kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tyra

Kvinnonamnet Tyra är ett gammalt danskt namn som möjligtvis betyder helgad åt guden Tyr.

Tyra blev mycket populärt i slutet av 1800-talet och början av 1900-talet, då det nordiska och skandinaviska allmänt hade ett uppsving. Under resten av 1900-talet har det varit relativt ovanligt, men upplever just nu en renässans. Stavas även Thyra.

31 december 2010 fanns det totalt 6 506 personer i Sverige med namnet Tyra varav 4 277 med det som tilltalsnamn.

År 2003 fick 290 flickor namnet, varav 211 fick det som tilltalsnamn. År 2022 fick 206 flickor namnet som tilltalsnamn, vilket placerade det på plats 54 bland flickor.

Namnsdag: i Sverige 28 april, (1901-2000: 12 september), i den finlandssvenska almanackan 18 februari.

Personer med namnet Tyra eller Thyra
 Tyra Danebot, dansk drottning, gift med Gorm den gamle
 Tyra Haraldsdotter, dansk och sedan svensk prinsessa, sedan norsk drottning, dotter till Harald Blåtand
 Thyra av Danmark, dansk prinsessa, dotter till Kristian IX av Danmark
 Thyra av Danmark, dansk prinsessa, dotter till Fredrik VIII av Danmark och Louise av Sverige
 Tyra Banks, amerikansk supermodell
 Tyra Dörum, svensk skådespelare
 Tyra Fischer, svensk skådespelare
 Tyra Kleen, svensk författare och illustratör
 Tyra Leijman-Uppström, svensk skådespelare
 Tyra Lundgren, svensk skulptör och keramiker
 Tyra Ryman, svensk skådespelare
 Tyra Sjöstedt, svensk bloggare

Kvinnonamn
Fornnordiska kvinnonamn
Ingvar Kolmodin

Ingvar Kolmodin, född 14 juli 1907 i Stockholm, död 21 oktober 1964 i Högalids församling i Stockholm, var en svensk kompositör, regissör och förlagsredaktör. 

Han är begravd på Solna kyrkogård.

Regi

Produktionsledare

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska filmregissörer
Musiker från Stockholm
Regissörer från Stockholm
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1907
Avlidna 1964
Män
Harrods

Harrods är ett berömt varuhus i Knightsbridge, London. Harrods grundades 1849 som en grönsaksaffär. Varuhuset har idag 6000 anställda. Varuhuset har över 92 000 m² säljyta och ett brett sortiment. 

En tjänst som erbjuds är att man kan boka en "personlig shoppare". På en vanlig dag har Harrods ungefär 40 000 besökare. Under rea brukar det istället komma ungefär 350 000 besökare. Harrods är också känt för att man sägs kunna köpa vad som helst där; från nålar till hästar och elefanter. Med sina 340 avdelningar kan Harrods erbjuda det mesta i sitt utbud. Varuhuset innehåller dessutom 34 restauranger och kaféer.

Historia
Charles Henry Harrod grundades sin första rörelse 1824 och den låg söder om Themsen på Borough High Street i Southwark. 1832 började han sälja grönsaker och teer. 1849 flyttade han verksamheten till den nuvarande platsen i Knightsbridge. Under sonen Charles Digby Harrods växte den lilla verksamheten till att 1880 ha 100 anställda och försäljning av förutom grönsaker och frukter även mediciner, parfymer, kontorsvaror. 1883 brann verksamheten ned men kunde snabbt återuppbyggas och ett nytt varuhus restes på platsen. 1905 stod den nuvarande byggnaden klar efter ritningar av Charles William Stephens. 1898 följde Englands första rulltrappa. Varuhuset fick en rad kända personer som kunder, däribland det brittiska kungahuset. 1914 grundades ett andra varuhus i Buenos Aires, idag frånkopplat det brittiska. 

1983 ägde ett attentat av Provisoriska IRA rum utanför Harrods som dödade sex personer. Varuhuset köptes 1985 av affärsmannen Mohamed Al-Fayed, far till Prinsessan Dianas pojkvän Dodi Fayed. Till minne av den tragiska bilolyckan där både Diana och Dodi omkom finns idag ett minnesmärke över paret på varuhuset. 2010 såldes varuhuset till Qatar Investment Authority. I början av 2000-talet upphörde Harrods att vara kunglig hovleverantör.

