kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sojuzmultfilm

Sojuzmultfilm () är en rysk animationsstudio, som framförallt under Sovjet-eran var mycket produktiv. Sojuzmultfilm har bland annat producerat de ryska filmerna om Karlsson på taket (1968 och 1970), Nalle Puh (1969, 1971 och 1972), Крокодил Гена (Krokodil Gena) (som blev Drutten och Gena i Sverige), Vänta bara! samt Igelkotten i dimman (1975).

Historia 
Det en gång statliga företaget grundades 10 juni år 1936 som Sojuzdetmultfilm, men det fick 20 augusti år 1937 sitt nuvarande namn. Som mest arbetade 400 animatörer där.

Den 1 juni år 2010 slogs Sojuzmultfilm, med sina 1500 animerade filmer, samman med fyra andra företag. Målet var bilda en gemensam samling av filmbolag, bland annat för att försöka öka intäkterna.

Animatörer (urval) 
Många sovjetiska animatörer har arbetat för Sojuzmultfilm:
 Aleksandr Ptusjko
 Ivan Ivanov-Vano
 Roman Kachanov
 Jurij Norsjtejn
 Fjodor Chitruk
 Boris Stepantsev

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats 
 Soyuzmultfilm filmfond
 

Företag med statligt ägande
Ryska animationsstudior
Företag bildade 1936
Flageolett (spelteknik)

Flageolett är en spelteknik på musikinstrument, som syftar till att dela upp den vibrerande ljudkällan (vanligen en sträng eller en luftpelare i ett blåsrör) i två eller flera svängningsbukar. Detta sker genom att man hittar en nod. Resultatet blir en ton som finns i grundtonens övertonserie.

Tekniker

Stränginstrument 
På de flesta stränginstrument kan man erhålla flageoletter genom att vidröra strängen på jämna bråkdelar av längden utan att trycka ner eller stoppa den. Beröringens syfte är att hindra de deltoner som har en buk i denna punkt. På en knäppt sträng får man bäst klang om beröringen bara varar under själva anslaget och om man knäpper i en punkt som ska ha en buk. Alla tänkbara noder ger dock inte effektiva flageoletter, och vissa är svårare att frambringa än andra, varför det kan ta ett tag att lära sig var flageoletterna "finns". De enklaste är de som klingar på andra, tredje och fjärde partialtonen (en oktav respektive oktav och kvint respektive två oktaver upp), och alltså spelas genom att röra strängen på mitten, på en tredjedels eller fjärdedels längd. I de två senare fallen spelar det ingen roll om man rör strängen på övre eller nedre delen av greppbrädet, den andra noden uppstår automatiskt. Vilka flageoletter som ger effektiva ljud skiljer också mellan instrument och strängtyp.

Man kan skapa flageoletter på ett piano genom att preparera det, eller öppna flygellocket och röra vid noden försiktigt.

På både stråkinstrument och gitarrliknande instrument skiljer man på flageoletter som erhålls på lösa och stoppade strängar. De förra kallas naturliga flageoletter och de senare för konstflageoletter.

Notation 
Konstflageoletter noteras oftast med hjälp av tre olika nothuvuden. Stoppgreppet noteras med ett runt (vanligt) nothuvud, och flageolettgreppet med ett fyrkantigt nothuvud. På grund av övertonseriens sammansättning kommer flageolettgreppet nästan alltid att ligga inom en oktavs omfång ovanför stoppgreppet, varför de två greppen ofta kan tas med samma fingersättning som ett vanligt dubbelgrepp. Ofta skriver man också ut den faktiska klingande tonen med ett förminskat nothuvud inom parentes.

Naturliga flageoletter noteras idag ofta på samma sätt, men kan också skrivas genom en liten cirkel ovanför tonen på öppen sträng. Detta notationssätt preciserar dock inte vilken flageolett som eftersöks, men vanligen underförstås den enklast möjliga.

Träblåsinstrument 
På träblåsinstrument erhålls flageoletter genom förändringar i embouchuren eller genom att använda alternativa grepp.

