kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gatubarn

Gatubarn är föräldralösa och hemlösa barn i städer, som på grund av fattigdom tvingas bo på gatorna.

Utbredning 
Gatubarn är vanliga i många utvecklingsländer. I början av 2020-talet var Latinamerika den världsdel som har flest gatubarn, där omkring 40 miljoner barn lever på gatorna. På andra plats kommer Asien med 25–30 miljoner gatubarn, och på tredje plats Afrika med 10 miljoner.

Städer med många gatubarn är bland annat Asunción, Bangkok, Bogotá, Bombay, Bukarest, Calcutta, Dhaka, Guatemala City, Jakarta, Kairo, Katmandu, La Paz, Lahore, Lima, Manila, Mexico City, Nairobi, New Delhi, Rio de Janeiro, São Paulo och Tegucigalpa. 

Brasilien, och särskilt staden Rio de Janeiro, har blivit den plats som främst kommit att symbolisera fenomenet.

Anledning 
De flesta gatubarn lever på gatan för att deras föräldrar har avlidit, för att de blir misshandlade hemma eller för att deras familjer är mycket fattiga. Krig och naturkatastrofer är de kanske viktigaste skälen till hemlöshet även för barn. Romersk-katolska kyrkans förbud mot abort och preventivmedel är en annan betydelsefull orsak till att många familjer inte klarar av att försörja sina barn. Barn till hiv-smittade tvingas också ofta till ett liv som gatubarn.

Risker 
Det finns många risker med att bo på gatan, bland annat leder bristfällig hygien till fler sjukdomar, liksom ett ofta utbrett drogmissbruk.

I vissa länder utsätts barn för legalt våld för att förbättra ländernas bild utåt. I Brasilien dödades 5 611 barn i åldrarna 5-17 år under åren 1988-1991.

Gatubarn i Sverige 
I Sverige finns det barn som lever i tillfälliga boenden som jourhem eller inte känner sig trygga i sina vanliga hem. En del av dessa barn söker sig till gatan. I Stockholms city finns det (2006) över trehundra barn som bor i tillfälliga jourbostäder. Vissa barn har sitt "andra hem" på gatan och sover ofta där. Under mitten av 2010-talet kom larm om att antalet gatubarn ökade i Stockholm, främst ensamkommande marockanska gatubarn. Många av dessa "sov utomhus, var ofta drogpåverkade och utförde grova brott". Enligt uppskattningar som gjordes 2017 i stockholm beräknades omkring 200 barn leva på gatorna i Stockholm, vissa så unga som nio år. I de fall som rörde yngre barn misstänkte polisen att det rörde sig om människohandel. Antalet gatubarn I Stockholm minskade dock återigen mot slutet av 2010-talet.

Referenser

Externa länkar 

Barndom
Hemlöshet
Patricia Neal

Patricia Neal, född 20 januari 1926 i Packard i Whitley County, Kentucky, död 8 augusti 2010 i Edgartown, Massachusetts, var en amerikansk skådespelare.

Biografi 
Hon studerade drama vid Northwestern University och arbetade sedan under en kort tid som modell. Neal gjorde Broadwaydebut i The Voice of the Turtle 1946 och filmdebut 1949 i John Loves Mary. Hon uppmärksammades samma år för sin roll i Pionjären, där hon spelade mot Gary Cooper. Hon och Cooper inledde en relation; när förhållandet tog slut drabbades Neal av ett nervöst sammanbrott.

År 1953 gifte hon sig med den brittiske författaren Roald Dahl och drog sig tillbaka från filmen under några år. 1957 började hon filma igen och 1963 erhöll hon en Oscar för sin roll i filmen Vildast av dem alla. Två år senare drabbades hon av en rad hjärnblödningar, som skadade nervsystemet; delvis förlamad blev hon rullstolsburen och hon hade även stora talsvårigheter. Hon kunde dock rehabiliteras och 1968 spelade hon in filmen The Subject Was Roses, och nominerades för en Oscar. Samma år belönades hon av president Lyndon Johnson med utmärkelsen "Heart of the Year". 

