kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bherunda

Bherunda eller Ganda-Bherunda är i indisk mytologi en örn med två halsar, två huvuden och två medvetanden.

"Efter en evighet tillsammans" börjar dessa två huvuden hata varandra och beslutar att skada varandra. Båda börjar svälja stenar och gift och resultatet: hela Bherundafågeln drabbas av kramper och dör i höga skrik av smärta.

Bherundas dödsskri når ända upp till den högsta himlen, där guden Krishna tronar. Han ilar ner och väcker fågeln till liv igen. Den gode guden ville på så sätt påminna människorna om att allt hat inte bara skadar det hatade föremålet utan samtidigt - och kanske mest - den som hatar.

Det dåvarande Tjeckoslovakiens president Václav Havel använde denna berättelse i ett föredrag i Oslo 1990.

Se även
Dubbelörn

Indisk mytologi
Spreewald

Spreewald är en region i tyska delstaten Brandenburg med en yta av omkring 3 000 km². En del av området, 475 kvadratkilometer, är biosfärområde.

Området har sitt namn efter floden Spree som där delar sig i flera armar, som vid högt vattenstånd översvämmar den kringliggande marken. Området indelas i Övre Spreewald, mellan orterna Peitz och Lübben, samt Nedre Spreewald, norr om Lübben, som är något mindre. En del av det sumpigaste området är avvattnad genom kanaler och odlad, men större delen är skogsmark och tillgänglig endast med båtar. I vissa områden bildar varje gård en ö, som endast kan nås med båt. 

Spreewald utgör en del av det historiska landskapet Niederlausitz. Området är åtminstone sedan tidig medeltid bebott av den västslaviska folkgruppen sorber, som fortfarande sätter prägel på områdets kultur. Fram till 1800-talet var många byar helt sorbisktalande, medan städerna redan tidigare blivit huvudsakligen tysktalande. Numera är befolkningen övervägande tysktalande i regionen och majoriteten har tyska som modersmål, med lågsorbiska som officiellt regionalt minoritetsspråk i vissa kommuner. Det är vanligt att vägskyltar skrivs på både tyska och lågsorbiska.

Regionen är känd för en del speciella maträtter, till exempel det typiska sättet att lägga in gurka och andra grönsaker. Spreewald tillhörde under tiden 1949-1990 Östtyskland och de uppskattade spreewaldgurkornas symbolvärde hyllas i filmen Good Bye, Lenin! från 2003, när den visar att det var svårt att få tag på dessa gurkor strax efter den tyska återföreningen. Gurkinläggningen är dock äldre än så och har varit känd och uppskattad av människor i närområdet sedan mer än ett sekel. Även om de tillfälligt var borta från marknaden finns de nu åter att köpa.

Orter i Spreewald

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 
 spreewald.de

Brandenburgs geografi
Biosfärområden i Tyskland
Rödgardister

Rödgardister är medlemmar i väpnade kommunistiska styrkor i socialistiska länder eller i ett inbördeskrig.

Röda garden av beväpnade, revolutionära arbetarstyrkor förekom i Finland under oroligheterna 1905-06 och under inbördeskriget 1918. Revolutionsåret 1917 förekom röda garden i Ryssland, vilka senare uppgick i Röda armén.

I Kina avser beteckningen rödgardister de studenter och unga lärare som under kulturrevolutionens första år (1966-69) var Mao Zedongs redskap i den politiska kampen.

Se även 
 Röda gardet

Källor 
 

Socialism
Salpetersjudaretorp

Salpetersjudaretorp är en by i Älgarås socken i Töreboda kommun, Västra Götalands län.

Namnet innebär att på platsen funnits ett torp avsett för en salpetersjudare.

Orter i Töreboda kommun
Poul Welander

Poul Welander, född 28 december 1879 i Köpenhamn, död 9 januari 1942, var en dansk regissör och skådespelare.

Welander var engagerad vid Odense Teater 1900–1901, 1904–1905 och 1918–1919. Han filmdebuterade 1909 och blev Frans Lundbergs chefsregissör 1912 och kom även från 1913 att arbeta för The Copenhagen Film Co.

