kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
OBN

OBN, Open Broadcast Network, är en TV-kanal i Bosnien-Hercegovina. Startades ursprungligen 1996 efter inbördeskrigets slut på initiativ av OHR (The Office of the High Representative) för att erbjuda ett alternativ till de existerande nationalistiskt sinnade kanalerna.

Externa länkar 
 OBN

TV-kanaler i Bosnien och Hercegovina
TV-kanaler och TV-stationer startade 1996
Die stem van Suid-Afrika

Die stem van Suid-Afrika, The Call of South Africa (Sydafrikas rop), var Sydafrikas nationalsång från 1957 till 1994. Mellan åren 1994 och 1997 var både Die Stem van Suid-Afrika och Nkosi sikelel' iAfrika officiella nationalsånger. 

C.J. Langenhoven skrev i maj 1918 en dikt på afrikaans som fick namnet Die Stem. Pastor M.L. de Villiers komponerade 1921 musiken till texten. Die Stem blev snabbt populär bland afrikaaner och SABC (South African Broadcasting Corporation) spelade regelbundet sången i sina radiokanaler tillsammans med God Save the King. 

I Nationalistpartiet stödde man aktivt afrikaaner-kulturen. 1957 beslöt man att Die Stem skulle bli officiell nationalsång under namnet Die Stem van Suid-Afrika. God Save the Queen förlorade samtidigt sin ställning som officiell nationalsång. Sången blev översatt till engelska först 1952. 

Die Stem van Suid-Afrika talar om förpliktelsen till fosterlandet Sydafrika, folket och förtröstan på Gud. 

Sången var allmänt ogillad av svarta sydafrikaner, eftersom den sågs som en symbol för apartheidsystemet. När apartheid föll beslöt man att låta Die Stem van Suidafrika vara kvar som nationalsång tillsammans med Nkosi Sikelel' iAfrika, eftersom man ogärna ville uppröra en stor del av afrikaanerna. 

1997 inkorporerades de inledande raderna av Die Stem van Suidafrika i den nya nationalsången.

Texten 

Nationalsånger i Afrika
Sydafrikanska sånger
Dion (filosof)

Dion, en förnäm syrakusan, föddes omkring 410 f.Kr. och var nära släkt med Dionysios d.ä., hos vilken han stod högt i anseende. När han efter Dionysios död sökte bereda den platonska filosofin, som han själv ivrigt förespråkade, inflytande hos Dionysios d.y., måste han (366 f.Kr.), till följd av lismande hovmäns förtal, gå i landsflykt och begav sig då till Grekland, där han överallt mottogs med stor uppmärksamhet. 

Ryktet om att Dionysios dragit in hans gods och tvingat hans maka till giftermål med en av härskarens gunstlingar förmådde honom slutligen att återvända. Med 800 man landade han (357 f.Kr.) vid Syrakusa, som frivilligt öppnade sina portar, och Dionysios måste med sina skatter fly till Italien, då borgens besättning var honom trogen. Emellertid råkade Dion ut för misstanken att själv eftersträva envåldsmakten och, då han såg sig undanträngd av folkpartiets ledare, den ränkfulle Herakleides, dragit sig undan till Leontinoi. Han blev dock snart återkallad, och sedan han lyckats intaga borgen, ägnade han sig åt att reformera författningen. Den stränghet och det aristokratiska sinnelag, som han därvid ådagalade, skaffade honom många fiender, och hans mest betrodde anhängare, atenaren Kallippos, ställde sig i spetsen för en sammansvärjning och lät mörda honom (353/354 f.Kr.). Dions levnadsöden är skildrade av Plutarchos och Cornelius Nepos.

Källor
 

Dion
Män
Avlidna 354 f.Kr.
Födda 408 f.Kr.
Ugglan
Kung Karl den unge hjälte

Kung Karl den unge hjälte kan syfta på:

 Kung Karl den unge hjälte (roman) – en roman av K G Ossiannilsson
 Kung Karl, den unga hjälte – inledningsorden till dikten Karl XII av Esaias Tegnér, se Karl XII (dikt)
Hell dig, du höga Nord

Hell dig, du höga Nord är en svensk fosterländsk sång, författad 1835 av kaptenen Fredrik Bernhard Cöster (1796-1878) och tonsatt för manskör av Bernhard Crusell.

