kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Benedictus VIII

Benedictus VIII, född Theophylactus i Rom, död 9 april 1024 i Rom, var påve från den 18 maj 1012 till sin död, 9 april 1024.

Biografi 
Theophylactus tillhörde liksom Benedictus VII det tuskulanska huset. Han föddes i Rom som greve Gregorius av Tusculum och Maria, och var bror till sin efterträdare på påvestolen, Johannes XIX, samt skulle bli farbror till påve Benedictus IX. Innan han blev påve var han lekman.

Av sina fränder uppsattes han på påvestolen 1012; han måste dock först bekämpa motkandidaten Gregorius som Crescentierna uppsatt, men lyckades bli erkänd av den tyske kejsaren Henrik II och krönte denne vid hans besök i Rom 1014. Kejsaren och påven skulle därefter vara nära förbundna. Benedictus besökte Tyskland under sitt pontifikat, och konsekrerade då katedralen i Bamberg, besökte klostret i Fulda, och mottog originaldokumenten för osmanska donationen och Karl den stores donation, som utgjorde den rättsliga grunden för Kyrkostatens bildande.

När Benedictus uppsteg på Heliga stolen måste han omedelbart och ensam uppta kampen såväl mot sitt motparti inom staden Rom som mot saracener och greker. År 1016 besegrade han saracenerna, som företagit krigståg mot Italien från Sardinien, under vilket de härjat svårt med befolkningen och förstört byggnader. De följande åren upptogs av – aldrig avgörande – strider med grekerna, varvid påven fann stöd hos normanderna samt hos kejsar Henrik på hans andra italienska tåg (1021–22). 

Benedictus förhållande till den inre kyrkopolitiken är omtvistad. Nordisk familjebok anger att "han personligen knappast hade djupare intresse för tidens reformsträvanden" men "tvingades att ansluta sig till Henriks kyrkliga reformpolitik". Catholic Encyclopedia skriver i stället att Benedictus blivit oskyldigt anklagad för gitighet. 1022 höll han och kejsaren en viktig synod i Pavia, som än en gång gick till strid mot simonin i kyrkan, och ställde sig bakom reformrörelsen som leddes från klsotret i Cluny. För att bevara "Guds fred" i kyrkan hjälpte han Gauzlin att avancera i kyrkan; Gauzlin var utomäktenskaplig halvbror till Robert den fromme av Frankrike. I likhet med många andra påvar under denna epok tvingades Benedictus blanda sig i konflikter mellan patriarkerna av Grado och Aquileia.

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume II (1907)

Externa länkar

Påvar
Män
Födda 900-talet
Avlidna 1024
Ugglan
Personer i Kyrkostaten under 1000-talet
Påvar från Rom
Saltvatteninträngning

Saltvatteninträngning är ett fenomen som inträffar när saltvatten av olika skäl tränger in i en akvifär och förorenar grundvattnet. Det inträffar oftast i kustnära brunnar under torrperioder då tillförseln av grundvatten är låg, men kan också inträffa i närheten av kanaler med havsvatten som kan tränga ut och förorena grundvattnet.

I Sverige finns ett flertal platser som en gång har befunnits under havsvattenytan och som har torrlagts av landhöjningen där saltvatten finnas inlagrat i marken under grundvattnet. Borrar eller gräver man för djupa brunnar i dessa områden så kan det föreligga risk för att dricksvattnet blir försaltat.

Denna sorts problem med saltvatten i vattnet på grund av att man gräver eller borrar sin brunn för djupt avhjälps antingen med en teknisk eller hydrologisk lösning. Exempel på tekniska lösningar kan vara att man sätter en plugg av cement nederst i sin brunn, då hindrar man saltvattnet från att tränga upp.
Saltvatteninträngningen blir inte heller lika allvarlig därför att man endast kontaminerar sin egen brunn med saltvatten, man förstör inte hela vattentäkten.

