kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Askola

Askola är en kommun i landskapet Nyland i Finland. Folkmängden i Askola uppgår till  invånare () och den totala arealen utgörs av  km². Folkmängden i centralorten Askola kyrkoby uppgick den 31 december 2014 till 1 303 invånare. Askola kommun grundades år 1896, och kommunen genomflyts av Borgå å. Kommunen gränsar till Mäntsälä kommun, Pukkila kommun, Mörskom kommun, Borgnäs kommun och Borgå stad.

Askola kommuns språkliga status är enspråkig finsk. Många ortnamn i Askola avslöjar att här har tidigare funnits en svenskspråkig bosättning. Vid folkräkningen 1906 utgjorde finlandssvenskarna ännu 8,2 % av Askolas befolkning.

Geografi

Orter 
Det finns två tätorter inom kommunen, Askola kyrkoby och Monby (). Övriga mindre orter är Jordansböle (fi. Juornaankylä), Hovarböle (ho:var-), (fi. Huuvari), Nalkkila, Nietoo, Särkijärvi, Stigsböle (fi.: Tiilää), Kortis (fi.: Korttia), Onkimaa, Vakkola och Vahijärvi.
Egendomar är Prästbacka, Byända (fi. Kylänpää), Dampbacka (fi. Tamppi) och Henriksberg (fi. Vanhakartano).

Sjöar och vattendrag 
Den största sjön i Askola är Tiiläänjärvi. Övriga mindre sjöar är bland annat Abborsjö, Mörtsjö, Etujärvi, Takajärvi, Koukjärvi och Kylänpäänjärvi. Även Vitsjön ligger delvis i Askola. Genom kommunen rinner Borgå å och Illbyån.

Det finns allmänna simstränder vid Abborsjö, Takajärvi och Vitsjön.

Annat 
Askola är känd av sina stora jättegrytor. Den största jättegrytan i berget Kirnukalliot är över fyra meter bred och tio meter djup.

Utbildning 
I Askola kommun finns fem finskspråkiga grundskolor, varav fyra är skolor med lägre årskurser och en skola med högre årskurser. Utöver dessa skolor finns här ett gymnasium och en yrkesskola.

Styre och politik

Mandatfördelning i Askola kommun, valen 1976–2021

Vänorter 
Askola kommun har tre vänorter: 
 Saue, Estland, sedan 1990
 Kernu, Estland, sedan 1990
 Vasalemma, Estland, sedan 1990.

Demografi

Befolkningsutveckling

Språk
Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2022. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande. För språk med färre än 10 talare är siffran dold av Statistikcentralen på grund av sekretesskäl.

Kultur

Sevärdheter 
 Jättegrytor. I Kortis by finns, allt som allt, tjugo jättegrytor.
 Författaren Johannes Linnankoskis hemmusem. 
 Hembygdsmuseum i Askola kyrkoby.
 Askola kyrka av trä. Färdigställd 1799.

Kända personer från Askola 
 Johannes Linnankoski, finländsk författare. 
 Katri Helena, finländsk schlagersångare. (Bosatt i Askola sedan 2006)
 Bröderna Edvin Wirén och Werner Wirén, finlandssvenska präster.

Referenser 
 Askola kommuns webbplats  Läst 24 mars 2016. (Grunduppgifter om kommunen har hämtats från dess officiella webbplats)

Noter

Externa länkar 

 
Finlands kommuner
Grepp

Grepp hakan syfta på:

 Grepp (brottning) – ett sätt att ta tag i motståndaren för att bringa denne/denna på fall eller ur stånd att röra sig.
 Grepp (golf) – en golfterm.
 Grepp (musikinstrument) – sättet att placera fingrarna.
 Grepp (rymdmått) - så mycket man kan gripa med handen.

Se även
 Grippers – ett träningsverktyg för greppstyrka
Svenska Heraldiska Föreningen

Svenska Heraldiska Föreningen (SHF) är en svensk ideell förening som arbetar för att sprida kunskap om heraldik och närbesläktade ämnen. Föreningen bildades 1976 ur den till Heraldiska Sällskapet knutna Västra Sveriges heraldiska sällskap och har än idag sitt säte i Göteborg. 

