kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mauna Kea

Mauna Kea ("vitt berg" eller "Vita berget"), även känt som Maunakea eller Mauna a Wākea, är en inaktiv vulkan och det högsta berget på Hawaii, 4 207 meter över havsytan. 

Mätt från bergets fot (på havsbotten) till toppen är Mauna Kea 10 203 meter högt. Enligt detta sätt att mäta är berget världens högsta, högre än Mount Everest som har sin topp 8 848 meter över havsytan.

Mauna Kea är, förutom för sin imponerade storlek, också känt för höghöjdssjön Lake Waiau som ligger på nästan 4 000 m ö.h.

Astronomiobservationer

Mauna Keas topp är även platsen för en mängd astronomiska observatorier tack vare att toppen ligger över 40 procent av jordens atmosfär och har 90 procent lägre luftfuktighet än vid havsnivå vilket ger ypperliga möjligheter till klara bilder av universum. Närområdet är dessutom sparsamt bebott och genererar få ljusföroreningar som kan störa observationerna. Världens största observatorium finns på vulkanens kraterkant.

Friluftsliv
Den första kända bestigningen av Mauna Keas topp gjordes av missionären Joseph F. Goodrich 1823. Han beskrev emellertid att han på toppen hittat en arrangerad stenhög som troligen byggts upp av en tidigare besökare på platsen.

Mauna Keas topp är snötäckt, därav namnet "Vita berget" och det finns även möjligheter att åka skidor på Mauna Kea; det saknas dock liftar och annan infrastruktur för detta. Berget används också för jakt.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Vulkaner på Hawaii
Sköldvulkaner
Hawaii County
Gabriel Gabrielsson Gyllengrip

Gabriel Gabrielsson Gyllengrip, född 14 december 1687, död 3 augusti 1753 i Umeå, var en svensk friherre och ämbetsman. Han var son till lagmannen och vice landshövdingen i Kalmar Gabriel Gyllengrip och friherrinnan Jeanna Hamilton af Hageby. Han gifte sig med grevinnan Eva Maria Lewenhaupt.

Biografi
Gyllengrip föddes 1687 och var son till vice landshövdingen Gabriel Gyllengrip och Jeanna Hamilton af Hageby. Han blev 15 november 1703 student vid Uppsala universitet och blev 1708 extra ordinarie kanslist i Kunglig Majestäts kansli. Gyllengrip blev 28 september 1709 kanslist vid livländska expeditionen och från 14 februari 1715 kanslist vid handelsexpeditionen. Gyllengrip utnämndes 2 januari 1716 till kanslisekreterare hos arvprinsen av Hessen-Kassel. Den 2 december 1717 befordrades han till assessor i Åbo hovrätt och flyttades 6 september 1718 därpå till en dylik befattning i Svea hovrätt samt erhöll 22 april 1719 kommerseråds titel. Den 19 juni 1733 utnämndes Gyllengrip till landshövding i Västerbottens län och 7 juli 1735 till friherre (tog ingen introduktion) samt fick 27 april 1747 presidents namn, heder och värdighet. Han blev 16 april 1748 kommendör av Nordstjärneorden. Gyllengrip avled 1753 i Umeå och begravdes 9 spemteber samma år i Umeå kyrka. Han nedsattes senare i Lewenhauptska gravkoret i Riddarholmskyrkan, Stockholm.

1736 fick han som landshövding i uppdrag att göra en färd upp efter Torne älv för att undersöka naturtillgångarna. I Torneå träffade han Pierre de Maupertuis som precis anlänt till staden för att påbörja en gradmätning. Bertil Boëthius har skildrat Gyllengrips resa till Tornedalen i Skogen och bygden (1939).

Gyllengrip ägde gårdarna Salaholm i Gamleby socken, Sjöboholm i Gamleby socken, Casimirsborg i Gamleby socken och Kasby i Lagga socken.

Familj
Gyllengrip gifte sig 34 september 1741 på Casimirsborg med Eva Maria Lewenhaupt (1697–1754). Hon var dotter till riksrådet Gustaf Fredrik Lewenhaupt och Anna Catharina Lewenhaupt.

