kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lista över politiska partier i Tyskland

Detta är en lista över politiska partier i Tyskland.

Partier i Förbundsdagen

Övriga partier 

 Nationaldemokratische Partei Deutschlands
 Die Republikaner
 Sydslesvigsk Vælgerforening (Südschleswigscher Wählerverband)

 
Politiska partier
Tyskland
Lista över nationaldagar

Det här är en lista över nationaldagar.

Referenser 

Nationaldagar efter land
Torgny Anderberg

Sten Viktor Torgny Anderberg, född 25 februari 1919 i Västra Vram i Skåne, död 6 november 2000 i Stockholm, var en svensk filmregissör och skådespelare.

Han var gift från 7 december 1945 till sin död med skådespelaren Marianne Anderberg. Torgny Anderberg är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Filmografi (regissör) i urval 
 1954 – Anaconda

 1956 – Lille Fridolf och jag

 1959 – Fly mej en greve

 1961 – Pärlemor
 1963 – Villervalle i Söderhavet (TV-serie)

 1968 – Villervalle i Söderhavet (film, egentligen en hopklippt version av TV-serien)
 1974 – Rännstensungar

 1990 – Tåg till himlen

Filmografi (manusförfattare) i urval

Filmografi (skådespelare) i urval 
Torgny Anderberg medverkade som Martin Becks chef Stig Åke Malm i Mannen på taket.
Han medverkade också som Becks tidigare chef Evald Hammar i två filmer om Martin Beck från 1993.

 1947 – Folket i Simlångsdalen
 1947 – Ådalens poesi

 1949 – Hin och smålänningen
 1950 – Rågens rike
 1951 – Fröken Julie 

 1977 – Den allvarsamma leken

 1980 – Dubbelstötarna

 1993 – Roseanna

Radioteater

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska filmregissörer
Födda 1919
Avlidna 2000
Män
Personer från Västra Vrams socken
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Garpenbergs församling

Garpenbergs församling var en församling i Västerås stift och Hedemora kommun. Församlingen uppgick 2010 i Hedemora-Garpenbergs församling.

Administrativ historik 
Garpenbergs församling bildades senast 1579 genom en utbrytning ur Hedemora församling. Församlingen har därefter till 1998 utgjort ett eget pastorat för att därefter bilda pastorat med Hedemora församling. Församlingen uppgick 2010 i Hedemora-Garpenbergs församling.

Kyrkor
Garpenbergs kyrka
Garpenbergs gruvkapell

Se även
Garpenbergs socken

Källor 

Historiska församlingar i Västerås stift
Indelningar i Hedemora kommun
Hedemora församling

Hedemora församling var en församling i Västerås stift och Hedemora kommun. Församlingen uppgick 2010 i Hedemora-Garpenbergs församling (nuvarande Hedemora, Husby och Garpenbergs församling).

Administrativ historik 
Hedemora församling har medeltida ursprung och blev gemensam lands och stadsförsamling när Hedemora stad bildades 1446. Senast 1579 utbröts Garpenbergs församling och omkring 1640 Norns bruksförsamling. Omkring 1700 delades församlingen och Hedemora landsförsamling utbröts medan denna fick namnet Hedemora stadsförsamling som namnändrade 1961 till det nuvarande när stads- och landsförsamlingen gick samman igen (motsvarande kommunerna gick samman inte förrän sex år senare, 1967). Under perioden från 1961 till 1966 var församlingen alltså delad av kommungräns och hade två församlingskoder, 200402 för delen i Hedemora landskommun och 208300 för delen i Hedemora stad.

Församlingen var till 1961 moderförsamling i pastorat med Hedemora landsförsamling som mellan 1640 och 1912 också omfattade Norns bruksförsamling. Efter sammanslagningen 1961 till 1998 utgjorde församlingen ett eget pastorat för att därefter bilda pastorat med Garpenbergs församling. Församlingen uppgick 2010 i Hedemora-Garpenbergs församling, som 2018 blev Hedemora, Husby och Garpenbergs församling.