Noter 

Byggnader och anläggningar i Kensington and Chelsea
Varuhus i Storbritannien
Septemberkonventionen

Septemberkonventionen kallas det fördrag som 15 september 1864 ingicks mellan Frankrike och Italien, och vari bestämdes att Frankrike inom två år skulle utrymma Rom, varefter Italien inte skulle angripa påvens område, inte heller förhindra en reorganisation av hans armé. Därjämte förpliktade sig konung Viktor Emanuel II att inom sex månader flytta sin huvudstad från Turin till Florens, något som då (med orätt) uppfattades som ett tyst avstående från tanken att göra Rom till det nya Italiens huvudstad. Giuseppe Garibaldis angrepp mot Kyrkostaten 1867 föranledde Frankrike att fortfarande hålla trupper där, och efter fransk-tyska krigets början 1870 besatte italienska trupper (20 september 1870) Rom utan hänsyn till septemberkonventionen.

Källor

1864
Italien under 1800-talet
Livbåt

En livbåt är en mindre räddningsbåt som medförs av fartyg och används vid ett nödläge då fartyget måste evakueras. Livbåtars antal och typ är anpassade till fartygs passagerantal och besättning enligt internationella regelverk.

Historik
Under segelfartygens tid användes ofta skeppsbåtarna som livbåtar då nödsituation uppstod. De moderna livbåtarna utvecklades i samband med ångfartygen och motorfartygen under sent 1800-tal och tidigt 1900-tal, och fick sitt definitiva genombrott i samband med RMS Titanics förlisning 1912.

Andra användningsområden
År 1870 blev City of Ragusa, en ombyggd livbåt, den första livbåten att korsa Atlanten, då den färdades från Storbritannien till USA med en tvåmannabesättning bestående av John Charles Buckley och Nikola Primorac.

Se även
Frifallslivbåt
Flyktkapsel
Katapultstol

Källor

Noter

Externa länkar

Båtar
Sjösäkerhet
Farsi

Farsi kan avse:

 Persiska, ett språk i den iranska språkgruppen
 Farsi (distrikt), Herat, Afghanistan
 Farsi, Herat, huvudort i distriktet Farsi, Herat, Afghanistan
 Farsi (ö), iransk ö i Persiska viken
 Hijra farsi, kodspråk bland annat använt av hijras
Frans Löfström

Frans Löfström, född 19 oktober 1888 i Brantevik, Simris församling, Kristianstads län, död 25 augusti 1946 i Simrishamn, var en svensk folkskollärare i Baskemölla. 

Löfström skrev ett antal kulturhistoriska böcker om Österlen.

Frans Löfström var far till Inge Löfström. Ett barnbarn till honom var författaren Tomas Löfström.

Bibliografi
 Kring bårar och gravar i gamla tiders Baskemölla, Lund 1940
 Här ostpå : Baskemölla - ostskånskt fiskeläge under 1800-talets sista hälft, Lund, 1941; 1994 
 Från segelfartygens dagar, 1943
 Kring Sandhammaren, Lund 1946
 Gammal trotjänare går i hamn, 1946

Externa länkar
Frans Löfström, biografi och bibliografi

Noter

Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Författare från Skåne
Personer från Simris socken
Födda 1888
Avlidna 1946
Män
Mediernas svarta bok

Mediernas svarta bok, skriven av författaren, journalisten och samhällsdebattören Maria-Pia Boëthius, är en bok utgiven på Ordfronts förlag år 2001. Inledningen är undertecknad i mars 2001. Boken kom i en andra utgåva år 2002.

Boken tar upp problemen i medierna, både globalt och nationellt i Sverige. Maria-Pia Boëthius driver teser som att ägarkoncentrationen inom media, mediernas sätt att påverka politiker och den allmänna opinionen, samt det marknadsmässiga tänkandet och mediernas ekonomiska intressen, leder till ytliga reportage.

Svenska Dagbladets recensent Jan Söderqvist beskrev boken som Maria-Pias Boethius "frontalangrepp på en samhällelig maktfaktor som (...) aldrig tvekar att utkräva ansvar av alla andra men som själv systematiskt smiter undan också efter de mest flagranta övertramp".  Aftonbladets krönikör Staffan Heimerson beskrev i en krönika boken som "bitter men läsvärd".

