kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kil (redskap)

Kilen (tidigare även vigg) är en av de fem enkla maskinerna som tekniskt sett är ett dubbelt lutande plan. Kilar används för att separera två kroppar, eller delar av samma kropp, genom att driva in kilen genom att anbringa en kraft mot kilens breda ände. Kraftförstärkningen beror på förhållandet mellan kilens längd och dess tjocklek. En spetsig kil gör jobbet snabbare än en trubbig kil.

Kilens ursprung är okänt eftersom den har använts i över 9 000 år. I det forntida Egyptens stenbrott, användes bronskilar för att bryta loss stenblock till byggen. Även träkilar, som svällde efter att ha mättats med vatten har nyttjats. Vissa inhemska folkslag i Amerika använde kilar av hjorthorn för att arbeta med trä för att göra kanoter, hus och andra objekt.

Exempel på verktyg som använder kilens principer är spiken, kniven, huggmejseln och yxan. Kilar kan även användas för att hålla fast föremål, till exempel ett dörrstopp men även komponenter som pysventil. Inom klättring används kilar för att säkra klättraren i berget. Kilen kilas fast i sprickor och i kilen sätts en karbinhake i vilken repet klipps i.

Vid vattenplaning bildar vattnet en kil framför det framrusande hjulet och separerar däckytan från vägbanan.

Se även 
 Kilförband
 Kilmekanism

Anmärkningar

Referenser 

Redskap
Enkla maskiner
Folkbladet Västerbotten

Folkbladet Västerbotten, oftast kallad Folkbladet, fram till 18 april 2012 Västerbottens Folkblad eller VF är en svensk socialdemokratisk dagstidning grundad 1917  med utgivningsort Umeå. Folkbladets huvudsakliga nyhetsbevakning täcker Västerbottens län. Utgivning alla dagar utom söndagar, fram till februari 2016 då Folkbladet blev sjudagarstidning i och med starten av eFolkbladet. 

Folkbladet företräder socialdemokratiska värderingar på ledarplats. På grund av kraftigt fallande ekonomi köpte Stiftelsen VK-press (i realiteten Västerbottens-Kuriren) upp tidningen i början av 2000-talet för att säkerställa utdelningsbidraget för de båda tidningarna. År 2008 tog VF, som den hette då, emot 15 328 000 kronor i driftsstöd från staten., år 2016 var driftstödet 13 280 000 kr

Historia
Tidningen utkom med sitt första nummer 14 september 1917. På grund av sin tydligt socialistiska profil, bland annat stödde den Sveriges socialdemokratiska vänsterparti (1921) (utbrytargrupp, som sedermera gick ihop med socialdemokraterna, ur vad som idag är vänsterpartiet), kallades tidningen "Bolsjevikbladet" av Västerbottens-Kuriren och Umebladet.

Upplaga
1927:  6 500
1940: 11 000
1950: 16 000
1960: 17 500
1970: 16 500
1980: 25 600
2004: 15 700
2007: 14 000
2013:  9 700
2016:  7 200

Se även 
 Lista över socialdemokratiska tidningar i Sverige

Referenser

Tryckta källor

Noter

Externa länkar 
 Folkbladets webbplats

A-Pressen
Dagstidningar startade 1917
Företag i Umeå
Svenska dagstidningar
Svenskspråkiga dagstidningar
Media i Umeå
Stiftelsen VK-press

Stiftelsen VK-press äger Västerbottens-Kuriren och Västerbottens Folkblad och bildades 21 oktober 1978.
Norran ägdes under några år på 2000-talet till 10 procent av Stiftelsen VK-press. Samarbetet med Västerbottens-Kuriren avbröts dock och numera är Norran återigen helägd av sin ägarstiftelse.

Stiftelsen är även verksam inom fastighetsbranschen. År 2009 förvärvades en femtioprocentig ägarandel i ett fastighetsbolag vars innehav då värderades till 1,7 miljarder kronor. Balticgruppen äger den andra halvan av fastighetsbolaget.