Källor

Externa länkar 

Stamsånger
Sånger för manskör
Ugglan
Svenska patriotiska sånger
Samuel Goldwyn

Samuel Goldwyn, ursprungligen Szmuel Gelbfisz (), under en tid även känd som Samuel Goldfisch, född 27 augusti 1882 i Warszawa i Polen, död 31 januari 1974 i Beverly Hills, Kalifornien, var en amerikansk filmproducent. Han invandrade till USA via England 1895.

I USA fick han namnet Goldfish. Han bildade tillsammans med Edgar och Archibald Selwyn företaget Goldwyn Pictures och tog sedan själv namnet Goldwyn. Hans lustiga uttalanden har fått en egen benämning, "goldwynismer", såsom: 
A verbal contract isn’t worth the paper it’s written on. 
Include me out.
What we need now is some new, fresh clichés.
''Why did you name your son John? Every Tom, Dick and Harry is called John.
 
1971 tilldelades han den amerikanska Frihetsmedaljen.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

Födda 1882
Avlidna 1974
Amerikanska filmproducenter
Män
Mottagare av Frihetsmedaljen
Personer från Warszawa
Dionysios den äldre

Dionysios d.ä. eller Dionysios I (latin: Dionysius, grekiska: Διονύσιος), född cirka 430, död 367 f.Kr., var tyrann av Syrakusa, far till Dionysios den yngre

Han var av låg börd, men utmärkte sig som ung i kriget mot kartagerna och fick på grund av detta en fältherrepost. Sedan han genom list och ränker undanträngt sina medfältherrar och genom förhöjning av solden vunnit krigshärens gunst, gjorde han sig 406 f.Kr. till envåldshärskare (tyrannos) över sin hemstad och underlade sig därefter småningom en stor del av de övriga grekiska städerna på Sicilien. För att öka sitt inflytande gifte han sig med en dotter till Hermokrates, en av Syrakusas mest framstående män, och efter hennes död med Dions syster, men tog samtidigt även en annan gemål, Doris från Lokroi. 

Dionysios d.ä. lyckades kväva två upprorsförsök av de missnöjda syrakusanerna och höll sig fast vid enväldet ända till sin död. Hans regering upptogs till stor del av krig mot kartagerna, som innehade ansenliga besittningar på Sicilien. Dessa krig fördes både till lands och till sjöss, med växlande lycka. Av den kartagiske fältherren Himilko var Dionysios år 396 f.Kr. hårt belägrad i själva huvudstaden, Syrakusa, men räddades genom att en pest härjade i det fientliga lägret, vilket tvingade Himilko till återtåg.

Genom sina flottor behärskade Dionysios de angränsande haven och företog flera expeditioner mot södra Italiens kuststäder, bland vilka Rhegion erövrades år 386 f.Kr., efter elva månaders belägring. Även utanför Sicilien och Italien sträckte han sina planer och han gjorde 373 f.Kr. tillsammans med spartanerna ett misslyckat försök att fördriva atenarna från Kerkyra (nuvarande Korfu).

Dionysios d.ä. var en god och handlingskraftig statsman, men led av en sjuklig misstänksamhet som förbittrade hans liv och förledde honom till hemska illdåd. Han försökte sig även på skaldekonsten och blev förtvivlad när hans verser i Olympia mottogs hånfullt. En av hans tragedier fick emellertid pris i Aten, och de utsvävande festligheter som han hängav sig åt efter denna seger sägs ha förkortat hans liv.

Dionysios d.ä. har tillskrivits äran att ha grundlagt staden Adrano.