Brassinstrument 
Brassinstrument spelar nästan hela tiden på flageoletter, varför sådana inte noteras.

Se även
Preparerat piano

Musikaliskt framförande
Stränginstrument
Blåsinstrument
Sovexportfilm

Sovexportfilm (kyrilliska: Совэкспортфильм) var en sovjetisk filmdistributör som svarade för export och import av sovjetiska filmer. Företaget var underställt Sovjets handelsrepresentation och hade under flera år monopol på import av utländska filmer till Sovjetunionen.

Finland var det enda landet i världen där Sovexportfilm ägde distributionsbolaget (Kosmos-Filmi Oy, sedan 1944) som också hade sina egna biografer: Capitol vid Mannerheimvägen 16, Pikku-Capitol i Kulturhuset (Sturegatan 4) och därefter sedan 1980 Kosmos 1 och Kosmos 2 i Hotell Presidenttis byggnad (Södra Järnvägsgatan 4).

När Michail Gorbatjov blivit ledare för Sovjetunionen följde flera reformer, vilket även påverkade biografverksamheten och Sovexportfilm.

Källor

Externa länkar

Sovjetiska filmbolag
Stan Lynde

Stan Lynde, född 23 september 1931 i Billings, Montana, död 6 augusti 2013 i Helena, Montana, var en amerikansk serieskapare.

Stan Lynde föddes i Billings, Montana och växte upp på kråkindianernas reservat i samma delstat. År 1958 skapade han västern-serien Rick O'Shay som utspelar sig i den påhittade staden Conniption. Namnet Rick O'Shay är en ordlek med det engelska ordet för rikoschett. Från början var det en ren humorserie, men den utvecklades med tiden till en allvarligare äventyrsserie med komiska inslag. Efter en konflikt med syndikatet som distribuerade serien, Tribune Media Syndicate, lämnade Lynde serien 1977 och andra tecknare och författare tog över serien under ett par år, innan den slutligen lades ner.

1978 kontaktades Lynde av Field Syndicate som bad honom skapa en ny västern-serie. Resultatet blev Latigo som debuterade i juni året efter. Men redan 1983 tröttnade Lynde och lade ner serien eftersom han ansåg att dagspresseriernas tid var ute. 

Därefter har Stan Lynde skapat ett antal mer humorinriktade serier: Grass Roots (egentligen per definition ingen serie, utan en skämtruta) 1984, Pardners 1989, Sluga Räven (Chief Plenty Bucks, senare Sly Fox) 1994 och Rövar-Bob (Bad Bob) 2001. De senare två produceras direkt för den svenska Fantomentidningen. 1992 återvände också Lynde till Conniption när han gav ut två nyproducerade serietidningar med Rick O'Shay betitlade The Price of Fame.

Stan Lynde har också målat tavlor och skrivit romaner, även de med vilda västerntema.

I Sverige har många av Stan Lyndes serier publicerats i tidningen Fantomen.

Referenser

Amerikanska serieskapare
Män
Födda 1931
Avlidna 2013
Personer från Billings
Badmotorfinger

Badmotorfinger är ett musikalbum av grungebandet Soundgarden, släppt år 1991.

Låtlista
 Rusty Cage – 4:26   
 Outshined – 5:11
 Slaves & Bulldozers – 6:56  
 Jesus Christ Pose – 6:51  
 Face Pollution – 2:24  
 Somewhere – 4:21  
 Searching With My Good Eye Closed – 6:31  
 Room a Thousand Years Wide – 4:06  
 Mind Riot – 4:49  
 Drawing Flies – 2:25  
 Holy Water – 5:07  
 New Damage – 5:40

Källor
 

Album av Soundgarden
Musikalbum 1991
Album utgivna på A&M Records
Sandwalls

Sandwalls, ursprungligen Sandwalls ångbryggeri, var ett bryggeri i Borås grundat av Alfred Sandwall, och 1977 uppköpt av Pripps.