Källor

Stiftelser i Sverige
Shjon Podein

Shjon Podein, född 5 mars 1968 i Rochester, Minnesota, är en amerikansk före detta ishockeyspelare.

Shjon Podein spelade 699 NHL-matcher samt 127 slutspelsmatcher för Edmonton Oilers, Philadelphia Flyers, Colorado Avalanche och St. Louis Blues.  2001 vann han Stanley Cup med Colorado Avalanche. Samma år tilldelades han King Clancy Memorial Trophy. Han avslutade karriären i Växjö Lakers Hockey åren 2004-2005. Från och med 2006 är han klubbchef för ett japanskt hockeylag.

Shjon Podein valdes av Edmonton Oilers i 8:e rundan av 1988 års NHL Entry Draft som nummer 166. Säsongen 1992-1993 gjorde han sin första NHL-match för laget. 27 juli 1994 flyttade Podein till Philadelphia Flyers som free agent. 12 november 1998 byttes han till Colorado Avalance mot Keith Jones. 11 februari 2002 byttes han till St. Louis Blues mot Mike Keane, där han gjorde sin sista NHL-säsong 2002-2003.

Amerikanska ishockeyspelare
Män
Födda 1968
Levande personer
Spelare i Edmonton Oilers
Spelare i Philadelphia Flyers
Spelare i Colorado Avalanche
Spelare i St. Louis Blues
Spelare i Växjö Lakers
Personer från Rochester, Minnesota
Ishockeyspelare i Minnesota Duluth Bulldogs (herrar)
Stanley Cup-mästare 2001
Vinnare av King Clancy Memorial Trophy
Alumner från University of Minnesota Duluth
Spelare valda i NHL Entry Draft 1988
Spelare valda av Edmonton Oilers i NHL Entry Draft
Riksförbundet Unga Musikanter

RUM - Riksförbundet Unga Musikanter är en ideell rikstäckande organisation för alla barn och unga som på något sätt är engagerade i kultur så som sång, dans, teater m.m. Många av RUM:s medlemmar finns på de svenska musik- och kulturskolorna. Organisationen har omkring 30 000 medlemmar. Förbundet omsätter runt 12 miljoner kronor som går till de lokala föreningarna, kurser och evenemang. RUM får statsbidrag tilldelat sig av MUCF.

RUM bildades 1973 som en ungdomssektion till Riksförbundet Sveriges amatörorkestrar, RSAO. 18 november 1978 beslutades att RUM skulle bli en fristående ungdomsorganisation. 1980 beslutade Riksdagen att godkänna RUM som en statsbidragsberättigad ungdomsorganisation.

Förbundet driver även RUM:s Blåslandslag (tidigare RUM:s Blåsarsymfoniker, RBS, och Nationsungdomsorkestern) och RUM:s Stråklandslag. Dessa orkestrar är RUM:s elitsatsningar för ambitiösa unga musiker. För att kvalificera sig till landslagen genomförs årliga provspelningar. De som antagits till landslagen får delta i landslagsutbildning där instruktörerna tas från professionella orkestrar. Utbildningen avslutas med en turné genom delar av Sverige.

Distrikt
RUM är indelat i 24 olika distrikt som omfattar 444 föreningar. Varje distrikt har sin egen styrelse och driver sina egna verksamheter. Distriktens ekonomi är separat från förbundet och består till stor del av landstingsbidrag. Bidragens storlek skiljer sig från landsting till landsting och varierar beroende på exempelvis medlemsantal.

MusikRUM 
RUM anordnar varje år en egen festival för barn och unga; MusikRUM. Sedan 2009 hålls festivalen varje år i Västerås, men har tidigare även hållits i bland andra Linköping, Örebro och Östersund. Under tre dagar samlas föreningar, ensembler, orkestrar och klasser från hela Sverige samlas under tre dagar för att tävla mot varandra, inspireras i workshops och samspela med kända artister och orkestrar, såsom Alexander Rybak och Marinens Musikkår på festivalen 2014. 2015 gästas MusikRUM av bland andra Sanna Nielsen, Jojje Wadenius, Arméns Musikkår och Västerås Sinfonietta.

