kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Alopecia areata

Alopecia areata, eller fläckvis håravfall, är en autoimmun sjukdom där kroppens immunsystem låter alla hårsäckar gå in i vilostadiet varvid håret faller av. Man brukar räkna med tre stadier av håravfall: 

 Alopecia areata - Fläckvis håravfall
 Alopecia totalis - Avsaknad av huvudhår
 Alopecia universalis - Total avsaknad av kroppsbehåring

Sjukdomen går ofta i skov med omväxlande håravfall och perioder med hårtillväxt. Generellt gäller att ju mer hår personen tappar desto större är sannolikheten att det aldrig växer tillbaka. Hos vissa patienter drabbas även naglarna av sjukdomen vilket gör dessa sköra. Sjukdomen är inte fysiskt skadlig men kan vara mycket psykiskt påfrestande för den drabbade. Många personer med Alopeci väljer att använda peruk. 

Alopeci kan behandlas med varierande effektivitet. Inflammationsdämpande steroider kan appliceras topikalt (på huden), eller injiceras. Detta dämpar immunreaktionen som angriper hårsäckarna och låter dessa återhämta sig. En annan behandlingsform är att avsiktligt framkalla en kontaktallergi. Detta stimulerar hårsäckarna att producera hår, men mekanismen är inte helt klarlagd.

Den associeras ibland med några andra autoimmuna sjukdomar som vitiligo (vita fläckar i huden) och hypotyreos (underproduktion av tyroxin i sköldkörteln).

Alopecia areata har tidigare betraktats som ett tillstånd framkallat av stress. Än idag kvarstår en tro på att stress skulle kunna framkalla fläckvist håravfall, men det finns väldigt lite vetenskapliga bevis som stödjer denna tes.

Personer av alla åldrar kan drabbas av fläckvist håravfall. Det är dock viktigt att känna till att en individ normalt sett tappar cirka 100 hårstrån per dag, utan att detta begränsade håravfall betraktas som alopeci.

Källor 
 Alopeciförbundet Sverige
 National Alopecia Areata Foundation
 Alopecia World Forum

Referenser

Externa länkar

Hudsjukdomar
Hårmanifestationer
Autoimmuna sjukdomar
SDL

SDL kan syfta på: 

 Simple DirectMedia Layer, ett multimediabibliotek.
 Specification and Description Language, ett formellt språk med rötter i telekommunikation.
 IATA:s kod för Sundsvall-Timrå Airport
 Swedish Defence League, den svenska motsvarigheten till organisationen English Defence League.
NC-maskin

NC-maskiner (Numerical Control) är numeriskt styrda verktygsmaskiner, till exempel svarvar, fräsmaskiner eller stansmaskiner. De utvecklades på 1950-talet i bland annat USA och i Sverige av SAAB och ASEA system NUCON (styrsystem). Benämningen "NC" används fortfarande i dagligt tal, trots att man numera övergått till CNC-system. CNC-maskiner används idag i mycket stor omfattning i mekanisk verkstadsindustri. De är i hög grad automatiska, och de styrs av ett program för bearbetning av ett visst arbetsstycke.

Programmet innehåller bland annat koordinater för de rörelser som verktygen skall utföra så att önskat arbetsstycke tillverkas. Eftersom maskinen är automatisk och programmet snabbt kan bytas eller ändras så är NC-maskiner utmärkta för tillverkning av både långa och korta serier. Detta är anledningen till att svensk industri tidigt började använda NC-maskiner - krav på kort omställningstid, små serier, noggrann tillverkning och hög produktivitet.

Referenser 

Tillverkning
Mortal Kombat: Deception

Mortal Kombat: Deception är ett datorspel i Mortal Kombat-serien. Spelet släpptes till Playstation 2 och Xbox den 4 oktober 2004 och till Nintendo Gamecube den 28 februari 2005.

Gameplay
Det finns väldigt många olika kämpar att välja mellan och förutom huvudspelet inkluderas minispelen Puzzle, Chess och Konquest.