Referenser

Massmedia
Facklitteratur 2001
Böcker utgivna på Ordfront
Hilton Dawson

Thomas Hilton Dawson, född 30 september 1953, är en brittisk politiker. Han var parlamentsledamot för Labour Party 1997-2005. Han representerade valkretsen Lancaster and Wyre och invaldes första gången 1997.  Han tillkännagav 2004 att han inte ämnade ställa upp i nästa parlamentsval och det lokala partiet utsåg Anne Sacks till ny kandidat för valkretsen.

Källor

Födda 1953
Brittiska parlamentsledamöter
Män
Levande personer
Alumner från University of Warwick
Alumner från Lancaster University
Janet Dean

Janet Elizabeth Ann Dean, född 28 januari 1949 är en brittisk Labourpolitiker. Hon var parlamentsledamot för valkretsen Burton från 1997 till 2010.

Referenser

Noter

Brittiska parlamentsledamöter
Kvinnor
Födda 1949
Levande personer
I dödens väntrum (film)

I dödens väntrum är en svensk dramafilm från 1946 i regi av Hasse Ekman. I huvudrollerna ses Viveca Lindfors och Hasse Ekman.

Om filmen 
Filmen bygger på Sven Stolpes roman I dödens väntrum som utkom 1930. När Stolpe tog del av Hasse Ekmans och Walter Ljungquists scenario, protesterade han offentligt då han ansåg att man ändrat för mycket av det för honom väsentliga i hans bok.

Filmen har vistas i SVT flera gånger, bland annat 2008, 2015, i oktober 2018 i april 2021 samt i september 2023.

Rollista i urval 
Viveca Lindfors – Vellamo Toivonen, finsk pianist 
Hasse Ekman – Vilhelm Canitz, doktor i litteratur 
Erik Berglund – doktor Lautensack, överläkare vid Agra sanatorium 
Stig Järrel – Martin Dahlberg, patient 
Bengt Ekerot – tjuven, tysk patient 
Sven Bertil Norberg – monsieur Defie, fransk patient 
Albert Gaubier – dansören på nattklubben i Milano
Ronald de Wolfe – Frank Graham, engelsk patient
Gaby Douillard – fransk (manlig) patient på liggaltanen

Musik i filmen  
Latinsk dödsmässa ur den katolska liturgin
Ma bella mia Maria kompositör Lille Bror Söderlundh, text Kjell Löwenadler, sång Joel Berglund 
Tango Jalousie (Jalousie - Tango Tzigane) kompositör Jacob Gade, instrumental
Etyd, piano, op. 10, nr 12, c-moll. (Revolutionsetyd) kompositör Frédéric Chopin, instrumental
Improvisation (Kraitschik) kompositör Zelik Kraitschik, instrumental
Polonäs-fantasi, piano, op. 61, Ass-dur kompositör Frédéric Chopin, instrumental
Romans, piano, op. 24, nr 9, Dess-dur kompositör Jean Sibelius, instrumental
Rapsodi, piano, op. 79, nr 2, g-moll kompositör Johannes Brahms, instrumental

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2015.

Källor

Externa länkar 
 

Svenska filmer 1946
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Hasse Ekman
Svenskspråkiga filmer
Filmer från Terrafilm
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer om döden
Filmmanus av Hasse Ekman
Albert Gaubier

Albert Gaubier född 13 september 1908 i Warszawa, död 1 december 1990 i Alicante, polsk-svensk regissör, koreograf och dansare.

Biografi
Gaubier ville tidigt bli dansare och fick sin utbildning vid operan i Warszawa. Därefter kom han till Monte Carlo, där han fick anställning vid Sergej Djagilevs berömda danstrupp Ballets Russes. Senare var han verksam som balettmästare vid ett flertal operahus i Europa. Gaubier fann en fristad i Danmark, som inte fördömde judar och homosexuella, och bosatte sig i Köpenhamn 1932. Där öppnade han Gaubiers musikdramatiske skole och skapade sin egen corps de ballet, Gaubier-baletten. Kronprins Fredrik var en stor beundrare av Gaubier och blev beskyddare för skolan 1939.

Under Andra världskrigets judeförföljelser var han tvungen att fly till Sverige. Han engagerades av Oscar Winge på Hipp i Malmö, där han mötte Nils Poppe för första gången i revyn Guldgubbar. Samarbetet med Poppe resulterade i tolv långfilmer och teateruppsättningarr. I början av 1960-talet delade Gaubier och Nils Poppe för chefskapet på Södra Teatern i Malmö där man producerade revyer med eleganta shownummer.