I äktenskapet med Dahl fick hon fem barn; en son blev påkörd av en bil som barn och fick genomgå åtta hjärnoperationer och en dotter dog sju år gammal i mässlingen. Äktenskapet med Dahl slutade i skilsmässa 1983. Hon avled 84 år gammal i lungcancer 2010.

Filmografi i urval 

1949 – John Loves Mary
1949 – Pionjären
1950 – Illdåd ombord
1952 – Uppdrag i Trieste
1957 – Ett ansikte i mängden
1961 – Frukost på Tiffany's
1963 – Vildast av dem alla
1968 – The Subject Was Roses
1973 – Baxter!
1981 – Gengångare
2000 – For the Love of May

Källor 
Dödsannons – NY Times (engelska)

Externa länkar 

 
 Internet Broadway Database
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Personer från Whitley County, Kentucky
Födda 1926
Avlidna 2010
Kvinnor
Alumner från Northwestern University
Muntra musikanter

Muntra musikanter kan syfta på:

 Muntra musikanter (1928) – amerikansk film från 1928, med originaltitel You're Darn Tootin'''
 Muntra musikanter (1930) – amerikansk film från 1930 av bröderna Marx, med originaltitel Animal Crackers Muntra musikanter (1932) – svensk film från 1932
 Muntra musikanter (1935) – amerikansk animerad kortfilm med Musse Pigg från 1935, med originaltitel The Band Concert''
 Sällskapet Muntra Musikanter (MM) – finlandssvensk manskör grundad 1878.
 "Muntra musikanter" – svenska titeln på manskörssången "Die lustigen Musikanten" av den tyske tonsättaren August Ferdinand Riccius.
Do the Right Thing

Do the Right Thing är en amerikansk film från 1989 i regi av Spike Lee. Filmen nominerades till flera Oscars (inklusive till Danny Aiello för bästa manliga biroll) och Golden Globes, men vann ej något pris. Filmen hade svensk premiär den 6 oktober 1989.

Filmen inleds till tonerna av Public Enemys låt "Fight the Power". Filmen har vunnit ett flertal priser, och 1999 ansågs den "kulturellt betydelsefull" av USA:s kongressbibliotek och valdes ut för bevarande i National Film Registry.

Handling
Filmen skildrar pizzabudet Mookies dag i kvarteret Bedford-Stuyvesant i Brooklyn. Det är en mycket varm dag och en dispyt på Sals Famous Pizzeria leder till en situation som urartar.

Medverkande (i urval)
Danny Aiello - Sal, pizzeriainnehavare
Richard Edson - Vito, pizzeriabiträde, Sals son
John Turturro - Pino, pizzeriabiträde, Sals son
Spike Lee - Mookie, pizzabud
Ossie Davis - Da Mayor
Ruby Dee - Mother Sister
Samuel L. Jackson - Mister Senor Love Daddy, radiopratare
Giancarlo Esposito - Buggin Out
Bill Nunn - Radio Raheem
Roger Guenveur Smith - Smiley, utvecklingsstörd försäljare

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 
 
 

Filmer 1989
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska komedifilmer
Brooklyn på film
Filmer bevarade i National Film Registry
Engelskspråkiga filmer
Bruden kom genom taket

Bruden kom genom taket är en svensk kriminalkomedifilm från 1947 i regi av Bengt Palm. I huvudrollerna ses Annalisa Ericsson, Karl-Arne Holmsten, Stig Järrel och Gunnar Björnstrand.