Källor

Noter 

Landshövdingar i Västerbottens län
Svenska kommerseråd
Personer under stormaktstiden
Personer under frihetstiden
Födda 1687
Avlidna 1753
Män
Ugglan
Gravsatta i Riddarholmskyrkan
Dynamix

Dynamix var en amerikansk dataspelsutvecklare. Företaget startades 1984 i Eugene, Oregon. Dynamix köptes 1990 av Sierra, som la ner verksamheten 2001.

Dynamix är kanske mest kända för sina flygsimulatorer och äventyrsspel.

Spel i urval
 Stellar 7
 Arcticfox
 Project Firestart
 A-10 Tank Killer
 David Wolf: Secret Agent
 Rise of the Dragon
 The Adventures of Willy Beamish
 Nova 9: The Return of Gir Draxon
 Heart of China
 Betrayal at Krondor
 Sierra Soccer
 MissionForce: CyberStorm

Referenser

Amerikanska datorspelsföretag
Ej längre existerande amerikanska företag
Företag bildade 1984
Företag upplösta 2001
Karelska republiken

Karelska republiken (ryska: Республика Карелия, Respublika Karelija, karelska: Karjalan tazavaldu, finska: Karjalan tasavalta, vepsiska: Karjalan tazovaldkund) är en delrepublik i västra Ryssland.

Historik
Republiken fick sitt officiella namn 14 november 1991 efter att från 16 juni 1956 ha varit en autonom republik inom ryska federativa sovjetrepubliken, med namnet Karelska autonoma socialistiska sovjetrepubliken. Åren 1940–1956 var Karelen upphöjd till Sovjetunionens sextonde delrepublik med namnet Karelsk-finska sovjetrepubliken, bildad den 25 juni 1924 såsom Karelska autonoma sovjetrepubliken.

Huvudstad är Petrozavodsk (Petroskoj) och delrepublikens president är Alexandr Hudilainen.

I Karelska republiken talas ryska, finska, karelska samt vepsiska. Ryska är det enda officiella språket, men de tre andra har status som republikens "nationella språk". 1939 gjordes ett försök att ersätta finskan med ett karelskt skriftspråk, som dock inte blev långlivat.

Geografi 
Karelska republiken ligger i nordvästra Ryssland, öster om Finland och är en delrepublik i Ryssland. Den ligger i det historiska landskapet Karelen. Europas två största sjöar ligger delvis i republiken, Ladoga och Onega. Totalt finns 60 000 sjöar.

Demografi 
Folkmängden uppgår till cirka 643 000 invånare. Ryssar 77 %, kareler 9 %, belarusier 5 %, ukrainare 3 %, finnar 2 % och vepser 1 %. I en del fall har man kallat alla invånare i Karelska republiken för karelare. Detta är fel, speciellt med hänsyn till rysk terminologi. Egentligen är karelarna en finsk-ugrisk nationell folkgrupp. Alla som bor i republiken är karelskier (karelenbor).

Se även 
 Karelska republikens flagga
Karelen
Karelsk-finska SSR

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
Regeringens webbplats   

Karelen
 
Stater och territorier bildade 1956
Ruben Olivares

Rubén Olivares (född 14 januari 1947 i Mexico City) är en mexikansk boxare och flerfaldig världsmästare.

Olivares debuterade som proffs 1964 och gjorde sig snabbt ett namn som fruktad knockout-kung. Sin första VM-titel erövrade han 1969 när han besegrade Bantamviktsmästaren Lionel Rose från Australien. Han höll titeln fram till 1972 då han förlorade titeln till landsmannen Rafael Herrera.

Efter detta vandrade Olivares uppåt i viktklasserna och 1974 erövrade han WBA:s fjäderviktstitel, han förlorade den snabbt till Alexis Arguello från Nicarugua. Året efter erövrade han emellertid WBC:s fjäderviktstitel men förlorade även den i sitt första titelförsvar. Efter några år i kylan blev Oliveres mästare en sista gång när han 1979 återtog WBA-titeln i fjädervikt.

