New York Rangers

New York Rangers är en amerikansk ishockeyorganisation vars lag är baserat på Manhattan i New York i New York och som har varit medlem i National Hockey League (NHL) sedan den 15 maj 1926, när organisationen bildades. Rangers tillhör den exklusiva skaran "Original Six" ("de sex ursprungliga") med Boston Bruins, Chicago Blackhawks, Detroit Red Wings, Montreal Canadiens och Toronto Maple Leafs. Hemmaarenan är Madison Square Garden och invigdes den 11 februari 1968. Laget spelar i Metropolitan Division tillsammans med Carolina Hurricanes, Columbus Blue Jackets, New Jersey Devils, New York Islanders, Philadelphia Flyers, Pittsburgh Penguins och Washington Capitals.

Rangers har vunnit Stanley Cup för säsongerna 1927–1928, 1932–1933, 1939–1940 och 1993–1994. De har haft en del namnkunniga spelare genom åren som bland andra Wayne Gretzky, Mark Messier, Andy Bathgate, Brian Leetch, Harry Howell, Rod Gilbert, Mike Richter, Henrik Lundqvist, Jean Ratelle, Phil Esposito, Brad Park, Mike Gartner, Eddie Giacomin och Jaromír Jágr.

Rangers historia

1920-talet 

Historien om New York Rangers börjar i Texas. En man vid namn "Tex" Rickard arbetade som Ranger vid Texas ridande polis. "Tex" flyttade till New York där han fick idén att starta ett hockeylag för NHL. Laget började i media kallas "Tex' Rangers" och hade en ridande polis som symbol. Så småningom ändrades namnet till New York Rangers. Logotypen blev en blå-vit-röd polissköld med lagets namn.

Den viktigaste kuggen i lagbygget var Lester Patrick. Han blev tränare, manager, spelare, målvakt och så småningom ägare till klubben. Inträdet i NHL skedde 1926 och laget spelade i den dåvarande Madison Square Garden. Succén kom tidigt; 1928 blev det Stanley Cup-vinst och New York Rangers hade presenterat sig för ishockeyvärlden.

1930-talet 
1933 fick Rangers vara med om ytterligare en Stanley Cup-seger. Lester Patrick var fortfarande kvar i klubben och förutom att vara utespelare brukade han hoppa in i målet. Det hände på den här tiden alltför ofta att målvakterna skadades när puckar kom flygande i 150 km/h rakt emot deras oskyddade ansikten. Detta avskräckte inte Patrick. Men laget hade även en del andra stora spelare i hockeyhistorien, till exempel Lynn Patrick, Frank Boucher och Bryan Hextall.

1940-talet 
Strax innan USA gick med i andra världskriget, 1940, tog Rangers hem sin tredje Stanley Cup. Enligt rykten  hanterades pokalen tvivelaktigt och ska ha använts som krubba till en spelares häst och som askkopp. Rangers skulle därför ha drabbats av en förbannelse som innebar att klubben aldrig mer skulle vinna Stanley Cup (Rangers nästa Stanley Cup-seger skulle inte komma förrän 1994).

Andra världskriget medförde att hockeyn kom i skymundan. Många unga amerikaner ryckte dessutom in i kriget, vilket innebar stora problem för rekryteringen till hockeylaget. Större delen av det ordinarie laget var inkallade och nya, oprövade spelare fick plats i truppen. När kriget var slut kom en del spelare tillbaka, men flera av spelarna hade stupat. Några av de nya spelarna slog igenom i NHL. Målvakten Chuck Rayner blev vald till ligans Mest Värdefulla Spelare 1950.

Från och med säsongen 1942–1943 fanns det endast sex lag i NHL. Dessa var New York Rangers, Chicago Blackhawks, Boston Bruins, Toronto Maple Leafs, Detroit Red Wings och Montreal Canadiens. Ända fram till 1967 var dessa de enda i ligan. Dessa lag kallas numera "The Original Six".

