kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
OLW

OLW (Old London Wasa) är ett varumärke, tidigare ett svenskt företag, som marknadsför snacks som exempelvis potatischips, ostbågar, jordnötter, och olika sorters dippulver. OLW grundades 1967 av Wasabröd och ägs sedan 2005 av norska Orkla. Sedan 2014 är OLW en del av Orkla Confectionery & Snacks Sverige AB.

Historia
OLW bildades genom ett samarbete mellan Wasabröd och den amerikanska chipstillverkaren Borden Foods 1967. Namnet "OLW" är en förkortning för Old London Wasa då Bordens fabrik i New York hette Old London. 1975 övergavs namnet och företaget hette från det året enbart "OLW". Bolaget började tillverka "cheez doodles" (ostbågar) och senare potatischips. 

Under 1980-talet lanserades Pommes pinnes och en varg, Olwen, skapades som maskot. Det fanns även en Miss Olw som användes för att marknadsföra vissa produkter från OLW. 1989 sålde Wasabröd hälften av bolaget till Chips Ab. Chips är marknadsledande på den finska chipsmarknaden och ett samriskföretag skapades. 1997 invigdes en helt ny chipsfabrik i Filipstad som byggts tillsammans med kommunen.

År 1999 sålde Wasabröd resten av bolaget till åländska Chips Abp (tidigare Chips Ab) och företaget blev åländskt helt och hållet. I juni 2005 blev Chips ABP inklusive OLW uppköpt av norskägda Orkla. 2014 bildades ett nytt bolag tillsammans med Orkla-ägda Göteborgs kex i Kungälv – Orkla Confectionery & Snacks Sverige. I samband med omorganiseringen blev Chips Ab nya namn Orkla Confectionery & Snacks Finland.

Produktion och marknadsföring
Produktionen sker i Filipstad i Värmland. Där arbetade år 2012 cirka 225 personer. Huvudkontoret finns i Solna.

Sedan 2009 har OLW byggt sin marknadsföring på ordet fredagsmys. Företaget har kopplat det positiva begreppet med sitt varumärke och gick efter det om huvudkonkurrenten Estrella, och blev marknadsledande på chips 2011.

Källor

Externa länkar
 OLW:s webbplats

Svenska livsmedelsföretag
Varumärken för dagligvaror
Företag bildade 1967
Solna kommun
Orkla Foods Sverige
Peppar

Peppar kan avse:

Peppar (vanlig) – en tropisk klängväxt från södra Indien som tillhör familjen pepparväxter som ger kryddorna svartpeppar, vitpeppar, grönpeppar och rödpeppar
Spanskpepparsläktet ‒ ett släkte i familjen potatisväxter
Bärpeppar ‒  en art inom familjen potatisväxter
Chilipeppar – en sortgrupp inom arten spanskpeppar
Kryddpeppar – ett städsegrönt träd som tillhör familjen myrtenväxter
Rosépeppar – den mogna frukten från de tropiska träden Schinus molle eller Schinus terebinthifolius 
Sichuanpeppar – en krydda i det kinesiska köket från ett flertal växter i släktet Zanthoxylum

Se även
Pepparholm
Paprika (olika betydelser)
Kobra (olika betydelser)

Kobra kan syfta på:

 Kobra (orm) –  flera ormarter i familjen giftsnokar
 Kobratelefonen – en telefonmodell
 Kobra (TV-program) – ett kulturprogram på SVT 2001–2017
 Kobra (tecknad serie) – en serbisk tecknad serie
 Kobra (DC Comics) – en amerikansk serie från DC Comics
 Kobra Bil – en våtmark i Bangladesh

Se även
Cobra
Kobran
Brf Kobran
Kyat

Kyat (K - kyap / ) är den valuta som används i Myanmar i Asien. Valutakoden är MMK. 1 Kyat = 100 pya.

Valutan infördes 1952 och ersatte den tidigare indiska rupien som infördes 1886 och återinfördes 1945. 1937 infördes en burmansk rupie som bara gällde fram till den japanska ockupationen och sedan helt tappade i värde.