Olivares var en jätteidol i sitt hemland och anses av många vara Mexikos näst bäste boxare någonsin efter Julio Cesar Chavez. Olivares är invald i boxningens Hall of Fame.

Mexikanska boxare
Födda 1947
Män
Levande personer
Alexis Argüello

Alexis Argüello, född 19 april 1952 i Managua, död 1 juli 2009 i Managua, var en nicaraguansk boxare som blev världsmästare i tre olika viktklasser: fjädervikt, lätt lättvikt och lättvikt.

Alexis Argüello ansågs vara en av de bästa boxarna någonsin från Latinamerika och var en av 1970-talets största boxningsstjärnor. Argüello erövrade sin första VM-titel 1974 när han överraskande besegrade mexikanen Ruben Olivares och blev WBA:s fjäderviktsmästare. Några år senare avsade sig Argüello titeln och erövrade i stället WBC-titeln i lätt lättvikt via en brutal K.O.-seger över Alfredo Escalara. Han försvarade VM-titeln åtta gånger innan han avsade sig den. Nästa steg i karriären blev att erövra lättviktstiteln, vilket lyckades när WBC-mästaren Jim Watt besegrades 1981. Drygt ett år senare, hösten 1982, försökte Argüello bli den första boxaren att bli mästare i fyra olika viktklasser. Motståndaren var WBA-mästaren i lätt weltervikt Aaron Pryor. Argüello var favorit, men Pryor vann på K.O. i rond 14. Matchen blev av The Ring magazine senare utnämnd till 80-talets bästa match.

Efter att även förlorat en returmatch mot Pryor året efter bestämde sig Argüello för att sluta. Han gjorde senare flera misslyckade comebackförsök. Från 2008 och fram till sin död var han borgmästare i Nicaraguas huvudstad Managua och medlem i boxningens Hall of fame.

Referenser

Nicaraguanska boxare
Födda 1952
Avlidna 2009
Män
Personer i Nicaragua under 1900-talet
Personer i Nicaragua under 2000-talet
Allum

Allum är ett köpcentrum i Partille centrum som började byggas den 3 september 2004 och invigdes den 9 april 2006. "Allum" eller "Allom" är fornsvenskans dativform för nusvenskans ord för "alla". Betydelsen är "åt alla" eller "till alla".

En byggnation över E20 fungerar som en länk mellan den södra och norra delen. Byggnationen förmedlar dels en känsla av ett sammanhängande köpcentrum, dels inhyser den butiker och en passage.

Allum, med en yta på 50 000 kvadratmeter, har skapat runt 650 arbetstillfällen, inhyser cirka 100 butiker och har cirka 1700 P-platser. Det finns en busstation som ligger under köpcentrets passage över E20. En pendeltågsstation finns 200 meter norr om köpcentrumet.

Allum har öppet vardagar 10-20, lördagar och söndagar 10-18. 
Bland butikerna finns Åhléns, ICA Maxi, H&M, Lindex, Kicks, Dinsko, Clas Ohlson, Kjell & Company, KappAhl,  Intersport och Stadium.
Varje år besöker cirka 5,6 miljoner kunder Allum. Omsättningen var 2010 på cirka 1,8 miljarder kronor (brutto). Vid premiärdagen den 9 april 2006 kom 75 000 personer för att besöka Allum.

Allum planerade 2012 att bygga ut kring Kyrktorget (ett torg i Partilles centrum, norr om E20) för att bättre integrera torget i köpcentrumet, med en planerad invigning under 2014, men denna plan avbröts. Nya förslag på utbyggnad har sedan dess framlagts.

Källor

Externa länkar
Allum.se

Byggnader och anläggningar i Partille kommun
Köpcentrum i Västra Götalands län
Bara en kypare

Bara en kypare är en svensk långfilm från 1959 i regi av Alf Kjellin. Detta var den sjunde och sista filmen om Fabian Bom. I huvudrollerna ses Nils Poppe, Marianne Bengtsson och Git Gay.

