kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Indus

Indus (på sanskrit: सिन्धु, Sindhu, vilket betyder flod) är den viktigaste floden i Pakistan och en av de tre största floderna på Indiska halvön. Dess källa ligger i Tibet, på norra sidan av Kailasberget, mer än 6 000 meter över havet, och dess utflöde vid Arabiska sjön i Indiska oceanen ligger omkring 3 200 kilometer från källan. Avrinningsområdet är ett 1 138 800 kvadratkilometer stort område.

Under namnet Singh-gi-tschu har floden först en nordvästlig riktning, upptar bifloden Gartang och strömmar in på Kashmirs område. Nedanför Leh (3 430 meter över havet) mottar den Zanskar (från vänster) och bryter nära Skardo fram genom Himalayas västra kedjor. Därefter vänder den sig mot sydväst samt upptar från höger Gilgit och, vid Attock, 320 meter över havet, Kabulfloden, vilken har ungefär samma vattenmassa som Indus.

Från sin källa till Attock faller floden 5-6 meter på 1,5 kilometer, från Attock till havet, 1 515 kilometer, endast 0,33 meter på samma väglängd och är därför segelbar därifrån. Från Attock har floden ett sydligt lopp längs Punjabs västra gräns och parallellt med Sulimanbergen samt upptar vid Mithankot, Punjabs förenade vatten, Panjnad ("de fem strömmarna"), vilken bildats genom förening av Jhelum, Chenab, Ravi, Beas och Sutlej, och som givit Punjab ("de fem strömmarna") dess namn. Ovanom föreningen har Indus en bredd av omkring 550 meter. Nedanför föreningen har Indus vid lågt vattenstånd en bredd av 2 000 meter. Flodens hela lopp genom Punjab och Sindh ända till dess utflöde i Arabiska sjön är delat av öar och sandbankar. Sedan den kommit in på Sindhs område, utsänder den från vänster den första av sina mynningsarmar, Nara, som sannolikt går i Indus gamla bädd och utmynnar i Rann of Kutch, och något ovanför Hyderabad, 150 kilometer från mynningen, Fulaili eller Guni, med vilken deltat börjar. Detta upptar en areal av 8 000 kvadratkilometer och sträcker sig 250 kilometer längs kusten. Man räknar 13 mynningar utom sammanbindningskanaler och obetydliga armar.

Översvämning

I juli och augusti 2010 drabbades Pakistan av de värsta översvämningarna i landets historia, när Indus svämmade över sina bräddar. Enligt Pakistans myndighet för katastrofberedskap var tolv miljoner människor drabbade. FN uppgav att 4,5 miljoner människor var direkt berörda. Flera broar och vägar förstördes.

Se även 
 Indusdalen
 Induskulturen
 Indiens sju heliga floder
 Tarbeladammen

Källor

 

Vattendrag i Pakistan
Vattendrag i Indien
Vattendrag i Tibet
 
Ugglan
WP:Projekt Kina
Wikipedia:Basartiklar
Richard O'Brien

Richard O'Brien, eg. Richard Timothy Smith, född 25 mars 1942 i Cheltenham, Gloucestershire, är en brittisk skådespelare, författare och kompositör.

O'Brien är främst känd för att ha skrivit manus och skapat musiken till The Rocky Horror Show.

Filmografi i urval 
 The Rocky Horror Picture Show (1975) (pjäs The Rocky Horror Show: 1973)
 Shock Treatment (1981)
 Robin av Sherwood (1985- 1986)
 Spice World (1997)
 För evigt - en askungesaga (1998)
 Dark City (1998)
 Dungeons & Dragons (2000)

Källor

Externa länkar 
 

Brittiska författare
Brittiska kompositörer
Brittiska skådespelare
Personer med alternativ könsidentitet
Födda 1942
Levande personer
Brittiska musikalkompositörer
Personer från Cheltenham
Ian Richardson

Ian William Richardson, född 7 april 1934 i Edinburgh, Skottland, död 9 februari 2007 i London, var en brittisk (skotsk) skådespelare.

