kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nybroplan

Nybroplan är en plats på Norrmalm i Stockholms innerstad som fick sitt namn 1936.
Vid Nybroplan möts Birger Jarlsgatan, Strandvägen, Hamngatan och Nybrogatan. Här ligger Kungliga Dramatiska Teatern och Berzelii park med Berns Salonger, ett klassiskt nöjespalats sedan 1800-talet.

Historia 

Nybroplan fick sitt namn efter Nybrogatan (Nya brogatan, 1649) som i sin tur uppkallades efter den bro som byggdes omkring 1640 över den inre delen av västra Ladugårdslandsviken (nuvarande Berzelii park) som hette Packaretorgsviken på A.S.J. Thorslundhs karta från 1749. Denna bro försvann när Ladugårdsvikens inre del utfylldes under 1800-talet. Nybroplan som namn förekommer redan på 1920-talet på kartor, men blev officiellt 1936. År 1901 uppställdes en byst av uppfinnaren John Ericsson, utförd av skulptören John Börjeson.

I december 1924 fick Stockholm sitt första trafikljus. Det var på Nybroplan som en "trafikfyr" ("AGA-fyr") sattes upp på prov efter amerikansk förebild. Fyren levererades av AB Gasaccumulator.

Nybroplan idag 
Sedan 1916 visar Tornbergs klocka tiden på platsen, men inte alltid exakt.

På det nyanlagda Raoul Wallenbergs torg, vid Nybroplan, finns numera också Kirsten Ortweds omdebatterade monument över Raoul Wallenberg.

Vid järnräcket mot Berzelii park fanns tidigare bronsskulptur "Humor" av Karl Göte Bejemark från 1967 föreställande en gatuarbetare som tittar fram ur en inspektionsbrunn på trottoaren. Modellen för skulpturen var Hasse Alfredson. Skulpturen lades i förråd 2010 på grund av bygget av Spårväg City och återinvigdes i september 2011 på Södermalmstorg, Södermalm.

Kollektivtrafik

Nybroplan har haft spårvagnshållplats sedan 1877, med undantag för perioden 1967–1991. Många busslinjer har också hållplats här. Det är gångavstånd till såväl Kungsträdgårdens och Östermalmstorgs tunnelbanestationer. I anslutning till torget finns också kajer för Sjövägen och annan båttrafik.

Den 10 juni 2020 visade Stockholm stad upp ett projekt som skulle minska resetiden för kollektivtrafiken. Genom att vid Strandvägen in mot Nybrohamnen förbjuda vänstersväng för bilister. Projektet som startade under våren 2021 pågick under sommaren 2021. En utvärdering av projektet visade att det inneburit tydliga förbättringar för kollektivtrafiken och året efter, i november 2022, beslutade Stockholm stad att förbjuda vänstersväng permanent.

Se även
Nybroviken
Nybrokajen
Ladugårdslandsbron

Källor

Noter

Externa länkar

Gator och torg på Norrmalm
Medborgarplatsen

För tunnelbanestationen, se Medborgarplatsen (tunnelbanestation).

Medborgarplatsen, ibland förkortad Medis, tidigare Södra Bantorget, är ett stort torg och en tunnelbanestation med samma namn i stadsdelen Södermalm i Stockholms innerstad.

Panorama

Geografi
Torget ligger väster om Götgatan på Södermalm i Stockholm och är ett livligt nöjestorg med många uteserveringar sommartid. Här ligger Medborgarhuset och Göta Arkhuset, som är Södermalms stadsdelsförvaltnings hemvist. Närmast torget vid Götgatan 48 ligger Lillienhoffska palatset från 1600-talet.

Torget gränsar till Södra Stationsområdet med bland annat Bofills båge samt Södermalms saluhall, som öppnade sina portar i september 1992. I byggnaden finns även Filmstaden Söder. På östra sidan Götgatan finns Björns trädgård och Stockholms moské, tidigare Katarinastationen en omformarstation för Stockholms elektricitetsverk ombyggd till moské 1999 och invigd sommaren 2000.

Historik
Medborgarplatsens tillkomst berodde på järnvägens framdragande och anläggningen av Södra station i slutet av 1850-talet. Då planerades och utlades ett torg, där man skulle saluföra med järnvägen ankommande lantmannaprodukter. Det fick 1876 namnet Södra Bantorget, namnmässigt en pendang till Norra Bantorget på Norrmalm. På platsen för Södra Bantorget fanns tidigare sjön Fatburen.