Källor 

Grekiska tyranner
Antikens despoter
Födda 430 f.Kr.
Avlidna 367 f.Kr.
Män
Ugglan
Neve Campbell

Neve Adrianne Campbell, född 3 oktober 1973 i Guelph i Ontario, är en kanadensisk skådespelerska. Hon har bland annat medverkat i TV-serien Ensamma hemma 1994–2000 och i de fem Scream-filmerna.

Uppväxt 
Neve Campbell är född och uppvuxen i Kanada, av en skotsk far och nederländsk mor. Campbells föräldrar skilde sig när hon var två år gammal. Hon och brodern Christian bodde i stort sett bara med fadern (som fick vårdnaden om de två), men träffade ändå modern regelbundet, till dess Campbell var nio år gammal, då hon flyttade in på internatet vid National Ballet School of Canada. Campbell slutade med dansen och började, vid 15 års ålder, på Operan på Pantages Teater i Toronto.

Neve Campbell gjorde sin debut år 1992 i rollen som Daisy i den kanadensiska ungdoms TV-serien Catwalk. Hon blev även känd utanför Kanada efter att ha fått rollen som Julia Salinger i dramaserien Ensamma hemma, där hon spelade från 1994 till 2000. Hennes första stora filmroll kom 1996 då hon spelade Sidney Prescott i Scream, filmen som definierade slashergenrens återkomst. 

År 1997 deltog hon också i Scream 2 och år 2000 gjorde hon Scream 3. Hon fick under denna period flera erbjudanden om roller, men eftersom hon fortfarande höll på och spelade in Ensamma hemma år 1994 – 2000 i 9 månader om året, så krockade hennes inspelningsschema ofta. Campbell hade även en roll i filmen Three to Tango från 1999. Hon skulle senare dessutom återigen axla rollen som Sidney i Scream 4 år 2011, vilket hon även gjorde år 2022 i den femte uppföljaren enbart kallad Scream.

År 2015 medverkade hon i Welcome to Sweden. Hon medverkar även in den fjärde säsongen av den amerikanska TV-serien House of Cards 2016.

Privatliv 
Den 3 april 1995 gifte sig Campbell med skådespelaren Jeff Colt. Paret skilde sig 8 maj 1998. Hon gifte sig med den engelska skådespelaren John Light 5 maj 2007 och de skilde sig 2010. Sedan 2011 lever hon ihop med skådespelaren JJ Feild, med vilken hon har sönerna Caspian och Raynor.

Filmografi, i urval 

 (142 avsnitt)

 (röst)

 (tre avsnitt)

 (två avsnitt)

 (fyra avsnitt)
 (14 avsnitt)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

Kanadensiska skådespelare
Kanadensiska röstskådespelare
Födda 1973
Kvinnor
Levande personer
Stå stark du ljusets riddarvakt

Stå stark du ljusets riddarvakt är en svensk fosterländsk sång för manskör från 1848 med text av Johan Nybom och musik av Gunnar Wennerberg.
Ofta kallad "Fansång" eller "Fanmarsch".

Tillkomst
Gunnar Wennerbergs dotter Signe Taube berättar att hennes far och Johan Nybom inspirerades att komponera vid ett tillfälle då de som vanligt dryftade de höga ämnena dikt, 
fosterlandskärlek och frihet:
 

Final
Och stupa vi på ärans bana,
om Hildur våra lif begär,
vi svepa kring oss Sveriges fana
i döden den brudtäcket är!

Hildur eller Hild var en stridens gudinna i asatron.

Källor

Verk 1848
Stamsånger
Sånger för manskör
Svenska patriotiska sånger
Sånger skrivna av Gunnar Wennerberg
Gösta "Fåglum" Pettersson

Gösta Artur Roland ”Fåglum” Pettersson, född 23 november 1940 i Alingsås (med Vårgårda som födelsehemort), är en svensk före detta tävlingscyklist. Han vann Giro d’Italia 1971. Som en av ”Bröderna Fåglum" blev han olympisk silvermedaljör i Mexico City 1968 och olympisk bronsmedaljör i Tokyo 1964.

