kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Laurie Auchterlonie

Laurence "Laurie" Auchterlonie (född 8 december 1867 i St Andrews i Skottland, död 20 januari 1948 i St Andrews) var en skotsk golfspelare.

Auchterlonie bodde i golfens hemstad St Andrews men 1902 representerade han Chicago Golf Club då han vann den åttonde upplagan av US Open på Garden City Golf Club i New York. Han blev då den förste spelaren som i samtliga rundor spelade på mindre än 80 slag och han hade en slutscore på 307 slag.

Han spelade med de då av Coburn Haskell nyligen framtagna gummilindade bollar som tidigare hade använts av Walter Travis när han vann U.S. Amateur och Alexander Herd i The Open Championship. Det blev senare standardtillverkningen av golfbollar. Auchterlonie ställde upp i US Open elva gånger och slutade bland de tio bästa sju gånger. Bland hans övriga segrar fanns 1901 års Western Open.

Laurie Auchterlonie var bror till William Auchterlonie som vann The Open Championship 1893. William Auchterlonie hade en son som också hette Laurie som efterträdde sin far som Honorary Professional på Royal and Ancient Golf Club of St Andrews.

Skotska golfspelare
Födda 1867
Avlidna 1948
Män
Daan Jippes

Daan Jippes, född 14 oktober 1945 i Amsterdam som Daniel Jan Jippes, är en nederländsk författare och tecknare av Kalle Anka och andra Disneyserier. Jippes har fått mycket beröm världen över för sin förmåga att återskapa Carl Barks teckningar. Han har även jobbat med tecknad film, bland annat Aladdin.

Daan Jippes började sin tecknarkarriär i Nederländerna, där hans arbeten publicerades i serietidningen Pep i slutet av 60-talet och början av 70-talet.

I mitten av sjuttiotalet började han arbeta för den holländska Donald Duck-tidningen, där hans tolkning av ankor och Mickey Mouse uppmärksammade Walt Disney Studios i Burbank, Kalifornien.

Därefter anställdes och arbetade han för Disney-företaget, till att börja med för serietidningarna och reklamavdelningen, senare med animation, där han bidrog till filmer som Bernard och Bianca i Australien, Skönheten och odjuret och Aladdin.

På nittiotalet tecknade han för Egmont förlag flera berättelser från 70-talet skrivna av Carl Barks, som ursprungligen var ritade av andra tecknare som t.ex. Tony Strobl.

Jippes gjorde också många omslag för Disney-tidningar från Gladstone Publishing.

Referenser

Externa länkar
Daan Jippes på Inducks

RogersMagasin.com om Daan Jippes i SerieSpecial på Rogers Seriemagasin.
Lambiek om Daan Jippes på Lambiek Comiclopedia

Disneytecknare och -författare
Nederländska författare
Nederländska serieskapare
Författare från Amsterdam
Födda 1945
Levande personer
Män
Instrumental- och ensemblelärare

Instrumental- och ensemblelärare (IE) var en utbildningsinriktning inom den tidigare utbildningen till musiklärare. Den infördes i och med den musiklärarutbildning som startade hösten 1978 som ett resultat av en statlig utredning. Lärare med denna utbildning var utbildade för att undervisa i kommunala musikskolor och liknande verksamheter. Formellt avskaffades dock denna utbildning i och med lärarutbildningsreformen år 2001 (då inrättades en lärarexamen som infattade all lärarutbildning, förutom folkhögskollärare och flyglärare i en enda lärarexamen). De sista klasserna med denna utbildning gick ut vårterminen 2004. Studenter hade dock rätt att ta ut denna examen t.o.m. vårterminen 2008. Enligt ett protokoll från riksdagens utbildningsutskott hade till exempel en musikhögskola mellan 2001 och 2013 möjlighet att utforma lärarutbildningen i musik "så att den passar för lärarverksamhet i den kommunalamusikskolan och annan pedagogisk verksamhet". 

Samtliga svenska musikhögskolor utbildade lärare för den kommunala musik- och kulturskolan. I utbildningen ingick bland annat instrumentalspel på ett huvudinstrument och eventuella biinstrument, ackompanjemangsspel, ensemblespel, metodik, pedagogik, ensembleledning, gehörslära, satslära, röstträning, "musik och samhälle" samt praktik. 