I samband med att man uppförde Medborgarhuset byggde man om torget, och 1936 föreslogs även en namnändring på torget till Medborgarplatsen. Sedan 17 december 1940 bär torget sitt nuvarande namn, och blev därmed det enda torget i Stockholm som har ordet plats i namnet. Norra Bantorget behöll dock sitt namn.

Övrigt

På torget, invid Medborgarhusets trappa, står ett monument i glas formgiven av Leif Bolter och uppfört till minne av Anna Lindh. Här höll utrikesministern sitt sista tal 9 september 2003 innan hon knivhöggs dagen efter den 10 september och avled 11 september. Monumentet restes på ettårsdagen efter talet den 9 september 2004. På torget står även Göran Strååts uppnosiga skulptur Kasper. Tidigare stod även Stefan Thoréns Gryning på Medborgarplatsen, men den flyttades 2003 till Brunkebergstorg.

Medborgarplatsen används ofta som utgångspunkt för demonstrationer.

Under Medborgarplatsen finns en stor bilparkering.

Se även
Medborgarhuset
Fatburen

Källor

Externa länkar

Gator och torg på Södermalm
1270

1270 (MCCLXX) var ett normalår som började en onsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Magnus Ladulås grundar ett franciskanerkloster på Riddarholmen i Stockholm.
 För första gången omtalas skolmästare vid domskolan i Uppsala.
 Dresden blir residensstad för markgrevarnai i Huset Wettin.
 Johannes av Capua föranstaltar om den första latinska översättningen av Panchatantra.
 Petrus de Dacia avslutar sina parisstudier.
 Ludvig IX av Frankrike påbörjar det sjunde och sista korståget mot Tunis.
 Den sydtyska sedvanerätten sammanfattas i Schwabenspiegel.
 Etiopien framträder som en dynasti, vilken säger sig härstamma från kung Salomo.

Födda 
 10 april – Håkon Magnusson, kung av Norge 1299–1319.
 William Wallace, skotsk nationalhjälte.

Avlidna 
 3 maj – Bela IV, kung av Ungern.
 25 augusti – Ludvig IX, känd som Ludvig den helige, kung av Frankrike sedan 1226.
 Margareta Skulesdotter, drottning av Norge 1225–1263, gift med Håkon Håkonsson.

Externa länkar
Hejaramsa

Hejaramsa kallas en rytmisk och talande text som används när man hejar, ofta i lagsporter, men även i andra sporter. Den enklaste formen av hejaramsa är att ropa namnet på favoritlaget och klappa händerna.

Hejarop 
Hejaropet är till skillnad från hejaramsan ett kort tillrop snarare än en ramsa. Hejaropet består ofta av ett eller två ord, av typen; ”heja (heja heja)”, ”kom igen” eller ”ge järnet”. Ett undantag är den isländska ”vulkanen” som är en kombination av ett rop och en handklappning.

Kontroversiella hejaramsor
Vissa ramsor är kontroversiella, eftersom de innehåller ord som "döda" och "hata", eller könsord och svordomar. Det finns även ramsor som på ett hotfullt sätt riktar sig mot domare eller vissa spelare, och kan innehålla rasism eller annan mobbning. Ramsor kritiska till domslut eller motståndarlag kan dock även innehålla humor istället för hot och uppmanande till hatkänslor, vilket är mer accepterat.

Vanliga sånger vars melodier sjungs som hejaramsor
Under 1990-talet blev det allt vanligare att sjunga hejaramsorna. Melodierna togs från berömda sånger. I bland sjungs nationalsången för att heja fram sitt landslag.

Brown Girl in the Ring
Go West
Jingle Bells (Bjällerklang)
Glöggen heter Blossa
Här är polisen
It's a Long Way to Tipperary
If You're Happy and You Know It
Kumbaya
Land of Hope and Glory
Oh My Darling, Clementine
Sailing
Så gå vi runt om ett enerissnår
Yellow Submarine
You Are My Sunshine
Seven Nation Army

Se även 
Cheerleading
Hejaklack
Supporter
Vågen
Vulkanen (hejarop)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Barclaycard Chant Laureate: Fotbollsramsor

Supporterkultur
Ramsor
Världsrekord

Världsrekord kallas den bästa noterade prestationen i världen inom exempelvis en idrottsgren. Uttrycket används ofta om idrottsprestationer, men i exempelvis Guinness rekordbok och andra rekordböcker också i bredare betydelse.