Saltvatteninträngning kan också ske när uttaget av grundvatten överstiger nyproduktionen av grundvatten under en längre tid. Denna form av saltvatteninträngning är mycket allvarligare då den inte bara förorenar det egna drickvattnet utan även kan få hela området förorenat av saltvatten.

Överutnyttjar man grundvattenakviferen i området, alltså att uttaget av grundvatten överstiger nyproduktionen så kommer detta att leda till att det tryck som sötvattnet utgör sänks. Detta leder till att saltvatten tränger upp och förorenar akviferen. Följden av detta är att vattnet i området inte längre kommer att duga till dricksvatten.
För att förhindra att grundvattenutaget blir för stort krävs en kunskap om hur stor grundvattentillgången i området är, samt vilka risker som föreligger om uttaget i vattentäkten överskrider nyproduktionen av vatten.

Hydrogeologi
Sergius IV

Sergius IV, född Pietro Martino Boccapecora cirka 970 i Rom, död 12 maj 1012 i Rom, var påve från den 31 juli 1009 till sin död, 12 maj 1012.

Biografi 
Han var son till Peter skomakare, som bodde i Roms nionde region, Pigna. Innan han blev påve var han 1004–1009 kardinalbiskop av Albano. Han säkrade stödet från Johannes Crescentius, patriciern som dominerade Rom genom att stärka partiet som gynnade germanerna. Omkring den 31 juli 1009 konsekrerades han till påve och antog påvenamnet Sergius IV; han anses därmed ibland varit den förste påve som antog ett påvenamn, men Agapetus I och Johannes II kan även betraktas som den förste i denna tradition.

Mycket litet är känt om Sergius pontifikat annat än de privilegier han utdelade. En del originalhandskrifter på papyrus finns ännu bevarade. Flera kloster frigjordes från episkopal jurisdiktion. I en bulla, vars historiska äkthet är ifrågasatt, manar han till att driva islam från Heliga landet, ett uttalande som om det är sant föranleddes av att Heliga gravens kyrka förstördes 1009 av fatimidernas kalif.

Fastän Sergius IV:s egen världsliga makt var begränsad under Crescentius, överlät många ur adeln sina landområden till hans beskydd. Han visade sig vara en stor vän av de fattiga i tider av svält. Sergius IV:s begravdes i Lateranbasilikan och en del benediktiner vördar honom som helgon.

Bilder

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Påvar
Män
Födda 970
Avlidna 1012
Påvar från Rom
Personer i Kyrkostaten under 1000-talet
Kardinalbiskopar av Albano
Gravsatta i San Giovanni in Laterano
Johannes XVIII

Johannes XVIII, född Phasianus i Rapagnano, död juni 1009 i Rom, var påve från den 25 december 1003 till sin död fem år senare, i juni 1009.

Biografi 
Phasianus var son till en romersk präst vid namn Leo. Liksom fallet med företrädaren, blev Phasianus vald till påve genom huset Crescentius inblandning; han konsekrerades till påve julen 1003, och antog namnet Johannes XVIII.

Uppgifterna om Johannes pontifikat utgörs nästan uteslutande av detaljer om hans ecklesiastikala förvaltning. Han gav flera kyrkor och kloster privilegier och godkände deras egendomar, sanktionerade gåvor till religiösa inrättningar, återgav de ecklesiastikala privilegierna till den återinrättade stolen i Merseburg, godkände vid en synod i Rom 1007 instiftandet av en stol i Bamberg som den tyske kung Henrik II grundat, och sände pallium till ärkebiskoparna i Trier och Canterbury.

Johannes motsatte sig kraftfullt ansatserna som ärkebiskop Letericus av Sens och biskop Fulco av Orléans gjorde, när de försökte förhindra att abboten Goslin av Fleury använde de privilegier han fått av Rom, och de försökte förmå honom att bränna de påvliga privilegiebreven. Påven klagade inför kejsaren för detta, och kallade båda biskoparna till en tribunal under hot om en ecklesiastikal fördömelse som skulle drabba hela riket.