1950-talet 
Laget hade inga riktiga framgångar under 1950-talet, trots att de hade flera superstjärnor i laget. Däribland fanns stjärnmålvakten Ed Giachomin och lagkaptenen Andy Bathgate. Bathgate har fortfarande 2015 rekordet för flest poäng under karriären för en Rangers-spelare.
Laget lät sina spelare mogna i farmarlagen, kanske för länge, innan de matchades i NHL.

1960-talet 
Från och med säsongen 1966–1967 lyckades Rangers att ta sig till slutspel nio år i rad, vilket de var ensamma om under perioden.
Rangers-backen Harry Howell blev årets back säsongen 1966/67, och general manager Emile Francis gjorde en djärv satsning: Han fick över svenske Ulf Sterner till Nordamerika. När Sterner spelade sin första match blev han den första europén i ligan. Sterner spelade bara några matcher, utan några poäng, men en ny epok med européer i ligan hade startat.

1970-talet 
Under 1970-talet värvades många av de stora stjärnorna av den nystartade konkurrerande World Hockey Association. WHA slogs efter sju säsonger ihop med NHL år 1979 och de flesta spelarna i WHA fick därmed nya klubbar. Ulf "Lill-Pröjsarn" Nilsson, Anders Hedberg blev redan 1978 de första Unrestricted Free Agents (UFA) i en rekrytering till NYR, där bland andra Phil Esposito spelade. På grund av en incident med Stig Salming under VM 1977 hade Esposito en negativ inställning till svenskar och myntade även uttrycket "Chicken Swedes". Han ansåg att svenskar spelade för feg ishockey. Den inställningen fick Espo verkligen ändra under tiden tillsammans med Hedberg och Nilsson. 1979 kom laget ända till Stanley Cup-final efter att ha slagit ut NHL:s serievinnare NY Islanders i en legendarisk drabbning som kallades The Subway serie, men förlorade finalen mot Montreal Canadiens med 4-1 i matcher.

1980-talet 
Klubbens två svenskar, Anders Hedberg och Ulf Nilsson, var under början av 1980-talet mycket framgångsrika tillsammans. Rangers tog aldrig någon stor seger under detta årtionde. Istället tog ärkerivalerna New York Islanders fyra raka Stanley Cup-segrar under åren 1980–1983. Men det var det forna WHA-laget Edmonton Oilers som dominerade NHL på sena 1980-talet. Spelare som Wayne Gretzky, Mark Messier, Jari Kurri, Kevin Lowe, Adam Graves, Jeff Beukeboom och Esa Tikkanen tog Oilers till höga höjder. Men faktum är att alla de uppräknade spelarna skulle komma att spela för Rangers under 1990-talet.

Lagets bästa spelare under 1980-talet var målvakten John Vanbiesbrouck, som utnämndes till bästa målvakten i NHL 1986, året efter Flyers Pelle Lindbergh hade erövrat trofén. Rangers hade också många svenskar i laget, bland andra Tomas Sandström, Jan Erixon och Kjell Samuelsson. Andra stjärnor som märktes var Mike Gartner, Marcel Dionne och James Patrick.

1990-talet 

Rangers hade fått en ny General manager vid namn Neil Smith. I början av 1990-talet köpte han Adam Graves och Mark Messier, som båda kom att betyda mycket för laget. På målvaktssidan hade den unga Mike Richter kommit upp och konkurrerade med Vanbiesbrouck om platsen som förstamålvakt. Under en säsong stod de i mål praktiskt taget varannan match.
Vid NHL:s expansion 1993 var Smith tvungen att välja mellan de två, och det blev Richter som fick stanna kvar.

1994 blev ett av Rangers bästa år någonsin. De dominerade i grundserien men i slutspelet gick de inte lika enkelt fram. Laget tog sig ändå till final, och med Messier, Graves, Richter och framförallt Brian Leetch tog laget sin fjärde Stanley Cup någonsin, 54 år efter sin förra. Leetch blev mest värdefulla spelare i slutspelet, och sen hölls det en parad på Broadway, som New York-borna sent skulle glömma.