Listor över världsrekord 
 Friidrottsrekord
 Svenska världsrekord i friidrott
 Världsrekord i simning
 Världsrekord i velodromcykling

Se även 
 Olympiskt rekord
 Paralympiskt rekord
 Förkortningar inom friidrott (en)

Externa länkar 
 Guinness World Records
 Internationella Friidrottsförbundets (IAAF:s) rekordsida
Laplacetransform

Laplacetransform är en matematisk transform som bland annat används vid analys av linjära system och differentialekvationer. Den är namngiven efter Pierre-Simon de Laplace. Transformen avbildar en funktion , definierad på icke-negativa reella tal t ≥ 0, på funktionen , och definieras som:

Laplacetransformen är definierad för de tal  (reella eller komplexa) för vilka integralen existerar, vilket vanligen innebär för alla tal  med realdel , där  är en konstant som beror på ökningen av .

Tillämpningar 
Transformationen har en mängd egenskaper som gör den användbar såväl för analys av linjära dynamiska system som vid lösande av differentialekvationer.

I konkreta fysiska system tolkas ofta laplacetransformen som en transformering från  tidsdomänen, där indata och utdata ses som funktioner av tiden, till  frekvensdomänen, där samma in- och utdata ses som funktioner av komplexa vinkelfrekvenser, eller radianer per tidsenhet. Förutom att ge ett fundamentalt annorlunda sätt att beskriva beteendet hos ett system så gör denna transformering att de matematiska beräkningar som krävs för att analysera systemet blir mycket enklare och mindre komplexa. Det är en kraftfull teknik för analys av system som exempelvis elektriska kretsar, harmoniska oscillatorer, optiska instrument, mekaniska system och reglersystem. Laplacetransformen kan ge en alternativ beskrivning av ett system, vilket ofta drastiskt förenklar analysen av systemets beteende, såväl som skapandet av nya system utifrån givna specifikationer.

Lösning av differentialekvationer 
Genom att laplacetransformera en differentialekvation kan den omvandlas till en algebraisk ekvation, som kan vara lättare att lösa. Efter att ha löst den kan uttrycket sedan transformeras tillbaka. Detta är speciellt värdefullt när problemet är diskontinuerligt, och varje intervall måste behandlas för sig. I laplacetransformens algebraiska ekvation blir i stället varje intervall en term i ekvationen.

En fördel med att använda laplacetransformen i stället för den besläktade fouriertransformen är att med den förra kommer begynnelsevärdet att direkt inkluderas i den algebraiska ekvationen.

Notation 
Många fysiker och ingenjörer använder den aningen felaktiga skrivformen:

Egenskaper och teorem 
Givet funktionerna f(t) och g(t), och dessas respektive laplacetransformer F(s) och G(s),

listar följande tabell egenskaperna för den enkelsidiga laplacetransformen:

 Begynnelsvärdesteoremet:
 

 Slutvärdesteoremet:
 , alla poler i vänster halvplan, VHP.
 Slutvärdesteoremet är användbart eftersom det ger långtidsegenskaper, alltså utan inverkan av ev. inledande transienter, för ett system utan att behöva partialbråksuppdela eller genomföra annan svår algebra. Om en funktions poler är i höger halvplan, HHP (ex.  eller ) så gäller inte teoremet. Slutvärdesteoremet förutsätter även att gränsvärdet existerar.

Se även 
 Fouriertransform
 Z-transform
 Transform

Referenser

Externa länkar 

Transformer
Differentialekvationer
Integraltransformer
Dynamiskt system

Ett dynamiskt system är en matematisk modell i vilken en variabels värde ändras i tiden.

Diskreta och kontinuerliga dynamiska system
Diskreta dynamiskt system innebär att tid mäts i diskreta steg; dessa modelleras med rekursion som i exempelvis den logistiska funktionen

där n betecknar de diskreta tidstegen och x är variabeln som ändras i tid. 

Om tid mäts kontinuerligt, så uttrycks det resulterande kontinuerliga dynamiska systemet i ordinära differentialekvationer, till exempel

där x är variabeln som ändras i tid.

Den varierande variabeln x är ofta ett reellt tal, men kan även vara en vektor i Rk.

