kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bergkristall

Bergkristall är en färglös, helt genomskinlig och klar variant av mineralet kvarts.

Etymologi 
Namnet kommer från grekiskans krystallos som betyder is. Detta för att man trodde att bergkristall var is då man fann dem i Alperna på hög höjd.

Redan på 1400-talet började lokalbefolkningen i Schweiz organisera sig som professionella kristall-letare, så kallade "strahlers", efter "strahlen", dvs. stråla, då kristallerna de samlade in ur sprickor och klyftor reflekterade ljuset vackert.

Användning 
Bergkristall används i billigare smycken, då det liknar diamant och har tidigare även använts i ljuskronor men har det senaste seklet där istället ersatts av slipade glasbitar alternativt plastbitar.

Förekomst 
Mineralet återfinns i hela jorden och är ett av jordens vanligast förekommande mineraler.

Alperna var fram till 1800-talet den främsta fyndområdet för bergkristall. Senare hämtades bergkristall främst från Madagaskar, under 1900-talet blev det Brasilien, där de vackraste kristallerna förekommer den främsta leverantören. Bergkristall bryts i många gruvor i Arkansas i USA. Flera av dessa tillåter samlare att besöka gruvan och för en mindre summa plocka kristaller eller betala per kilo material man tar med.

I Sverige 
Bergkristall fyller sprickor i berggrunden på många platser i Sverige och kläder väggarna i hålrum i kvartsit, i pegmatiter, i järnmalmsförekomster m.m. 

I Sverige finns bergkristall främst i de norra delarna av landet, men inga fyndigheter av betydelse. En av de gamla klassiska svenska fyndplatserna var i Oldenfjällen i Offerdal i Jämtland.. En annan klassisk fyndighet är vid Rutströmsselet norr om Vassijaure, nära Riksgränsen i nordvästligaste Lappland. Nära norska gränsen har norska samlare grävt ur upp till 14 meter långa hålrum med kristaller på upp till en halvmeter.

Den största bergkristallen som hittats och tagits till vara i Sverige var ur en alpin klyfta fylld med klorit vid motorvägsbygget av E6 strax öster om Stenungsund. Här i den största vägskärningen vid Norum kyrka togs en 65 cm lång och 53 kg tung kristall till vara innan den sprängdes sönder av mineralsamlare från Göteborg.

Det finns hundratals fyndplatser för bergkristall i Sverige. Om man tittar på en karta och studerar någon av Sveriges 100 000 sjöar ser man att de ofta är långsträckta, dvs. fyller en större sprickzon i berggrunden. Chansen är stor att sprickan under sjön (och andra runt omkring) är fyllda med bergkristaller och ofta kan man hitta dem i lösblock eller titta på dem där de sitter inne i sprickor eller i sprickor/hålrum i vita kvartsådror i berget.

Form 
Ibland har bergkristallen inneslutningar av olika slag. Fantomkristall är när kristallen ser ut att ha en extra spets i spetsen. Rutilkvarts är en bergkristall med rutilinneslutningar. Man kan även finna turmalin innesluten i bergkristall, så kallad turmalinkvarts. När det är extra många sprickor i kristallen så kan den kallas för iskristall.

Bilder

Källor 

Ädelstenar
Helsak

Helsak är ett kort, kuvert eller annat postalt omslag med påtryckt frankotecken. Helsaker delas upp i brevkort, kortbrev, frankokuvert och aerogram. På samma sätt som det har funnits tjänstefrimärken har det också funnits tjänstehelsaker. Vissa helsaker är inte tryckta av posten och räknas därför som bältesspännarmaterial. Ett exempel på detta är järnvägsbrevkort som användes för att tala om för en godskund att det fanns gods att hämta på järnvägsstationen.

Brevkort
Brevkortet som infördes 1872 är närbesläktat med vykortet. Skillnaden är att brevkort har ett frankotecken och vanligtvis inget motiv. Från 1876 började man tillåta privattryckta brevkort utan frankotecken, men först omkring 1900 blev dessa vanliga när de började förses med vyer, och kallades då vybrevkort eller vykort.