I Konstantinopel erkändes Johannes som biskop av Rom. Hans epitaf återberättar att han betvingade grekerna och fördrev schismen. Hans namn är upptaget i bysantinska kyrkans diptyker. Enligt en urkund dog han som munk vid Sankt Paulus i närheten av Rom i juni 1009.

Referenser 
Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia (1913)

Externa länkar 

Män
Avlidna 1009
Påvar
Födda okänt år
Personer i Kyrkostaten under 1000-talet
Johannes XVII

Johannes XVII, född Sicco i Rom, död där 6 november 1003, var påve från den 16 maj till sin död knappt ett halvt år senare, 6 november 1003.

Den föregående legitime påven vid namn Johannes var Johannes XV. Johannes XVI var en motpåve och hans namn skulle ha återanvänts, något som aldrig gjordes.

Biografi 
Siccos födelsedatum är inte känt, men man vet att han var romare. Sicco hade varit gift innan han prästvigdes, och hade tre söner från äktenskapet, vilka också inträdde i kyrkans tjänst. Om hans roll i kyrkans historia är huvudsakligen hans utnämning av intresse, eftersom hans pontifikat varade så kort tid att han inte hann utföra något som bevarats till eftervärldens kännedom.

När påve Silvester II avled den 12 maj 1003, fanns ingen som hade verklig auktoritet att tygla adeln. Av den anledningen satt huset Crescentius parti återigen med alla kort på handen, och Johannes Crescentius, som var son till den patricier som Otto II hade besegrat och låtit avrätta, samlade all makt i sin egen person. De tre följande påvarna stod i skuld till honom för att ha upphöjts till Heliga stolen, och fick samtliga erfara hans överhöghet. Av dessa tre påvar var Sicco den förste att hjälpas till stolen. Han konsekrerades den 13 juni 1003 som påve med namnet Johannes XVII, men avled redan den 6 november, och efterträddes av Johannes XVIII. Inga andra uppgifter om hans pontifikat har bevarats.

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på en översättning av Catholic Encyclopedia (1913)

Externa länkar 

Män
Avlidna 1003
Påvar
Födda okänt år
Personer i Kyrkostaten under 1000-talet
Daniel Rantzau

Daniel Rantzau, född 1529, död 11 november 1569, var en dansk krigare. Han var son till Godske Rantzau, av en yngre linje av den holsteinska ätten Rantzau och förlovad med Cathrine von Damme, som senare gifte sig med hans bror Peder Rantzau.

Biografi 
Daniel Rantzau sändes 1544 till Wittenbergs universitet, där han studerade i tre år och lärde sig latin. Daniel Rantzau genomgick militär utbildning 1547-1554 och verkar ha tjänat både hertig Adolf av Holstein och vid kejsar Karl V:s hov och i deras krig. Han utmärkte sig 1559 på tåget mot Dithmarschen och blev 1562 dansk överste hos Fredrik II av Danmark. 1565-1569 var han fältherre över hären i Sverige (anförde särskilt rytteriet, medan Frantz Brockenhuus var fotfolkets befälhavare) och vann där större namnkunnighet än egentligen avgörande resultat.

Bland Rantzaus mer betydelsefulla bedrifter återfinns dels hans seger i slaget vid Axtorna den 20 oktober 1565 när han besegrade en numerärt överlägsen svensk här (8 000 man mot 12 000), dels hans mycket djärva fälttåg under tiden november 1567 till februari 1568 – Rantzaus räd. Under räden härjade han och levererade flera träffningar, bland annat vid Kungs Norrby i januari 1568. Efter raiden medförde han ett rikt krigsbyte och genomförde ett mästerligt återtåg genom Småland till Halland under vilket han bland annat lyckades tillfångata de svenska härförarna två gånger (Se vidare Rantzaus räd). Efter slaget vid Axtorna förlänades Rantzau ett slott på södra Jylland och 1567 förlänades han även det kungliga godset Oldenhorn.

