kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Peter Moore Smith

Peter Moore Smith, född 1965 i Panama, är en amerikansk författare. Han har levt ett kringflackade liv, i USA och Tyskland. Han debuterade som författare 2000 med romanen Fällan och nominerades till Edgarpriset för bästa debutroman.

År 2000 mottog han Pushcart-priset för sin novell Oblivion, Nebraska.

Amerikanska författare
Födda 1965
Män
Levande personer
Bjära

En bjära (mjölkhare, trollhare, pukhare, puken, trollkatten, baran, bärarn) var i svensk folktro ett dragväsen som en häxa använde för att stjäla mjölk från grannarnas kor. Den var så snabb att man inte såg den. En bjära kunde vara en hare (Småland), en katt eller en fågel (Dalarna) eller ett nystan (Norrland). 

Bjäran kunde skapas utifrån exempelvis ett nystan genom olika ritualer, eller så kunde häxan ha fått den direkt från djävulen. Det sades att om man skadade bjäran skadade man också dess ägare, och då en bjära förstördes, brukade dess ägare enligt folktron genast visa sig, på grund av sitt löfte att brinna i stället för denne. Slemsvampen trollsmör kallades ibland bjäradynga och troddes kunna avslöja var den skyldiga kvinnan bodde. 

Den första beskrivningen av hur en bjära tillverkades är från en häxprocess i Söderala socken i Hälsingland 15 januari 1597. Häxorna sades då använda bland annat smör, jord, aska från brända bitar av sina tilltänkta offers fönsterkarmar, metall från kyrkklockor, blod från sina egna fingrar och en levande orm. 
En detaljerad beskrivning av hur en bjära görs finns upptecknad från Frostvikens socken i Jämtland. Kring en boll av katthår eller kalvhår nystas tre torsdagskvällar i rad ulltråd i nio färger, och den tredje kvällen droppas tre droppar blod ur det vänstra lillfingret i nystanet. Då bjäran sänds ut för att stjäla mjölk, kastar man den över vänstra axeln och säger: 
"Jag har gett dig blod, Fan ska ge dig mod. Du ska för mig på jorden springa, jag ska för dig i helvetet brinna".

Källor
Bjära i Svenska Akademiens ordbok (1912)

Noter

Externa länkar
"Bjära, Puke" på Hedendom.se
"Möte med bjäran" på Nybyggarveckan.se

Nordisk folktro
Magi
Alv

Alv kan syfta på:

 Alv (jord) – en typ av jordlager.
 Alver – övernaturliga väsen i fornnordiska sagor och myter
 Alvhemmen – ett namn från de isländska sagorna på Sveriges västkust och Norges sydvästkust 
 Alver (Tolkien) – figurer i J.R.R. Tolkiens verk.
 Alver (fantasy) – varelser i andra moderna fantasyverk (inklusive bordsrollspel och lajv)

Se även
Alf (olika betydelser)
Alfheim

Alfheim (”alvernas hem”) var i nordisk mytologi platsen där vanaguden Frej bodde tillsammans med ljusalverna. Frej sägs ha fått gården i tandgåva, vilket betyder att han då var ett spädbarn. Platsen kallas även Ljusalfaheim, för att skilja den från Svartalfaheim.

Alfheim låg bortom Asgård och innehöll bland annat Breidablick, Glitne och Himinbjörg.

Se även
 Alfheim stadion, fotbollsanläggning i Tromsö, Norge 
 Alvhem, tätort i Ale kommun, Västra Götalands län
 Alvhemmen (Alfheimar), historisk benämning på Bohuslän i Sverige och delar av Östfold i Norge
 Snorre Sturlason: Prosaiska Eddan

Referenser

Frej
Platser i nordisk mytologi
Andvaranaut

Andvaranaut, ungefär "Andvares klenod", var i nordisk mytologi namnet på den gyllene magiska ring som ingick i dvärgen Andvares guldskatt.

När Andvare blir tvungen att avstå skatten till Loke förser han ringen med en förbannelse. Ringen byter sedan ägare, först till Reidmar och hans söner, därefter 
Fafner och slutligen till Sigurd Fafnesbane. Förbannelsens verkan gjorde att alla som ägde den råkade i olycka och led en ond bråd död.

Se även 
 Snorre Sturlason: Prosaiska Eddan. 
 Reginsmál

Anmärkningar

Referenser 

Föremål i nordisk mytologi
Völsungacykeln
Ringar
Fiktiva smycken
Aslög

För servisen, se Aslög (porslin). För kanonbåten, se HMS Aslög.