Biografi 
Gösta Pettersson var aktiv cyklist under 1960- och 1970-talen. Hans första olympiska start skedde i Rom 1960.

Han erhöll Svenska Dagbladets guldmedalj 1967, tillsammans med sina bröder Sture, Erik och Tomas. Detta var på grund av vinsten i världsmästerskapet i lagtempo i Heerlen i Nederländerna samma år.

Gösta Pettersson vann Giro d’Italia 1971, blev trea i Tour de France 1970, tre gånger amatörvärldsmästare i lagtempo, OS-tvåa och en gång trea i lagtempo, olympisk silvermedaljör individuellt 1968, samt VM-trea individuellt för amatörer 1964.

Vid OS i Rom 1960 tävlade han med det svenska lagtempolaget, som då bestod av Oswald Johansson, Gösta "Fåglum" Pettersson, Owe Adamsson och Gunnar Göransson. De slutade på 5:e plats.

I Giro d’Italia 1972 spurtslog Pettersson favoriten Eddy Merckx och vann den första svenska etappsegern i ett större världsberömt lopp. Under tävlingen året innan vann han hela tävlingen utan att ta någon etappseger. 

År 1968 rankades han som världens bästa amatörcyklist. Samma år fick Pettersson Lennart Brunnhages Trofé som "årets främste inom svensk idrott". Lennart Brunnhages Trofé är det som från och med 1987 kallas för Sportjournalisternas stora pris. Stor grabb nr. 1 (151 poäng).

Meriter
Solleröloppet - 1963
Giro d'Italia
 Totalseger – 1971
1 etapp

Romandiet runt – 1970

Stall
  1970–1972
  1973
  1974

Källor

Externa länkar 

Gösta (”Fåglum”) Pettersson, Nationalencyklopedin
Gösta "Fåglum" Pettersson, Youtube

Födda 1940
Svenska tävlingscyklister
Svenska deltagare i Tour de France
Svenska olympiska silvermedaljörer
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Sverige
Olympiska bronsmedaljörer 1964
Olympiska silvermedaljörer 1968
Olympiska bronsmedaljörer 1968
Män
Levande personer
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1964
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1968
Personer från Kullings-Skövde socken
Mottagare av Svenska Dagbladets guldmedalj
Mikuláš Dzurinda

Mikuláš Dzurinda, född 4 februari 1955 i Spišský Štvrtok, är en slovakisk politiker. Han var Slovakiens premiärminister från 30 oktober 1998, då han efterträdde Vladimír Mečiar, till 4 juli 2006, då han efterträddes av Robert Fico. Han var landets president 1998–1999 samt utrikesminister 2010–2012.

Källor

Slovakiens statschefer
Slovakiens regeringschefer
Slovakiens utrikesministrar
Män
Födda 1955
Levande personer
Luktsnus

Luktsnus (snuff) är malen eller pulveriserad tobak som inandas eller "sniffas" upp genom näsan, som njutningsmedel. Det är en typ av rökfri tobak. Luktsnus är idag vanligtvis smaksatt med mentol, frukt eller kryddor. Andra vanliga smaker är lakrits, grönmynta, kanel, whisky och körsbär.

Historia 

De första dokumenterade brukarna av luktsnus var Arawakiska präster i Västindien på 1400-talet. En munk vid namn Ramon Pane som deltog i Columbus upptäcktsresa till Amerika år 1497 iakttog hur de drog in ett pulver i näsan.

Under 1560-talet kom Frankrikes ambassadör i Portugal, Jean Nicot, i kontakt med tobaksplantan, som då odlades i Europa enbart för medicinskt bruk. Den franska drottningen Katarina av Medici hade svår migrän och Nicot gav henne rådet att dra upp krossade tobaksblad i näsan. Det sägs att drottningens huvudvärk försvann och luktsnuset fick tack vare detta ett genombrott. Nicot blev efter detta så starkt förknippad med tobaksbruket i Europa att Linné uppkallade tobaken, Nicotiana efter Nicot.

