kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carlos Pace

José Carlos Pace, född 8 oktober 1944 i São Paulo, död 18 mars 1977, var en brasiliansk racerförare.

Racingkarriär
Carlos Pace debuterade i formel 1 för Williams säsongen  och kom som bäst på sjätte plats i formel 1-VM 1975.

Hans största ögonblick i karriären var när han vann före Emerson Fittipaldi i McLaren inför en stor hemmapublik på Interlagos i . Detta blev dock hans enda grand prix-seger.

Carlos Pace omkom i en flygolycka utanför São Paulo 1977. Interlagosbanan bär nu hans namn, Autódromo José Carlos Pace.

F1-karriär

Noter

Källor

Födda 1944
Avlidna 1977
Brasilianska racerförare
Brasilianska Formel 1-förare
Brabham F1-förare
Williams F1-förare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 1970-talet
Personer som omkommit i flygincidenter
Män
Personer från São Paulo
Per Fly

Per Fly Plejdrup, född 14 januari 1960 i Skive, är en dansk filmregissör och manusförfattare. I Sverige är han bland annat känd som regissör till filmen Monica Z för vilken han tilldelades en Guldbagge för Bästa regi 2014.

Mellan 2000 och 2005 gjorde han filmtrilogin Bänken, Arvet och Dråpet. Den första delen fick mycket goda recensioner och mottog både en Robert och en Bodil för bästa film, samt en Robert för bästa regi. Del två, Arvet (Arven), blev höjd till skyarna av recensenterna och fick sex Robertstatyetter bland annat för bästa film och bästa regi. Den tredje delen, Dråpet (Drabet) kom ut under 2005 och fick Nordiska rådets filmpris samma år. 

Per Fly är gift med skådespelerskan Charlotte Fich och tillsammans har de sönerna Anton och Aksel.

Filmografi (urval) 

 (originaltitel: Bænken)
 (Prop og Berta)
 (Arven)
 (Drabet)
 (Forestillninger, sex avsnitt)
 (Kvinden der drømte om en mand)

Priser och utmärkelser 
 Nordiska rådets filmpris 2005, för Dråpet
 Kronprinsparrets Kulturpris 2005
 Guldbaggen i kategorin Bästa regi för Monica Z 2014.

Källor

Externa länkar 

 

Danska filmregissörer
Män
Födda 1960
Levande personer
Guldbaggen för bästa regi
Danska manusförfattare
Personer från Skive
Victory Through Air Power

Victory Through Air Power är en amerikansk delvis animerad film, från 1943 från Walt Disney Productions.

Handling
I filmen framförs Major Alexander de Severskys idéer om att man med hjälp av strategisk bombning kan vinna kriget mot Hitler utan att använda marktrupp.

 Filmen inleds med 20 minuter komisk animerad flygplanshistoria, från 1903 till 1943.
 Filmens föreläsare, Alexander de Seversky, presenteras genom en animerad tillbakablick på majorens liv från sin uppväxt i Ryssland, via immigrationen till USA och arbete som flygplanskonstruktör till författare av boken Victory Through Air Power.
 Föredraget är i tre delar: 1. beskrivning av världsläget, 2. flygvapnets överlägsenhet, 3. hur de allierade ska besegra, först Tyskland, sedan Japan. Dessa avsnitt består av studiofilm med Alexander de Seversky framför kartor och jordglob, animerade sekvenser i närmast realistisk stil och stilistiska kartor som med pilar och symboler visar hur styrkor och materiel transporteras över världen.
 Filmen avslutas med en symbolisk strid mellan en amerikansk örn och en bläckfisk som ska föreställa Japan. Örnen segrar och stjärnbaneret vajar för vinden.

Om filmen
Under andra världskriget fick Walt Disney i uppdrag att göra ett antal propagandafilmer åt den amerikanska militären. Victory Through Air Power förbjöds att visas i Sverige under andra världskriget. Filmen nominerades till en Oscar i kategorin bästa musik 1943.

Rollista (i urval)
Alexander de Seversky, Art Baker (röst).

DVD-utgåva 
Filmen finns utgiven på DVD i en box kallad "On the Front Lines" endast i USA. Boxen med två skivor innehåller filmer som Disney gjorde för staten i propagandasyfte under andra världskriget, med titlar som Kalle Anka tar värvning, Pluto blir mascot, Pluto knäcker nötter, Jan Långben ohoj, Kalle Anka på krigsstigen, Der Fuehrer's Face, Herrefolket, Reason and Emotion, Seven Wise Dwarfs. Dessutom visas några exempel från undervisningsfilmer som skapades under denna period.