Vid belägringen av Varbergs fästning senhösten 1569 dödades Daniel Rantzau av en kanonkula. Han begravdes i Westensee kyrka i Holstein. På Rantzauklippan, högt över Varbergs gamla stenbrott och idrottsanläggningarna där, finns ett minnesmärke över den danske härföraren, försett med hans bild i relief och tänkespråket Diverso tempore diversa fata, vilket är latin för ”Skilda öden vid skilda tider”. Minnesmärket uppfördes till minne av Rantzaus död på denna plats.

Källor 
 Nordisk familjebok (1915), band 22, s. 1016-1017 (länk)

Se även 
 Rantzaus räd
 Släkten Rantzau
 Westensee kommun

Män
Födda 1529
Avlidna 1569
Danska militärer under 1500-talet
Personer som stupat i strid
TV400

TV400 var en svensk TV-kanal som började sända den 14 januari 2005 och ersatte den tidigare satsningen Mediteve som gick i graven. Kanalen ägdes av TV4-gruppen och var inriktad på den yngre publiken som annars ser kanaler som Kanal 5, TV6 och MTV. TV400:s mest sedda program var Idol Eftersnack som visades i samband med direktsändningen av Idol i TV4. I övrigt visade TV400 främst repriser av serier såsom American Idol, Alias, 24, Futurama, Jerry Springer Show, Melrose Place och 90210 samt långfilm, realityserier och i specialfall även egenproducerade program. 

Kanalen finansierades av abonnemangsavgifter och reklam och distribuerades av de flesta större operatörer som Com hem, Canal Digital, Telia Digital TV och Viasat. Den 19 januari 2011 lade TV4-gruppen ner TV400 och lanserade TV11.

Program
Ett urval av de program som visats på TV400 sedan premiären 2005.

Inköp
 90210
 Ladette to Lady
 American Idol
 Bernie Mac
 Beverly Hills 90210
 Big Apple
 Firefly
 Futurama
 Cedric the Entertainer
 The Chris Isaak Show
 Dirt
 Everybody Hates Chris
 Iron Chef
 I want to be a Hilton
 The Jerry Springer Show
 The Late Show with David Letterman
 Mile High
 Melrose Place
 Många av mina bästa vänner
 Popular
 The Beat
 En snut för mycket
 Jake 2.0
 Will & Grace
 Wonderfalls
 The Dudesons
 The L Word
Samt ett flertal långfilmer.

Egenproducerade program
400 Bio
Ahlbom & Rahm
Volym - Musikvideor med Mogge Sseruwagi.
Extraliv - Datorspel med Susanne Möller.
Bamba - Matlagning med Stefan Svensson och Wendy Rådström.
Fecke - "Förfestprogram" med Wendy Rådström och Anders Persson.
Intresseklubben - Intervjuprogram.
Kokkaburra-TV - Humorprogram
Stockholmsnatt - "kulturprogram" med David Girhammar och Anders Persson.
Kändis: Direkt - Skvallernyheter
Little Italy
Moviestar
Paradise Hotel Extra - Med Olinda Borggren och Patrick Larsson.
Snyggast i klassen
Idol: Extra - Med Wendy Rådström och Mogge Sseruwagi
Idol Eftersnack - Med Hannah Graaf & Doreen Månsson (under 2007), Katrin Zytomierska och Peter Jihde (under 2008 & 2009).
Raj raj - Doldakameran-program 
TV om TV
 Direktsändningar från musikfestivalen Way out West i Göteborg

Tillgänglighet
Kanalen fanns tillgänglig från start via satellit med Canal Digital, i marknätet via Boxer och i digitala TV-nät såsom Com Hem. Till Viasats satellitplatform kom kanalen först den 21 april 2005.

Externa länkar
 TV4.se
 TV400 TV-tablå

TV-kanaler i Sverige
TV4-gruppen
TV-kanaler och TV-stationer startade 2005
TV-kanaler och TV-stationer nedlagda 2011

fi:TV400
Molnet

Molnet. Icke-vetandets moln i vilket själen möter Gud är ett verk om det andliga livet. Det kom anonymt fram i England på 1300-talet och handlar om att det kontemplativa livet står över det aktiva samt om konsten att öva sig till upplysning.