Valutan gäller endast i Burma och in- och utförsel är förbjudna.

Användning 
Valutan ges ut av myan ma naing ngam taw ba ho bhan som grundades 1990 och har huvudkontoret i Naypyidaw efter flyttning från Rangoon.

Valörer 
 Mynt: 1 kyat
 Underenhet: 1, 5, 10, 25 och 50 pya
 Sedlar: 50 pyas; 1, 5, 10, 15, 20, 45, 50, 90, 100, 200, 500, 1000,5000 och 10000 MMK

Externa länkar 
 Centralbanken CBM
 Myanmars finansdepartment om CBM
 MMK sedlar
 Aktuell kurs från XE.com

Asiatiska valutor
Myanmars ekonomi
Manat

Manat  kan syfta på:

 Manat – ett vattenlevande däggdjur, se manater
 Manat (gudinna) –  en förislamsk arabisk gudinna
 Azerbajdzjansk manat – en valuta AZM i Azerbajdzjan sedan 2006, ersatte valutan AZN 1992–2006, manat fanns även 1919–1923
 Turkmenistansk manat – en valuta sedan 1993 i Turkmenistan
Frédéric Mistral

Frédéric Mistral, occitanska Frederi Mistral, född 8 september 1830 i Maillane, Bouches-du-Rhône, död 25 mars 1914 i Maillane, Bouches-du-Rhône, var en fransk occitanskspråkig poet. Han blev, tillsammans med José Echegaray, nobelpristagare i litteratur 1904.

Biografi och författarskap 
Mistral kom från en välbärgad familj och behövde aldrig arbeta för sitt uppehälle. Han studerade juridik vid universitetet i Avignon i Provence och läste då bland annat för Joseph Roumanille som skrev provensalsk lyrik och blev Mistrals inspiratör och vän.

Mistral intresserade sig mycket för den sydfranska språktraditionen och blev ledare för Feliberförbundet som grundades 1854 för bevarandet av provensalskt språk och kultur. Mistral arbetade sedan inom rörelsen till sin död 1914. Han skrev själv sin poesi på den provensalska dialekten av det romanska occitanska språket och lade ner tjugo års arbete på sin Lou Tresor dou Felibrige, en provensalsk ordbok. Hans poesi lär vara utmärkande inte bara för sitt annorlunda och vackra språk utan även för att han lyckats fånga den provensalska folksjälen i ord.

Betydelse 
Flicknamnet Mireio, på franska Mireille, introducerades av Mistral, som funnit namnet i en lokal legend; han använde det som namn på hjältinnan i sitt versepos, men ville också ge sin guddotter namnet. Prästen som skulle döpa barnet vägrade dock först att godkänna namnet, med hänvisning till att det inte var ett kristet namn. Då påstod Mistral att Mireio var en occitansk variant av det bibliska namnet Mirjam, och eftersom han var den store auktoriteten när det gällde det occitanska språket tordes prästen inte säga emot honom.

Verseposet Mireio ligger till grund för operan Mireille av Charles Gounod.

Bibliografi 
Episka dikter
 Mireio (1859) 
 Calendau (1867)
 Lou Pouemo dou Rose (1897)
Diktsamling
 Nerto (1884)
Självbiografi
 Moun espelido: Memori è raconte (1906)
Lexikon
 Lou Tresor dou Felibrige provensalsk ordbok i 2 volymer (1878)

Svenska översättningar

Se även 
Gabriela Mistral – Chilensk författare som tog sitt namn efter Frédéric Mistral.
5033 Mistral - asteroid uppkallad efter Frédéric Mistral.

Referenser

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i litteratur 1904
 Nobelprize.org, Frédéric Mistral – Biografi

Occitanskspråkiga författare
Franska författare
Nobelpristagare i litteratur
Franska nobelpristagare
Födda 1830
Avlidna 1914
Män
Flenörtsväxter

Flenörtsväxter (Scrophulariaceae) är en växtfamilj. Blommorna är placerade i ax eller klase. Kronan är sambladig. Tidigare omfattade familjen omkring 220–300 släkten och 4 000-4 500 arter, men många av dessa har nyligen flyttats till andra familjer. I familjen ingår numera bland annat arterna kungsljus och syrenbuddleja.

