kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Saint Louis

Saint Louis (ofta enbart: St. Louis) är en stad (independent city) i delstaten Missouri i USA, uppkallad efter Ludvig IX av Frankrike, "Ludvig den helige". Staden hade 301 578 invånare, på en yta av 171,46 km² (2020). Saint Louis utgör ett eget administrativt område sedan 1876.

Staden är belägen längst österut i delstaten på Mississippiflodens västra flodbank, strax söder om den punkt där bifloden Missouri flyter samman med huvudfloden. Mississippi är också gränsflod till delstaten Illinois och området på båda sidor av floden bildar storstadsområdet Greater St. Louis med cirka 2,82 miljoner invånare (2020). På andra sidan floden ligger staden East St. Louis i Illinois. Saint Louis grundades år 1764 och namngavs efter den franske kungen Ludvig IX.

Saint Louis är den näst farligaste staden i USA, efter Detroit i Michigan, med 1 927 våldsbrott begångna per 100 000 invånare. År 2019 mördades 194 människor i staden.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau täcker staden en yta på 171,46 km², varav 11,56 km² utgörs av vatten.

Klimat 
Uppmätta normala temperaturer och -nederbörd i Saint Louis:

Demografi 
Vid folkräkningen 2020 hade Saint Louis 301 578 invånare och 146 779 hushåll. Befolkningstätheten var 1 886 invånare per kvadratkilometer. Av befolkningen var 43,87 % vita, 43,04 % svarta/afroamerikaner, 0,31 % ursprungsamerikaner, 4,07 % asiater, 0,03 % oceanier, 2,57 % av annat ursprung samt 6,09 % från blandat ursprung. 5,11 % av befolkningen var latinamerikaner.

Enligt en beräkning från 2019 var medianinkomsten per hushåll $47 176 och medianinkomsten för en familj var $57 639. Omkring 19,1 % av invånarna levde under fattigdomsgränsen.

Sport 
I staden finns ishockeylaget St. Louis Blues som spelar i NHL samt basebollaget St. Louis Cardinals som spelar i MLB.

I Saint Louis finns det också en världskänd schackklubb, kallad St. Louis Chess Club. Det är miljardären Rex Singuefield som har investerat cirka 50 miljoner dollar i klubben. Dit kommer bland andra Yasser Seirawan och Varuzhan Akobian för att ge lektioner. I Saint Louis bor cirka 50 stormästare i schack, flera än i någon annan stad i världen.

Kända personer från Saint Louis 
 Randy Orton, fribrottare
 Joséphine Baker, sångerska och dansös
 Chuck Berry, rock-and-roll-musiker
 Dwight F. Davis, politiker, tennisspelare och instiftare av Davis Cup
 T.S. Eliot, poet, dramatiker, nobelpristagare
 Betty Grable, skådespelare
 Doris Hart, tennisspelare
 Ryan Howard, basebollspelare
 Dan Kinsey, friidrottare, OS-guld 1924
 Chuck McKinley, tennisspelare
 Virginia Mayo, skådespelare
 Taylor Momsen, skådespelare, modell
 Shelley Winters, skådespelare
 Akon, R&B artist

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Explore St. Louis
 Historic Sanborn Maps of St. Louis från University of Missouri Digital Library

 
Orter i Missouri
Orter grundade 1764
Saliga de som ifrån världens öden

Saliga de som ifrån världens öden är en psalm med text av Zacharias Topelius från 1869, bearbetad av författaren 1879.

Vid psalmens första publicering användes en tonsättning av Paul Schalreuter från 1552, vilket är samma melodi som användes för psalmen Vänd av din vrede (nr 387 i 1819 års psalmbok). Melodin i den finlandssvenska psalmboken (1986) är av Johann Crüger från 1640. I Den svenska psalmboken (1986) används en melodi komponerad av Friedrich Ferdinand Flemming från 1811, ursprungligen till texten Integer vitae av Horatius. Crügers koral nämns dock som alternativ.

