kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gärsnäs slott

Gärsnäs slott är ett slott i Östra Herrestads socken Simrishamns kommun. Slottet är beläget i Gärsnäs, vid Tommarpsån. Det är känt sedan mitten av 1300-talet.

Historia 
Huvudgården var under medeltiden omgiven av breda vallgravar. Den har troligen fått sitt namn efter ägare av släkten Drefeld, som från början hette Gjordsen. Från denna släkt övergick gården på 1600-talet till ståthållaren på Gotland, Falk Lycke, som uppförde den nuvarande manbyggnaden, säkerligen på grunden av en äldre borg. Från hans änka gick gården i arv till hennes brorson kammarherre Henrik Rantzau, från vars arvingar det på 1680-talet indrogs till kronan. 

1702 inlöstes det av landshövdingen i Blekinge Jöran Adlersteen. Efter flera ägarbyten kom slottet till släkten Schönström och därefter genom gifte 1848 till släkten Rosencrantz. 

Från 1931 ägdes det av Thure Nilsson och hans arvtagare. 2003 köptes slottet av Bettina och Erik Persson-Søndergaard, från Danmark. Det såldes åter 2009 till Mikael Kretz. Nuvarande ägare är Ludvig Friberger.

Externa länkar 
 Sylve Åkesson, Skånska Slott och Herresäten

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Simrishamns kommun
Österlen
Vakans

Vakant är ett adjektiv (av latinets vacare, 'vara tom') med betydelsen 'ledig', 'obesatt', 'utan innehavare'. En vakant tjänst eller befattning kallas en vakans. Om en tjänst eller befattning tillfälligt inte ska tillsättas kan den 'vakanssättas'.

I svenska indelta arméns historia har de ständiga vakanserna spelat stor roll. De uppkom under frihetstiden genom visst antal rotars och rusthålls sättande på vakans (vakanta rotar). I stället för att uppsätta och underhålla soldat (och häst) erlade då rote- (och rust-) hållarna ett visst penningbelopp. De influtna medlen användes i huvudsak till avlöning för vissa befälsposter och för musiken.

I betydelsen ledig används ordet också till exempel om fastighetsbestånd; antalet vakanta lägenheter.

Se även 
 Sede vacante
 Hästvakansavgift

Källor

Noter 

Arbetsförhållanden
Ugglan
Riksväg 29

Riksväg 29 är en riksväg mellan Karlshamn och Växjö. Vägen förbinder en stor del av småländska inlandet med Karlshamns hamn och västra Blekinge. I Djuramåla, söder om Tingsryd, löper riksväg 29 samman med riksväg 27. Delen söder om E22 är gemensam med riksväg 15.

Standard och planer 
Vägen är vanlig, ganska rak landsväg. Hastighetsbegränsningen är till största delen 90 km/tim. Det finns inga kända ombyggnadsplaner (2013).

Historia 

Vägen har hetat riksväg 29 sedan år 1962, och innan dess hette den länsväg 76. Vägen längs med Mieån är flera hundra år gammal medan vägen mellan Djuramåla (vägskälet med riksväg 27) och Gäddeviksås byggdes som en AK-väg under 1930-talet.

Vägen var länge en smal och olycksdrabbad väg, som varit samma sedan åtminstone 1940-talet. Sommaren 2004 invigdes dock en ny sträcka igenom Blekinge och Småland som förkortade och förbättrade vägen. En huvudanledning till att vägbygget kom till stånd var en tankbilsolycka 1994 längs den gamla vägen som följde Mieån, som är tillflöde till Karlshamns dricksvattenreserv Långasjön. Vägen förbi Asarum utanför Karlshamn invigdes på det tidiga 1980-talet.

Trafikplatser, korsningar och anslutande vägar 

|}

Referenser 

29
Riksväg 35

Riksväg 35 är en uråldrig handelsled som förbinder Linköping med de nordsmåländska kusthamnarna Gamleby och Västervik, med flera gamla bruksorter längs vägen. Leden hade en central betydelse för Västervik och de goda kommunikationerna med inlandet gjorde att bygden lät sig påverkas av östgötska influenser på flera sätt jämfört med övriga Småland. Linköping har varit Östergötlands centralort sedan minst medeltiden.