Kyrkoherdar

Organister

Befolkningsutveckling

Kyrkor 
 Hedemora kyrka
Norns kapell

Se även 
 Hedemora socken
Hedemora stad

Källor 

Historiska församlingar i Västerås stift

Indelningar i Hedemora kommun
Olympiastadion

Olympiastadion är ett namn som brukar användas om huvudstadion under Olympiska sommarspelen. På denna hålls traditionellt invigning, avslutning samt tävlingar i friidrott och ibland andra grenar. Ofta men inte alltid har dessa Olympiastadion i sitt officiella namn.

Huvudstadion under sommar-OS

Arenor som inte blivit OS-arena
I vissa fall har det byggts arenor i samband med ansökning om att få arrangera ett olympiskt spel. I många fall har dessa arenor fått namnet Olympisastadion trots att staden inte blev tilldelad det olympiska arrangemanget.

 Atatürk Olimpiyat Stadyumu - Istanbul
 Estadio Olímpico de Sevilla - Sevilla
 Olympiako Stadio Athinas 'Spyros Louis' - Aten (1996) Blev huvudarena för spelen 2004
 Estádio Olímpico João Havelange - Rio de Janeiro Byggdes för Pan Amerikanska spelen 2007
 Guangdong Olympic Stadium - Guangzhou, Kina (2008) Föreslagen som huvudarena, men Pekings Nationalstadion (Fågelboet) valdes istället.

Inte associerade med Olympiska spel
Olympiastadion används också för de arenor som håller officiella mått som IAAF och IOC fastställt för friidrott. Det finns ett antal arenor som heter Olympiastadion utan att vara associerade med Olympiska spel:

 Stade Olympique de la Pontaise - Lausanne. IOC har sitt huvudkvarter i Lausanne
 Asjchabads olympiastadion - Asjchabad
 Estádio Olímpico Monumental - Porto Alegre
 Stadio Olimpico - Serravalle San Marino
 Phnom Penh National Olympic Stadium - Phnom Penh
 Kievs olympiastadion - Kiev Gruppspel under OS 1980 spelades på stadion
 Olympic Stadium - Wrocław
 Estádio Olímpico João Havelange - Rio de Janeiro
Signal Iduna Park

Signal Iduna Park, tidigare Westfalenstadion, är en fotbollsarena i Dortmund i Tyskland. Här spelar Borussia Dortmund sina hemmamatcher och har av Uefa utsetts till femstjärnig fotbollsarena. 

Signal Iduna Park kännetecknas av sin täta och högljudda atmosfär som skapas av de över 80 000 åskådare som besöker så gott som varje hemmamatch. Arenan byggdes inför världsmästerskapet i fotboll 1974 och är en av tolv arenor som användes under världsmästerskapet i fotboll 2006. Den mest kända delen av arenan är Südtribüne där den allra största gruppen hängivna fans samlas.

Signal Iduna Park har år 2015 en publikkapacitet på 81 359  åskådare, vilket gör den till den största fotbollsarenan i Tyskland. Vid internationella matcher är kapaciteten begränsad till 65 766 åskådare.

Namnet Signal Iduna Park kommer från Signal Iduna som köpte namnrättigheterna till arenan år 2005. Det nuvarande kontraktet sträcker sig till och med 2031. I folkmun kallas stadion fortfarande bara Westfalenstadion.

Evenemang 
VM i fotboll: 1974, 2006
Finalen av Uefacupen 2000/2001
Bundesliga
Tysklands herrlandslag i fotboll

Hemmalag 
Borussia Dortmund

Referenser

Externa länkar 
Westfalenstadion Dortmund
Signal Iduna Park

Sportanläggningar i Dortmund
Sportanläggningar invigda 1974
Sport i Dortmund
Finalarenor i Uefacupen
RSC Anderlecht

RSC Anderlecht är en belgisk fotbollsklubb, baserad i Anderlecht, Bryssel. Anderlecht är en av Belgiens storklubbar och har även haft framgångar i de olika Europacuperna.