Publicerad som
Nr 660 i Nya psalmer 1921, tillägget till 1819 års psalmbok, under rubriken "De yttersta tingen: De kristnas hopp inför döden".
Nr 416 i Musik till Frälsningsarméns sångbok 1907
Nr 330 i Svensk söndagsskolsångbok 1908 under rubriken "Vid graven".
Nr 551 i Frälsningsarméns sångbok 1929 under rubriken "Högtider och särskilda tillfällen - Begravning".
Nr 778 i Sionstoner 1935 under rubriken "Sjuka och sörjande".
Nr 577 i 1937 års psalmbok under rubriken "Det kristna hoppet inför döden".
Nr 237 i 1943 års psalmbok
Nr 564 i Frälsningsarméns sångbok 1968 under rubriken "Evighetshoppet".
Nr 241 i finlandssvenska psalmboken 1986 under rubriken "Begravning".
Nr 306 i Den svenska psalmboken 1986, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 under rubriken "Livets gåva och gräns".
Nr 707 i Lova Herren 1987 under rubriken "Det kristna hoppet inför döden".

Finländska psalmer
Verk av Zacharias Topelius
Sånger 1869
Salig för intet

Salig för intet är en psalm om den fullbordade frälsningen av Fredrik Engelke 1875. I det gamla EFS-tillägget till 1986 års psalmbok är inte tredje versen medtagen. Varje strof slutar med lovsången "Äran, äran, den skall Jesus ha / här på jorden och i himlarna. / Han har borttagit alla synderna, / amen, halleluja!"

Melodin av George Frederick Root, är samma som till Skynda till Jesus.

Publicerad i
Nr 13 i Kom 1930 under rubriken "Guds lov".
Nr 337 i Guds lov 1935 under rubriken "Erfarenheter på trons väg".
Nr 174 i Sions Sånger 1951 
Nr 201 i Sions Sånger 1981 under rubriken "Tack och lov".
Nr 775 i EFS-tillägget 1986 under rubriken "Glädje – tacksamhet".
Nr 403 i Lova Herren 1987 under rubriken "Trons grund".

Svenska psalmer
Se, Jesus är ett tröstrikt namn

Se, Jesus är ett tröstrikt namn eller Si, Jesus... är ursprungligen en tysk nyårsbön om Jesu namn av Basilius Förtsch från 1609. Originaltiteln är "Jesus ist gar ein süsser Nam" med inspiration från Augustinus av Hippos gyllene latinska ord "Nomen JEsus mel in Ore, melos in aure, jubilus in corde", som senare utvecklats till en lovpsalm.  Verserna 2-4 utgörs av bön och lovsång riktad till "Guds ende Son, o Jesus huld". Sista versen är en *-märkt "ståvers". Vers 3 anknyter starkt till  och  i Bibeln.

Psalmen översattes till svenska av Håkan Magnusson Ausius 1641, bearbetades för 1695 års psalmbok av Jakob Boëthius 1694 och för 1819 års psalmbok av okänd person (Wallin?) strax före utgivningen i februari 1819. Till 1986 års psalmbok bearbetades texten ytterligare men endast helt lätt ("si" blev "se" och "ho sätter till ditt namn sin tröst" blev "den som till dig har satt sin tröst").

Psalmen inleds 1695 med orden:
Sij, JEsus är ett tröstrijkt Namn
Som länder oss til siälagagn

I det tyska originalet var anknytningen till nyårsdagen, då Jesus blev omskuren och fick sitt namn, ännu tydligare med upprepade lovprisningar av Jesu namn.

Melodin är från Strasbourg och daterad till 1545, samma melodi som sjungs till Gud, se i nåd till dessa två (1986 nr 82), fast då i en utjämnad variant.  I Herren Lever 1977 uppges att melodin, som är i G-dur, komponerats i Lyon 1547.