Sandwalls bildades av Alfred Sandwall år 1862 då han övertog det bayerska bryggeriet i Borås. Sandwall hade då praktiserat på Spatenbryggeriet i München. Sandwall var först med att brygga pilsner i Sverige. Efter Alfred Sandwalls frånfälle 1930 övertogs bryggeriet av sonen Sven Sandwall. Under 1930-talet började Sandwalls tillverka läsk. Rörelsen ombildades 1944 till aktiebolag och under Anders Sandwalls ledning flyttade bryggeriet 1967 från centrala staden till en ny anläggning i stadsdelen Hulta.

Sandwalls var ett av alla de svenska bryggerier som blev uppköpt för att senare läggas ner under 1970-talet. Sandwalls i Borås förvärvades år 1977 av Bryggeri AB Falken i Falkenberg, för att de bägge bryggerierna tillsammans skulle bli dotterbolag till Pripps. Ölproduktionen överfördes till Falkenberg år 1978, samtidigt som huvudkontoret flyttades till Borås. År 1980 överfördes även läskedryckstillverkningen över till Falkenberg. Det gemensamma huvudkontoret blev kvar i Borås till årsskiftet 1986/87, då även det omlokaliserades till Falkenberg. 

Bryggaregatan i Borås sträcker sig där Sandwalls bryggeri tidigare låg, intill Viskan och Södra torget. Vid Viskan ligger sedan år 2007 Sandwalls plats. Under år 2008 fanns det fortfarande ett ansenligt antal 30-liters ölfat från Sandwalls i cirkulation. Numera innehåller de drycker från Carlsberg.

Se även
Peter Sandwall

Referenser

Trycktskrift
Två bryggare i Borås : minnesskrift till AB Sandwalls bryggeris 100-årsjubileum 1962, Sandwalls ångbryggeri, 1962

Noter

Externa länkar 

Ej längre existerande svenska bryggeriföretag
Alytus län

Alytus är ett län i södra Litauen. Länet har 152 505 invånare (2013) och en yta på 5 425 km². Huvudorten är Alytus.

Den 1 juli 2010 avskaffades länsstyrelsen, varefter länet numera endast är en territoriell och statistisk enhet.

Källa
Kaunas län

Kaunas är ett län i centrala Litauen. Totalt har länet 670 546 invånare och en yta på 8 090 km². Huvudstaden är Kaunas.

Historia
Länet har bildats ur delar från de forna ryska guvernementen Kovno, Vilna och Suvalki.

I staden Jonava i länet Kaunas rämnade i mars 1989 en tank med ammoniak vid en fabrik som tillverkade handelsgödsel. 7000 ton kondenserad ammoniak släpptes ut. Vid denna olycka omkom sju personer, 57 skadades och 32 000 personer evakuerades.

Referenser

Noter 

Kaunas län
Falcon

Den här artikeln handlar om bryggeriet Falcon. För andra betydelser se Falcon (olika betydelser).

Falcon, tidigare Bryggeri AB Falken, är ett bryggeri i Falkenberg, numera ett av Carlsberg Sveriges varumärken och produktionsanläggningar.

Historia

Företaget bildades 1896 under namnet Bryggeri AB Falken av bryggmästaren John L. Skantze, som valt Falkenberg för att ekonomiskt intresse fanns och för dess lämpliga vatten. Namnet anspelade på staden. Skantze ledde själv bryggeriet fram till 1937 och därefter lämnade han över till nästa generation. Sonen Erland Skantze ledde verksamheten när den 1955 började sälja starköl under varumärket Falcon. En ny produktionsanläggning i Falkenberg togs i bruk 1961.

Efter en lång tid av växande hamnade företaget i ekonomiska problem vid mellanölets avskaffande 1977. Familjen Skantze sålde då bryggeriet till Pripps som samma år lade samman det med Sandwalls i Borås. Huvudkontoret förlades till Borås efter fusionen medan produktionen successivt flyttades över till Falkenberg. Vid årsskiftet 1986/87 flyttades huvudkontoret åter till Falkenberg.