Linjära och olinjära dynamiska system
I lineära system är högerledet av ekvationen ett uttryck som beror lineärt på x, som i

Om två lösningar till ett lineärt system är givna, så är deras summor också en lösning ("överlagringsprincipen"). Allmänt bildar lösningarna ett vektorrum, som medger användning av linjär algebra och förenklar analys avsevärt. För lineära kontinuerliga system kan metoden med Laplace-transformationen användas för att transformera differentialekvationer till algebraiska ekvationer.

Icke-lineära system exemplifieras ovan. De är mycket svårare att analysera och det diskreta systemet uppvisar ett fenomen känt som kaos som markerar total oförutsägbarhet Ett intressant problem som studerades av Mitchell Feigenbaum är vad som händer om talet 4 (parametern) ovan byts ut mot ett mindre tal. Han visade att så länge som parametern är tillräckligt liten, så kommer systemet bete sig helt förutsägbart, genom att följden x[1], x[2], ... konvergerar. När parametern når över ett visst tröskelvärde, så uppstår en så kallad bifurkation, varvid lösningen alternerar mellan två värden. Växer parametern ytterligare, växlar lösningen mellan 4, 8, 16, ... olika värden (periodicitet). Man kan då visa att det för varje heltal n finns ett värde på parametern så att periodiciteten blir precis n.

Feigenbaum visade också att avståndet mellan två bifurkationer avtar på ett mycket regelbundet sätt - inte bara för den logistiska funktionen utan för en mycket stor klass av funktioner. I processen upptäckte han två nya naturkonstanter, båda kallade Feigenbaums konstant:

 
och

Båda dessa tal antas vara transcendenta, men detta är inte bevisat.

Se även

Kaosteori

Matematisk analys
Planckenheter

Planckenheter är ett enhetssystem för mätning baserad på de fundamentala konstanterna:
gravitationskonstanten G
Diracs konstant  = h / (2π)
ljusets hastighet i vakuum c
Boltzmanns konstant k
Planckenheterna omnämns ibland av vetenskapsjournalister som ”Guds enheter”. De eliminerar allt godtycke från enhetssystemet: ett utomjordiskt intelligent liv kan förväntas använda samma system. Dessa enheter förenklar många ekvationer eftersom konstanterna som de baseras på har värdet 1 uttryckta i planckenheter. Därför är enheterna populära i forskningen om kvantgravitation. De är emellertid för små eller för stora för vardaglig användning, såvida de inte multipliceras med stora tiopotenser. Värdena ligger i flera fall utanför SI-prefixens intervall. Den största tidsenheten blir till exempel yottaplancktid, 5,4·10-20 sekunder. De lider också av osäkerheter i mätning av vissa konstanter som de bygger på, särskilt gravitationskonstanten G.

Det har diskuterats huruvida man bör använda Diracs konstant eller Plancks konstant, vilket är förklaringen till att man ofta finner andra värden på Planckenheterna.

På plancknivå i längd, tid eller temperatur domineras systemen av kvantmekaniska effekter. Planckdensiteten är extremt hög, över vilken våra föreställningar om gravitation och kvantmekanik slutar gälla.

Planckenheter

Grundenheter 
Notera att SI-ekvivalenta värden förändrades något 2019 då Plancks konstant och elementarladdningen gavs fasta värden och vissa SI-enheterna började beräknas ur dem, istället för att konstanterna beräknades ur definitionen på dessa SI-enheter.

Härledda enheter

Planckenheternas tillkomst

Max Planck presenterade för första gången sin uppsättning enheter (och gav förvånansvärt träffsäkra värden för dem) i maj 1899 i en uppsats för Preussiska Vetenskapsakademin. (Max Planck: 'Über irreversible Strahlungsvorgänge'. Sitzungsberichte der Preußischen Akademie der Wissenschaften, vol. 5, s. 479 (1899)). Vid den tiden hade kvantmekaniken ännu inte upptäckts. Han själv hade då ännu inte upptäckt teorin om svartkroppsstrålning (publicerad i december 1900) i vilken konstanten h visades för första gången och för vilken Planck senare fick Nobelpris. De relevanta delarna av Plancks uppsats 1899 skapar viss förvirring över hur han kunde komma fram till de olika enheterna som idag definieras med hjälp av  och motiverar genom kvantfysiken. Här är ett citat från 1899 års uppsats som ger en uppfattning om hur Planck såg på enhetsuppsättningen.