Kämpar
De kämpar som är med i Mortal Kombat: Deception är: Sub-Zero, Scorpion, Baraka, Melina, Shujinko, Hotaru, Tanya, Kenshi, Ermac, Sindel, Raiden, Li Mei, Liu Kang, Noob, Smoke, Havik, Jade, Ashrah, Bo Rai Cho, Dairou och Darrius.

Externa länkar

Datorspel 2004
Mortal Kombat-spel
Nintendo Gamecube-spel
Playstation 2-spel
Xbox-spel
Fightingspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Felipe Quispe Huanca

Felipe Quispe Huanca, född 22 augusti 1943 i provincen Omasuyos, La Paz, Bolivia, död 19 januari 2021, var kandidat i det bolivianska presidentvalet 2005 för partiet Pachakuti, som är en rörelse för indianerna i Bolivia. Hans vicepresidentkandidat var Camila Choquetijlla.

Källor

Bolivianska politiker
Födda 1943
Män
Avlidna 2021
Mattias Elftorp

Mattias Elftorp, född 20 oktober 1978 i Rättvik, är en svensk serieskapare som är medlem i serie- och konstkollektivet Wormgod.

Elftorp sysslar bland annat med postapokalyptisk cyberpunk och andra serier, främst i albumserien "Piracy is Liberation" och enstaka publikationer av "Arg Kanin". Även redaktör för titeln "Dystopia" (utgiven av Wormgod & Seriefrämjandet) och festivalgeneral för seriefestivalen "AltCom" i Malmö.

Information Wants to be Free är ett engelskspråkigt svenskt seriealbum av Mattias Elftorp, utgivet av C'est Bon Kultur. Det utgör första delen i serien Piracy is Liberation. En tidigare version av "Information Wants to be Free" publicerades i C'est Bon nr 2. 

Infotrip är ett engelskspråkigt svenskt seriealbum av Mattias Elftorp, utgivet av C'est Bon Kultur. Det utgör den andra delen i serien Piracy is Liberation. Infotrip gick först som följetong i C'est Bon Anthology nr 7, 10 och 11. Fortsättning på Information Wants to be Free.

Bibliografi

Seriealbum 
Piracy is Liberation
 "Information Wants to be Free" (C'est Bon Kultur 2005)
 "Infotrip" (C'est Bon Kultur 2004)
 "Wires" (C'est Bon Kultur 2007)
 "Copies and Originals" (C'est Bon Kultur 2008)
 "Free Section" (C'est Bon Kultur 2008)
 "Violence" (C'est Bon Kultur 2009)
 "Spiders part 1" (Wormgod 2009)
 "Spiders part 2" (Wormgod 2010)
 "Deicide" (Wormgod 2011)

Lantis
 "Den Siste Lantisen" (Seriefrämjandet 2005)
 "Monster" (Seriefrämjandet 2007)

Övrigt
 "Publikation (76) Houses: A postapocalypse" (Rollon 2002)

Antologier (urval) 
 C'est Bon 1-11 (C'est Bon Kultur 2001-2004)
 C'est Bon Anthology 1-4 (C'est Bon Kultur 2004-2005)
 Publikation(34)C'est Bon (Rollon 2002)
 Seriekonst Tabloid (Gunnar Krantz 2005)

Referenser

Externa länkar
www.elftorp.com (officiell webbplats)

Svenska serieskapare
Män
Levande personer
Födda 1978
Samuel Adams (öl)

Samuel Adams är ett amerikanskt ölmärke som produceras av Boston Beer Company och som är namngivet efter bryggaren och patrioten Samuel Adams.

Amerikanska ölmärken
Företag listade på NYSE
Ernst Lundquist

Ernst Gustaf Lundquist, född den 3 februari 1851 i Nyköping, Södermanlands län, död 18 januari 1938 i Matteus församling, Stockholm, var en svensk översättare och författare. Pseudonymer: Emmy Stern ; Stern.