Pripps ägdes då av staten (senare Volvo genom Procordia), vilka tillsammans med Unilever 1985 delade upp bolaget; Falken skötte tillverkning, Falcon marknad, distribution och försäljning. 1994 slogs dessa delar åter samman under namnet Falcon.

Falcon tillverkade också läskedrycker och lanserade 1985 sitt eget colamärke, XL Cola, som kom att finnas på den svenska marknaden fram till cirka 2000.

1989 slogs bryggeriet samman med Till-bryggerierna i Östersund. 1996 såldes bolaget till danska bryggerikoncernen Carlsberg, som 2000 köpte Pripps-Ringnes. Gamla Pripps och Falcon blev då tillsammans Carlsberg Sverige. Pripps hade vid den tiden två bryggerier, det ena i Västra Frölunda och det andra i Bromma. I samband med uppköpet drogs slutsatsen att man hade överkapacitet i Sverige. Bryggeriet i Västra Frölunda lades ner 2002 efter ett beslut som tillkännagavs den 9 maj 2001.

Varumärken

Carlsberg fortsätter nu att tillverka och nylansera öl med varumärket Falcon, framför allt som premium-folköl. Bland Falcons öl finns numera ale, bayerskt, lager, weissbier, pils och alkoholfri.

År 2015 blev det klart att Falcon Alkoholfri öl blir namnsponsor för Falkenbergs FF:s nya fotbollsarena, som skulle stå klar 2017. Falcon Alkoholfri Arena invigdes planenligt i april 2017.

Referenser

Noter

Övriga källor 
Carlsberg: F.d. Falcon bryggerier

Ej längre existerande svenska bryggeriföretag
Svenska ölmärken
Företag bildade 1896
Företag upplösta 1977
Carlsberg
Företag i Falkenbergs kommun
Klaipėda län

Klaipėda är ett län i västra Litauen. Totalt har länet  380 625 invånare och en area på 5 207 km². Huvudstaden är Klaipėda.

Till länet hör också delar av det Kuriska näset, vars största ort är Nida. En del av området ingick tidigare i Memelland, som tillhörde Ostpreussen fram till 1945. 

Den 1 juli 2010 avskaffades länsstyrelsen, varefter länet numera endast är en territoriell och statistisk enhet.

Källor
Marijampolė län

Marijampolė är ett av tio län i Litauen och har staden Marijampolė som förvaltningscentrum. Totalt har länet 156 795 invånare (2013) och en area på 4 463 km².

Den 1 juli 2010 avskaffades länsstyrelsen, varefter länet numera endast är en territoriell och statistisk enhet.

Källor

Marijampolė län
Panevėžys län

Panevėžys är ett län i norra Litauen. Totalt har länet 242 837 invånare (2013) och en area på 7 881 km². Huvudstaden är Panevėžys.

Den 1 juli 2010 avskaffades länsstyrelsen, varefter länet numera endast är en territoriell och statistisk enhet.

Källor

Panevėžys län
Šiauliai län

Šiauliai är ett län i norra Litauen. Totalt har länet 291 357 invånare (2013) och en area på 8 540 km². Huvudstaden är Šiauliai. En sevärdhet i närheten av Šiauliai är Korskullen, där människor under lång tid har placerat kors.

Den 1 juli 2010 avskaffades länsstyrelsen, varefter länet numera endast är en territoriell och statistisk enhet.

Kommuner 
Akmenė landskommun
Joniškis landskommun
Kelmė landskommun
Pakruojis landskommun
Radviliškis landskommun
Šiauliai stad
Šiauliai landskommun

Källor
Tauragė län

Tauragė är ett län i västra Litauen. Totalt har länet 106 672 invånare (2013) och en area på 4 411 km². Huvudstaden är Tauragė.

Den 1 juli 2010 avskaffades länsstyrelsen, varefter länet numera endast är en territoriell och statistisk enhet.

Källor
Kuortane

Kuortane är en kommun i landskapet Södra Österbotten i Finland. Kuortane har  invånare och har en yta på  km².

Kuortane är enspråkigt finskt.

