kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stellan Claësson

Erik Stellan Claësson, född 31 mars 1886 i Söderhamns församling i Gävleborgs län, död 2 juni 1970 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, var en svensk filmproducent.

Claësson var son till stadsläkaren Jonas Leonhard Claësson och Aurora Adelaide Hillman. Han kom till Stockholm där han först arbetade som polis men sedan sadlade om till skådespelare. Han var produktionsledare för ett 110-tal filmer mellan 1923 och 1948.

Stellan Claësson var först gift från 1915 med skådespelaren Karin Swanström (1873–1942), från vilken han blev änkling, och därefter från 1949 med Signe Maria Elisabet Liberg (1896–1969), men blev på nytt änkling ett år före sin död. Claësson är tillsammans med andra hustrun begravd i Libergska familjegraven på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Filmografi (urval)

Skådespelare

Producent

Källor

Externa länkar
 

Svenska filmproducenter
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1886
Avlidna 1970
Män
Personer från Söderhamn
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Concordia Selander

Concordia Cornelia Johanna Selander, född Hård 2 juni 1861 i Arboga, död 31 mars 1935 i Täby, var en svensk skådespelare.

Biografi 
Selander, vars far var instrumentmakare, studerade vid Kungliga Teaterns balettskola 1874–1880 och var elev vid Kungliga Teatern 1878–1883. Hon var engagerad vid Stora Teatern i Göteborg 1883–1885, vid olika teatersällskap 1885–1888 och vid Nya Teatern i Stockholm 1888–1889. 

Hon gifte sig 1887 med skådespelaren och teaterdirektören Hjalmar Selander, och spelade från 1889 främst i hans teatersällskap men gjorde också ett antal filmroller.

Bland hennes mer kända roller märks Josefina i Öfvermakt, Fru Reinecke i Ära, Fru Hergentheim i Fjärilsstriden, Fru Sprättengren i En fiffig spekulation, Fru Mörk i Sparlakanslexor, Ane i Geografi och kärlek och Bella Morin i Ett litet troll.

Selander är begravd på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Teater

Roller (ej komplett)

Bilder

Filmografi

Källor 
 

 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1861
Avlidna 1935
Kvinnor
Personer från Arboga
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Svenska stumfilmsskådespelare
Dorothy Parker

Dorothy Parker, född Rothschild den 22 augusti 1893 i Long Branch i New Jersey, död 7 juni 1967 i New York, var en amerikansk poet, kritiker och författare.

Biografi 
Parker var 1917–1928 gift med E.P. Parker. Tidigt vänsterorienterad bekämpade hon fascismen, bland annat i reportage från spanska inbördeskriget.

I sitt författarskap, efter ett tiotal års verksamhet som journalist, var hon i sin skönlitteratur kvick och satirisk men inte utan medkänsla. År 1926 gjorde Parker en uppmärksammad poetiskt debut med diktsamlingen Enough Rope.

Hon skrev även filmmanus, bland annat till A Star Is Born (Skandal i Hollywood) från 1937.

Dorothy Parker har själv blivit porträtterad på film av bland andra Jennifer Jason Leigh i Mrs. Parker and the Vicious Circle 1994 och av Bebe Neuwirth i Dash and Lilly 1999.

Diktsamlingar
Enough rope (1926)
Sunset gun (1928)
Death and taxes (1931)
The uncollected Dorothy Parker (1996), utgiven av Stuart Y. Silverstein (122 dikter från Parkers tidiga år, aldrig förut samlade i bokform. Introduktion av Silverstein)
Dikter (översättning: Ingeborg Björklund, Wahlström & Widstrand, 1946)
En enda ros: poesi och prosa i urval (översättning: Kerstin Hallén; dikterna tolkade av Kerstin Hallén i samarbete med Uno Florén, Trevi ; Bra böcker, 1978)
 Karin Moberg: Light – and Darkness – of Love / Kärlekens ljus och mörker (sju dikter av Dorothy Parker, tonsatta för sång och gitarr) (Bok + CD) (Discantus, 2001)

Novellsamlingar 
Laments for the Living (1930) (Levande begråtna, översättning: Eva von Zweigbergk, Wahlström & Widstrand, 1946) 
After Such Pleasures (1933) (Efter kärlekens nöjen, översättning: Eva von Zweigbergk, Wahlström & Widstrand, 1945)

