kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rossinière

Rossinière är en ort och  kommun i distriktet Riviera-Pays-d'Enhaut i kantonen Vaud, Schweiz. Kommunen har  invånare ().

Orten ligger i Alperna, ovanför vattenmagasinet Lac de Vernex i floden Saanes dalgång, väster om Château-d'Œx.

Till kommunen hör även byn La Tine vid en tidigare svårpasserad kanjon som förbinder dalen med Montbovon i Gruyère.

Kommunikationer 
Byn ligger vid huvudvägen mellan Bulle och Château-d'Œx. Dessutom finns station vid den meterspåriga järnvägen Montreux-Zweisimmen (MOB).

Historia 
Byn omnämns år 1155 som "La Ransonery". Under medeltiden tillhörde byn grevskapet Gruyère, åren 1555-1798 Bern.

Sevärdheter 

 Det finns flera äldre träbyggnader, bland annat Grand Chalet, ett stort hus från 1750-talet där målaren Balthus bodde från 1976 till 2001. 
 Kapellet Marie-Madeleine omnämns år 1316. Sedan dess har det byggts ut och renoverats.

Källor

Externa länkar 

Orter i Vaud
Kommuner i Vaud
Johann Pachelbel

Johann Pachelbel, född (döpt den 1 september) 1653 i Nürnberg, död 3 mars 1706 i Nürnberg, var en tysk kompositör under barocken. Han var far till Wilhelm Hieronymus Pachelbel. Han var en förebild för Johann Sebastian Bach; enligt sonen Carl Philipp Emanuel Bach var Pachelbel den tonsättare som fadern beundrade mest. Han var också lärare till Johann Georg Walther.

Pachelbel har blivit känd även i modern populärkultur med verket kanon i D-dur.

Biografi
Johann Pachelbel föddes 1653 i Nürnberg. Han blev hovorganist i Eisenach 1675 och i Erfurt 1678, i Stuttgart 1690 och i Gotha 1692. Han var även från 1695 organist i Sebalduskyrkan i Nürnberg. Pachelbel avled 1706 i Nürnberg. 

Han var en av sin tids främsta orgelmusiker. Som tonsättare förenade han sin egen mellantyska tradition med sydtyska och italienska inflytanden. Han var mångsidig i genrerna och skrev orgelmusik av alla slag, kyrkliga koraler och andra vokalverk, profan klaver- och kammarmusik och sånger.

Pachelbel i svenska psalmböcker
I Wallinska psalmboken (1819) var han representerad. Johann Christian Friedrich Haeffners koralbok anges att Pachelbel bearbetade Severus Gastorius melodi till nummer 252 (På Gud, och ej på eget råd)

Ingen av hans kompositioner finns med hans namn i Den svenska psalmboken 1986. I tidigare upplagor av psalmboken finns inte tonsättarna omnämnda. I den svenska koralboken från 1921 nämns huvudsakligen de svenska tonsättarna vid namn, medan en tysk tonsättare som Pachelbel troligen döljs bakom 'Tysk musik från 1600-talet'.

Kompositioner
Musikalische Sterbensgedanken (1683).
Musikalische Ergötzung (1691).
78 choräle zum Präambulieren (1693).
Hexachordum Apollinis (1699).

Asteroiden 4972 Pachelbel är uppkallad efter honom.

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 Stefan Helanders sida om Johann Pachelbel och Canon

Tyska organister
Tyska koralkompositörer
Tyska klassiska kompositörer
Tyska musiker under 1600-talet
Personer från Nürnberg
Födda 1653
Avlidna 1706
Män
Dack Rambo

Dack Rambo, egentligen Norman Rambo, född 13 november 1941 i Delano, Kalifornien, död 21 mars 1994 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. För svensk TV-publik är Dack Rambo mest känd från Dallas och Modedockorna.

Han avled i AIDS.

Referenser

Externa länkar 

 The Dack Rambo Memorial Tribute Page
 

Födda 1941
Avlidna 1994
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Delano, Kalifornien
Män
Skådespelare från Kalifornien
Heinrich Gley

Heinrich Gley, född 16 februari 1901 i Mecklenburg, död 7 oktober 1985, var en tysk SS-Oberscharführer.

