kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Schackpjäs

En schackpjäs är en spelpjäs som används i brädspelet schack.

Vid början av schackparti finns 32 schackpjäser utplacerade på schackbrädets 64 rutor. Det finns sex olika slags schackpjäser: bönder, torn, springare, löpare, damer och kungar.

Enligt en vanlig terminologi delas pjäserna upp i bönder, lätta pjäser (springare och löpare), tunga pjäser (torn och dam) samt kung. Det är vanligt att bönderna inte räknas som pjäser, utan endast de övriga fem. De olika pjäserna följer olika regler för hur de får flyttas runt på brädet.

Schackpjäser
Schacktillbehör
Springare

För delfinarten, se sadeldelfin.

Springaren, eller vardagligare hästen, är en av de sex schackpjäserna.
Tillsammans med löparen räknas springaren till brädets lätta pjäser, att jämföra med de tunga pjäserna dam och torn. I svensk schacknotation betecknas springaren med bokstaven S. I böcker och tidskrifter används ofta i stället ett piktogram: ♘

Vid ett schackpartis början har de båda spelarna två springare vardera.

Placering och rörelsemönster 
De vita springarna börjar på ruta b1 respektive ruta g1 och de svarta på ruta b8 respektive ruta g8

Springaren kan antingen flyttas två steg uppåt eller nedåt på schackbrädet, och sedan ett steg höger eller vänster, eller först två steg åt höger eller vänster och sedan ett steg uppåt eller nedåt (alltså i form av bokstaven L). Springaren är den enda pjäsen som får hoppa över andra pjäser, både de egna och motståndarens, i sitt drag. Därför kan motståndaren inte ställa någon pjäs emellan springaren och sin egen kung, ifall springaren schackar kungen. Springarens rörelsemönster ändras inte då den ska ta en pjäs, såsom böndernas gör.

Med sitt unika rörelsemönster, är springaren den enda pjäsen som kan hota motståndarens dam utan att kunna bli tagen av damen. Detta gör att springaren är den pjäs som är bäst lämpad för gaffeldrag som hotar flera av motståndarens pjäser samtidigt.

Springarens relativa värde 

Springaren brukar ges ett relativt värde på 3. Springare och löpare är ungefär likvärdiga men löparen är normalt något starkare, speciellt i öppna ställningar där den har en större aktionsradie.

Springarna trivs bra i slutna ställningar med låsta bondestrukturer där de ofta är starkare än löparna. Till skillnad från löparna kan springarna nå alla fält även om det tar några drag ibland.
Eftersom springaren inte rör sig så långt i varje drag står den bra i centrum där den kan vara verksam på båda flyglarna. På kantfälten har den mindre inflytande och kan till och med bli instängd.

Unicode 
Unicode har två tecken för springare.

Se även 
 Schackpjäser
 Schackregler
 Springarslutspel

Källor 

Schackpjäser
Löpare

Löpare kan vara

 Löpare – en deltagare i friidrott och terränglöpning, se löpning
 Löpare – en person eller företag som levererar meddelanden eller paket, se kurir
 Löpare (betjänt) – titeln på en betjänt som tjänstgör hos en drottning eller prinsessa
 Löpare (schack) – en av de sex schackpjäserna
 Löpare (textil) – en långsmal duk
 Löpar – en mursten, se Löpsten
 Marklöpare eller stäpplöpare – växt ur amarantfamiljen
 Löpare (verktyg) - ett verktyg för rivning av pigment
 Löpare – en eller flera rundslipade stenar i en jättegryta
Schackbräde

Schackbräde är den spelplan som brädspelet schack spelas på.

