kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hessensteinska palatset

Hessensteinska palatset eller Bengt Oxenstiernas palats är ett palats med adress Birger Jarls torg 2 på Riddarholmen i Stockholm. Palatset byggdes på 1630-talet för riksrådet Bengt Bengtsson Oxenstiernas räkning. Omkring år 1680 byggdes palatset om.

Historia
Palatsets tomt hade tillhört släkten Oxenstierna sedan 1500-talet. På 1630-talet uppförde riksrådet Bengt Bengtsson Oxenstierna ett mindre renässansslott på tomten. Nästa ägare var Bengt Gabrielsson Oxenstierna och hans hustru Eva Juliana Wachtmeister. De lät också renovera och bygga om palatset till dagens utseende kring 1680, sannolikt efter ritningar av Nicodemus Tessin d.ä. Änkedrottningen Hedvig Eleonora övernattade i palatset efter slottsbranden 1697.

Efter att det varit i kunglig ägo skänkte kung Fredrik I palatset 1731 till sin mätress Hedvig Taube, som därmed kom att förfoga över två fastigheter på Riddarholmen; hon bodde själv i Banérska palatset (sedermera Östra Gymnasiehuset). Övervåningen nyinreddes av Carl Hårleman, men Taube hann avlida innan ombyggnaden var färdig och palatset ärvdes av Fredrik Vilhelm von Hessenstein, utomäktenskaplig son till Taube och Fredrik I, som gav huset sitt namn.

På 1750-talet hyrdes huset av politikern och diplomaten Carl Gustaf Tessin som var guvernör för kronprinsen, som fortfarande med sin familj bodde i det Wrangelska palatset i väntan på att återuppbyggnaden av Stockholms slott skulle slutföras. 1835-1906 inrymde palatset Riksgäldskontoret, därefter Socialstyrelsen till 1965. År 1983 restaurerades byggnaden av arkitekt Uhlin & Malm. Då togs interiörer från 1600-talet och 1700-talet fram. Idag disponeras byggnaden av Svea hovrätt.

Referenser

Litteratur

Vidare läsning

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Riddarholmen
Privatpalats i Stockholm
Byggnader avbildade i Suecian
Krucifix

Krucifix (latin: crucifixus, "den korsfäste") är en avbildning av den korsfäste Jesus, vanligen i friskulptur eller relief.

Historia
Fornkyrkan undvek krucifixet, eftersom det uppfattades som alltför realistiskt.

I både öst och västkyrkan blev krucifixet sedan en vanlig bildtyp, ofta knuten till altaret eller (i den medeltida västkyrkan) till övergången mellan kor och långhus, triumfbågen, så kallat triumfkrucifix. Krucifixet behölls i de lutherska och de anglikanska kyrkorna, men däremot inte i de reformerta.

Mindre krucifix försedda med fot används som altarkors eller för enskild andakt. Ett liknande krucifix fäst på en stång brukar bäras i spetsen för kyrkliga processioner.

Krucifix i offentliga skolor
I Italien föreskrivs enligt en gammal lag att det skall finnas krucifix i alla klassrum i offentliga skolor.

Italienskan Soile Lautsi förde talan mot den italienska bestämmelsen i Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (Europadomstolen) i Strasbourg 2009. Hon menade att hennes barn måste gå i en offentlig skola i norra Italien med krucifix i varje rum, men att Jesusbilderna stred mot hennes rätt att ge sina barn en sekulär uppfostran. Domstolen gick på Lautsis linje i sitt domslut i början av november 2009. Domstolen skrev att ehuru krucifixen kunde upplevas som ett stöd för troende kristna elever, kunde krucifixen uppfattas som stötande av elever som utövar andra religioner eller är ateister. Lautsi tilldömdes ett skadestånd på 5 000 euro.

Europadomstolens beslut upprörde många människor, särskilt i Italien. Den italienska regeringen överklagade beslutet, som ansågs som ett intrång i Italiens kultur. Om Italien hade förlorat skulle det ha kunnat leda till att alla religiösa symboler i klassrum i Europeiska unionens medlemsländer blivit olagliga.