1897 introdcuderades dubbla brevkort. De dubbla korten är två stycken kort ihopsatta så att den man skriver till får ett kort att svara på. 1964 började Posten att kalla brevkorten för postkort. Postmuseum har från 70-talet varit en flitig utgivare av brevkort. Man har utnyttjat dem som inbjudningar till sina utställningar. 1993 gav posten ut en serie brevkort med olika motiv på framsidan. Dessa gick under beteckningen portokort.
För tjänstebruk har det funnits tjänstebrevkort och militären har skickat ut bland annat inkalleseorder i form av brevkort som har kallats militärbrevkort.

Kortbrev
Kortbrev är ett mellanting mellan ett brevkort och ett frankokuvert. När kortbrevet har skrivits viker man ihop det och försluter det med en avrivbar gummerad kant. Den skrivna texten kommer således att finnas på insidan av kuvertet. Även kortbreven bytte namn, dock inte förrän 1971. De fick senare heta postbrev. Det senaste kortbrevet som posten gett ut saknar valör i frankotecknet. De enda tjänstekortbreven som finns utgivna i Sverige är militärens mititärkortbrev.

Aerogram
Aerogram är en speciell form av kortbrev som är tryckt på tunnare papper för att underlätta flygfrakt. Aerogram infördes i Sverige 1949, men portot skulle betalas med frimärken som för vanligt brev. Det första svenska aerogrammet med porto i frankotecknet gavs ut 1968. Från och med 1981 hade svenska aerogram inget porto angivet i frankotecknet. Posten slutade ge ut aerogram 1992.

Frankokuvert
Frankokuvert är ett kuvert med ett påtryckt frankotecken i stället för frimärke. Svenska posten har inte gett ut några nya frankokuvert sedan 1962 om man inte räknar påsarna med förbetalt porto som finns att köpa hos postombud.

En speciell form av frankokuvert är militärbrev. De har ett svarsmärke som mottagaren kan använda så att denne inte själv behöver betala portot.

Referenser

Noter 
 

Filateli
Postväsen
BMW Dixi

BMW Dixi, en bilmodell från BMW

BMW Dixi var företagets första personbil och följde med i övertagandet av bilfabriken i Eisenach 1928. BMW Dixi var ett licensbygge av brittiska Austin Seven.

Dixi
Bakhjulsdrivna fordon
Chloris

För släktet Chloris se grönfinkar

Chloris ("den ljusgröna" eller "bleka"), var i grekisk mytologi dotter till kung Amphion av Thebe och drottning Niobe. Hon var gift med kung Neleus av Pylos  och hade med honom bland annat sonen Nestor. Hon var den enda av Amphions barn som skonades när Apollon och Artemis med sina pilar dödade dessa. Hon sägs förut ha hetat Meliboea, men erhållit namnet Chloris, då hon bleknade av fasa vid åsynen av syskonens död.

Chloris var ursprungligen namnet på växtlighetens gudinna, hustru till Zefyros, och som i  Romerska riket motsvaras av Flora.

Referenser 

A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology s.695

Externa länkar 

Personer i grekisk mytologi
Gudinnor i grekisk mytologi

de:Chloris
fi:Khloris
nl:Chloris
pt:Chloris
uk:Хлоріда
BMW 1500

BMW 1500/1800/2000 (ty. Neue Klasse) är en personbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1962 och 1972.

Bakgrund
I slutet av 1950-talet befann sig BMW i kris. Den dyra och ålderdomliga ”barockängeln” sålde dåligt och mikrobilarna Isetta och 600 hade spelat ut sin roll, nu när efterfrågan på ”riktiga” bilar ökade under det tyska undrets epok. Företaget var på väg att köpas upp av huvudkonkurrenten Daimler-Benz, men istället steg Quandt-gruppen in som storägare. BMW använde de nya resurserna till att ta fram en modern fyrcylindrig bil i mellanklassen, som presenterades på bilsalongen i Frankfurt 1961.

Modeller

1500
1962 startade produktionen av BMW 1500. Bilen hade självbärande kaross och individuell hjulupphängning runt om, med MacPherson fjäderben fram och fyrledad drivaxel bak. Motorn hade överliggande kamaxel och kom att användas i utvecklad form i olika BMW-modeller under drygt tjugofem år.