Filmografi

Regi

Koreografi

Teater

Regi

Koreografi

Referenser

Noter

Källor 
 Albert Gaubier på Kendtes gravsted

Externa länkar

Polska dansare
Polska koreografer
Polska filmregissörer
Svenska dansare under 1900-talet
Svenska koreografer under 1900-talet
Svenska TV-regissörer
Födda 1908
Män
Avlidna 1990
Polska teaterregissörer
Svenska teaterregissörer
Personer från Warszawa
Svenska regissörer under 1900-talet
Personer i Polen under 1900-talet
Nikita

Nikita kan syfta på

 Nikita (TV-serie) – en amerikansk TV-serie från 2010 med Maggie Q i huvudrollen
 Nikita (namn) – ett namn
 Nikita (film) – en fransk film från 1990, känd som La femme Nikita
 La Femme Nikita – en TV-serie som sändes från 1997 till 2001
 Nikita (sång) – en låt från 1985 av Elton John
Multicar

Multicar är en tysk tillverkare av mindre motoriserade fordon för exempelvis gatu- och parkförvaltningar och till vilka man kan koppla olika redskap. Multicar är ett av de få företag från före detta Östtyskland som överlevt på egna ben och som har en marknad på strikt kommersiella villkor. Företaget grundades 1920. Fabriken återprivatiserades 1991.

Externa länkar
Multicar (på tyska)

Tyska fordonstillverkare
Tyska biltillverkare
Företag bildade 1920
Östtyska biltillverkare
Rymdopera

En rymdopera () eller rymdsåpa (av rymden + såpopera) är ett informellt namn på en typ av science fiction som består av dramatiska och ofta äventyrsberättelser i en mer eller mindre uppdiktad rymdmiljö. Oftast rör det sig om mjuk science fiction som egentligen hämtat inspiration från olika kulturer och miljöer runtom på Jorden, med politiska förvecklingar, krig, romanser och äventyr, teman som även återkommer i exempelvis arkitektur och natur.

I berättelserna upprätthåller ofta civilisationerna inom samma galax eller i olika galaxer, trots de stora avstånden i rymden, kontakter genom en teknikutveckling som möjliggör det för rymdfarkosterna att färdas snabbare än ljuset, och intelligenta varelser från olika planeter och naturliga satelliter umgås ofta över drinkar i barlokalerna i så kallade rymdhamnar. Referenser till sjöfarten på Jorden förekommer också ofta, då rymdfarkosterna ofta även kallas "rymdskepp" och delas ibland in i olika "flottor". Vid strider finns referenser till sjöslag och luftstrider, och rymdpirater är vanliga.

Historik
Ordet "rymdopera" var från början ett öknamn härlett från såpopera och hästopera (vilda western). Det är belagt från 1941 då det användes på engelska av Bob Tucker (senare Wilson Tucker) i science fiction fanzinet Le Zombie.
Rymdopera betecknade under åren kring andra världskriget långdragna (jämför såpoperor) historier, då framför allt i text, som till exempel Jules Verne-Magasinet. Begreppet används även om operor som utspelar i rymdmiljöer, som exempelvis Harry Martinsons Aniara.

Rymdopera i urval
Det var en gång - rymden
Homeworld
Liftarens guide till galaxen
Star Trek
Star Wars
Stiftelseserien

Källor
Bleiler, Everett Franklin and Richard Bleiler. Science-fiction, the Early Years: A Full Description of More Than 3,000 Science-fiction Stories from Earliest Times to the Appearance of the Genre Magazines in 1930 with Author, Title, and Motif Indexes. Kent State University Press, 1990. .
Dozois, Gardner och Jonathan Strathan (eds.). The New Space Opera. New York: Harper, 2007. .
Hartwell, David G. och Kathryn Cramer. The Space Opera Renaissance. Tor Books, 2006. .

Levy, Michael. "Cyberpunk Versus the New Space Opera" in Voice of Youth Advocates, Vol. 31, No. 2, June 2008, p. 132-133

Fotnoter

Science fiction-genrer
402



Händelser

April
6 april – Den romerska generalen Stilicho (av germansk härstamning) besegrar visigoterna under Alarik I i slaget vid Pollentia i Piemonte, efter att ha återkallat trupper från rikets gränser, för att försvara Italien.