Litteratur om Dorothy Parker; ett urval 
 Keats, John: You might as well live. The life and times of Dorothy Parker (1970) (Man kan lika gärna leva: en bok om Dorothy Parker, översättning: Kerstin Hallén, Trevi, 1979) 
 Kinney, Arthur F: Dorothy Parker (1978) 
 Meade, Marion: Dorothy Parker. What Fresh Hell Is This? (1987) 
 The Penguin Dorothy Parker: The Portable Dorothy Parker (dikter, prosa, journalistik och kritik) (Introduktion av Brendan Gill) (Penguin, 1973) 
 Writers at Work 1. The Paris Interviews (1958) (S. 64–75, intervjuare: Marion Capron)

Noter

Vidare läsning
 En sötsyrlig känsla för livets tunga frågor, Understreckare om Dorothy Parker av Isabella Nilsson i Svenska Dagbladet  2022-02-19.

Externa länkar
American Poets

 

Engelskspråkiga författare
Hollywoods svarta lista
Amerikanska författare under 1900-talet
Personer från Long Branch
Födda 1893
Avlidna 1967
Kvinnor
Park City, Utah

Park City är en stad i Summit County, och Wasatch County, i Utah. Den var från början en gruvstad, och grundades under 1800-talet. Staden är numera ett välförsett vintersportcenter med Canyons Resort, Deer Valley Resort, Park City Mountain Resort och Utah Olympic Park. Det finns dessutom flera restauranger, nattklubbar och hotell, samt aktivitetsmöjligheter året runt.

Varje år i slutet av januari hålls Sundance Film Festival här.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 Park Citys hemsida
 Park Citys vintersport

Orter i Utah
Summit County, Utah
Wasatch County
Ginger Rogers

Ginger Rogers, född Virginia Katherine McMath den 16 juli 1911 i Independence, Missouri, död 25 april 1995 i Rancho Mirage, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare, dansare och sångerska. Rogers första framgångsrika filmroll var en biroll i 42:a gatan (1933). Under 1930-talet kom hon att spela in nio filmer med Fred Astaire, däribland Top Hat (1935) och Dansen går (1936). Rogers började senare medverka i mer dramatiska filmer och i komedier, hennes rollinsats i Kitty Foyle – ung modern kvinna (1940) renderade henne en Oscar för bästa kvinnliga huvudroll. Rogers återförenades med Astaire i den framgångsrika filmen Vi dansar igen! 1949. Under sin långa karriär medverkade Rogers i 73 filmer, hennes musikalfilmer med Fred Astaire anses ha revolutionerat genren och det är dessa som hon främst är ihågkommen för. Ginger Rogers rankades som nr 14 på AFI's 100 Years...100 Stars lista över filmstjärnor från Hollywoods klassiska era.

Biografi 
Ginger Rogers började ta sång- och danslektioner redan som barn. 16 år gammal vann hon en charlestontävling och började uppträda på revyscener, till att börja med tillsammans med sin förste man och sedan på egen hand. Hon gjorde Broadwaydebut 1929 och filmdebut påföljande år.

Ginger Rogers är mest känd som Fred Astaires danspartner i tio musikalfilmer från 1930- och 1940-talet, men hon var aktiv som skådespelare i över fyrtio år, in på 1980-talet. 1940 vann hon en Oscar för bästa skådespelerska för sin insats i Kitty Foyle – ung modern kvinna.

I sitt andra av fem äktenskap var Ginger Rogers gift med skådespelaren Lew Ayres och i sitt fjärde med den franske skådespelaren Jacques Bergerac.

Ginger Rogers har en stjärna på Hollywood Walk of Fame vid adressen 6772 Hollywood Blvd. 1991 släpptes hennes memoarer Ginger: My Story.

Filmografi i urval

Teater

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
 
 
 

Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska dansare
Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Personer från Independence, Missouri
Födda 1911
Avlidna 1995
Kvinnor
Canyons Resort

Canyons Resort, Park City, Utah, USA, är en av de fem största skidcentrumen i USA och Utahs största.

Där faller 9 meter snö i snitt årligen. 

Skidområdet invigdes 1968 som Park City West 1968, en systerskidort till Park City Mountain Resort som invits 1963. Det byte 1975 namn till Park West, och 1997 till Canyons och 2010 till Canyons Resort.