Under de senaste åren har vägen förbättrats. År 2002 invigdes en ny sträckning från Gamleby till Överum som ersatte den gamla smala vägen. 2004 invigdes en ny sträckning igenom Åtvidaberg för att förbättra genomfarten i orten där mycket tung trafik tidigare leddes genom centrum.

Riksväg 35 kan sägas ha knappt 1 km motorväg. Den finns vid föreningen med E4 i Linköping (Trafikplats Staby - Mörtlösarondellen), men denna sträcka, tillsammans med några andra i Linköpings tätort, administreras som E4.21, ett grenvägnummer till E4.

Sträckning 
Linköping - Åtvidaberg - Överum - Gamleby

Gatunamn 
Allén (Västervik)
Linköpingsvägen (Åtvidaberg, Överum)
Råbergaleden (Linköping)
Stora infartsvägen (Västervik)
Åtvidabergsvägen (Linköping)

Historia 
Före 1962 hette vägen länsväg 131. Därefter har den hetat riksväg 35.

Vägen följer i nästan hela sin sträckning samma väg som på 1940-talet . Vägen följer till och med på många håll samma väg som på 1880-talet och 1920-talet. Sträckan Broddebo-Överum, och vissa korta sträckor är dock nybyggda någon gång mellan 1925 och 1945. År 1925 gick vägen via Dalhem och Broddebo, inte Överum. Trots vägens gamla dragning ansågs den klart bättre än kustvägen, riksväg 4, innan kustvägen byggdes om på 1960-talet. Sträckan Överum-Gamleby öppnades 2002, innan dess gick vägen till Björnsholm 8 km norr om Gamleby. En ny genomfart genom Åtvidaberg öppnades 2004. Infarten till Linköping söderifrån är samma som förr, medan utfarten mot nordöst är gamla E4/Rv 1. Motorvägsstumpen närmast nya E4 är byggd i samband med E4:ans motorvägsbygge på 1970-talet.

Trafikplatser, korsningar och anslutande vägar 

|}
Källa:

Källor 

35
Motorvägar i Sverige
Alison Moyet

Alison Moyet, fullständigt namn Genevieve Alison Moyet, född 18 juni 1961 i Billericay i Essex och uppvuxen i Londonförorten Basildon, är en brittisk sångerska. Moyet är känd som ena halvan i musikgruppen Yazoo som släppte två framgångsrika skivor i början av 1980-talet. Efter att Yazoo splittrades satsade Alison på en solokarriär. Där har hennes största framgångar varit med låtar som Invisible, Is This Love? och Weak in the Presence of Beauty under 1980-talet.

Moyet växte upp i Basildon. I tonåren var hon punkare och blev sångare i punkbandet The Vandals. Senare var hon sångare i R&B-band innan Vince Clarke kontaktade henne för att spela in en demo av Only You. Låten blev en stor hit 1982 och som Yazoo gav Moyet och Clarke ut två album innan de gick skilda vägar och Moyet inledde en framgångsrik solokarriär.

År 2021 utnämndes Moyet till MBE i samband med drottningens födelsedag, vilket på svenska benämns Riddare av Storbritanniska Empire-orden (RStbEmpO).

Diskografi

Studioalbum 
 Alf (1984), UK Albums Chart: 1
 Raindancing (1987), UK Albums Chart: 2
 Hoodoo (1991), UK Albums Chart: 11
 Essex (1994), UK Albums Chart: 24
 Hometime (2002), UK Albums Chart: 18
 Voice (2004), UK Albums Chart: 7
 The Turn (2007), UK Albums Chart: 21
 The Minutes (2013), UK Albums Chart: 5
 Other (2017), UK Albums Chart: 12

Livealbum 
 No Overdubs: Live (1996)
 Minutes and seconds - live (2014)

Samlingsalbum 
 Singles (1995), UK Albums Chart: 1
 The Essential Alison Moyet (2001), UK Albums Chart: 16