Biografi
Föräldrar var provinsialläkaren Gustaf Mauritz Lundquist och Catharina Charlotta Rydström. Han gifte sig 1882 med Ida (Iris) Amalia Hoflund (1852-1919). Lundquist tog studentexamen 1869 och studerade vid Uppsala universitet 1869-1877. Han var litterär rådgivare vid Dramaten 1881-1898 och 1904-1907. 

Han var hela livet verksam som författare och översättare och i den senare rollen mycket respekterad och ofta anlitad. Han översatte tjugofyra av Jack Londons romaner och introducerade fransk realism och naturalism för den svenska publiken.

Bibliografi

 - Musiken av C. J. Lewerth.

Översättningar (urval)

 Benvenuto Cellini: Benvenuto Cellinis liv skildrat av honom själv (Bonnier, 1906)
 Alphonse Daudet: Lille parfvelns historia (Le petit chose) (Bonnier, 1879)
 Grazia Deledda: Murgrönan (Bonniers, 1926)
 Charles Dickens: Oliver Twist: samhällsroman (Oliver Twist) (Ljus, 1898)
 Arthur Conan Doyle: Brigadgeneralens hjältedater (Geber, 1896-1903)
 Gustave Flaubert: Fru Bovary: sedemålning från landsorten (Madame Bovary) (Bonnier, 1883)
 Theodor Fontane: Effi Briest (Ljus, 1902)
 Anatole France: Sylvestre Bonnards brott (Bonnier, 1892)
 Ivan Gontjarov: Oblomow: sedeskildring från Ryssland (Oblomov) (Bonnier, 1887)
 Knut Hamsun: Pan: ur löjtnant Thomas Glahns papper (Pan) (Ljus, 1902)
 Alexander Kielland: Skeppar Worse (Bonnier, 1882)
 Jack London: 24 titlar.
 Henrik Pontoppidan: Från landsbygden (Bonnier, 1885)
 George Sand: Djefvuls-kärret: byhistoria (La mare au diable) (Fahlcrantz, 1888)
 Tusen och en natt (översättning Hjalmar Bergman (del 1-3), Ernst Lundquist (del 4-5, 8-10) och Richard Hejll (del 6-7), Bonnier, 1918-1923)
 Mark Twain: Tom Sawyer som detektiv (Geber, 1896)
 P. G. Wodehouse: Psmith som journalist (Bonnier, 1922)
 Voltaire: Karl den tolftes historia (Histoire de Charles XII) (Bonnier, 1918)
 Émile Zola: Bättre slödder: sedeskildringar från parisiska borgarkretsar (Bonnier, 1882)

Källor
 Svenskt biografiskt lexikon
 Lindquist, Ernst Gustaf, i Svenskt biografiskt handlexikon (1906)

Noter

Vidare läsning
Håkanson, Nils, & Rehn, Mats, "Ernst Lundquist, 1851–1938" i Svenskt översättarlexikon

Svenska översättare
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Översättare från franska
Översättare från engelska
Översättare från danska
Översättare från norska
Översättare från ryska
Översättare från italienska
Födda 1851
Avlidna 1938
Män
SBH
Personer från Nyköping
Författare publicerade under pseudonym
Dejan Savićević

Dejan Savićević (), född 15 september 1966 i Titograd, Jugoslavien, (nuvarande Podgorica, Montenegro), är en montenegrinsk tidigare fotbollsspelare och nuvarande ordförande för det montenegrinska fotbollsförbundet, Fudbalski Savez Crne Gore.

Karriär
Savićević började sin proffskarriär i Budućnost Titograd 1982 innan han 1988 kom till Röda stjärnan. Han gjorde 1988 värnplikten men kunde delta i europacupmatcher och landslaget. Med Röda Stjärnan vann han Europacupen för mästarlag och Interkontinentala cupen 1991 samt tre jugoslaviska ligatitlar och den inhemska cupen 1990. För sin del i Europacupsegern 1991 kom han tvåa i omröstningen om Europas bästa fotbollsspelare (Ballon d'Or). 1992 gick han över till AC Milan där han kommit att bli ihågkommen som en av de bästa i Champions League-finalen 1994. Han gjorde ett mål och var den stora offensiva kreatören när Milan vann över Barcelona med 4-0. I Milan blev Savićević italiensk mästare tre gånger. 1999 återvände han till Röda stjärnan men spelade bara tre matcher innan han flyttade till Rapid Wien där han avslutade karriären 2001.

