, däribland nobelpristagaren Wisława Szymborska, samt stora mängder prosa och bland annat Ryszard Kapuścińskis reportageböcker. Han brukar även figurera som kännare av polsk litteratur. Även när det gäller fransk litteratur har Bodegård fått översätta texter av ett antal kända författare, däribland såväl klassikerna Jean Racine och Gustave Flaubert som den samtida Michel Houellebecq. Under 1980-talet var Anders Bodegård lektor i svenska vid Uniwersytet Jagielloński i Krakow.

Bodegård skriver också regelbundet krönikor om översättande i Språktidningen.

Egna böcker

Översättningar (urval) 
 Adam Zagajewski: Ode till mångfalden och andra dikter (översatt tillsammans med Lars Kleberg) (Norstedt, 1987)
 Witold Gombrowicz: Dagboken (Dziennik) (Bonnier, 1990–1993)
 Czesław Miłosz: Vid flodens strand (Na brzegu rzeki) (Bromberg, 2000)
 Wisława Szymborska: Dikter 1945–2002 (FIB:s lyrikklubb, 2003)
 Gustave Flaubert: Madame Bovary: landsortsseder (Madame Bovary) (Bonnier, 2012)

Priser och utmärkelser 
1994 – De Nios översättarpris
1995 – Elsa Thulins översättarpris
1995 – Svenska Akademiens översättarpris
2000 – Albert Bonniers 100-årsminne
2004 – Kellgrenpriset
2004 – Kommendörskorset av Republiken Polens förtjänstorden
2005 – Till Adam Brombergs minne (Adamspriset)
2006 – The Transatlantic Prize
2007 – Litteris et Artibus
2012 – Letterstedtska priset för översättningen av Adam Zagajewskis Antenner i regn
2014 – Stig Dagermanpriset
2018 – Ryszard Kapuścińskis översättarpris

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Anders Bodegård på Översättarcentrums webbplats
 Den polske poeten Adam Zagajewskis hyllningsartikel till Anders Bodegårds 75-årsdag. Läst 12 januari 2019

Svenska översättare
Översättare från franska
Översättare från polska
Svenskspråkiga översättare
Sommarvärdar 1995
Mottagare av Litteris et Artibus
Mottagare av De Nios översättarpris
Mottagare av Elsa Thulins översättarpris
Mottagare av Svenska Akademiens översättarpris
Mottagare av Letterstedtska priset
Födda 1944
Levande personer
Män
Personer från Växjö
One Penny Black

One Penny Black är världens första frimärke. Det publicerades i Storbritannien den 1 maj 1840 och började gälla 6 maj samma år. Det var sir Rowland Hill som introducerade idén att postförsändelser skulle ske med ett sådant portomärke av papper som visade att försändelsen var betald.

Externa länkar 

1840 i Storbritannien
Brittiska frimärken
Ceres (mytologi)

Ceres var en gudinna som i romersk mytologi representerade grödorna och naturens växtkrafter. Den grekiska motsvarigheten är Demeter. I kulten hade hon kopplingar till Tellus, jordgudinnan. 

Ceresdyrkandet i Rom är mycket gammalt och hennes mest kända kultplats var Ceres, Libers och Liberas helgedom på Aventinen. Under en svältkatastrof år 496 f.Kr. fick man i Rom genom Sibyllinska böckerna rådet att börja införa de grekiska gudarna Demeter, Kore och Bacchus. Ett tempel stod klart tre år senare där dessa sedan dyrkades under namnen Ceres (som var huvudgudomligheten), Liber och Libera, och templet blev plebejernas sakrala centrum. 

Fest för Ceres, Cerealia, firades i april bland annat med lekar i rännarbanan och andra högtidligheter. Som jordgudinna fick Ceres också offergåvor vid begravningar. Hennes prästerskap, Sacerdos Cereris, var tillsammans med vestalerna Roms enda statligt finansierade prästerskap kvinnliga prästerskap.

Referenser 
 The Concise Oxford Companion to Classical Literature
 *

Gudar i romersk mytologi
Fruktbarhetsgudar
Gabriel Voisin

Gabriel Voisin född 5 februari 1880 i Belleville-sur-Saône Frankrike död 25 december 1973, var en Fransk flygpionjär, flygplanskonstruktör som även tillverkade bilar. Han var äldre bror till Charles Voisin.

Efter första världskriget övergick Gabriel Voisin till att konstruera och tillverka lyxbiler. Bilmärket Voisin existerade 1919 till 1939.