Biografi 
Gley deltog i Nazitysklands så kallade eutanasiprogram Aktion T4, stationerad på eutanasianstalterna i Grafeneck och Sonnenstein. I augusti 1942 kom han till förintelselägret Bełżec, som var ett av tre läger inom Operation Reinhard. Han hade där till uppgift att övervaka avrättningarna i gaskamrarna.

År 1963 ställdes Gley inför rätta vid Bełżecrättegången men frikändes.

Referenser

Tryckta källor 
 

Födda 1901
Avlidna 1985
Män
Aktion T4
Förintelsen i Polen
Personer från Mecklenburg-Vorpommern
Operation Reinhard
Personal i Bełżec
SS-Oberscharführer
Lorenz Hackenholt

Lorenz Hackenholt, född 25 juni 1914 i Gelsenkirchen, död 31 december 1945, var en tysk SS-Hauptscharführer.

Biografi 
Efter att ha tjänstgjort inom Nazitysklands eutanasiprogram Aktion T4 kom Hackenholt 1942 till förintelselägret Bełżec. I Bełżec skötte Hackenholt de dieselmotorer som användes för att förse gaskamrarna med gas. Han hade även uppsikt över krematorierna.

Efter andra världskrigets slut försvann Hackenholt spårlöst. Enligt uppgift skall han ha dött i slutet av år 1945, men omständigheterna kring hans död är oklara. Västtyska myndigheter dödförklarade Hackenholt officiellt 1954; hans död anses ha ägt rum den 31 december 1945.

Äktenskap 
Hackenholt var gift med Ilse Zillmer (född 1912).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Födda 1914
Avlidna 1945
Försvunna personer
Män
Aktion T4
Personer från Gelsenkirchen
Operation Reinhard
Personal i Sachsenhausen
Personal i Sobibór
Personal i Bełżec
SS-Hauptscharführer
Beginer

Beginer är ordensliknande föreningar av fromma kvinnor som lever i en klosterliknande gemenskap under en mästarinna. Beginer var vanligt förekommande under medeltiden. Namnet har eventuellt att göra med en flandrisk botpredikant vid namn Lambert le Beghe, som på 1170-talet kan ha givit uppslag till de första beginerna.

Historik 
Beginerna är inriktade på bön, kontemplation och karitativ verksamhet. De lever på donationer, handarbete och sjukvård. De är förpliktade till kyskhet och lydnad till sin mästarinna, men förfogar själva över sina ägodelar. De är fria att utträda ur gemenskapen och gifta sig närhelst de vill. 

Alltifrån början av 1100-talet utbredde beginerna sig från Belgien till Frankrike och Tyskland. I städerna skapade de beginhus, där de kunde leva och verka skyddat, ibland i form av begingårdar. För deras själavård svarade oftast mendikantordnarna. Under 1300-talet gick kyrkan hårt fram mot heretiska beginer, vilket ledde till urskillningslösa förföljelser av rörelsen. Med tiden urartade konventen till ett slag försörjningsinrättningar för fattiga och orkeslösa, som mestadels av ekonomiska skäl sakta tynade bort. Beginer finns ännu i Belgien, men även i USA.

I Sverige fanns beginer bl.a. vid Vadstena kloster. Deras byggnader låg från 1380-talet i klostrets södra delar nära S:t Pers kyrka. Beginerna vid Vadstena förbjöds år 1412, men fanns kvar ända fram till år 1506, då Vadstenas munkar fördrev dem i samband med en utvidgning av munkkonventets marker

Den manliga motsvarigheten kallas begarder, föreningar av sådana bildades under 1200-talet, men 1311 befallde påven Clemens V att dessa skulle upplösas. De beskylldes för syndfullt leverne och kätteri.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Henrikson, Alf: En uppslagsbok (1999)

Katolska klosterordnar
Wong Kar-wai

Wong Kar-wai (王家卫, pinyin: Wang Jiawei), född 17 juli 1958 i Shanghai, är en kinesisk, Hongkong-baserad, filmregissör, manusförfattare och filmproducent.