Filmografi roller i urval

Regi i urval

Filmmanus

Externa länkar 

Danska skådespelare under 1900-talet
Danska filmregissörer
Män
Födda 1879
Avlidna 1942
Skådespelare från Köpenhamn
Ida Nielsen

Ida Nielsen, född Ida Kjær 21 augusti 1887, död 6 december 1918, var en dansk skådespelare och sångare. Hon var gift med musikdirektören Holger Nielsen.

Nielsen var engagerad som operettskådespelare vid Århus Teater och blev senare konsertsångare.

Filmografi (urval)

Externa länkar

Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1887
Avlidna 1918
Hans Dynesen

Hans Dynesen, född 25 september 1870 i Århus, död 4 december 1939, var en dansk skådespelare.

Dynesen hade engagemang vid flera olika teatrar och turnéer, och arbetade även som tallärare och föredragshållare. Sin filmdebut gjorde han hos Frans Lundberg i Malmö 1910, och det blev därefter ännu några filmer för denne under de kommande åren. Han spelade även i filmer från Filmfabriken Danmark och Alfred Lind Film, och var mellan 1917 och 1920 framför allt aktiv hos Nordisk Film.

Dynesen redigerade Skuespillernes medlemsblad från 1924 och femton år framåt.

Filmografi

Källor 

Danska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1870
Avlidna 1939
Personer från Århus
Otto Jacobsen

Otto Jacobsen född 1870, död 1939, var en dansk skådespelare. 

Han är mest känd för sina roller i filmen En perfekt gentleman, regisserad av Gösta Ekman och filmen Ormen.

Jacobsen var även chef vid Dagmarteatern i Köpenhamn under några år med start 1929, dit kollegan och vännen Gösta Ekman kom och gästspelade i Hjalmar Bergmans pjäs Patrasket.

Filmografi (urval)

Danska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1870
Avlidna 1939
Danska teaterchefer
Triquetra

Triquetra är ett ord som bildats av Latinets tri- ("tre") och quetrus ("hörnad"). Från början betydde ordet "triangel" men idag betecknar den en specifik symbol bildad av tre sammanflätande bågar, ibland kombinerad med en cirkel. Tecknet symboliserar evigheten genom den flätade formen och omsluter evighetens triangel i mitten.

Geometri 
Ur topologisk och knutteoretisk synvinkel är triquetran en treklöverknut, den enklaste icke-triviala knuten. Man kan skapa den genom att förena de lösa ändarna i en överhandsknop. Den kan flätas på två olika sätt, högerhänt och vänsterhänt, och matematiskt är det fråga om två olika knutar som utgör varandras spegelbilder utan att vara isomorfa.

Fornnordisk symbolik 

Triquetran har hittats på flera runstenar och nordiska mynt. Symbolen hade troligtvis en religiös betydelse för vikingarna.

På grund av dess likheter med valknuten har det föreslagits att triquetran liksom denna har varit en symbol för Oden.

Kristen symbolik 
Triquetran är främst känd som en kristen symbol där den liksom till exempel triangeln och treklövern är en symbol för treenigheten (Fadern, Sonen och Den Helige Ande). Den är vanlig på keltiska kors och annan konst från den keltiska kyrkan. Symbolen kan ses som tre ihopflätade stiliserade fiskar, så kallade ICHTHYS-symboler. Ichthys är den äldsta symbolen för Jesus och kristendomen. Triquetran har också likheter med flera andra kristna treenighetssymboler.

Samtida användning

Nyhedendom 
Olika nyhedniska grupper tar fasta på Triquetrans rotning i den nordiska och keltisk-druidiska religionen.

Triquetran är en av wiccas heligaste symboler. Tecknet symboliserar gudinnans tre aspekter: Modern, Jungfrun och Den gamla. Wicca sätter en cirkel runt symbolen.

Populärkultur 
Symbolen har populariserats i och med att den finns på "Skuggornas bok" som används av systrarna i den amerikanska TV-serien Förhäxad. Triquetran är logotyp för nu-metalbandet P.O.D. och finns på de flesta av bandets skivfodral. Det är också en av de fyra symbolerna på Led Zeppelin IV.