Källor

Födda 1880
Avlidna 1973
Franska flygpionjärer
Franska ingenjörer under 1900-talet
Grundare av bilindustri
Män
Kommendörer av Hederslegionen
Personer från Rhône
Ack! Herre Gud i höjden bor

Ack! Herre Gud i höjden bor är en gammal tysk psalm med originaltitel "Ach Herr du allerhöchster Gott", i 15 verser med okänd upphovsman.  Texten översattes till svenska och trycktes första gången i avdelningen "Andelige Psalmer och Visor" i Sigfridus Aronus Forsius psalmbok Een Liten Psalmbok tryckt  1608. Texten blev senare förändrad av Jakob Boëthius. 

Psalmen inleds i 1695-versionen med orden:
Ach! Herre Gudh i högden boor
Se til wår nödh och jämmer stoor

Noterna till melodin finns nedtecknade 1530 i den tyska koralboken Ain schöns newes Christlichs Lyed. Enligt 1697 års koralbok används melodin även för psalmerna O Herre! tu äst min enda tilflyckt (nr 36), Kommer hijt til migh säger Gudz Son (nr 215) och I HErrans Namn så rese wij (nr 335).

Publicerad i
Een Liten Psalmbok (tryckt 1608) under rubriken "Andelige Psalmer och Visor"
1695 års psalmbok som nr 309 under rubriken "Psalmer i åthskillige Nödtorfter: Uthi stora Landzplågor".

Externa länkar
Hos Svenska Akademien finns texten till 1695 års version.
Hos Sibelius-Akademin finns melodin till Ach! Herre Gudh i högden boor.

Tyska psalmer
Den som frisker är och sund

Den som frisker är och sund är en gammal psalm i tretton verser av Paul Gerhardt med originaltiteln "Wer wohl auf ist und gesund" som översattes till svenska av Petrus Brask och publicerades första gången i "En Helig och Hjärtelig Sång-Lust" 1690. Den har inte tagits med i senare psalmböcker.

Psalmen inleds 1695 med orden:
Then som frisker är och sund
Må för sådan gåfwa

Publicerad som
Nr 319 i 1695 års psalmbok under rubriken "Om Hälsa och Sundhet".

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1695 i "Den gamla psalmboken" i PDF.

Tyska psalmer
Verk av Paul Gerhardt
Pastyme With Good Company

Pastyme With Good Company är en sång som har bevarats i en handskrift som nu finns i British Museums samling (BM Addl. MSS. 31,922; Addl. MSS. 5,665; MSS. Reg. Appendix 58). Enligt vissa är både text och musik nästan säkert skrivna av kung Henrik VIII av England.

I verket The Complaynt of Scotland från 1548 nämner författaren "Pastance with gude companye" som en av de populära sångerna i kungariket Skottland i början av 1500-talet.

Sånger
Swedish Network Users' Society

Swedish Network Users' Society (SNUS) är en förening för datornätverkstekniker. SNUS startades i slutet av 80-talet och var med om att starta Swipnet, Sveriges första kommersiella internetleverantör, år 1991.

SNUS drev under många år interoptester, varierande typer av prov och tester att få olika leverantörers utrustning att fungera ihop, inom e-post, brandväggar, IPSec VPN-utrustningar, IP-telefoniutrustning, etc. Testerna utfördes som projekt som löpte under ett antal månader, och resultatet presenterades senare på olika typer av seminarier eller konferenser.

IP-priset 
Föreningen SNUS delade mellan 2001 och 2015 årligen ut "IP-priset" till "en enskild person som bidragit väsentligt till utvecklingen och kunnandet inom datornätverkteknik." IP-priset delades normalt ut under konferensen internetdagarna som organisationen är med och arrangerar. Priset bestod av en prissumma samt ett diplom.

Följande personer har av SNUS medlemmar utsetts till IP-prismottagare:

 2001 – Björn Eriksen
 2002 – Roland Hedberg
 2003 – Jan Berner
 2004 – Patrik Fältström
 2005 – Peter Löthberg
 2006 – Kurt Erik Lindqvist
 2007 – Lars Aronsson – Projekt Runeberg, Susning.nu och Wikimedia Sverige
 2008 – Loa Andersson
 2009 – Olle Wallner
 2010 – Fredrik Ljunggren & Jakob Schlyter
 2011 – Torbjörn Eklöv – Spridande av kunskap runt IPv6 och DNSSEC
 2012 – Hans Wallberg – mångårigt arbete med spridning av Internet och nätverk i allmänhet i Sverige
 2013 – Jörgen Eriksson
 2014 – Lars-Johan Liman
 2015 – Anne-Marie Eklund Löwinder

Ordförande
Följande personer har varit ordförande i föreningen SNUS under föreningens existens:
 Bo-Erik Sandholm, Ericsson (första ordförande för SNUS)
 Östen Frånberg, Uppsala Universitet
 Staffan Hagnell, II stiftelsen
 Tobbe Carlsson, II stiftelsen
 Olle E. Johansson, Edvina
 Robert Malmgren, ROMAB
 Patrik Fältström, Netnod
 Niklas Gerdin, Flisa Network AB
 Peter Nõu, Vinnova

Kuriosa
SNUS har en egen nyhetsgrupp, swnet.org.snus. Den används inte längre av föreningen, men ibland misstas den för att vara ägnad åt diskussioner om snus.