Ett schackbräde består av ett rutnät om 8×8=64 kvadratiska rutor. Ett schackbräde är alltså indelat i åtta horisontella så kallade rader, samt åtta vertikala så kallade linjer. Raderna är markerade med siffrorna 1 till och med 8, ordnade nerifrån och upp med utgångspunkt från vitspelarens utgångsställning. Linjerna är i sin tur markerade med bokstäverna a till och med h, ordnade från vänster till höger, sett från vits utgångsställning. På så vis uppstår ett koordinatsystem, som man använder för att ange de enskilda schackpjäsernas positioner och förflyttningar över brädet; se schacknotation.

Ofta är rutorna färgade omväxlande svarta och vita eller nyanser därav, och de olika rutorna omnämns sålunda mörka respektive ljusa fält. Inför ett schackpartis början placeras brädet så, att de respektive spelarnas nedre vänstra ruta – med koordinaterna a1 för vitspelaren, och h8 för den spelare som för de svarta pjäserna – alltid är ett mörkt fält.

Användning i andra spel 
Förutom schack spelas också dam på schackbräde – i damspel kan dock brädets storlek vara antingen 8×8, 10×10 eller 12×12 rutor. Othello, även kallat reversi, spelas på ett bräde med ett liknande rutmönster av samma storlek, men som oftast är enfärgat. Många andra schackvarianter använder det traditionella schackbrädet, eller ett liknande bräde med fler eller färre rutor.

Se även 

Schacktillbehör
Generalguvernör

Generalguvernör är titeln för den högste ämbetsmannen inom ett förvaltningsområde, ofta kallat generalguvernement.

Områden som styrts av generalguvernörer har ofta varit kolonier, erövrade områden eller sådana administrativa enheter som är av mer tillfällig art. Ofta har generalguvernören utövat både civil och militär myndighet, vilket även har gällt svenska generalguvernörer (vilken var skillnaden mot en landshövding som enbart var chef för den civila förvaltningen). 

En generalguvernör kan också vara en statschefs personlige företrädare (vicekung) i ett stat som är i personalunion med en annan stat, ifall statschefen är bosatt i det andra landet: vilket är fallet med de 15 Samväldesrikena som erkänner den brittiska monarken som sin egen statschef.

I olika länder

Finland 
Finland har haft både svenska (tillfälligtvis, se ovan) och under tiden som ryskt [storfurstendöme] en rysk generalguvernör, som kejsarens högste företrädare (permanent 1809-1917), de senare från Finska kriget 1808 och framåt - se Generalguvernör över Finland.

Japan 
Under Koreas tid som japansk koloni (1911–1945) satt den japanske generalguvernören i Keijō (Seoul), där han förvaltade Generalguvernementet Korea. Även Taiwan under japanskt styre var ett generalguvernement med en japansk generalguvernör i Taihoku (Taipei).

Nederländerna 
Nederländerna och dess ostindiska kompani installerade generalguvernörer i Batavia.

Samväldet/Brittiska imperiet 
Inom de suveräna stater som ingår i samväldet (Commonweath of Nations) och där den brittiska monarken även är dessa staters statschef, så kallade samväldesriken, finns det en personlig representant för statschefen. Titeln är generalguvernör (på engelska governor-general eller governor general, den exakta stavningen skiljer sig mellan länderna).

Sverige 
Den förste svenske generalguvernören var Klas Fleming över Finland från 1594. Sedan dess har Sverige haft generalguvernörer i många av sina provinser, främst under Stormaktstiden, till exempel Finland, Pommern och de baltiska provinserna, tidvis i relativt små områden. Utöver dessa har det kortare perioder i orostider funnits generalguvernörer även inom landet, till exempel de västra landskapen.

En generalguvernör styrde i egentliga Sverige (inklusive Finland) över flera län. Enligt 1634 års regeringsform måste en generalguvernör också vara riksråd (1682–1719 kungligt råd). 1654 och 1669 indrogs de inrikes guvernementen. Generalguvernörer och guvernörer i egentliga Sverige (inklusive Finland) avskaffades i Regeringsformen 1719, men återinfördes tillfälligt i Skåne 1801–1809.