1800
1963 kompletterades programmet med BMW 1800, med en större motor. Året därpå tillkom den starkare 1800TI, med tvåförgasarmotor. Under 1964 och 1965 tillverkades 200 exemplar av 1800TI/SA, en ren tävlingsversion som inledde BMW:s återkomst till bilsporten. Modellen var framgångsrik i standardvagnsracing. 1966 ersattes TI-versionen av tvålitersmodellen 2000. 1968 fick 1800:n en ny, kortslagig motor.

1600
I början av 1964 ersattes 1500:n av BMW 1600, med något större motor. Modellen tillverkades fram till 1966.

2000 C/CS
 Se under huvudartikeln: BMW 2000CS.

1965 tillkom coupé-varianten BMW 2000 C och den starkare 2000 CS, med kaross byggd av Karmann. I slutet av 1968 fick bilen ny front och sexcylindrig motor och bytte namn till 2800 CS.

2000
I början av 1966 kom BMW 2000 med tvålitersmotor. Den fanns även med tvåförgasarmotor i 2000TI och den lyxiga 2000 tilux. 2000-serien skilde sig från de mindre modellerna genom stora rektangulära strålkastare och större bakljus. Den sista utvecklingen av Neue Klasse blev 2000  från 1969, med bränsleinsprutning från Kugelfischer. Modellen ersatte TI-varianterna.

Motor

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Externa länkar

BMW Oldtimer Club Schweden

1500
Bakhjulsdrivna fordon
BMW M1

BMW M1 (BMW:s chassikod: E26) är en sportvagn, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1978 och 1981.

Bakgrund
BMW var framgångsrika inom standardvagnsracing under 1970-talet med CSL- och 320-modellerna, men BMW M:s grundare Jochen Neerpasch hade större planer än så. Arbetet med M-avdelningens första bil startade i början av 1976. Det skulle bli en tävlingsbil med linjer från Paul Bracq:s designkoncept BMW Turbo från 1972 och med målet att bryta Porsches dominans i GT-racingen. Problemet var bara att BMW inte hade någon erfarenhet av att tillverka mittmotorsportvagnar och för att få tävla i FIA:s grupp 4 måste företaget bygga 400 bilar under 24 månader. Neerpasch vände sig därför till mer erfarna specialister i Italien för konsultation.

BMW M1
Lamborghini fick uppdraget att konstruera och tillverka ett ändamålsenligt chassi med dubbla länkarmar vid varje hjul. Karossen ritades av ItalDesign. Den enda delen som BMW själva stod för var den sexcylindriga radmotorn. Den hämtades från 3,5 CSL-modellen och var försedd med en fyrventilstopp. Huvuddelen av de tillverkade bilarna skulle bli snabba landsvägsvagnar med nedtrimmad motor och lyxig interiör för att homologera tävlingsbilarna.

Ganska snart uppstod förseningar i projektet, mycket beroende på Lamborghinis usla ekonomiska situation. I början av 1978 bröt BMW samarbetet med Lamborghini och tillverkningen flyttades till Baur i Stuttgart. M1:an introducerades på bilsalongen i Paris hösten 1978, men det dröjde fram till slutet av 1980 innan bilen godkändes för deltagande i grupp 4-racing av FIA. BMW byggde även några grupp 5-bilar med turbomotor på mer än 800 hk, men vid det här laget hade företaget beslutat att gå vidare med formel 1 som motorleverantör till Brabham och utvecklingen av M1:an avslutades.

Motorn kom senare till användning i M635 CSi och den första generationen M5.

BMW M1 Hommage
30 år efter introduktionen av M1:an visade BMW upp en konceptbil kallad BMW M1 Hommage vid Concorso d'Eleganza Villa d'Este 2008. Bilen har drag av både BMW Turbo och BMW M1.

Tekniska data

Tävlingsresultat

Den utdragna homologeringsprocessen gjorde att många potentiella kunder tröttnade på att vänta på sin bil. Jochen Neerpasch genomförde då ett framgångsrikt PR-trick och startade enhetsserien BMW M1 Procar Championship  som kördes som supportklass till F1-loppen i Europa  och . Här fick M1-kunderna kämpa mot de bästa F1-förarna i likvärdiga bilar. Niki Lauda vann första säsongen och Nelson Piquet den andra.