Källor 
Carl G. Liungman, (1999), Ideogram och symboler, Strömbergs bokförlag.
Paranormal.se, (9 oktober 2005), Triquetra - Wiccansk symbol.
Altreligion.about.com, (9 november 2005), Glossary definition of the symbol of the triqueta.

Galleri av olika varianter

Externa länkar 
 Runstenar i Uppsala - Centralt i Uppsala kan man få en inblick i vikingatidens meddelanden på 16 runstenar.

Symboler
Emilie Otterdahl

Emilie Otterdahl, född Emilie Hansen 7 november 1882 i Köpenhamn, död 20 juni 1971, var en dansk skådespelare.

Hon medverkade i en rad danska stumfilmer åren 1912–1915, samt i tre svenska filmer 1912–1913.

Svensk filmografi

Källor
 Svensk filmdatabas

Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1882
Avlidna 1971
Skådespelare från Köpenhamn
Strålvapen

Strålvapen (engelska: Blaster) är en typ av vapen som bygger på att någon form av stråle med otroligt hög energi avfyras från vapnet.

Forskning på denna vapentyp pågår, men hittills kända prototyper har typiskt för kort räckvidd för någon praktisk tillämpning. I USA genomfördes dock i juli 2010 ett lyckat försök där en laserkanon lyckades skjuta ned ett obemannat flygplan.

I populärkultur 
Strålvapen är rikligt förekommande i bl.a. Star Wars-världen i form av pistoler, karbiner, gevär och t.o.m kanoner. Enligt faktaböcker om Star Wars används en gas som omvandlas till plasma genom en kraftcell och sprutas ut genom ett elektromagnetiskt fält. Ju längre energistrålen färdas, desto tunnare blir den .

I Star Wars-filmerna förekommer bland annat följande modeller av strålvapen:
 DL-44 - Han Solos pistol, som ansågs vara ett föråldrat vapen jämfört med ljussvärden .
 Bowcaster - Wookieernas laserarmborst
 DH-17 - Rebellernas strålpistol
 DH-17 Blaster Rifle - Rebellernas strålgevär
 SE-14r - Stormtroopernas minsta strålpiston
 E-11 - Stormtruppernas mellanstora strålpistol
 EE-3 - Boba Fetts strålgevär
 DLT-20A - Stormtruppernas lasergevär
 E-web - Tungt repeterlasergevär
 EE-3 - Boba Fetts lasergevär
 Defense Sporting Blaster - Leias strålpistol
 ELG-3A - Padmé Amidalas strålpistol
 WESTAR-34 - Jango Fetts strålpistol
 DC-17 - Klonsoldaternas strålpistol
 DC-15 - Klonsoldaternas mellanstora strålvapen
 DC-15s side Arm Blaster - Repeterversion av DC-15

Se även 
 Ljussabel
 Joniseringsvapen
 Laserpistol, mätinstrument

Källor

Fotnoter

Star Wars
Fiktiva vapen
Laserpistol

En laserpistol är ett mätinstrument för kontroll av hastighetsbegränsningen på vägar. Laserpistolen kommer till användning när polisen gör mobila hastighetskontroller vid exempelvis skolor och daghem.

Principen bygger på att laserpistolen sänder ut korta pulser (à 10-20 nanosekunder) med infrarött laserljus. Ljuset reflekteras av objektet (fordonet som skall mätas) tillbaka till laserpistolen, som räknar ut avståndet till objektet. Genom en mängd mätningar under mycket kort tid bestämmer laserpistolen ändringen av avståndet och kan därmed beräkna objektets hastighet.

Hastighetsmätning med laserpistol kan utföras upp till 1000 meter från mätobjektet. Vid det avståndet är mätområdet cirka 0,5 meter i diameter. I regel reflekterar fordonets registreringsskylt den största delen av laserljuset tillbaka till laserpistolen.

Källor

Se även
 Fartkamera

Laser
Trafiksäkerhet
Paula Creamer

Paula Creamer, född 5 augusti 1986 i Mountain View, Kalifornien, är en amerikansk professionell golfspelare.

