kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Poul Reumert

Poul Reumert, född den 26 mars 1883 i Köpenhamn i Danmark, död där den 19 april 1968, var en dansk skådespelare. Han var son till Elith Reumert och Athalia Flammé.

Biografi 
Reumert blev 1901 filosofie kandidat, var 1902–1908 skådespelare vid Folketeatret och 1908–1911 vid Det ny Teater, varvid han utförde än operettroller, än halvt komiska roller, och var sedan anställd vid Det Kongelige Teater, där han med framgång hade både komiska uppgifter, exempelvis en holbergsk Henrik, och allvarliga roller som Peer Gynt. Reumert var 1919–1922 engagerad vid Dagmar-theatret, men återgick 1922 till Det Kongelige Teater, till vars främsta krafter han räknades, särskilt i fråga om samtida roller. År 1923 uppträdde han på Od on i Paris som fransk skådespelare och vann stor seger. Efter honom är det danska teaterpriset Årets Reumert uppkallat.

Han gifte sig 1932 med skådespelaren Anna Borg (1903–1963). Poul Reumert tilldelades medaljen Litteris et Artibus 1964.

Filmografi i urval 
 1910 – Afgrunden
   
 (Afsporet)

 1945 – Fallet Birte
 1962 – Fåfängans marknad 
 1963 – Innanför murarna

Teater

Roller

Källor

Noter 

Danska scenskådespelare
Danska skådespelare under 1900-talet
Mottagare av Litteris et Artibus
Skådespelare från Köpenhamn
Födda 1883
Avlidna 1968
Män
Ugglan
William Holman Hunt

William Holman Hunt, född 2 april 1827 i Cheapside, London, död 7 september 1910 i Kensington, London, var en brittisk målare. Tillsammans med Dante Gabriel Rossetti och John Everett Millais grundade han det prerafaelitiska brödraskapet.

Biografi
Hunt ville redan från unga år bli konstnär och jagade detta mål beslutsamt trots sin fars invändningar. Han hade arbetat på kontor och haft tillfälle att gå konstkurser på kvällarna. Vid 16 års ålder slutade han på kontoret och började tjäna pengar att kopiera berömda bilder och måla porträtt av sina vänner. 1844 kom han slutligen efter tre ansökningar in på Royal Academy Schools. Här träffade han två andra konstnärer, Dante Gabriel Rossetti och John Everett Millais, tillsammans bildade de prerafaelitiska brödraskapet 1848. Detta brödraskap var en reaktion på akademins konst, de ville återgå till en mer genuin konstart med realism och den sanna naturen.

Hunt var den av de tre som tog detta på störst allvar och höll sig till stilen hela livet. 1849 ställde han ut Rienzi, föreställande den fattige och ofrälse Cola di Rienzo som i mitten av 1300-talet lyckades göra revolt och ta makten i Rom. Målningen visar Rienzi då han sörjer sin bror som mördats i en kamp mellan de båda adelssläkterna Orsini och Colonna. Sin realism trogen är målningen mycket detaljerad vad gäller naturlandskapet. Emellertid bemöttes inte hans första målningar med beröm utan med kritik från pressen som tyckte att kompositionen var för klumpig. Han fick visserligen beröm för sin oerhörda naturtrogenhet i Den lejde herden. Det var med hans religiösa motiv som hans berömmelse kom och i synnerhet då den allegoriska Världens ljus (1850–1853) inspirerade andra konstnärer och musiker, till exempel Arthur Sullivan och Dean Goffin, till skapande.

Hunt ägnade mycket noggrannhet och lång tid åt varje tavla, nästan alla är religiösa eller moraliska i sina budskap. Han reste till Palestina tre gånger för att på så vis själv studera landskapet och få mer korrekthet i sina religiösa målningar. Han var gift två gånger, hans första fru dog i barnsäng och därefter gifte han sig med den första fruns syster. Detta var vid tiden olagligt i England, och de tvingades göra det utomlands. Mot slutet av sitt liv fick han så dålig syn att han blev tvungen att sluta måla då han inte kunde uppnå den kvalitet han önskade. Förutom Rienzi målade han bland annat också Våra engelska kuster (1852, Tate Gallery), Den lejde herden (1851, Manchester Art Gallery) och Syndabocken (1854–1855, Lady Lever Art Gallery).