Referenser

Externa länkar
RUM – Riksförbundet Unga Musikanter

Musikorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 1973
Riksförbund i Sverige
Ungdomsorganisationer i Sverige
Västerbottningen

Västerbottningen, endagars nyhetstidning, grundad 1979 med utgivningsort Umeå. Västerbottningens huvudsakliga nyhetsområde täcker Nordmaling, Bjurholm, Vindeln och Vännäs samt Umeås landsbygd, med redaktioner i Nordmaling, Vännäs och Vindeln. Upplaga 2014: 3200

Västerbottningens affärsidé är "Västerbottningen ska lyfta principiella frågor, nyheter, trender och goda exempel som rör utvecklingen på landsbygd och mindre orter i Västerbottens län."

Tidningens ambition är: "Tidningen ska vara angelägen för alla som bor och verkar på landsbygden liksom hålla drömmen vid liv för alla som vill flytta dit. Den ska vara en regional nyhetstidning och bidra till identitet, dialog och utveckling för människor och företag i Västerbottningens spridningsområde. Tidningen bidrar till att hävda och utveckla landsbygden."

Västerbottningen ägs av Tidningar i Norr AB, som också ger ut Nordsverige, (Ångermanland), Västerbottens Mellanbygd (Burträsk, Lövånger, Robertsfors, Bygdeå) och Lokaltidningen (Sorsele, Storuman, Vilhelmina, Åsele, Dorotea och Lycksele).

Referenser

Externa länkar
 Västerbottningen
 Tidningar i Norr AB

Svenska tidningar
Media i Umeå
Umebladet

Umebladet (fram till 1866 Umeå-Bladet) var en moderat reformvänlig, senare konservativ, tidning i Umeå som utgavs mellan 1847 och 1951. Sedan år 2010 ger Arbetarpartiet ut en gratistidning i Umeå med samma namn.

Historia

Boktryckare Erik Gustaf Lindroth hade fått tillstånd att utge "Umeå-Bladet" och han köpte Umeås enda tryckeri 1847. En månad senare lämnade det första numret av Umeå-Bladet pressen, som en veckotidning. 

I slutet av 1865 pågick en språkstrid om stadens namn skulle skrivas "Ume" eller "Umeå". Lindroth föredrog "Ume" och ändrade den 26 januari 1866 namn på tidningen från "Umeå-Bladet" till "Umebladet". E G Lindroth dog 1881 och hans son, Edvard, tog över tidningen. Tryckeriet och tidningens arkiv förstördes i Umeå stadsbrand 25 juni 1888. Edvard Lindroth åkte då till Stockholm och köpte nya maskiner och papper. Tidningen kom ut igen den 6 juli 1888.

Upplagan var 1889 uppe i 1 650 exemplar – en anmärkningsvärd siffra i ljuset av att staden först året därpå uppnådde 3 000 invånare.

1913 avgick Edvard Lindroth som chef för Umebladet och Umebladet blev ett organ för det Allmänna valmansförbundet (idag moderaterna). 1914 blev Umebladet Umeås första dagliga tidning och 1916 började Umebladet att sätta de viktigaste nyheterna på första sidan. Omkring 1930 moderniserades Umebladets innehåll och disposition. 

Vid nedläggningen 1951 slogs Umebladet samman med Skelleftebladet och Norrbottens Allehanda till en ny tidning, Nordsvenska Dagbladet.