Kristen mystik
Euporie

Euporie (JXXXIV, S/2001 J10) är en av Jupiters månar. Den upptäcktes den 11 december 2001 av ett team av astronomer vid University of Hawaii under ledning av Scott S. Sheppard. Euporie är cirka två kilometer i diameter och roterar kring Jupiter på ett avstånd av cirka 19 088 000 kilometer.

Den tillhör Ananke gruppen som är en grupp av oregelbundna månar som roterar kring Jupiter i retrograd banor på ett avstånd mellan 19 300 000 kilometer och 22 700 000 kilometer med en lutning på cirka 150°

I den grekiska mytologin var Euporie en av horerna som var döttrar till Zeus.

Referenser

Externa länkar 
 The Jupiter Satellite Page
 Jovian Satellite Fact Sheet
 Jupiter's 2002 Satellites

Jupiters månar
Månar
Astronomiska upptäckter av SS Sheppard
Astronomiska upptäckter 2001
Angelus Silesius

Angelus Silesius är pseudonym för Johannes Scheffler, född 1624, döpt 25 december i Breslau, död som jesuit den 9 juli 1677 i Breslau, tysk mystiker och författare.

Biografi
Angelus Silesius (pseudonymen är latin för "schlesisk budbärare") var från början läkare till yrket. Han kom från en protestantisk familj men konverterade, under starkt intryck från mystikerna i Schlesien, 1652 till katolicismen och blev en mycket hängiven anhängare av motreformationen. Inom den tyskspråkiga barocklitteraturen, som dominerades av lutheraner, är Angelus Silesius en av få framstående katolska diktare.

I sina berömda tvåradiga dikter i "Den cherubinske vandringsmannen" ger han innerliga intryck för själens mystiska uppgående i Gud. Hans "Heilige Seelenlust" har brukats av både protestanter och katoliker. Representerad i den danska Psalmebog for Kirke og Hjem. Angelus Silesius är författare till psalm 242 Jag vill dig, Gud, med glädje prisa i Den svenska psalmboken 1986. Han är representerad med tre, till engelska översatt, psalmer i The Church Hymn book 1872 (773, 795 och 975).

Asteroiden 12617 Angelusilesius är uppkallad efter honom.

Skrifter i svensk översättning 
Den cherubinske vandringsmannen. Åsak, Delsbo, 1991.

Psalmer 
Earth has nothing sweet or fair (nr 795, 1872) Frances Elisabeth Cox översatte från tyska till engelska 1841. 
Ich will dich liebe (1657) av John Wesley (1739) översatt till engelska Thee will I love, my strength, my tower (nr 773, 1872) 
Jag vill dig, Gud, med glädje prisa (nr 242 i Den svenska psalmboken 1986) under rubriken "Förtröstan — trygghet".
Jesus, visit me (nr 975, 1872) Robinson P. Dunn översatte från tyska till engelska 1841. 
Upp, kristen, upp till kamp och strid v. 1—2, som senare översattes till svenska av Johan Åström.

Referenser 

Tyskspråkiga författare
Tyska psalmförfattare
Pseudonymer
Författarpseudonymer
Födda 1624
Avlidna 1677
Män
Personer från Breslau
Brokinds slott

Brokind (förr kallat Bro) är ett slott i Vårdnäs socken, beläget i Brokind, Kinda härad i Linköpings kommun i Östergötland. Det är naturskönt beläget på holmar vid Stångåns utlopp ur sjön Järnlunden, omkring 30 kilometer från Linköping. Vid Slottet ligger även Brokinds sluss.