Handling 
En tjuv gäckar polisen med en rad framgångsrika inbrott. En kväll tror man sig vara tjuven på spåren, då en vitklädd person rör sig på taket till ett hus inne i stan. I huset bor Tinny Lejoncrona och hennes brorsöner Sigvard och Ragnar.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 24 mars 1947 på biograf Olympia i Borås. Stockholmspremiär ägde rum på biograf Astoria ett par veckor senare, den 12 april. Inspelningen skedde i april och maj 1946 vid Centrumateljéerna i Stockholm med exteriörer från Centralstationen och Slussen i Stockholm av Karl-Erik Alberts.

Skådespelaren Nils Ekstam gör här sin sista filmroll; han avled några månader före premiären. Filmen har visats vid ett flertal tillfällen i SVT, bland annat 1994, 2003, 2005, 2008, 2016, 2019, 2021 och i maj 2022.

Rollista i urval 
Annalisa Ericson – Marianne Linnér 
Stig Järrel – Sigvard Lejoncrona, konstnär 
Karl-Arne Holmsten – Ragnar Lejoncrona, Sigvards bror, departementstjänsteman 
Gunnar Björnstrand – Sune Eriksson, Sigvards privatsekreterare, alias Andersson-Liljegren, storförbrytare 
Elsa Carlsson – Augustine Lejoncrona, kallad Tinny, Sigvards och Ragnars faster 
Douglas Håge – Karlsson, polisdetektiv 
Hjördis Petterson – Hilda Linnér, Mariannes mor 
Nils Ekstam – Putte Linnér, kriminalkommissarie, Mariannes far 
Carl Hagman – polis på polisstationen 
Margit Andelius – Karin Andersson, bröderna Lejoncronas trotjänarinna 
Wiktor "Kulörten" Andersson – korvgubbe 
Birger Åsander – poliskonstapel 
Saga Sjöberg – Anna-Greta Linnér, Mariannes syster 
Helge Mauritz – kriminalpolis 
Gustaf Hedberg – kriminalpolis

Externa länkar 
 
 

Filmer 1947
Svenska komedifilmer
Kriminalkomedier
Stockholm på film
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Olmeker

Olmekerna var ett mesoamerikanskt kulturfolk som dominerade området vid Mexikanska golfen vid tiden för Mayas inträde på scenen runt 2000 f.Kr. Olmekkulturen har kallats ”Mesoamerikas modercivilisation”.

Olmeker kallas folket som skapade olmekkulturen i det antika förkolumbianska Mesoamerika som växte fram i de tropiska områdena i södra centrala Mexiko under dess förklassiska period. I vad som nu är de mexikanska delstaterna Veracruz och Tabasco på Tehuantepecnäset, låg "olmekernas kärnområde". Olmekkulturen blomstrade i området mellan ungefär 1500 och 400 f.Kr. och tros vara föregångare till alla mesoamerikanska civilisationer som utvecklades senare.  De exakta etniska sambanden kring ursprungen är dock okända, även om det finns många antaganden som prövats för att lösa problemet. Etnonymen Olmek myntades av arkeologer på nittonhundratalet och bör inte förväxlas med den betydligt senare Olmek-xicalanker, vilka bebodde olika delar av centrala Mexiko, Cacaxtla bland flera.

Skriftspråk 
Efter upptäckten av olmekskrift 2006 på det så kallade Cascajalblocket förändrades i ett slag bilden av olmekernas skrivkunnighet. Olmekerna verkar ha varit den första civilisationen på det Västra halvklotet som utvecklade ett skriftsystem.