Säsongen 2011/2012 spelade de svenska spelarna Behrang Safari och Guillermo Molins i klubben. Den 14 januari 2013 anslöt även Samuel Armenteros efter spel i Heracles.

Historia
RSC Anderlecht grundades 27 maj 1908 som Sporting Club Anderlecht i Bryssel-stadsdelen Anderlecht. 1933 gavs klubben hedertiteln kungligt sällskap, Société Royale. Efter att under flera år åkt mellan divisionerna kunde klubben etablera sig i förstadivisionen där laget spelat oavbrutet sedan 1935. 1947 blev Anderlecht för första gången belgiska mästare och har sedan dess återkommande vunnit ligan och etablerat sig som ett av Belgiens storklubbar. 

På 1970-talet följde internationella framgångar som toppades med segrar i Cupvinnarcupen 1976 och 1978. 1983 vann Anderlecht Uefa-cupen. 1984 nådde Anderlecht återigen final men förlorade då efter straffläggning mot Tottenham Hotspur.

2010 blev Anderlecht för trettionde gången belgiska mästare.

Spelare

Spelartruppen

Utlånade spelare

Kaptener 

 Franky Vercauteren (1981–1987)
 Georges Grün (1987–1990)
 Filip De Wilde (1990–1993)
 Marc Degryse (1993–1995)
 Georges Grün (1995–1996)
 Pär Zetterberg (1996–2000)

 Lorenzo Staelens (2000–2001)
 Glen De Boeck (2001–2003)
 Walter Baseggio (2004)
 Pär Zetterberg (2005–2006)
 Bart Goor (2006–2008)
 Olivier Deschacht (2009–2011)

 Lucas Biglia (2011–2013)
 Guillaume Gillet (2013–2014)
 Silvio Proto (2014–2016)
 Sofiane Hanni (2016–2018)
 Adrien Trebel (2018–2019)
 Vincent Kompany (2019–)
|}

Meriter 
Inhemska
 Jupiler League (33): 1946/1947, 1948/1949, 1949/1950, 1950/1951, 1953/1954, 1954/1955, 1955/1956, 1958/1959, 1961/1962, 1963/1964, 1964/1965, 1965/1966, 1966/1967, 1967/1968, 1971/1972, 1973/1974, 1980/1981, 1984/1985, 1985/1986, 1986/1987, 1990/1991, 1992/1993, 1993/1994, 1994/1995, 1999/2000, 2000/2001, 2003/2004, 2005/2006, 2006/2007, 2009/2010, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014 
 EXQI League (2): 1923/1924, 1934/1935
 Belgiska Cupen (9): 1964/1965, 1971/1972, 1972/1973, 1974/1975, 1975/1976, 1987/1988, 1988/1989, 1993/1994, 2007/2008
 Belgiska Ligacupen (1): 1999/2000 
 Belgiska Supercupen (12): 1985, 1987, 1993, 1995, 2000, 2001, 2006, 2007, 2010, 2012, 2013, 2014
 Bruges Matins (2): 1985, 1988

Internationella
 Cupvinnarcupen (2): 1976, 1978
 Uefacupen (1): 1983
 Europeiska supercupen (2): 1976, 1978

Referenser

Noter

Externa länkar
E19

E19 eller Europaväg 19 är en europaväg som börjar i Amsterdam och slutar i Paris. Den är 520 kilometer lång och passerar Nederländerna, Belgien, och Frankrike.

Sträckning
Amsterdam - Den Haag - Rotterdam - Breda - (gräns Nederländerna-Belgien) - Antwerpen - Bryssel - Mons - (gräns Belgien-Frankrike) - Valenciennes - Paris

Standard
Vägen är motorväg hela sträckan. Den går längs följande nationella motorvägar:
 A4 (motorväg, Nederländerna)
 A16 (motorväg, Nederländerna)
 A1 (motorväg, Belgien)
 A7 (motorväg, Belgien)
 A2 (motorväg, Frankrike)
 A1 (motorväg, Frankrike)

Anslutningar till andra europavägar

Källor

Europavägar
Olympique de Marseille

Olympique de Marseille, "l'OM", är en fotbollsklubb i Marseille i Frankrike, bildad 1899.