Savićević spelade 56 A-landskamper (19 mål) för Jugoslavien 1986-1999 och rest-Jugoslavien (Serbien-Montenegro) och deltog i VM 1990 och 1998.

Referenser

Externa länkar
Dejan Savićević på National-Football-Teams.com
Dejan Savićević på transfermarkt.co.uk

Födda 1966
Jugoslaviska fotbollsspelare
Montenegrinska fotbollsspelare
Jugoslaviska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FK Budućnost Podgorica
Spelare i Röda Stjärnan
Spelare i AC Milan
Spelare i Rapid Wien
Spelare i VM i fotboll 1990
Spelare i VM i fotboll 1998
Män
Levande personer
Personer från Podgorica
Spelare i Serie A
Spelare i Jugoslaviska förstaligan i fotboll
Spelare i Österreichische Fußball-Bundesliga
John Cockcroft

John Douglas Cockcroft, född 27 maj 1897 i Todmorden, West Yorkshire, död 18 september 1967 i Cambridge, var en brittisk fysiker.

Cockcroft tilldelades 1951, tillsammans med Ernest T. S. Walton, nobelpriset i fysik "för deras pionjärarbete vid genomförandet av kärnomvandlingar medelst artificiellt accelererade partiklar", vilket skedde genom att man bombarderade litiumatomer med protoner.

Härmed realiserades den gamla alkemiska drömmen om att ur ett grundämne skapa ett annat. Ur litium erhöll Cockcroft och Walton helium. 

Cockcroft var sedan 1948 utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Utmärkelser

Referenser

Noter

Källor 
 Bra Böckers lexikon, 1973

Externa länkar 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysik 1951
 Nobelprize.org, John Cockcroft - biografi

Nobelpristagare i fysik
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1897
Avlidna 1967
Personer från Todmorden
Mottagare av Faradaymedaljen
Ledamöter av Royal Society
Alumner från St. John's College, Cambridge
Alumner från Universitetet i Cambridge
Savo Milošević

Savo Milošević (serbisk kyrilliska Саво Милошевић), född 2 september 1973 i Bijeljina, Jugoslavien (nuvarande Bosnien och Hercegovina), är en serbisk före detta professionell fotbollsspelare som avslutade spelarkarriären 2008 genom att spela 16 ligamatcher för FC Rubin Kazan.

Han är den spelare som gjorde flest mål och landskamper för Serbien och Montenegro, med 101 matcher och 35 mål.

Karriär 
Milošević påbörjade sin karriär i hemstadens Radnik Bijeljina innan han fick kontrakt med Partizan Belgrad. Han lade av med landslagsfotboll efter VM i Tyskland 2006. Den sista matchen blev mot Elfenbenskusten 21 juni 2006, då han spelade den andra halvleken av matchen. Matchen blev även Serbien och Montenegros sista match för mästerskapet, då de åkte ut i gruppspelet.

Milošević spelade även i VM 1998 och EM 2000, då laget hette Jugoslavien. Vid EM 2000 blev han delad skyttekung tillsammans med Patrick Kluivert; båda gjorde fem mål var men Kluivert spelade en match mer.

16 juni 2006 gjorde Milošević sin 100:e landskamp för Serbien och Montenegro vid VM 2006 i gruppspelsmatchen mot Argentina, vilket blev nytt rekord för landslaget.