Brokind är ett av traktens äldsta herresäten. Byn Broo avhystes i samband med att herresätet Brokind uppfördes, byns förhistoriska gravfält finns fortfarande att beskåda i ekhagmarken nära slottsanläggningen. Först lär det ha varit ett gammalt jarlasäte, övergick sedan till den mäktiga Bjälboätten och såldes därefter till riksdrotsen Bo Jonsson Grip. Senare tillhörde det medlemmar av släkten Natt och Dag (bland dem kammarrådet Gustaf Persson (Natt och Dag)) ända till 1706, då det övergick till grevliga ätten Falkenberg, och blev 1732 och 1793 fideikommiss. Brokind hade 1904 ett bibliotek av omkring 4000 band jämte handskrifter och tavelsamling. På godset fanns då även ett tegelbruk, kvarn och såg.

Barbro Eriksdotter, även känd som Barbro Påle, påstås spöka i slottet.

Brokind finns avbildat i Erik Dahlberghs praktverk Suecia antiqua et hodierna. Man kan se att ännu vid sekelskiftet 1700 var slottet befäst med ett runt försvarstorn. Den nuvarande huvudbyggnaden uppfördes 1727-1731, medan de två flyglarna tillkom något senare. De vitsputsade byggnaderna fick sitt nuvarande utseende efter en ombyggnad 1838 och miljön kring slottet innehåller bland slottspark med lusthus och ett stort antal ekonomibyggnader som ger karaktären av en välbevarad slottsanläggning. Anläggningen utvecklades på bekostnad av ytterligare en by vid namn Eggeby, så sent som på 1850-talet.

Brokinds gods ägs idag (2008) inom grevliga ätten Falkenberg af Bålby.

Källor

Externa länkar
Brokinds webbplats

Byggnader och anläggningar i Linköpings kommun
Slott i Östergötland
Byggnadsminnen i Östergötlands län
Fideikommiss i Sverige
Byggnader avbildade i Suecian
Ätten Falkenberg
Jet

Jet kan syfta på:

 Relativistisk jetstråle – en extremt kraftfull jetstråle av plasma som alstras av antagna massiva objekt i centrum av vissa aktiva galaxer
 Polär jetstråle – ett astrofysikaliskt fenomen
 Jetmotor – en motor som accelererar en gas- eller vätskeström
 Jetflygplan – ett flygplan som drivs med en eller flera jetmotorer
 Jet Magazine – en amerikansk veckotidning som grundades år 1951
 Jet (musikgrupp) – ett före detta rockband från Melbourne, Australien
 Joint European Torus (JET) – en sameuropeisk fusionsforskningsanläggning i Culham i Storbritannien
 Jet (varumärke) – ett varumärke för petroleum, som grundades år 1953
 Jet (sång) – en sång av Paul McCartney, inspelad med gruppen Wings
 Jet – en sekund eller snabbare fontän i fyrverkeri, se fontän (fyrverkeri)
 Jet, Oklahoma – en ort i Alfalfa County i Oklahoma
 Jet Li (1963–), en kinesisk kung fu-utövare, skådespelare och wushumästare
 Jet, annat namn på beckkol
Jordmån

Jordmån är den övre delen av en jordavlagring där det ursprungliga materialets sammansättning har förändrats genom påverkan av markprocesserna. Jordmånens utveckling påverkas av mineralsammansättningen hos jordarterna, klimatet, växtligheten och de bakterier, svampar och djur, som lever i jorden och på markytan. 

När man gräver en grop i en jord urskiljer man ofta en skiktning parallellt med markytan. Skikten kallas horisonter. Med hjälp av skiktens utseende och innehåll av organiskt och oorganiskt material kan man få fram olika diagnostiska horisonter, typhorisonter som uppfyller vissa krav på jordmånsutveckling. Olika system kan sedan användas för att klassificera jorden, där de två vanligaste är FAO:s World Reference Base for Soil Resources (WRB) samt det amerikanska klassifikationssystemet Soil Taxonomy. I Sverige existerar även ett gammalt system för klassificering av skogsmark, som enbart är användbart för klassifikation av naturmark.   

Läran om jordmån och dess uppkomst kallas pedologi.