Se även 
 Olmekisk mytologi
 Olmekstatyett

Noter

Referenslitteratur 
Campbell, L., and T. Kaufman (1976), "A Linguistic Look at the Olmecs", American Antiquity, sid. 41.
Clark, John E. (2000) "Gulf Lowlands: South Region", in Archaeology of Ancient Mexico and Central America: an Encyclopedia, ed. Evans, Susan; Routledge.
Coe, M.D. (1967) "San Lorenzo and the Olmec Civilization", i Dumbarton Oaks Conference on the Olmec, Dumbarton Oaks, Washington, D.C.
 Coe, M.D. (2002) Mexico: From the Olmecs to the Aztecs London: Thames and Hudson; sid. 64, 75-76.
Covarrubias, Miguel (1946) "Olmec Art or the Art of La Venta", övers. Robert Pirazzini, nytryck i Pre-Columbian Art History: Selected Readings", ed. A. Cordy-Collins, Jean Stern, 1977, sid. 1-34.
Cyphers, Ann (1999) "From Stone to Symbols: Olmec Art in Social Context at San Lorenzo Tenochtitlán", i Social Patterns in Pre-Classic Mesoamerica, David C. Grove and Rosemary A. Joyce, eds., Dumbarton Oaks, Washington, D.C. 
Davies, Nigel (1982) The Ancient Kingdoms of Mexico, Penguin Books.
Diehl, Richard A. (2004) The Olmecs: America's First Civilization'', Thames & Hudson, London.

Externa länkar

Ursprungsfolk i Nordamerika
Centralamerika
Mesoamerikanska kulturer
Förcolumbianska kulturer
Sockerbagare

Sockerbagare är ett hantverksyrke som numera har förlorat sin avgränsade funktion. Under skråtiden förekom ett flertal olika bagaryrken och man tvingades därför att utarbeta noggranna regler för vad de olika kategorierna fick tillverka och sälja. Sockerbagaren tillverkade konfekt, karameller, glass, krokaner samt tårtor och bakelser, men till skillnad mot konditorn som tillverkade samma slags varor hade sockerbagaren ingen servering – från början betydde egentligen titeln konditor att man var hovleverantör. Vid sidan av dessa två yrken fanns även pastej- eller schweizerbagaren som tillverkade pastejer, wienerbröd, tårtor och bakelser, men inte konfekt.

Sockerbagaryrkets historia 
Sockerbagaryrket utvecklades ur bagerinäringen i och med sockrets införande. I Sverige nämns socker för första gången 1326. Det var då oerhört dyrt och blev följaktligen en lyxvara, främst avsedd för hovet, dit sockerbagaren tidigt kom att knytas. Den sötsaksälskande Gustav Vasa hade en Michel Sockerbagare anställd, som försåg den kungliga familjen med kakor och kanderad frukt. Sockerbagaryrket var ett utpräglat stadshantverk med få utövare på varje plats. Varorna såldes till att börja med på apotek och hantverkarna sorterade under kryddkramhandlarsocieteten. Först 1767 bildade man ett eget skrå i Stockholm. I yrket förekom även kvinnor. Sockerbagaränkor hade rätt att driva sin mans rörelse så länge de önskade och en del erhöll till och med burskap.

Yrket omsjungs i Alice Tegnérs barnvisa Sockerbagaren.

Bakning
Historiska yrken
Stratovarius (musikalbum)

Stratovarius är det tolfte albumet av den finska power metal-gruppen Stratovarius, utgivet 2005.

Låtlista
"Maniac Dance" - 4:35
"Fight!!!" - 4:03
"Just Carry On" - 5:28
"Back to Madness" - 7:43
"Gypsy in Me" - 4:28
"Götterdämmerung (Zenith of Power)" - 7:13
"The Land of Ice and Snow" - 3:05
"Leave the Tribe" - 5:42
"United" - 7:02

Musikalbum 2005
Album av Stratovarius
Folie à deux

Folie à deux, symbiogen psykos eller inducerat vanföreställningssyndrom är en relativt sällsynt psykisk störning, som tillhör psykoserna. Namnet betyder "två personers vansinne", det vill säga två personer delar samma vanföreställningar. Dessa personer har nära känslomässiga band, tillhör vanligen samma familj och lever isolerade från andra personer. Vanföreställningarna består ofta av förföljelsemani. Hallucinationer kan också förekomma.