Aslög eller Aslaug, även kallad Kraka, Kráka och Randalin, är i nordisk mytologi dotter till Sigurd Fafnesbane och Brynhild, samt maka till Ragnar Lodbrok. Hon förekommer i Snorres Edda, Völsungasagan och Ragnar Lodbroks saga.

Legendens Aslög
Aslög är dotter till Sigurd och sköldmön Brynhild, men uppfostras av Brynhilds styvfar, Heimer. Heimer blir vid föräldrarnas död bekymrad över flickans säkerhet, och bygger därför en harpa som är stor nog för henne att gömma sig i. Han lever sedan som en fattig, kringvandrande harpspelare och bär omkring på harpan med Aslög gömd inuti.

De två kommer så småningom till Spangereid på Lindesnes i Norge, där de stannar över natten hos ett par vid namn Åke och Grima. Åke tycker sig ha sett att harpan innehåller värdesaker, och berättar om detta för sin hustru. Grima övertalar honom då att döda Heimer medan denne sover. När de öppnar harpan och istället finner Aslög, så tar de hand om och uppfostrar henne som sin egen, och ger henne namnet Kraka (kråka). För att dölja hennes nobla ursprung tvingar de henne att ständigt vara smutsig och bära smutsiga kläder.

Vid ett tillfälle då hon badar blir hon dock upptäckt av Ragnar Lodbroks mannar, som skickats i land för att baka bröd. Betagna av hennes skönhet låter de brödet brännas vid, och när Ragnar frågar ut dem om denna fadäs, så berättar de om flickan de sett. Ragnar låter eftersända henne, men för att testa hennes list beordrar han att hon ska komma varken påklädd eller naken, varken hungrig eller mätt, varken ensam eller i sällskap. Kraka kommer då till honom iförd ett nät, med en lök i munnen och endast en hund som sällskap. Ragnar låter sig imponeras, och tar henne till sin hustru. De får sedan sönerna Ivar Benlös, Björn Järnsida, Vitsärk och Ragnvald.

När Ragnar besöker lydkonung Östen Beli, övertalar denne honom att överge Kraka och istället gifta sig med prinsessan Ingeborg. När han återkommer hem har tre fåglar redan avslöjat dessa planer för Kraka, som tillrättavisar honom och avslöjar sitt sanna ursprung. För att bevisa att hon är dotter till Sigurd, som dödat Fafner, berättar hon att hon ska föda ett barn med en orm avbildad i ögat. Detta visar sig stämma när hon föder Sigurd Ormiöga. När Östen får höra att Ragnar ändrat sig gör han uppror, men dräps av Ragnars och Krakas söner.

När Ragnar gör sig sin ödesdigra resa till England, lyssnar han inte på Krakas varningar om de dåliga förhållanden som råder ombord, och resan blir ett nederlag. När kung Ella av Northumbria kastar honom i en ormgrop skyddas han av en förtrollad tröja som Kraka sytt; först när tröjan avlägsnas kan ormarna döda Ragnar.

Kung Heimer och Aslög
"Kung Heimer och Aslög" är titeln på en populär ballad med text av Frans Hedberg och musik komponerad 1870 för soloröst och orkester (piano) av August Söderman. Sången var ett av Jussi Björlings paradnummer.

August Malmströms målning från 1859 med samma titel anses vara konstnärens genombrott.

Se även
 Völsungasagan

Referenser

Externa länkar
Texten till sången – och en inspelning med Jussi Björling.

Gestalter i nordisk sagalitteratur
Völsungacykeln
Aurboda

1 Aurboda (norröna Aurboða) är en jättinna i nordisk mytologi. Hon är maka till jätten Gymer och mor till Gerd, som är hustru till guden Frej. Om hur det gick till när Frej friade till Gerd berättas i  eddadikten Skírnismál.

Namnet Aurboda är ett jätte- eller dvärgnamn av samma typ som Aurgelmir, Aurgrímnir, Aurvangr, med flera. Förledet är ett fornnordiskt aurr med betydelsen "sand, grus, lera", men namnets innebörd är dunkel.