Se även 
Allierades propagandafilmer under andra världskriget

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1943
Amerikanska dokumentärfilmer
Delvis animerade spelfilmer
Disneys långfilmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska propagandafilmer från andra världskriget
Filmer från Walt Disney Pictures
Prekambrium

Prekambrium, tidigare kallat urtiden (ålderdomligt/obsolet), är benämningen på de tre eonerna hadeikum, arkeikum och proterozoikum i jordens historia. Detta motsvarar tiden från jordens bildande för 4 600 miljoner år sedan till inledningen av eonen fanerozoikum och perioden kambrium för 541 miljoner år sedan – förenklat beskrivet som tiden mellan jordens bildande och den kambriska explosionen, då komplext, flercelligt djurliv började utvecklades explosionsartat – därav namnet pre-kambrium, som betyder "före kambrium".

Referenser 

Geologiska tidsperioder
Geologi
Arkeikum

Arkeikum (Arkeisk tid) är den näst första geologiska tidsåldern (efter hadeikum) och sträcker sig från 4,0 miljarder år sedan till 2,5 miljarder år sedan. Arkeikum delas in i erorna eoarkeikum, paleoarkeikum, mesoarkeikum och neoarkeikum.

Geologi 
Arkeiska, eller underprekambriska, bergarter bildades under detta skede. Till arkeikum hänförs de allra äldsta bergarterna på jorden. De finns i ett fåtal begränsade områden inom urbergssköldarna. Inom Sveriges urberg finns troligen inga bergarter av så hög ålder att de kan betecknas som arkeiska. De bäst undersökta arkeiska bergarterna finns i Sydafrika. De är också intressanta på grund av att de innehåller de äldsta fossilen man känner på jorden.

De äldsta bergarter som hittills påträffats är gamla gnejser och graniter från norra Kanada och västra Grönland. På Grönland finns även bergarter av sedimentärt ursprung som är 3,8 miljarder gamla, vilket tyder på att jordskorpan då hade svalnat så att vatten kunde kondenseras till sjöar och hav.

Den arkeiska jordskorpa som finns bevarad utgörs till stor del grönstensbälten, som består av basiska vulkaniter och sediment-bergarter, omgivna av gnejser utvecklade från magmatiska intrusiv-bergarter. Vissa teorier anger grönstensbältena som en arkeisk motsvarighet till vår tids oceaniska jordskorpa medan gnejserna motsvarar kontinental jordskorpa.

Ekologi 
Under arkeikum skedde en kemisk utveckling och förutsättningarna för liv skapades i form av väte, kol och kväve, men också metan, vattenånga och ammoniak. Urhavet antas ha bildats relativt tidigt under denna period genom regn under många miljoner år, varvid atmosfärisk vattenånga övergick till bäcken av flytande vatten. Konsensus inom biologin är att grunda havsområden eller laguner och vikar sedan kom att fungera som hemort för utvecklingen av högre biokemiska molekyler som så småningom (senast för omkring 3,5–3,2 miljarder år sedan) ledde till de första levande varelserna. Under arkeikum var atmosfären i huvudsak fri från syre. Fotosyntesen uppstod under denna period men under en period fångades allt syre av ämnen i marken. En ökande syrehalt markerar gränsen till Proterozoikum.

Från slutet av denna eon finns fossila fynd av stromatoliter och tidiga prokaryota livsformer.

Källor 

Arkeikum
Proterozoikum

Proterozoikum är en geologisk eon som sträcker sig från arkeikums slut 2 500 miljoner år före nu till 541 miljoner år sedan, då fanerozoikum tar vid. Proterozoikum delas in i erorna paleoproterozoikum, mesoproterozoikum och neoproterozoikum. Tillsammans med arkeikum och hadeikum utgör proterozoikum det äldre begreppet prekambrium.

Under proterozoikum skedde den tidiga utvecklingen av liv med uppkomsten av bakterier och alger. Fotosyntesen uppstod under denna period i jordens historia.