Politik

Mandatfördelning i Kuortane kommun, valen 1976–2021

Demografi

Befolkningsutveckling

Språk
Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2022. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande. För språk med färre än 10 talare är siffran dold av Statistikcentralen på grund av sekretesskäl.

Kända personer från Kuortane
Formgivaren och arkitekten Alvar Aalto föddes i Kuortane den 3 februari 1898.

Externa länkar

Källor

 
Finlands kommuner
Telšiai län

Telšiai är ett län i västra Litauen. Totalt har länet 148 185 invånare (2013) och en area på 4 303 km². Huvudstaden är Telšiai.

Den 1 juli 2010 avskaffades länsstyrelsen, varefter länet numera endast är en territoriell och statistisk enhet.

Källor

Telšiai län
Kurikka

Kurikka är en stad och en kommun i landskapet Södra Österbotten. Kurikka har  invånare och har en yta på  km². Kurikka är enspråkigt finskt.

Historia 
Under 1800-talet grundades metall- och träindustri i Kurikka. Kurikka blev självständigt 1868 och blev en köping 1966. 1977 fick Kurikka stadsprivilegier. 1 januari 2009 ingick Jurva kommun i Kurikka.

Den 1 januari 2016 förenades Jalasjärvi med Kurikka.

Geografi
Kurikka bestod före kommunsammanslagningarna 2009 och 2016 av 23 byar: Hakuni, Juonenkylä, Kakkuri, Kamppi, Keskusta, Korvenkylä, Laulaja, Levi, Lohiluoma, Luomainkylä, Luopa, Lusankylä, Mieto, Myllykylä, Oppaanmäki, Panttila, Pitkämönkylä, Polvenkylä, Syvänojankylä, Säntti, Tuiskula, Varpahaiskylä och Viitala.

Politik

Mandatfördelning i Kurikka kommun, valen 1976–2021

Vänorter 
  Ockelbo, Sverige
  Melhus, Norge
  Holmegaard, Danmark

Ekonomi och infrastruktur

Näringsliv 
Största arbetsgivare är Rautaruukki Oy (tidigare Velsa, tillverkning av förarhytter till arbetsmaskiner), med över 400 anställda, samt Pohjanmaan Kaluste Oy (möbeltillverkning) som har över 100 anställda. Cirka 50% arbetar inom tjänstesektorn medan 10% av den arbetsföra befolkningen är sysselsatt inom jord- och skogsbruk.

Kommunikation 
Kurikka gränsar till kommunerna Ilmola, Jalasjärvi, Laihela, Malax och Östermark samt städerna Kauhajoki och Närpes. Närmaste större städer är Seinäjoki (37 km från Kurikka) och Vasa (96 km). Genom Kurikka löper riksväg 3 som går från Helsingfors till Vasa samt stamväg 67 som går från Seinäjoki till Kaskö. Det går även en järnväg genom Kurikka men den används numera endast för godstrafik. Persontrafiken upphörde 1968.

Demografi

Befolkningsutveckling

Språk
Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2022. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande. För språk med färre än 10 talare är siffran dold av Statistikcentralen på grund av sekretesskäl.

Kända personer från Kurikka 
 Arsi Harju, friidrottare
 Juha Mieto, skidåkare och politiker
 Jorma Ollila, koncernchef för Nokia 1992-2006 och styrelseordförande i Shell 2006-2015, växte upp i Kurikka.
 Samuli Paulaharju, etnograf och författare
 Jyrki Ponsiluoma, svensk längdskidåkare

Bilder

Källor

Externa länkar 

 Kurikka stad 

 
Finlands kommuner
Utena län

Utena är ett län i östra Litauen. Totalt hade länet 146 080 invånare 2013 och en area på 7 206 km², som gör den till det minst tätbefolkade länet i Litauen. Huvudstaden är Utena. Det kända kärnkraftverket Ignalina ligger i sydöstra delen av länet.

De främsta industrierna är textil, mat, timmer, öl, vin och elkraftteknik. Provinsen är även framstående inom turism, med många sjöar, stora skogar och parker som Aukštaitija nationalpark.