År 1637 nämns för första gången luktsnus i svensk tullstatistik, då som snuf-tobak. I Sverige odlades tobak i större mängder i ett 70-tal städer i slutet av 1700-talet.

Det ansågs länge vara lite "finare" att använda luktsnus, vilket skilde eliten i samhället från den vanliga befolkningen som i allmänhet rökte sin tobak eller använde tuggtobak.. Med sin överklasstämpel förlorade luktsnuset mycket av sin popularitet i strömningarna efter Franska revolutionen.

Napoleon, Storbritanniens drottning Charlotte av Mecklenburg-Strelitz och påve Benedictus XIII var kända brukare av luktsnus.

Etymologi och ordspråk 
Ordet snus, ofta sammansatt som snustobak är känt i svenska språket sedan andra hälften av 1600-talet och refererade till luktsnus, vilket även kallades snuv- eller snuftobak och dialektalt även näsatobak. Utifrån dessa olika synonymer brukar det anses att ordet härstammar från lågtyska formen för tyskans "schnauze" som betyder nos.

Det finns ett antal kända ordspråk, idiom och sentenser som refererar till snus. En känd strof av Gustav Fröding från 1894 lyder: "Men strunt är strunt och snus är snus, om ock i gyllene dosor, och rosor i ett sprucket krus, är ändå alltid rosor." I Röda rummet från 1879 skriver August Strindberg "Den arme Falk .. måste ta hela näfvar med filosofiskt snus och kasta i ögonen på sina fiender". Ett klassiskt idiom är uttrycket fint som snus, som refererar till luktsnus, och betyder utmärkt eller mycket bra men kan också betyda att något är mycket finfördelat. Man talar även om snusförnuftig vilket ungefär betyder "förnumstig" eller "lillgammal" och förmodligen refererar till luktsnusets torrhet, på samma sätt som uttrycket snustorr är en förstärkning när något är oerhört torrt, torrt som snus.

Övrigt 

För dem som använder rökfria tobaksprodukter som luktsnus tros risken att drabbas av cancer vara mindre än hos rökare, men de löper fortfarande större risk att drabbas än personer som inte använder någon tobak.

Referenser

Tobak
Förmodan

En förmodan eller antagande inom matematik är ett påstående som antas vara sant, men som saknar ett känt bevis eller motbevis. (I engelska används benämningen "conjecture".) Ordet hypotes används ibland synonymt, men kan även beteckna ett tillfälligt antagande, exempelvis i ett motsägelsebevis. Om en förmodan kan bevisas blir den en matematisk sats. 

En mycket känd förmodan som bevisats är Fermats stora sats (som lite missvisande kallades sats även innan den bevisades). Berömda förmodanden som ännu väntar på ett bevis är Riemannhypotesen och primtalstvillingsförmodan.

Referenser 

Matematisk terminologi
Flugsvampar

Flugsvampar (Amanita) är ett släkte av svampar med över 700 beskrivna arter och förmodligen flera hundra till som är obeskrivna. I släktet ingår många giftiga arter, däribland de dödliga vit flugsvamp och lömsk flugsvamp. Släktet innehåller dock några ätliga arter och många oätliga om inte direkt giftiga. Typart för släktet är röd flugsvamp (A. muscaria).

Släktnamnets etymologi 

Släktnamnet Amanita kommer via latinet från grekiska ἀμανῖται (amanitai, pluralis), som var namnet på någon svamp; ett möjligt ursprung till namnet är berget Amanos i nuvarande Turkiet.

Systematik 

Släktet delas upp i två undersläkten, Amanita respektive Lepidella. Undersläktet Amanita delas sedan upp i sektionerna Amanita (egentliga flugsvampar), Vaginatae (kamskivlingar) och Caesareae. Lepidella delas upp i sektionerna Lepidella, Amidella, Phalloideae och Validae.