Proterozoikum
Fanerozoikum

Fanerozoikum är en geologisk eon som omfattar tiden från 541 miljoner år sedan till i dag och delas in i erorna paleozoikum, mesozoikum och kenozoikum. Namnet kommer från grekiskans φανερός och ζωή, med betydelsen synligt liv, eftersom eonen är den tidigaste som tidiga geologer hittade fossil av liv från. Starten på fanerozoikum motsvarar en snabb expansion (Kambriska explosionen) av komplext liv med skal och skelett, medan livet dessförinnan (under prekambrium) inte lämnat lika tydliga fossila spår efter sig.

Detaljerad uppdelning

Källor 

Fanerozoikum
Paleozoikum

Paleozoikum är en geologisk era som sträcker sig från 542 till 251 miljoner år sedan. Paleozoikum delas in i perioderna kambrium, ordovicium, silur, devon, karbon och perm. Kambrosilur används ofta som samlande benämning på perioderna kambrium, ordovicium och silur.

Jordytans förändring 
Från erans början finns de tidigaste djuren med hårvävnader bevarade. Det marina livet dominerades av trilobiter, brachiopoder, mollusker, graptoliter och tagghudingar. Från ordovicium finns de äldsta bevarade fiskfossilen. Denna grupp präglade särskilt devontidens hav.

Vid slutet av devon utvecklades de första fyrfotadjuren, och dessa kom i stor utsträckning att dominera den landlevande faunan under paleozoikums senare hälft. Bland växterna utvecklades de första landlevande formerna under devon, och under karbon och perm uppstod mäktiga skogar av trädliknande kärlkryptogamer.

Eran omfattar två stora perioder av bergskedjeveckningar, den kaledoniska veckningen och den varisiska, samt två nedisningar, en mot slutet av ordovicium och en annan från sen karbon till tidig perm.

Klimatet var påfallande enhetligt och varmt under erans första hälft men blev mera varierat från devon. Erans slut kännetecknas av världsvida sänkningar av havsytan och många marina djurgrupper dog ut vid den tiden.

Detaljerad uppdelning

Källor
 Bra Böckers lexikon, 1978.

Paleozoikum
Reanimation

Reanimation är ett album av Linkin Park med remixade låtar från albumet Hybrid Theory. Det släpptes i juli 2002.

Låtlista 
"Opening"
"Pts.OF.Athrty"
"Enth E Nd"
"[Chali]"
"frgt/10"
"P5hng Me A*wy"
"Plc. 4 Mie Hæd"
"X-ecutioner Style"
"H! Vltg3"
"[Riff Raff]"
"Wth>You"
"Ntr\Mssion"
"Ppr:Kut"
"Rnw@y"
"My<Dsmbr"
"[Stef]"
"By_Myslf"
"Kyur4 th Ich"
"1stp Klosr"
"Krwlng"

Album av Linkin Park
Amerikanska remixalbum
Remixalbum 2002
Centurion

Centurion (latin centurio, av centuria, ytterst av centum, 'hundra') var den huvudsakliga officersgraden i romarrikets armé. En centurion styrde över en centuria, som var den minsta enheten i en romersk legion. Deras viktigaste funktion var att upprätthålla den romerska arméns stenhårda disciplin. En legion bestod normalt av 6000 soldater uppdelade på tio kohorter, som var uppdelade på sex centuria. En centurion var alltså befälhavare för i teorin hundra legionärer, och det fanns 60 centuria i en legion. Centurierna i en legion var administrativt ordnade i en inbördes rangordning och hade olika ansvarsområden. I praktiken hade de olika centurierna trots olika grad emellertid samma status, med undantag från den centurien med högst grad i den högst rankade kohorten. Denne officer, primus pilus, satt med i krigsråden med de högre officerarna och krigstribunerna. De flesta centurierna var ursprungligen plebejer och hade rekryterats som vanliga soldater. De fick avsevärt högre lön och större andel vid plundring än vanliga soldater.

Referenser 

Romerska rikets militär och krig
Pinuppbild

Pinuppbild är en erotisk bild på en kvinna. Den avbildade (avfotograferade) kvinnan kallas pinuppa.

Även om en pinuppbild kan vara en bild på någons fästmö, blev själva uttrycket populärt särskilt under andra världskriget och användes då om PR-foton på filmskådespelerskor, vanligtvis litet lättklädda så att deras sexappeal accentuerades. Ordet kommer av att soldaterna satte upp dylika foton (pin up; nåla fast med knappnål eller häftstift) på sina barackväggar.