Externa länkar
 SNUS :: Swedish Network Users' Society
 IP-priset

Internet i Sverige
Portal: Internet i Sverige
Symposion (bokförlag)

Symposion är Brutus Östlings bokförlag med säte i först Stockholm, senare Stehag och i dag Norra Rörum, Höör. Namnet betyder gästabud. Förlaget grundades 1981, gick i konkurs februari 1991 men rekonstruerades och har givit ut mer än 900 titlar. Utgivningen består av skönlitteratur, lyrik och aktuell samhällsdebatt såväl som humaniora och samhällsvetenskap, och på senare tid även natur- och fotoböcker.

Bland de samtida författare som utgivits på förlaget finns Pierre Bourdieu, Donald Broady, Hans-Peter Martin, Harald Schumann, Michel Foucault, E.M. Cioran, Theodor W. Adorno, Bohumil Hrabal, Vladimir Oravsky, Kristian Lundberg, Arne Johnsson, Václav Havel, Madeleine Albright, Ulf Peter Hallberg, Jan Thavenius, Sven Delblanc, Mats Malm, Eva Kärfve, Staffan Ulfstrand, Stephan Oettermann och Hans Peter Duerr.

Bland klassiker kan nämnas utgivningen av Friedrich Nietzsches samlade verk i tio band på svenska (utgivna 2000-2022), Walter Benjamins efterlämnade fragment i trebandsvolymen Paris 1800-talets huvudstad, Passagearbetet, första översättningen direkt från tjeckiskan av Jaroslav Hašeks Soldaten Svejks äventyr under världskriget, nyöversättningen av Miguel de Cervantes Den snillrike riddaren Don Quijote av la Mancha, första och andra delen.

Se även 
Res Publica (boktidskrift)

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska bokförlag
Företag bildade 1981
Teherans tunnelbana

Evolution (1998-2017)

Teherans tunnelbana påbörjades av shahen under 1970-talet, men när han blev störtad avstannade projektet. Sedan tog Iran–Irak-kriget alla resurser, så den efterlängtade tunnelbanan öppnade först 1999 som Irans första tunnelbana.

Teherans tunnelbana består idag av fyra linjer. En av linjerna är helt ovan jord medan de tre resterande linjerna är främst under jord.

Linjer 
Linje 1 sträcker sig i nord-sydlig riktning från de norra delarna av staden till centrum och fortsatt söderut (ovan jord) till Shahr-e-Rey, Behesht-e Zahra och Kahrizak. Linjen är 35,5 kilometer lång och består av 28 stationer. 

Linje 2 sträcker sig i väst-östlig riktning. Den har förbindelse med linje 5 längst i väster och gemensam station med linje 1 vid "Imam Khomeini".

Linje 4 sträcker sig i väst-östlig riktning och har gemensam station med linje 1 vid "Darvazeh Dolat" och linje 2 vid "Darvazeh Shemiran". Linjen är under utbyggnad men många stationer har öppnats. Man räknar med att en miljon resor kommer att göras med linje 4 till slutet av det Iranska året (21 mars 2012). Stationen i väster "Azadi-torget" beräknas att bli ett av de mest trafikerade i tunnelbanenätet.   

Linje 5 sträcker sig från västra Teheran till staden Karaj och är helt och hållet byggd ovan jord. Linje 5 var den första linjen som blev klar. Tågen som trafikerar denna är dubbeldäckare. 

En stor del av arbetet med Teherans tunnelbana har utförts av det kinesiska företaget NORINCO, och tågen till linje 1 och 2 är kinesiska till designen.

Planer 
Idag står tunnelbanan för sju procent av Teherans totala mängd dagliga resande. Det finns planer på att expandera tunnelbanenätet till totalt åtta linjer. Idag pågår arbeten med att förlänga de redan existerande linjerna samt byggandet av två nya linjer (linjerna 3 och 4).

Källor

Externa länkar 
 Tehran Metro

Tunnelbanan
Tunnelbanesystem i Iran
Pulaski County, Arkansas

Pulaski County är county i den amerikanska delstaten Arkansas. År 2010 hade countyt 382 748 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) i Pulaski county är Little Rock som tillika är delstatens huvudstad. 

Pulaski County bildades 15 december, 1818 och har fått sitt namn efter Greve Casimir Pulaski, en polsk adelsman som stred i amerikanska revolutionen. 