Jordmånens olika horisontsymboler
O-horisont = organogen ythorisont
A-horisont = urlakningshorisont
B-horisont = anrikningshorisont
C-horisont = opåverkat modersmaterial

På åkermark brukar den brukade delen av jordprofilen benämnas matjord och den underliggande kallas för alv.

Jordmånens olika skikt
Förna
Humus
Mull
Mår
Torv
Dy
Matjord
Blekjord
Rostjord
Mineraljord
Alv

Olika jordmånstyper
Histosol, organogen jord, t ex torvjord
Podsol
Brunjord
Svartjord
Lateritjord

Referenser

Botanik
Markvetenskap
Jacob Böhme

Jacob Böhme, född 1575 i Alt Seidenberg nära Görlitz, Kungariket Böhmen, död den 17 november 1624, var en tysk religionsfilosof och kristen mystiker.

Biografi 
Böhme gick som skomakarlärling i staden Seidenberg och kom senare att verka i närbelägna Görlitz. Vid tjugofem års ålder fick han flera mystiska upplevelser, i vilka han såg Gud som alltings hjärta. Som skomakare saknade Böhme någon högre utbildning och läste på egen hand Bibeln, Paracelsus och kabbalistisk mystik. Han skrev in sig i en tradition av hermetism och teosofi. I Aurora oder Morgenröthe im Anfang (1612) sökte han lösa problemet med det ondas förekomst genom att anta negativ princip hos Gud själv; liksom ljus inte kan finnas utan mörker kan Gud inte finnas utan att i sitt eget väsen ha motsatsen till det goda. För Böhme hade alla skapade ting en andlig betydelse. Han trakasserades av kyrkan (av både katoliker och lutheraner).

Böhmes religiösa uppfattning har stora likheter med svensken Emanuel Swedenborgs. Kända lärjungar till Böhme är katoliken Franz von Baader (1765-1841) och Louis Claude de Saint-Martin (1743-1803), "den okände filosofen". I Sverige har Böhmes skrifter utövat stort inflytande på vänkretsen som samlades kring Boksamlingen Kristen mystik, samt Flodbergskretsen och Hjalmar Ekström. Även Eric Hermelin var anhängare av Böhmes lära, vilken han likställde med sufismen. Hermelin framstår som den främste översättaren av Böhmes verk till svenska, vilka distribuerades av Norstedts förlag. Böhme finns även översatt till svenska i form av raritetshandskrifter från bland annat 1700-talet. Flera av dessa finns i Boksamlingen Kristen mystik på Sigtunastiftelsen.

Skrifter i svensk översättning 
 Böner, 1900 (A. V. Carlson)
 De poenitentia : Om den sanna hängifvenheten ; Om den heliga bönen, 1918 (Norstedts)
  Om de fyra lynnena : Gudomlig syn ; Om födelse på nytt ; Mysterium pansophicum, 1918 (Norstedts)
 Om menniskans trefaldiga lif, 1920 (Norstedts)
 Det gudomliga väsendets tre principia, 1920 (Norstedts)
  Sanningens väg : framställd i samtal mellan lärjunge och mästare, 1923 (Samf. Pro fide et christianismo)
 Sanningsfrön: brottstycken ur skrifter af Jacob Böhme, 1927;1929 (2 vol.) (Franz von Baader förlag)
 Lycka på jorden : naturen med sina färger och toner, 1998

Böcker om Böhme 
 Jacob Böhmes lefverne och lära, 1849, Wilhelm Ludvig Wullen (Norstedts)
 En kristen filosof i 16:e århundradet, 1890, Franz Hartmann (Teosofiska samfundet)
  Jakob Böhme : en värdesättning, 1913, Alexander Whyte (L. Norblads bokhandel)

Källor
 Svensk Uppslagsbok, Lund 1930

Externa länkar 
 Jacob Böhme : En värdesättning
 Boksamlingen Kristen mystik på Sigtunastiftelsen
 Jacob Boehme Resources
 The Life and Doctrines of Jacob Boeme
 

Mystiker inom kristendomen
Födda 1575
Avlidna 1624
Män
Personer från Görlitz