Se vidare Svenska generalguvernörer

Tyskland 
Inom det ockuperade Polen 1939–1945 upprättade Tyskland ett generalguvernement, som ofta bara kallades just Generalguvernementet.

Se även
Guvernör
Ostindiska Kompaniets generalguvernörer i Indien
Vicekung

Referenser 
 

Politiska titlar
Jules Barbier

Paul Jules Barbier, född den 8 mars 1825 i Paris, död där den 16 januari 1901, var en fransk librettoförfattare.

Barbier skrev bland annat libretton till Faust (1859), Romeo och Julia (1867) och Jeanne d'Arc (1873) till musik av Charles Gounod samt Mignon (1866) av Ambroise Thomas och Hoffmanns äventyr av Jacques Offenbach (1881).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Externa länkar 
 

Franska dramatiker under 1800-talet
Franskspråkiga dramatiker
Franska librettister
Författare från Paris
Svensk uppslagsbok
Födda 1825
Avlidna 1901
Män
Officerare av Hederslegionen
Opéra-Comique

Den här artikeln handlar om operahuset Opéra-Comique i Paris. För operahuset i London, se Opera Comique. För operagenren, se Opéra comique.

Opéra-Comique är ett operahus i Paris, beläget nära Boulevard des Italiens i andra arrondissementets nordvästra hörn. Företaget Opéra-Comique skapades 1714 för att erbjuda fransk opera som ett alternativ till den italienska operan som dominerade på kontinenten. Den var mellan 1762 och 1793 känd som Théâtre-Italien. 

Stora Operan i Paris som led av konkurrensen lyckades 1745 få den stängd men den återöppandes dock 1752 och förenades 1762 med Comédie-Italienne: på grund av denna sammanslagning kallades den fram till 1793 för Théâtre-Italien. Den nuvarande Opéra-Comique skapades genom en sammanslagning med Théâtre Feydeau 1801, då man även övertog den senares lokaler. Där huserade man fram till 1870 varpå man överflyttade till Théâtre Favart, som brann 1887.

Den nuvarande teaterbyggnaden uppfördes av Louis Bernier på den gamla teaterns plats och invigdes 1898.

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Operahus i Paris
Paris andra arrondissement
Saga (olika betydelser)

Saga kan syfta på:

Fornnordiskans saga
 Saga – en fantastisk berättelse
 Sagalitteratur – en berättande historia från förhistoriska Norden
 Islänningasagor –  medeltida litteratur skriven på och om Island
 Folksaga – en typ av berättelse som spridits genom muntlig tradition
 Konstsaga – en saga som till skillnad från folksagan har en känd författare
 Lagsaga – ett svenskt historiskt rättsdistrikt 
 Domsaga –  i svensk rätt den domkrets (det territorium), inom vilken en viss tingsrätt i regel är första instans

Saker namngivna efter fornnordiskans saga
 Saga (musikgrupp) – en rockkvintett från Kanada
 Saga (svensk musikgrupp) – ett svenskt progressivt rockband
 Saga (rollspel) – ett svenskt rollspel från 2006
 Saga (djur) – ett släkte av insekter

Fornnordiskans Sága
 Sága – ett fornnordisk namn som betyder "hon som ser"
 Saga (mytologi) – en asynja i nordisk mytologi
 Saga (namn) – ett kvinnonamn

Saker namngivna efter fornnordiskans Sága
 HMS Saga –  en ångkorvett i svenska flottan 1876–1926

Saker, namngivning med okänt ursprung

 Saga (gymnasieförening) – en gymnasieförening vid Norra Real grundad 1879
 Barnbiblioteket Saga – en svensk utgivning av barn- och ungdomslitteratur mellan 1899 och 1954