Biografi 
Ian Richardson blev medlem i Royal Shakespeare Company 1960, där han var verksam på regelbunden basis fram till 1975. Under sin långa karriär medverkade han även i ett stort antal filmer och TV-serier. Allra mest bekant blev han nog, såväl för den inhemska som utländska publiken, för sin prisade rollprestation (BAFTA) som den makthungrige fiktive politikern och premiärministern Francis Urquhart, i BBC-dramat House of Cards (1990), med uppföljarna To Play the King (1994) och The Final Cut (1995).

Richardson har gestaltat Sherlock Holmes på bioduken, men även Dr. Joseph Bell som Holmes bygger på (i TV-serien Klassiska mord). Han spelade även Bill Haydon i filmatiseringen av John Le Carre's 'Mullvaden' (Tinker, Tailor, Soldier, Spy).

Ian Richardson är far till skådespelaren Miles Richardson.

År 2009 gavs det ut en minnesbok över Richardson We Could Possibly Comment. Ian Richardson remembered av Sharon Mail där en lång rad kollegor och vänner berättar om Richardson.

Filmografi i urval 
 1967 – Marat/Sade

 1990 – House of Cards (TV-serie)

 (röst)

Källor

Externa länkar 
 
 

Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Skotska skådespelare
Skotska röstskådespelare
Skådespelare från Edinburgh
Födda 1934
Avlidna 2007
Män
Ubaid

Ubaid (arabiska: Tall al-Uabyd) är en forntida ort, belägen i södra Mesopotamien (i dagens Irak) som givit namn åt en förhistorisk tidsperiod och materiell kultur. 

Arkeologiska utgrävningar på orten har från perioden 5900-4300 f.Kr. bland annat dokumenterat bosättningar, ett tempel tillägnat gudinnan Ninhursag och föremål i lera, koppar och järn ofta med geometrisk ornamentik. 

Bland fynden har man också funnit reliefer, statyer. Arkitekturen var inte särskilt storskalig men desto mer rikligt dekorerad.

Materiella lämningar av Ubaid-karaktär har grävts fram över ett mycket stort geografiskt område.

Se även 
 Halaf
 Sumer
 Uruk (kultur)

Mesopotamska städer
Bruce Spence

Bruce Spence, född 17 september 1945 i Auckland, är en nyzeeländsk skådespelare. Spence har medverkat i flera filmer och TV-serier, som Legend of the Seeker, Australia, The Matrix Revolutions och Berättelsen om Narnia: Kung Caspian och skeppet Gryningen.

Filmografi (urval)

 (röst)

Källor

Externa länkar

Nyzeeländska skådespelare
Män
Födda 1945
Levande personer
Personer från Auckland
Samarra

Samarra är en stad vid floden Tigris i Irak. Den är den största staden i provinsen Saladin och är belägen ungefär 125 km norr om Bagdad. Det finns inga officiella uppgifter från sen tid över stadens befolkning, men det distrikt som hör till staden hade en beräknad folkmängd av 188 735 invånare i början av 2003, på en yta av 4 504 km².

Historik
Under de medeltida byggnaderna har man hittat 8 000 år gamla gravar och keramik från neolitisk tid. Mellan 836 och 892 var Samarra huvudstad i det abbasidiska kalifatet och den viktigaste och största staden i den muslimska världen som just fått ge upp idén om ett enat muslimskt samfund. År 847 byggdes "den stora moskén" med sin fristående spiralminaret.

Samarra är en helig stad för shiamuslimerna. Här finns Al Askari-moskén, ett mausoleum för de shiitiska Askari-imamerna. Moskén bygges år 944 och dess kupol raserades vid ett bombdåd den 22 februari 2006.