I allmänhet är den ena personen "den primära patienten" som har en äkta psykos, och den andra personen har påverkats av sin dominerande, mer störda släkting. Folie à deux kallas därför också för inducerad psykos. Om de störda personerna separeras kvarstår vanföreställningarna hos den som initialt var psykotisk, medan den andra personen kan bli symptomfri utan specifik behandling.

Se även 
 Masspsykos

Källor 
 The ICD-10 Classification of Mental and Behavioural Disorders, Clinical descriptions and diagnostic guidelines, s. 89

Psykoser
Anita Dorr

Anita Dorr, född Vera Anita Brodin 23 mars 1900 Stockholm, död 4 oktober 1962 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Anita Dorr är begravd på Djursholms begravningsplats.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Djursholms begravningsplats
Födda 1900
Avlidna 1962
Kvinnor
Murmästare

Murmästare var en skråhantverkare och hade arbetsuppgifter som idag faller inom arkitekt- och nuvarande byggmästaryrket. En byggmästare byggde endast trähus.

Arbetsuppgifter
Murmästaren utförde plan-, fasad och sektionsritningar till alla typer av stenhus och även till detaljer i trähus som stentrappor, spisar, ugnar, murstockar och så vidare. Murmästaren var även arbetsledare vid själva bygget. De av mästaren anställda murargesällerna utförde själva murningsarbetet. De i sin tur hade lärlingar som hantlangare. Den typ av arbete som dagens murare utför vid de större företagen, motsvarar i stort sett de arbetsuppgifter som murargesällerna utförde under skråtiden, med andra ord det rent praktiska arbetet i form av murning, putsning och så vidare. Murmästarna utnyttjade även icke skråansluten grovarbetskraft såsom hantlangare, mursmäckor och tegelbärare. Hantlangarna byggde arbetsställningar tillsammans med timmermännen och hjälpte mursmäckorna att blanda och piska murbruk. Mursmäckorna var kvinnor. Tegelbärarna bar upp sten och bruk till murarna.

Kända murmästare
I kronologisk ordning:
 Vilhelm av Sens (död 1180) arbetade vid katedralen i Sens i Frankrike och katedralen i Canterbury i England.
 Henrik von Cöllen, flitigt anlitad som murmästare och byggmästare av Gustav Vasa under mitten av 1500-talet.
 Andreas Fischer (även Anders Fischer), anlitat som murmästare av bland annat Agneta Horn för utbyggnad av Björklinge kyrka på 1600-talet.
 Francesco Borromini (1599 - 1667), italiensk murmästare verksam i Rom.
 Pehr Westrell den äldre (död 1778), uppförde 47 nybyggnader i Stockholm, bland annat Paschs malmgård.
 Eric Roos (död 1779), uppförde 106 nybyggnader i Stockholm.
 Johan Wilhelm Henric Elies (död 1789), uppförde 32 nybyggnader i Stockholm.
 Johan Wilhelm Friese (död 1789), uppförde 25 nybyggnader i Stockholm, bland annat Tottieska malmgården.
 Petrus Serén (död omkring 1810), uppförde 18 nybyggnader i Stockholm, kallades även slottsbyggmästare.
 Lorentz Kolmodin (död 1826), uppförde 30 nybyggnader i Stockholm.

Se även
 Murmestare Embetet i Stockholm 

Hantverksyrken
Percy Radhe

Sven Persival (Percy) Radhe, född 12 juli 1881 i Uddevalla i Bohuslän, död 5 juli 1937 i Stockholm, var en svensk postmästare och stumfilmsskådespelare.

Percy Radhe började på postverket 1900 och tjänstgjorde i Arvika 1907–1917. Han kom till Stockholm 1917 och blev postmästare 1932 på kontoret vid Renstiernas gata. Radhe är gravsatt i Gustav Vasa kyrkas kolumbarium vid Odenplan i Stockholm.