Tidigare hette familjen lejongapsväxter på svenska, men eftersom arten lejongap (Antirrhinum majus) inte längre tillhör familjen är det motiverat med ett nytt namn.

Släkten som flyttats 
Ett stort antal släkten har under APG IIs systematik överförts till andra familjer:
 Amphianthus → Plantaginaceae
 Angelonia → Plantaginaceae
 Antirrhinum (lejongapssläktet) → Plantaginaceae
 Bacopa → Plantaginaceae
 Bartsia → Orobanchaceae
 Bellardia → Orobanchaceae
 Besseya → Plantaginaceae
 Calceolaria (toffelblomssläktet) → Calceolariaceae
 Castilleja → Orobanchaceae
 Chaenorrhinum (småsporresläktet) → Plantaginaceae
 Chelone → Plantaginaceae
 Chionophila → Plantaginaceae
 Collinsia → Plantaginaceae
 Cordylanthus → Orobanchaceae
 Cymbalaria (murrevesläktet) → Plantaginaceae
 Digitalis (digitalissläktet) → Plantaginaceae
 Dopatrium → Plantaginaceae
 Epixiphium → Plantaginaceae
 Euphrasia (ögontröstsläktet) → Orobanchaceae
 Galvezia → Plantaginaceae
 Gambelia → Plantaginaceae
 Glossostigma → Phrymaceae
 Gratiola → Plantaginaceae
 Hebe → Plantaginaceae
 Hemianthus → Linderniaceae
 Holmgrenanthe → Plantaginaceae
 Howelliella → Plantaginaceae
 Keckiella → Plantaginaceae
 Kickxia  (spjutsporresläktet) → Plantaginaceae
 Lagotis → Plantaginaceae
 Leucophyllum → Plantaginaceae
 Limnophila → Plantaginaceae
 Limosella (ävjebroddssläktet) → Plantaginaceae
 Linaria (sporresläktet) → Plantaginaceae
 Lindernia → Plantaginaceae
 Lophospermum → Plantaginaceae
 Mabrya → Plantaginaceae
 Maurandella → Plantaginaceae
 Maurandya → Plantaginaceae
 Mazus → Phrymaceae
 Mecardonia → Plantaginaceae
 Melampyrum (kovallsläktet) → Orobanchaceae
 Micranthemum → Plantaginaceae
 Mimulus (gyckelblomssläktet) → Phrymaceae
 Misopates (kalvnossläktet) → Plantaginaceae
 Mohavea → Plantaginaceae
 Nemesia (nemesiasläktet) → Plantaginaceae
 Neogaerrhinum → Plantaginaceae
 Nothochelone → Plantaginaceae
 Nuttallanthus → Plantaginaceae
 Odontites (rödtoppssläktet) → Orobanchaceae
 Orobanche (snyltrotssläktet) → Orobanchaceae
 Orthocarpus → Orobanchaceae
 Parentucellia (gulhösläktet) → Orobanchaceae
 Pedicularis (spiresläktet) → Orobanchaceae
 Paulownia → Paulowniaceae
 Penstemon (penstemoner) → Plantaginaceae
 Pseudorontium → Plantaginaceae
 Rehmannia → Plantaginaceae
 Rhinanthus (skallrasläktet) → Orobanchaceae
 Russelia → Plantaginaceae
 Sairocarpus → Plantaginaceae
 Schistophragma → Plantaginaceae
 Scoparia → Plantaginaceae
 Stemodia → Plantaginaceae
 Synthyris → Plantaginaceae
 Tonella → Plantaginaceae
 Torenia → Linderniaceae
 Triphysaria → Orobanchaceae
 Veronica (veronikasläktet) → Plantaginaceae
 Veronicastrum → Plantaginaceae