Föreningen har - utöver intressegemenskapen - ingen anknytning till den förening med samma namn som var verksam i Stockholmsområdet under tidigt 1900-tal.

Vapen 
Sköld: I guld tre blå sköldar ställda två över en, vardera belagd med en öppen krona av guld. Hjälmtäcke: Blått fodrat med guld. Hjälmprydnad: Ett uppstigande lejon av guld hållande en blå häroldsstav.

Verksamhet 
Svenska Heraldiska Föreningen bildades i Göteborg 1976 med syftet att vara en riksomfattande förening för heraldik och närbesläktade ämnen. Föreningen har drygt 500 medlemmar.

SHF publicerar tidskriften Vapenbilden, som utkommer sedan 2007 fyra gånger per år. Vapenbilden gavs första gången ut 1976 och gavs tidigare ut två gånger årligen. 

Föreningens hemsida rymmer förutom komplement till Vapenbilden även databasen Källan som omfattar svenska offentliga, adliga respektive ofrälse (borgerliga) vapen. På hemsidan finns även forumet Heraldica.

Föreningen sammanställer även svenska heraldikers privata arkiv och förvarar dessa på föreningsarkivet i Göteborg. 

2002 instiftades Svenska Heraldiska Föreningens förtjänstmedalj som årligen delas ut till meriterade heraldiker i Sverige och i Norden. Bland medaljörerna finns Jan Raneke, Nils Fredrik Beerståhl, Bengt Olof Kälde, Clara Nevéus, Jesper Wasling och Jan von Konow från Sverige samt Nils Bartholdy från Danmark, Harald Nissen från Norge och Tom C. Bergroth från Finland.

Svenskt Vapenregister 
2007 inrättade föreningen Svenskt Vapenregister (SV) som drivs tillsammans med Heraldiska samfundet och under överinseende av Svenska nationalkommittén för genealogi och heraldik. Registret sköts av Svenska Vapenkollegiet (SVK) som är en arbetsgrupp inom SHF och har fem till sju ledamöter.

I SV upptas heraldiska vapen som genomgått en granskning av SVK. Vapnen ska vara heraldiskt godtagbara och självständiga. De offentliggjorts under granskningen och efter upptagandet i Vapenbilden och på föreningens hemsida.

Publikationer

Källor

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Heraldiska organisationer
Föreningar i Sverige
William Lind

William Reinhold Lind, född 3 november 1911 i Fristads församling, Älvsborgs län, död 10 april 1995 i Bollnäs församling, Gävleborgs län, var en svensk kapellmästare, kompositör och musikarrangör.

Biografi 
William Lind var son till musikfanjunkaren Erik Lind och Naëmi Nilsson. Han studerade vid Stockholms musikkonservatorium under åren 1933–1936. 

Lind debuterade som kafépianist vid 13 års ålder och ledde fyra år senare orkestern hos Boråsrevyn. Han avlade organistexamen vid Musikaliska akademien 1936, och efter några år som restaurangmusiker anställdes han 1943 som pianist av Radiotjänst och blev 1945 ledare för den populära 'Kabaretorkestern', senare även för radions 'Underhållningsorkestern' fram till 1964.
År 1959 fick han uppdraget som musikchef hos Sveriges Television.  William Lind har, inte minst med sin arrangörskonst, bidragit till att svensk populärmusik fått ett uppmärksammat liv inom svensk radio, TV och teater. 

Fram till sin pensionering 1976 arbetade han i olika orkestersammanhang. Det skämtsamma "Ute blåser sommarvind, inne spelar William Lind" härrör sig från en period när han medverkade i radio så gott som dagligen, ett citat från "Blandaren". William Lind var en god pedagog och utrustad med absolut gehör. Hans signaturmelodi var "Life is nothing without music" av Fred Hartley, som spelades i ett raffinerat Lind-arrangemang.

Efter hans död 1995 bildades William Lind-sällskapet med syftet att verka i hans anda, liksom att med stipendier stödja unga musiker.