Den 18 mars 2011 fick Italiens regering rätt i frågan om krucifix i skolornas klassrum; enligt beslutet av Europadomstolens stora kammare kan krucifix inte anses kränkande för icke-kristna elever.

Bilder

Källor

Se även
Iesus Nazarenus Rex Iudaeorum
Piss Christ

Externa länkar 

Kors
Jesus
Kristusstatyer
Hovgården

Hovgården kan syfta på:

Hovgården, Adelsö – ett fornlämningsområde och del av ett världsarv, beläget i Ekerö kommun
Hovgården, Uppsala kommun – Uppsala kommuns centrala avfallsanläggning
Hovgården, Borlänge kommun – en småort i Borlänge kommun
Hovgården, Vadstena kommun – en gård, en tidigare kungsgård inom Uppsala öd i Hovs socken i Vadstena kommun
Hovgården (ort) – en tidigare småort i Ekerö kommun i Stockholms län
Hovgårdsvallen – en fotbollsplan i Björlanda på Hisingen i Göteborg

Se även
Alsnö hus – ruinen efter ett medeltida palats från 1200-talet på Adelsö i Mälaren
Hovgård – flera betydelser
Böda Skogsjärnväg

Böda Skogsjärnväg är en museijärnväg på norra Öland. Banan som är 4,2  km lång och en smalspårsbana med spårvidden 600 mm, trafikerar sträckan Fagerrör–Trollskogen i Böda Kronopark en bit norr om orten Böda. I Fagerrör finns lokstall och stationshus. Ibland trafikeras sträckan med ånglok, i övrigt motorlok.

Banan drivs av Museiföreningen Böda Skogsjärnväg, som bildades 21 juli 1974 med avsikt att återuppbygga och trafikera en lämplig delsträcka av den nedlagda skogsjärnvägen samt bevara föremål och i drift visa lok och vagnar från den gamla skogsjärnvägsepoken 1908–1959 i kronoparken.

Av föreningens två ånglok, Mormor och Karolina (det sistnämnda från numer nedlagda Sollentuna Enskilda Järnväg), är för närvarande Karolina avställt för renovering på grund av underkänd ångpanna. I april 2008 erhöll föreningen 100 000 kr i bidrag från Riksantikvarieämbetet för att kunna åtgärda ångloken  och i september 2012 provkördes originalloket Mormor från kronoparkstiden för första gången med sin nya ångpanna.

Mormor tillverkades av Lokomotiv und Dampfkesselfabrik L Zobel 1910 och köptes av Domänverket för Böda kronopark. Hon var tjänst för 1910–1959, varefter hon var utställd i Nässjö hembygdspark till 1970. Hon återkom till Böda 1990 efter 20 år i Ohsabanans ägo som OSJ nr 1. Det har fyra axlar och en tjänstevikt på 8 ton och tillverkningsnummer 118/1910.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Museijärnvägar i Sverige
Transport i Borgholms kommun
Hästbanor
Risten–Lakviks Järnväg

Risten–Lakviks Järnväg är en smalspårig (600 millimeter) museijärnväg vid Lakviks järnvägsstation, belägen mellan Åtvidaberg och Björsäter.

Vid den 1,5 kilometer långa banan finns rullande materiel från både trafik- och industribanor. I samlingarna finns bland annat tre ånglok, ett tryckluftsdrivet lok, olika större och mindre motorlok, samt två av Sveriges äldsta personvagnar (före detta spårvidd 1188 millimeter). Banan går på ett stycke banvall som tillhört järnvägen mellan Åtvidaberg och Norsholm, vilken emellertid hade spårvidden 891 millimeter.

Risten–Lakviks järnväg drivs av Museiföreningen Risten–Lakviks Järnväg, som är en ideell förening.

Järnvägen är en del av den 1878 öppnade järnvägslinjen Norsholm - Bersbo, senare inkluderad i Norsholm–Västervik–Hultsfreds Järnvägar. Vid Lakvik fanns då förutom hållplatsen en smälthytta.