Filmografi som regissör (urval) 

 (Happy Together)

 (delen "I Travelled 9000 km to Give It to You")

Källor

Referenser

Externa länkar 

 

Filmregissörer från Hongkong
Män
Födda 1958
Levande personer
Personer från Shanghai
WP:Projekt Kina
Riddare av Hederslegionen
Grecism

Grecism (franska: grécisme; tyska: Gräzismus; engelska: grecism) är ett uttryck i ett språk som uppstått under påverkan från grekiskan, eller är en imitation av detta. Ett närliggande ord är "hebraism" som betecknar samma fenomen om hebreiska.

Termen kan även användas om den klassiska grekiska kulturens anda och imitation av klassisk grekisk stil i moderna konstverk.

Termen härstammar etymologiskt från latinets Graeci, "grekerna". Under medeltiden förändrades detta till Graecismus och i dagens franska till grécisme, varifrån det svenska ordet närmast kommer ifrån.

Referenser
Uppslagsordet grecism från Nationalencyklopedins internettjänst. Hämtat 16 augusti 2008.
Uppslagsordet grecism från Yourdictionary.com Hämtat 16 augusti 2008.
Den semitiska språkvetenskapens historia av Johann Fück, översatt av Bo Isaksson.

Lexikologi
Miskatonic University

Miskatonic University är ett fiktivt universitet i den påhittade staden Arkham, Massachusetts i USA.

Universitetet introducerades av skräckförfattaren H.P. Lovecraft i hans historier och har sedan dess använts och används fortfarande av andra författare inom Cthulhumytologin. Även spel som t.ex. rollspelet Call of Cthulhu använder universitetet som plats för händelser.

I flera av Lovecrafts berättelser beskrivs det att universitetets bibliotek har ett av de få äkta exemplaren av Necronomicon. Enligt berättelserna har Miskatonic även en medicinsk avdelning som figurerar speciellt i Lovecrafts novell "Midnattsgästerna" (1927).

Som en hyllning till Lovecraft fick Bill Pullmans rollfigur i filmen Brain Dead vara student vid Miskatonic University. DC Comics superhjälte Zatanna kallas för "Miss Katonic". I Star Trek-romanen "How Much for Just the Planet?" av John M. Ford låter han vid ett tillfälle prinsessan "DeeDee den första" ha på sig en t-shirt med texten "Miskatonic U."

Fiktiva skolor
Platser i Cthulhu-mytologin
Nasjonal Samling

Nasjonal Samling (NS) var ett norskt politiskt parti grundat den 13 maj 1933 av dess ledare Vidkun Quisling. Under den tyska ockupationen av Norge samarbetade det med ockupationsmakten. Efter kriget upplöstes partiet och många av dess medlemmar straffades.

Historisk översikt
Partiets ideologi var orienterad åt fascismen, efter 1934 åt den tyska nazismen. I stortingsvalen 1933 och 1936 fick NS cirka 2 % av rösterna. 1937 var partiet i djup kris. Valresultaten dalade och de kristna medlemmarna lämnade partiet på grund av antisemitismen.

Under den tyska ockupationen av Norge var partiet det enda tillåtna  och Quisling blev från och med den 1 februari 1942 ministerpresident i en NS-regering som styrde landet på uppdrag av Tyskland. Partiet hade 1943 kring 44 000 medlemmar. Dess paramilitära organisation var Hirden.

Partiet förbjöds och upphörde att existera från det att fred slöts den 8 maj 1945. Ett stort antal medlemmar häktades och straffades för samarbete med tyskarna.