William Lind är begravd på Skogskyrkogården i Gävle.

Filmografi i urval

Musik 
 – (En filmberättelse från Belgiska Kongo)
1956 – Island
1957 – Utan gränser
1964 – Tillsammans
1965 – Klart skepp till månen (En rymdmusical)

Arrangemang

Källor 
 
 Lind, William i Gefle Dagblad 2 juni 2008
 
 William Lind på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960

Noter

Externa länkar 
 William Lind på Svensk mediedatabas
 William Lind på YouTube
 William Lind-sällskapet med mera arkiverad på Internet Archive (2007)

Födda 1911
Avlidna 1995
Svenska kapellmästare
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska dirigenter
Svenska pianister under 1900-talet
Medlemmar av Långarydssläkten
Personer från Borås
Män
Gravsatta på Skogskyrkogården i Gävle
Rolf Bergström (producent)

Nils Rolf Wilhelm Bergström, född 28 september 1925 i Katarina församling, Stockholm, död 21 juli 2004 i Norrköping, var en svensk radioproducent och skådespelare.
 
Bergström var en av idégivarna till Barnens adventskalender som sändes i Sveriges Radio 1957, ett fem minuters program med barn som sjöng julvisor, pratade om julförberedelser och öppnade en lucka i en adventskalender. Detta var bara början. Året därpå, 1958, gavs den första tryckta adventskalendern ut i anslutning till radioprogrammet Barnradions Adventskalender. Rolf Bergström var också programledare för studioprogrammet Snurran som sändes från Karlaplansstudion med publik under 1950-talet. Han var också sportreporter.

Som skådespelare medverkade han i totalt fem filmer mellan åren 1944 och 1950. Debuten skedde 1944 i Alf Sjöbergs Hets.

Filmografi

Teater

Roller

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Rolf Bergström i Svensk mediedatabas

Födda 1925
Avlidna 2004
Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Skådespelare från Stockholm
SimTower

SimTower är ett spel utvecklat av Maxis 1994. Spelet är en spinoff till SimCity-serien, där spelaren istället för att bygga en stad bygger en skyskrapa.

Detaljer

SimTower kom strax efter att Simcity 2000 släpptes. Spelet publicerades av Maxis, men var egentligen utvecklat i Japan där Maxis skaffade licens på det. I Japan släpptes spelet under namnet The Tower och var skapat av Yooy Saitos företag OPeNBooK.

En uppföljare till SimTower, Yoot Tower skapades av OPeNBook och publicerades av Sega i USA 1999.

En klon av SimTower skapades till Pocket PC och släpptes 2004 under namnet Tower Mogul.

2004 konverterades spelet till Game Boy Advance under namnet The Tower SP.

Spelet
Som det engelska namnet säger är spelarens huvuduppgift att från grunden bygga och styra en skyskrapa, och sedan hålla dess invånare nöjda. Kontor, hotell och lägenheter ger folk plats och bo och arbeta, medan affärer och restauranger håller en kommersiell balans. Andra områden som sjukavdelningar och återvinningsstationer blir nödvändiga då huset växer i storlek. Spelarens framgång bygger på ett stjärnpoängsättning, likt hur hotell brukar stjärnmärka sig. En ny stjärna tillkommer då spelaren nått ett visst invånarantal eller något annat delmål. Invånare räknas efter hur många personer som vistas i huset; till exempel ökar invånarantalet under natten om det finns många hotellrum. När spelaren når vissa nivåer kan nya saker byggas till skyskrapan. 

Spelaren kan se sina invånare gå runt i skyskrapan (inte helt olikt The Sims), där alla invånare är unika. Spelaren kan följa utvalda invånare i byggnaden, eller göra stickprov för att se vad det är för några som bor eller arbetar där.

Likt andra Maxis-spel så har SimTower inget specifikt slut eller mål; men ett visst mål är att få ett invånarantal på 15 000, då spelaren får en skyskrapestatus.

En stor del av spelet är att styra och bygga hissar för att få invånarna att förflytta sig mellan våningarna effektivt. Faktiskt så var originalprogrammet ett test för att pröva hissuppbyggnader.