Referenser

Externa länkar 

 

Brittiska konstnärer
Födda 1827
Avlidna 1910
Män
Prerafaeliterna
 
Gravsatta i Sankt Paulskatedralen
Konstnärer från London
Richard R. Schrock

Richard Royce Schrock, född 4 januari 1945 i Berne, Adams County, Indiana, är en amerikansk kemist verksam vid Massachusetts Institute of Technology (MIT) i Massachusetts, USA.

Han tilldelades, tillsammans med Robert Grubbs och Yves Chauvin, Nobelpriset i kemi år 2005 med motiveringen "för utveckling av metates-metoden inom organisk syntes".

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 2005
 Nobelprize.org, Richard Schrock - självbiografi

Nobelpristagare i kemi
Amerikanska nobelpristagare
Amerikanska kemister under 1900-talet
Amerikanska kemister under 2000-talet
Forskare från Indiana
Personer från Adams County, Indiana
Födda 1945
Levande personer
Män
Alumner från Harvard University
Yves Chauvin

Yves Chauvin, född 10 oktober 1930 i Menen i Västflandern, död 28 januari 2015 i Tours i Indre-et-Loire, var en fransk kemist, verksam vid Institut Français du Pétrole i Rueil-Malmaison, Frankrike.

Tillsammans med Robert Grubbs och Richard Schrock mottog Chauvin Nobelpriset i kemi år 2005 med motiveringen "för utveckling av metates-metoden inom organisk syntes".

Referenser

Noter

Källor 
 "Le Nobel de chimie Yves Chauvin est mort". Le Monde.

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 2005
 Nobelprize.org, Yves Chauvin - självbiografi

Nobelpristagare i kemi
Franska nobelpristagare
Franska kemister
Personer i Frankrike under 1900-talet
Personer i Frankrike under 2000-talet
Personer från Menen
Födda 1930
Avlidna 2015
Män
Robert H. Grubbs

Robert Howard Grubbs, född 27 februari 1942 mellan Calvert City och Possum Trot i Kentucky, död 19 december 2021 i Duarte, Kalifornien, var en amerikansk kemist, verksam vid California Institute of Technology (Caltech) i Kalifornien, USA.

Tillsammans med Yves Chauvin och Richard Schrock mottog Grubbs Nobelpriset i kemi år 2005 med motiveringen "för utveckling av metates-metoden inom organisk syntes".

Utmärkelser

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 2005
 Nobelprize.org, Robert Grubbs - självbiografi

Nobelpristagare i kemi
Amerikanska nobelpristagare
Amerikanska kemister under 2000-talet
Personer från Marshall County, Kentucky
Födda 1942
Avlidna 2021
Män
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Columbia University
Forskare från Kentucky
Alumner från University of Florida
Hermann Müller

(även Müller-Breslau efter namnet på sin första valkrets och från 1928 Müller-Franken efter sin nya valkrets), född 18 maj 1876 i Mannheim, död 20 mars 1931 i Berlin, var en tysk journalist och politiker (SPD). Müller var utrikesminister 1919–1920 och rikskansler vid två olika tillfällen, 1920 och 1928–1930.

Biografi 
Müllers fader, som var sektproducent, dog 1892. 1902 gifte sig Müller med Frieda Tockus. 1905 fick paret dottern Annemarie. Några veckor efter dotterns födsel dog hustrun i komplikationer efter graviditeten. Hermann gifte om sig 1909 och året därpå föddes dottern Erika.

Müller studerade handelsteori, innan han 1899 blev redaktör för den socialdemokratiska tidningen Görlitzer Volkszeitung. 1906 invaldes han i partistyrelsen och var därefter en av de krafter, som ledde tysk socialdemokrati in på allt måttfullare och försiktigare vägar. Han tillhörde från 1916 riksdagen. Müller tillhörde revolutionsregeringen 1918 och som utrikesminister i Gustav Bauers regering var det Müller som undertecknade Versaillesfördraget för Tysklands räkning 1919. Efter kappkuppens nedslående blev Müller rikskansler 1920 men avgick efter nederlaget i riksdagsvalen samma år.