Utbildningens innehåll varierade väsentligt mellan de olika musikhögskolorna, inte minst när det gällde hur det allmänna utbildningsområdet (AUO) – som var obligatoriskt för alla lärarstudenter – genomfördes. På några musiklärarutbildningar är lästes AUO gemensamt med andra lärarstudenter, oavsett inriktning, medan det vid andra högskolor i stor utsträckning integrerades med musikstudierna.

Denna utbildning avskaffades hösten 2011, instrumentallärare utbildas idag formell enbart för gymnasiet, inom ramen för ämneslärarexamen. Eftersom den kommunala musik- och kulturskolan överhuvudtaget inte nämns i högskoleförordningen finns formellt idag ingen behörighetsgivande lärarutbildning för den institutionen.

Källor 

Svenska lärare
Yrken inom musikbranschen
William Van Horn

William Van Horn, född 15 februari 1939 i Kalifornien, är en amerikansk författare och tecknare av Kalle Anka-serier. 1961 tog Van Horn examen i illustration vid California College of Arts and Crafts. Innan han 1987 började rita Kalle Anka hade han nått viss framgång med sin egen seriefigur Nervous Rex. Van Horn fick äran att illustrera Carl Barks sista manus "En historisk häst i hästväg" (CBSV 30) (originaltitel "Horsing Around with History"), med svensk publikation i Kalle Anka & c:o 51/1994.
En bok om William Van Horn med ett urval ur hans serier gavs ut i Hall of Fame-serien 2006.

Som regel både skriver han och tecknar sina historier, även om han samarbetade en del med John Lustig i början av sin karriär. Van Horns serier har oftast Kalle i huvudrollen, men han även tecknat många serier inspirerade av Duck Tales, och använder ibland Sigge McKvack som huvudperson. Han har skapat seriefiguren Slöfus McFjäs, som är Joakim von Ankas late halvbror.

Williams son Noel Van Horn tecknar Musse Pigg-historier, och använder sig av en liknande ledig tecknarstil.

Stil
William Van Horn har en känsla av surrealism, absurd humor, och ironi i sina historier. Inte sällan experimenterar de med metahumor och självreferenser. Handlingen rör sig ofta runt tämligen blygsamma och vardagliga teman. I klassisk Barks-anda begränsar han sig oftast till tiosidiga humorhistorier.

Teckningsmässigt hör hans stil till de mer distinkta. Han använder sig ofta av stora svarta ytor, tjocka linjer, och ritar figurerna med ojämna, lediga drag. Van Horn ritar ofta skumma män med iögonfallande tänder, och kraftiga damer med bestämd attityd. En sorts signatur är de surrande flugor han ofta låter surra runt Kalle i öppningsrutan och här och var i serierna.

Referenser

Externa länkar
William Van Horn på Inducks

Födda 1939
Amerikanska serieskapare
Disneytecknare och -författare
Män
Levande personer
Daniel Branca

Daniel Branca, född i Buenos Aires 1951, död till följd av en hjärtattack, den 28 januari 2005. Branca var en argentinsk serieskapare, vars huvudsakliga verk utgjordes av Disneyserier för den danska serieproducenten Egmont.

Externa länkar 
 Daniel Branca på INDUCKS

Födda 1951
Avlidna 2005
Disneytecknare och -författare
Argentinska serieskapare
Män
William Auchterlonie

William Auchterlonie (1872-1963) var en skotsk golfspelare.

Auchterlonie bodde i golfens hemstad St Andrews. Han vann 1893 års The Open Championship när han var 21 år och 24 dagar gammal och 2005 är han fortfarande den näst yngste efter Tom Morris Jr som har vunnit tävlingen. Det blev dock hans enda majorseger.

Auchterlonie var honorary professional på Royal and Ancient Golf Club of St Andrews 1935-1963. Efter hans död efterträdde hans son, Laurie, honom på den posten.

Han började sitt arbetsliv som lärling hos en klubbtillverkare och senare grundade han tillsammans med sin bror, Laurence, ett eget klubbtillverkningsföretag som han drev under nästan hela sitt vuxna liv. Williams son drev företaget vidare efter hans död och klubbor tillverkade av Laurie Auchterlonie är idag eftertraktade samlarobjekt.

I St Andrews finns en golfshop kallad Auchterlonie's. Han var även med och ritade golfbanor.