Referenser

Externa länkar 
 American Journal of Botany om uppdelning av flenörtsväxter

Trikolpater
Kalachakra

Kalachakra, sanskrit:: कालचक्र; IAST: Kālacakra; Telugu: కాలచక్ర Tibetanska: དུས་ཀྱི་འཁོར་ལོ།; Wylie: dus-kyi 'khor-lo; Mongoliska Цогт Цагийн Хүрдэн: Tsogt Tsagiin Hurden) för "Tid-Hjul", med betydelsen "tidscykel", en av buddhismens tantriska traditioner. Kalachakra, som är särskilt vanligt förekommande inom tibetansk buddhism, betonar varandets cykliska förlopp och enheten mellan jaget och kosmos.

Buddhism
José Echegaray

José Echegaray y Eizaguirre, född 19 april 1832 i Madrid, död 4 september 1916 i Madrid, var en spansk matematiker, politiker och dramatiker. Han mottog tillsammans med Frédéric Mistral Nobelpriset i litteratur 1904. Han var bror till Miguel Echegaray.

Liv
Echegaray kom från en intellektuell bakgrund i Madrid i Spanien, där hans far var professor i grekiska. Familjen hade baskiska rötter. Han började sin karriär med studier i ekonomi och matematik och blev själv professor vid relativt unga år. Efter revolutionen 1868 togs han in i den spanska regeringen där han innehade flera positioner, bland annat finansminister och skolminister. När revolutionärerna sedan förlorade makten gjorde han istället karriär som författare av dramer.

Echegaray hade redan tidigare skrivit dramer som dock blivit refuserade, men debuten kom 1874 med El libro talonario. Pjäserna han skrev, i snitt två per år till sin död, karaktäriseras av en enorm exakthet. De tidigare dramerna hade starkt romantiska tendenser men han influerades starkt av bland annat Ibsens dramatik och skrev senare flera mer symbolistiska problemdebatterande dramer, ofta med fokus på plikt och moral.

Bibliografi (urval)

Dramatik
 El libro talonario (1874)
 La esposa del vengador (1874)
 En el puño de la espada (1875)
 O locura ó santidad (1877)
 
 En el pilar y en la cruz (1878)
 El gran Galeoto (1881)

 Conflicto entre dos deberes (1882)
 Mariana (1891)

Matematiska skrifter
 Problems de geometría analítica (1865)
 Teorías modernas de la física unidad de las fuerzas materiales (1867)

Källor

Noter

Externa länkar 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i litteratur 1904
 Nobelprize.org, José Echegaray – Biografi

Nobelpristagare i litteratur
Spanskspråkiga författare
Spanska dramatiker
Spanska nobelpristagare
Födda 1832
Avlidna 1916
Personer från Madrid
Män
Vedanta

Vedanta (sanskrit वेदान्त vedānta), vilket etymologiskt betyder slutet på Veda och även var en historisk period i Indien, är ett uttryck som i modernt språkbruk betecknar en riktning inom hinduisk filosofi med fokus på läsandet och analysen av äldre religiös litteratur, särskilt Aranyaka och Upanishaderna. Det finns olika riktningar inom Vedanta, där varje riktning har en egen tolkning av skrifterna. Den ledande riktningen kallas Advaita (ad betyder "icke", dwaita betyder "två"; Advaita=Icke-dualitet). Riktningens ledande tänkare var filosofen Adi Shankara, som levde kring 800. Andra framstående Advaitatänkare har varit Ramakrishna, Vivekananda, Sri Aurobindo och amerikanen Ram Dass. 

Huvudtankarna i Shankaras Advaita Vedanta är:
 Den yttersta verkligheten är odelbar, oföränderlig och evig, men de flesta ser världen som mångfasetterad, föränderlig och befolkad av en mängd individuella personer.
 Den individuella själen (atman) är inget annat än världssjälen, Brahman. Ytterst är allt Brahman. Föreställningen att Brahman är ett väsen skilt från den enskilde individen är då en lägre sanning.
 Människans befrielse uppnås när vi inser denna enhet mellan Atman och Brahman.
 Det är illusionen (Maya) som gör att vi ser världen utifrån vår egoistiska ståndpunkt.
 Shankara utgår från Upanisaderna, Bhagavad Gita och Brahma Sutras i sin lära och rekommenderar lämnandet av världen, idka yogaövningar och meditera över heliga texter, speciellt Upanisaderna.
 Hängivenhet (bhakti) till en personlig gud fördöms inte direkt, men detta sker på en lägre nivå.