Data 
Höjd över havet: 2.073 meter
Högsta topp: 3045 meter
Fallhöjd: 972 meter
Antal bergstoppar: 8
Skidbar areal: 1 416 hektar
Liftar: 16 totalt
Pistfördelning:
Nybörjare: 14% (Grön markering)
Vana åkare: 44% (Blå markering)
Skickliga åkare: 42% (Svart markering)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Canyons Resorts hemsida

Canyons Resort, The
Sportanläggningar invigda 1968
Katedralskolan i Åbo

Katedralskolan i Åbo, smeknamn Kattan, har sina rötter i en katedralskola som tros ha anlagts omkring år 1276 i anslutning till Åbo domkyrka. Den var Finlands första skola och fungerade då i utrymmen i kyrkans ringmur. Bland annat Mikael Agricola har varit rektor för Katedralskolan.

Historia 
Eleverna, som kallades djäknar, kom från ofta enkla förhållanden runtom i Finland, för att kunna i framtiden få en utkomst inom domkapitlet. För sitt uppehälle vid skolan ägnade de ferierna till djäknegång, då de vandrade kring på landsbygden och framförde fromma sånger mot allmosor. Dessa sånger, mestadels på latin, nedtecknades på 1500-talet och utgavs i slutet av 1500-talet som Piæ Cantiones, vilka fortfarande framförs runtom i Europa, bland annat som carols. Djäknarnas uppträdande torde dock ha varit mindre fromt, då det omkring 1600 utfärdades en ordningsstadga som förbjöd dryckenskap och allehanda oväsen i samband med djäknegången, vilket tydligen alltmer hade börjat förarga borgarskapet.

1630 ombildades skolan till gymnasium, och tio år senare, 1640, bildades Finlands första universitet, Kungliga Akademien i Åbo, som en direkt fortsättning på skolan. (Det universitetet flyttades 1827 till Helsingfors och blev Helsingfors universitet, alltså inte att förväxla med Åbo Akademi, som grundades 1918). Själva skolan fick nya utrymmen i domkyrkomuren. Efter Åbo brand 1827 verkade skolan i Raumo några år. 1830 omorganiserades skolorna i Åbo totalt och ett skilt gymnasium grundades, medan den lägre undervisningen fortsatte i Katedralskolan, som snart därefter fick namnet Högre Elementarläroverket. Bägge skolorna flyttade 1830 in i ett nyrenovrerat hus vid Gamla Stortorget, som tidigare hyst hovrätten. Ombyggnaden planerades av C.L. Engel, bredvid Brinkalahuset, där julfriden fortfarande högtidligt utlyses varje julaftonsdag.

1872 var det igen dags för skolreformer, och de bägge skolorna slogs ihop och fick namnet Svenska Klassiska Lyceum, eller Classicum. På 1930-talet hade de svenskspråkiga eleverna i Åbo minskat såpass, att Classicum 1938 hade bara 127 elever. Lösningen blev att ett av de fyra övriga svenskspråkiga läroverken i Åbo, Reallyceet, sammanslogs med Classicum. 1971 sammanslogs Åbo svenska flicklyceum med Classicum, och i samband med grundskolereformen 1976 återuppstod det traditionstyngda namnet Katedralskolan, som är en grundskola, och i samma byggnad ett gymnasium, Gymnasiet Katedralskolan i Åbo.

Den fungerar idag som en gymnasieskola med humanistisk inriktning och har i olika sammanhang också varit en föregångare vid olika reformer.

Våren 2012 fick Katedralskolan bäst resultat i studentskrivningarna av de svenska gymnasierna i Finland, femte bäst nationellt.

Skolbyggnaden renoverades 2015–2016; skolan inhystes i Juhana Herttuan koulu och Topeliusskolan från hösten 2014. Renoveringen blev klar till skolans 740-årsjubileum den 18 november 2016, med inflyttning till vårterminen.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

 Katedralskolan i Åbo
 Data om byggnaden

Utbildning i Åbo
Svenska gymnasier i Finland
Åbo
Deer Valley Resort

Deer Valley Resort är en anläggning för alpin skidåkning om vintern och cykling om sommaren, belägen i Park City i Utah i USA. Deer Valley är en av de få kvarvarande skidorterna som inte tillåter snowboard. 

Deer Valley var en av anläggningarna under Olympiska vinterspelen 2002, här hölls tävlingarna i puckelpist, hopp och alpina slalomgrenar med plats för 10 000 åskådare. Här hålls också tävlingar under världscupen i utförsåkning.