Redaktörer 
1847–1880 Erik Gustaf Lindroth
1880–1913 Edvard Lindroth
1913–1916 Helge Hellroth
1916–1919 Gösta Thalén
1919–1922 Birger Forsberg
1922–1927 Arvid Bjerking
1927–1929 Alfred Viving
1929–1935 Gunnar Dahlin
1935–1938 Arne Lindström
1939–1942 Lennart Dansk
1943–1944 John-Bertil Vedin
1945–1951 Per Lundgren

Upplaga 
1889: 1 650
1917: 7 000
1920: 6 000
1927: 4 900
1945: 3 100
1950: 3 100

Referenser

Tryckta källor

Noter

Dagstidningar startade 1847
Dagstidningar nedlagda 1951
Nedlagda svenska dagstidningar
Umeås historia
Media i Umeå
SFI

SFI kan betyda:
 Svenska Filminstitutet
 Svenska Finlands Idrottsförbund
 Svenska för invandrare i Finland
 Svenskundervisning för invandrare i Sverige
 SFI-provet
 Stiftelsen för insamlingskontroll
Kaldeiska

Kaldeiska kan syfta på:

 Kaldeisk nyarameiska – en nysyrisk dialekt som talas av kaldeiska kristna (kristen arameiska)

Se även
 Akkadiska – de gamla kaldéernas språk
 Västarameiska – en arameisk dialekt, på vilken vissa delar av bibeln och targumerna är avfattade (judisk arameiska)
British International School, Phuket

British (Curriculum) International School (formellt), British International School, Phuket (vardagligt), BCIS, fram till 25 juni 2005 Dulwich International College, är en skola som ligger mitt på den thailändska ön Phuket. Det är en skola med både dagstudenter och internat från förskola till gymnasienivå.

BCIS grundades som en franchiseskola till Dulwich College, som räknas som en av de ledande skolorna under universitetsnivå i Storbritannien. Efter en schism över hur läroplanen skulle vara utformad bröt sig BCIS ur samarbetet.

Skolan erbjuder utbildning inom brittiska skolplanen, IGSCE samt International Baccalaureate Diploma Programme. Huvudspråket är engelska, men kompletterande modersmålsundervisning under 2004 var tyska, thai, japanska, franska samt kinesiska.

Skolan grundades 1996 som den första filialskolan till Dulwich College.

Externa länkar
British (Curriculum) International School

Skolor i Thailand
Utbildningsinstitutioner bildade 1996
Björkaån

Björkaån, Åsumsån, Tolångaån eller Vollsjöån är ett vattendrag i sydöstra Skåne, huvudsakligen i Sjöbo kommun. 

Björkaån utgör källflöde till Kävlingeån. Avrinningsområdet är 340 km². Fallhöjden från de högst belägna källorna till utflödet är ungefär 140 meter.

Vollsjöån rinner upp sydväst om Linderödsåsen, där den benämns Sniberupsån. Källorna ligger dels i de södra delarna av Hörby kommun och dels i de norra delarna av Sjöbo kommun. I början rinner ån huvudsakligen söderut. I trakten av Näsby byter ån namn till Tolångaån och rinner därefter i västlig riktning.  Mellan Tolånga och Sjöbo byter den namn till Åsumsån, för att några kilometer längre västerut byta till Björkaån. Efter Björka rinner ån ut i östra delen av Vombsjön. 

Vattendrag i Skåne
Kävlingeåns avrinningsområde
Vattendrag i Sjöbo kommun
West Ham

West Ham är en stadsdel (district) i östra London. Det utgör den västra delen av kommunen London Borough of Newham. Fotbollslaget West Ham United kommer ifrån stadsdelen. I orten finns en stor järnvägs- och tunnelbanestation för Hammersmith & City line, District line, Jubilee line samt järnvägslinjer på National Rail och Docklands Light Railway med namnet West Ham. Stationen invigdes 1901 och är en stor knutpunkt

Stadsdelar i London
Londons tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1901
1901 i Storbritannien
Svenska Akademiens Finlandspris

Svenska Akademiens Finlandspris instiftades av Svenska Akademien 1966 och utdelas för betydelsefulla insatser inom Finlands svenskspråkiga kulturliv. Prisbeloppet är 100 000 kronor (år 2019).