Publicerad i
1695 års psalmbok som nr 143 under rubriken "Om Jesu Namn och Välgierningar".
1819 års psalmbok som nr 66 under rubriken "Jesu kärleksfulla uppenbarelse i mänskligheten: Jesu namn".
Stockholms söndagsskolförenings sångbok 1882 som nr 89 med verserna 1-4, under rubriken "Psalmer".
Hjärtesånger 1895 som nr 49 under rubriken "Jesu namn".
Svensk söndagsskolsångbok 1908 som nr 35 under rubriken "Jesu namn och person"
Lilla Psalmisten 1909 som nr 123 under rubriken "Bönesånger".
Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nr 100 under rubriken "Jesu namn".
Sionstoner 1935 som nr 112 under rubriken "Frälsningens grund i Guds kärlek och förverkligande genom Kristus".
1937 års psalmbok som nr 66 under rubriken "Nyårsdagen".
Förbundstoner 1957 som nr 56 under rubriken "Guds uppenbarelse i Kristus: Jesu namn".
Psalmer för bruk vid krigsmakten 1961 med verserna 1-4.
Herren Lever 1977 som nr 824 under rubriken "Jesus vår Herre och Broder".
Cecilia 1986, 1986 års psalmbok, Frälsningsarméns sångbok 1990, Psalmer och Sånger samt i Segertoner 1988 som nr 42 under rubriken "Jesus, vår Herre och broder".
Finlandssvenska psalmboken 1986 som nr 257 under rubriken "Guds nåd i Kristus".
Lova Herren 1988 som nr 30 (text i liknande version), under rubriken "Jesu Kristi namn".
Cecilia 2013 som nr 52 under rubriken "Jesus Kristus".
Lova Herren 2020 som nr 47 (text i liknande version), under rubriken "Guds Son, Jesus vår Frälsare".

Övrigt
Psalmen förekommer i instrumental version i filmen Körkarlen (1958).

Källor

Externa länkar
Basilius Förtschs text ur Geistliche Wasserquelle: 1661 års upplaga, s. 157 eller 1861 års upplaga, s. 106.

Filmlåtar
Nyårspsalmer
Lovpsalmer
Tyska psalmer
Stå upp, o Sion, och lovsjung

Stå upp, o Sion, och lovsjung är en trettondagspsalm med text av Johan Olof Wallin från 1819 och bearbetning av Britt G. Hallqvist 1980.

Melodin är en medeltida julvisa, 1533.

Publicerad som
Nr 68 i 1819 års psalmbok med titelraden "Statt upp, o Sion, och lovsjung", under rubriken "Jesu kärleksfulla uppenbarelse i mänskligheten: Ledstjärnan till Betlehem (trettondedagspsalmer)".
Nr 175 i Sionstoner 1935 med titelraden "Statt upp, o Sion, och lovsjung", under rubriken "Trettondedagen".
Nr 68 i 1937 års psalmbok med titelraden "Statt upp, o Sion, och lovsjung", under rubriken "Trettondedag Jul".
Nr 131 i 1986 års psalmbok, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 under rubriken "Trettondedag jul".
Nr 145 i Lova Herren 1987 under rubriken "Trettondedag jul".

Trettondagspsalmer
Svenska psalmer
Snabbt jagar stormen våra år

Snabbt jagar stormen våra år är en psalm skapad av en dikt av Erik Axel Karlfeldt från 1929 vars titel troligen var "Psaltare och lyra". Artur Erikson sjöng in psalmen, tonsatt av Gustaf Nordqvist för solosång och piano, utgiven 1937, på sin skiva Upp till Sions gårdar från 1980. Även Erland Hagegård har sjungit in den för skivan Sakralt.

Ett standardverk för unga avancerade körer är Sven-Eric Johansons tonsättning 1953. 

I en komposition av David Grufman framfördes psalmen vid Svenska Akademiens högtidsfest den 20 december 1929.

Publicerad i
1937 års psalmbok som nr XVIII bland "Psalmer att läsas vid enskild andakt" under rubriken "Vid årsskiftet".

Övrigt
Boken "En varm vänskap" av Nan Östman avslutas med psalmtexten.