Externa länkar
 

Datorspel 1994
Maxis
Windows-spel
Macintosh-spel
Simcity 4

SimCity 4 (SC4) är ett datorspel av stadsbyggartyp utvecklat av Maxis och utgivet av Electronic Arts. Spelet, som släpptes 14 januari 2003, är det fjärde i SimCity-serien, efter SimCity, SimCity 2000 och SimCity 3000.

Under hösten 2003 släpptes också ett expansionspaket till spelet kallat SimCity 4: Rush Hour, vilket lade till nya funktioner och nytt innehåll till spelet. Även en deluxeversion har släppts. Den innehåller både originalspelet och expansionspaketet.

Spelet går i korta drag ut på att skapa en region genom att justera de geografiska förutsättningarna, för att därefter bygga upp sin stad. Spelaren kan skapa olika ytor, där kommersiella, industriella eller privata byggnader kan uppföras. Utöver detta kan spelaren bygga upp ett nätverk av gator och vägar, allmänna transportmedel och annat som krävs för att hålla igång ett samhälle.

Skillnader mot tidigare spel
Spelet har betydligt bättre grafik än de föregående versionerna, men grafiken är fortfarande till stor del i 2D. Trots detta ser det mycket realistiskt ut, och man har satsat på specialeffekter, som byggarbetare som bygger upp hus och vägar man sätter ut. Man kan nu också sätta ut vilda djur i landskapet.

Det som mest skiljer mot de föregående spelen, inte grafikmässigt utan spelmässigt, är att man nu inte längre spelar med en ensam, isolerad stad, utan skapar städer i stora regioner. Detta gör att man kan kombinera olika städer och sätta dem bredvid varandra, och till exempel göra stad A till en sömnig liten sovstad och stad B till en stressad industristad dit befolkningen i stad A pendlar. Detta gör att spelandet får en annan dimension, och blir mer verklighetstroget. Målet med spelet är inte att bygga en stad utan en region med sammanhängande städer.

Givetvis finns det nya typer av byggnader, även om mycket är sig likt. En nyhet är ett stort antal byggnader, till exempel huvudbibliotek och turisthotell, som man får tillgång till först då man har uppnått vissa mål för staden.

En nyhet jämfört med föregångarna är att man inte längre bara är borgmästare, det vill säga, man har fler möjligheter än att kunna bygga en stad - förutom "borgmästarläget" så finns det "gudsläget", där man kan ändra landskap och starta katastrofer, och "simläget" där man håller koll på en enskild invånare i staden.

Spelet upplevs av många spelare som betydligt svårare än tidigare SimCity-versioner.

Modifikationer 

Det finns massor av modifikationer(mods) att ladda ner över olika regioner. Många städer, till exempel New York, Washington, D.C. och Chicago, har blivit uppladdade och finns tillgängliga för alla.

Se även 
 Simtropolis

Externa länkar 
 SimCity Central - ledande SimCity-sajt, drivs av en svensk webbmaster.

Referenser 

4
Windows-spel
Macintosh-spel
Datorspel 2003
Autodesk 3ds Max

Autodesk 3ds Max är ett tredimensionellt vektorbaserat animations- och modelleringsprogram tillverkat av företaget Autodesk. Programmet är skapat ur föregångaren 3D Studio för DOS.

3ds Max är ett av de mest använda 3D-animationsprogrammen, bland annat för att det funnits så länge till PC, framförallt till Windows-plattformen, samt för dess kraftfulla användarmöjligeter och plugin-arkitektur. Det finns stora mängder plugins skapade till 3ds Max.

Historia 
3ds Max utvecklades av Kinetix som senare slogs ihop med Discreet. Discreet blev sedermera del av Autodesk. Från och med version 8 heter programmet Autodesk 3ds Max och går under företaget Autodesk Media & Entertainment.

Version 2009 introducerade en uppdelning av programmet i två delar, 3ds Max och 3ds Max Design, där den senare är mer anpassad för arkitektur och design. Skillnaden mellan versionerna är att 3ds Max inkluderar en SDK för utveckling av insticksmoduler (plugins) och 3ds Max Design har ett ljusanalysverktyg för användning vid exempelvis visualisering av interiörer.