Singlar 
 "Love Resurrection" (1984), UK Singles Chart: 10 
 "All Cried Out" (1984), UK Singles Chart: 8
 "Invisible" (1984), UK Singles Chart: 21
 "That Ole Devil Called Love" (1985), UK Singles Chart: 2
 "For You Only" (1985)
 "Is This Love?" (1986), UK Singles Chart: 3
 "Weak in the Presence of Beauty" (1987), UK Singles Chart: 6
 "Ordinary Girl" (1987), UK Singles Chart: 43
 "Sleep Like Breathing" (1987), UK Singles Chart: 80
 "Love Letters" (1987), UK Singles Chart: 4
 "It Won't Be Long" (1991), UK Singles Chart: 50
 "Wishing You Were Here" (1991), UK Singles Chart: 72
 "This House" (1991), UK Singles Chart: 40
 "Hoodoo" (1991)
 "Falling" (1993), UK Singles Chart: 42
 "Whispering Your Name" (1994), UK Singles Chart: 18
 "Getting into Something" (1994), UK Singles Chart: 51
 "Ode to Boy II" (1994), UK Singles Chart: 59
 "The First Time Ever I Saw Your Face" (1995)
 "Solid Wood" (1995), UK Singles Chart: 44
 "Should I Feel That It's Over" (2002)
 "Do You Ever Wonder" (2002)
 "More" (2003)
 "Almost Blue" / "Alfie" (2004), UK Singles Chart: 99
 "One More Time" (2007)
 "A Guy Like You" (2007)
 When I Was Your Girl (2013)
 Love Reign Supreme (2013)
 Changeling (2013)
 Reassuring Pinches (2017)
 The Rarest Birds (2017)

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Brittiska bluessångare
Brittiska popsångare
Personer från Billericay
Födda 1961
Levande personer
Kvinnor
Synthpopsångare
Saltsjö-Järla

Saltsjö-Järla är en station på Saltsjöbanan, invigd den 1 april 1894, då under namnet Jerla. Avståndet från ändstationen Slussen i centrala Stockholm är 4,9 km. Stationen ligger i Järla i centrala Nacka.

Från 1894 fanns ett 532 meter långt stickspår till en jästfabrik, och 1896 ett 496 meter långt stickspår till De Lavals Ångturbinfabrik. Båda dessa är idag upprivna. Från 1900 fanns här en väntsal och ett godsmagasin.

SL:s stationssignatur är Sjl.

Galleri

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Nacka kommun
Järnvägsstationer vid Saltsjöbanan
Järnvägsstationer invigda 1894
Elin Sigvardsson

Elin Ruth Sigvardsson, artistnamn Elin Ruth, född 23 november 1981 i Mönsterås, är en svensk popmusiker och singer-songwriter.

Karriär
Elin Sigvardsson debuterade 2003 med albumet Saturday Light Naive som producerades av Lars Winnerbäck. Albumet hyllades av kritiker och ledde till en Grammisnominering för bland annat bästa nykomling. I början av 2005 släppte hon sitt andra album Smithereens som hon själv producerat. Hon har även varit delaktig på skivan May Your Song Always Be Sung: The Songs of Bob Dylan Vol. 3, en av hyllningsskivorna till Bob Dylan, med låten You're a Big Girl Now. I december 2007 släppte hon sin tredje skiva, A Fiction.

Sigvardsson startade under 2009 sitt eget skivbolag, Divers Avenue Music, och gav ut sin egenproducerade, fjärde skiva Cookatoo Friends den 7 oktober samma år. Åren 2011-2015 bodde Elin Sigvardsson i Queens, New York.

Under denna period släppte hon sitt femte och sjätte album. Det sistnämnda är inspelat i Daptone Records House of Soul i Brooklyn och hamnade på första plats på Kritiker.se. 

I april 2017 släppte Sigvardsson sin första singel på svenska.

Diskografi

Album 
2003 - Saturday Light Naive (som Elin Sigvardsson)
2005 - Smithereens (som Elin Sigvardsson)
2007 - A Fiction (som Elin Ruth Sigvardsson)
2009 - Cookatoo Friends (som Elin Ruth Sigvardsson)
2012 - Queen of Queens & the Last Man Standing (som Elin Ruth)
2014 - Here Comes the Storm (som Elin Ruth)
2015 - Debris (som Elin Ruth)
2015 - Christmas Is a Drag (som Elin Ruth and The Beat From Palookaville)

Singlar 
2003 - Paper Cup Words
2003 - Where to Start
2003 - When It Comes to You
2004 - A Person Called She
2004 - Song for Anna
2004 - Stupid Sunday Song
2005 - Yellow Song
2006 - When It Comes to You
2007 - How You Dug Your Own Grave
2008 - Antidote (med Magnus Carlson)
2008 - Heart Attack
2008 - Saviour
2009 - Love (med  Lars Eriksson)
2009 - Bang
2014 - The Storm
2017 - Fel