Skotska golfspelare
Födda 1872
Avlidna 1963
Män
Vicar

Vicar, egentligen Victor José Arriagada Ríos, född 16 april 1934 i Santiago, Chile, död 3 januari 2012 i Santiago, var en chilensk serietecknare av bland annat Kalle Anka. 

Vicar (namnet betonas på andra stavelsen) upptäckte tidigt sin konstnärliga talang, men hade först inga ambitioner att försörja sig på den, utan utbildade sig till ingenjör. 1956, strax innan han tog sin examen, deltog han i en teckningstävling, som han till sin egen förvåning vann första pris i. Tidningen El Mercurio anställde honom som politisk skämttecknare.
Samtidigt som han avslutade sina studier började han således sin karriär som illustratör, med att teckna politiska karikatyrer. Han har fortsatt att arbeta i branschen sedan dess. 

1960 flyttade Vicar till Barcelona i Spanien, där det fanns gott om jobb åt duktiga tecknare på den tiden, och där han hankade sig fram med diverse illustrationsarbeten. 1966 började han teckna serier, och fem år senare, 1971, började han teckna Disneyserier åt dåvarande Gutenberghus (nu Egmont). Det är mängden som gör det var den svenska titeln på den första Disneyserie av honom som publicerades i Sverige, i Kalle Anka & C:o nummer 40 1971.

1975 flyttade han tillbaka till Chile, där han sedan bodde kvar bodde fram till sin död. Vicars position inom Disneyserier växte med tiden, och han byggde upp en studio med flera tecknare och tuschare. Vicar och hans medarbetare producerade upp till 200 seriesidor per år vilket gjorde honom till den mest produktive Disneytecknaren. I Sverige finns mer än 1 400 serier av Vicar publicerade, och över 10 000 seriesidor av honom har totalt producerats. Han skrev emellertid bara manus till en serie, Det hänger på ett ben från 1997 (publicerad i Kalle Anka & C:o 33/1997), som han för övrigt klassade som sin egen favorit bland sina serier.

Tillsammans med Egmontredaktörerna Unn och Stefan Printz-Påhlson skapade Vicar 1995 den urstarka stenåldersflickan Prinsessan Umpa. Han fortsatte sedan att teckna hennes öden och äventyr under de följande 10 åren.

1995 illustrerade Vicar också Stefan Printz-Påhlsons första berättelser om den utomjordiske storskurken Tachyon Svisch. I ett annat samarbete med Stefan Printz-Påhlson tecknade Vicar också ett avsnitt i Egmonts populära albumserie Kalle Anka och Tidsmaskinen. Vicars bidrag hette Grotthövdingens Mantel, och var skrivet av den engelske manusförfattaren Paul Halas.

Carl Barks sade vid ett tillfälle att han ser Vicar som den bäste Disneytecknaren, till och med bättre än Barks själv. Många menar att det inte är någon slump att Vicar och Kalle Anka är "födda" samma år, 1934.   

Vicar tecknade under 1960-talet den danska seriefiguren Rasmus Nalle, och tecknade även en egen serie; Ramón. 

Vicar avled i leukemi den 3 januari 2012.

Källor

Externa länkar
Vicar på I.N.D.U.C.K.S.

Disneytecknare och -författare
Födda 1934
Avlidna 2012
Chilenska serieskapare
Män
Personer från Santiago de Chile
Kraton

En kraton är en gammal och stabil del av ett kontinentalblock, det vill säga av en kontinentalplattas landområde, med urberg som överlevt sammanslagningen och delningen av kontinenter och superkontinenter sedan prekambrium, det vill säga är äldre än 540 miljoner år.

En kraton kan delas upp i sköld, där urberget kommer i dagen eller bara är täckt av mycket tunt sediementärt lager, och plattform, den del av urberget som är täckt av sedimentära lager.

En kraton kan sträcka sig ned till ett djup av 200 km. Kratoner återfinns vanligen i kontinenternas inre och bestod ursprungligen av magmatiska bergarter, exempelvis granit. Under årmiljoners gång kan dessa bergarter ha genomgått hydrotermal omvandling, och ett flöde av heta vätskor har gjort att olika malmer bildats genom en koncentrerad mineralbildning.