Handling 
Nils Poppe i sin paradroll som Fabian Bom. Fabian jobbar som servitör men drömmer om en artistkarriär. Han åker till Stockholm för att göra karriär som skådespelare och uppvakta kärleken Matilda (Git Gay).

Om filmen  
Filmen premiärvisades på biograf Skandia i Norrköping den 28 augusti 1959. För Poppe blev manuskriptet till Bara en kypare hans sista filmmanuskript; detsamma gäller medförfattaren Paul Baudisch, som utgjorde den ena halvan av pseudonymen Per Schytte. Stockholmspremiären ägde rum den 5 september 1960 på biograferna Skandia i Stockholm och Fontänen i Vällingby. Filmen har visats som matiné vid ett flertal tillfällen på SVT, bland annat i oktober 2018 och i oktober 2019.

Rollista i urval 
Nils Poppe – Fabian Bom, kypare 
Marianne Bengtsson – Annie Olsson, kallskänka 
Git Gay – Matilda Roos, sångerska 
Karl-Arne Holmsten – Birger Norberg, hovmästare på Järnvägshotellet 
Adolf Jahr – Tilly, kaféinnehavare 
Emy Hagman – Selma, kokerska på Järnvägshotellet 
Sigge Fürst – chef för Cabaret Blå Katten 
Curt Masreliéz – Gösta Susenberg, Matilda Roos manager 
Sven-Eric Gamble – Andersson, målare 
Ragnar Klange – källarmästare på Järnvägshotellet 
Carl-Gunnar Wingård – gäst på Ritz 
Hanny Schedin – Aina, Tillys fru 
Lars Kåge – Harry 
Carl-Axel Elfving – målare
Sonja Kolthoff – fru Svensson

Musik i filmen  
Auf dem Wasser zu singen (Mitten im Schimmer der spiegelnden Wellen gleitet, kompositör Franz Schubert, text Friedrich Leopold Reichgraf zu Stolberg-Stolberg, sång av okänd romanssångerska
Byssan lull, musikbearbetning och text Evert Taube, sång Nils Poppe och Git Gay 
En pressad ros, kompositör Hans Schreiber, text Gösta Rybrant, sång Git Gay 
We Go Together Hand in Hand, kompositör och text Walter Larsson, sång Git Gay, Lars Kåge och Nils Poppe
Öde ö, kompositör Hans Schreiber, text Hans Alfredson och Tage Danielsson, sång Nils Poppe 
Tarzan, kompositör Hans Schreiber, text Hans Alfredson och Tage Danielsson, sång Nils Poppe 
The Fairy Dance, instrumental
Gångtrafikanten (Den sista fotgängaren), kompositör Hans Schreiber, text Hans Alfredson och Tage Danielsson, sång Nils Poppe 
Tonerna, kompositör Carl Sjöberg, text Erik Gustaf Geijer 
Kan man tänka, kompositör Hans Schreiber, text Gösta Rybrant, sång Git Gay

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2016.

Externa länkar 
 
 

Filmer 1959
Svenska komedifilmer
Filmer i regi av Alf Kjellin
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1950-talsfilmer
Jörgen Mörnbäck

Bo Jörgen Mörnbäck, född 3 juni 1956, är en svensk imitatör, komiker och pianist från Göteborg.

Biografi 
Jörgen Mörnbäck började hos Bosse Parnevik 1979 och spelade revy hos Hagge Geigert på Lisebergsteatern 1982. Därefter har han satsat på egna shower i första hand. Jörgen Mörnbäck har medverkat flitigt som imitatör i radio och TV. Bland de personer han imiterat märks Ingvar Carlsson, Carl Bildt, Sten-Åke Cederhök, Sven Melander, Björn Skifs och Göran Persson. I radioprogrammet Salva imiterade han bland andra Glenn Hysén, Peter Antoine, Carl XVI Gustaf, Göran Persson, Fredrik Lindström, Carl-Einar Häckner, Per Oscarsson, Sven Wollter, Tomas Nordahl, Kim Källström, Mauro Scocco, Henrik Larsson, Johan Ulveson, Lasse Brandeby, Tommy Söderberg, Lars Lagerbäck.

