Primtalssatsen

Primtalssatsen är ett talteoretiskt resultat som ger en uppskattning av hur tätt primtalen ligger. Om vi betecknar antalet primtal som är mindre än eller lika med x med π(x) säger satsen att

dvs att π(x) är ungefär lika med x/ln(x) för stora x.

Det var Carl Friedrich Gauss som för första gången upptäckte att antalet primtal mindre än  är approximativt lika med  för stora .
Adrien-Marie Legendre hade också upptäckt sambandet 1798. Men det var först 1896 som satsen bevisades av Jacques Hadamard och Charles de la Vallée Poussin (oberoende av varandra).

Bevis
Beviset av primtalssatsen baserar sig på att reformulera problemet till att undersöka tillväxten av en annan funktion relaterad till primtalen, Tjebysjovs funktion , definierad som

Den kan även skrivas som , där  är Mangoldtfunktionen

Det är inte svårt att kontrollera att primtalssatsen är ekvivalent med att : det följer enkelt av

och för alla ε > 0

Nästa steget är att hitta en användbar representation för . Låt  vara Riemanns zetafunktion. Det kan visas att  är relaterad till von Mangoldts funktion , och härmed till , via relationen

En noggrann analys av ekvationen och relaterade egenskaper av zetafunktionen, genom användning av Mellintransformationen och Perrons formel visar att för icke-heltal x gäller ekvationen

där summan är över alla nollställen (triviala och icke-triviala) av zetafunktionen. För att bevisa primtalssatsen räcker det att visa att högra membrum är x plus termer av lägre ordning.

Nästa steget i beviset är att undersöka zetafunktionens nollställen. De triviala nollställena −2, −4, −6, −8, ... kan undersökas skilt:

som försvinner för stora x. Termen med de icke-triviala nollställena, d.v.s. nollställena i , är av mindre ordning än termen x om , så vi måste visa att alla nollställen har reell del mindre än 1.

För att göra det antar vi att  är meromorfisk i , är analytisk där förutom vid en simpel pol vid  samt att produktformeln  gäller för  Produktformeln visar att  aldrig är noll i den reginonen, så att dess logaritm är definierad där och  Låt ; då är

Observera nu identiteten   så att

för alla . Anta nu att .  är inte noll, eftersom  har en simpel pol vid . Anta att  och låt  närma sig  ovanifrån. Eftersom  har en simpel pol vid  och  förblir analytisk, närmar sig vänstra membrum i förra olikheten , vilket är en motstridighet.

För att fullständigt bevisa primtalssatsen behövs vissa komplicerade tekniska detaljer gällande bland annat summan över zetafunktionens nollställen som inte konvergerar absolut. Beviset kan kompletteras på flera sätt men till det krävs avancerade estimat.

Elementära bevis
Mars 1948 bevisade Atle Selberg med elementära metoder formeln

där

för primtal . I juli samma år använde Selberg och Paul Erdős denna formel till att bevisa primtalssatsen med elementära metoder.

Primtalssatsen i aritmetiska följder
Låt  beteckna antalet primtal i den aritmetiska följden a, a + n, a + 2n, a + 3n, … mindre än x. Dirichlet och Legendre förmodade, och de la Vallée-Poussin bevisade, att om a och n är relativt prima är

där φ(·) är Eulers fi-funktion och Li är logaritmiska integralen.

Referenser
 https://helda.helsinki.fi/bitstream/handle/10138/37663/gradu_kainberg.pdf?sequence=3

Satser om primtal
Satser inom analytisk talteori

pl:Liczba pierwsza#Twierdzenie o liczbach pierwszych