Namngivna kratoner, listade efter kontinent, omfattar bland annat:

Australien
Altjawarrakratonen
Centralkratonen 
Curnamonakratonen, södra Australien
Gawlerkratonen, centrala södra Australien
Pilbarakratonen, västra Australien
Yilgarnkratonen, västra Australien

Amerika
Amazonaskratonen
Guyanaskölden
Nordamerikanska kratonen
Kanadensiska skölden
Slavekratonen, Nordvästra Kanada
Superiorkratonen, Kanada
Wyomingkratonen

Afrika
Arabiska kratonen
Kongokratonen, centrala södra Afrika
Bangweulublocket, Zambia
Kaapvaalkratonen, Sydafrika (3,6–2,5 Ga)
Kalaharikratonen
Saharakratonen, Algeria
Tanzaniakratonen
Västafrikanska kratonen 
Zairekratonen
Zimbabwekratonen (3,5 Ga)

Eurasien
Östeuropakratonen
Fennoskandiska urbergsskölden (eller baltiska skölden), del av Östeuropakratonen
Dharwarkratonen, Indien (3,4–2,6 Ga)
Östkinesiska kratonen
Indiska kratonen
Karelska kratonen, Finland (3,1–2,7 Ga)
Midlandkratonen i England och Wales
Nordkinesiska kratonen (2,5 Ga)
Sarmatiankratonen (3,7–2,8 Ga)
Siberiska kratonen
Sino-koreanska kratonen, norra Kina
Tarimkratonen, Kina
Volgo-uralska kratonen, Ryssland (3,0–2,7 Ga)
Yangtzekratonen
Nordatlantiska kratonen

Referenser 

Plattektonik
Into Glory Ride

Into Glory Ride är det amerikanska heavy metal/power metal-bandet  Manowars andra studioalbum, utgivet 1983.

Låtförteckning
Sida A
 "Warlord" – 4:15
 "Secret of Steel" – 5:50
 "Gloves of Metal" – 5:25
 "Gates of Valhalla" – 7:12

Sida B
 "Hatred" – 7:42
 "Revelation (Death's Angel)" – 6:31
 "March for Revenge (By the Soldiers of Death)" – 8:31

Text & musik: Joey DeMaio/Ross Friedman (Ross the Boss)

Medverkande 
Manovar-medlemmar
Ross the Boss – gitarr, keyboard
Joey DeMaio – basgitarr (4-strängs och 8-strängs)
Eric Adams – sång
Scott Columbus – trummor, percussion

Produktion
Jon Mathias – producent, ljudtekniker
John Petre – assisterande ljudtekniker
Joe Brescio – mastering
Melissa Chatain – omslagsdesign
Geoffrey Hargrave Thomas – omslagsdesign, omslagskonst, foto

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics

Album av Manowar
Musikalbum 1983
David Arnold

David Arnold, född 23 januari 1962 i Luton, är en brittisk filmmusikkompositör.

Arnold har bland annat gjort musiken till Independence Day, för vilken han vann en Grammy, och Godzilla. Han är dock mest känd för sin insats i Bondfilmerna Tomorrow Never Dies (1997), Världen räcker inte till (1999), Die Another Day (2002), Casino Royale (2006) och Quantum of Solace (2008).

Filmografi (urval) 

2010 – Goldeneye 007 (dataspel)

Externa länkar 
 

Födda 1962
Brittiska filmmusikkompositörer
Levande personer
Män
Personer från Luton
Grammy Award-vinnare
Åke Dahlqvist

Åke Dahlqvist, född 11 januari 1901 i Hallsberg i Örebro län, död 19 juni 1991 i Skanör, var en svensk filmfotograf.

Biografi 
Under flera decennier var Dahlqvist en av Sveriges flitigaste filmfotografer. Han förde det svenska filmfotots gedigna traditioner från Victor Sjöström och Mauritz Stillers dagar vidare. Dahlqvist började som assistent åt filmfotografen Julius Jaenzon. Under sitt mångåriga samarbete med regissören Gustaf Molander representerade Åke Dahlqvists foto den så kallade "sobra Råsundastilen" som var typisk för bolaget Svensk Filmindustris produktioner på 1930- och 1940-talet. ”Allt var så konstruerat. Vi gjorde konster, men sällan konst”, kommenterade Åke Dahlqvist den tiden.