Neil Smith köpte många superstjärnor under 1990-talet, men nästan ingen av dem stannade länge i klubben. När världens genom tiderna bästa hockeyspelare Wayne Gretzky kom till klubben 1996 trodde många att nya stordåd var på gång. Men Gretzky var i slutet av sin karriär, och när Messier lämnade laget året senare började det att gå utför. När Gretzky med # 99 på ryggen slutade med ishockeyn 1999 hade Rangers missat slutspel för andra året i rad.

2000-talet 
Första årtiondet av 2000-talet var ett av de sämsta årtiondena någonsin för Rangers. Trots att Mark Messier kom tillbaka, och att man införskaffade storstjärnor som Eric Lindros, Jaromír Jágr och Pavel Bure dröjde det ända till 2006 innan laget tog sig till slutspelet. Målvaktsproblem dominerade i början av 2000-talet med Mike Richter skadad i omgångar. Målvakter som Mike Dunham, Guy Herbet och Kirk McLean avlöste varandra. 

Efter NHL-lockouten 2004–2005 debuterade svenske målvakten Henrik Lundqvist. Säsongen 2005–2006 blev framgångsrik för Rangers. Laget nådde slutspel för första gången på nio år, och Jaromir Jagr var länge med i toppen av NHL:s poängliga. Under säsongen 2006–2007 blev Lundqvist lagets verkliga förstemålvakt med 70 matcher spelade av 82. Laget gick återigen till slutspel. Även svensken Michael Nylander var en stor stjärna i laget under denna säsong. Laget gick till kvartsfinal där man åkte ut mot Buffalo Sabres. Under följande sommar värvade Rangers de två stjärnorna Chris Drury (från just Buffalo) och Scott Gomez från ärkerivalen New Jersey Devils, och sommaren därpå följde den svenske skyttekungen Markus Näslund.

Säsongen 2008–2009 inledde Rangers i Europa, i Prag närmare bestämt. Rangers mötte Tampa Bay i två matcher och båda matcherna vanns av Rangers med 2-1. Dessa segrar följdes sedan upp med ytterligare tre, vilket var tangerat klubbrekord sett till bästa säsongsstarten. Sviten bröts dock då Buffalo bortaslog Rangers i den sjätte matchen. I mitten av säsongen hamnade Rangers i en lång formsvacka, vilket till slut ledde till att huvudtränaren Tom Renney sparkades den 23 februari och ersattes av John Tortorella.

Rivalitet 
New Jersey Devils finns på cirka 10 kilometers avstånd från Rangers – bara en kort bilresa genom Lincolntunneln. Det är en del av anledningen till att denna rivalitet är så stor likt ett derby fast det är från olika städer. 

New York Islanders är den lokala rivalen från Brooklyn.

Philadelphia Flyers mot Rangers är New York kontra Philadelphia. Utöver ishockey råder en stor rivalitet mellan ett antal av städernas klubbar i olika sportgrenar som New York Knicks–Philadelphia 76ers (basket), New York Giants–Philadelphia Eagles (amerikansk fotboll) och New York Mets–Philadelphia Phillies (Baseboll).

Rangers och Boston Bruins är Original Six-lag, så de har spelat mot varandra ofta. Boston och New York City har rivalitet i många sporter som New York Yankees–Boston Red Sox (baseboll), Boston Celtics–New York Knicks (basket) och New York Jets–New England Patriots (amerikansk fotboll).En händelse som ökade rivalitet hände 23 december 1979 då flera av Boston spelare efter matchen var slut i Madison Square Garden
gick upp i publiken börja slåss med en ranger fan. Efter detta installation av högre glas i alla NHL arenor för att separera publik och spelare. Det är fortfarande en av de mest kända fan-atletkonfrontationerna inom sporten.