Olympique de Marseille är en av Frankrikes mest populära fotbollsklubbar.

Historia 
Olympique de Marseille grundades 1892 av René Dufaure de Montmirail, och namnet antogs 1899. I början var den största sporten rugby. 1902 började fotboll spelas i klubben. Under 1920-talet blev Olympique de Marseille ett av de bättre fotbollslagen i Frankrike och vann franska cupen 1924, 1926 och 1927. 1929 följde den första franska mästerskapstiteln. 

Marseille-anfallaren Gunnar Andersson blev skytteligavinnare 1952 med 31 gjorde mål. 1959 åkte Marseille ur förstaligan. Förutom en ettårig sejour förblev Marseille i andraligan fram till 1965.

1969 blev Marseille franska cupmästare, 1971 blev klubben franska ligamästare och 1972 vann klubben en så kallad dubbel med seger både i cupen och ligan. Bland lagets största stjärnor fanns svensken Roger Magnusson och jugoslaven Josip Skoblar. Skoblar gjorde säsongen 1970/1971 44 mål, vilket fortfarande är rekord i högsta divisionen (nuvarande Ligue 1) i Frankrike.

Olympique Marseille tog klubbens första internationella titel 1993 genom att vinna Uefa Champions League, efter finalseger mot Milan, vilket gjort Marseille till ensamt franskt klubblag som vunnit denna liga. Segern skulle dock följas av en stor mutskandal med Marseilles klubbdirektör Bernard Tapie i centrum. Kända spelare under perioden 1989–1993 var Jean-Pierre Papin, Chris Waddle, Abedi Pelé, Enzo Francescoli och Dragan Stojković.

Marseille kom tillbaka efter skandalen och slutade tvåa i franska ligan 1999 efter Girondins Bordeaux. 2004 nådde laget finalen i Uefa-cupen men förlorade mot Valencia i Göteborg. 2007 blev laget återigen tvåa i franska ligan och kunde via tredjeplatsen 2008 återigen delta i Champions League. 2010 blev Marseille franska mästare och vann även franska ligacupen och Trophée des Champions.

Spelare

Truppen

Utlånade spelare

Årets spelare

Svenskar i laget 
 Gunnar Andersson  (1950-1958)
 Gunnar Johansson (1950-1958)
 Dan Ekner (1950-1951)
 Stellan Nilsson (1954)
 Roger Magnusson  (1968-1974)
 Anders Linderoth  (1977-1980)
 Klas Ingesson  (2000-2001)

Referenser

Externa länkar
Greenock

Greenock är den administrativa huvudorten för kommunen Inverclyde i västra Skottland. År 2012 hade centralorten 43 690 invånare, med totalt 69 450 invånare i hela tätorten, inklusive Gourock och Port Glasgow.

Greenock grundades omkring år 1592 och var en fiskeby. Uppfinnaren James Watt föddes här år 1736. 

I Greenock finns IBM, som funnits där sedan 1951. Många flyttar till orten med anledning av jobbmöjligheter på IBM och folk från 15 olika europeiska länder jobbar där.

Filmen Sweet Sixteen utspelar sig i Greenock. Filmen handlar om drogerna och våldet på orten.

Källor

Orter i Inverclyde
E5

E5 eller Europaväg 5 är en europaväg som börjar i Greenock i Skottland och slutar i Algeciras i Spanien. Längden är 2 960 kilometer, varav 730 kilometer i Storbritannien, 1 000 kilometer i Frankrike, och 1 230 kilometer i Spanien.

Sträckning 
Greenock - Glasgow - Gretna - Carlisle - Penrith - Preston - Warrington - Birmingham - Newbury - Southampton - (färja, gräns Storbritannien-Frankrike) - Le Havre - Paris - Orléans - Tours - Poitiers - Bordeaux - (gräns Frankrike-Spanien) - San Sebastián - Burgos - Madrid - Córdoba - Sevilla - Cádiz - Algeciras

I Storbritannien skyltas inte några europavägar.