Den 1 juli 2010 avskaffades länsstyrelsen, varefter länet numera endast är en territoriell och statistisk enhet.

Källor
Vilnius län

Vilnius är ett län i östra Litauen. Totalt har länet 849 815 invånare och en area på 9 651 km². Huvudstaden är Vilnius.

Historia
Området tillhörde ursprungligen det polsk-litauiska samväldet, men överfördes till Kejsardömet Ryssland efter Polens delningar där blev den västra delen av guvernementet Vilna. Efter ryska revolutionen utkämpades strider mellan Röda armén, polska trupper och litauiska självständighetskämpar och 1922 införlivades området slutligen med  andra polska republiken.

Under andra världskriget erövrades området först av Röda armén, sedan av nazityska trupper och slutligen av Röda armén efter Nazitysklands sammanbrott. Efter krigsslutet 1945 införlivades området i Litauiska SSR i Sovjetunionen och det övergick 1991 till det självständiga Litauen.

Den 1 juli 2010 avskaffades länsstyrelsen, varefter länet numera endast är en territoriell och statistisk enhet.

Källor
Arbetet Väst

Arbetet Väst var den västsvenska editionen av Arbetet 1966–2000, och hade flera namn under sin livstid.

Historia 
Den 15 juni 1966 ersattes Ny Tid av Arbetet i Västsverige, så att dess abonnenter fick Arbetet från detta datum. Ny Tids redaktion övergick detta datum till att skriva ett antal sidor i Arbetets västsvenska edition. Den hade samma adress, och samma redaktionslokaler i alla år. Detta var en försöksverksamhet, som blev permanent med tiden. Liksom Ny Tid utkom tidningen som sexdagarstidning, måndag till lördag. Tryckningen gjordes fram till 1970 på Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning. Därefter i Malmö och tidningarna fraktades till Göteborg med bil. Redaktionssekreterare var Bo Näslund.

Efterhand delades tidningen upp så att del 2 blev lokaldelen för Västsverige.

1983 organiserades tidningen om så att lokaldelen, nu kallad Arbetet Väst, fortfarande trycktes i helformat och utgjorde tidningens utsida, medan riksdelen började tryckas i tabloidformat och lades inuti lokaldelen. Motsvarande gjordes för andra lokala editioner.

1988 nåddes editionens rekordupplaga, 30 000 exemplar. Vid någon tidpunkt började benämningen Västsverige användas.

1 oktober 1991 bytte den namn till Arbetet Nyheterna. Den bestod alltjämt av två delar, men båda var nu i tabloidformat. Den yttre lokaldelen benämndes Arbetet Lokal-Nyheterna, och den inre riksdelen Arbetet Riks-Nyheterna. Samtidigt trycktes hela tidningen i Göteborg, och därmed kunde redaktionen avslutas senare på kvällen, och man kunde få mer aktuella nyheter. 1995 tog även modertidningen detta namn.

Senare togs uppdelningen mellan Lokal och Riks bort, så båda delarna hette Arbetet Nyheterna.

1996 startades även söndagsutgivning, så tidningen kom ut varje dag.

3 november 1999 bytte tidningen namn igen, nu till Arbetet Ny Tid. Det rörde sig inte om någon fusion med Ny Tid, utan tidningarna hade (och har alltjämt) varsitt utgivningsbevis. Namnbytet skedde samtidigt med att modertidningen bytte tillbaka från Arbetet Nyheterna till Arbetet.

Då Arbetet gick i konkurs fick även Arbetet Ny Tid läggas ned. Den utkom med sitt sista nummer den 30 september 2000. Den siste redaktionschefen och tillförordnade ansvarige utgivaren var Johnny Stamming.

Utgivningsbeviset innehas numera av Ros-Press, som tillhör Socialdemokraterna.

Arbetet Ny Tid AB, organisationsnummer 556444-5046, VD Johnny Stamming, heter numera Stamming&Co Konsult AB.

Tidigare medarbetare från Arbetet Ny Tid gav ut internettidningen www.nu-nytid.nu. Den verkar ha upphört under 2005 efter journalisten Kjell Sehlins bortgång detta år. Webbplatsen är stängd utan någon hänvisning.