Resultat i Stanley Cup
 
1927 – Förlorade i första ronden mot Boston Bruins med 3-1.
1928 – Vann finalen mot Montreal Maroons med 3-2
1929 – Förlorade finalen mot Boston Bruins med 2-0 i matcher.
1930 – Förlorade i andra ronden mot Montreal Canadiens med 2-0.
1931 – Förlorade i andra ronden mot Chicago Black Hawks med 2-0.
1932 – Förlorade i finalen mot Toronto Maple Leafs med 3-0 i matcher.
1933 – Vann finalen mot Toronto Maple Leafs med 3-1 i matcher.
1934 – Förlorade i första ronden mot Montreal Maroons med 2-1.
1935 – Förlorade i andra ronden mot Montreal Maroons med 5-4.
1936 – Missade slutspel.
1937 – Förlorade i finalen mot Detroit Red Wings med 3–2 i matcher.
1938 – Förlorade i första slutspelsomgången mot New York Americans med 2–1 i matcher.
1939 – Förlorade i första slutspelsomgången mot Boston Bruins med 4–3 i matcher.
1940 – Vann finalen mot Toronto Maple Leafs med 4-2 i matcher.
1941 – Förlorade i första rundan mot Detroit Red Wings med 2-1 i matcher.
1942 – Förlorade i första rundan mot Toronto Maple Leafs med 4-2 i matcher.
1943, 1944, 1945, 1946, 1947 – Missade slutspel.
1948 – Förlorade i första slutspelsomgången mot Detroit Red Wings med 4–2 i matcher.
1949 – Missade slutspel.
1950 – Förlorade i finalen mot Detroit Red Wings med 4-3 i matcher.
1951, 1952, 1953, 1954, 1955 – Missade slutspel.
1956 – Förlorade i första slutspelsomgången mot Montreal Canadiens med 4-1 i matcher.
1957 – Förlorade i första slutspelsomgången mot Montreal Canadiens med 4-1 i matcher.
1958 – Förlorade i första slutspelsomgången mot Boston Bruins med 4-2 i matcher.
1959, 1960, 1961 – Missade slutspel.
1962 – Förlorade i första slutspelsomgången mot Toronto Maple Leafs med 4-2 i matcher
1963, 1964, 1965, 1966 – Missade slutspel.
1967 – Förlorade i första slutspelsomgången mot Montreal Canadiens med 4–0 i matcher.
1968 – Förlorade i första slutspelsomgången mot Chicago Black Hawks med 4–2 i matcher.
1969 – Förlorade i första slutspelsomgången mot Montreal Canadiens med 4–0 i matcher.
1970 – Förlorade i första ronden mot Boston Bruins med 4-2 i matcher.
1971 – Förlorade i andra omgången mot Chicago Black Hawks med 4-3 i matcher.
1972 – Förlorade i finalen mot Boston Bruins med 4-2 i matcher.
1973 – Förlorade i andra omgången mot Chicago Black Hawks med 4-1 i matcher.
1974 – Förlorade i andra omgången mot Philadelphia Flyers med 4-3 i matcher.
1975 – Förlorade i första omgången mot New York Islanders med 2-1 i matcher.
1976, 1977 – Missade slutspel.
1978 – Förlorade i första omgången mot Buffalo Sabres med 2–1 i matcher.
1979 – Förlorade i finalen mot Montreal Canadiens med 4–1 i matcher.
1980 – Förlorade i andra omgången mot Philadelphia Flyers med 4–1 i matcher.
1981 – Förlorade i tredje omgången mot New York Islanders med 4–0 i matcher.
1982 – Förlorade i andra omgången mot New York Islanders med 4–2 i matcher.
1983 – Förlorade i andra omgången mot New York Islanders med 4–2 i matcher.
1984 – Förlorade i första omgången mot New York Islanders med 3–2 i matcher.
1985 – Förlorade i första omgången mot Philadelphia Flyers med 3–0 i matcher.
1986 – Förlorade i tredje omgången mot Montreal Canadiens med 4–1 i matcher.
1987 – Förlorade i första omgången mot Philadelphia Flyers med 4–2 i matcher.
1988 – Missade slutspel.
1989 – Förlorade i första omgången mot Pittsburgh Penguins med 4–0 i matcher.
1990 – Förlorade i andra omgången mot Washington Capitals med 4–1 i matcher.
1991 – Förlorade i första omgången mot Washington Capitals med 4–2 i matcher.
1992 – Förlorade i andra omgången mot Pittsburgh Penguins med 4–2 i matcher.
1993 – Missade slutspel.
1994 – Vann finalen mot Vancouver Canucks med 4-3 i matcher.
1995 – Förlorade i andra omgången mot Philadelphia Flyers med 4–0 i matcher.
1996 – Förlorade i andra omgången mot Pittsburgh Penguins med 4–1 i matcher.
1997 – Förlorade i tredje omgången mot Philadelphia Flyers med 4–1 i matcher.
1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004 – Missade slutspel.
2005 – Lockout
2006 – Förlorade i första ronden mot New Jersey Devils med 4–0 i matcher.
2007 – Förlorade i andra ronden mot Buffalo Sabres med 4–2 i matcher.
2008 – Förlorade i andra ronden mot Pittsburgh Penguins med 4–1 i matcher.
2009 – Förlorade i första ronden mot Washington Capitals med 4–3 i matcher.
2010 – Missade slutspel
2011 – Förlorade i första ronden mot Washington Capitals med 4–1 i matcher.
2012 – Förlorade i tredje ronden mot New Jersey Devils med 4–2 i matcher.
2013 – Förlorade i andra ronden mot Boston Bruins med 4–1 i matcher.
2014 – Förlorade finalen mot Los Angeles Kings med 4–1 i matcher.
2015 – Förlorade i tredje ronden mot Tampa Bay Lightning med 4–3 i matcher.
2016 – Förlorade i första ronden mot Pittsburgh Penguins med 4–1 i matcher.
2017 – Förlorade i andra ronden mot Ottawa Senators med 4–2 i matcher.
2018, 2019 – Missade slutspel.
2020 – Förlorade i kvalificeringsrundan mot Carolina Hurricanes med 3–0 i matcher.
2021 – Missade slutspel.
2022 – Förlorade i tredje ronden mot Tampa Bay Lightning med 4–2 i matcher.
2023 – Förlorade i första ronden mot New Jersey Devils med 4–3 i matcher.