Pristagare 

 1966 – Hagar Olsson
 1967 – Rabbe Enckell
 1968 – Georg Henrik von Wright
 1969 – Tito Colliander
 1970 – Solveig von Schoultz
 1971 – Bo Carpelan
 1972 – Tove Jansson
 1973 – Rabbe Enckell
 1974 – Olof Enckell
 1975 – Erik Ekelund
 1976 – Christer Kihlman
 1977 – Olav Ahlbäck
 1978 – Johannes Salminen
 1979 – Erik Tawaststjerna
 1980 – Lars Huldén
 1981 – Göran Schildt
 1982 – Oscar Nikula
 1983 – Erik Stenius
 1984 – Carl-Eric Thors
 1985 – Erik Allardt
 1986 – Torsten Steinby
 1987 – Kai Laitinen
 1988 – Claes Andersson
 1989 – Matti Klinge
 1990 – Ulla-Lena Lundberg
 1991 – Johan Wrede
 1992 – Tua Forsström
 1993 – Jan-Magnus Jansson
 1994 – Max Engman
 1995 – Clas Zilliacus
 1996 – Valdemar Nyman     
 1997 – Kari Tarkiainen
 1998 – Mikael Enckell
 1999 – Ralf Långbacka
 2000 – Finsk Tidskrift
 2001 – Thomas Warburton
 2002 – Märta Tikkanen
 2003 – Tuva Korsström
 2004 – Jörn Donner
 2005 – Peter Sandelin
 2006 – Rainer Knapas
 2007 – Henrik Meinander
 2008 – Christer Kihlman
 2009 – Nils Erik Forsgård
 2010 – Annika Sandelin
 2011 – Gösta Ågren
 2012 – Pär Stenbäck
 2013 – Gunvor Kronman
 2014 – Michel Ekman
 2015 – Mikael Reuter
 2016 – Fred Karlsson
 2017 – Paavo Lipponen
 2018 – Kjell Westö
 2019 – Marika Tandefelt
 2021 – Merete Mazzarella
 2022 – Janina Orlov

Referenser

Externa länkar
 

Kulturpriser i Sverige
Kulturpriser i Finland
Svenska Akademien
Priser och utmärkelser instiftade 1966
Joseph Lombardo

Joseph "Joey" Lombardo, även känd som Joey "the Clown" Lombardo, född 1 januari 1929 i Chicago, död 19 oktober 2019 i Fremont County, Colorado, var en länge efterspanad medlem av maffian i Chicago (the "Chicago Outfit"), innan han i januari 2006 greps av polisen, och tillsammans med 13 andra från maffian anklagades för att ha planlagt minst 18 mord. Han dömdes senare till ett långt fängelsestraff, och avled i fängelse 2019.

Källor

Externa länkar
Aftonbladet
MSN

Amerikanska brottslingar
Födda 1929
Män
Avlidna 2019
Nations Senior Cup

Nations Senior Cup är en tennisturnering för nationslag av seniorspelare (äldre än 30 år) som tidigare spelat på ATP-touren och i Davis Cup. Turneringen spelades första gången 1999 och är sedan 2000 erkänd av the International Tennis Federation (Internationella tennisförbundet, ITF). Detta innebär att turneringen är ett av ITF:s officiella mästerskap. Nations Senior Cup spelas på sommaren enligt mönster från Davis Cup, varje möte med fyra singelmatcher och en dubbelmatch.

Kort historik 
De första spelåren, 1999-2001, avgjordes turneringen i Uruguay. År 1999 vann ett lag från Sverige cup-titeln. Laget bestod av Björn Borg, Mats Wilander och Joakim Nyström. I finalen möttes Sverige och USA, det senare med John McEnroe och Purcell. Sverige var i final också 2000, men förlorade mot det franska laget. År 2001 vann Spanien, med Carlos Costa, som nyss avslutat sin aktiva karriär, som främste spelare. Säsongen 2002 hölls inga tävlingar och följande år, 2003, vann Spanien åter. År 2004 ställde inte Sverige upp, Ryssland vann. Från 2003 hålls tävlingen i Marbella i Spanien.