Müller var därefter socialdemokratiska riksdagsgruppens ledare fram till valsegern 1928 förde socialdemokraterna till regeringsställning.

Müllers regering 1928–1930 var den sista tyska majoritetsregeringen under Weimarrepubliken och bestod av en så kallad "stor koalition" mellan socialdemokraterna, de liberala Tyska Demokratiska Partiet och Tyska Folkpartiet samt de katolska Centrumpartiet och Bayerska Folkpartiet. De tre följande regeringarna, varav två ledda av Centrumpartiet, var svaga minoritetsregeringar som indirekt banade väg för Hitlers maktövertagande 1933.

Under sin tid vid regeringsmakten lyckades han i stora drag realisera Gustav Stresemanns utrikespolitiska program: skadeståndsrevison och utrymningen av de franska ockupationstrupperna i Rhenlandet. Han anslog här ibland nationalistiska tonfall, som hjälpte honom få stöd från högern. Sedan de borgerliga och socialdemokraterna inte lyckats enas som krispolitiken, återgick Müller till att verka som oppositionsledare från mars 1930. Hans opposition var måttfull och innebar stor tolerans för Heinrich Brünings regering. Hans politik gick främst ut på att försöka samla de demokratiska krafterna till motstånd mot antidemokrater till såväl höger som vänster. Det ledde dock till inre splittringar i partiet bland många som ansåg att han var för undfallen i sin politik gentemot de borgerliga partierna.

Müller var mycket populär i sitt eget parti och hans bortgång i mars 1931, exakt ett år efter att hans regering hade fallit, var ett hårt slag för de tyska socialdemokraterna. Müller begravdes på Friedrichsfelde-kyrkogården i östra Berlin.

Boken Die November-Revolution (1928), Hermann Müllers minnen och syn på revolutionen i Tyskland 1918, brändes av nationalsocialisterna under bokbålen i Tyskland 1933.

Noter

Externa länkar 

Partiledare för Tysklands socialdemokratiska parti
Tysklands utrikesministrar
Tysklands regeringschefer
Födda 1876
Avlidna 1931
Män
Politiker i Weimarrepubliken
Peter II av Jugoslavien

Peter II av Jugoslavien, född 6 september 1923 i Belgrad, död 3 november 1970 i Denver, Colorado, USA. Han tillhörde huset Karadjordjevic och var kung av Jugoslavien från 9 oktober 1934 till 29 november 1945. Han var son till Alexander I av Jugoslavien och Marie av Rumänien.

Peter var endast 11 år gammal när hans far blev mördad och under hans minderårighet styrdes Jugoslavien av prinsregenten Paul av Jugoslavien, som var kusin till Alexander I.

1941 störtades den tyskvänlige Paul och Peter II besteg tronen. Detta ledde till att axelmakterna invaderade Jugoslavien och Peter tvingades fly, först till Kairo och sedan till London. Från London ledde han den jugoslaviska exilregeringen.

Då Jugoslavien 1945 blev en socialistisk stat, avsattes han av Josip Broz Tito. Peter II abdikerade aldrig och under hela sitt återstående liv såg han sig som Jugoslaviens rättmätige kung.

Han var senare bosatt i USA. Han avled 1970 efter en misslyckad levertransplantation efter att ha lidit av skrumplever under flera år, han blev endast 47 år gammal.

Gift (20 mars 1944) med Alexandra av Jugoslavien (född 25 mars 1921, död 30 januari 1993; dotter till kung Alexander I av Grekland och Aspasia Manos)

Barn 
 Alexander (född 27 juli 1945; kronprins)

Referenser

Jugoslaviens regenter
Serbiens regenter
Huset Karađorđević
Födda 1923
Avlidna 1970
Män
Personer från Belgrad
Alumner från Universitetet i Cambridge
Wilhelm Marx

Wilhelm Marx, född 15 januari 1863 i Köln, död 5 augusti 1946 i Bonn, var en tysk jurist och katolsk politiker (Centrumpartiet). Han var Tysklands rikskansler 1923-1925 samt 1926-1928. 