Nuvarande spelartrupp

Spelartruppen 2023/2024 
Senast uppdaterad: 8 oktober 2023.
Alla spelare som har kontrakt med Rangers och har spelat för dem under aktuell säsong listas i spelartruppen. Spelarnas löner är i amerikanska dollar och är vad de skulle få ut om de vore i NHL-truppen under hela grundserien (oktober–april). Löner i kursiv stil är ej bekräftade.

Spelargalleri

Staben 

Uppdaterat: 14 juni 2023

Utmärkelser

Pensionerade nummer 

Elva spelares nummer har blivit "pensionerade" av klubben, det vill säga ingen annan spelare kommer någonsin att få använda samma nummer i New York Rangers. Ytterligare ett nummer har blivit pensionerat av själva ligan.

Hall of Famers
Källa:

Spelare

Ledare

Troféer

General managers
Källa:

Tränare
Källa:

Lagkaptener
Källa: 

1 Vann Stanley Cup med Rangers.

Statistik

Poängledare

Topp tio för mest poäng i klubbens historia. Siffrorna uppdateras efter varje genomförd säsong.
Pos = Position; SM = Spelade matcher; M = Mål; A = Assists; P = Poäng; P/M = Poäng per match * = Fortfarande aktiv i klubben ** = Fortfarande aktiv i NHL

Grundserie
Uppdaterat efter 2009-10

Några spelare i Rangers historia 

Under säsongen 2008/2009 pensionerades nummer 9  för att hedra Adam Graves, och senare under samma säsong kommer det återigen pensioneras för att hedra Andy Bathgate. Även Harry Howells nummer 3 pensionerades denna säsong.

Svenska spelare 
Uppdaterat: 2012-06-01

                                              

¹ = Grundserie

² = Slutspel

Övertid = Vunnit matcher som har gått till övertid. | GAA = Insläppta mål i genomsnitt | SVS% = Räddningsprocent | Nollor = Hållit nollan det vill säga att motståndarlaget har ej lyckats göra mål på målvakten under en match. | K/A = Om spelare har varit lagkapten och/eller assisterande lagkapten | PIM = Utvisningsminuter

Rangers val vid förstarundan i NHL Entry Draft

Referenser

Externa länkar