Utanför Procar-serien var M1-modellens framgångar begränsade. Mest uppmärksammat blev sjätteplatsen vid Le Mans 24-timmars 1979.

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993.

Noter

Externa länkar

BMW M1 Club E.v.  
qv500.com 
bmwdrives.com 

M1
Historiska tävlingsbilar
Racersportvagnar
Bakhjulsdrivna fordon
BMW 328

För den moderna bilen, se BMW 3-serie.

BMW 328 är en sportbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren BMW mellan 1936 och 1940.

BMW 328
BMW 328 var en sportversion av 327-modellen. Den byggde på ett kortat chassi och fick en enkel öppen kaross. Fabriksteamets tävlingsbilar hade ofta lätta specialkarosser.

Motorsport
328:n var BMW:s dittills mest framgångsrika tävlingsbil och vann sin första stora tävling, Eifelrennen 1936, redan på prototypstadiet. Bilen tog klassegrar i Mille Miglia 1938 och Le Mans 24-timmars 1939. Till de största framgångarna hör segrarna i RAC-rallyt 1939 och Mille Miglia 1940.

Efter andra världskriget användes 328:n som grund för nya tävlingsbilar från tyska Veritas och brittiska Frazer Nash.

Motor
Motorn hämtades från 327:an, men fick ett nytt topplock med hemisfäriska förbränningsrum. Ventilerna styrdes av en enkel kamaxel i motorblocket via stötstänger på motorns insugssida, vilket krävde ett komplicerat ventilstyrningssystem med korta stötstänger tvärs över toppen som påverkade avgasventilerna via vipparmar. De tre förgasarna var placerade ovanpå motorn, mellan ventilkåporna.

Källor
BMW Personenwagen av Franz-Georg Steidl och Dirk Trinn, 1993. 
Classic Cars av Graham Robson, 1989.

Se även 
Frazer Nash
Veritas (biltillverkare)
Alex von Falkenhausen Motorenbau

Externa länkar

BMW Oldtimer Club Schweden
BMW Museum 

328
Bakhjulsdrivna fordon
Baur

Baur, karossbyggare i Stuttgart, Tyskland

Baur var tidigare kända för sin tillverkning av cabriolet-modeller för BMW. Företaget fick även uppdraget att tillverka supersportbilen BMW M1. BMW har numera egen tillverkning av 3-seriens cabrioletversion.

BMW
Tyska karossbyggare
Tyska fordonstillverkare
Majestas Domini

Majestas Domini, även Maiestas Domini, Herren (Kristus) i majestät, är en framställning inom bildkonsten som visar Kristus som allhärskare sittande på en tron eller ett klot, "världsklotet", i en mandorla. Han omges ofta av de fyra evangelistsymbolerna.

Källor

Externa länkar 

Kristen konst
Motiv i konsten
Dingolfing

är en stad vid floden Isar i Landkreis Dingolfing-Landau i Regierungsbezirk Niederbayern i förbundslandet Bayern i Tyskland.  Folkmängden uppgår till cirka  invånare.

Industri
Här låg tidigare biltillverkaren Glas (Goggomobil). Idag finns på samma plats BMW:s största bilfabrik med runt 17 500 anställda.

Personligheter
Hans Glas
Herbert Hainer

Källor

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Dingolfing-Landau
BMW
Varia

Varia var en tidskrift startad 1898 av Torvald Nyström, som skulle "meddela bildande och underhållande text af den mest omväxlande natur". Den strävade efter att ge en övergripande europeisk kulturorientering som omfattade konst, teater, litteratur och populärvetenskap. 

Tidskriften såldes 1906 av de ursprungliga ägarna till Hvar 8 Dag och utkom därefter endast 1907 till 1908 varefter den lades ned.