Data 
Öppet 4 december 2004 – 10 april 2005
Antal bergstoppar: 5
Skidbar areal: 708 hektar
Liftar: 41 totalt

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
Deer Valley Resorts webbplats

Arenor vid olympiska vinterspelen 2002
Sportanläggningar i Utah
Anita Blom

Blenda Anita Blom-Granditsky, född 15 mars 1929 i Japan, är en svensk skådespelare, regissör och dramatiker.

Biografi 
Hon är dotter till civilingenjör Stefan Blom och Mary Rundquist. Anita Blom studerade vid Dramatens elevskola.

Hon var gift 1951–1958 med Jan-Olof Strandberg och därefter 1959 med Palle Granditsky. Hon är mor till skådespelaren Mikael Strandberg, Rakel Granditsky Hökeberg och David Granditsky.

Filmografi 

 (kortfilm)

Teater

Roller (ej komplett)

Regi (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 
 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska dramatiker under 1900-talet
Svenska teaterregissörer
Födda 1929
Kvinnor
Levande personer
Mikael Strandberg (skådespelare)

Mikael Strandberg, född 7 maj 1954 i Uppsala, död 9 december 2000 i Skillinge, var en svensk skådespelare, teaterledare och regissör.

Strandberg var son till skådespelarna Jan-Olof Strandberg och Anita Blom. Han avled i cancer.

Filmografi 

 (TV)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar 

Svenska regissörer
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska teaterchefer under 1900-talet
Män
Födda 1954
Avlidna 2000
Skådespelare från Uppsala
Palle Granditsky

Paul "Palle" Granditsky, född 18 december 1923 i Katarina församling i Stockholm, död 2 december 2001 i Täby, var en svensk skådespelare, regissör och teaterchef.

Biografi 
Granditsky var son till östeuropeiska immigranter och växte upp på Södermalm i Stockholm. Fadern var skomakare från Ryssland och modern sömmerska från Estland. Han kom i kontakt med teatern genom den amatörteaterverksamhet som bedrevs hemma hos föräldrarna. Granditsky medverkade 1943 i Ingmar Bergman-uppsättningen Fan ger ett anbud på Studentteatern och filmdebuterade året efter i rollen som en gymnasieelev i Hets.

Granditsky började vid Nya teatern i Stockholm som elev 1945. Där verkade han också som skådespelare och regiassistent fram till 1949. Han var 1951–1954 chef för Stockholms skolbarnsteater, varefter han engagerades vid Uppsala Stadsteater. Han ledde därefter verksamheten vid Borås stadsteater 1957–1964, Uppsala Stadsteater 1964–1974 och Helsingborgs stadsteater 1986–1989. Han har varit verksam som skådespelare på en mängd andra teatrar, däribland Dramaten 1974–1986.

Han var gift första gången med skådespelaren Ulla Akselson, med vilken han fick dottern Tove Granditsky. Från 1959 var han gift med Anita Blom, med vilken han fick dottern Rakel Granditsky Hökeberg och  sonen David Granditsky; en styvson var Mikael Strandberg.

Filmografi

TV-produktioner

Teater

Roller (ej komplett)

Regi

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska teaterregissörer
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska teaterchefer
Svenska scenskådespelare
Skådespelare från Stockholm
Födda 1923
Avlidna 2001
Män
Tove Granditsky

Tove Granditsky Svenson, född 3 februari 1953 i Solna församling, är en svensk skådespelare.
 
Granditsky har studerat teater vid Statens scenskola i Göteborg. Hon är dotter till skådespelarna Palle Granditsky och Ulla Akselson och är gift med skådespelaren Håkon Svenson sedan 1978.

Filmografi
1976–1999 – Hem till byn (TV-serie)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
 Tove Granditsky på Malmö stadsteater

Svenska skådespelare
Födda 1953
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Guaraní

Guaraní är ett inhemskt sydamerikanskt språk som tillhör språkstammen tupí-guaraní. Det talas av ungefär 6 miljoner människor, varav en del utgör 80 procent av befolkningen i Paraguay, där det dessutom, liksom i den argentinska provinsen Corrientes, tillsammans med spanskan är officiellt språk. Guaraní är också officiellt språk i samarbetsorganisationen Mercosur. Guaraní talas även i andra provinser i norra Argentina, östra Bolivia och i södra Brasilien. Guaraní skrivs med guaranís alfabet. Cabahyba är en stam inom guaraní.

Paraguayansk guaraní kan talas av de flesta paraguayaner, och är obligatoriskt skolämne. Omkring hälften av landets landsbygdsbefolkning talar enbart paraguayansk guaraní, en språkform uppblandad med spanska lånord.