Samtliga regeringar i vilka Marx tjänstgjorde som rikskansler var koalitionsregeringar tillsammans med det konservativa högerpartiet DNVP och Tyska Demokratiska Partiet. Marx var dessutom Centrumpartiets kandidat i det tyska presidentvalet 1925, ett val som dock vanns av högerkandidaten Paul von Hindenburg, tidigare överbefälhavare under första världskriget.

Källor

Externa länkar 

Tysklands regeringschefer
Födda 1863
Avlidna 1946
Män
Zentrumpolitiker
Preussens ministerpresidenter
Alumner från Bonns universitet
Politiker i Weimarrepubliken
Laserkylning

Laserkylning är en metod för att sänka temperaturen i en gas med hjälp av ljus.

För en gas är temperaturen ett mått på hastighetsspridningen för gasmolekylerna. Laserkylning är alltså en metod för att minska hastighetsspridningen.

Då en atom absorberar en foton förändras atomens rörelsemängd med fotonens rörelsemängd  i det inkommande ljusets riktning. När sedan atomen sänder ut en foton genom spontan emission, kommer atomens rörelsemängd ändras igen, men denna gång i slumpmässig riktning. När detta sker många gånger så blir den totala förändringen av rörelsemängd från de utsända fotonerna mycket liten, eftersom rekylerna i de slumpmässiga riktningarna tar ut varandra. Den totala förändringen av rörelsemängd från de absorberade fotonerna kan dock bli mycket stor eftersom de alla har samma riktning. Detta kan uttryckas som en kraft:

där  är antalet fotoner spridda per tidsenhet.

Dopplereffekten gör så att en atom som rör sig mot ljusets utbredningsriktning kommer att träffas av ljus som har en något högre frekvens än en atom som är i vila. Om atomerna belyses med smalbandigt ljus som har något lägre frekvens än atomernas resonansfrekvens kommer atomer som rör sig mot ljuset träffas av ljus som ligger närmare resonans än de atomer som befinner sig i vila. Atomer sprider mer ljus ju närmare resonansfrekvensen ljuset är. Detta leder till att atomer som rör sig mot ljuset kommer sprida fler fotoner än atomer i vila. Alltså kommer dessa atomer att bromsas in.

Genom att använda motstående laserstrålar kan man på detta sätt minska hastigheten av atomerna, och därigenom kyla ner dem.

Laserkylning har medfört en mängd tillämpningar. Bland dessa kan nämnas optiska kristallgitter, Bose-Einsteinkondensation och noggranna atomur.

1997 utdelades Nobelpriset i fysik till pionjärer inom laserkylning, bland annat Steven Chu, som senare blev USA:s energiminister.

Se även
Kinetiska gasteorin
Kylteknik
Laser

Atomfysik
Laser
Kylning
Penningbot

En penningbot, plural penningböter, är böter i form av en fast penningsumma som betalas av den som begått mindre brott/förseelser, till exempel brott mot Trafikförordningen. En penningbot utgörs av ett fast belopp, till skillnad från dagsböter, som är inkomstbeprövade.

Källor

Straffrätt
Hans Luther

Hans Luther, född 10 mars 1879 i Berlin, död 11 maj 1962 i Düsseldorf, var en tysk jurist och politiker, aktiv i Tysknationella folkpartiet. Han var Tysklands rikskansler 1925–1926.

Hans Luther började sin politiska karriär i hemstaden Magdeburg där han valdes till rådman 1907. 1918 blev han borgmästare i Essen och 1922 utsågs han till jordbruksminister i rikskansler Wilhelm Cunos ministär. Han fick fortsatt förtroende som jordbruksminister under rikskansler Gustav Stresemann som tillträdde 1923 och var därefter finansminister i Stresemanns andra och Wilhelm Marx' båda regeringar 1923–1925. Under denna tid infördes bland annat Rentenmark, varigenom inflationen hävdes. Luther blev i januari 1925 rikskansler och kvarstod efter ombildning av sin regering 20 januari 1926 som sådan till 17 maj samma år.

Han tjänstgjorde även som tillförordnad rikspresident under en kortare period (fram till presidentvalet) efter den socialdemokratiske presidenten Friedrich Eberts död 1925.

Luther invaldes som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien 1926.