Biografer
Saga, biograf i Alingsås
Saga, biograf i Boden
Saga, biograf i Göteborg
Saga, biograf i Hallstahammar
Saga, biograf i Härnösand
Saga, biograf i Höganäs
Saga, biograf i Kalmar
Saga, biograf i Mariestad
Saga, biograf i Mjölby
Saga, biograf i Mora
Saga, biograf i Nässjö
Saga, biograf i Oskarshamn
Saga, biograf i Skövde
Saga, biograf i Sollefteå
Saga, biograf i Stockholm
Saga, biograf i Säffle
Saga, biograf i Uddevalla
Saga, biograf i Vetlanda
Saga, biograf i Vänersborg
Sagahuset, biograf i Ludvika

Personer
 Saga (kejsare) (786–823?), kejsare av Japan
 Saga (musiker) (född 1975), svensk sångerska inom nationalistisk musik
 Saga (artist) (född 1980), svensk musikartist inom folkpop
 Saga Walli (1891–1975), svensk konstnär

Geografi

Antarktis 

 Mount Saga,

Indonesien 

 Desa Saga, administrativ by, Nusa Tenggara Timur,

Japan 

 Saga prefektur, prefektur, 
 Saga (stad), Saga prefektur,

Kina 

 Sata, ort och härad i Shigatses stad på prefekturnivå, Tibet,

Se även
 Myt
Sagateatern

Robotskapade Antarktisförgreningar
Robotskapade Indonesienförgreningar
Robotskapade Kinaförgreningar
Slaget vid Konitz

Slaget vid Konitz var det sista riktiga fältslaget under Karl X Gustavs polska krig, mellan Sverige och Polen, som utspelade sig den 25 december 1656 nära staden Konitz i Polen.

I slutet av 1656 fick Rutger von Ascheberg reda på att det polska kavalleriet hade vinterkvarter utanför Konitz. Och beslutade sig för att gå till anfall. Sent på kvällen den 25 december 1656 nådde det svenska kavalleriet byarna utanför Konitz. Svenskarna täckte en bro med halm så fienden inte skulle höra ljudet av hovarna. Svenskarna tog sig snabbt över och anföll polackerna. Flera hus sattes i brand och urvakna polacker som staplade ut ur husen blev slaktade av svenskarna. När morgonen kom, hade den svenska styrkan dödat mer än 3 000 polacker och tagit 2.600 riddjur. En stund senare nådde den svenska huvudarmén området och inledde en beskjutning av Konitz. Efter Konitz kapitullation den 1 januari 1657 hade svenskarna nått sitt mål med att fånga den polska kungen i Gdansk. Som ett tecken på sin uppskattning gav kung Karl X gustav Rutger von Ascheberg några värdefulla gods i Preussen samt smycken och en av kungens egna värjor.

Referenser

Noter

Litteratur 
 Lettres de Pierre Des Noyers, secretaire de la reine de Pologne Marie-Louise de Gonzague, pour servir a l’histoire de Pologne et de Suede de 1655 a 1659, sid. 289–290.
 Leszek Podhorodecki, Rapier i koncerz, Warszawa 1985, , sid. 331–332
 Adam Kersten, Stefan Czarniecki 1599–1665, Warszawa 1963, sid. 316–317.
 Michał Dymitr Krajewski, Dzieje panowania Jana Kazimierza od roku 1656 do jego abdykacyi w roku 1668. S. Orgelbrand, 1846, sid. 27–29.
 Michał Dymitr Krajewski, Historya Stefana na Czarncy Czarnieckiego, wojewody kijowskiego, hetmana polnego koronnego,Nakład Wydawn. Biblioteki Polskiej, 1859. sid. 87–88.

1656 i Polen
Konitz
Konitz
Konitz
Konitz
Pommerns vojvodskap
Stefan Czarniecki

Stefan Czarniecki, född 1599 i Czarnca i Polsk-litauiska samväldet, död 16 februari 1665 i Sokołówka, var en polsk militär och fältherre. 