Toponymer och egennamn 
Det finns många toponymer och några egennamn som kommer från Guaraní i Argentina, Uruguay, Paraguay och Brasilien. Dessa är ofta skrivna enligt spanska och portugisiska system, och uttalet har förändrats under århundradena. Därmed kan ordens betydelse vara svåra att förstå för en guaranítalare.

Referenser

Språk i Paraguay
Språk i Sydamerika
Guaraní
Subjekt–verb–objekt-språk
Park City Mountain Resort

Park City Mountain Resort i Park City, Utah, USA är själva navet i skidcentrat som ligger strax öster om Salt Lake City. Det finns ett stort antal hotell, restauranger och andra anläggningar. Nästan allt är nybyggt och av hög klass. Kapaciteten är mycket hög och det finns gott om snö på vintern. Det finns aktiviteter att ägna sig åt på sommaren också.

Invigningen skedde den 21 december 1963, som Treasure Mountain innan namnet ändrades till Park City Ski Area inför säsongen 1966/1967 och senare till Park City Mountain Resort 1996.

Systerskidorten Canyons Resort invigdes 1968.

Vid Olympiska vinterspelen 2002 avgjordes storslalomskidåkningen och snowboardåkningen.

Data 
Öppettider: 9-19:30; Lör/Sön: 9-19:30
Snötyp: konstsnö
Lägsta snödjup: 218 mm
Högsta snödjup: 277 mm
Antal liftar: 14
Antal nedfarter: 100
Snowboard tillåtet

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Park City Mountain Resorts webbplats

Vintersportanläggningar i Utah
Arenor vid olympiska vinterspelen 2002
Utah Olympic Park

Utah Olympic Park är en anläggning i Park City, Utah, USA med bland annat banor för bob, skeleton, rodel och hoppbackar. Den uppfördes i samband med Vinter-OS i Salt Lake City 2002 med en början 1989. Flera världscuptävlingar har hållits i anläggningen.

Externa länkar 
Utah Olympic Parks hemsida

Sportanläggningar i Utah
Arenor vid olympiska vinterspelen 2002
Ulla Akselson

Ulla Mariana Akselson, född 23 november 1924 i Solna församling, död 20 februari 2007 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk skådespelare.

Efter en tid hos bland andra Per-Axel Branner på Nya teatern i Stockholm verkade Akselson vid de flesta av landets stadsteatrar. Till Göteborgs stadsteater kom hon 1973 och till Stockholms stadsteater 1980. Hon regisserade revyn Lusthuset på Intiman i Stockholm 1984. Sin filmdebut hade hon 1946. Hon medverkade även i den första panelen i det klassiska radioprogrammet På minuten från Malmö. 

Akselson var gift första gången 1949–1958 med skådespelaren Palle Granditsky med vilken hon fick dottern Tove Granditsky. Andra gången var hon gift 1961–1970 med skådespelaren Carl-Åke Eriksson. Sedan återtog hon namnet Akselson. Hon är begravd på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

 (till och med 2006)

 (kortfilm)

 (kortfilm)

Teaterroller

Referenser 
 Östgötateaterns arkiv
 Ulla Akselson på Malmö stadsteater

Noter 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Sommarvärdar 1975
Skådespelare från Stockholm
Personer från Solna
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1924
Avlidna 2007
Kvinnor
Jim Reeves

James Travis "Jim" Reeves, född 20 augusti 1923 i Galloway, Texas, död 31 juli 1964 (flygolycka) i Williamson County, Tennessee, var en amerikansk sångare, musiker och kompositör inom country och populärmusik. Med topplisteplaceringar som sträcker sig från 1950-talet till 1980-talet blev han känd som en utövare av nashvillesoundet (en blandning av äldre countrymusik med inslag av populärmusik). Reeves var känd under epitetet Gentleman Jim, och hans låtar fortsatte att placera sig på topplistorna flera år efter hans död. Han blev invald i Country Music Hall of Fame 1967. 

Jim Reeves var under första halvan av 1960-talet med sin starka barytonstämma mer populär än Elvis i Sydafrika, populär även i Indien och Sydostasien. Några av hans mest kända låtar är "He'll Have to Go" (1960), "Adios Amigo" (1962), "I Won't Forget You" (1964). I Sverige blev hans största framgång "I Love You Because" våren 1964.
Under senare delen av karriären präglades Reeves musik av hans evangelikala omvändelse. 