Sträckan Norsholm - Bersbo lades ned 1964, och 1971 köpte Museiföreningen järnvägssträckan Risten – Lakvik innan spåret revs upp. Man hade innan dess hållit till vid Oxkullen i Nykil sedan 1965.

Trafikplatser 
Lakvik är järnvägens utgångspunkt, med kafé i stationsbyggnaden och hallar för lok och vagnar, samt verkstad för underhåll av fordon.
Risten är järnvägens slutpunkt i sydost, vid sjön Risten, med renoverat stationshus och spår för rundgång.

Lok 

 Ångloket RLJ 2 A Dahl från Arnold Jung Lokomotivfabrik i Jungenthal, byggt 1925.

Källor

Noter

Externa länkar 
Risten–Lakviks Järnvägs webbplats

Museijärnvägar i Sverige
Transport i Åtvidabergs kommun
Järnvägslinjer med spårvidden 600 mm i Sverige
Trocadero (olika betydelser)

Trocadero kan avse:

 Trocadero –  en läskedryck med koffein
 Isla del Trocadero – en ö och fästning utanför Cádiz i Spanien
 Slaget vid Trocadero – ett slag på denna plats 1823
 Trocadéro – ett torg i Paris i Frankrike
 Trocadéro (Paris metro) – en metrostation i Paris
 Palais du Trocadéro – en tidigare byggnad i området
Vasilij Kandinskij

Vasilij Vasiljevitj Kandinskij (även Vassily Kandinsky, Vasily Kandinsky eller Wassily Kandinsky; ), född 16 december 1866 (4 december g.s.) i Moskva, Ryssland, död 13 december 1944 i Neuilly-sur-Seine, Frankrike, var en rysk målare och grafiker, även verksam en stor del av sitt liv i Tyskland och Frankrike.

Biografi 
Vasilij Kandinskij föddes och växte upp i Moskva. Han utbildade sig först till advokat, men övergav dessa ambitioner och begav sig som 30-åring till München för att studera vid stadens konstakademi. Tillsammans med Gabriele Münter och Franz Marc var han 1911 en av grundarna av konstnärsgruppen Der Blaue Reiter.  År 1914 återvände han till Ryssland och ledde efter revolutionen nyorganisationen av det ryska konstlivet. Då kulturklimatet svängde 1921, lämnade han på nytt hemlandet och återvände till Tyskland.

I Tyskland var Kandinskij en ledande medlem av Bauhaus-skolan i Weimar från 1922 till dess att nazisterna stängde skolan 1933. Efter Adolf Hitlers maktövertagande 1933 lämnade Vasilij Kandinskij Tyskland för Frankrike, där han bosatte sig i Parisförorten Neuilly-sur-Seine. Här var han verksam fram till sin död i december 1944.

Tillsammans med sin partner åren 1904–1916, konstnären Gabriele Münter, utvecklade Vasilij Kandinskij en vänskap till det svenska konstnärsparet John Jon-And och Agnes Cleve-Jonand. Åren 1917–1944 var han gift med Nina Kandinskij, född Nikolajewna Andreevskaja (1896–1980).

Verk 
Vasilij Kandinskij brukar ses som sin tids främsta företrädare för den abstrakta konsten, detta tack vare att han genom sitt måleri och sina konstteoretiska böcker, bland annat Om det andliga i konsten (1911), utvecklade den abstrakta konsten. Hans stil kan kategoriseras som abstrakt expressionism. Hans tidiga abstrakta konstverk innehöll antydan till igenkännliga föremål för att sedan utvecklas till en nästan formell geometri. Hans måleri kännetecknas av starka, symboliska färger, där färgen är befriad från formen.

Åren 1937–1941 visades 14 verk av Kandinskij på den avsiktligt nedsättande, nazistiska vandringsutställningen Entartete Kunst.

I Sverige är Kandinskij representerad vid Göteborgs konstmuseum.