Insignier och uniformer

Kända NS-medlemmar
 Albert Viljam Hagelin, affärsman och operasångare
 Johan Bernhard Hjort, jurist
 Jens Hundseid, tidigare lantbruksminister, statsminister och ledare av Bondepartiet
 Jonas Lie, politiker, polischef och kriminalförfattare
 Gulbrand Lunde, direktör vid Hermetikkindustriens Laboratorium
 Sverre Riisnæs, jurist och justitieminister
 Henrik Rogstad, ledare för Hirden
 Ragnar Skancke, ingenjör och professor i svagströmsteknik vid NTH

Källor

Historiska politiska partier i Norge
Nazistiska partier
Politiska partier bildade 1933
Politiska partier upplösta 1945
Dädesjö

Dädesjö är en småort och kyrkby i Dädesjö socken belägen cirka 25 km nordost om Växjö.

Samhället
I orten ligger Dädesjö nya kyrka samt Dädesjö gamla kyrka från 1200-talet med unika tak- och väggmålningar. 

Strax intill kyrkan ligger hembygdsgården, en stor mangårdsbyggnad (gamla prästgården) från 1700-talet. I slutet på detta århundrade tillbyggdes huset med virke från Eke rivna kyrka. Mangårdsbyggnaden har en mycket vacker öppen veranda och inne i huset ett "prästgårdskök". Byggnaden är sedan 1964 byggnadsminne och vårdas tillsammans med övriga byggnader av en  hembygdsförening, bildad 1926.

Personer från orten
Författaren Helmer Furuholm, konstnären Karl Aspelin och ishockeyspelaren Fredrik Olausson är födda i Dädesjö.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Växjö kommun
Småorter i Sverige
Johan Fredebern

Johan Fredebern, egentligen Vredbern, även Hans skrivare, Hans djäken, var en svensk väpnare, i källorna från 1438 betecknad som "rikets skrivare". Han nämns som levande 1421–44. År 1449 omtalas hans hustru Kristin Sonadotter som änka.

Fredebern var av tyskt ursprung. Hans släkt Ketelhodt härstammade från Mansfeld i Harz varifrån den flyttade till Mecklenburg, där dess äldsta kände medlem, riddaren Vredebern är nämnd 1230–34. Till Sverige kom släkten under Albrekt av Mecklenburgs regeringstid.

Om Fredeberns barndom och uppväxt vet man inget. Första gången han omnämns i källorna är då han 1421 blev invald i S:ta Gertruds gille i Stockholm. Han anslöt sig tidigt till Karl Knutsson (Bonde) och blev dennes ämbetsman i Finland 1440. Bevarade dokument kan också tolkas som att han var Korsholms fogde i Österbotten vid denna tidpunkt. Då hade han redan fullbordat sitt arbete med Engelbrektskrönikan, vilken senare inarbetades i Karlskrönikan. Den sistnämnda är sannolikt också till största delen författad av Fredebern, på uppdrag av Karl Knutsson. 

Fredebern var sannolikt hemmahörande i Stockholmstrakten. Hans sätesgård var Körunda i Ösmo socken på Södertörn och han ägde dessutom ett stenhus vid Söderport i Stockholm. Av Fredeberns texter kan man dra slutsatsen att Stockholmsfogden Hans Kröpelin d.ä. var en god vän till honom. Gift senast 1435 med Kristina, dotter till väpnaren Sune Hansson Pampe och dennes hustru Cecilia Ingemundsdotter (Svepnäsätten). Kristina förde som sin far i sitt vapen tre musselskal uppåtvända. Barn i nämnda äktenskap: Margareta, nämnd 1462, var 1494 änka efter Olof (Eriksson) Finne, borgare i Stockholm. Kristina gifter efter Johans död om sig med Torsten Nilsson (Skiringeätten, tre spetsar).

Litteratur
Herman Schück, Engelbrektskrönikan. Tillkomsten och författaren (Stockholm 1994).

Herman Schück, "Hans skrivare - Johan Ferdebern en pennans man i 1430-talets Stockholm", Stockholm 1996

Referenser

Noter 

Svenska ämbetsmän under 1400-talet
Män
Stortokyo

Stortokyo är Tokyos storstadsområde. På japanska förekommer begreppen Tokyoområdet (東京圏, Tōkyōken), huvudstadsområdet (首都圏, Shutoken) och det idag officiellt mest använda, Sydkanto (南関東, Minamikantō). Det är beläget på ön Honshu, i huvudsak runt Tokyobukten och Sagamibukten samt på Bosohalvön. Förutom Tokyo ingår ett antal andra stora städer, bland annat Yokohama, Kawasaki, Chiba och Saitama.