Vid Tarífa nära Algeciras ligger Europas sydligaste fastlandspunkt och E5 är där den sydligaste europavägen på Europas fastland. På Kreta finns sydligare europavägar E65 och E75.

Standard 
E5 är motorväg större delen av sträckan i Storbritannien. De skyltas M8, M74, A74(M), M6 och M40. E5 skyltas däremot inte.
Sträckan Oxford-Southampton är landsväg.

Mellan Southampton och  Le Havre är det havsavbrott (Engelska kanalen). Man kan ta sig över med färja.

I Frankrike är E5 motorväg hela vägen och de har nummer A13, A10 och A63. 

I Spanien är E5 motorväg eller fyrfältsväg hela vägen (utom de sista 100 km) och de har nummer A-8, AP-68, AP-1, A-1, A-4 och AP-4. De sista 100 km söder om Cadiz är landsväg nr N340.

Anslutningar till andra europavägar

Tidigare sträckning 
I det gamla europavägssystemet (som i många länder användes till 1985) gick E5 liksom andra ensiffriga europavägar genom hela Europa, enligt följande:
London-Calais-Bryssel-Köln-Nürnberg-Wien-Budapest-Belgrad-Nis-Thessaloniki-Istanbul(parallell sidovariant Nis-Sofia-Istanbul)-Ankara-Iskenderun.

Europavägar
E13

E13 eller Europaväg 13 är en 230 kilometer lång Europaväg som börjar i Doncaster och slutar i London. Hela sträckan är inom England, Storbritannien. I Storbritannien skyltas inte några Europavägar, och de erkänns inte heller av landets regelverk.

Sträckning
Doncaster - Sheffield - Nottingham - Leicester - Northampton - London

Standard
Vägen är motorväg hela sträckan, och följer motorvägen M1.

Anslutningar till andra Europavägar
 E15
 E24
 E30

Källor

Europavägar
Morten Olsen

Morten Olsen, född 14 augusti 1949 i Vordingborg i Danmark, är en dansk fotbollstränare och tidigare fotbollsspelare. Han var förbundskapten för Danmarks fotbollslandslag från 2000 till 2015 och är en av få i världen som har gjort mer än 100 matcher som båda spelare och förbundskapten för sitt land.

Karriär 
Morten Olsen var försvarsgeneral och lagkapten i 1980-talets danska landslag som bröt ny mark för dansk fotboll genom att kvala in till tre slutspel i rad: EM 1984, VM 1986 och EM 1988. Han slutade i landslaget efter 19 år i samband med danska fotbollsförbundet DBUs 100-årsjubileumsturnering sommaren 1989.

Efter den aktiva karriären har Olsen varit tränare för Brøndby IF, 1. FC Köln och AFC Ajax innan han blev dansk förbundskapten. Under hans tid som förbundskapten kvalade Danmark in till fyra slutspel: VM 2002 (åttondelsfinal) EM 2004 (kvartsfinal), VM 2010 samt EM 2012.

Olsen annonserade sin avgång omedelbart efter playoff-förlusten mot Sverige i november 2015, som innebar att Danmark missade att kvala in till EM 2016.

Meriter

Som spelare

I klubblag
  RSC Anderlecht
Erste Klasse A (Belgiska ligan) (3): 1980/81, 1984/85, 1985/86
 Uefacupen 1982/83

I landslag

 Spel i EM 1984 (semifinal), VM 1986 (åttondelsfinal), EM 1988 (gruppspel)
 102 landskamper, 4 mål

Individuellt
Årets fotbollsspelare i Danmark (2): 1983, 1986
 Årets lag i Uefacupen 1984
 Invald i Dansk fotbolls Hall of Fame

Som tränare/förbundskapten

I klubblag 
  Brøndby IF
 Danska Division 1/Danska superligan (2): 1990, 1991

  AFC Ajax
 Eredivisie 1997/98
 KNVB Cup 1997/98

I landslag 
  (förbundskapten 2000-2015)
 Kvalificerade för VM 2002 (åttondelfinal), EM 2004 (kvartsfinal), VM 2010 (gruppspel), EM 2012 (gruppspel)