Creamer började spela golf då hon var tio år gammal och hade en framgångsrik amatörkarriär. Hon vann totalt 19 amatörtävlingar, varav 11 tävlingar inom American Junior Golf Association. Hon var som 16-åring semifinalist i 2003 års U.S. Women's Amateur Championship och hon nådde samma placering 2004. Samma år kom hon tvåa i ShopRite Classic på LPGA-touren och blev 16:e i US Womens Open och var med i det amerikanska laget i Curtis Cup. Hon vann 2004 års Qualifying School med fem slag och fick därmed sitt medlemskap på LPGA-touren 2005. Hon var då den yngsta spelaren som hade vunnit tävlingen och även den första amatören. Direkt efter tävlingen blev hon professionell.

I maj 2005 vann Creamer som 18-åring Sybase Classic Presented by Lincoln Mercury i New Rochelle, New York. Hon var då den näst yngsta spelaren som vann den första LPGA-tävlingen som hon som proffs ställde upp i efter Marlene Bauer Hagge 1952. I juli vann hon Evian Masters i Frankrike och blev den yngsta spelaren och den snabbaste att vinna mer än 1 miljon dollar. Samma år vann hon även NEC Open på den japanska touren och blev den yngsta spelaren genom tiderna som spelade i Solheim Cup. Hon slutade 2005 tvåa i LPGA-tourens penningliga bakom Annika Sörenstam efter att ha spelat in 1 531 780 dollar. I den första officiella världsrankingen för damer den 21 februari 2006 låg Paula Creamer på andra plats efter Annika Sörenstam.

Under de följande åren vann Creamer flera stora tävlingar på LPGA-touren, och låg stadigt i toppen av världsrankingen. I juli 2010 vann hon sin första major i karriären, U.S. Open. Creamer var den enda som lyckades gå den svåra banan på Oakmont Country Club under par. Vinsten kom överraskande eftersom hon skadat sin tumme svårt i slutet på föregående säsong, och inte hunnit spela många tävlingar sedan comebacken.

Meriter

Segrar på LPGA-touren 
 2005 Sybase Classic, Evian Masters
 2007 SBS Open, Tournament of Champions
 2008 Fields Open, SemGroup Championships, Jamie Farr Owens Corning Classic, Samsung World Championship
 2010 U.S. Open

Övriga segrar 
 2005 NEC Open, Masters GC Ladies Classic

Externa länkar 
 Profil på LPGA Tour
 Paula Creamer på Golf Stars Online



Födda 1986
Amerikanska golfspelare
Majorsegrare
Kvinnor
Levande personer
DAF 66

DAF 66 är en nederländsk bakhjulsdriven personbil, som tillverkades av DAF 1972-1976.
Bilmodellen har gått till historien mest på grund av den steglösa transmissionen med remdrift, så kallad Variomatic, som i Sverige fick öknamnet Remjohan efter Volvos uppköp av DAF.

Historik
DAF 66 lanserades 1972 och var en vidareutveckling av DAF 55. De största skillnadena var den nya fronten, krockbalkar i dörrarna, samt en ny bakvagn av de dion-typ och bladfjädrar som gav bättre vägegenskaper än den gamla pendelaxeln med skruvfjädrar. Den tekniska kvaliteten hade också förbättrats. Volvo stod för en stor del av utvecklingen.

DAF 55 och 66 är i övrigt snarlika och finns i samma karossvarianter, det vill säga 2-dörrars coupé/sedan och 3-dörrars kombivagn. Från modellåret 1976 fick modellen en uppgradering och bytte namn till Volvo 66, då utgick coupémodellen som Volvo inte ansåg vara lönsam, då den 2+2-sitsiga sportkupén bara godkändes för två personer. Motorn är densamma som i DAF 55, dvs en 1,1 liters vätskekyld Renaultmotor på 34-47 hk. 1975 kom det en Marathonmodell med en större 1,3-liters Renaultmotor på 57 hk. Den senare återfinns även i Volvo 340 med större motorvolym (1397cc) och annan trimningsgrad. Den kallas av Volvo för B14.
Den mindre 1,3-litersmotorn (B13) fanns kvar i Volvo 66 fram tills modellen lades ner 1980.