Med sina över 35 miljoner invånare är Stortokyo världens folkrikaste storstadsområde.

Olika definitioner av Stortokyo 
Exakt vilket område man menar när man pratar om Stortokyo kan variera beroende på källa. Det kan bland annat röra sig om Tokyos prefektur eller upp till Kanto-regionen som helhet. 

Kanto storstadsregion (japanska 関東大都市圏, engelska Kanto Major Metropolitan Area, äldre benämningar Keihinyo Major Metropolitan Area och Keihin Major Metropolitan Area) är en definition framarbetad av den japanska statistiska byrån. Det är den definition som tar flest faktorer i beaktande, bland annat pendling till centrala orter. Som centrala orter räknas inte bara Tokyo utan även Yokohama, Kawasaki, Saitama och Chiba. Detta område omfattar över 250 städer och kommuner i nio olika prefekturer och täcker en yta något större än Skåne. Området har lite mer än 35 miljoner invånare (2005).

En definition som används av Tokyo Metropolitan Government heter (på engelska) Greater Tokyo Area. Detta område inkluderar de fyra prefekturerna Tokyo, Chiba, Kanagawa och Saitama.

Huvudstadsregionen (på engelska National Capital Region) är även detta en definition som används av Tokyo Metropolitan Government, som definierar detta område som bestående av de åtta prefekturerna Tokyo, Chiba, Gunma, Ibaraki, Kanagawa, Saitama, Tochigi och Yamanashi.

En typ av definition som används av den japanska statistiska byrån kallas på engelska Range of distance, som kanske bäst översätts till distansområde. Detta område inkluderar samtliga städer och kommuner inom en radie av 70 kilometer från den gamla huvudbyggnaden för Tokyo Metropolitan Government. Värt att notera är att definitionen Range of distance används även för områdena runt Osaka och Nagoya, men räknar här bara en radie på 50 kilometer från en central punkt.

Statistiska jämförelser av olika definitioner av Stortokyo

Uppgifterna avser aktuella uppgifter vid folkräkningen den 1 oktober 2005.

Källor

Tokyo
Storstadsområden i Japan
WP:Projekt Japan
Commerzbank

Commerzbank är en tysk bank med säte i Frankfurt am Main och kontor i stadens högsta byggnad Commerzbank Tower.

Tyska banker
Baldevins bröllop

Baldevins bröllop, (norska: Baldevins bryllup), är ett norskt folklustspel från 1900 av Vilhelm Krag.
Det utspelar sig på Sørlandet och handlar om en hamnarbetare gifter sig med en rik änka.

I Norge gjordes en filmversion 1926 med Einar Sissener i huvudrollen, se Baldevins bryllup. I Sverige gjordes en filmversion 1938 med bland annat Edvard Persson och Dagmar Ebbesen i huvudrollerna, se Baldevins bröllop (film). Sten-Åke Cederhök och Rulle Lövgren spelade pjäsen i folkparkerna 1979 och även på Lisebergsteatern 1988.

Referenser
	

Norska teaterpjäser
Metro AG

Metro AG, är en tysk handelskoncern med huvudkontor i Düsseldorf, holdingbolag som under namnet Metro Group äger ett antal företag inom dagligvaru- och hemelektronik. Metro AG har idag runt om i världen 270 000 anställda varav 142 000 i Tyskland. Konkurrenter på världsmarknaden är amerikanska Wal-Mart och franska Carrefour. Under andra halvan av 2017 delades företaget i två delar. Den ena delen med hela daglivarudelen och den andra Ceconomy AG med hemelektroniken. Namnbytet till Ceconomy AG slutfördes i augusti 2017.