Referenser

Externa länkar

Hos Projekt Runeberg finns texten enligt 1937 års bönbok i psalmboken

Nyårspsalmer
Svenska psalmer
Dikter av Erik Axel Karlfeldt
Dikter 1929
Jag kan icke räkna dem alla

Jag kan icke räkna dem alla är en tackpsalm av Lina Sandell som publicerades första gången 1880 i "Barnens bilderbok" och som psalm i Sionstoner 1889. Musik av Albert Lindström 1889. Psalmen bygger på jämförelsen mellan Guds välgärningar och de oräkneliga stjärnorna på himmelen. De går inte att räkna - man kan bara stanna upp i häpnad och tacka. Det finns en likhet med Guds löfte och uppmaning till Abraham i Första Moseboken att "skåda upp mot stjärnorna och räkna dem, om du kan - så skall din säd bliva." 

Ur människans synvinkel är ju stjärnorna definitivt för många för att de ska kunna räknas samman (v. 2). Det har dock anmärkts att detta enligt Bibeln inte gäller för Gud: "Han bestämmer stjärnornas mängd, han nämner dem alla vid namn." (Psaltaren 147:4)

Publicerad i
Hemlandssånger 1891 som nr 16 under rubriken "Guds lof och tillbedjan".
Svensk söndagsskolsångbok 1908 som nr 6 under rubriken "Guds härlighet".
Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nr 27 under rubriken "Guds faderliga vård".
Samlingstoner 1922 som nr 196 under rubriken "Lovsånger".
Fridstoner 1926 som nr 22 under rubriken "Böne- och lovsånger".
Svensk söndagsskolsångbok 1929 som nr 30 under rubriken "Guds kärlek och omsorg".
Sionstoner 1935 som nr 64 under rubriken "Guds lov".
Guds lov 1935 som nr 6  under rubriken "Inledningssånger".
1937 års psalmbok som nr 460 under rubriken "Morgon och afton".
Förbundstoner 1957 som nr 12 under rubriken "Guds härlighet och trofasthet: Guds trofasthet".
Segertoner 1960 som nr 106
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 304 under rubriken "Det Kristna Livet - Jubel och tacksägelse".
Cecilia 1986, 1986 års psalmbok, Segertoner 1988, Frälsningsarméns sångbok 1990 samt Psalmer och Sånger som nr 260 under rubriken "Glädje, tacksamhet".
Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) som nr 397 under rubriken "Tro och trygghet"
Lova Herren 1988 som nr 26 under rubriken "Guds godhet och fadersomsorg".
Lova Herren 2020 som nr 379 under rubriken "Trygghet och förtröstan"

Externa länkar
Hos Projekt Runeberg finns noterna till melodin.
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1937 i "Den gamla psalmboken" i PDF

Svenska psalmer
En jämmerlig och usel ting

En jämmerlig och usel ting är en svensk psalm skriven av Johan Olof Wallin och publicerad första gången 24 oktober 1816 i Stockholms-posten som "Klagodags-psalm".. Psalmen publicerades sedan i 1819 års psalmbok som nummer 391 med sju verser. Den togs med i 1937 års psalmbok som nummer 546 med sex verser (utan den ursprungliga femte versen).

Det är en psalm präglad av Predikaren i Gamla Testamentet och dess inledningsvers "Fåfängligheters fåfänglighet! Allt är fåfänglighet!" (i Bibel 2000: "Tomhet och åter tomhet! Allt är tomhet!"). Psalmen uttrycker brutalt konkret allas vår likhet inför döden.

Publicerad i
1819 års psalmbok som nr 391 under rubriken "Med avseende på särskilda personer, tider och omständigheter: Allmänna bön- och klagodagar".
1937 års psalmbok som nr 546 under rubriken "Livets förgänglighet och evighetens allvar".