Dahlqvists filmintresse föddes hemma i Roslagsnäs redan sommaren 1920, då han såg regissören John Brunius spela in filmen Gyurkovicsarna; Dahlqvist uppsökte därefter Svensk Filmindustri och hörde sig för om arbete. Där fick han jobb på laboratoriet, vilket sedan ledde till att han 1923 debuterade som B-fotograf under Julius Jaenzon med filmen Livet på landet som spelades in i Skåne. 

Under åren med Julius Jaenzon förfinade Dahlqvist sin belysningsteknik. Han var skicklig att fånga naturens stämningar, något han demonstrerade i Alf Sjöbergs debutfilm Den starkaste som spelades in i Tromsø och Norra ishavet 1929. 

År 1935 filmade han Munkbrogreven där Ingrid Bergman gör sin filmdebut. De återsågs 1938 vid inspelningen av En kvinnas ansikte, en film som fick beröm för sitt målande foto: ”Annas hatfyllda sinne kastar mörka skuggor över den aningslösa idyllen och markeras av Åke Dahlqvists foto genom ett dramatiskt ljusdunkel.”

Filmografi i urval

Filmfoto

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska filmfotografer
Svenska fotografer under 1900-talet
Personer från Hallsberg
Födda 1901
Avlidna 1991
Män
Gustav Roger

Gustav Roger, född Gustav Roger Petersson den 18 januari 1917 i Matteus församling i Stockholm, död 3 maj 1992 i Saltsjö-Boo, var en svensk inspicient, inspelningsledare, ateljéchef och, när det behövdes, skådespelare.  

Roger började arbeta som typograf i Kristinehamn. Han kom senare till Stockholm där han studerade vid en teaterskola. Han anställdes vid Karl Gerhards kostymateljé. År 1949 började han som inspicient hos Sandrews, men övergick året därpå till Filmstaden i Råsunda, där han med tiden blev ateljéchef. Han tilldelades Ingmar Bergman-plaketten 1982 för sina insatser inom svensk film.

Gustav Roger är begravd på Boo kyrkogård.

Produktionsledare 
1959 – Face of Fire

Filmografi i urval 
1988 – Jungfruresan
1979 – Repmånad eller Hur man gör pojkar av män
1956 – Sången om den eldröda blomman 
1956 – Sjunde himlen
1955 – Våld

  
1951 – Frånskild

Källor 
 
 Gustav Roger Petersson på Gravar.se

Externa länkar 

Svenska inspicienter
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1917
Avlidna 1992
Män
Skådespelare från Stockholm
Mottagare av Ingmar Bergman-priset
Annie Jenhoff

Anna Maria Gunnarsdotter Jenhoff, känd som Annie Jenhoff, född 2 juli 1929 i Nyköpings Sankt Nicolai församling, Södermanlands län, död 15 mars 2018 i Gamla Uppsala distrikt i Uppsala, var en svensk skådespelare, teaterpedagog, kritiker och författare.

Biografi 
Annie Jenhoff var dotter till köpman Gunnar Jenhoff och Signe, ogift Andersson. Hon studerade vid Braintree Dramatic Society samt vid Terserus teaterskola 1948–1950 och vid Dramatens elevskola 1950–1953. Hon var sedan skådespelare vid Dramatiska teatern 1953–1954, Alléteatern, Kammarteatern, Drottningholms slottsteater, Riksteatern, Pionjärteatern, Stockholms skolbarnsteater och Norrköpings stadsteater. Hon var initiativtagare till Östersunds ungdomsteater där hon verkade som konstnärlig ledare och regissör.

Som konstnärlig ledare och regissör arbetade Jenhoff även med kyrkospel. Hon ledde teatercirklar, var lärare i tal- och röstvård samt studieteknik och dramatik. Hon medverkade också med dikter och kulturartiklar i Östersundsposten och Länstidningen. Hon blev filosofie kandidat 1971. Hon var därefter litteraturkritiker och skrev huvudsakligen för Arbetarbladet och frilansade som teaterkritiker för flera dagstidningar.

Familj
Annie Jenhoff var gift två gånger, först 1951–1960 med köpmannen Bertil Örnklint och sedan 1960–1967 med skådespelaren Sven Wollter. Hon fick två barn i respektive gifte: Simone (född 1952), gift med Gunnar Falk, och Tom Örnklint (1955–1989) samt Ylva (1962–1992) och Stina Wollter (född 1964).

Annie Jenhoff är begravd på Berthåga kyrkogård.