Samarra har givit namn åt den så kallade Samarrakulturen, en arkeologisk benämning på neolitiska bosättningar från cirka 5000 f.kr. som grävts ut i området. Den definierande fyndorten är Tell es-Sawwan söder om staden Sammarra. Kulturen var framför allt känd för sin vackra och högkvalitativa keramik. Samarrakulturen var samtida med Halafkulturen och uppgick senare i Ubaidkulturen.

År 2003 listade Samarra av Unesco som hotat kulturellt världsarv.

Galleri

Se även
 Lista över Iraks kulturarv

Referenser

Noter

Externa länkar

Orter i Saladin (provins)
Världsarv i Irak
Geografi inom islam
Världsarv inskrivna 2007
Hotade världsarv
Colin Friels

Colin Friels, född 25 september 1952 i Kilwinning, North Ayrshire, Skottland, är en brittisk skådespelare.

Filmografi (urval)

 (TV-film)

Externa länkar
 

Skotska skådespelare
Födda 1952
Män
Levande personer
Personer från Glasgow
Lem Dobbs

Lem Dobbs, eg. Lem Kitaj, född 1961, brittisk manusförfattare.

Dobbs har även haft kortare arbeten som skådespelare, filmproducent och stuntman.

Filmografi (urval)

Externa länkar

Brittiska manusförfattare
Födda 1961
Levande personer
Män
Halaf

Halaf eller Tell Halaf var en boplats i forna Mesopotamien i nuvarande nordöstra Syrien från omkring 5500-5000, ibland kallad Halafperioden. På platsen har man hittat fynd från neolitisk tid med keramik dekorerad med geometriska mönster och djur. Man bodde i runda, välvda byggnader, 3–7 meter i diameter. Här bedrev man även åkerbruk. Området grävdes ut av tyska arkeologer mellan 1899 och 1927. 

Den assyriska kungen Adad-nirari II (911–891) uppbar tribut från området som då var känt som Gozan som var huvudstaden i det arameiska riket Bit Bahiani. Efter en kort period av självständighet erövrades staden återigen 808 f.Kr. av den assyriska drottningregenten Semiramis och hennes son Adad-nirari III som gjorde den och omkringliggande område till en provins under det assyriska riket.

Källor 
 Encyclopædia Britannica/ Tall Halaf 
Store norske leksikon/ Mesopotamia – forhistorie

Syriens historia

cs:Chaláfská kultura
lt:Chalafo kultūra
no:Halafperioden
pl:Kultura Halaf
pt:Cultura Halaf
ru:Халафская культура
Theta

Theta (grekiska θήτα théta) (versal: Θ, gemen: θ) är den åttonde bokstaven i det grekiska alfabetet, men var ursprungligen den nionde och hade därför i det joniska talbeteckningssystemet siffervärdet 9. Dess ljudvärde var ursprungligen ett aspirerat t-ljud, , men har i modern grekiska ändrats till ett tonlöst läspljud, .

Unicode

Källor

Grekiska alfabetet
Uruk

Uruk (sumeriska: Unug, hebreiska: Erech, arabiska: Warka) var en stad i Sumer och senare Babylonien vid floden Eufrat i dagens Irak. Den utsågs, tillsammans med två andra ruinstäder och fyra våtområden i södra Irak till världsarv av Unesco år 2016.

Uruk var en av de allra första städerna i världen. Enligt den så kallade sumeriska kungalistan grundades staden av Enmerkar. Här har funnits kontinuerlig bebyggelse från Ubaidperioden omkring 4500 f.Kr. till 400 e.Kr. och staden har varit centrum för maktsträvan och kult under stor del av dess existens och innehöll även tempelkomplexet Eanna vigt åt gudinnan Inanna eller Ishtar. Imperiegrundaren Ur-Nammu lät bygga en ziggurat i Uruk. Legendariska härskare som Enmerkar, Lugalbanda och Gilgamesh hade staden som bas då de levde under tidig dynastisk tid. Kring staden löpte en 10 km lång stadsmur. 