Källor 

Svenska psalmer
Dexter

Dexter kan syfta på:

 Dexter – heraldisk höger, se Heraldisk höger och vänster
Dexter (nötkreatur) – en nötkreatursras
 Dexter (bokserie) – en bokserie av Jeff Lindsay
 Dexters dunkla drömmar – en roman skriven av Jeff Lindsay
Dexter Olsson - en bokserie av Michael Wiander
Dexter (TV-serie) – amerikansk TV-serie från 2006 baserad på Jeff Lindsays böcker
 Dexter Corporation – ett tidigare amerikanskt företag
 Dexters laboratorium –  en amerikansk animerad TV-serie 1996–2003

Personer 
 Dexter Fletcher (1966–), en brittisk skådespelare och regissör
 Dexter Gordon (1923–1990), en amerikansk tenorsaxofonist inom jazzen
 Dexter Holland (1965–), en amerikansk musiker och doktorand inom molekylärbiologi

Fiktiva personer 
 Dexter Fortescue – en figur i Harry Potter
 Dexter Douglas – huvudperson i TV-serien Freakazoid
 Dexter Morgan –  huvudperson i TV-serien Dexter
Dexter Olsson - huvudperson i bokserien Dexter Olsson

Geografi

USA
Dexter, Alabama
Dexter, Arkansas
Dexter, Georgia
Dexter, Illinois
Dexter, Indiana
Dexter, Iowa
Dexter, Kansas
Dexter, Kentucky
Dexter, Maine
Dexter, Michigan
Dexter, Minnesota
Dexter, Mississippi
Dexter, Missouri
Dexter, New Mexico
Dexter, New York
Dexter, North Carolina
Dexter, Ohio
Dexter, Oregon
Dexter, Pennsylvania
Dexter, Texas
Dexter, Wisconsin
Proton

Protoner () är positivt laddade subatomära partiklar som tillsammans med neutroner bildar atomkärnor. Antalet protoner i en atomkärna bestämmer dess grundämne och atomnummer.

Historia 
Protonen upptäcktes 1918 av Ernest Rutherford när han sköt alfapartiklar in i kvävgas vilket resulterade i syre och protoner. Protonerna kunde identifieras då de gav samma utslag som vätekärnor (= protoner) på hans instrument.

Intern struktur 

En proton har en positiv (elektromagnetisk) laddning med ett värde motsvarande en elementarladdning e = 1,602×10-19 coulomb. Massan är 1,6726×10-27 kg (1,00727647 u, 938,27 MeV/c2) vilket är 1836,15 gånger elektronens massa. Protonen är en baryon uppbyggd av tre kvarkar: två upp-kvarkar med elektrisk laddning +⅔ e och en ner-kvark med laddning - ⅓ e med sinsemellan olika färgladdningar.

Massans ursprung 
Kvarkarnas vilomassor uppskattas till 10 MeV. Det utgör bara en bråkdel av protonens massa – resten är kinetisk energi och bindningsenergi. Man kan göra en grov uppskattning av massan med en enkel överslagsräkning. Enligt Heisenbergs osäkerhetsprincip ges rörelsemängden p för en kvark i en låda med protonens mått av p = h/(2πr). Dessa kvarkar är relativistiska, vilket innebär att deras kinetiska energi kan uppskattas som E = pc = hc/(2πr). Med Plancks strukna konstant som 0,66×10−15 eVs och protonradien som 0,8×10−15 m får vi i runda tal massan m = 3×108 eV = 300 MeV per kvark.

Stabilitet 
Enligt såväl storförenad teori (GUT) som supersymmetriteorin ska protoner kunna sönderfalla med en halveringstid på minst 1030 år, vilket är mycket längre än universums ålder. Man har aldrig kunnat observera ett protonsönderfall, men pågående experiment har visat att halveringstiden är åtminstone 1034 år. Dessa mätningar är viktiga eftersom om protoner sönderfaller kommer de förr eller senare att övergå till positroner. Observationer av protonsönderfall skulle ge stöd åt teorierna.

Antalet protoner i universum uppskattas till 1080.

Kemi 
Inom kemin och biokemin betraktar man protonen som en vätejon, betecknas H+. I detta sammanhang betraktas en protondonator som en syra och en protonacceptor som en bas.