Kända pinuppor

 Dame Gladys Cooper
 Betty Grable
 Rita Hayworth
 Marilyn Monroe
 Bettie Page
 Sabrina
 Lana Turner
 Esther Williams

Kända pinuppkonstnärer

 Olivia de Berardinis 
 Gil Elvgren
 Greg Hildebrandt
 Lorenzo Di Mauro 
 Bill Medcalf
 Michael Mobius 
 George Petty
 Alberto Vargas
 John Willie
 Fritz Willis

Se även
Glamourmodell
Page 3
Utvikningsbild

Referenser

Externa länkar
 The Pin-Up Page 
 The Great American Pin-Up Girls 

Erotik
Rexhep Meidani

Rexhep Meidani, född 17 augusti 1944 i Elbasan i Albanien, är en albansk politiker, som var Albaniens president 1997-2002. Han är utbildad fysiker.

Rexhep Meidani utexaminerades från naturvetenskapliga fakulteten vid universitet i Tirana. Han studerade även vid Kanas universitet i Frankrike. Meidani fick en anställning vid universitet i Tirana, där han, bland annat, utnämndes till dekanus. Under perioden före kommunismens fall publicerade han ett flertal studier.

Vid början av 1990-talet kom Meidani in i den albanska politiken. Han blev ordförande för den centrala valkommissionen vid flerpartisystemets införande. Han anslöt sig till Albaniens socialistparti och utsågs till dess generalsekreterare. År 1997 valdes han in i parlamentet och samma år blev han landets president. Han efterträddes av Alfred Moisiu och överlämnade partiledarposten till Edi Rama. 

Albaniens presidenter
Albanska politiker under 1900-talet
Albanska politiker under 2000-talet
Alumner från Tiranas universitet
Personer från Elbasan
Män
Födda 1944
Levande personer
Jeronim De Rada

Jeronim De Rada, född 1814, dog 1903, arberesjisk (italoalbansk) författare och poet.

Författade bland annat Canti di Milosao (1836), Canti di Serafna Topia (1843), Rapsodie d'un poema albanese raccolte nelle colonie del Na-poletano (1866), Poesie albanese (6 bd, 1873-84), en sångcykel, som handlar om den albanske nationalhjälten Skanderbeg. 1883 började han utge en albansk och italiensk månadsskrift: Fiamuri Ar-beit, La bandiera dell' Albania (Albaniens baner; 1883), som dock avstannade före avslutningen av tredje bandet. Jeronim De Rada skrev även en albansk språklära (1871) och sin självbiografi (1898).

Hans romantiska och patriotiska debutverk Canti di Milosao ses som det första betydande verket i den moderna tidens albanska litteratur.

Se även
Albansk litteratur

Källor 
 Robert Elsie: Albanian Literature in Translation: Jeronim DE RADA, läst 2008-10-17 (engelska)

Noter

Externa länkar 
 

Arberesjer
Albanskspråkiga författare
Albanska poeter
Italienska författare
Personer i Italien under 1800-talet
Personer i Italien under 1900-talet
Födda 1814
Avlidna 1903
Män
Ramiz Alia

Ramiz Alia, född 18 oktober 1925 i Shkodra, död 7 oktober 2011 i Tirana, var en albansk politiker. Han var generalsekreterare för Albaniens arbetarparti 1985–1991 och därefter Albaniens president 1991–1992. Hans föräldrar var muslimska albaner från Kosovo.<ref name="EB">Encyclopaedia Britannica, artikeln "Ramiz Alia", läst 2010-09-13</ref>

Under andra världskriget gick Alia med i den kommunistledda motståndsrörelsen och blev medlem i kommunistpartiet 1943. Innan han gick med på kommunisternas sida var han dock medlem av en fascistisk organisation mellan åren 1939 och 1940. Han var 1944 politisk kommissarie för albanska trupper i Jugoslavien.

Alia var medlem i Albanska arbetarpartiets centralkommitté från 1948 samt i politbyrån från 1961. År 1982 blev han ordförande i nationalförsamlingens presidium (statsöverhuvud) och 1985 blev han generalsekreterare i Albaniens arbetarparti efter Enver Hoxhas död. Han påbörjade en försiktig uppmjukning av den extrema isolering som hade präglat Albanien, men tog så sent som vintern 1990 avstånd från kommunistsystemets sammanbrott i Östeuropa 1989. Efter stora demonstrationer gick Alia i december 1990 med på att införa flerpartisystem.