Meriter

Klubblag 
Partizan Belgrad
Jugoslaviska ligan: 1993, 1994
Jugoslaviska Cupen: 1994

Aston Villa
Engelska Ligacupen: 1996

Rubin Kazan
Ryska Premier League: 2008

Landslag 
EM i fotboll: 2000 (med Jugoslavien)
EM-kvartsfinal 2000
VM i fotboll: 1998 (med Jugoslavien), 2006 (med Serbien)

Källor

Serbiska fotbollsspelare
Jugoslaviska landslagsspelare i fotboll
Serbiska landslagsspelare i fotboll
Serbiska fotbollstränare
Spelare i FK Partizan Belgrad
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Real Zaragoza
Spelare i Parma FC
Fotbollsspelare i RCD Espanyol
Spelare i RC Celta de Vigo
Spelare i CA Osasuna
Spelare i FC Rubin Kazan
Spelare i Premier League
Spelare i La Liga
Spelare i Serie A
Spelare i Premjer-Liga
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Spelare i VM i fotboll 2006
Tränare i FK Partizan Belgrad
Födda 1973
Levande personer
Män
James Franck

James Franck, född 26 augusti 1882 i Hamburg, död 21 maj 1964 i Göttingen, var en tysk-amerikansk fysiker som tillsammans med Gustav Hertz fick Nobelpriset i fysik 1925 för sin forskning på elektronstrukturen i atomer (Franck-Hertz försök). 

Franck studerade i Heidelberg och Berlin (under Paul Drude och Heinrich Rubens) och promoverades där till filosofie doktor 1906. År 1911 blev han docent i fysik i Berlin, 1918 medlem av Kaiser-Wilhelms-Institut für physikalische Chemie och 1920 ordinarie professor i experimentalfysik vid Göttingens universitet (1920–33). Efter nazisternas maktövertagande flyttade han 1935 till USA och kom att medverka i Manhattanprojektet.

Bland Francks många grundläggande arbeten inom atomfysiken kan framhållas hans med Gustav Hertz utförda undersökningar angående de spänningar, som erfordras för joniseringen av vätgasmolekylen (1913), samt angående de hos atomer genom elektronstötar framkallade modifikationerna, som påvisas genom fluorescensspektra.

Källor

Noter

Externa länkar 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysik 1925
 Nobelprize.org, James Franck – biografi

Tyska fysiker under 1900-talet
Tyska professorer
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Nobelpristagare i fysik
Amerikanska fysiker under 1900-talet
Födda 1882
Avlidna 1964
Män
Tyska eponymer
Ugglan
Personer från Hamburg
Personer med anknytning till Manhattanprojektet
Tyska nobelpristagare
Amerikanska nobelpristagare
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Cancale

Cancale (bretonska: Kankaven, gallo: Cauncall) är en stad och kommun i departementet Ille-et-Vilaine i nordvästra Frankrike.

År  hade Cancale  invånare. Den genomsnittliga höjden över havet är 45 meter och varierar mellan 0 och 56 meter.

Turism 
Cancale ligger vid kusten öster om Saint-Malo. Det är en pittoresk fiskeort vars rykte som Bretagnes "ostronhuvudstad" lockar många besökare. Även om staden är liten finns det många restauranger, varav flera är skaldjursrestauranger.

Det finns en promenadväg längs kusten som börjar i Cancale och går till Pointe du Grouin. Längs vägen har man en fin utsikt över bukten och bort mot Mont-Saint-Michel.

Ostron 

Ludvig XIV hämtade sina ostron till Versailles från Cancale. Århundraden senare är ostronodling fortfarande en viktig sysselsättning i Cancale. Ostronbäddarna, som syns från piren i hamnen, täcker ungefär 7,3 kvadratkilometer. Här skördas omkring 25 000 ton ostron varje år.

Eugène Feyen porträtterade Cancale och de ostronplockande invånarna under flera årtionden omkring 1865-1908. Vincent van Gogh skrev att "Eugène Feyen är en av få målare som visar modernt liv som det verkligen är".

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cancale

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Ille-et-Vilaine

Källor

Externa länkar 
 Cancales officiella webbplats

Orter i Bretagne
Kommuner i Ille-et-Vilaine
Samojed

Samojed kan syfta på:

 Samojeder – en folkgrupp i området runt Vita havet till floden Ob
 Samojedhalvön – en halvö mellan Obviken och Karahavet i nordvästra Sibirien i Ryssland, se Jamal
 Samojedhund – en hundras
 Samojeden – en webbtidning och ett slanguttryck, se Wermlands nation, Lund
Aiboland

Aiboland är den estlandssvenska benämningen på de forna svenskbygderna i Estland. Området kallas även för Svenskestland.