Det påstås ibland att tänkandet i Vedanta har påverkat den moderna vetenskapen. Bland annat så var Erwin Schrödinger vedantist, och han hävdade att han inspirerats av Vedanta när han formulerade kvantteorin. Schrödinger och Heisenberg skapade en helt ny uppfattning av verkligheten inom viktiga delar av naturvetenskapen.

Se även 
 Antikens och forntidens Indien
 Smartism

Referenser

Externa länkar 
 Advaita Vedanta

Hinduism
Indisk filosofi
Cordelia (måne)

Cordelia är en av Uranus månar. Den upptäcktes 1986 vid passagen av den amerikanska rymdsonden Voyager 2, och fick den tillfälliga beteckningen S/1986 U 7. Den är också betecknad Uranus VI.

Cordelia är uppkallad efter kungens yngsta dotter i William Shakespeares pjäs Kung Lear.

Man vet knappt någonting annat än om dess omloppsbana , dess radie på 21 km och den geometriska albedon på 0,08. På bilder tagna av Voyager 2 ser Cordelia ut att vara avlång till formen, den längre axeln pekar mot Uranus. Axelvärdena av Cordelias form är 0,7 ± 0,2.

Cordelia agerar som en inre herdemåne till Uranus Epsilonring.

Källor 

Uranus månar
Månar
Astronomiska upptäckter 1986
Ophelia

Ophelia är en av Uranus månar. Den upptäcktes 1986 vid passagen av den amerikanska rymdsonden Voyager 2, och fick den tillfälliga beteckningen S/1986 U 8. Den är också betecknad Uranus VII.

Ophelia är uppkallad efter Polonius dotter i William Shakespeares pjäs Hamlet.

Man vet knappt någonting annat om Ophelia än om dess omloppsbana, dess radie på 23 km och den geometriska albedon på 0,08. På bilder tagna av Voyager 2, så ser Cordelia ut att vara avlång till formen, den längre axeln pekar mot Uranus. Axelvärderna av Cordelias form är 0,7 ± 0,3.

Cordelia agerar som en inre herdemåne till Uranus Epsilonring.

Källor 

Uranus månar
Månar
Astronomiska upptäckter 1986
Bianca

Bianca är en inre måne till Uranus. Den upptäcktes från bilder tagna av Voyager 2 den 23 januari 1986 och fick den tillfälliga beteckningen S/1986 U 9. Det namngavs efter syster Katherine i Shakespeares pjäs Så tuktas en argbigga. Den är också betecknad Uranus VIII.

Månen tillhör Portiagruppen, vilken också inkluderar Cressida, Desdemona, Juliet, Portia, Rosalind, Cupid, Belinda och Perdita. Dessa månar har liknande banor och fotometriska egenskaper.

Få saker är kända om Bianca utöver dess radie på 27 km, bana och geometriska albedo på cirka 0,08.

På Voyager 2:s bilder ser Bianca ut som ett långsträckt föremål, och bilderna antyder att Biancas storaxel pekar mot Uranus. Förhållandet mellan axlarna i Bianca utbredda sfäroid är 0,7 ± 0,2. Dess yta är gråfärgad.

Kommentarer

Källor

Externa länkar 
 Bianca Profile by NASA's Solar System Exploration 
 Uranus kända månar (av Scott S. Sheppard) 

Uranus månar
Astronomiska upptäckter 1986
Cressida

Cressida är en inre måne till Uranus. Den upptäcktes utifrån bilder tagna av Voyager 2 den 9 januari 1986 och fick den tillfälliga beteckningen S/1986 U 3. Den namngavs efter Cressida, den trojanska dottern till Calchas, en tragisk hjältinna i William Shakespeares pjäs Troilus och Cressida (liksom i berättelser av Geoffrey Chaucer och andra). Den är också betecknad Uranus IX.