Sedan 2009 har 3ds Max och andra produkter från Autodesk varit gratis för studenter via deras så kallade Education Community-program.

Inbyggda funktioner

MAXScript 
Programspråk som liknar C.

Character Studio 
Program som används vid modellering och animering av olika 3d-"varelser".

Mental Ray 
Renderingsprogram

Reactor 
Inbyggd funktion från Havok som simulerar verklighet, som gravitation och naturfenomen.

Hair&Fur 
Från och med version 8 till 3ds Max integrerad modul Hair&Fur (hår och ull) simulera hår, päls, gräs, kvistar, etc.

MAXScript 
MAXScript - är inbyggt i 3ds Max makro programmeringsspråk som ger användarna: skapa manus (manus) lagras i filer av typen * MS, som återger alla funktioner i 3ds Max, som byggandet av geometriska modeller, belysning och kamera placering, tilldelning av material, visualisering och animering av objekt i scenen, skapa ett makro som lagras i filer av typen *. MCR och beskriva egenskaperna hos de nya knapparna i verktygsfältet, skapa egna rullar kommandon bar för Utilities (Verktygsprogram) och dialogrutor har en standard för programmets gränssnitt för att skriva egna moduler arbeta med näthinnan, organisera utbyte av data med andra Windows-program genom en mekanism OLE, automatisk registrering av alla åtgärder som utförts av användaren, som en uppsättning makron.

Referenser

Noter

Övriga källor

Externa länkar 
 3ds Max produktsida

Datorprogram för tredimensionell grafik
Neo Geo

Neo Geo AES är en spelkassettbaserad spelkonsol släppt 1990 av det japanska företaget SNK. Systemet var prestandamässigt klart överlägset konkurrerande spelsystem med färgrik 2D-grafik och högkvalitativt ljud. Systemet var inte bättre på grund av nya innovationer, snarare att den använde sig av samma hårdvara som den tidens arkadspel. Neo Geo marknadsfördes som en 24-bitarskonsol. I gengäld var systemet väldigt dyrt; 6000 kronor, och spel för nästan 2000 kronor styck.

Specifikationer
 Primär processor: Motorola 68000 @ 12 MHz
 Sekundär processor: Zilog Z80 @ 4 MHz, användes bl.a. för ljud
 RAM: 64 KiB 
 VRAM: 68 KiB
 Ljud-RAM: 2 KiB
 Upplösning: 320x224 pixlar
 Färger: 65,536 totalt, 4,096 samtidigt på skärmen
 Max antal sprite:ar på skärmen: 380 stycken
 Sprite-storlek: 1 x 2 — 16 x 512 pixlar
 Ljudkanaler: 15 stycken (7 digitala, 4 FM-synthiserade, 3 PSG, 1 bruskanal)

Källor

Externa länkar
Planet-SNK 

Produkter lanserade 1990
SNKs spelkonsoler
Mortal Kombat II

Mortal Kombat II är ett arkadspel från 1993, och är det andra spelet i Mortal Kombat-serien. Det porterades 1994 för olika hemkonsoler. Spelet släpptes i Sverige till flera olika spelmaskiner under hösten 1994. Super NES-versionen av Mortal Kombat II var, till skillnad från föregångaren, inte censurerad.

Källor

Externa länkar

Datorspel 1993
Mortal Kombat-spel
Arkadspel
Fightingspel
Amigaspel
MS-DOS-spel
Sega 32X-spel
Sega Master System-spel
Sega Game Gear-spel
Sega Mega Drive-spel
Sega Saturn-spel
Game Boy-spel
Super NES-spel
Playstation-spel
Playstation 2-spel
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Xbox-spel
Xbox 360-spel
Xbox 360 Live Arcade-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge

ja:モータルコンバット#モータルコンバットII
Breakout

Breakout är ett Pong-liknande arkadspel skapat av Atari 1976. Precis som i Pong styr spelaren en fyrkantig platta som ska träffa en boll. Istället för att ha en motspelare som i Pong ska man träffa plattor som försvinner vid träff. Då alla plattor försvunnit går spelet vidare till nästa bana.