Czarniecki deltog i fälttågen mot svenskarna 1626–1629 och mot ryssarna 1633. Han utmärkte sig i gränsstriderna mot tatarer och kosacker, hos vilka han var krigsfånge 1648–1649, och bidrog starkt till den polska segern i slaget vid Beresteczko 1651. Efter nederlaget i slaget vid Batów 1652 återupprättade han den polska krigsmakten genom framgångsrik krigföring i Lillryssland och blev 1655 kastellan i Kiev. 15 september till den 7 oktober 1655 förvarade han Kraków mot Karl X Gustav men blev efter tappert motstånd tvungen att kapitulera. Under den polska frihetskampen mot svenskarna 1656 förde Czarniecki befälet över de polska trupperna i slaget vid Golomb 8 februari, slaget vid Jarosław 15 mars, slaget vid Nisko 28 mars, Slaget vid Warka 7 april, slaget vid Gnesen 27 april, slaget vid Kcynia 1 juni, slaget vid Łowicz 25 augusti och i slaget vid Konitz 23 december. I januari 1657 befriade han den i Danzig inneslutne Johan II Kasimir, och i juli samma år tvingade hans Sveriges allierade Georg II Rákóczy till fred. 1658–1659 deltog Czarniecki med 6 000 polacker i de allierades fälttåg i Pommern, Holstein och Jylland, och var med om att fördriva de svenska trupperna från Als och erövrade Koldinghus. 1660 avvisade han ett ryskt angrepp på Polen, segrade i slagen vid Polonka och Dnipro, och tvingade 1661 fram ett stillestånd och belönades med grevskapet Tykoczyn. Han blev polska kronans storhetman 1665, men avled samma år under ett fälttåg mot kosackerna.

Genom en utnötningsteknik med långa undvikande marscher kombinerat med oväntade kontraattacker, sönderslående av svenska underhållstrupper och underhålls- och kommunikationslinjer drev Czarniecki slutligen ut de egentligen överlägsna svenska trupperna ur Polen med oförrättat ärende.

Referenser

Se även 
 Karl X Gustavs polska krig

Externa länkar 

Födda 1599
Avlidna 1665
Polska generaler
Män
Personer i Polen under 1600-talet
Polsk adel
Slaget vid Gnesen

Slaget vid Gnesen var ett fältslag som utspelades den 27 april 1656 under Karl X Gustavs polska krig, mellan Sverige och Polen-Litauen. Slaget räknas som oavgjort då de polsk-litauiska styrkorna lämnade slagfältet.

Referenser

Noter

Källor 
 Wespazjan Kochowski, Annalivm Poloniae Climacter Secvndvs. Bella Sueticum, Transyluanicum, Moschouiticum, aliasq[ue] res gestas ab Anno 1655, ad Annum 1661. Kraków 1688

1656 i Polen
Gnesen
Gnesen
Gnesen
Gnesen
Gustaf Adolf Lewenhaupt

Gustaf Adolf Lewenhaupt (Leijonhufvud), född 24 februari 1619 i Västra Eds socken, död 29 november 1656 i ett fältläger i Finland, var han en svensk greve och militär och fältmarskalk. Han deltog som regementschef i slaget vid Leipzig 1642. Lewenhaupt blev generalmajor 1645, general 1651, riksråd 1650 och fältmarskalk 1655.

Biografi
Gustaf Adolf Lewenhaupt var bror till riksrådet och fältmarskalken Carl Mauritz Lewenhaupt. De båda bröderna Gustaf Adolf Lewenhaupt och Carl Mauritz Lewenhaupt ligger begravda i Riddarholmskyrkan i Stockholm.

Lewenhaupt ingick först som frivillig i holländsk tjänst vid grevens av Solms regemente men återvände sedermera till Sverige och deltog såsom kapten i slaget vid Leipzig. Följande året befordrad till överstelöjtnant och kort därefter till överste, utnämndes han 1645 till generalmajor, 1648 till generallöjtnant och 1651 till general över hela finska milisen. Han gifte sig 1648 med grevinnan Kristina Katarina De la Gardie.