Månen tillhör Portiagruppen, vilken inkluderar Bianca, Desdemona, Juliet, Portia, Rosalind, Cupid, Belinda och Perdita. Dessa månar har liknande banor och fotometriska egenskaper.

Få saker är kända om Cressida utöver dess raide på 41 km, bana och geometriska albedo på cirka 0,08.

På Voyager 2:s bilder ser Cressida ut som ett långsträckt föremål, och bilderna antyder att Cressidas storaxel pekar mot Uranus. Förhållandet mellan axlarna i Cressida utbredda sfäroid är 0,8 ± 0,3. Dess yta är gråfärgad.

Cressida kan kollidera med Desdemona inom de närmaste 100 miljoner åren.

Kommentarer

Källor

Externa länkar 
 Cressida Profile by NASA's Solar System Exploration 
 Uranus kända månar (av Scott S. Sheppard) 

Uranus månar
Astronomiska upptäckter 1986
Terminus

Terminus kan syfta på:
 Terminus (fiktiv plats) – en fiktiv planet i böcker av Isaac Asimov
 Terminus (mytologi) – en gud i den romerska mytologin
Terminus (mytologi)

Terminus var i romersk mytologi en gud som beskyddade gränser och råmärken och särskilt gränsmärket (en sten, en påle eller en pelare) symboliserades. Vid Terminus högtider dekorerades gränsstenarna med blommor. Även grisar och lamm offrades till stenarna. Enligt romersk lag avrättades den som flyttade på stenarna och den som plöjde bort gränsstenen, var fågelfri.

Källor 

Gudar i romersk mytologi
Stora tågrånet

Stora tågrånet kallas det tågrån som genomfördes den 8 augusti 1963 av ett gäng yrkeskriminella engelsmän, bland andra Buster Edwards och Ronnie Biggs. Själva brottet bestod i att posttåget mellan Glasgow och London stoppades ute på den engelska landsbygden för att sedan rånas. Bytet blev 2,6 miljoner pund (i 2009 års penningvärde drygt 380 miljoner kronor). 

Ronald Biggs dömdes 1964 till 30 års fängelse, men lyckades fly året därpå och var på flykt i Panama, Paris, Australien och till sist Brasilien men valde på grund av sviktande hälsa att återvända till England där han greps och fängslades omedelbart. Han benådades 2009. En kuriositet är Biggs framträdande på en grammofonskiva tillsammans med Sex Pistols.

Stora tågrånet filmatiserades av Peter Yates i filmen Robbery (1967). Historien om Buster Edwards filmatiserades med Phil Collins i titelrollen Buster (1988).

Referenser

Vidare läsning 
 

1963 i Storbritannien
Brott 1963
IE

IE, Ie eller ie kan syfta på:

 IE – en webbläsare utvecklad av Microsoft, se Internet Explorer
 IÉ, förkortning för Iarnród Éireann – ett järnvägsbolag på Irland
 IE – en måttenhet som används för många medicinska preparat, se Internationell enhet
 Ie, Okinawa – en landskommun i Okinawa prefektur i Japan
 i.e. – en förkortning av latinets id est
 -ie – ett ortnamnsefterled
 .ie – nationell toppdomän för Irland
Hjert och Tector

Hjert och Tector var två svenska rånmördare. Den 18 maj 1876 avrättades genom halshuggning förre artilleristen Gustav Adolf Eriksson Hjert och förre muraren Konrad Petterson Lundqvist Tector på Lidamon utanför Malmköping respektive Stenkumla Backe på Gotland. Avrättningarna var tänkta att ske vid samma klockslag, 07.00 på morgonen, men på grund av de tidsskillnader som då fanns inom Sverige blev Tector den siste människan som avrättades offentligt i Sverige. En lag om att alla avrättningar måste ske inom fängelsemurarna (så kallad intermural avrättning) stiftades 1879.