Luther avgick som rikskansler efter enbart ett år på posten på grund av det oroliga politiska läget i Tyskland vid denna tid. Luthers regering bestod av en koalition mellan hans eget parti, det högerkonservativa DNVP, Centrumpartiet och liberala Deutsche Demokratische Partei.

Åt 1927 inträdde Hans Luther i Deutsche Volkspartei.

År 1930 utnämndes Luther till riksbankschef, men han avgick i samband med Adolf Hitlers makttillträde och utsågs 1933 av den nazistiska regimen till Tysklands ambassadör till USA. Luther drog sig undan från offentligheten 1937 men återvände som rådgivare till den västtyska regeringen efter andra världskrigets slut.

Se även 
 Lista över Tysklands kanslerer

Referenser

Externa länkar 

Tysklands regeringschefer
Tysklands finansministrar
Tysklands jordbruksministrar
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Tyska diplomater
Borgmästare i Tyskland
Tyska politiker under 1900-talet
Politiker från Berlin
Födda 1879
Avlidna 1962
Män
Svensk uppslagsbok
Ugglan
Franck Lagorce

Franck Lagorce, född 1 september 1968 i L'Hay-les-Roses, är en fransk racerförare.

Racingkarriär
Lagorce körde två formel 1-lopp, nämligen Japans Grand Prix 1994 och Australiens Grand Prix 1994. Han bröt det första och kom elva i det andra loppet.

F1-karriär

|}

Källor

Födda 1968
Franska racerförare
Franska Formel 1-förare
Ligier F1-förare
Män
Levande personer
Joseph Wirth

Karl Joseph Wirth, född 6 september 1879 i Freiburg im Breisgau, död där 3 januari 1956, var en tysk matematiker och politiker (Centrumpartiet). Han var Tysklands rikskansler 10 maj 1921 till 22 november 1922 och samtidigt Tysklands utrikesminister 10-23 maj 1921, oktober 1921-januari 1922 samt juni- november 1922 och därutöver Tysklands finansminister maj-oktober 1921.

Wirth, som var matematikprofessor och som räknades till Centrumpartiets vänsterflygel, innehade ämbetena som rikskansler och utrikesminister i en center-vänster-koalitionsregering som innefattade Centrumpartiet, socialdemokraterna och liberala Tyska Demokratiska Partiet, och som innehade regeringsmakten i en turbulent tid. Han försökte kraftfullt att motverka de reaktionära strömningarna, som bland annat ledde till mordet på politikern Matthias Erzberger 26 augusti 1921 och han tvingade Bayerns ministerpresident Gustav von Kahr att avgå 11 september 1921.

Wirth och hans utrikesminister under 1922 Walther Rathenau, som under 1921 var rekonstruktionsminister, arbetade aktivt för att visa Tysklands engagemang att leva upp till kraven fastslagna i Versaillefördraget. Den politiska kris som följde efter beslutet om att dela Oberschlesien ledde till att Wirth i oktober 1921 rekonstruerade sin ministär. Den egentlige starke mannen i Wirths ministär anses alltjämt ha varit hans karaktärsstarka utrikesminister Walter Rathenau och vid mordet på denne i juni 1922 entledigades Wirth av rikspresident Friedrich Ebert och blev istället ny utrikesminister efter Rathenau. Wirth efterträddes av Wilhelm Cuno i spetsen för en liberal-centerministär.

Mellan 1933 och 1949 var Wirth bosatt i Schweiz.

Källor 

Tyska matematiker
Tysklands regeringschefer
Tysklands utrikesministrar
Tysklands finansministrar
Politiker i Weimarrepubliken
Alumner från Freiburgs universitet
Födda 1879
Avlidna 1956
Män
Wilhelm Cuno

Carl Josef Wilhelm Cuno född 2 juli 1876 i Suhl, Thüringen, död 3 januari 1933 var en tysk jurist, industrialist, affärsman och politiker (partilös). Han var Tysklands rikskansler 1922-1923.