Tennisturneringar
Återkommande sportevenemang med premiär 1999
Dennis (film)

Dennis (originaltitel: Dennis the Menace) är en amerikansk komedifilm från 1993 i regi av Nick Castle. Filmen är baserad på den tecknade serien Dennis.

Handling 
Dennis föräldrar ska resa bort och han ska bo hos Wilsons. Herr Wilson tål inte Dennis, men Dennis vill bara hjälpa alla, även tjuven som han träffar.

Rollista (urval) 
 Mason Gamble – Dennis Mitchell
 Walter Matthau – Mr. George Wilson
 Joan Plowright – Mrs. Wilson
 Robert Stanton – Henry Mitchell
 Lea Thompson – Alice Mitchell
 Christopher Lloyd – Switchblade Sam
 Natasha Lyonne – Polly

Om filmen 
Filmen är inspelad på ett flertal platser i Illinois, bland annat Chicago och Evanston. Den hade premiär i Australien och USA den 25 juni 1993. Den svenska premiären var den 13 augusti 1993, filmen är tillåten från 7 år.

Musik i filmen 
 "Don't Hang Up", skriven av Kal Mann och Dave Appell, framförd av The Orlons
 "A String of Pearls", skriven av Jerry Gray framförd av Glenn Miller och hans orkester
 "Whatcha Know Joe", skriven av James Young, framförd av Jo Stafford

Externa länkar 

Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer 1993
Filmmusik av Jerry Goldsmith
Amerikanska slapstick-komedifilmer
Jodo

Jodo, stavens väg, är en budokonst med rötter i 1600-talets Japan. Traditionen går tillbaka till Muso Gonnosuke som grundade Shindo Muso Ryu. I nutid tränas fortfarande former ur Shindo Muso Ryu, inte bara i Japan utan också internationellt. 

I modern tid togs jodo in i organisationen Zen Nihon Kendo Renmei (All-japanska kendoförbundet) och i slutet av 1960-talet, under ledning av Shimizu Takaji, den 25:e shihan av Shindo Muso Ryu, skapades Zen Nihon Kendo Renmei Seitei Kata, allmänt kallad seiteigata, som består av 12 former. 

Formerna som tränas, kata, är förutbestämda serier av attacker och pareringar som utförs parvis. Den ena partern har en jo, staven av ek som är 128cm lång, den andre har en bokuto, en svärdsatrapp av trä. Utövarna är klädda i keikogi och hakama, liknande de som används i kendo och iaido.
Kampsporter
WP:Projekt Japan

Seitei-Jodo är i Sverige organiserad i Svenska Budo- och Kampsportsförbundets kendosektion som i sin tur representerar Sverige i European Kendo Federation, EKF, och International Kendo Federation, IKF.

Huvudskolan Shinto Muso-ryu är också representerad i Sverige. Stockholm Jodo Kai i Kaminoda Tsunemori organisation och Östersunds Budo Kai i Pascal Kriegers Europeiska Jodo Federation.
Joachim Nicolas Eggert

Joachim (Georg) Nicolas Eggert, född 22 februari 1779 i Gingst på Rügen i Svenska Pommern, död 14 april 1813 på Tomestorp, Kisa socken i nuvarande Kinda kommun, Östergötlands län var en svensk kompositör och dirigent.

Biografi
Eggert utbildades i Tyskland och kom till Stockholm 1803. Där spelade han violin i Hovkapellet 1804–08, och 1808–1811 var han dess kapellmästare, med flera uppföranden av tyska klassikers symfonier. För kapellets verksamhet var Eggerts ledartid av stor betydelse. Han reformerade dess konsertprogram, arbetade för en allmännare kännedom om Beethovens symfonier och uppförde den första Mozartoperan i Sverige, Trollflöjten 1812. De sista åren av sitt liv upptecknade Eggert svenska folkvisor tillsammans med Erik Drake och Leonard Fredrik Rääf i Östergötland, där han även dog i tuberkulos och är begravd på kyrkogården vid Kisa kyrka. 