Historia

Metro AG började i och med grundandet av Cash-&-Carry-Markt. 1967 skapade gick Metro samma med firman Franz Haniel & Cie GmbH och samma år kom familjen Schmidt-Ruthenbeck in i samarbetet. Dagens Metro AG skapades först 1996 då man slog samma Metro Cash & Carry, Kaufhof Holding, Deutsche SB-Kauf-AG och Asko Deutsche Kaufhaus-AG. 

Sedan Metro AG skapades 1996 har företaget fört tvister med olika tåg- och tunnelbaneföretag. Metro AG anser sig äga rättigheterna till namnet Metro och därför har man tvistat med företag men även med privatpersoner som använt sig av ordet Metro.

METRO Group 
 Metro Cash & Carry
 Kaufhof 
 real,- 
 extra 
 Media Markt 
 Saturn 
 Sportarena
 Lust for Life
 Emotions
 Dinea
 Grillpfanne
 Axxe
 C+C Schaper

Externa länkar
 metrogroup.de

Tyska företag
Ramstein Air Base

Ramstein Air Base (IATA: RMS, ICAO: ETAR) är en amerikansk flygvapenbas (militär flygplats) i förbundslandet Rheinland-Pfalz i södra Tyskland. Ramstein Air Base är USA:s största militära bas utanför USA.

Verksamhet
På Ramstein finns högkvarteret för United States Air Forces in Europe (USAFE) som är flygvapenkomponenten till United States European Command (USEUCOM). Samma person som är befälhavare för USAFE är också befälhavare för Nato-kommandot Allied Air Command.

Militärbasen är som en egen stad i staden och upptar en stor yta. Den ligger intill staden Ramstein-Miesenbach. Närmaste större stad är Kaiserslautern som ligger 16 kilometer ifrån, eller K-Town som blivit amerikanernas namn på Kaiserslautern.

Signifikativa händelser
1981 utsattes basen för en terroristattack av Röda armé-fraktionen.

Under en flyguppvisning 28 augusti 1988 havererade ett av flygplanen i det italienska flygvapnets flyguppvisningsgrupp Frecce Tricolori och störtade rakt in i publikmassan. 70 människor omkom i tragedin och över 1 000 skadades.

I samband med offentliggörandet av de hemligstämplade dokument som Edward Snowden förde till ljuset 2013, kom det fram att Ramstein Air Base är en viktig komponent i USA:s drönarprogram.

Populärkultur 
I actionfilmen Air Force One från 1997 försöker flygplanet som för med sig USA:s president, Air Force One, att nödlanda på Ramstein Air Base, men det misslyckas på grund av kapning.

Källor

Notförteckning

Externa länkar 
  Ramstein Air Base

USA:s militära anläggningar utanför USA
Transport i Rheinland-Pfalz
Flygplatser invigda 1952
Militära flygplatser i Tyskland
Natobaser
Byggnader och anläggningar i Rheinland-Pfalz
Ramstein-Miesenbach

Ramstein-Miesenbach är en stad i Landkreis Germersheim i Rheinland-Pfalz i Tyskland. Den har blivit mest känt för den amerikanska NATO-supporterande flygbasen Ramstein Air Base och den katastrof som den 28 augusti 1988 krävde 70 liv och skadade 346 personer när tre Aermacchi MB-339-plan kolliderade och havererade mitt bland åskådarna under en flyguppvisning.

Staden bildades 7 juni 1969 genom en sammanslagning av Miesenbach och Ramstein och ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Ramstein-Miesenbach tillsammans med ytterligare fyra kommuner.

Den tyska industriella metal-gruppen Rammstein har fått sitt namn från staden.
Partnerstäder är Balatonlelle i Ungern, Maxéville i Frankrike och Dover i USA.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Kaiserslautern
Funeral Mist

Funeral Mist är ett svenskt black metal-band, bildat 1993. Sedan 2004 är "Arioch" även sångare i Marduk under namnet "Mortuus".