1991 gav Jörgen Mörnbäck ut singeln Rapping Ingvar 91, där han imiterade Sveriges dåvarande statsminister Ingvar Carlsson. Singeln låg på Svensktoppen under två veckor i september det året.

Mörnbäck var huvudgäst i Bingolotto den 24 oktober 2010. Han bor i Lerum.

Referenser 
http://www.sydsvenskan.se/2016-06-02/grubblare-som-inte-kan-ljuga

Noter 

Födda 1956
Män
Svenska imitatörer
Svenska artister
Levande personer
Svenska komiker
Kareler

Kareler, eller karelare (, ), är ett östersjöfinskt folk. Deras traditionella hem är Karelen, och de är till största delen bosatta i nuvarande Karelska republiken, Tverkarelen och Sankt Petersburgsområdet. Kulturellt och språkligt är de besläktade med finnar och vepser. Många av de etniska karelerna talar karelska.

Historik 
I skriftliga källor omnämns de under elva- och tolvhundratalet i norska texter och i de isländska sagorna. I Egil Skallagrimssons saga beskrivs konflikter mellan kväner och kareler.

Under sovjettiden diskriminerades den karelska befolkningen, som höll på att helt assimileras i den sovjetiska kulturella likriktningen. Många kareler försvann spårlöst under Stalins styre.

Ordet används också på ett annat sätt, om den finska befolkningen i Karelen. Detta område inkluderade de områden Finland förlorade i vinterkriget och i fortsättningskriget.

Många kareler tillhör den rysk-ortodoxa kyrkan.

Genetik 
43% av karelerna med Y-kromosom har haplogrupp N1c.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Östersjöfinska folk
Karelen
Stockholms universitets studenter

Stockholms universitets studenter, namn på kårpartier vid Stockholms Universitets Studentkår.

1. Stockholms universitets studenter var ett kårparti vid Stockholms Universitets Studentkår som nådde stora framgångar i några kårval under 1960-talet. Flera gånger hade det möjlighet att tillsätta posten som kårordförande. 

Partiet bildades inför det första kårfullmäktigevalet 1964 och kallades även för "SUS-gruppen". Det förde en kårfacklig politik utan ideologisk agenda, även om många av dess företrädare var borgerligt sinnade. Efter valmotgångar och interna motsättningar föll partiet samman i mitten av 1970-talet, men en falang bildade partiet Oberoende studenter som kom att leva kvar i ytterligare ungefär ett kvartssekel.

2. Inför kårvalet 2005 bildades ett nytt parti med namnet Stockholms universitets studenter. Partiet fick 126 röster (4,9 % av de avgivna rösterna) och 2 mandat.

Kårpartier vid Stockholms universitet
Polygontåg

Ett polygontåg är en sammanhängande (men ej nödvändigtvis sluten) kurva bildad av sträckor som sammanbinder ett antal punkter (polygonpunkter). Punkterna kallas polygontågets hörn. Polygontåg används för att beräkna kurvlängder.
Namnet polygon har sitt ursprung i grekiskan och betyder "många vinklar" (poly gon).

Hos artilleriets fältmätare kallas detta kompassvinkeltåg.

Geometri
Matematisk analys
Giovane Élber

Élber Giovane de Souza, född 23 juli 1972 i Londrina, Brasilien är en tidigare professionell fotbollsspelare.

Élber spelade 1990-1991 i Milan men fick lite speltid och bytte till Grasshoppers där karriären tog fart. 1994 kom han till VfB Stuttgart och blev en av Bundesligas bästa anfallare. 1997 gick Giovane Élber till Bayern München där hans ställning förstärktes. Élber har blivit tysk mästare och cup ett flertal gånger och 2001 vann han tillsammans med Bayern Münchens Champions League. Giovane Élber var länge den utländske spelare som gjort flest mål i Bundesliga (133). Den 23 oktober 2010 gick den peruanske spelaren Claudio Pizzaro om och tog ledningen.  