Little Rock Air Force Base är beläget i countyt.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 2 092 km². 1 996 km² av den arean är land och 96 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Faulkner County - nord
 Lonoke County - öst
 Jefferson County - syd
 Saline County - väst
 Perry County - nordväst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1818
Chennais högbana

Chennais högbana ligger i den sydindiska staden Chennai, som tidigare hette Madras.

Externa länkar

Transport i Indien
Kollektivtrafik efter land
Calcuttas tunnelbana

Calcuttas tunnelbana var när den byggdes 1984 Indiens första. Den följdes 2004 av Delhis tunnelbana. Tunnelbanan drivs av Indiens järnvägar. Tunnelbanan går genom dessa hållplatser; börjande på Dum Dum (nära till Netaji Subhash Chandra Bose International Airport, Calcuttas flygplats) och går via Park Street och Maidan hela vägen till Tollygunge.

 Tollygunge
 Rabindra Sarobar
 Kaligahat
 Jatin Das Park
 Netaji Bhavan
 Rabindra Sadan
 Maidan
 Park Street
 Esplanade
 Chandni Chowk
 Central
 Mahatma Gandhi Road
 Girish Park
 Shova Bazar
 Shyam Bazar
 Belgachia
 Dum Dum
Det finns ett planerat förlängning: klart på 2007, som tunnelbanan sträcker sig till dessa stationer; till Garia i södra Calcutta.
 Tollygunge
 Kudghat
 Bansdroni
 Naktala
 Garia Bazaar
 Pranabnagar
 New Garia

Externa länkar 
Tunnelbanans webbplats (på engelska och hindi)

Indiens näringsliv
Tunnelbanesystem i Indien
Bildanden 1984
Greensleeves

För äppelsorten, se Greensleeves (äpple)
Greensleeves är en traditionell engelsk folkvisa, i formen romanesca.

Historia 
En vida spridd legend säger att den komponerades av den engelske kungen Henrik VIII (1491 - 1547) åt hans älskade och sedermera drottning Anne Boleyn. Anne, den yngsta dottern till earlen av Wiltshire, avvisade Henriks försök att förföra henne. Avvisandet verkar omnämnas i sången, när författarens älskade ohöviskt avspisar honom ("cast me off discourteously"). Det är inte känt om legenden är sann, men sången associeras fortfarande ofta med Anne Boleyn bland allmänheten.

Troligen cirkulerade sången länge i handskriven form, som mycket musik gjorde långt innan den trycktes. En sång med detta namn registrerades vid London Stationer's Company 1580 som "A New Northern Dittye of the Lady Greene Sleeves." Man känner inte till något exemplar av den tryckningen. Den förekommer i den kvarlevande A Handful of Pleasant Delights (1584) som "A New Courtly Sonnet of the Lady Green Sleeves. To the new tune of Green sleeves." Det är osäkert om detta tyder på att en gammal variant av "Greensleeves" fanns spridd, eller vilken av dessa den nu kända sången är.

Det finns även en alternativ version som heter "What Child Is This?" och brukar spelas till jul. "What Child Is This?" skrevs ursprungligen som en hymn av William Chatterton Dix år 1865. Den tonsattes senare till Greensleeves och har spelats in av många artister.

Referenser 
I Shakespeares De muntra fruarna i Windsor, som skrevs omkring 1602, syftar karaktären fru Ford två gånger utan någon förklaring till the tune of "Green Sleeves", och Falstaff utbrister senare:

Låt himlen regna potatis! Låt det åska till melodin av 'Greensleeves'! (Let the sky rain potatoes! Let it thunder to the tune of 'Greensleeves'!)

Alla dessa alluderingar tyder på att sången var välkänd vid den tiden.

IGustav Holsts Sankt Paulssvit förekommer utdrag ur Greensleeves -melodin.

Text 
Det finns många versioner av den traditionella texten till "Greensleeves". Den första tryckta version börjar:
 
Alas my loue, ye do me wrong,
to cast me off discurteously:
And I haue loued you so long
Delighting in your companie.

Greensleeves på svenska 
1. Och gav dig våren sitt största fång utav blommors doft och av fåglars sång, förslog det ej för att säga dig hur oändligen kär du är mig.

År kommer och år förgår men min kärlek, kära, till dig består.
Långt, långt bortom höst och vår skall jag älska dig än må du veta.

2. Visst är det ljuvligt bland rosensnår när en näktergal sina drillar slår, men ändå kan han ej säga dig hur oändligen kär du är mig.

År kommer och år förgår men min kärlek, kära, till dig består.
Långt, långt bortom höst och vår skall jag älska dig än må du veta.

3. Och skänker hösten dig famnen full av sin rikedom och sitt röda gull, det räckte ej för att säga dig hur oändligen kär du är mig.

År kommer och år förgår men min kärlek, kära, till dig består.
Långt, långt bortom höst och vår skall jag älska dig än må du veta.

Sånger