Galleri

Skrifter 
 Über das Geistige in der Kunst. Insbesondere in der Malerei (München: R. Piper, 1911) online(digi.ub.uni-heidelberg.de) 
 Om det andliga i konsten, översättning av Ulf Linde och Sonja Martinson (Stockholm: Konstakademins skriftserie, 1970)
 Klänge, prosadikter med 12 färgträsnitt och 44 svartvita träsnitt (München: R. Piper, 1913)
 Klanger, översättning Örjan Lüning (Stockholm : Philarco, 1989)

Källor 
 Freie Universität Berlin: Beschlagnahmeinventar Entartete Kunst. (emuseum.campus.fu-berlin.de)

Noter

Se även 
2662 Kandinsky

Externa länkar 
 
 Biografi

 

Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Födda 1866
Avlidna 1944
Ryska konstnärer
Män
Konstnärer från Moskva
Expressionister
Abstrakt konst
Konstnärer på Entartete Kunst-utställningar
Alumner från Moskvauniversitetet
Björkö

Björkö kan syfta på:

Geografi

Finland 

 Björkö, Torneå, Lappland,  Ö vid Torne älvs mynning, i Torneå centrum
 Björkö, Korsholm, Österbotten,  Huvudö i före detta Björköby kommun i Kvarken.
 Björkö, Houtskär, Åboland,  En av Houtskärs huvudöar.
 Björkö, Korpo, Åboland,  Nära Nötö. Hade i tiderna kapell.
 Björkö, Kyrkslätt och Esbo, Nyland,

Åland 

 Björkö (Lemland, Åland), 
 Björkö, Kumlinge, ö, 
 Björkö (Föglö, Åland), 
 Björkö (Bastö, Finström, Åland), 
 Björkö (Bamböle, Finström, Åland), 
 Björkö (Hammarland, Åland),

Ryssland 

 Björkö, Karelska näset,  Med stor oljehamn

Sverige 

 Björkö, Norrtälje kommun, Stockholms län, 
 Björkö, Ekerö kommun, Stockholms län, . Platsen för det forntida Birka.
 Björkö, Haninge kommun, Stockholms län, 
 Björkö, Västerviks kommun, Kalmar län, 
 Björkö naturreservat, Småland Ett naturreservat som omfattar större delen av ön Björkö samt en del omkringliggande mindre öar.
 Björkö församling, Vetlanda kommun, Jönköpings län, 
Björkö socken – en socken i Småland ingick i Östra härad
 Björkö landskommun – en tidigare kommun i Jönköpings län 1863–1970
 Björkö distrikt – ett distrikt i Vetlanda kommun 2016–
 Björkö/Bohus-Björkö, Öckerö kommun, Västra Götalands län,

Se även
 Björkön
 Björkör
 Björkö skärgård
 Björkö kyrka
 Björköby
 Björkö-Arholma
Da capo (olika betydelser)

Da capo eller Da Capo kan syfta på:

 Da capo – något spelas en gång till
 Da capo al fine – något spelas en gång till fram till fine
 Da capo al segno – något spelas från början och fram till tecknet
 Da capo (radioprogram) – ett radioprogram i SR P4
 Da Capo (album av Ace of Base) – Ace of Base fjärde album
 Da Capo (album av Flamingokvintetten) – ett samlingsalbum av dansbandet Flamingokvintetten
 Da Capo (album av Love) – ett musikalbum av Love
 Da Capo (musikalbum med Jan Eggum) – ett musikalbum från 1990 med Jan Eggum
 Da capo (1951) – en brittisk film från 1951 med originaltiteln Encore
 Da Capo (1985) – en finländsk-svensk film från 1985
 Dacapo Mariestad – en kommunal organisation i Mariestad
Kling Glass

Kling Glass AB är en glasstillverkare i Mariestad. Företaget startades av Harry Kling (1908–1996) på 1950-talet och såldes till Falköpings mejeri 1991. Bolaget har 14 anställda och omsätter omkring 22 MSEK årligen.

Produkter 
Företaget tillverkar styckglassar, glasstårtor och kokosbollar.  Fabriken ligger på Milstensgatan i Mariestad. En av Klings största produkter är den stora treliters Dinétårtan som säljs över hela Sverige. Styckglassarna kan inköpas i stora delar av Västsverige men bara med få undantag i övriga landet. Klings menar att de vinnlägger sig om att använda lokala och traditionella råvaror i sina glassar.