Henning Bergers omdöme
Henning Berger skriver i efterordet till sin bok Där ute, andra upplagan 1924:
 "Under en nära tioårig vistelse i Amerika, mest i Chicago, träffade jag bland andra min gamle skolkamrat från "Lagårslande", Torvald Nyström, son till d:r Anton N. Ett vänskapsband knöts, som stärktes genom de relativt hårda villkor, vi båda levde under i det stora landet. Vi grubblade hit och dit över att komma hem och samtidigt medföra en idé som kunde göras fruktbärande i det gamla landet. Jag trodde mig till sist ha funnit en lösning: utgivandet av en månadstidskrift efter amerikanskt mönster. Det var sannerligen ingen lysande idé — det var ju bara att hugga typen ur det dussintal, som var månad lyste på alla bokdiskar. Vi valde Munzeys Magazine som lämpligast för vår plan och Nyström reste hem för att skaffa kapital till realiserandet. Det gick mot förväntan bra: t.o.m. ett tryckeri inköptes. Nyström startade också tidskriften och döpte den egenhändigt till "Varia" — en titel, jag personligen aldrig var riktigt glad åt. Ett år, eller så, efter, var jag hemma — julafton 1899. Och år 1900 övertog jag den redaktionella ledningen av Varia."

Redaktörer 
Torvald Nyström (1898-1900), Torvald Nyström och Henning Berger (1901–1904), Axel Berndtson (1905–1906) och P.G. Norberg (1907–1908).

Ansvariga utgivare 
Torvald Nyström (1898–1904), Karl Anders Viktor Malmström (1905), Axel Berndtson (1906) och Hjalmar Bratt (1907–1908).

Bibliografi

Referenser

Svenska tidskrifter
Tidskrifter startade 1898
Tidskrifter nedlagda 1908
Autodafé

Autodafé (portugisiska auto da fé "troshandling", jämför latin actus fidei, "trosakt", "troshandling") betecknade ursprungligen det av inkvisitionen högtidliga avkunnandet av en kättardom, frikännande eller fällande.

I dag används autodafé oftare om bränning av kättare eller skrifter.

Referenser 

Inkvisitionen
Caprera

Caprera är en ö belägen i La Maddalena kommun norr om Sardinien i Italien. Caprera är en ö i Bonifaciosundet mellan Korsika och Sardinien. Giuseppe Garibaldi bodde på ön mellan 1856 och 1882 och är begraven där. Caprera med omkringliggande öar är ett naturreservat.

Italiens öar
Sardinien
Tim Pawlenty

Timothy James "Tim" Pawlenty, "T-Paw", född 27 november 1960 i Saint Paul, Minnesota, är en amerikansk politiker.

Republikanen Pawlenty tillträdde som Minnesotas 39:e guvernör den 6 januari 2003, och blev omvald till en andra mandatperiod 2006 då många flera demokrater hade stora segrar i delstaten.

Inför presidentvalet 2008 var Tim Pawlenty en trolig vicepresidentkadidat åt John McCain då han stått vid denne även då hans möjligheter att vinna ansågs relativt små. Hans erfarenhet som guvernör var också eftertraktad då McCain endast suttit i den lagstiftande församlingen.

Pawlenty efterträddes som guvernör av Mark Dayton i januari 2011.

Den 23 maj 2011 förklarade han formellt att han var en av de republikanska kandidaterna inför presidentvalet i USA 2012, men drog tillbaka kandidaturen den 14 augusti samma år.

Hans fru Mary Pawlenty var mellan 1994 och 2007 domare i distriktet Dakota County.

Källor

Guvernörer i Minnesota
Personer från Saint Paul, Minnesota
Födda 1960
Män
Levande personer
Use Your Illusion

Use Your Illusion är ett album av Guns N' Roses utgivet i augusti 1998. Det släpptes enbart i USA och innehåller ett urval av låtar från de två albumen Use Your Illusion I och II från 1991. De flesta låtar med svordomar i texten har valts bort, för att undvika Parental Advisory-märket och kunna sälja albumet i affärer som Wal-Mart och Kmart.

Låtlista
"Live and Let Die" - 3:04
"Don't Cry" (original) - 4:44
"You Ain't the First" - 2:36
"November Rain" - 8:57
"The Garden" - 5:22
"Dead Horse" - 4:17
"Civil War" - 7:42
"14 Years" - 4:21
"Yesterdays" - 3:16
"Knockin' on Heaven's Door" - 5:20
"Estranged" - 9:23
"Don't Cry" (alternativ text) - 4:43

Se även
 Use Your Illusion I 
 Use Your Illusion II
 Use Your Illusion World Tour

Album av Guns N' Roses
Amerikanska samlingsalbum
Samlingsalbum 1998
Engelskspråkiga samlingsalbum
Album utgivna på Geffen Records
Ali Pascha av Tepelenë

Ali Pascha bin Veli Tepelenë, bar epitetet Lejonet av Janina, född på 1740-talet, död den 5 februari 1822, var en albansk politiker och adelsman. Han var de facto självständig furste över den västra delen av Rumelien, det osmanska rikets europeiska territorium. Hans huvudstad var Ioannina. Han var en framgångsrik om än grym administratör och Ioannina blev en av Greklands rikaste städer under hans tid.