 ... ihre Bedeutung für alle Zeiten und für alle, auch ausserirdische und ausser menschliche Culturen nothwendig behalten und welche daher als 'natürliche Maasseinheiten' bezeichnet werden können...

 ... De behåller ovillkorligen sin mening för alltid och för alla civilisationer, även utomjordiska och icke mänskliga, och kan därför betecknas som 'naturliga enheter'...

Se även 
 Naturliga enheter
 Dimensionsanalys

Referenser
Vågfunktion

En vågfunktion, Ψ (psi) är en funktion som beskriver ett kvantmekaniskt system medelst en amplitud och en fas som beror på systemets koordinater och på tid Ψ(x i, t ). Amplitudens kvadrat motsvarar en sannolikhet och fasen beskriver interferens. Storheter med en fas kan matematiskt representeras med komplexa tal (jämför jω-metoden). Vågfunktioner är lösningar till en differentialekvation med komplexa koefficienter, schrödingerekvationen.

En vågfunktion är ett skalärfält. Det är varken en transversell eller en longitudinell våg, och dess fas beskriver ingen utvikelse. Vågfunktionen är en sannolikhetstäthetsvåg, där endast skillnader i fas är observerbara vid interferens.

Om systemets potentialer inte beror på tid, kan man skriva systemets vågfunktion som en summa över produkter av en fasfaktor och en funktion som inte beror på tid:

Här är φj egenfunktioner och Ej deras egenenergier, som bägge är lösningar av den tidsoberoende Schrödingerekvationen. Om alla koefficienter cj är lika noll förutom en, är vågfunktionen stationär i den mening att dess sannolikhetstäthetsfördelning inte beror på tid:

Representationer 
Det finns inga direkta sätt att experimentellt observera vågfunktioner. Vågfunktionens matematiska form av komplexa skalärfält har heller inga självklara representationer i bild. Särskilt gäller det för vågfunktionens fas. Bilden till höger representerar vågfunktionen för en fri partikel med bestämd energi som rör sig i en dimension. Den monokromatiska partikelvågen har en konstant amplitud längs hela x-axeln. I konstant potential ökar dess fas linjärt med tiden E.Δt/h, och det visas i figuren som en skruv. 

Ett annat sätt att representera fas är med hjälp av ett färghjul. Områden i motfas med varandra visas i komplementära färger. Fasen kan visas som kontinuerliga övergånger och representationer är mycket lämpad för att göra animationer. Figuren till vänster representerar vinkeldelen av en vågfunktion av en partikel med rörelsemängdsmoment , till exempel vinkeldelen av en 4f vågfunktion i väte. Det är en stationär vågfunktion (dess sannolikhetstäthet beror inte på tid), men animationen gör tydligt att det finns en cirkelrörelse och kinetisk energi.

Se även 
 Ourskiljbara partiklar  
 Våg-partikel-dualitet

Externa länkar 

Kvantfysik
Vågor
Diskret matematik

Diskret matematik är heltalsmatematik, det vill säga matematik som hanterar heltal. Kontinuerliga talserier, det vill säga decimaltal räknas sålunda inte till den diskreta matematiken. Diskret matematik blir därmed en delmängd av kontinuerlig matematik som hanterar både heltal och decimaltal. Diskret matematik kallas ibland finit matematik, vilket är studiet av matematiska strukturer som är fundamentalt diskreta, i betydelsen att de inte stödjer eller kräver begreppet kontinuitet. De flesta, eller alla, objekt i finit matematik är uppräkneliga mängder, som till exempel heltal. Definitionen av diskret matematik bygger ofta mer på vad som inte är diskret matematik än att definiera vad som är diskret matematik.   

Historiskt från upplysningstidens 1600-tal uppfattades naturvetenskapen till sin natur vara kontinuerlig. Under 1900-talet ändrades denna uppfattning och människan började uppfatta att världen kunde förändras stegvis. Anledningen till detta förändrade synsätt var bland annat upptäckten av kvantfysiken. Behovet av och intresset för diskret matematik ökade därmed. Behovet och intresset för diskret matematik har dock hela tiden skett parallellt med intresset för den kontinuerliga matematiken.

Intresset för diskret matematik har accentuerats ytterligare under de senaste decennierna på grund av att dess tillämpningar ökat i betydelse för samhället. Detta särskilt inom datavetenskap och digitalteknik, där den Booleska algebran fått stor betydelse. Koncept och beteckningar från diskret matematik används för att studera eller beskriva objekt eller problem i algoritmer och programspråk.