Referenser

Externa länkar 
  Morten Olsen på Dansk Boldspil-Unions webbplats

Födda 1949
Män
Personer från Vordingborg
Levande personer
Spelare i Boldklubben 1901
Spelare i Cercle Brugge KSV
Spelare i RSC Anderlecht
Spelare i 1. FC Köln
Spelare i Erste Klasse A
Spelare i Fußball-Bundesliga
Danska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1984
Spelare i VM i fotboll 1986
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1988
Danska fotbollstränare
Tränare i Brøndby IF
Tränare i 1. FC Köln
Tränare i AFC Ajax
Förbundskaptener i VM i fotboll 2010
Danska idrottare under 1900-talet
Förbundskaptener i VM i fotboll 2002
Förbundskaptener för Danmarks herrlandslag i fotboll
Münchens Olympiastadion

Münchens Olympiastadion () är en idrottsarena i München (Münchens olympiapark) i Tyskland. Den byggdes inför OS 1972 och kan användas för fotboll, friidrott och konserter.

Historia 
Münchens Olympiastadion byggdes inför Olympiska sommarspelen 1972 som en del av den stora Olympiaparken i centrala München. Hela området och Olympiastadion kännetecknas av en futuristisk och originell arkitektur med avancerade tälttakskonstruktioner av Makrolon (polykarbonat). Arkitekterna bakom detta var Günter Behnisch och Frei Otto. Otto hade erfarenheter av tältkonstruktioner sedan många år tillbaka och hade använt tekniken bland annat vid skapandet av Tysklands paviljong vid en världsutställning.

Olympiastadion invigdes 1972 när Västtyskland mötte Sovjetunionen i fotboll. 26 augusti 1972 ägde OS-invigningen rum på Olympiastadion. Olympiastadion har stått värd för en rad arrangemang genom åren, med topparna i finalerna i VM i fotboll 1974 och EM i fotboll 1988. 7 juni 1974 blev hemmanationen Västtyskland världsmästare i fotboll via finalseger mot Nederländerna. Nederländerna i sin tur vann knappt 14 år senare sitt första EM-guld i fotboll efter finalseger mot Sovjetunionen. 1979 spelade Malmö FF Europacupfinalen mot Nottingham Forest på Olympiastadion.

Området Olympiagelände har kommit att bli ett omtyckt fritidsområde för Münchenborna. Olympiastadion bildar ett komplex av olika fritidsanläggningar med bland annat simhall och inomhushall samt Olympiatornet.

Till vardags användes arenan av fotbollsklubbarna FC Bayern München och 1860 München 1972-2005. Klubbarna valde att bygga en ny arena, Allianz Arena, och lämnade under 2005 Münchens Olympiastadion. Det handlade för klubbarnas del om att få en ny modern arena som uppfyllde krav på bland annat komfort (heltäckande tak) och försäljning (kiosker) vilket inte den byggnadsminnesmärkta Olympiastadion kund|e klara. Under en period fördes dock samtal mellan klubbarna och Münchens stad om att vidareutveckla Olympiastadion och bland annat bygga tak över den taklösa delen av arenan. 

I augusti 2002 arrangerades Europamästerskapen i friidrott på Olympiastadion.

Källor

Externa länkar 
Olympiastadion München

Olympiastadion
Olympiska sommarspelen 1972
Sportanläggningar i München
Fotbollsanläggningar i Tyskland
Sportanläggningar invigda 1972
Olympiastadion, Mynchen
Olympiastadion, Mynchen
Olympiastadion, Mynchen
Olympiastadion, Mynchen
Friidrottsanläggningar i Tyskland
Preben Elkjær Larsen

Preben Elkjær Larsen (uttalas Älkär med hårt k, j‑et är stumt),  född  11 september 1957, är en dansk före detta fotbollsspelare (anfallare), främst känd som det danska landslagets stora anfallsstjärna i mitten på 1980-talet där han slog igenom på allvar i samband med EM 1984. Dansken vann sensationellt den italienska ligatiteln med Verona 1985 då han också utsågs till Europas näst bästa spelare.