Uppväxt och tidig karriär 
Ali Pascha föddes i en inflytelserik klan i byn Hormove i södra Albanien, nära staden Tepelenë där hans far Veli var hövding (bej). Familjen förlorade mycket av sin politiska och materiella status medan Ali fortfarande var barn, och sedan hans far mördats 1758, bildade Alis mor Hamko ett rövarband, där sonen fick ett rykte som en ökänd ledare. Detta fick de osmanska myndigheterna att öppna ögonen för Ali, som därmed kunde påbörja en lysande karriär i den turkiska statsapparatens tjänst. 

Ali startade sin tjänstgöring i den osmanska administrationen med att hjälpa paschan av Negroponte (Eubea) att kväsa ett uppror i Shkodra och 1768 allierade han sig med samt gifte han sig med dottern till den förmögne paschan av Delvina. Hans bana fortsatte som ställföreträdare åt generalguvernören av Rumelien. Han installerades 1787 som pascha över Trikala som belöning för sina insatser i sultanens krig mot Österrike.

Ali Pascha som furste 
Kort därefter, 1788 närmare bestämt, gjorde han sig till guvernör över provinsen Yanya (Epirus), som skulle bli kärnan i hans välde de närmaste 33 åren. Han utnyttjade den svaga osmanska centralregeringen för att ytterligare utöka sitt territorium tills han lade större delen av Albanien, västra Grekland, Thessalien, Peloponessos samt Eubea under sig. Han var år 1800 ansvarig för dränkningen av sexton kvinnor för äktenskapsbrott, däribland Kyra Frosini.

Ali Paschas mål var att bryta sig ur det Osmanska riket, och 1820 hade han inrättat ett rike som sträckte sig från Albanien till Peloponnesos. När nyheten om hans avsikter att skapa en grekisk-albansk stat spred sig skickade den osmanske sultanen Mahmud II sina trupper mot honom. Efter en lång belägring av borgen i Ioannina gick Ali Pascha med på att möta den turkiske överbefälhavaren på ön Nisi (Nísos Ioannínon) den 24 januari 1822, och blev där mördad. Detta mord utnyttjades litterärt av Alexandre Dumas den äldre i Greven av Monte Cristo som ett centralt inslag i grevens hämndintriger.

Se även 
 Ali Pascha von Janina, är en opera i en akt med musik och libretto av Albert Lortzing.
 Dimitrios Deligeorgis, sekreterare till Ali Pascha.

Källor 
 
 Insight: Encounters with Ali Pasha av James Wiseman, Archaeology, vol. 52 nr 4, July/August 1999  

Albanska politiker
Albanska militärer
Mördade albanska politiker
Personer från Tepelena
Personer i Osmanska riket under 1700-talet
Personer i Osmanska riket under 1800-talet
Personer i Albanien under 1700-talet
Personer i Albanien under 1800-talet
Salmonsens
Födda 1740-talet
Avlidna 1822
Män
Personer i Grekland under 1700-talet
Zalongo

Zalongo (grekiska Ζάλογγο) är en ort och en kommun i prefekturen Preveza i Grekland. Kommunen Zalongo, med säte i Kanali, hade 5 043 invånare 2001. Klostret Moni Zalongo ligger i orten.

1803 års massjälvmord
Zalongo är känt från en händelse år 1803, då en grupp kvinnor från Souli begick massjälvmord vid orten, hellre än att låta sig tas till fånga av Ali Paschas osmanska trupper. Den tragiska händelsen skildras i texten till den grekiska danssången "Dans från Zalongo" (Χορός του Ζαλόγγου), som också är det namn på händelsen som vanligen används.

Orter i Epirus