Till Aiboland räknades bland annat
Dagö
Moon
Nargö
Nuckö
Odensholm
Ormsö
Runö
Rågöarna
Ösel
och bygden runt Hapsal på det estniska fastlandet.

De flesta estlandssvenskar lämnade sommaren 1944 Aiboland för att undkomma Röda armén.

Se även
Aibolands Museum
Eibofolke
Estlandssvenskar
Estlandssvenska ortnamn

Externa länkar
Aibolands museum

Estlands geografi
Geografiska områden i Sveriges historia
Estlandssvenskar
Hartsfiol

Hartsfiol är en tråd insmord i harts som spänns upp för att framkalla ett gnisslande oljud, ofta som ett spratt.

En tråd, till exempel en fiskelina, gnuggas med harts. Genom att spänna tråden olika hårt kan man uppnå olika ljudfrekvenser. Tråden kan fästas med en sugpropp på ett fönster eller med en klädnypa på en fönsterbräda.

Ordet är belagt i svenska språket åtminstone sedan 1926.

Källor

Musikutrustning
Gustave Niebaum

Gustave Niebaum, född Gustaf Ferdinand Nybom 31 augusti 1842 i Helsingfors, död 1908, var en finlandssvensk sjökapten. Han utbildade sig i Helsingfors innan han avseglade till Alaska, via San Francisco, för att delta i säljakt och skinnhandel.

Niebaum kände två av de finländska guvernörerna av Alaska, när Alaska ännu var del av det ryska kejsardömet. Niebaum kartlade även delar av den alaskiska kustlinjen. Han var även en av de bidragande krafterna till att USA köpte Alaska från Ryssland när han verkade som rysk konsul i San Francisco.

År 1879 grundade Niebaum en vingård som senare skulle komma att uppköpas av Francis Ford Coppola år 1975, en tid kallad the Niebaum-Coppola Winery.

Vingården och vinodlingen utvecklades ursprungligen av Niebaum som den entreprenör, utforskare, skinnjägare och sjökapten som han var. Han köpte Inglenookfastigheten år 1880 och började utveckla den till en vingård som senare skulle rivalisera med de finaste chateauxerna i Bordeaux, Frankrike. Vingården som Gustav Niebaum färdigställde 1887 var verkligen jämställd i skönhet med sina franska motsvarigheter och det var även det första Bordeauxaktiga vingården i USA. Under världsutställningen år 1889 i Paris vann Niebaums viner guldmedaljer vilket innebar att Gustave Niebaum blev ett namn känt inom vincirklar.

Efter att Niebaum dog tog hans änka över affärerna till sin död år 1937. Gården övergick sedan i brorsons sons John Daniel Jr. och dennes systers ägo. Dessa hade båda växt upp på gården. År 1964 sålde John Daniel 380 000 m² av fastigheten inklusive delar av vingården och den historiska Inglenook Chateau vintillverkningsbyggnaden, vari han försålde en liten men viktig del av vingården.

Under Niebaumfamiljens styre serverades Inglenookviner till amerikanska presidenter och deras förärade gäster och vinerna belönades med ett mångfald internationella priser.

Referenser

Vinpersoner
Personer från Helsingfors
Födda 1842
Avlidna 1908
Män
Finlandssvenskar
Tzadik

Tzadik/Zadik/Sadiq (hebreiska: צדיק, pluralis Tzadikim, femininum Tzadeikas) är en titel som ges till personer inom judisk tradition som anses rättfärdiga, såsom bibliska figurer och senare andliga mästare.

Judendom
Politiskt sakkunnig

Politiskt sakkunnig, vardagligt ibland bara sakkunnig, pol sak, är titel för politiskt tillsatta tjänstemän i Regeringskansliet, antingen vid Statsrådsberedningen eller vid ett departement.