Giovane Élber spelade 2005 för Borussia Mönchengladbach i den tyska Bundesligan.

Han spelade 15 landskamper för Brasilien och gjorde sju mål.

Meriter 
 Tysk mästare 1999, 2000, 2001, 2003 
 Tysk cupmästare 1997, 1998, 2000, 2001
 Uefa Champions League 2001

Brasilianska fotbollsspelare
Spelare i FC Bayern München
Spelare i VfB Stuttgart
Spelare i AC Milan
Spelare i Grasshopper-Club Zürich
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i Borussia Mönchengladbach
Spelare i Cruzeiro EC
Män
Födda 1972
Levande personer
Personer från Londrina
Passivt ordförråd

Passivt ordförråd hos en person är de ord som personen förstår, även om personen inte regelbundet använder dem. Detta är normalt fler ord än vad som ingår i personens aktiva ordförråd, de ord som personen normalt använder.

Se även

Arvord
Lånord
Nybildade ord
Ordförråd
Aktivt ordförråd

Lexikologi
Årets ölänning

Årets ölänning är ett pris som delas ut en jury utsedd av tidningen Barometern och P4 Kalmar. Utmärkelsen som sker i form av Sollidenpriset delas numera ut av H M Konung Carl XVI Gustaf på dennes sommarslott Solliden i Räpplinge socken nära Borgholm. Det sker i mitten av sommaren.

Priset ges till "bofast ölänning, varaktig sommarölänning eller person från annat håll som gjort bestående insats till Ölands fromma". Det kan vara en personlig insats eller prestation, men också ett initiativ som främjar öns intressen och utveckling.

Pristagar1980 Anna Rydstedt, författare 

1981 Bertil Palm, fil. dr, konsthistoriker, museichef
1982 Ulla Severin, sångerska
1983 Hjalmar Nilsson, folklivsberättare
1984 Carl-Gustaf Nilsson, friidrottare
1985 Sune Danielson, gallerist
1986 Margit Friberg, författare
1987 Lage Nilsson, arkivarie, ortnamnsforskare
1988 Per-Olof Amnér, bankdirektör, entreprenör
1989 Rolf Attoff, krögare
1990 Sven Ekberg, radioman
1991 Christina (Kiki) Lundh, arkeolog, journalist
1992 Karin Fransson, traktör
1993 Marianne Jönsson, politiker
1994 Staffan Rodebrand, ornitolog, ekolog
1995 Ulf Erik Hagberg, fil.dr, arkeolog
1996 H.M. Konung Carl XVI Gustaf
1997 Jim Rudolfsson, slottskastellan
1998 Sven-Göthe Lidheim, företagare, entreprenör
1999 Göran OT Dahlberg, skolchef
2000 Börge Kamras, gallerist
2001 Johan Danielsson, lantbrukare
2002 Lennart Sjögren, poet, konstnär
2003 Lif Henell, regissör
2004 Josef Weichl, krögare
2005 Boris Bravin, tivoliägare
2006 Stina-Clara Hjulström, sjuksköterska, ordförande i Svenska Demensförbundet
2007 Kay Wiestål, entreprenör, anordnare av Victoriadagen på Öland
2008 Anders Nilsson, kulturhistoriker, museichef
2009 Ragnhild Boström, fil. dr, antikvarie
2010 Anna Barkevall, verkst. direktör
2011 Anne Vilks, kulturproducent
2012 Lars Trofast, musiker
2013 Per Hallberg, ljudtekniker
2014 Arne Svensson, friidrottare
2015 Kim Nilsson, innebandyspelare
2016 Hanna Karlsson, lantbrukare, bloggare
2017 Dave Karlsson, entomolog
2018 H.K.H.  Kronprinsessan Victoria
2019 Pav Johnsson, ekolog
2020 Gillis Dahlström, kock, kroppkaksspecialist
2021 Ann-Charlotte (Lotta) Sjöberg, keramiker, hamnutvecklare 
2022 Jan-Henrik Fallgren, fil. dr, arkeolog
2023 Britt-Marie (Bitte)  Börjesson, idrottsledare

