Roms kyrkor

Roms kyrkor uppgår, med förorter inräknat, till drygt 900 i antal. Rom är således världens kyrktätaste stad.

Stadens fyra så kallade patriarkalkyrkor är San Pietro in Vaticano, San Giovanni in Laterano, Santa Maria Maggiore och San Paolo fuori le Mura. Dessa fyra samt Santa Croce in Gerusalemme, San Lorenzo fuori le Mura och San Sebastiano fuori le Mura bildar de sju vallfartskyrkorna. De flesta arkitekturstilar är representerade bland Roms kyrkor.

Historia

Fornkristen tid
Under de första århundradena e.Kr., då kristendomsförföljelser förekom, samlades de kristna i privathus, så kallade tituli, där ett gudstjänstrum var inrett. När kristendomen senare sanktionerades av den romerska kejsarmakten, uppfördes ett flertal basilikor och centralkyrkor. Bevarade fornkristna basilikor är bland andra San Giovanni in Laterano, Santa Maria Maggiore, Santa Sabina och Sant'Agnese fuori le Mura. Santa Costanza och Santo Stefano Rotondo är exempel på centralkyrkor.

Medeltiden
Medeltiden är ett komplicerat kapitel beträffande Roms kyrkoarkitektur då det är en lång period som inbegriper ett generellt förfall. Dessutom om- eller tillbyggdes många medeltida kyrkobyggnader under barockepoken. Välbevarade medeltida exempel utgör dock San Clemente, Santa Maria in Cosmedin, San Giorgio in Velabro och Santa Maria in Trastevere. Santa Maria sopra Minerva har Roms enda gotiska kyrkointeriör.

Renässansen
Renässansstilen är välrepresenterad bland stadens sakrala byggnader. Här kan nämnas Santa Maria del Popolo, Sant'Agostino samt San Pietro in Montorio med Bramantes Tempietto.

Roms och tillika världens största kyrkobyggnad San Pietro in Vaticano, Peterskyrkan, påbörjades 1506, men kom inte att invigas förrän 1626. Den innehåller följaktligen arkitektoniska element från både renässans och barock.

Barocken
Barocken är den förhärskande stilen i Rom. Från cirka 1575 och ungefär 150 år framåt ritades och uppfördes det ett stort antal barockkyrkor i Rom. Det karakteristiska draget i en barockkyrkas exteriör är dess ståtliga, skärmliknande fasad. Fasaden till Il Gesù (1568–1584) blev stilbildande för den fortsatta utvecklingen. En barockkyrkas övriga tre murväggar är sällan utsmyckade. Roms stadssilhuett präglas i hög grad av de barockkupoler, som reser sig upp ur kvarteren. Förteckningen över stadens barockkyrkor skulle kunna göras mycket omfattande, men förnäma exempel är Sant'Andrea della Valle, Santa Susanna, Sant'Agnese in Agone och San Carlo al Corso.

Rokokon
Barockens efterföljande stil, rokokon, representeras av i huvudsak två kyrkor, Santa Maria della Quercia och Santa Maria Maddalena.

Nyklassicismen
Nyklassicism märks i fasaderna till Santa Maria del Priorato, San Pantaleo och San Rocco.

Modern tid
Kyrkor från modern tid återfinns företrädesvis i Roms ytterområden. Två exempel är Santi Pietro e Paolo (fullbordad 1955) i EUR samt Chiesa della Divina Sapienza (1947), som är belägen vid Roms universitetsområde, Città Universitaria.

Alfabetisk förteckning (urval)

Kyrkornas namn sorteras efter helgonnamn och därefter efter tillnamnet (italienska cognome).

 Sant'Agnese fuori le Mura
 Sant'Agnese in Agone
 Sant'Agostino in Campo Marzio
 Sant'Andrea al Quirinale
 Sant'Andrea della Valle
 Santi Apostoli
 San Carlo alle Quattro Fontane
 Santa Cecilia in Trastevere
 San Clemente
 Santi Cosma e Damiano
 Santa Costanza
 San Crisogono
 Santa Croce in Gerusalemme
 Santa Francesca Romana
 Il Gesù
 San Giorgio in Velabro
 San Giovanni dei Fiorentini
 San Giovanni in Laterano
 Santi Giovanni e Paolo
 Sant'Ignazio
 San Lorenzo in Lucina
 San Lorenzo fuori le Mura
 San Luigi dei Francesi
 San Marcello al Corso
 San Marco
 Santa Maria degli Angeli
 Santa Maria in Aracoeli
 Santa Maria della Concezione dei Cappuccini
 Santa Maria della Concezione in Campo Marzio
 Santa Maria della Concezione delle Viperesche
 Santa Maria in Cosmedin
 Santa Maria Maggiore
 Santa Maria ad Martyres (Pantheon)
 Santa Maria sopra Minerva
 Santa Maria della Pace
 Santa Maria del Popolo
 Santa Maria in Traspontina
 Santa Maria in Trastevere
 Santa Maria in Vallicella (Chiesa Nuova)
 Santa Maria della Vittoria
 Santa Maria Maddalena
 San Paolo fuori le Mura
 San Pietro in Montorio
 San Pietro in Vincoli
 San Pietro in Vaticano
 Santa Prassede
 Santa Pudenziana
 Santi Quattro Coronati
 Santa Sabina
 Santo Spirito in Sassia
 San Sebastiano fuori le Mura
 Santissima Trinità dei Monti

Se även
 Titulus

Källor
 Armellini, Mariano, Le Chiese di Roma dal secolo IV al XIX. Roma: Edizioni del Pasquino 1982. 
 Buchowiecki, Walther, Handbuch der Kirchen Roms. I-IV. Wien: Hollinek 1967-1997.
 Farnedi, Giustino, Guida alle Chiese di Roma. Casale Monferrato: Piemme 1999.
 Lombardi, Ferruccio, Roma: le chiese scomparse. La memoria storica della città. 2° ediz. Roma: Fratelli Palombi Editori 1998. 
 Lombardi, Ferruccio, Roma: chiese, conventi, chiostri: progetto per un inventario, 313 — 1925. Roma: Edilstampa 1993.
 Rendina, Claudio, Guida insolita ai misteri, ai segreti, alle leggende e alle curiosità delle Chiese di Roma. Roma: Newton & Compton 2000. 
 Tylenda, Joseph N., The Pilgrim's Guide to Rome's Principal Churches''. Collegeville, Minn.: The Liturgical Press 1993.

Externa länkar