Medlemmar 
 Nuvarande medlemmar 
Arioch (Hans Daniel Rostén) – sång, gitarr (1996– ), basgitarr (1994– )

Tidigare medlemmar 
Velion (Stefan Granlund) – trummor (1993–1995)
Vintras (Johnnie Günter) – gitarr (1993–1995)
Typhos (Henrik Ekeroth) – gitarr, sång (1993–1995)
Necromorbus (Tore Gunnar Stjerna) – trummor (1996–2003)
Nachash – basgitarr (1996–2003)

Diskografi 
Demo
1995 – Promo '95
1995 – Darkness 
1996 – Havoc Demo II '96 

Studioalbum
2003 – Salvation (CD/LP: 2 12" vinyl)
2009 – Maranatha (CD/LP: 2 12" vinyl)
2018 – Hekatomb (CD)
2021 – Deiform (CD/LP: 2 12" vinyl)
EP
1998 – Devilry (MCD/12" vinyl)
2005 – Devilry (CD/LP) (återutgåva med låtarna från Havoc som extraspår)

Samlingsalbum
2013 – Trisagion

Källor

Externa länkar
 
 

Svenska black metal-grupper
Musikgrupper bildade 1993
Ramstein

Ramstein kan syfta på:
 Ramstein-Miesenbach – en stad i Rheinland-Pfalz
 Ramstein Air Base – en amerikansk militär flygplats

Se även
 Rammstein – tyskt metalband
Ofermod

Ofermod är ett svenskt black metal-band från Norrköping som bildades 1996.

I mars 2006 dömdes Mika "Belfagor" till fängelse för rån och misshandel, vilket försenade deras skiva Tiamtü.

Mika Hakola ("Belfagor") dömdes åren 2012, 2013 och 2017 för olika fall av kvinnomisshandel då han skar sin flickvän med kniv samt slog och hotade denne upprepade gånger, han hotade även att döda husdjuren hon ägde. På facebook skriver bandet att de ska fortsätta försöka turnera när Mika Hakola släpps ut efter senaste domen.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar 
Mika Hakola (aka Belfagor) – sång, gitarr (1996– )
R. Fjäll (Robin Fjäll aka Rudra) – basgitarr (2012– )

Tidigare medlemmar 
Mist (Mikael Schelén) – basgitarr
Moloch – sång
Nebiros (Jonas Tengner) – sång (1997–2011)
Shiva (Tore Stjerna aka Necromorbus) – trummor (2004–?)
Atum (Emil Lundin) – gitarr (2004–?)
J. Kvarnbrink (Johannes Kvarnbrink) – basgitarr (2004), gitarr, sång (2012–2017)
S. Samuelsson (Simon Samuelsson) – trummor (2012–2017)

Turnerande medlemmar
Niklas Karlsson – basgitarr
Frater L. (Lars Broddesson) – trummor
Nebiros (Jonas Tengner) – sång (2012)
Jocke Wallgren – trummor (2015)
Kristoffer Andersson – gitarr (2015)

Diskografi 
Demo
2004 – Netivah Ha-Chokmah 

Studioalbum
2008 – Tiamtü (CD/LP)
2012 – Thaumiel (CD/LP)
2017 – Sol Nox

EP
1998 – Mystérion Tés Anomias (7" vinyl)
2005 – Mystérion Tés Anomias (CD/LP) (Återutgåva inkluderande Netivah Ha-Chokmah)
2014 – Serpents Dance (7" vinyl)

Annat
2019 – Black Metal Terror (4 x 7" vinyl: Triumphator / Watain / Ofermod / Malign)

Referenser

Externa länkar 
 
 

 

Svenska black metal-grupper
Musikgrupper bildade 1996
Musikgrupper från Norrköping
Suntribe

Suntribe var en estländsk tjejgrupp på fem personer som representerade Estland i Eurovision Song Contest 2005 med pop/rock-låten Let's get loud. 
På scenen uppträdde tjejerna, klädda i t-shirts med Disneyfigurer på för att försöka få röster från de yngre tittarna . Dock hjälpte det inte och tjejerna blev utslagna i semifinalen. För att de skulle nå finalplatsen krävdes 85 poäng men de tog emot endast 31 poäng.

Se även 
Laura Põldvere

Estländska musikgrupper
Artister som representerat Estland i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 2005