Liknande modeller
En militär version av DAF 66 utvecklades också, kallad DAF 66 YA; det var en förstärkt öppen DAF 66 med kraftigare transmission, 24-volts elsystem, starkare motor med mera. Den användes i huvudsak som militärfordon, men såldes även i ett fåtal exemplar för civilt bruk.

Externa länkar

66
Bakhjulsdrivna fordon
Lanseringar 1972
Fredrika Eleonora Falck

Fredrika Eleonora Falck (tidigare Nieroth), född 9 november 1719 i Stora Malms socken, död 3 december 1749 i Tryserums socken, var en svensk psalmförfattare.

Biografi
Fredrika Eleonora Falck föddes 9 november 1719 i Stora Malms socken. Hon var dotter till den balttyske (estländske) adelsmannen Carl Reinhold Nieroth (1694–1743?), major vid Nylands regemente och Hedvig Ulrica Creutz. Hennes tilltalsnamn var Fredrika. Hon avled 3 december 1749 i Tryserums socken av lungsot och begravdes 13 december samma år.

Författare kategoriserad som herrnhutisk, vilket klart framgår av texten till psalmtexten Min blodige konung på korsträdets stam. Psalmen med i Svenska Missionsförbundets sångbok 1894 med nummer 73 och i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 (SMF 1920) med en psalm (nummer 121).

Vecka 7 år 2005 blev denna psalm vald till "Veckans psalm" på hemsidan fullbordat.nu. Texten sägs då vara författad av Fredrika E. Nieroth-Falck 1767, vilket antagligen innebär att det var först 18 år efter hennes död som psalmen publicerades i tryck. Texten sägs där också ha bearbetats 1985.

Familj
Falck gifte sig 7 april 1743 med huspredikanten Jonas Falk (1717–1783) i Tryserums socken. Han var son till kyrkoherden i Tryserums socken. De fick tillsammans barnen Annika (1744–1744), Nicolaus (1745–1746), Arvid Adam (född 1747) och Anna Helena (1749–1749).

Psalmer
Min blodige konung på korsträdets stam (SMF 1920 nr 121, Herde-Rösten 1892 nr 476).

Källor

Noter

Externa länkar
Veckans psalm på fullbordat.nu

Svenska psalmförfattare
Födda 1719
Avlidna 1749
Kvinnor
Svenska författare under 1700-talet
Personer från Stora Malms socken
Adolf Meyer (arkitekt)

Adolf Meyer, född 17 juni 1881 i Mechernich, död 24 juli 1929, var en tysk arkitekt. 

I början av sin arkitektbana var han anställd hos Peter Behrens. Senare samarbetade han med Walter Gropius, bland annat i vad som brukar betraktas som världens första modernistiska byggnad − Fagusverken, 1911. Meyer blev kontorschef och senare kompanjon i Gropius arkitektverksamhet. Efter Gropius grundande av Bauhausskolan i Weimar, utnämndes Meyer 1919 till dess rektor. Han undervisade även i bland annat konstruktionslära. Meyer fortsatte sitt samarbete med Gropius i bland annat tävlingen om Tribune Tower i Chicago 1922. När skolan 1925 flyttade sin verksamhet till Dessau, valde Meyer att stanna i Weimar och där fortsätta sin verksamhet som arkitekt och industridesigner. Som arkitekt var han tillsammans med Gropius, Ernst May, Bruno Taut, och ett flertal andra framstående arkitekter involverad i stadsplaneprojektet Neue Frankfurt. Som industridesigner arbetade han åt det tyska optikföretaget Carl Zeiss, där han formgav en serie lampor för olika ändamål. Den mest välbekanta är förmodligen den opalvita halvsfäriska vägglampa för offentlig miljö som tillverkas än idag.
Meyer drunknade under en simtur 1929.

Tyska arkitekter under 1900-talet
Födda 1881
Avlidna 1929
Män
Han vill rena dig från synd

Han vill rena dig från synd är en körsång med text och musik av Frederick Booth-Tucker.

Publicerad i
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 50 i körsångsdelen under rubriken "Frälsning".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 5 i körsångsdelen under rubriken "Frälsning".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 780 under rubriken "Frälsning".