Det har kommit många efterföljare till Breakout, som Super Breakout och Arkanoid.

Datorspel 1976
Arkadspel
Atari-spel
Altair BASIC

Altair BASIC (eller MITS 4K BASIC) ett programspråk i BASIC-dialekten; världens första programspråk till en persondator skriven till Altair 8800. Det var också Microsofts första produkt, skriven av Bill Gates, Paul Allen och Monte Davidoff utan att ha tillgång till en Altair-dator.

Microsoftmjukvara
BASIC
Killer Instinct

Killer Instinct är ett TV-spel i fightning-genren skapat av Rare, utgivet av Midway 1994 som arkadspel. 1995 släpptes spelet till Super Nintendo där Rare använde sig av samma grafikteknik som Donkey Kong Country. Samma år släpptes även en version av spelet till Game Boy.

Figurer
 B.Orchid
 Cinder
 Eyedol
 Fulgore
 Glacius
 Jago
 Riptor
 T.J. Combo
 Thunder
 Sabrewulf
 Spinal

Externa länkar

Datorspel 1994
Arkadspel
Fightingspel
Game Boy-spel
Super NES-spel
Rare-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Electronic Arts

Electronic Arts Inc. (EA), även känt som EA Games, är ett amerikanskt multinationellt företag som utvecklar och publicerar dator- och TV-spel. Företaget grundades 1982 av Trip Hawkins. Företaget hette ursprungligen Amazin' Software (de bytte namn senare samma år), och deras ursprungliga tagline var "We see farther". De startade som utgivare men började i slutet av 80-talet producera egna spel till hemdatorer och deras första egenutvecklade spel, Skate or Die släpptes 1987 till dåtidens hemdatorer. I början på 90-talet började de även släppa spel till konsoler. De är idag en av världens största spelutgivare. De har gett ut spel som The Sims och liknande spel som The Sims Historier, Spore, Mysims, SimAnimals, SimCity-spelen, Command & Conquer–serien, Harry Potter-serien, Battlefield–serien, Crysis–serien, Dragon Age–serien, Need for Speed, Burnout- och Battlefield-spelen med mera. Under namnet EA Sports publicerar företaget sportrelaterade spelserier som FIFA Football och NHL-serien. Dessutom äger företaget en av de mest populära onlinespelsidorna som finns, pogo.com.

Produkter i urval

Spel
Apex Legends
Budokan: The Martial Spirit
Burnout–serien
Dead Space–serien
FIFA–serien
Fight Night–serien
James Bond–serien
LHX Attack Chopper
Madden NFL–serien
Mass Effect–serien
Medal of Honor–serien
NBA Live–serien
Need for Speed–serien
NHL–serien
Plants vs. Zombies–serien
Road Rash–serien
Rock Band–serien
Simcity–serien
The Simpsons–serien
The Sims–serien
Skitchin'
SSX–serien
Star Wars–serien
Strike–serien

Övrigt
Origin

Spelstudior
Företaget har köpt upp flera spelutvecklare såsom Origin Systems, Bullfrog Productions, Maxis, Westwood Studios, Danger Close, Mythic Entertainment, Digital Illusions CE (DICE), Popcap Games och Respawn Entertainment.

Den 11 november 2020 meddelades det att konkurrenten Take-Two Interactive skulle köpa den brittiska spelutvecklaren Codemasters för 994 miljoner amerikanska dollar. Affären beräknades slutföras i början av 2021. Den 14 december meddelades dock att EA hade kapat affären och de skulle köpa Codemasters för 1,2 miljarder dollar.

Kritik mot företaget 
EA har fått mycket kritik bland annat för att de publicerar spel som inte är färdiga och på grund av att de använder DRM. Därför har EA blivit tilldelad titeln "Worst Company in America", eller det så kallade "Golden Poo", två år i rad av webbplatsen The Consumerist. Detta har inte hänt något annat företag i Amerika.

Referenser

Externa länkar 
 

 
Företag bildade 1982