Se även 
 Ny Tid (Sverige)

Referenser

Externa länkar 
 

Dagstidningar startade 1966
A-Pressen
Nedlagda svenska dagstidningar

Dagstidningar nedlagda 2000
Media i Göteborg
Lappajärvi

Lappajärvi är en kommun i landskapet Södra Österbotten i före detta Västra Finlands län. Lappajärvi har  invånare och har en yta på  km². I Lappajärvi finns Lappajärvi sjö, som är en nedslagskrater.

Lappajärvi är enspråkigt finskt.

Lappajärven Veikot är en mångsidig idrottsförening i kommunen.

Styre och politik

Mandatfördelning i Lappajärvi kommun, valen 1976–2021

Vänorter 
 Kramfors, Sverige 
 Ytterlännäs, Sverige (-1973) 
 Pudozj, Ryssland

Befolkningsutveckling

Externa länkar

Lappajärvi kommun

Källor

 
Finlands kommuner
Affärspress

Affärspress är publikationer (tidskrifter och så vidare) som behandlar aktuella affärer, investeringar och näringsliv.

På svenska
Lista över affärspublikationer på svenska sorterat efter utgivare i alfabetisk ordning

3i Nordic plc
Private equity magazine (Halvårsvis)

Bonnier AB
Dagens Industri (Daglig)
 Veckans Affärer (Veckovis)

Talentum
Affärsvärlden (Veckovis)

På engelska
Lista över affärspublikationer på engelska (sorterade efter utgivare i alfabetisk ordning)

Booz Allen Hamilton Inc. 

 Strategy + Business magazine (Upplaga: kvartalsvis. 1 års pren: $38.00)

Daily Mail & General Trust (Associated Newspapers, Euromoney Plc)

Institutional Investor (Månadsvis)
 Euromoney magazine (Upplaga: månadsvis. 1 års pren: £297)

Dow Jones 

Wall Street Journal (Daglig)
Barron's (Veckovis)

Forbes Inc.

Forbes Magazine (Veckovis)

Harvard Business School Publishing Corporation

Harvard Business Review

Pearson plc 

Financial Times (daglig)

SourceMedia, Inc. 

Investment Dealers' Digest

Thomson Financial Limited 

International Financing Review

Time Warner 

Fortune Magazine (Veckovis)
Business 2.0 (Veckovis)

United Business Media 

Property Week (Veckovis - Upplaga: 30 000)

Affärs-TV

Svenska 
Handelsbanken
 EFN

Bonnier AB 

 Di TV

Engelska

Bloomberg LP
 Bloomberg Television

NBC Universal
 CNBC

Tidskrifter
Lehtimäki

Lehtimäki var en kommun i landskapet Södra Österbotten i Finland. Kommunen hade 1 848 invånare (2008), på en yta av 288,80 km².

Den 1 januari 2009 slogs Lehtimäki samman med Alajärvi stad.

Lehtimäki var enspråkigt finskt.

Politik

Mandatfördelning i Lehtimäki kommun, valen 1976–2004

Referenser

Externa länkar 

Före detta finländska kommuner
Alajärvi
Nurmo

Nurmo är en f d kommun i landskapet Södra Österbotten i Västra Finlands län. Nurmo har cirka 12 675 invånare och har en yta på 361,9 km². Nurmo är enspråkigt finskt.

Den 1 januari 2009 slogs Nurmo samman med Seinäjoki och Ylistaro till en ny Seinäjoki stad. Beslutet om sammanslagning gjordes med rösterna 18–17 efter en folkomröstning där 63,1 % av de röstande motsatte sig sammanslagningen (valdeltagande 72,1 %). I en tidigare folkomröstning 1992 motsatte sig 71,6 %.

Politik

Mandatfördelning i Nurmo kommun, valen 1976–2004

Sport 
Nurmon Jymy har verksamhet i boboll, innebandy och volleyboll.

Källor 

Före detta finländska kommuner
Seinäjoki