I Uruk har man funnit tusentals lertavlor med bildskrift och kilskrift och den gröna keramik som signifierar den så kallade Urukperiodens (3000-talet f.Kr.) materiella lämningar. Urukperioden var den sista förhistoriska tidsperioden i Mesopotamien, och utmärks även av tilltagande urbanisering och social stratifiering. Vid slutfasen av Urukperioden, runt 3100 f.Kr., kan staden ha haft 40 000 invånare, med 80 000-90 000 boende i stadens omgivningar. Det gör Uruk till det största urbana området i världen vid den tiden.

Historia 
Uruk var en framstående stad under stor del av Sumers historia fram till den Akkadiska erövringen under Sargon av Akkad. Under det Akkadiska imperiet började Uruk förlora sin betydelse. När Akkadiska riket föll blev staden dock åter igen viktig som kulturellt och ekonomiskt centrum underställt tredje dynastin i Ur. Urs fall resulterade än en gång i att staden förlorade sin betydelse fram till de Babylonska och Assyriska imperierna tog över området. Under dessa blev Uruk till en provinshuvudstad och växte. Uruk fortsatte i denna roll under det persiska riket och även under det Seleukidiska riket då ett nytt tempel till Ishtar byggdes och Zigguraten till Anu restaurerades. När Seleukiderna förlorade Mesopotamien till Partierna 141 f.Kr. verkar staden dock ha förlorat all betydelse. Sannolikt dels på grund av att floden Eufrat nu följde en annan rutt. Runt 300 e.kr. verkar staden vara nästan helt övergiven och runt 700 e.kr. fanns inga invånare kvar.

Se även 
Ur, Mesopotamien (ej att förväxla med Uruk)

Källor 

Mesopotamska städer
Forna städer
Världsarv i Irak
Jota

Jota eller iota (nygrekiska ιώτα, ióta, eller γιώτα, gióta, av klassisk grekiska ἰῶτα) (versal: Ι; gemen: ι) är den nionde bokstaven i det grekiska alfabetet. Den hade i det joniska talbeteckningssystemet siffervärdet 10. Dess ljudvärde var i antik grekiska . I modern grekiska uttalas den även som  om den står framför en vokal. Jota motsvaras i det latinska alfabetet av I, i. I standarden Unicode tecknas det som ℩. Tecknet saknar versal form.

Unicode

"Inte ett jota" 
Uttrycket "inte ett jota" med betydelsen "absolut ingenting" lär ha biblisk bakgrund. Jesus säger i Matt 5:18, enligt den grekiska originaltexten att inte ett jota av lagen skall förgås. Då lagen (Torah) är skriven på hebreiska, vilket Jesus också talade, är det rimligt att anta att Jesus syftade på motsvarande bokstav i det hebreiska alfabetet, bokstaven Yod (י), som är det alfabetets klart minsta bokstav. Denna betydelse av jota noteras i svensk skrift sedan 1650. Däremot är det osäkert hur och när det vandrade in i svenskt tal från Bibeln, eftersom tidiga svenska bibelöversättningar inte noterar bibelfrasen på detta sätt utan enligt en formulering motsvarande "lagens minsta bokstav". Det är dock så att nyare bibelöversättningar försökt följa det hebreiska eller grekiska originalet.

Källor 

Grekiska alfabetet
Enmerkar

Enmerkar var en legendarisk härskare i staden Uruk omkring 2800 f.Kr.. Enligt somliga källor var det han som grundade staden. 
Far till Lugalbanda, farfar till Gilgamesh. Han skall ha härskat i 420 år men vissa källor säger 900.

Den sumeriska kungalistan placerar Enmerkar som kung efter att hans far Mesh-ki-ang-gasher "Son av Utu" gått till havs och försvunnit. 