Kommunistpartiet vann valet 1991, men förlorade 1992. Då partiet (som 1991 ombildats till Albaniens socialistparti) påbörjade uppgörelsen med sin stalinistiska historia, blev också Alia kritiserad. Han förlorade presidentposten efter valet våren 1992. På hösten ställdes han inför rätta anklagad for korruption, och 1994 blev han dömd till nio års fängelse för maktmissbruk men frigavs redan året därpå. 1996 anklagades Alia för människorättsbrott och dömdes återigen till tre års fängelse. Under pyramidspelet i Albanien 1997 lyckades han fly landet och befann sig en tid i exil i Sverige. Han återvände senare till Albanien, där han levde som pensionär i Tirana till sin död.Unë, Ramiz Alia : dëshmoj për historinë (Jag, Ramiz Alia, vittnar inför historien), byggd på intervjuer med kosovojournalisten Blerim Shala i juli 1992, utgavs i bokform (1992 i Pristina). Ramiz Alia har också utgivit memoarerna Shpresa dhe zhgënjime (Tirana, 1993); Ditari i burgut (Aten, 1998) och Duke biseduar për Shqipërinë (Aten, 2000).

KällorStore norske leksikon, snl.no'', artikeln "Ramiz Alia", läst 2010-09-13, CC-by-sa
 Dödsannons (på engelska)

Referenser

Noter 

Albaniens presidenter
Albanska politiker under 1900-talet
Albanska kommunister
Personer i Albanien under 2000-talet
Personer från Shkodra
Män
Födda 1925
Avlidna 2011
Fatos Nano

Fatos Thanas Nano, född 16 september 1952 i Tirana, är en albansk politiker som var premiärminister 1991, 1997–1998 och 2002–2005. Han var ledare för Albaniens socialistparti och till yrket ekonom. 

Efter att 1991 ha varit biträdande premiärminister och minister för utrikes ekonomiska relationer blev han partiledare för Albaniens socialistparti (PS) i juni 1991. Han arresterades 30 juli 1993 och dömdes 3 april 1994 mot sitt nekande till 12 års fängelse för förskingring och andra brott.

I samband med revolten mot Sali Berishas styre i mars 1997 frisläpptes Nano ur fängelset och benådades av Berisha 15 mars 1997. Därefter återinträdde han som partiledare. Efter valet i juni 1997 återvände han till premiärministerposten i spetsen för en center-vänsterkoalition. Den politiska instabiliteten fortsatte dock i Albanien och i september 1998 avgick han från premiärministerposten.

Nano lämnade posten som partiordförande i februari 1999 men återvaldes till posten i oktober 1999, vilket ledde till att hans efterträdare som premiärminister, Pandeli Majko, avgick och efterträddes av Ilir Meta. Efter att Nano anklagat Metas regering för korruption och inkompetens avgick Meta som premiärminister 2002, och efterträddes under några månader av Majko. Nano blev därefter premiärminister en tredje gång i juli 2002. Efter att Socialistiska partiet förlorat i valet 2005 avgick han som premiärminister och partiledare.

Källor 

Albaniens premiärministrar
Albanska politiker under 1900-talet
Albanska politiker under 2000-talet
Alumner från Tiranas universitet
Personer från Tirana
Män
Födda 1952
Levande personer
Moesia

Moesia (latin) eller Mesien (svenska) var under antiken en romersk provins på Balkan söder om Donau. Romerska trupper nådde Donau redan år 75 f.Kr., men det var först 29 f.Kr. som romarna kontrollerade området. Den romerska provinsen Moesia etablerades år 6 e.Kr., men cirka 85 e.Kr delades denna i två provinser, Moesia Superior och Moesia Inferior. Under slutet av 200-talet, sedan Romarriket förlorat Dacia norr om Donau, delades Moesia upp i fyra delar: Moesia Prima, Moesia Secunda, Dardania och Dacia Aureliana. Den senare fick namn under kejsar Aurelianus och tog emot många romerska bosättare från den förlorade provinsen Dacia. Den delades senare upp i två provinser, Dacia Ripensis och Dacia Mediterranea. Under samma period utsattes området för ökat tryck från goter och andra folk, vilket krävde ett försvar om flera legioner och en flotta på Donau. På 500-talet invaderades området av slaver och avarer.