Under Harry Klings ledning var förändringstakten blygsam men under 2000-talet har sortimentet genomgått en kraftig modernisering och cirka hälften av styckglassarna har bytts ut. Till de glassar som har slutat tillverkas sedan 1990-talet hör Glassbåt samt pinnglassarna Poker, Avenyn, Vaniljstång och strutglassen Lumumba (chokladglass). Bland styckglassar som har bibehållits i sortimentet märks POP74, Blåbärsputte och M400, en stor strut som togs fram speciellt till Mariestads 400-årsfirande 1983.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Glassbolag
Svenska livsmedelsföretag
Företag i Mariestad
Lyrestad

Lyrestad är en tätort i Mariestads kommun, Västra Götalands län och kyrkby i Lyrestads socken, belägen cirka två mil norr om Mariestad på vägen mot Hova. Här korsar Kinnekullebanan och E20 Göta kanal.

Befolkningsutveckling

Samhället
I Lyrestad finns Lyrestads kyrka samt två mindre museer som kallas Hamnmagasinet och Tiondemagasinet. Lyrestad har sedan 2007 en glashytta som heter Jema studioglas.

Vid 1920-talets början hade Lyrestad bankkontor tillhörande Skaraborgs enskilda bank och Sydsvenska kreditaktiebolaget. Sydsvenska banken överlät år 1925 kontoret till Göteborgs handelsbank som fanns på orten i ytterligare några decennier. Därefter var Skaraborgsbanken ensam affärsbank på orten innan även detta kontor lades ner.

Personer från orten

 Jan Rippe

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Lyrestads samhällsförening
 

Göta kanal
Tätorter i Sverige
Orter i Mariestads kommun
Helgö (olika betydelser)

Helgö kan syfta på:

Finland
 Helgö, Iniö – en del av Keistiö i Iniö, Pargas stad.
 Helgö grunden – en kobbe intill Helgö ovan.

Sverige
 Helgö – en ö i Mälaren, Ekerö kommun, känd för den förhistoriska handelsorten grundad på 200-talet
 Helgö (ort) – en småort i Ekerö kommun.
 Helgö i Helgasjön – en ö i Helgasjön i Växjö kommun
 Helgö naturreservat – ett naturreservat på en ö i Helgasjön i Växjö kommun
 Helgö säteri –  en tidigare sätesgård i Bälinge socken, Södermanland

Se även 
 Helgøya för öar  i Norge
IT-kommissionen

IT-kommissionen var en serie statliga kommittéer tillsatta av Sveriges regering i syfte att vara regeringens rådgivare i IT-frågor. Den första IT-kommissionen tillsattes i mars 1994 av regeringen Bildt och leddes av statsministern själv. Den fjärde och sista kommissionen avslutade sin verksamhet år 2003.

IT-kommissionens arbete gick ut på att sprida information om de problem och möjligheter som utveckling och användning av informationsteknik innebär. Den övergripande uppgiften var att analysera informationsteknikens påverkan på samhällsutvecklingen. Den första kommissionen presenterade på en direktsänd presskonferens rapporten "Vingar åt människans förmåga". Rapporten handlade om vilka områden där satsningar i IT ansågs mest relevanta, utbildning och skola lyfts då fram. IT-kommissionen bildade under sitt första år även stiftelsen Kunskaps- och Kompetensutveckling, KK-stiftelsen, som fick en miljard kronor från de tidigare löntagarfonderna för IT-satsningar främst inom skolan. Den första IT-kommissionen drev även igenom hem-PC-reformen.

Kommissionen bestod av åtta ledamöter som utsetts av Sveriges regering och leddes av näringsministern. På IT-kommissionens sekretariat arbetade 6 projektledare, en informationsansvarig samt en kanslichef.