Reeves omkom i en flygolycka med sitt privatflygplan, då han flög över Brentwood i Tennessee. 

I Carthage i Texas finns Jim Reeves Memorial, det värdiga gravmonumentet över Jim Reeves. Efter hans död släpptes flera postuma singlar, bland annat "Distant Drums" som nådde #1 på Englandslistan 1966.

År 2007 invigdes ett Jim Reeves-museum i Voxna socken i Hälsingland.

Diskografi

Referenser

Externa länkar 

Jim Reeves på allmusic.com
Jim Reeves-museum i Voxna, Hälsingland
The Dutch Jim Reeves Website
Country Music Hall of Fame
Jim Reeves Memorial

Amerikanska countrymusiker
Amerikanska countrysångare
Födda 1923
Avlidna 1964
Personer som omkommit i flygincidenter
Män
Harry Potter och fången från Azkaban (film)

Harry Potter och Fången från Azkaban är en brittisk film från 2004, som bygger på J.K. Rowlings tredje Harry Potter-bok med samma namn.

Handling i korthet 
Harry börjar sitt tredje år på Hogwarts och får reda på att en man vid namn Sirius Black har rymt från fängelset Azkaban för att döda Harry. Därför patrullerar de spöklika dementorerna Hogwarts skolområde. Eftersom dementorerna verkar utveckla ett speciellt intresse för Harry får han lära sig hur man ska skydda sig från dem av den nye läraren i försvar mot svartkonster Remus Lupin som var en av Harrys pappas bästa vänner. Hagrids hippogriff Vingfåle döms dessutom till döden av kommittén för bortskaffandet av farliga djur.

Rons pappa Arthur Weasley tvingar Harry att lova att vad han än hör så får han inte leta efter Sirius Black. Det verkar konstigt eftersom Harry inte ens känner Black. Men vid den tidpunkten vet han inte att Sirius Black var den som ledde Lord Voldemort till Harrys föräldrar James och Lily. Dessutom är han Harrys gudfar och var hans pappas bäste vän. Men det visar sig att Sirius Black aldrig hade att göra med Voldemort och att han aldrig dödade dem. Det var istället Peter Pettigrew som bedrog hela trollkarlsvärlden. Han satte dit Black för mord och levde sedan under tolv år som Rons råtta Scabbers.

Om filmen 
Filmen bygger på en roman av J.K. Rowling, se Harry Potter och fången från Azkaban. Den är regisserad av Alfonso Cuarón och musik av John Williams.

Ian Mckellen blev erbjuden rollen som Albus Dumbledore efter att Richard Harris avlidit, men tackade nej för att han tidigare spelat trollkarlen Gandalf i Sagan om Ringen-filmerna. ”Jag har nog med problem att leva upp till en legend. Två skulle bli för mycket.” sa McKellen.

Diskussioner 
I filmen ges det ingen förklaring varför Nattbussen oväntat dyker upp i närheten av Harrys hem, varför Sirius Black dyker upp som en svart hund innan Harry går ombord på Nattbussen eller hur det kommer sig att tant Marge svävar omkring i Sheffield, trots att familjen Dursley bor i Surrey 30 mil därifrån.

I filmen ges intrycket att Ron och Hermione redan bor på Den läckande kitteln när Harry kommer dit.

Rollista

Externa länkar

 

 

Brittiska filmer 2004
Engelskspråkiga filmer
Harry Potter-filmer
Brittiska fantasy-äventyrsfilmer
Amerikanska fantasy-äventyrsfilmer
Filmer i regi av Alfonso Cuarón
Brittiska uppföljarfilmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Tidsresor på film
Varulvsfilmer
Storbritannien på film
London på film
High fantasy-filmer
IMAX-filmer
Filmer från Warner Bros.
Filmmusik av John Williams
Amerikanska filmer 2004

ja:ハリー・ポッターとアズカバンの囚人#映画
Elizabeth Chadwick

Elizabeth Chadwick, brittisk författare. Bor i Nottingham, England med sina två söner och äkta man.

Har skrivit många böcker varav några har översatts till svenska. Dessa är Barnbruden, Lord Guyons dotter, Bröllopstunikan, Skuggornas borg, Erövringen, Ljusets döttrar, Guldkorset och Kärleksknuten.

Ända sen Elizabeth var liten har hon varit intresserad av att skriva om medeltiden. Barnbruden var hennes debut och för den tilldelades hon The Betty Trask Award för bästa historiska underhållningsroman.

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Kvinnor
Födda 1957
Levande personer