1650 blev han riksråd och krigsråd. 1652 sattes han till lagman över Tiohärads lagsaga, 1653 tilldelades han friherreskapet Vinberg i Halland och 1655 blev han slutligen fältmarskalk. Den lysande bana, varunder han på tretton år steg från kapten till fältmarskalk, blev han en av Sveriges tappraste krigare.

I slaget vid Leipzig övertog han, sedan de högre officerarna stupat, befälet över det Torstenssonska regementet, men föll själv, höljd av sår, och upptogs som nästan livlös från valplatsen. I Karl X Gustavs polska krig överraskade och erövrade han staden Dünaburg i Livland och tog i Litauen fältherren Kemetenowsky och hans trupper till fånga, upprättade såsom överbefälhavare i Finland det finska försvarsverket och jagade ryssarna från Kexholm och Nyen m. m

Barn
 Jakob Casimir Lewenhaupt, född 1 juni 1649 i Wismar, död 28 maj 1659 i Stockholm.
 Christina Lewenhaupt, född 8 november 1650, död 18 april 1716 i Stockholm. Gift med Henrik Fleming af Lais.
 Gustaf Mauritz Lewenhaupt, född 11 oktober 1651; överste; död 5 mars 1700.
 Carl Magnus Lewenhaupt, född 3 juli 1653 i Stockholm, död 11 oktober 1653. 
 Ebba Charlotta Lewenhaupt, född 1654, död 18 januari 1720 på Vibyholm, Södermanland. Gift med Gustaf Carl Banér.

Bilder

Se även
 Lista över svenska fältmarskalkar

Referenser

Noter

Källor

Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor (1925-36).

Externa länkar 

Svenska fältmarskalkar
Svenska riksråd under 1600-talet
Svenska grevar
Gustaf Adolf
Personer i trettioåriga kriget
Gravsatta i Riddarholmskyrkan
Födda 1619
Avlidna 1656
Män
Ugglan
Svenska militärer under 1600-talet
Lagmän i Tiohärads lagsaga
Edgar Rice Burroughs

Edgar Rice Burroughs, född 1 september 1875 i Chicago, Illinois, död 19 mars 1950 i Encino, Kalifornien, var en amerikansk författare som är mest känd för att ha skapat rollfiguren Tarzan.

Biografi
Edgar Rice Burroughs genomgick militärhögskola och var en tid militär vid ett kavalleriregemente, men arbetade därefter i olika yrken och var cowboy, guldgrävare, polis och kontorsanställd. Sitt genombrott fick han med debutromanen Tarzan of the Apes (1914, första svenska översättning 1921), med tydliga influenser från Rudyard Kipling, vilken följdes av ett flertal Tarzanromaner. Burroughs skrev dock även science fiction, som till exempel berättelserna om den ihåliga jorden i berättelserna om Pellucidar och bokserien om John Carter på Mars.

Nedslagskratern Burroughs på planeten Mars är uppkallad efter honom.

Bibliografi (urval)

Tarzanserien 

Under författarens livstid utgavs 22 böcker om Tarzan. Ytterligare 4 böcker har senare utgivits, varav den tjugotredje skrivits 1940 men tidigare inte utgivits. Den tjugofjärde var en novellsamling. Den tjugofemte var två tidigare barnböcker sammanfogade till en. Den tjugosjätte skrev Joe R. Lansdale baserad på fragment från en berättelse Burroughs börjat skriva före sin död.