Den mest långlivade IT-kommissionen blev den fjärde, som var verksam mellan 1998 och 2003, då en slutrapport lämnades till regeringen. Den fjärde IT-kommissionen fokuserade på den digitala infrastrukturen och utbyggnaden av bredband. De drev bland annat på för att ge alla svenskar 5 Mbit/s genom en omfattande utbyggnad av Sveriges digitala infrastruktur, främst av fibernät. För ett genomföra detta behövdes investeringar på knappt 60 miljarder kronor, en summa de jämförde med när Sverige 1856 satsade på att bygga ut järnvägen. Dåvarande näringsministern Björn Rosengren betecknade dock IT-kommissionens förslag som fantasifulla. Resultatet av IT-kommissionens visionära förslag efter att det hade behandlats politiskt blev att Svenska kraftnät byggde ett stomnät till alla kommunhuvudorter. 2,6 miljarder kronor avsattes i statsbudgeten för regionala nät, kommunerna fick stöd med sammanlagt 3,2 miljarder och en skattelättnad för abonnentanslutningar med hög överföringskapacitet infördes. Den fjärde IT-kommissionen blev den sista och ersattes av den svenska regeringens IT-politiska strategigrupp.

År 2017 togs IT-kommissionens webbplats över av Internetmuseum och blev museiföremål på grund av dess internethistoriska värde.

Källor

Externa länkar 
Arkiverad version av IT-kommissionens webbplats

 
Ej längre existerande svenska statliga myndigheter
Portal: Internet i Sverige
Kommissioner i Sverige
Internets historia i Sverige
IT
Teknikåret 1994
1994 i Sverige
Svenska statliga myndigheter bildade 1994
Svenska statliga myndigheter upplösta 2003
Barbara

Barbara är ett kvinnonamn med grekiskt ursprung, med betydelsen 'en som talar ett obegripligt språk'. Namnet har använts i Sverige sedan 1300-talet. En nordisk variant är namnsdagsgrannen Barbro.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 3 788 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Barbara, varav 2 182 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag i Sverige: 4 december

Personer med namnet Barbara 
 Barbara, helgon
 Barbara, artistnamn för den franska sångerskan Monique Serf
 Barbara av Celje, tysk-romersk kejsarinna och drottning av Ungern och Böhmen
 Barbara av Portugal, spansk drottning
 Barbara Bach, amerikansk skådespelerska, hustru till Ringo Starr
 Barbara Bel Geddes, amerikansk skådespelerska
 Barbara Bennett, amerikansk skådespelerska
 Barbara Bergström, amerikansk-svensk lärare och friskolegrundare
 Barbara Broccoli, amerikansk filmproducent
 Barbara Bush, amerikansk presidentfru till George H.W. Bush
 Barbara Pierce Bush, amerikansk presidentdotter till George W. Bush
 Barbara Campanini, italiensk ballerina
 Bárbara Carrera, amerikansk skådespelerska
 Barbara Cartland, brittisk författare
 Barbara Castle, brittisk politiker, den första och hittills enda kvinna som haft posten som vice premiärminister
 Barbara Dex, belgisk sångerska
 Barbara Ehrenreich, amerikansk journalist, författare och politisk aktivist
 Barbara Fairchild, amerikansk sångerska
 Barbara Ferrell, amerikansk friidrottare
 Barbara Fugger, tysk bankir.
 Barbara Griffin, irländsk skådespelerska
 Barbara Hale, amerikansk skådespelerska
 Barbara Harris, amerikansk skådespelerska
 Barbara Helsingius, finlandssvensk musiker
 Barbara Hendricks, amerikansk/svensk operasångerska
 Barbara Hepworth, brittisk skulptör
 Barbara Hershey, amerikansk skådespelerska
 Barbara Kruger, amerikansk konstnär
 Barbara Lönnqvist, finlandssvensk språkvetare och översättare
 Barbara Mandrell, amerikansk musiker
 Barbara McClintock, amerikansk forskare och nobelpristagare
 Barbara O'Neil, amerikansk skådespelare
 Barbara Petzold, tysk skidåkare
 Barbara Ployer, österrikisk pianist, Mozarts elev
Barbara Pym, engelsk författare
 Barbara Radziwiłł, polsk drottning
 Barbra Ring, norsk författare
 Barbara Shelley, brittisk skådespelerska
 Barbara Stanwyck, amerikansk skådespelerska
 Barbra Streisand, amerikansk sångerska och skådespelare
 Barbara Strozzi, italiensk kompositör
 Barbara Tuchman, amerikansk historiker
 Barbara Villiers, engelsk hovdam, mätress till Karl II av England
 Barbara Wagner, kanadensisk konståkare
 Barbara Zápolya, polsk drottning och litauisk storhertiginna