Källor

Externa länkar 

 Proton -- from Eric Weisstein's World of Physics

Nukleoner
Atomkärna

Atomkärnan är en samling av neutroner och protoner som sitter ihop. Atomkärnor bildar tillsammans med elektroner en atom. Antalet protoner i kärnan bestämmer vilket grundämne och antalet neutroner vilken isotop som atomen utgör. Väteatomkärnan är den enklaste, bestående av endast en proton.

I atomkärnan är det huvudsakligen två krafter som spelar roll - den elektromagnetiska kraften och den starka kärnkraften. Den elektromagnetiska kraften verkar repellerande då atomkärnans elektriska laddning är positiv. Den starka kärnkraften, som verkar mellan kärnpartiklar, är den attraherande kraften.

Historia 

Upptäckten av atomkärnan tillskrivs Ernest Rutherford år 1909 när han lät beskjuta en tunn guldfolie med alfapartiklar. Detta experiment gjorde han tillsammans med Hans Geiger och Ernest Marsden vid universitetet i Manchester. Alla utom få partiklar gick rakt igenom folien, medan de få som inte gjorde så böjde av kraftigt. På detta sätt kunde han visa att atomens massa var samlad till en mycket liten volym i atomen. Denna avböjning går under namnet Rutherford-spridning.

Detta experiment har kommit att få flera namn; Geiger–Marsden-experimentet, Guldfolieexperimentet och Rutherford-experimentet (eng. The Geiger–Marsden experiment, the Gold foil experiment resp. the Rutherford experiment).

I detta experiment motbevisades Thomsons atommodell atommodell från 1904 och ledde till Bohrs atommodell 1913.

Se även 
 elementarpartikel
 nukleon
 kvark
 Kärnfysik

Externa länkar 

Kärnfysik
CA

Ca, ca eller CA kan syfta på

Ca 
 Ca – ett grundämne, se kalcium
 Ca (flod) – en flod i Sydostasien
 Ca (djur) – ett släkte av fjärilar

CA 
 CA – landskod för Kanada
 CA – en delstat i USA, se Kalifornien
 CA – Chefen för armén
 CA – Certificate authority, inom kryptografin någon som utfärdar digitala certifikat, se Certifikatauktoritet 
 CA – kvinnlig gymnasieförening i Östersund, se Cirkulo Alegre

ca 
 .ca – Kanadas nationella toppdomän
 ca – ett romanskt språk, se katalanska
Meter över havet

Meter över havet (m ö.h.) är ett mått som anger höjden i förhållande till havsytan. Det används ofta för att ange höjden på berg och liknande. Anledningen är att världshaven har approximativt samma nivå över hela jordytan och därmed utgör en naturlig referenspunkt. 

Måttet meter under havet (m u.h.) kan, på ett analogt sätt, användas för havsdjup, djupa dalsänkor och liknande.

Språkrådet rekommenderar att förkortningarna skrivs utan punkt efter det inledande m:et. Detta beror på att meter är en SI-enhet, vars beteckningar aldrig skrivs med punkt.

Se även 
 Avvägning
 Normaal Amsterdams Peil
 Rikets höjdsystem

Källor 

Måttenheter
Geodesi
Venus (gudinna)

Venus är kärlekens och den kvinnliga skönhetens gudinna i romersk mytologi. Enligt myten är Venus född ur havets skum. Hennes motsvarighet i grekisk mytologi är Afrodite.

Venus i romersk mytologi
Ursprungligen var Venus en fornitalisk gudinna vilken synes ha dyrkats som det på våren uppvaknande, svällande naturlivets gudomlighet, och som en trädgårdarnas och vinplanteringarnas skyddsgudinna. Först sedan romarna stiftat bekantskap med grekiska tankar uppgick hennes väsen i den grekiska kärleksgudinnan Afrodites, med vilken hon hade så mycket gemensamt. Hon dyrkades även som Murcia, stundom fattat som den "uppmjukande" eller "förvekligande", antagligen betecknande hennes makt över hjärtan, vidare som Cloacina, möjligen i sin egenskap av förenande, samt som Libitìna vilken var på en gång livsglädjens (samt vinodlingens) och dödens eller gravens gudinna. Uppfattningen av Venus som begravnings- eller dödsgudinna antages ha berott på den i naturreligioner förekommande sammanställningen av livet i yppig blomstring och dess motsats, döden.