Enmerkar omnämns i några sumeriska legender och framstår mest i "Enmerkar och härskaren av Aratta". I denna legend är det Enmenkar själv som kallas "Son av Utu" (den sumeriska solguden). Han grundar här staden Uruk, bygger ett tempel i Eridu och nämns som uppfinnaren av att skriva på lerplattor. Detta i syfte att hota Aratta till att underkasta sig. Enmerkar försöker också återupprätta den språkliga enigheten bland invånarna runt Uruk. Detta då de hade börjat tala olika språk. 

Det finns tre andra texter om Enmerkar. I "Enmerkar och En-suhgir-ana" följer vi Enmerkar i hans fortsatta rivalitet med stadsstaten Aratta. Det antyds även i denna text att staten Hamazi krossats.  I texten "Lugalbanda i bergsgrottan" ses Enmerkar leda ett stridståg mot Aratta och i "Lugalbanda och Anzu-fågeln" beskrivs hur Enmerkar belägrar Aratta. Där omnämns även hur Martu-folken efter femtio år av Enmerkars styre invaderar hans territorium vilket lett till att en mur byggts i öknen för att skydda Uruk.

I de två sista texterna beskrivs Lugalbanda som en av Enmerkars krigare. Enligt sumeriska kungalistan är Lugalbanda dock Enmerkars son och Gilgamesh far. 

I en legend nedtecknad av den romerska författaren Aelian  (ca. 200 år efter kristus) är Euechoros eller Seuechoros kung av Babylon och Gilgamesh farfar. Många forskare tror nu att denne Euechoros eller Seuechoros är Enmerkar av Uruk och även en Euechous som omnämns av författaren Berossus (300 år före kristus) som kung av Assyrien tros av vissa vara Enmerkar. Euechous har sedan länge sammankopplats med den bibliske Nimrod som försökte uppföra Babels torn. 

Den kontroversielle historikern David Rohl påstår att det finns flera likheter mellan Enmerkar och den bibliske Nimrod. Bland annat ges Nimrod ofta epitetet jägaren och suffixen "kar" i slutet av Enmerkars namn betyder just jägare. Rohl menar att Eridu nära Ur är platsen för staden Babel och att den ofärdiga Ziqquratruin som står där är resterna av Babels torn.

Se även
 Sumer

Referenser

Externa länkar
 The Electronic Text Corpus of Sumerian Literature - Enmerkar och härskaren över Aratta - på engelska

Sumeriska regenter
Lugalbanda

Lugalbanda var en legendarisk härskare i staden Uruk omkring 2800 f.Kr., son till Enmerkar och far till Gilgamesh.

Se även
 Sumer

Externa länkar
 The Electronic Text Corpus of Sumerian Literature Lugalanda 

Sumeriska regenter
Sumeriska kungalistan

Den sumeriska kungalistan är en lista som räknar upp kungarna av Sumer och andra riken. Listan nämner var vilken kung hade sitt säte och hur länge han regerade. Emellertid tycks många av kungarna var rent mytologiska då de sägs har regerat i ett eller flera sekler. Dessutom är flera historiska kungar kända som inte återfinns på listan. Nedan presenteras några av de mest betydelsefulla kungar och dynastier som förekommer i listan.

Kungar av Kish

Första dynastin

Andra dynastin

Tredje dynastin

Fjärde dynastin

Gammalsumeriska kungar 
Härskare i: Ur, Uruk, Lagash, Girsu, Umma, Shuruppak, Adab, Nippur

 Enmerkar - (Uruk ca 2700 f.Kr.)
 Lugalbanda - (Uruk ca 2700 f.Kr.)
 Gilgamesh - (Uruk ca 2700 f.Kr.)
 Ur-Nanshe - (Lagash ca 2600 f.Kr.)
 Uru-inim-gina - (Lagash ca 2350 f.Kr.)
 Lugalzagesi - (Umma - enade Sumer omkring 2350 f.Kr.)

Gammalakkadiska kungar 
Kungar av Akkad (årtal enligt mellersta kronologin).