Filmografi

Källor 
 
 Minnesruna i Svenska Dagbladet den 7 juli 1937, sid. 11
 Radhe, Sven Percyval på SvenskaGravar.se

Svenska stumfilmsskådespelare
Postmästare
Personer från Uddevalla
Gravsatta i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium
Födda 1881
Avlidna 1937
Män
Lenna Kuurmaa

Lenna Kuurmaa, född 26 september 1985 i Tallinn, är en estnisk musiker, sångare, skådespelare och låtskrivare. Hon är sedan 2002 medlem i musikgruppen Vanilla Ninja, och sedan 2004 bandets huvudsångerska.

Kuurmaa var med i TV-programmet "Fizz Superstar", liknande Popstars, där hon tog sig till semifinalen. Hon har också spelat i flera musikaler, bland annat "The King and I", "Voice of Music" och "Snoopy". År 2006-2007 medverkade hon i filmen Kuhu põgenevad hinged. 2010 slutade hon tvåa i Eesti Laul (estniska uttagningen till Eurovision Song Contest) med låten "Rapunzel". Samma placering nådde hon när hon tävlade två år senare, då med låten "Mina jään". 2014 deltog hon återigen med låten "Supernoova" och slutade fyra.

Referenser 

Estländska rocksångare
Estländska musiker under 2000-talet
Estländska skådespelare under 2000-talet
Estländska låtskrivare
Födda 1985
Kvinnor
Levande personer
Personer från Tallinn
Sherdil

Sherdil är en svensk film från 1999 i regi av Gita Mallik. Filmen är Gita Malliks debut som regissör. Filmen hade premiär den 22 oktober 1999.

Handling 
Sanna är en 14-årig tjej som inget hellre önskar än att få en egen häst. Av en ren slump hamnar hon en dag i ett stall där det står tre arabhästar i karantän i väntan på att slaktas. Utan att tveka räddar hon arabhingsten Sherdil och springer iväg med honom. Hon hittar ett övergivet torp i skogen där de gömmer sig.

Snart letar inte bara föräldrar och kamrater efter dem utan även militär och polis.

Rollista 

Rebecka Liljeberg – Sanna
Hanna Alström – Veronika, Sannas bästis
Anna von Rosen – Sannas mamma
Ola Wahlström – Sannas pappa
Marika Lagercrantz – Norén, matteläraren
Fredrik Dolk – adjutant Persson
Tord Peterson – stallchefen
Jonte Halldén – Oscar
Björn Granath – arméchefen
Sebastian Hulthén – Martin, Sannas förälskelse
Agnieszka Kosón – Renata
Moa Gammel – Erika
Maria Johansson – Anna
Robbie Baines – Frank
Alex Jikander – Mange
Barbro "Babben" Larsson – dam i bil
Clas-Göran Turesson – Motwall, närpolischefen
Pierre Boutros – Krister, journalist
Michael Mansson – veterinär i slakteriet
Rune Berglöf – veterinär i grustaget
Åke Ottosson – pressfotografen
Suzanne Reuter – ridlärarinnan
Hästen i filmen spelas av arabhingsten Expert Ox som var uppfödd av Salex Arabstuteri och ägdes av Rebecka Östh.

Musik i filmen (urval) 
In My Mind, musik av Robin Söderman och David Westerlund, mer kända som Antiloop
Like a Fish Out of Sea, musik Johan Stentorp, text Johan Stentorp och Pär Davidsson
Funky Kinda Groove, text och musik George Clemons m fl, framförs av George Clemons

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska filmer 1999
Svenska familjefilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1990-talsfilmer
Hästar i kulturen
Piret Järvis-Milder

Piret Järvis-Milder, född 6 februari 1984 är en estnisk musiker och låtskrivare, känd som gitarrist och sångerska i bandet Vanilla Ninja, där hon även skriver merparten av bandets lyrik. Hon har även varit soloartist under Vanilla Ninjas uppehåll mellan 2008 och 2021, och arbetar för estnisk TV, på TV3 och MTV.