Filmografi

Teater

Roller

Bibliografi i urval
1971 – En liten commedia
1976 – Dags

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 
 Östgötateaterns arkiv
 Annie Jenhoff på Libris

Svenska scenskådespelare
Svenska teaterpedagoger
Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Nyköping
Gravsatta på Berthåga kyrkogård
Födda 1929
Avlidna 2018
Kvinnor
Gunnar Thim

Gunnar Thim, född Karl Julius Gunnar Törnblom 24 mars 1922 i Stockholm, död 2 oktober 1993 i Bandhagen, var en svensk skådespelare och sångare. 

Genombrottet som sångartist inför en större publik fick han i Hylands hörna, den 19 januari 1963. Vägen dit hade varit lång, krokig och äventyrlig via musik-, sång- och teaterskolor, däribland Dramatens elevskola. Vidare fick han jobb som reklamtecknare, programledarskap hos Radio Nord, medverkan i Tjadden-revyn, elev på violin hos Musikaliska akademien, vokalist hos Olle Johnny, Seymour Österwall, Emil Iwring, Erik Frank och Allan Johansson.

Störst framgångar hade han som sångare med schlagerrepertoar och lyckades få två placeringar på Svensktoppen. Den första 1963 med "Varför sover inte du" och 1965 med "Maskros och tjärdoft", 4 månader innan upphovsmannen Carl Anton fick in den på Svensktoppen. Gunnar Thim turnerade en hel del i folkparkerna med olika artister och fick 1957 även turnera i Amerikas svenskbygder i sällskap med bl.a. Sickan Carlsson, Gösta Bernhard och Stig Järrel.    

Filmografi

Externa länkar

Om Gunnar Thim, programledare på Radio Nord - från Svenska Radioarkivet

Födda 1922
Avlidna 1993
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska sångare
Män
Skådespelare från Stockholm
Sångare från Stockholm
Skvadern

Skvadern kan avse:

Skvadern i Uppsala – föreningen för Medelpadsstudenter i Uppsala
MFK Skvadern – en modellflygklubb i Öråker intill Birsta i Sundsvall. 
Skvader – ett fantasidjur vars framdel är en hare och bakdel en tjäder
Harry Saltzman

Herschel "Harry" Saltzman, född 27 oktober 1915 i Sherbrooke, Québec, död 28 september 1994 i Paris (i en hjärtattack), var en kanadensiskfödd filmproducent mest känd för filmerna baserade på böckerna om James Bond, som han producerade tillsammans med Albert R. Broccoli. De två grundade 1961 produktionsbolaget EON Productions. De blev med tiden ovänner och efter nio Bondfilmer sålde Saltzman sin del av bolaget till United Artists.

Utmärkelse
1967 – Golden Laurel, bästa producent

Källor

Externa länkar

Kanadensiska filmproducenter
Personer i Kanada under 1900-talet
Personer från Sherbrooke
Födda 1915
Avlidna 1994
Män
Sagan om ringen - rollspelet

Sagan om ringen - rollspelet (SRR) är en svensk översättning och omarbetning av det engelska rollspelet Middle-earth Role Playing (MERP), som var en version av det kända rollspelet Rolemaster. Grundreglerna gavs ut av Äventyrsspel 1986 och utgivning av material fortsatte fram till 1990.

Spelet kom ut i två utgåvor, 1986 och 1987 varav skillnaden endast var på omslagsbilden på boxen. Båda bilderna är gjorda av Angus McBride .

Spelet bantades ordentligt på regler från MERP och fick säregna drag. Något som är relativt unikt för Sagan om ringen - Rollspelet är skadetabellerna. Vid viss så kallad allvarlig skada gavs ofta en sarkastisk och absurd kommentar.

Lista över utgivet material 
 Grundregler (1986) - Första utgåvan, box med tre böcker
 Grundregler (1987) - Andra utgåvan, box med tre böcker.
 Tharbad - äventyr (1987)
 Rohan - kampanjmodul (1988)
 Södra Mörkmården - kampanjmodul (1988)
 Mordors portar - äventyr (1989)
 Fasornas träsk - äventyr (1989)
 Öknens krigsherrar - äventyr (1989)
 Skogens vildmän - äventyr (1990)
 Anduins vålnad - äventyr (1990)
 Gundabad - äventyr och kampanjmodul (1990)

Referenser 

Svenska rollspel
Fantasyrollspel