I motsats, se kontinuum, topologi och matematisk analys.

Ingående områden
Diskret matematik omfattar vanligen:

 Abstrakt algebra
 Boolesk algebra
 logik – studium i bevisföring
 mängdlära – grupper av objekt
 talteori
 kombinatorik
 grafteori
 algoritmik
 informationsteori
 teori om beräkningsbarhet och komplexitet
 elementär sannolikhetsteori och Markovkedjor
 linjär algebra

Tillämpningar
Spelteori
Köteori
Grafteori
Kombinatorisk geometri och topologi
Linjär programmering
Kryptografi (inklusive kryptologi och kryptoanalys)
Beräkningsteori

Referenser 
 Armen Asratian, Anders Björn, Bengt Ove Turesson: Diskret matematik (kompendium), Linköpings universitet, Linköping, 2009.
 Kimmo Eriksson och Hillevi Gavel: Diskret matematik och diskreta modeller, Studentlitteratur, Lund, 2013.
 Ralph P. Grimaldi: Discrete and Combinatorial Mathematics – An Applied Introduction, 5th ed., Pearson, Harlow, U.K., 2015.
 Richard Johnsonbaugh: Discrete mathematics, 8th ed., Pearson, New York, NY, 2019.
 Donald E. Knuth: The Art of Computer Programming Vol. 1-4, 3rd ed., Addison-Wesley, Reading, Massachusetts, 2011.
 Kenneth H. Rosen: Discrete Mathematics and Its Applications, 8th ed., McGraw-Hill, New York, NY, 2019.

Externa länkar
Statik

Statik är inom fysik den gren av klassisk mekanik som berör fysikaliska system som är i statisk jämvikt, d.v.s. i ett tillstånd där de relativa positionerna i delsystem inte varierar med tiden.

Genom Newtons andra lag medför denna situation att nettokraften på varje delsystem är noll. Med denna restriktion kan sådana kvantiteter som materialspänning eller tryck härledas.

Statik används väldigt mycket vid analys av byggnader, exempelvis i byggnadsteknik och maskinteknik.

Hydrostatik berör analys av system i statisk jämvikt som inbegriper flytning.

Se även
Byggnadsstatik
Cremonas kraftplan
Dynamik
Hållfasthetslära
Statisk jämvikt

Externa länkar
Statics for Robotics

Byggteknik
Mekanik
Statik
Datastruktur

Datastruktur syftar inom datavetenskap på en strukturering av data på ett sådant sätt att en dator på ett effektivt sätt kan lagra och komma åt närbesläktad data. Den enklaste datastrukturen är ett endimensionellt fält, där datatyper eller adresser lagras sekventiellt i minnet och adresseras genom ett heltalsindex.

Synsätt
En abstrakt/matematisk beskrivning av en datastrukturs data och operationer betecknas abstrakt datatyp, eller abstrakt datastruktur. En sådan gränssnittsbeskrivningen är implementationsoberoende, medan en implementation av en abstrakt datatyps gränssnitt behandlar konkreta datastrukturer. Exempelvis: En stack har två operationer: push och pop. En matematisk beskrivning av dessa två operationer beskriver den abstrakta datatypen stack. För att i praktiken fungera behöver en stack implementeras, genom nyttjandet av algoritmer och konkreta datastrukturer.

Programvaruutveckling
Valet av datastruktur kan vara kritiskt för att få algoritmer att arbeta effektivt. Under utvecklandet av vissa sorters program är valet av datastrukturer primärt, eftersom erfarenhet från konstruktion av storskaliga system har visat att svårigheten att implementera och kvaliteten på det slutliga resultatet beror i hög grad på valet av datastruktur.. Denna insikt har gett upphov till många formaliserade designmetoder och programspråk i vilka datastrukturer, i stället för algoritmer, är nyckelfaktor. Objektorienterade programspråk som C++ och Java är en grupp av språk som visar denna filosofi.

Exempel på datastrukturer 
 Linjära datastrukturer
Fält (alternativt uppställning)
 Lista
 Länkad lista
 Skipplista
 Hashtabell
 Stack
 Kö
Prioritetskö
 Tvåvägskö
 datastrukturer för grafer
 Scengraf
 Träd
 Binärträd
 AVL-träd
 B-träd
 Parseträd
 Röd-svart träd
 Splayträd
 Heap
 String trie
 Suffix trie
Datatyp

Källor