Källor

Estländska rocksångare
Estländska gitarrister
Estländska musiker under 2000-talet
Födda 1984
Personer från Tallinn
Levande personer
Estländska låtskrivare
Kvinnor
Katrin Siska

Katrin Siska, född 10 december 1983 i Tallinn, Estland, är medlem i det estländska tjejgruppen Vanilla Ninja, där hon spelar keyboard.  Hon har tidigare jobbat som modell. 

Estländska keyboardister
Estländska musiker under 2000-talet
Alumner från Tallinns tekniska universitet
Födda 1983
Kvinnor
Personer från Tallinn
Levande personer
Svenskt biografiskt handlexikon

Svenskt biografiskt handlexikon är ett lexikon som innehåller alfabetiskt ordnade biografier av Sveriges namnkunniga män och kvinnor från reformationen till tiden för utgivningen. Verket innehåller omkring 3 000 porträtt, fotografiska eller avtecknade sådana.

Det gavs ut i en första upplaga 1873–1876 av Herman Hofberg, och sedan i en andra upplaga 1906 under medverkan av Frithiof Heurlin, Viktor Millqvist och Olof Rubenson.

Se även
Svenskt biografiskt lexikon
Biografiska uppslagsverk

Externa länkar
Svenskt biografisk handlexikon (1906) - Projekt Runeberg har scannat samtliga sidor i detta lexikon.

Genealogi i Sverige
Svenskspråkig facklitteratur
Svenskspråkig referenslitteratur
 
Biografiska uppslagsverk
Signaturmelodi

Signaturmelodi (signaturmusik, titelmusik, vinjettmelodi, vinjettmusik) är ett musikstycke som spelas för att presentera till exempel ett radioprogram, ett TV-program eller en film. Oftast spelas signaturmelodin före och efter programmet eller filmen.

Ett besläktat begrepp är ledmotivet, som spelas i en film eller i en teaterpjäs när en viss person anländer, eller när en viss känsla skall förmedlas.

Många musikartister har särskilda, ibland informella signaturmelodier. Det handlar oftast om deras mest populära sånger. Även reklammusik kan ha liknande funktion, kopplat till en viss produkt eller ett visst varumärke.

Exempel

Exempel på kända signaturmelodier 
 Allsång på Skansen - Stockholm i mitt hjärta
 Bamse - Bamses signaturmelodi ("Heja Bamse")
 Bert - Älskade ängel
 Familjen Flinta - Flintstones, meet the Flintstones (Flinta, möt vår Flinta)
 Ghostbusters - Spökligan - Ghostbusters
 Karusellen - Karusellen
 Lucky Luke - Bang Bang Lucky Luke (Pang Pang Lucky Luke, intro), Poor lonesome cowboy (Trött ensam cowboy, slut)
 Macken - Macken
 Piff och Puff – Räddningspatrullen - Räddningspatrullen (Här kommer Piff och Puff)
 Pinocchio (tecknad film) - When You Wish Upon a Star (Ser du stjärnan i det blå?)
 Pippi Långstrump - Här kommer Pippi Långstrump
 Robin Hood - O-de-lally.
 Robin Hood: Prince of Thieves - (Everything I Do) I Do It for You.
 Simpsons - Simpsons theme song
 Titanic - My Heart Will Go On

Exempel på kända signaturmelodier utan officiell sångtext 
 Alfons Åberg. På kassettbanden används dock även en annan melodi, till vilken det sjungs "Tralalalala Alfons Åberg känner alla".
 Björnes magasin (skriven av Anders Henriksson.)
 Dallas
 Radiosporten (Mucho gusto av och med Percy Faith har fått en inofficiell sångtext, Bara sport)
 Rederiet

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Reklam-musik

Typer av musikstycken
 TV-program
 Radioprogram
 Filmmusik