Dådet

Bakgrunden till domarna var att Hjert och Tector hade gjort sig skyldiga till rånmord och stölder i Östergötland och på Gotland. De lärde känna varandra på Långholmens fängelse, och när de frigivits bestämde de sig för att råna postdiligensen mellan Malmköping och Eskilstuna. Deras plan var att sedan emigrera till Amerika.

Hjert och Tector lade sig natten till 1 september 1874 i bakhåll för att råna postdiligensen, cirka fem kilometer norr om Malmköping. I stället råkade ingenjören Herman Upmark komma emellan och blev mördad av misstag. Upmark föddes 1845 och utbildade sig till civilingenjör. Enligt faderns önskan skulle han ta över driften av familjegodset Hammar gård i Västerhaninge socken. Han företog många resor i samband med bygget av Oxelösund – Flen – Västmanlands Järnvägar, där han var driftsingenjör.

På måndagskvällen den 31 augusti 1874 var Herman Upmark på hemväg från en tjänsteresa. I mörkret och regnet kunde rånarna inte urskilja någon färg på ekipaget och trodde att det var diligensen. Både Hjert och Tector sköt men Tector missade. Hjert sköt kusken  August Larsson i halsen, och Upmark träffades av en hagelsvärm. Kusken dog på platsen medan Upmark fördes till den närbelägna byn Navesta där han avled kl. 16.00 samma dag. Mördarna greps i Stockholm den 5 november 1874. Båda dömdes av häradsrätterna att mista livet genom halshuggning i de härader där de fått sina slutliga domar. Hovrätten fastställde domarna och deras nådeansökningar avslogs den 17 mars 1876.

Övrigt

Vid mordplatsen finns en minnessten med inskriptionen: "† Ingeniör Uppmark mördad av Hjert - Tektor 1874" (namnen är felstavade). Minnesstenen restes på 1890-talet. År 2001 fick även kusken August ett minneskors på platsen, uppsatt av Malmköpingsortens hembygdsförening.

Hjerts och Tectors öden filmatiserades i Drömmen om Amerika (1976) med Hans Klinga och Janne Loffe Carlsson i huvudrollerna.

Ett par grottor i Östergötland förknippas med Hjert och Tector, pekas ut som gömställen för dem. En av dessa är Rösjögrottan utanför Motala, en annan är Hjert- och Tektorgrottan i närheten av Fredriksbergs herrgård utanför Oskarshamn.

Referenser

Riksarkivet. Hjerts avrättning 1876
Sörmlandsbygden 2007.

Externa länkar 
Hembygd i Haninge: Hammarsonen Herman Upmarks tragiska öde.

Svenska kriminalfall
Svenska brottslingar
Brott 1874
Fritiof Enbom

Johan Fritiof Enbom, född 7 september 1918 i Överluleå församling, Norrbottens län, död 11 september 1974 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk man dömd för spioneri. 

Enbom var huvudman i den så kallade Enbomaffären på 1950-talet rörande spionage i övre Norrland för sovjetisk räkning. Enbom, även kallad Bodenspionen, dömdes för spioneri 1952 till livstids straffarbete. Rättegången, i vilken även flera av Enbom angivna "kumpaner" dömdes, har i efterhand kommit att ses som en rättsskandal, och Enbom som en förmodad mytoman.

Enbom gjorde 1938 värnplikt vid Bodens artilleriregemente (A 8). Han hade avlagt realexamen.

Därefter arbetade Enbom som stationskarl vid Statens Järnvägar (SJ) i Boden och senare Bjurå (ca 30 km öster om Boden). Han blev därefter journalist på Norrskensflamman 1947. Han avskedades därifrån på grund av bristande ordningsamhet några år senare och blev då packare vid AB Separator i Stockholm. Han var vid gripandet arbetslös.

Enbom är gravsatt i columbariet i Överluleå kyrka.

Se även
Enbomaffären

Källor

Externa länkar

P3 Dokumentär – Enbomaffären

Födda 1918
Avlidna 1974
Dömda i Enbomaffären
Personer från Överluleå socken
Män