Medverkan på samlingsskivor 
2003 - The Songs of Bob Dylan Vol. 3 ("You're a Big Girl Now", BMG)
2004 - Warner Radio Hits Spring 2004 ("A Person Called She", Warner Music Group)
2004 - Super Ballads Club 5/04 ("A Person Called She", Mr Music)
2005 - Made in Sweden ("Song for Anna", Sveriges skivbolag)
2005 - Acoustic Songbook ("Song for Anna", EMI)
2005 - Groove CD 1 ("Song for Anna", Groove)
2005 - Påtalåtar - en hyllning till Ola Magnell ("Tomma tunnor", Satellite Records)
2006 - Älskade svenska sångerskor ("To Know You", Virgin Records)
2007 - Kulturkantine ("Where to Start", Sony Music)
2008 - Absolute Winter Hits 2008 ("Antidote", Eva Records)
2008 - Mr Music Hits 2/08 ("Antidote", Mr Music)

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Engelska webbplatsen

Svenska pop- och rocksångare
Svenska kompositörer under 2000-talet
Personer från Mönsterås
Födda 1981
Levande personer
Kvinnor
Gangpur

Gangpur var en vasallstat i Brittiska Indien. Söder om Ranchi, norr om Sambalpur och Bamra, väster om Raigarh och öster om Singhbhum var Gangpur till 1905 en av Chutia Nagpur. Sistnämnda år inordnades staten istället under Orissa

Landskapet är mestadels slättmark, avbrutet av åsar och mindre berg. Floderna i området heter Ib och Brahmani, år grunda och kan trafikeras endast per kanot. Vid och i Ib har såväl diamanter som guld kunnat utvinnas. In i Gangpur sträcker sig också en av Indiens största förekomster av stenkol. Ur djungeln har man kunnat utvinna silke och kåda. Bland djuren märks buffel, tiger, leopard, hyena, varg, schakal och vildhund.

Vasallstatens yta var 2 492 kvadratmiles, med en befolkning 1901 på 238 896 invånare.

Källor
''Encyclopedia Britannica 1911

Externa länkar
 Worldstatesmen - Gangpur

Historiska indiska stater
SweNUG

Swenug, Sweden .NET User Group, är en användargrupp fokuserad på .NET som startades av Jonas Ekström år 2003. Som även startades upp i Göteborg av Johan Normén och Joachim Rossberg, där även Fredrik Normén och Patrik Löwendahl senare deltog. Göteborgsgruppen drev sedan fram det som blev grunden för det som är Swenug idag. 

Swenug är en användargrupp där utvecklare och andra intresserade kan träffas och utbyta kunskap och erfarenheter, framförallt med fokus på .NET-nära teknologi (utvecklingsmiljöer, metoder, verktyg och bibliotek m.m.).

Swenug finns i bland annat Stockholm, Göteborg, Malmö, Örebro, Linköping, Jönköping, Skellefteå, Falun och Sundsvall.

Externa länkar
 Swenug Stockholm Swenug Göteborg  Swenug Örebro  Swenug Linköping 

Dataföreningar
Föreningar i Sverige
Valvet, Göteborg

Valvet var en rockklubb i en industrifastighet på Första Långgatan 12, i Masthugget, Göteborg som drevs åren 1988–1993. Den första spelningen var med jugoslaviska industrisyntharna Borghesia den 30 september 1988 och den sista var en avslutningsfest med flera band den 5 juni 1993.

Verksamheten drevs av Musikföreningen ARRG (Aktionsgruppen Rädda Rocken i Göteborg), där Leif Strandh, Per-Arne Pettersson och Magnus Rudholm var extra drivande i att Valvet blev till. I lokalen där det max fick vistas 150 personer hade flera klubbar huserat tidigare, bland annat Västgöta nation och Mox. På Valvet, som fick sitt namn efter ett arkitektoniskt valv i lokalen, genomfördes ofta flera konserter i veckan, både med lokala och utländska band. Valvets verksamhet riktade sig främst till en yngre publik men de sålde folköl. Många band återkom vid flera tillfällen och fokus  främst synth, hårdrock och punk.