Han skrev två operor, fem symfonier och minst tretton stråkkvartetter, en stråksextett, en sextett för blåsare och stråk, vid sidan av scenmusik, kantater och sånger.

Verk

Operor
Mohrerna i Spanien. 
Svante Sture och Märta Leijonhufvud.

Orkester
Symfoni nummer 1 i C-dur
Symfoni nummer 2 i “Skjöldebrand” i g-moll, tillägnad Anders Fredrik Skjöldebrand
Symfoni nummer 3 i Ess-dur
Symfoni nummer 4 i “Krig och Fred” i c-moll
Symfoni nummer 5 i d-moll (ofullbordad)
Carl den XIII kröningsmusik den 29 juni 1809.
Serenad med variationer för tre fagotter och orkester. Wolfgang Amadeus Mozart komponerade serenaden och Eggert gjorde variationerna.
Partiturskisser.

Kammarmusik
Tre stråkkvartetter, opus 1. Tillägnad Emanuel M. Stenberg och Charlotte Stenberg (Westman).
Stråkkvartett i C-dur
Stråkkvartett i f-moll
Stråkkvartett i F-dur

Tre stråkkvartetter, opus 2. Tillägnad Erik Drake och Leonhard Fredrik Rääf.
Stråkkvartett i B-dur
Stråkkvartett i g-moll
Stråkkvartett i d-moll

Tre stråkkvartetter, opus 3.
Stråkkvartett i c-moll
Stråkkvartett i G-dur
Stråkkvartett i A-dur

Pianokvartett i g-moll, opus 3.

Fuga i c-moll för stråkkvartett.

God save the King med variationer för tre fagotter.

Largo för harpa, kornett i Eb och fagott.

Septett.

Stråkduett.'

Stråksextett i f-moll, för två violiner, två viola, cello och kontrabas. Tillägnad J. Gnospelius.

Sextett i f-moll för klarinett, valthorn, violin, viola, cello och kontrabas.

Kantater och kyrkomusik
Kantat som uppfördes vid firandet av freden mellan Sverige och Ryssland.
Kantat som uppfördes vid Hans kunglig höghet Prins Carls ankomst till Sverige år.
Begravningsmusik till Fredrik Adolf, hertig av Östergötland, den 10 september 1804.

Övrigt
G-dur, d-moll (inspirerad av Haydn op 76:3, kvintkvartetten), A-dur, D-dur
Scherzo & trio G-dur
Fuga D-dur
Fuga

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
 Joachim Nicolas Eggert på Levande musikarv
 35. "Löftet som lungsoten lurade: Joachim Nikolas Eggert" på Den svenska musikhistorien (2016)

Svenska klassiska kompositörer under 1700-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1800-talet
Svenska violinister
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Män
Födda 1779
Avlidna 1813
Svenska musiker under 1800-talet
Temmelburken

Temmelburken (Ture Sventon-priset) var ett kulturpris som årligen utdelades till verksamma inom barn- och ungdomskulturen. Priset instiftades av tidskriften Jury 1999. Priset delades ut varje år vid Bok- och biblioteksmässan i Göteborg. Priset lades ned 2009. 

Enligt föreningen som delade ut priset är skillnaden mellan temlor och semlor, att temlor kan ätas året om.

Pristagare 

 1999 Svenska Barnboksinstitutet
 2000 Jan-Olof Ekholm
 2001 Carl Johan De Geer, Magda Korotynska
 2002 Cornelia Funke
 2003 Helge Skoog
 2004 Elsie Petrén
 2005 Thomas Stålberg, Per Wikström
 2006 Björn Hellberg
 2007 Åke Holmberg postumt
 2008 Tomas Arvidsson

Referenser 

Kulturpriser i Sverige
Ture Sventon
Priser och utmärkelser instiftade 1999
Svenska barnlitteraturpriser