 Sargon I Šarrum-kin 2334 - 2279 f.Kr.
 Rimush Rimuš 2278 – 2270 f.Kr.
 Manishtushu Maništušu 2269 – 2255 f.Kr.
 Naram-Sin 2254 – 2218 f.Kr.
 Shar-kali-sharri Shar-kali-šarri 2217 – 2193 f.Kr.
Akkadiska imperiets fall

Nysumeriska kungar 
Kungar av Ur
 Ur-Nammu 2112 - 2095 f.Kr.
 Shulgi 2094 – 2047 f.Kr.
 Amar-Suen 2046 - 2038 f.Kr.
 Shu-Sin 2037 - 2029 f.Kr.
 Ibbi-Sin 2028 - 2004 f.Kr.

Se även 
 Sumer

Externa länkar 
 Sumerian King lists

Listor över statschefer i icke längre existerande länder
Sumeriska regenter
Asiens monarker
My

My (av äldre grekiska μυ my) (versal: Μ, gemen: μ) är den tolfte bokstaven i det grekiska alfabetet. Den hade i det joniska talbeteckningssystemet talvärdet 40. My motsvarar M, m i det latinska alfabetet och М, м i det kyrilliska alfabetet.

Gemena my används som prefix i måttenheter för att beteckna mikro, en miljondel av den ursprungliga måttenheten. Exempelvis är en μF (mikrofarad) lika med 1/1 000 000 farad.

Datoranvändning

Windows 
I Windows kan det gemena µ:et skrivas med alt-gr+m på tangentbordet (man får U+00B5 som infördes för mikroprefixets skull).

Unicode 

Av historiska skäl finns två µ i Unicode, den ena finns i Latin-1 och avser i första hand mikroprefixet, och den andra är en del av den grekiska delen av Unicode.

Källor

Grekiska alfabetet
Ny

Ny (av äldre grekiska νυ ny) (versal: Ν, gemen: ν) är den 13:e bokstaven i det grekiska alfabetet. Den hade i det joniska talbeteckningssystemet talvärdet 50. Den motsvarar N, n i det latinska alfabetet.

Unicode

Källor

Grekiska alfabetet
Thinkpad

Thinkpad, i marknadsföring skrivet ThinkPad, är en serie bärbara datorer, tidigare från IBM men numera (2005-) från Lenovo. Den första Thinkpad-datorn kom ut på marknaden 1992.

Referenser

Externa länkar 

 IBM ThinkPad Notebooks
 ThinkPad Wiki

Bärbara datorer
IBM
Dungeon Magazine

Dungeon, ursprungligen Dungeon Adventures är en amerikansk tidning som riktar sig till personer som spelar rollspel, främst Dungeons and Dragons. Den publicerades för första gången år 1986 av TSR och gavs då ut två gånger i månaden. År 2003 började Paizo Publishing ge ut den varje månad. Tidningen slutade tryckas i september 2007, med nummer 150 som den sista utgåvan, på grund av att Wizards of the Coast drog tillbaka Paizo Publishings licens för att ge ut tidningen och dess systertidning, Dragon. Den ges sedan 2008 ut online av Wizards of the Coast.

Tidningen innehåller främst rollspelsäventyr till D&D, men även andra artiklar som ger tips och råd till  spelledare (en: dungeon master).

Källor 

 
Amerikanska tidskrifter
Tidskrifter startade 1986
Tidskrifter nedlagda 2007
Anders Anderson (läkare)

Fler personer med likartade namn, se Anders Andersson
Anders Anderson, född 6 juli 1822 i Ödestugu socken, Jönköpings län, död 10 september 1892 på Östrabo biskopsgård vid Växjö, var en svensk läkare och skald. Han var bror till Johan Andersson.