Brittiska psalmer
För mod och rådighet till sjöss under farofylld tid

För mod och rådighet till sjöss under farofylld tid var en Kunglig medalj som instiftades av kung Gustaf V år 1941 och utdelades under andra världskriget (fram till 1945) till 16 personer. Medaljen är av guld i 5:e storleken och har ett ankare på bandet.

Bakgrund
Medaljen instiftades efter förslag från Sveriges allmänna sjöfartsförening och förslag för utdelning  kom från Handelsdepartementet, och beslut fattades av Kungl. Maj:t i konselj. Totalt delades 16 medaljer ut, och uteslutande till civila svenska sjömän. De flesta medaljerna bekostades med medel ur Handels- och sjöfartsfonden.

Mottagare (ej komplett)
Följande personer mottog medaljen:

Källor
Sjöfartstidningen, 23 februari, 2015.

Svenska medaljer
Svenska militära utmärkelser
Jesus jag följer hur det storma må

Jesus jag följer hur det storma må är en körsång med text och musik från 1890 av Frederick Booth-Tucker.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 105 i körsångsdelen under rubriken "Jubel, Strid Och Erfarenhet".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 844 under rubriken "Glädje, vittnesbörd, tjänst".

Brittiska psalmer
Min blodige konung på korsträdets stam

Min blodige konung på korsträdets stam (orig. Min blodige konung och sargade man) är en psalmtext av Fredrika Eleonora Falck. I Sions Nya Sånger består sången av fyra åttaradiga strofer, som senare ofta delats på mitten. I Segertoner 1930 har psalmen 3 verser, som av Lewi Pethrus uppges vara författade av Anders Carl Rutström. 

Inledningsradens ändring till "...på korsträdets stam" torde enbart vara gjord för att förbättra rimmet (stam/Lamm); innehållsligt försämras sammanhanget, eftersom den närmaste fortsättningen handlar om Jesu kamp i Getsemane. "Konungen på korsträdets stam" ligger plötsligt "på marken med ansiktet ner". 

Kanske är ändringen också motiverad av att man upplevt det alltför intimt att säga "min man" till Jesus, hur mycket Nya testamentet än talar om honom som kyrkans "brudgum".

Sången sjungs något långsamt enligt Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 (SMF 1920) till en melodi ur Sions Nya Sånger, som på mycket lösa grunder tillskrivits Anders Carl Rutström. Då använde Missionsförbundet i Sverige endast sex verser. I en tidigare version, som publicerades i Herde-Rösten 1892 (nr 476), har psalmen åtta verser utan textförfattarens namn angivet.

Publicerad i
Sions Nya Sånger som nr 28. (5:e upplagan, 1863)
Herde-Rösten 1892 som nr 476 under rubriken "Jesu lidande och död".
Svenska Missionsförbundets sångbok 1894 som nr 73 under rubriken "Jesus Lidande".
Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nr 121 under rubriken "Jesu lidande".
Segertoner 1930 som nr 103 "Jesu lidande och död. Blodet. Försoningen."
Förbundstoner 1957 som nr 90 under rubriken "Guds uppenbarelse i Kristus: Jesu lidande och död".

Svenska psalmer
Jesus, min konung, jag vill följa dig

Jesus, min konung, jag vill följa dig är en sång med text och musik från 1904 av Frederick Booth-Tucker.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 184 under rubriken "Helgelse".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 425 under rubriken "Helgelse".

Brittiska psalmer
Vi kamrater haft som hårt ha kämpat

Vi kamrater haft som hårt ha kämpat är en sång med text från 1896 och musik från 1882 av Frederick Booth-Tucker.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 554 under rubriken "Högtider och särskilda tillfällen - Begravning".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 575 under rubriken "Evighetshoppet".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 713 under rubriken "Framtiden och hoppet".

Brittiska psalmer
Lyssna, Herren talar så

Lyssna, Herren talar så är en sång med text från 1889 av Frederick Booth-Tucker och som sjungs till en engelsk melodi av okänt ursprung.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 420 under rubriken "Strid och verksamhet - Under striden".
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 465 under rubriken "Strid Och Verksamhet - Kamp och seger".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 626 under rubriken "Strid och kallelse till tjänst".

Brittiska psalmer