Namn 
Det grekiska namnet på området var Μοισία och romarna använde det latinska namnet Moesia. Ursprunget till namnen var den thrakiska folkstammen moeser. Det svenska namnet Moesia uttalas [me:sja]) och stavas även Moesien och Mesien.

Moesia Superior 
Övre Mesien begränsades i norr av Donau och i väster av Drina. I söder utgjorde Šarbergen en gräns. Området motsvarar ungefär dagens sydöstra Serbien, inklusive Kosovo. Viktiga städer i provinsen var Viminacium (huvudstad), Singidunum (Belgrad) och Scupi (Skopje).

Moesia Inferior 
Nedre Mesien begränsades i norr av Donau och i söder av Balkanbergen (Haemus). Området motsvarar ungefär dagens norra Bulgarien, samt kustområden i Rumänien och Ukraina. Bland de romerska städerna fanns Nicopolis ad Istrum.

Silverbibeln 
Ulfilas, "Goternas apostel", översatte bibeln från Grekiska till Gotiska i Moesia ca år 370. Silverbibeln som finns på Carolina Rediviva i Uppsala, innehåller vad som bevarats ifrån den översättningen.

Referenser 

Romerska provinser
Gjergj Fishta

Gjergj Fishta, född den 23 oktober 1871 i Shkodra, Albanien, Osmanska riket, död den 30 december 1940 i Shkodra, Kungariket Albanien (1939–1943), var franciskanmunk och albansk diktare och politiker.

Fishta gick i skola hos franciskanmunkarna i Troshani och Shkodra. Vid 15 års ålder, 1886, sändes han av franciskanorden till Bosnien där han fortsatte sin utbildning med filosofiska och teologiska studier. Han läste även språk, bland annat latin, italienska och kroatiska. 1894 prästvigdes Fishta som katolsk präst och återvände till Albanien där han verkade som lärare i Troshani och församlingspräst i byn Gomsiqja. Han verkade som församlingspräst och lärare fram till 1902. Han deltog i Manastirkongressen 1908.

Han var ledamot av Albaniens parlament och en tid dess vice talman. Fram till andra världskrigets slut sågs Fishta som Albaniens nationalskald, men under kommunisttiden var hans verk förbjudna.

Se även 
Albansk litteratur

Källor 
 Robert Elsie, Albanian Literature in Translation Biography : Gjergj Fishta (engelska)

Franciskaner
Albanskspråkiga författare
Albanska författare under 1900-talet
Albanska poeter
Albanska politiker under 1900-talet
Personer från Shkodra
Personer i Albanien under 1800-talet
Födda 1871
Avlidna 1940
Män
Postumus

Postumus (Marcus Cassianus Latinius Postumus), död 269 e.Kr., var en romersk fältherre, och romersk kejsare från 259 eller möjligen 260.

När Gallienus tog itu med problem i de östra delarna av imperiet fick hans då omyndiga son Saloninus och militära befälhavare som Postumus försvara Rhenländerna. Mitt i det kaos som rådde när alemanner och franker invaderade dessa, utropade Postumus sig själv till kejsare. Därefter intog Postumus Colonia Agrippina (numera Köln), där Silvanus hade förenat sig med Saloninus. Efter att ha brutit igenom murarna lät han döda Silvanus och Saloninus. Senare lät han uppföra en triumfbåge till minne av denna seger. Postumus erkändes som kejsare i Gallien, Spanien, Tyskland och Britannien. Hans utbrytarrike fick sitt säte i Colonia Agrippina, komplett med senatorer, konsuler och praetorisk vakt. Efter att framgångsrikt ha försvarat sitt rike mot germanerna benämnde han sig Galliens återupprättare på en del av sina mynt. Dessa mynt var skickligare gjorda och innehöll mer värdefulla metaller än Gallienus mynt.

År 263 startade Gallienus ett fälttåg mot Postumus. Efter en inledande seger blev Gallienus allvarligt sårad och tvingades återvända hem. Därefter var Gallienus upptagen med kriser i andra delar av imperiet och fick inte tillfälle att ytterligare utmana Postumus.

Under 269 revolterade Laelianus mot Postumus och utropade sig kejsare över Moguntiacum (Mainz). Då Postumus intagit staden och dödat Laelianus mördade hans trupper honom i ett uppror, sedan han hindrat dem från att plundra staden. Marcus Aurelius Marius som ledde upproret utropade sig därefter till kejsare.

Externa länkar

Romerska kejsare
Män
Födda 200-talet
Avlidna 269