Källor

Noter

Vidare läsning
Göran O T Dahlberg: Berättelsen om Årens Ölänningar 1980-2009. En dokumentation med texter i kronologisk ordning., Borgholm 2010

Listor över svenskar
Öland
Lokala priser i Sverige
Paisij Chilendarski

Paisij Chilendarski, (kyr. Паисий Хилендарски), Paisij av Chilendar, även Pagisios Chiliandar, tros vara född i Dospej utanför Samokov, Kralev Dol eller Bansko i Makedonien, 1722, död 1773, ses av många bulgarer som förfader till den bulgariska renässansen, munk och historiker.

Paisij Chilendarski föddes i det Osmanska Bulgarien, och blev munk vid klostret Chilendar på Athos 1745. Han är känd för sitt historieverk Istorija Slavjanobolgarskaja eller История славеноболгарская ("Den slavisk-bulgariska historien") från 1762 som markerar den nationella renässansens början i Bulgarien. Detta verk var det första som skrevs på det bulgariska språket, och räknas ännu ha ett relativt gott källvärde, dock med luckor och vissa sakfel. Förordet är i stilistiskt hänseende ålderdomligt nationalistiskt med direkta invokationer till det bulgariska folket att vara stolta över sitt ursprung, sina namn och sitt språk. Han förespråkar även revolt mot grekerna, i synnerhet att i kulturellt avseende kämpa emot assimileringen av den grekiska kulturen (jfr millet).

Istorija Slavjanobolgarskaja lär ha tillkommit efter en rad dispyter med några serbiska och grekiska munkar om Bulgariens historia, vilket föranledde ett för tiden enormt förarbete med resor till olika bibliotek och kloster där han sökte i handskrifterna efter information. När historieverket skrevs hade Bulgarien i fyrahundra år varit inlemmat i det Osmanska riket. Den bulgariska kulturen var nästan utplånad, en vanlig strategi av erövrare för att krossa motstånd. De enda utbildningsmöjligheterna för bulgarerna var antingen inom den grekisk-ortodoxa kyrkan eller genom islam. Trots att boktryckarkonsten sedan länge var uppfunnen kunde alltså inte historieverket tryckas förrän 1844, och då i Budapest. Verket spreds dittills genom avskrifter för hand.

Paisij Chilendarskij räknas som en av de stora frihetshjältarna i Bulgariens historia, och kallas ofta Fader Paisij, och till och med Sankt Paisij. Paisij är avporträtterad på 2 levs-sedeln. Universitetet i Plovdiv är uppkallat efter honom och likaså ett av den bulgariska regeringens förnämsta förtjänsttecken.

Se även 
 Bulgariska ortodoxa kyrkan

Noter

Externa länkar 
 
 

Bulgariska historiker
Bulgariska helgon
Munkar
Födda 1722
Avlidna 1773
Män
Personer i Bulgariens historia
Skuruhatt

Skuruhatt är en bergshöjd i närheten av Skurugata i Eksjö kommun, Småland. Berget är med sina 334 meter över havet en av de högsta punkterna i Småland. Skurugataberg, ett stenkast därifrån är dock ett par meter högre. 337 meter över havet. En vanlig missuppfattning är att det är Skuruhatt som är högst. Från toppen har man en hänförande vy över det småländska skogslandskapet.  Namnet på berget kommer av ordet skuru (förkastning). Omgivningarna kring Skurugata och Skuruhatt utgör sedan år 1967 Skurugata naturreservat som varje år besöks av många turister.

På Skuruhatt finns en grillplats, karta och en minnessten med ett citat av Albert Engström:

Referenser 

Berg i Småland
Berg i Eksjö kommun