2 Aurboda (Aurboða) är i Fjölsvinnsmál 38 en av Menglöds nio tärnor. Hon är knappast identisk med Gymers hustru och tycks inte vara någon jättinna, varför det har föreslagits att första ledet i hennes namn skulle vara ett aur från latinets aureum. Namnet skulle då kunna tolkas som en kenning: "den som erbjuder guld". Åke Ohlmarks översätter namnet "den rikedomsförlänande".

Källtexterna 
Jättinnan Aurboda nämns i inledningen till Vǫluspá in skamma (Den korta Völuspå) i Hyndluljóð.

Källor 
 Den poetiska Eddan
 Snorres Edda
 Collinder, Björn (1957), Den poetiska Eddan, Forum.
 Lindow, John (2001), Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs, Oxford University Press. 
 Ohlmarks, Åke (1948), Eddans gudasånger, Schildts förlag.
 Simek, Rudolf (2007), Dictionary of Northern Mythology, D.S. Brewer.

Noter 

Jättar i nordisk mytologi
Aurvandil

Aurvandil (eller Aurvandel eller Örvendel) var i nordisk mytologi en gestalt som var make till völvan Groa. Genom Tors försorg har hans förfrusna tå blivit en stjärna på himlen,  (morgonstjärnan), som kallas Aurvandils tå.

Efter sin kamp med jätten Rungner fick Tor en flisa i huvudet. Han vände sig då till Groa, eftersom hennes magiska sånger kan få ut flisan. Medan hon sjöng sin sång berättade Tor att när han bar Aurvandil bort från jättarnas land, så förfrös denne sin tå, varpå Tor bröt av den och kastade upp den på stjärnhimlen där den blev stjärnan Aurvandils tå. Groa blev så berörd av berättelsen att hon glömde att sjunga klart sin sång och sedan dess sitter flisan kvar i Tors huvud.

Man kan se denna flisa som en symbol för den spik som sitter i toppen av Världspelaren.

Se även
 Tjodolf av Hvin: Haustlong
 Snorre Sturlason: Poetiska Eddan
 Reginnaglar
 Horvendil
 WHL0137-LS - stjärna kallad Earendel
 Eärendil - figur i Tolkiens Silmarillion

Referenser

Jättar i nordisk mytologi
Vasastaden

Vasastaden eller informellt Vasastan kan bl.s syfta på:

 Vasastaden, Borås
 Vasastaden, Göteborg
 Vasastaden, Linköping
 Vasastaden, Mjölby
 Vasastaden, Skövde
 Vasastaden, Stockholm
 Vasastaden, Västerås
 Vasastaden, Örebro
Yoruba

Yoruba kan syfta på:
 Yoruba (religion) – yorubafolkets religion
 Yoruba (språk) – ett dialektkontinuum i Västafrika
 Yoruba (folk) – en etnisk grupp i Västafrika bland annat Nigeria
 Yorubaland – en kulturell region i Västafrika
Bernard Montgomery

Bernard Law Montgomery, från 1946 1:e viscount Montgomery of Alamein (Lord Montgomery), ofta kallad "Monty", född 17 november 1887, död 24 mars 1976, var en brittisk militär, fältmarskalk från 1 september 1944. Under andra världskriget ledde han under general Harold Alexander de allierades 8:e armé i samband med slaget vid El-Alamein 1942, samt var under general Dwight D. Eisenhower högste befälhavare för de allierades markstridskrafter vid invasionen av Normandie 1944.

Biografi
Montgomery deltog som ung officer i första världskriget där han sårades. Han var divisionschef under fälttåget i Frankrike i andra världskrigets början och chef för II Corps under reträtten till Dunkerque. I augusti 1942 utsågs han av Churchill till befälhavare för den brittiska 8:e armén i Egypten. Under Montgomerys ledning återvann 8:e armén sin styrka, samtidigt som Montgomery avvisade Churchills påtryckningar om anfall. I oktober 1942 ansåg han tiden mogen vilket ledde till segern vid El Alamein mot Erwin Rommels Afrikakår. Därefter pressades tyskarna och italienarna tillbaka till Tunisien. Montgomery har kritiserats för att inte ha drivit förföljandet tillräckligt kraftfullt, men han var besluten att inte råka ut för överraskande motgångar som hans företrädare råkat ut för så många gånger tidigare under ökenkriget. Montgomery planerade landstigningen på Sicilien under Dwight Eisenhowers befäl och ledde 8:e arméns framryckning i södra Italien.