På grund av Valvet läge, störde musiken de kringboende i omgivande fastigheter. Därför upphörde orkesterverksamheten och lokalerna blev konstnärsateljé och senare del av dåvarande Hovedskous konstskola. Adressen där klubben låg, Första Långgatan 12, är en kulturskyddad fastighet som består av huset ut mot gatan och ett hus inne på gården. Gatuhuset är uppfört 1857 och är Göteborgs första hus i betong. Gårdshuset byggdes 1918 som ett lagerhus med loftgångar runt om gården på varje våning och träportar in till varje lägenhet. Hela huset var på 1990-talet fullt med konstnärsateljéer, och det blev stora protester då det, år 2003, byggdes om till studentbostäder.

Exempel på band som spelade på Valvet (i alfabetisk ordning) 
Enligt denna källa:
 Arvid Tuba
 Atomic Swing
 At The Gates
 Backyard Babies
 Borghesia
 Borås Energi
 Broder Daniel
 Cassandra Complex
 Cat Rapes Dog
 Clock DVA
 Dark Tranquility
 Die Krupps

Elegant Machinery
 En Halvkokt i Folie
 Entombed
 Esrange
The Klinik
The Legendary Pink Dots
The Neon Judgement
 Köttgrottorna
Liket Lever
 Lucky Stiff
 Mobile Homes
 Njurmännen
 Page
 Pankow
 Pouppée Fabrikk
 Räserbajs
 Schmaalhans Weltraum
 S.P.O.C.K.
 Twice A Man

Referenser

Noter 

Byggnader och anläggningar i Göteborg
Kultur i Göteborg
Datja

En datja (ryska: дача) är en rysk (även ukrainsk, belarusisk, med flera) sommarbostad. En datja kan vara alltifrån en enkel stuga med tillhörande mark strax utanför hemstaden till de luxuösa presidentvillorna vid Svarta havet. Många som äger en datja använder marken till att odla grönsaker till att använda i hushållet. Inte sällan finns det en bastu i anslutning till datjan. Just begreppet datja är ett exempel på hur politiken kan främja exporten av lånord – medan begreppet datja (tyska: Datsche) var helt okänt i Västtyskland, blev det i Östtyskland en vanlig benämning på ett fritidshus. Skolbarn hade undervisning i engelska i Västtyskland och i ryska i Östtyskland.

 
Byggnadstyper
Kultur i Ryssland
Cardigan, Wales

Cardigan (kymriska: Aberteifi) är en stad och community i grevskapet Ceredigion i sydvästra Wales. Staden var tidigare residensstad i Cardiganshire, som motsvaras av det nutida grevskapet Ceredigion. Den ligger nära mynningen av floden Teifi.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Ceredigion
Communities i Ceredigion
Urnäsch

Urnäsch (schweizertyska: Uernäsch) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Schwellbrunn

Schwellbrunn (schweizertyska: Schwöllbronn) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Hundwil

Hundwil (schweizertyska: Hondwil) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Stein, Appenzell Ausserrhoden

Stein (schweizertyska: Stèè) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Schönengrund

Schönengrund (schweizertyska: Im Schönegrond) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Waldstatt

Waldstatt (schweizertyska: I de Waltschtat) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Teufen, Appenzell Ausserrhoden

Teufen (schweizertyska: Tüüfe) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Teufen ligger på en liten höjd strax söder om staden Sankt Gallen.

Historia 
Namnet Teufen uppträder för första gången i en urkund från 1272 som Tiuffen. Omkring år 1300 bestod Teufen av 5 bondgårdar.

1377 slöt sig lantbefolkningen i Appenzell, Urnäsch, Teufen och Gais samman, sedan de fått tillåtelse till detta av abboten för Schwabiska stadsförbundet. Alla dessa fyra orter fick en björn på sin vapensköld, och denna vapensköld används fortfarande av Teufen.

Mycket tidigt fick reformationen fotfäste i Appenzell. Genom ett klokt beslut av de styrande i kantonen år 1525 blev det tillåtet för varje församling att själv bestämma om man ville fortsätta att höra till den katolska kyrkan, eller om de skulle ansluta sig till den nya tron. Mot slutet av århundradet skärptes de religiösa motsättningarna, och detta ledde till att kantonen delades år 1597 i de två halvkantonerna Appenzell Innerrhoden (huvudsakligen katolskt) och Appenzell Ausserrhoden (till största delen protestantiskt).