Fiktiva personer med namnet Barbara 
 Barbara, en ung flicka på Färöarna i romanen Barbara av Jørgen-Frantz Jacobsen, liksom i filmatiseringen Barbara, en dansk-färöisk film från 1997 av Nils Malmros
 Barbara Gordon, den första Batgirl
 Barbara Soprano, rollfigur i den amerikanska tv-dramaserien Sopranos från 1999-2007.
 Barbara Undershaft, major i Frälsningsarmén och titelfigur i George Bernard Shaws drama Major Barbara från 1905. 
 Barbara Wolf, huvudperson i Barbara, en tysk film från 2012 av Christian Petzold

Referenser

Externa länkar 
 SCB:s namnstatistik

Kvinnonamn
Barbro

Barbro är en svensk form av det grekiska kvinnonamnet Barbara som betyder 'en som talar ett obegripligt språk'. Namnet har förekommit i Sverige sedan 1300-talet.
Namnet var mycket vanligt i Sverige på 1940-talet medan knappt någon har fått det som tilltalsnamn/förstanamn på senare år. Däremot används namnet fortfarande relativt ofta som andranamn.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 43 426 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Barbro, varav 24 936 bar det som tilltalsnamn.

Det fanns också 15 män med namnet, varav 4 bar det som tilltalsnamn samt 8 personer med efternamnet Barbro. Samtliga män som bär namnet har det dock som gårdsnamn, inte som förnamn, och det är också gårdsnamnet som har givit upphov till Barbro som efternamn.

Namnsdag i Sverige: 4 december

Personer med namnet Barbro
Barbro Alving ("Bang"), svensk journalist
Barbro Backberger, svensk konstvetare, författare och feminist
Barbro Boman, svensk manusförfattare och regissör
Barbro Christenson, svensk skådespelare
Barbro Ericson, svensk operasångerska
Barbro Feltzing, svensk politiker (mp)
Barbro Fleege, svensk skådespelare
Barbro Flodquist, svensk journalist och skådespelare
Barbro Hedvall, svensk journalist
Barbro Hiort af Ornäs, svensk skådespelare
Barbro Holmberg,svensk politiker (s), f.d. statsråd, f.d. landshövding i Gävleborgs län
Barbro Hörberg, svensk viskompositör och sångerska
Barbro Johansson, svensk missionär
Barbro Karabuda, svensk författare och filmare
Barbro Kollberg, svensk skådespelare
Barbro Larsson, Babben, svensk komiker
Barbro Larsson, svensk skådespelare
Barbro Lindgren, svensk författare
Barbro Martinsson, svensk längdskidåkare
Barbro Nilsson, svensk textilkonstnär
Barbro Nordin, svensk skådespelare
Barbro Oborg, svensk skådespelare
Barbro Ribbing, svensk skådespelare
Barbro Sedwall, svensk tecknare och författare
Barbro Smeds, finlandssvensk författare och regissör
Barbro Stigsdotter, hjälpte Gustav Vasa under hans flykt i Dalarna
Barbro Stål, svensk arkitekt
Barbro Sundback, åländsk politiker
Barbro Svensson, Lill-Babs, svensk artist
Barbro Tano, svensk längdskidåkare
Barbro Werkmäster, svensk konstvetare, författare och feminist
Barbro Westerholm, svensk forskare och politiker (fp), generaldirektör

Fiktiva personer med namnet Barbro
Farbror Barbro, karaktär i humorprogrammet NileCity 105,6
Barbro Pastorelli, rollfigur i tv-serien Rederiet

Källor

Kvinnonamn