I december 1943 lämnade han 8:e armén för att deltaga i planeringen av operation Overlord där han utsetts att leda marktrupperna. Under striderna i Normandie ledde han genom ett antal stora och grundligt genomförda offensiver de brittiska styrkorna till seger över tyskarna, dock inte utan mycket stora förluster. Montgomery ledde de brittiska marktrupperna på västfronten 1944–1945 och var ansvarig för såväl nederlag som segrar. Han planerade den misslyckade Operation Market Garden, men anses även som betydelsefull i besegrandet av den tyska Ardenneroffensiven.

Montgomery var tveklöst en skicklig militär men han var inte enkel att samarbeta med.

När Montgomery en gång ombads att nämna historiens tre största generaler, svarade han; "De andra två var Alexander den store och Napoleon."

Befattningar
 Brigadier (brigadchef) 5 augusti 1937
 Generalmajor 21 maj 1938
 Generallöjtnant 22 juli 1941
 General 11 november 1942
 Fältmarskalk 1 september 1944,
 Brittisk militär befälhavare i Tyskland maj 1945- juni 1946, 
 Chef för imperiets generalstab (CIGS) juni 1946- oktober 1948, 
 Militärbefälhavare i Brysselpakten november 1948- mars 1951,
 Ställföreträdande överbefälhavare i NATO april 1951- september 1958.

Se även 
 Slaget vid el-Alamein
 Operation Market Garden

Källor

Externa länkar
 Brittiska officerare, Bernhard Montgomery

Födda 1887
Avlidna 1976
Brittiska fältmarskalkar
Personer i Storbritannien under andra världskriget
Riddare av Strumpebandsorden
Män
Storkorset av Hederslegionen
Storofficerare av Leopold II:s orden
Deltagare i Ardenneroffensiven
Brittiska militärer under 1900-talet
Personer från London
Deltagare i landstigningen i Normandie
Nils Blommér

Nils Blommér, eg. Nils Jakob Olsson, född 12 juni 1816 i Blommeröd, Öveds socken, Skåne, död 1 februari 1853 i Rom, var en svensk målare, bosatt i Paris och Rom.

Biografi
Blommér inledde sin bana som målarlärling hos Magnus Körner i Lund och började 1839 på Konstakademien i Stockholm. 1847 fick han ett generöst stipendium och reste till Paris, där han kom att studera för den akademiske målaren Léon Cogniet.

Blommér var naturmystiker och mycket påverkad av tidens strömningar. Nyromantikerna Geijer, Atterbom och Stagnelius liksom vurmen kring folkvisan hade ett stort inflytande på Blommérs måleri från hans parisiska horisont. Därifrån sände han hem ett flertal målningar kring älvtemat, till exempel Ängsälvor (1850), influerade av den österrikiske målaren Moritz von Schwinds motiv från folktron. Blommér var förvissad om att naturen hade en inneboende själ, som symboliserades av dessa väsen och mytiska sagogestalter.

Ängsälvor inordnades tillsammans med målningarna Sommarkvällen, Näcken och Ägirs döttrar och Asgårdsreia i en svit som gestaltade de nordiska årstiderna.

Han gifte sig 7 november 1852 i Rom med konstnären Edla Gustava Jansson. Knappt tre månader efter vigseln avled Blommér i sviterna av en lunginflammation. Blommér finns representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum, Livrustkammaren, Norrköpings konstmuseum och Nationalmuseum i Stockholm.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Galleri

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Svenska målare under 1800-talet
Födda 1816
Avlidna 1853
Män
Personer från Öveds socken
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Barrö

Barrö var i nordisk mytologi den plats där Gerd lovat möta Frej. Genom sin tjänare Skirner framförde Frej sitt frieri till Gerd. Hon avsåg då att efter nio nätter ta sig till Barrö och där hålla bröllop med Frej.

Se även
 Snorre Sturlason: Prosaiska Eddan

Referenser

Frej
Platser i nordisk mytologi
McDonnell Douglas F-15 Eagle

McDonnell Douglas (numera Boeing) F-15 Eagle är ett taktiskt jaktplan, konstruerat av det amerikanska försvarsindustriföretaget McDonnell Douglas (numera en del av Boeing) för USA:s flygvapen, vars syfte är att upprätthålla luftherravälde.

Flygplanet togs i tjänst 1976 och har med stor framgång deltagit i bland annat Gulfkriget och Irakkriget. I luftstrid är det obesegrat med 101 nedskjutna motståndare och ingen nedskjuten F-15. 