Mytologins Venus gifter sig med den fule och halte guden Vulcanus, eldens gud och smideskonstens uppfinnare, men blir förälskad i krigsguden Mars. Hon får sonen Amor som inom grekisk mytologi heter Eros.

Fredag på latin heter dies Veneris. Ordagrant betyder det "Venus dag". Namnet Venus blir i genitiv (ägandeform) Veneris, vilket även syns i exempelvis uttrycket veneriska sjukdomar.

Venus i konsten
Under renässansen blev Venus ett populärt motiv i Europeiskt måleri och skulptur. Det var en "klassisk" figur för vilken nakenhet var det naturliga tillståndet, vilken det var socialt accepterat att avbilda naken. Som sexualitetens gudinna, var viss grad av erotisk skönhet i framställningen motiverad, vilket uppmuntrade många manliga konstnärer och deras beskyddare. Med tiden kom också "Venus" att beteckna en konstnärlig skildring i den post-klassiska konsten av en naken kvinna, även om det inte fanns något tecken på att motivet egentligen var "Gudinnan".

Den romerska och hellenistiska konsten producerade många variationer på gudinnan, ofta baserade på Praxiteles typ Afrodite av Knidos. Många kvinnliga nakenstudier från denna period är skulpturer vars motiv egentligen är okända i modern konsthistoria. Men de kallas av konvention "Venus", även om de ursprungligen kan ha porträtterat en jordisk kvinna snarare än en kultstaty eller en idealbild av "gudinnan".

År 1908 påträffade man den så kallade "Venus från Willendorf" och senare andra små neolitiska kvinnofiguriner med runt kvinnliga former. Även om namnet på den aktuella avbildade kvinnan eller gudomen inte är känd, så har beteckningen "venusfiguriner" blivit etablerad.

Se även 
 Venussymbol
 Venuscykel
 Mytologi: Kärleken
 Venus från Milo

Källor

Externa länkar 

Gudar i romersk mytologi
Kärleksgudar
Komedi

Komedi är ett skådespel, ett TV-program eller en film som syftar till att väcka glädje hos åskådaren eller rentav locka till skratt.

Ordet "komedi" härstammar från det klassiska grekiska κωμῳδία kōmōidía, som är en sammansättning av antingen κῶμος kômos (festlighet) eller κώμη kṓmē (by) och ᾠδή ōidḗ (sång); det är möjligt att själva κῶμος härrör från κώμη, och ursprungligen betydde byfest. Adjektivet "komisk" (grekiska κωμικός kōmikós), vilket strikt innebär att det som hänför sig till komedi i modern användning i allmänhet är begränsat till betydelsen "skrattretande". Till detta kom ordet i modern användning genom latinets comoedia och italienskans commedia, och har genom historien växlat nyanser i innebörd.

Historiskt sett är komedi motsatsen till tragedi och historien tar karaktärerna från ett mindre bra tillstånd till ett bättre. Under antiken behövde komedin inte vara särskilt rolig, men skillnaden mot tragedin var att komedi hade ett lyckligt slut. Aristoteles såg denna som den lägre av de två genrerna, då den inte väcker eftertanke eller skänker rening hos publiken samt därför att den avbildar sämre människor.

Det finns en mängd undergenrer till komedi såsom lustspelet och satyrspelet eller inom filmen parodi, screwball och slapstick. Exempel på kända komediskådespelare är: Robert Gustavsson, Petra Mede, Jim Carrey och Melissa McCarthy.

Filmgenre 
Exempel på komedigenrer inom film är fars, pilsnerfilm, romantisk komedi och skräckkomedi.

Se även 
Divina Commedia - Den gudomliga komedin
Fars
Folklustspel
Lustspel

Källor

Noter

Teatergenrer
Filmgenrer
Humor