Beskrivning 

Flugsvamparna har i början av sin utveckling ett yttre hylle, som omger svampen som en säck. När hyllet brustit bildar den nedre delen en hos många arter bildar en så kallad strumpa på foten (se bild på lömsk flugsvamp) och/eller så kallade hylleplättar på hatten (jämför bilden på röd flugsvamp).
De gifter som arterna i släktet producerar är framförallt amatoxiner, främst amanitin. Flera arter tillverkar även ibotensyra och muskimol. Giftet muskarin har fått sitt namn efter den röda flugsvampen, men finns bara i mindre mängder i denna. Fallotoxin finns främst i lömsk flugsvamp, men även i mycket små mängder i rodnande flugsvamp.

Arter (urval) 

 Brun flugsvamp (A. regalis)
 Brun kamskivling/brunstrimmig flugsvamp (A. fulva)
 Flockflugsvamp (A. strobiliformis)
 Grå kamskivling (A. vaginata)
 Gråfotad flugsvamp (A. excelsa)
 Gul flugsvamp (A. gemmata)
 Gulbrämad flugsvamp (A. franchetii)
 Jättekamskivling/parkflugsvamp (A. ceciliae)
 Lömsk flugsvamp (A. phalloides)
 Mörkringad flugsvamp (A. porphyrea)
 Orange kamskivling (Amanita crocea)
 Panterflugsvamp (A. pantherina)
 Rodnande flugsvamp (A. rubescens)
 Röd flugsvamp (A. muscaria)
 Spetsvårtig flugsvamp (A. solitaria)
 Vit flugsvamp (A. virosa)
 Vitgul flugsvamp (A. citrina)
 Amanita arctica
 Amanita aurantiaca
 Amanita beckeri
 Amanita calyptroderma
 Amanita groenlandica
 Amanita inopinata
 Amanita karea
 Amanita magnivolvata
 Amanita mortenii
 Amanita mumura
 Amanita mutabilis
 Amanita nehuta
 Amanita nigrescens
 Amanita nothofagi
 Amanita olivaceogrisea
 Amanita pareparina
 Amanita pekeoides
 Amanita pumatona
 Amanita singeri
 Amanita taiepa

Källor

Tryckta källor

Webbkällor

Noter 

Flugsvampar
Žilina

Žilina (ungerska: Zsolna; tyska: Sillein; polska: Żylina) är stad i norra Slovakien, nära gränsen till både Tjeckien och Polen, med 86 000 invånare. Žilina är den femte största staden i Slovakien och har bland annat ett universitet grundat 1953. Den största privata arbetsgivaren är Hyundai/Kia med sin bilfabrik i staden. Žilina är ansluten med huvudstaden Bratislava via en 200 km lång nybyggd motorväg (se D1 (motorväg, Slovakien)).

Historia 
Troligtvis har stadens territorium varit bebott redan sedan den senaste istiden, alltså ungefär 20 000 f.Kr. Från denna period återstår den kända bosättningen i kvarteret Závodie. Staden har även varit bebodd under bronsåldern, järnåldern och under romarriket.

Den slaviska bosättningen har i området funnits sedan 1200-talet. År 1312 blev Žilina en erkänd fri kunglig stad av Karl I Robert av Ungern. Sedan 1990 har det historiska centret blivit någorlunda återställt.

Utbildning 
I Žilina finns det ett universitet kallat Žilinas universitet. Universitetet omfattar sju fakulteter och mer än 9 000 studenter i olika former av utbildningar. Fram tills 1996 hade universitetet namnet Transport och kommunikationsskolan. Med sin inriktning på transport var skolan mycket unik. Idag finns där bland annat utbildningar i teknik samt telekommunikation. Sedan 1960 har det gått ut över 30 000 elever ifrån universitetet.

Turism och kultur 
Žilina erbjuder många möjligheter för sina turister. Det finns flera hotell, motell och campingplatser i stadens område. Staden själv erbjudet många caféer och flera asiatiska restauranger, snabbmatställen och så vidare. Den typiska måltiden i Žilina är bryndzové halušky, pasta med mjuk fårost. En måltid som de flesta turister faktiskt provar sig på under ett besök i staden.