Sedan 1990-talet finns en vidareutvecklad variant i USA:s flygvapen, F-15E Strike Eagle, som är byggd för att både attackera markmål och bekämpa fientliga stridsflygplan. 

F-15 Eagle har även exporterats i olika konfigurationer till flera andra länders flygvapen.

Beskrivning 
Flygplanet F-15 har en stor aktionsradie, två motorer, kraftig och effektiv beväpning samt mycket goda flygegenskaper. Det är särskilt konstruerat för att en person – piloten – själv ska kunna genomföra luftstrid för att uppnå luftherravälde. F-15 Eagle är utrustat med en Dopplerradar.

Det första F-15-planet utvecklades för och levererades till USA:s flygvapen samt sattes först i tjänst 1976. 

En speciell version, F-15E Strike Eagle, är en vidareutvecklad version av F-15 Eagle för markattack, samt som även är ett enhetsflygplan med två mans besättning. 

Mer än 1 500 plan av F-15 har byggts i samtliga konfigurationer.

Varianter

Bildgalleri

Se även 
 McDonnell Douglas F-15E Strike Eagle

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska jaktflygplan
Amerikanska militärflygplan under kalla kriget
Utrustning i USA:s flygvapen
Flygplan tillverkade av McDonnell Douglas
Bauge

Bauge (fornvästnordiska Baugi, ”den böjde”) är en jätte i nordisk mytologi som omtalas i Snorres Edda. Han är bror till jätten Suttung, ägaren till det skaldemjöd som Oden senare stal efter att ha förfört Suttungs dotter Gunnlöd, som vaktade mjödet.

Källtexterna

Skáldskaparmál 
Två versioner av hur Oden stal skaldemjödet har bevarats. Den utförligaste finns i Skáldskaparmál i Snorre Sturlassons Edda.  Enligt denna åstadkommer Oden under täcknamnet Bölverk en ”olycka” varvid Bauges nio slåtterkarlar råkar hugga ihjäl varandra med nyslipade liar. Bölverk uppsöker senare Bauge för att be om husrum för natten. Bauge, som inte vet något om Bölverks inblandning, berättar då om olyckan och beklagar sig över hur svårt det är att få tag på dugligt arbetsfolk. Bölverk erbjuder sig genast att utföra nio mans arbete mot att som ringa betalning få en klunk av Suttungs mjöd. Bauge svarar att han inte råder över skaldemjödet, men lovar ändå att bistå Bölverk om denne hjälper till med arbetet på gården.

Då vintern är kommen kräver Bölverk sin lön. Han och Bauge uppsöker Suttung, som dock vägrar att avstå minsta droppe av mjödet. Men Bauge håller – åtminstone till en början – sin del av avtalet. När Bölverk föreslår att med en navare borra ett hål in till den kammare i klippan Hnitbjörg där mjödet förvaras, är det Bauge som sköter borrandet. Efter en stund påstår han att berget är genomborrat, men när Bölverk blåser i hålet flyger stendammet i ansiktet på honom. Han inser då att Bauge har svek i sinnet och befaller honom att borra vidare. Nästa gång Bauge säger att hålet är klart flyger dammet inåt när Bölverk blåser. Han förvandlar sig då till en orm och slingrar sig genom bergväggen. Bauge hugger efter honom med navaren, men missar.

Väl inne i berget förför Bölverk Suttungs dotter Gunnlöd och lyckas på så sätt komma över mjödet. Men Bauge försvinner här ur historien – ingenting mer berättas om honom.

Bauge tillhör en liten grupp mytologiska gestalter som endast omtalas av Snorre Sturlasson och som därför har misstänkts vara Snorres egna skapelser. Namnet Baugi föreommer dock i en uppräkning av namn på jättar i tulorna.

Hávamál 
En annan version av hur Oden tillskansade sig skaldemjödet finns i Hávamál 103–110. Här sägs ingenting om hur Oden tog sig in i Hnitbjörg, och följaktligen nämns inte heller någon Bauge. En gissning, som framförts av Aage Kabell, är att Snorre skulle ha fått namnet efter den baugeiðr (ring-ed) som Oden i strof 110 sägs ha svurit då han gifte sig med Gunnlöd. 

Mot denna förklaring har dock invänts att såväl ring-eder som edsringar var relativt välkända begrepp i det medeltida Island, varför Snorre knappast kan ha missförstått ordet.