Biografi 
Anderson, som var prästson, blev student i Lund 1839, filosofie magister 1844, medicine licentiat 1855, kirurgie magister 1857 och medicine doktor 1863. Redan 1857 förordnad att tills vidare förestå adjunktsbefattningen i obstetrik vid Karolinska institutet, utnämndes han 1863 till adjunkt och var 1864–87 professor i obstetrik och gynekologi vid Karolinska institutet. Han blev 1875 ledamot av Svenska Akademien.

År 1889 utgav han ett urval av sina dikter, mest tillfällighetsdikter. En mer fullständig bild av hans författarskap får man genom den samling av Andersons dikter, tal och minnesteckningar som 1893 utgavs av hans ungdomsvän professor Gustaf Ljunggren. Anderson skrev även prosa, bland annat det biografiska fragmentet Anders Retzius, bidrag till bedömande af hans person och hans verksamhet (i den 1893 utgivna samlingen). I mognare år var Anderson till sina åsikter hängiven det bestående i stat och religion.

Bibliografi
 - Medförfattare: Johan Andersson.

 - Efter författarens död samlade och utgifna af Gustaf Ljunggren.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 
 Per Wästberg, "En skandalöst anonym Akademiledamot". Svenska Dagbladet 17 sept. 2020

Externa länkar 
 
 

Svenskspråkiga författare
Småländska författare
Ledamöter av Svenska Akademien
Svenska professorer i obstetrik och gynekologi
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Personer från Ödestugu socken
Födda 1822
Avlidna 1892
Män
Oscar Weidenhielm

Erik Oscar Weidenhielm, född 1 januari 1816 på Hägerum i Kristdala i Småland, död 20 augusti 1884 i Stockholm, var en svensk militär och politiker.

Oscar Weidenhielm var son till majoren Erik Gustaf Weidenhielm och Eleonora Katarina Ehrenstrahl. Han blev kornett vid Smålands husarregemente 1834, transporterades samma år som fänrik till Smålands grenadjärbataljon, blev tredje major vid Kalmar regemente 1856, överstelöjtnant 1859 samt överste och chef för Kalmar regemente 1865. Han blev generalmajor 1871, generallöjtnant 1881 och tog avsked 1884. Weidenhielm tjänstgjorde 1838–1850 som kompaniofficer vid Krigsakademien på Karlberg och blev tillika lärare i franska 1846 och i engelska 1848, blev kompanichef vid Krigsakademien samt lärare i taktik och krigslagfarenhet 1850 och var tjänstgörande major vid akademien 1856–1859. 1871 utnämndes han till chef för Lantförsvarsdepartementet. I denna egenskap framlade han 1875 ett i Generalstaben utarbetat härordningsförslag och 1877 det övergångsförslag, varigenom han slog in på de "partiella reformernas väg". Intetdera förslaget vann bifall hos riksdagen. Efter nederlaget 1877, lämnade han regeringen 11 september 1877. Under hans krigsministertid genomfördes dock Generalstabens omdaning och den nya krigshögskolan inrättades. Då Weidenhielm avgick utnämndes han till generalbefälhavare i Femte militärdistriktet. Han invaldes i Krigsvetenskapsakademien 1871 och var dess styresman från 1883 till sin död.

Weidenhielm är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm. Han var bror till Ernst August Weidenhielm och morfar till Nils Rosenblad.

Källor 
 Oscar Weidenhielm på genvägar.nu

Externa länkar 

 
 

Svenska militärer under 1800-talet
Sveriges krigsministrar
Riddare av Carl XIII:s orden
Personer från Kristdala socken
Födda 1816
Avlidna 1884
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Män
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Baltzar von Platen (olika betydelser)

Baltzar von Platen kan syfta på

 Baltzar von Platen (1766–1829), kanalbyggare och politiker 
 Baltzar von Platen (1804–1875), sjöofficer, politiker och sjöminister 
 Baltzar von Platen (1855–1913), kavalleriofficer
 Baltzar von Platen (1898–1984), uppfinnare