Barsoomserien 
Berättelserna i science fiction-serien om John Carter på Mars (som heter Barsoom på marsianska) utgavs först kapitelvis i tidskrifterna All-Story Magazine (1912-1922), The Blue Book Magazine (1930-1935) och Amazing Stories (1927, 1941 och 1943). Årtalen i nedanstående tabell för de engelskspråkiga versionerna avser dock det år respektive roman utkom i bokform. De flesta utkom som bok något år efter tidskriftspubliceringen, förutom den sista, John Carter of Mars, som består av två separata berättelser (John Carter and the Giant of Mars, en barnberättelse skriven av hans son John "Jack" Coleman Burroughs, samt Skeleton Men of Jupiter, som blev Burroughs sista John Carter-historia) som publicerades i Amazing Stories 1941 och 1943, men som kom ut i bokform först 1964, 14 år efter Burroughs död.

De två första böckerna har utgetts på svenska två gånger, 1924-1925 av Hökbergs förlag samt 1975 av Lindqvists förlag, som 1975-1976 gav ut de fem första böckerna. De återstående sex böckerna har dock ännu inte publicerats på svenska. På svenska utgavs även 13 serietidningar och ett album av serietidningsförlaget Atlantic om John Carter, människa på Mars 1978-1979. Dessa bestod dock av helt nyskrivna historier, utgivna i USA av amerikanska serietidningsförlaget Marvel Comics 1977-1979 som 28 serietidningar.

Övriga böcker översatta till svenska
 Den vansinnige kungen (översättning E. L., Västra Sverige, 1920)
 Starka Billy: äventyrsroman (okänd översättare, Hökerberg, 1922)
 Starka Billy på äventyr (okänd översättare, Hökerberg, 1923)
 Film-flickan från Hollywood (okänd översättare, Hökerberg, 1926)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska romanförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Engelskspråkiga science fiction-författare
Amerikanska science fiction-författare
Äventyrsförfattare
Födda 1875
Avlidna 1950
Män
Personer från Chicago
Författare från Illinois
Amerikanska författare under 1900-talet
NannyMUD

NannyMUD, engelskspråkigt LPMud som drivs av Lysator.

NannyMUD öppnade officiellt den 20 april 1990, vilket gör det till ett av de första LPMudden i världen. En viss debatt har förekommit om det var det andra eller tredje; det första LPMuddet var Genesis. Till skillnad från alla andra tidiga LPMud har NannyMUD aldrig varit stängt för omfattande renovering. Detta betyder inte att MUDdet ser likadant ut idag som när det öppnade. Stora förändringar har gjorts, men under drift.

NannyMUDs tema har beskrivits som episk fantasy i klassisk Tolkien-stil, men det finns anakronistiska inslag. Många av beskrivningarna har en torr, underfundig humor i brittisk stil - något som NannyMUD delar med tidiga textbaserade spel som till exempel Zork. NannyMUD har varit känt som ett MUD med många uppdrag (engelska: quests). Under lång tid var det ett krav att man gjorde uppdrag för att avancera i spelet; detta har gjorts om och man kan nu samla poäng genom att besegra monster, göra uppdrag, eller bara vara inloggad.

Ursprungligen kunde man automatiskt avancera till trollkarl (engelska: wizard) när man samlat tillräckligt med poäng. En trollkarl kan skapa ny delar till MUDdet. Efter att detta missbrukats infördes ett system där man istället får ansöka om trollkarlsstatus. Med det nuvarande systemet kan man teoretiskt uppfylla kraven för avancemang genom att bara vara inloggad och umgås. I praktiken gör spelarna några uppdrag och besegrar några monster.

Externa länkar
http://www.lysator.liu.se/nanny/

MUD
Estoril

Estoril är en ort och kommundel i Cascais kommun i Portugal, belägen vid Atlantkusten cirka 25 km väster om Lissabon.

Estoril har 26 397 invånare (2011) och är en billig och uppskattad semesterort med bland annat internationellt kasino och betydande turism både sommar och vinter.

Evenemang
Festival de Jazz do Estoril
Estoril Music Festival
Estoril Open
Estoril Film Festival
Estoril Congress Center
Portugal Moto GP

Referenser

Se även
Autódromo Fernanda Pires da Silva
Casino Estoril
Cascais
Sintra

Orter i Portugal