Kommentarer

Källor 

Jättar i nordisk mytologi
Bejla

Bejla (fornnordiska Beyla) var i nordisk mytologi en tjänarinna hos guden Frej. Hon var maka till Byggvir. Bejla var den som fördelade mälden. I en träta mellan Loke och hennes man blev hon kallad "smutsig trälinna".

Referenser

Frej
Nordisk mytologi

ja:ビュグヴィルとベイラ#ベイラ
Mäld

Mäld är i en äldre betydelse spannmål som ska malas.

Mäld i en nyare betydelse är suspension i vatten av pappersmassa och annat råmaterial som används vid papperstillverkning. Benämningen används för fiberhaltiga suspensioner i hela processekvensen från uppslagning till formering av pappersbanan på pappermaskinernas vira- eller våtparti.

Mälden i pappersmaskinernas inloppslådor håller normalt en torrsubstanshalt under 1 procent, men utspädningsgraden varierar beroende på papperskvalitet och slag av pappersmaskin.

Källhänvisningar

Sädesslag
Papperstillverkning
Bergresar

Bergresar var i nordisk mytologi ett av flera jättesläkten, till exempel bergresar och rimtursar. Bergresarna håller till i bergen och har förmodligen givit upphov till bergsrået i folktron. 

Bergresarna bor oftast i de stora bergen i Utgård och är enormt starka och relativt snabba med tanke på deras storlek. Det är bara få personer som har sett de folkskygga och kraftfulla resarna. Men de som har sett någon, har ofta blivit poeter som berättar om bergresarnas liv och deras förgyllda rustningar. Liksom alverna kan få resar dö av ålder. De är oerhört avogt inställda till kyrkklockor och annat kristet. De tros kunna kasta stora klippor milsvida (jättekast) för att krossa kyrkorna.

De är inte fientliga mot alla former av varelser. Men de är inte så förtjusta i ljusalfer, människor och asarna. Bergresarna är antingen legosoldater för att få ihop pengar till sina slott i de stora bergskedjorna eller festande varelser som tycker om jakt och lekar.

De är vanligen illasinnade, därtill trollkunniga och visa. De förvänder synen på både människor och asar. Jättarna representerar den vilda naturen och urtidens kaosmakter och söker störta gudarna, gudinnorna och deras värld. Den stora slutstriden, Ragnarök, står mellan gudarna, gudinnorna och jättarna. Trots motsättningen mellan dessa båda grupper knyter gudarna flera jätteväsen till sig, vilka delar tillvaron med gudarna och gudinnorna i Asgård. Flera gudar har sexuella relationer med jättinnor.

Se även 
 Gruvrået

Referenser

Jättar i nordisk mytologi
Berling

Berling kan syfta på:

 Gösta Berling – huvudperson i romanen Gösta Berlings saga skriven av Selma Lagerlöf
 Berling (dvärg) – en dvärg i nordisk mytologi
 Berling (släkt) – en svensk-dansk släkt
 Berling, Moselle – en fransk kommun i departementet Moselle
 Berling antikva – ett typsnitt
 Berling Media –  en svensk förlagskoncern
 Berlingska boktryckeriet – ett boktryckeri i Lund; senare verksamhet har varit förlagd till Arlöv under namnet Berlings Grafiska AB

Se även 
Berglin
Berglind
Bergling
Billing

Billing kan syfta på:

Billing (mytologi) – en dvärg i nordisk mytologi
Billing (släkt) – en skånesläkt

Geografi
 Billing, Northamptonshire, civil parish i Englnd, Storbritannien
 Mount Billing, berg i Antarktis

Personer med efternamnet Billing 
 Anna Billing (1849–1927), konstnär
Einar Billing (1871–1939), biskop i Västerås
Emil Billing (1851–1915), arkitekt
Erik Billing (född 1981), deltagare i dokusåpa
Gottfrid Billing (1841–1925), biskop i Västerås och Lund
Herman Billing (1849–1917), justitieråd
Johan Samuel Billing (1795-1851), läkare och veterinär 
Johanna Billing (född 1973), konstnär
Julius Billing (1857–1935), tandläkare
Knut Billing (1939–2009), moderat politiker
Magnus Billing (1850–1904), filosofie doktor och lundaprofil
Mischa Billing (född 1966), sommelière
Tomas Billing (född 1963), ekonom och företagsledare
Tore Billing (1816–1892), konstnär
Walfrid Billing (1833-1902), jurist och riksdagsman

Svenska efternamn