Elkjær Larsen var storrökare, någonting som hans tränare ofta klagade på. Rökningen märktes dock inte på fotbollsplanen där han bland annat gjorde 38 landslagsmål på 69 matcher.

Meriter

I klubblag
 1. FC Köln
 Bundesliga: 1977/78
 DFB-Pokal (Västtyska cupen) (2): 1976/77, 1977/78

 Hellas Verona FC
 Serie A: 1984/85

I landslag

 Spel i EM 1984 (semifinal), VM 1986 (åttondelsfinal), EM 1988 (gruppspel)
 69 landskamper, 38 mål

Individuellt
 Årets spelare i Danmark: 1984
 3:a i Ballon d'Or: 1984
 2:a i Ballon d'Or: 1985
 FIFA World Cup Bronze Ball: 1986
 FIFA World Cup All Star Team: 1986
 Invald i Dansk fotbolls Hall of Fame
 Med på World Soccer Magazines lista "The Greatest Players of the 20th century" (De största spelarena på 1900-talet)

Externa länkar

Födda 1957
Män
Levande personer
Spelare i Vanløse IF
Spelare i 1. FC Köln
Spelare i KSC Lokeren Oost-Vlaanderen
Spelare i Hellas Verona FC
Spelare i Vejle BK
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Jupiler League
Spelare i Serie A
Danska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1984
Spelare i VM i fotboll 1986
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1988
Danska fotbollstränare
Tränare i Silkeborg IF
Idrottare från Köpenhamn
Danska idrottare under 1900-talet
Offside (tidskrift)

Offside är ett svenskt fotbollsmagasin som utkommer sex gånger per år och ges ut av Offside Press i Göteborg.

Offside skapades av Mattias Göransson och Tobias Regnell som pocketmagasin år 2000. De första åren behandlade magasinet även andra idrotter än fotboll. Under 2002 blev Hermann Dill involverad i Offside och var drivande i att kommersialisera magasinet och omvandla det till ett fyrfärgsmagasin 2003. 2002 vann det Stora journalistpriset. Det har blivit känt genom sina djuplodande artiklar som speglar olika delar av dagens fotboll i och utanför Sverige. Från och med hösten 2012 är Johan Orrenius och Anders Bengtsson chefredaktörer. 

År 2008 började systertidskriften Filter ges ut.

Kända reportage
År 2011 kom fotbollsspelaren Anton Hysén ut som homosexuell i Offside i en intervju av Anders Bengtsson. Bengtsson gjorde också en dokumentär om Hysén som SVT visade hösten 2012. 

Offside har publicerat andra uppmärksammade reportage, bland annat om Zlatan Ibrahimović, Sven-Göran Eriksson, Frank Worthington och Glenn Hysén. För reportaget om Glenn Hysén blev Anders Bengtsson nominerad till Stora journalistpriset.

Medarbetare
Flera allsvenska spelare skrivit krönikör i Offside, bland andra Per "Texas" Johansson. FC Rosengårds mittfältare Lisa Ek var tidningens spelarkrönikör 2014. Många kända författare och journalister, såväl svenska som utländska, har skrivit i magasinet, exempelvis Mats Olsson, Mats Weman, Sid Lowe, Simon Kuper, Åke Edwardson och Thomas Bodström.

Externa länkar
Offsides webbplats

Fotbollstidningar
Svenska idrottstidningar
Tidskrifter startade 2000
World Soccer

World Soccer, brittiskt fotbollsmagasin.

World Soccer är en av de stora fotbollsmagasinen och täcker världsfotbollen. Tidningen har information kring det mesta inom fotboll och bland annat en stor statistikdel i varje nummer.

Tidningen är också känd för att de avslöjade Sven-Göran Erikssons skandaler med en kvinnlig sekreterare på FA.

World Soccer är medlem i European Sports Magazines.

Fotbollstidningar
Brittiska tidskrifter
Engelskspråkiga tidskrifter
Tidskrifter startade 1960