Cuno var från 1907 verksam i departementet för skatteärenden och åtnjöt snart stort anseende som expert i dessa frågor. Vid utbrottet av första världskriget blev han efter en tid chef för den central, som planlade spannmålsfördelningen, och kvarstod som sådan till juli 1916, då han inträdde som Adolf Tortilowicz von Batocki-Friebes medhjälpare i det departement, som handhade frågor rörande livsmedelsförsörjningen. 1917 övergick han i privat tjänst och blev Albert Ballins efterträdare som chef för HAPAG-bolaget. Under republikens första år var han upprepade gånger på förslag som rikskansler. Sedan Joseph Wirths regering avgått i november 1922 övertog han också posten som sådan. Hans regering överlevde mindre på partiernas förtroende än på rikspresident Friedrich Eberts stöd. Efter sitt avsked som rikskansler övergick han till sin position som chef för HAPAG-bolaget.

Wilhelm Cunos regering är mest känd för det misslyckade försöket att motsätta sig Frankrikes ockupation av Ruhrområdet i västra Tyskland. Ruhr-området, som hade förklarats demilitariserad zon administrerad av Nationernas Förbund vid första världskrigets slut, ockuperades av Frankrike 1923 eftersom Cunos regering inte kunde betala ut det krigsskadestånd som hade ålagts Tyskland i Versaillesfreden.

Den tyska hyperinflationen nådde sin kulmen under Wilhelm Cuno.

Även om Cuno själv var partilös var han rikskansler i en regering med en klar högerprägel. Cunos kabinett var en koalitionsregering mellan det konservativa högerpartiet DNVP, liberala Tyska Demokratiska Partiet och Centrumpartiet.

Noter

Externa länkar 

Födda 1876
Avlidna 1933
Män
Personer från Suhl
Tysklands regeringschefer
Politiker i Weimarrepubliken
Konstantin Fehrenbach

Konstantin Fehrenbach född 11 januari 1852, död 26 mars 1926, var en tysk jurist och katolsk politiker (Centrumpartiet). Han var Tysklands rikskansler 1920-1921.

Konstantin Fehrenbach var 1885-87 och 1901-13 medlem av Badens andra kammare, och dess talman 1907-09. Han blev 1903 medlem av den tyska riksdagen och vann stort förtroende. Från juni 1918 var han riksdagens president och från augusti 1917 även ordförande i dess huvudutskott, och valdes till Nationalförsamlingens president i Weimar 1919. I juni 1920, efter att Hermann Müllers socialdemokratiska regering hade fallit, utsågs Fehrenbach till rikskansler i spetsen för en center-högerregering, en koalition mellan Centrumpartiet, det konservativa högerpartiet DNVP samt det liberala Tyska demokratiska partiet. Hans förhållande till socialdemokraterna under republiken var mycket gott, och det möjliggjorde hans regering.

Under hans tid inträffade konferenserna i Spa (juli 1920) och i London (mars 1921). Fehrenbachs regering avgick i maj 1921 i protest mot det krigsskadestånd som Tyskland skulle tvingas betala till de allierade i enlighet med Versaillesfördraget.

Från mars 1924 fram till sin död var Fehrenbach ordförande i centrumpartiets riksdagsgrupp.

Se även 
Lista över Tysklands kanslerer

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Externa länkar 

Födda 1852
Avlidna 1926
Män
Tysklands regeringschefer
Zentrumpolitiker
Politiker i Weimarrepubliken
Alumner från Freiburgs universitet
Bredäng camping

Bredängs Camping Stockholm är en campingplats vid Stora Sällskapets Väg 60 i stadsdelen Bredäng i sydvästra delen av Stockholms stad.

Beskrivning
Campingen invigdes den 18 juni 1968, och rymmer idag cirka 380 husvagnar, husbilar och tält. Det finns 204 platser med elektrisk anslutning. Det finns även ett antal stugor (för självhushåll) samt 4 bäddsrum att hyra. Till campingen hör bland annat 4 servicehus, 3 kök, bastu, affär, restaurang och ett vandrarhem. CaRy Camping AB driver campingen sedan 1 januari 1988. Anläggningen gränsar till Sätraskogens naturreservat, ett naturområde som ingår bland Stockholms "gröna kilar". Ungefär 350 meter från campingen finns Mälarhöjdsbadet med sandstrand och badbrygga.

Bilder

Externa länkar

 Officiell webbplats

Campingplatser i Sverige
Bredäng