Under den Helvetiska republiken var Teufen huvudort för distriktet med samma namn i kantonen Säntis. 1841 erbjöd kommunen kantonen att den skulle få ha det nya pampiga skolhuset i stadens centrum som rådhus, om Teufen fick bli huvudstad i kantonen. Kantonstyrelsen tackade emellertid nej till erbjudandet, och köpte istället ett palats i Trogen för detta ändamål.

Tack vare linneväveriet och senare bomullsväveriet fick näringslivet i Teufen ett kraftigt uppsving. Under bomullsväveriets blomstringstid lät Teufen byggmästaren Hans Ulrich Grubenmann, som bodde i staden, uppföra en ny, större kyrka år 1779.  På 1850-talet framställdes den första handstickmaskinen. Åren 1880–1890 kallades ”stickeriets gyllene år”. På 1890-talet drabbades textilindustrin av en svår kris, som den under en kort period hämtade sig från, för att efter första världskrigets slut slutligen gå mot sitt totala sammanbrott.

Befolkning 
Teufen är den näst största orten i Appenzell Ausserhoden. Befolkningen har under de senaste åren ökat kontinuerligt i kommunen och  hade Teufen  invånare.

Sevärdheter 
Väster om Teufen i ortsdelen Niederteufen finns klostret Wonnenstein som grundades år 1379. Själva klostret utgör en exklav och tillhör kommunen Schlatt-Haslen i kantonen Appenzell Innerrhoden trots sitt läge i Teufen.

Fritid 
Teufen har ett antal fritidsanläggningar, till exempel en idrottsanläggning med fotbollsplan och en 400 meter lång löparbana, liksom ett friluftsbad med flera bassänger som värms upp med solfångare.

Föreningar 
I Teufen finns det ett antal föreningar. Den största föreningen i staden är TTV, som är en gymnastikförening. Det finns också en fotbollsklubb, en joddlarklubb och en manskör.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Bühler, Appenzell Ausserrhoden

Bühler (schweizertyska: Im Büeler) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare (). Förutom huvudorten Bühler finns ortsdelen Steig.

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Speicher, Appenzell Ausserrhoden

Speicher (schweizertyska: Im Spiicher) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare ().

I kommunen finns orterna Speicher och Speicherschwendi.

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Trogen, Appenzell Ausserrhoden

Trogen (schweizertyska: Troge) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Trogen är säte för de rättsliga organen i kantonen. Övriga funktioner på kantonsnivå ligger i Herisau.

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Rehetobel

Rehetobel (schweizertyska: Im Reechtobel) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Wald, Appenzell Ausserrhoden

Wald är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz.

Befolkningen har ökat från 695 invånare (1980) till  invånare (). Många av de nyinflyttade kom från andra kantoner, och därför har den innan talade dialekten "Appenzeller Vorderländer" blivit allt ovanligare.

Historia 
År 1686 byggdes en kyrka i Wald och därigenom separerade man kommunen från Trogen. Fram till 1950 bestod befolkningen nästan uteslutande av jordbrukarfamiljer. Under 1950-talet minskade invånarantalet mycket, till under 700 invånare. Broderi var länge en betydande näring för kommunen, men i takt med att hantverket minskade så flyttade även invånarna, vilket var anledningen till att befolkningen minskade.

Geografi 
Walds yta är 6,83 km². Av detta område användes 66 procent för jordbruksändamål och 28,4 procent bestod av skogsmark (2006). Av resten var 5,4 procent bebyggd med byggnader eller vägar och återstående 0,1 procent bestod av floder, glaciärer eller berg.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Grub, Appenzell Ausserrhoden

Grub (schweizertyska: I de Grueb) är en ortsdel och en kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Orten Grub ligger i två olika kantoner och därmed i två olika kommuner. De båda delarna skiljs åt av en bäck. Ortsdelen Grub SG ligger i kommunen Eggersriet i kantonen Sankt Gallen.

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Heiden, Appenzell Ausserrhoden

Heiden (schweizertyska: Hääde) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden
Wolfhalden

Wolfhalden (schweizertyska: Wolfhalde) är en ort och kommun i kantonen Appenzell Ausserrhoden i Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Appenzell Ausserrhoden
Orter i Appenzell Ausserrhoden