Politiskt sakkunniga i Regeringskansliet arbetar i ett statsråds politiska stab, är knutna till sitt statsråd och ingår i den politiska ledningen på de departement där de är anställda. De arbetare inte i regeringskansliets ordinarie linjeorganisation. De har ofta ansvar för ett visst politiskt sakområde eller en viss funktion. Den politiskt sakkunnige är dock inte med nödvändighet sakpolitisk expert inom området. Vanlig bakgrund är statsvetare, nationalekonom eller jurist. Anställningen och uppdraget är knutet till ett bestämt statsråd.

På olika politiska partiers riksdagskanslier finns - vid sidan av politiska sekreterare m.m. - politiskt sakkunniga som är anställda av partierna med Sveriges riksdag som tjänsteställe och ger stöd till sitt partis riksdagsledamöter. De har ofta ansvar för ett visst utskott i riksdagen.

De politiskt sakkunniga är vanligen värvade från partiorganisationerna och har partibeteckning.

Se även
Spoilssystemet

Källor

Politiska titlar
Cobra Beer

Cobra Beer är ett brittiskt-indiskt ölmärke som bryggs i flera olika länder. Företaget Cobra Beer grundades 1989 av Arjun Reddy och Karan Bilimoria och är baserat i Fulham i trakten av London, men bedriver ingen bryggeriverksamhet i egen regi. Ölet bryggdes ursprungligen av Mysore Breweries i Bangalore, Indien för export till Storbritannien, och tillverkningen inleddes 1990. Idag bryggs Cobra Beer i Storbritannien (av Charles Wells), Indien, Belgien, Nederländerna och Polen. Det säljs även på export till flera andra länder, och finns bland annat på Systembolaget i Sverige.

Sortiment 
Cobra Beers sortiment består av fem sorter:

 Cobra 5.0% Premium - standardsorten av lageröl som utmärks av väldigt lätt beska och söt smak
 Cobra Zero % - ett alkoholfritt öl
 Cobra Light - ett lågkaloriöl med 4,3% alkoholhalt
 King Cobra - en alkoholstarkare dubbeljäst lager med 8,0% alkoholhalt
 Cobra Bite - lager med fruktsmak, finns i flera olika smaker

Brittiska ölmärken
Brittiska livsmedelsföretag
Företag bildade 1989
Lunner

Lunner är en tätort i Lunners kommun i Viken fylke (från och med 1 januari 2024 Akershus fylke) i Norge. Orten ligger vid Gjøvikbanan, nära Europaväg 16 och riksväg 4.

Referenser

Tätorter i Norge
Orter i Akershus fylke
Lunners kommun
Unionsfördrag

Unionsfördrag kan syfta på:

Unionsfördraget (1706) – det fördrag som låg till grund för Unionsakterna (1707) mellan England och Scottland
Unionsfördraget eller Maastrichtfördraget, se Fördraget om Europeiska unionen

Se även
Unionsakt
Traktat
André Obey

André Obey född 8 maj 1892 i Douai, Nord, Frankrike, död 11 april 1975 i Montsoreau, Maine-et-Loire, Frankrike, var en fransk manusförfattare, dramatiker och romanförfattare.

Bibliografi

Romaner 
Le joueur de triangle 1928

Teatermanus 
 La Souriante Madame Beudet 1921 (Den leende fru Marianne, 1922)
 La Carcasse 1926
 Noé 1930 (Noak, 1935)
 Le Viol de Lucrèce 1931 (förlaga till operan The Rape of Lucretia)
 La Bataille de la Marne 1932
 Les gueux au paradis (Två skälmar i paradiset, 1947) tillsammans med Gaston Martens.
 Lazare 1950
 Une fille pour du vent 1953 (För vindens skull) 
 L'Orestie 1955
 Revenu de l'étoile

Franska manusförfattare
Franskspråkiga författare
Franska dramatiker
Franska författare
Födda 1892
Avlidna 1975
Män