I staden finns det även en stadsteater som har ungdomsgruppen Maják som samarbetspartner. Denna grupp av teatermänniskor är även rankade som en av de bästa i hela Slovakien. Staden har även Slovakiens äldsta sockteater och är än idag landets mest professionella. 

Žilina har många festivaler och parader varje år, främst under sommarmånaderna. Det är olika typer av festivaler, bland annat har universitetet en årlig festival kallad Stavbár.

Transport 
Utanför Žilina finns flygplatsen Žilinas flygplats som har flygningar till Prag.

Vänorter
Žilina har följande vänorter:
 Blagoevgrad, Bulgarien
 Bielsko-Biała, Polen
 Changchun, Kina
 Chania, Grekland
 Corby, Storbritannien
 Czechowice-Dziedzice, Polen
 Dnipro, Ukraina
 Essen, Belgien
 Ferrara, Italien
 Frýdek-Místek, Tjeckien
 Kikinda, Serbien
 Koper, Slovenien
 Nanterre, Frankrike
 Plzeň, Tjeckien
 Prag, Tjeckien

Referenser

Noter

Externa länkar 

 mestozilina.sk
 Photo gallery of Žilina

Orter i Slovakien
Jennifer Ehle

Jennifer Ehle, född 29 december 1969 i Winston-Salem i North Carolina, är en amerikansk-brittisk skådespelare.
Ehle erhöll en BAFTA TV Award för bästa kvinnliga huvudroll för sin roll som Elizabeth Bennet i BBC:s miniserie  Stolthet och fördom från 1995. Bland hennes övriga tv-serier märks The Camomile Lawn (1992), Melissa (1997), A Gifted Man (2011–2012) och The Looming Tower (2018). Jennifer Ehle har också medverkat i biroller i filmer som Backbeat (1994) Wilde (1997), Sunshine (1999), The King's Speech (2010), Contagion (2011), Zero Dark Thirty (2012), Robocop (2014) och Fifty Shades of Grey (2015). Ehle har även porträtterat Lydia Marsh i The Miseducation of Cameron Post (2018).

Ehle är dotter till den amerikanske författaren John Ehle och den brittiska skådespelaren Rosemary Harris. Ehle växte upp i USA och England.

Ehle arbetar både i Storbritannien och USA, främst inom teater. För allmänheten är hon förmodligen mest känd för sin roll som Elizabeth Bennet i tv-serien Stolthet och fördom, baserad på Jane Austens roman med samma namn. Hon uppträder även på teaterscenen, och har bland annat spelat med Royal Shakespeare Company och uppträtt på Broadway.

Hon är gift med författaren Michael Ryan som hon har en son och en dotter med.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar 
 Internet Broadway Database
 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Brittiska skådespelare
Kvinnor
Födda 1969
Levande personer
Personer från Winston-Salem
Skådespelare från North Carolina
Länsstyrelsen i Södermanlands län

Länsstyrelsen i Södermanlands län är en statlig myndighet med kansli i Nyköping. Länsstyrelsen ansvarar för den statliga förvaltningen i länet, och har flera olika mål gällande regional utveckling. Länsstyrelsen i Södermanlands län har cirka 200 anställda.

Länsstyrelsens chef är landshövdingen, som utses av Sveriges regering.

Källor

Södermanlands län
Södermanland
Flincka Fingrar

Flincka Fingrar var en svensk rockgrupp. Den svenske dokumentärfilmaren Peter Gaszynski gjorde en film av bandets konsert på Strandhotellet på Dalarö i juli 2004. Filmen visades på SVT den 3 september 2004. Bandet släppte skivan Vildvuxna rosor år 2005.

Bandet upplöstes 2008 och ersattes av Revolutionsorkestern.

Medlemmar 
Thorsten Flinck – sång, gitarr
Bill Öhrström – percussion, munspel
Conny Bloom – gitarr
Peer Besver – basgitarr
Erik Ljung – klaviatur
Jens Gerlund – trummor

Svenska rockgrupper
Musikgrupper upplösta 2008