Juni
Juni – Romarna under Stilicho besegrar visigoterna under Alarik i slaget vid Verona.

Okänt datum
Kejsar Honorius flyttar den västromerska huvudstaden från Milano till Ravenna.
Arcadius och Honorius blir konsuler i Rom.
Hieronymus skriver Apologiae contra Rufinum och Liber tertius seu ultima responsio adversus scripta Rufini.
Porfyrios beordrar att alla hedniska tempel i Gaza skall förstöras.
Huiyuan startar en rena land-buddhistisk grupp på berget Lushan, Kina
Gwanggaeto den store besegrar Xienpeifolket och erövrar några av deras gränsbefästningar.
Avarerna ledda av Shelun (Chö-louen), etablerar ett nomadrike, som sträcker sig från Mongoliet till Irtysh, efter att ha besegrat Gaoju Dingling (Kao-kiu Ting-ling) nära Kobbo.
Kumarajiva anländer till Chang’an och börjar översätta buddhistiska texter till kinesiska.

Födda 
 Toribio de Astorga, ärkediakon och biskop.
 Senjing, kinesisk buddhistnunna.

Avlidna 
Epifanios av Salamis, kyrkofader.
Quintus Aurelius Symmachus, konsul i Rom.
War (musikalbum)

War är titeln på U2:s tredje studioalbum, utgivet den 28 februari 1983, och blev deras kommersiella genombrott.

Då föregångaren October sålde sämre än vad bandet räknat med, kände U2 en press på sig att få till något av ett genombrott. Man provade olika producenter men återgick till Steve Lillywhite, som producerat både Boy och October.

Trots titeln som betyder krig handlar albumet om fred. Enligt Bono så är Surrender det huvudsakliga temat för albumet. Till exempel det berömda öppningsspåret Sunday Bloody Sunday tar inte ställning avseende konflikten i Nordirland, utan konstaterar att det pågått allt för länge och att man vill se ett slut på terrorn och dödandet. Under War Tour fanns också vita flaggor på scenen. Flera andra konflikter i världen var aktuella vid den här tiden: i Mellanöstern, Sydafrika och Falklandskriget, vilket bidrog till både text och musik.

Bono har beskrivit albumet som: War är mer rätt för sin tid än någon annan skiva. Den är ett slag i ansiktet på tuggummipopen. Alla andra blir mer och mer stilorienterade, mer och mer likriktade. John Lennon hade rätt om den typen av musik: han kallade den 'tapetmusik'. Mycket snygg, mycket väldesignad, musik att äta frukost till.

Liksom på October använde sig U2 av "udda" instrument: violin på Sunday Bloody Sunday, Drowning Man och trumpet på Red Light. Dessutom en bakgrundskör på Surrender och Red Light.

War sålde bra och stack ut vid en jämförelse med övriga album på topplistorna under denna tid. Den gick direkt in på förstaplatsen i Storbritannien och låg kvar på listan i nästan tre år. I USA stannade War 60 veckor på Billboards topp 100-lista.

Låtlista 
All musik skriven av U2, texter av Bono.

 "Sunday Bloody Sunday" – 4:40
 "Seconds" – 3:10
 "New Year's Day" – 5:35
 "Like a Song..." – 4:46
 "Drowning Man" – 4:14
 "The Refugee" – 3:40 (producerad av Bill Whelan)
 "Two Hearts Beat as One" – 4:03
 "Red Light" – 3:46
 "Surrender" – 5:34
 "40" – 2:35

Referenser 

Musikalbum 1983
Album av U2
Album producerade av Steve Lillywhite
October

October är U2:s andra studioalbum. Det gavs ut 20 oktober 1981, på dagen ett år efter Boy.

October anses av många som U2:s svagaste album. Bandet hade turnerat flitigt och efter en konsert i mars 1981 i Portland stals en portfölj innehållande låttexter till det kommande albumet. Man hade då redan bokat tid i studion och därför är vissa texter något improviserade. Texterna som stals återlämnades inte förrän 2004.

Det är ett album med starka religiösa undertoner, särskilt i "Gloria" och i "With a Shout (Jerusalem)". Vid den här tiden funderade Bono, The Edge och Larry Mullen Jr mycket kring religiösa frågor. Adam Clayton, som inte är troende, kände sig ganska utanför och det påstås att bandet var nära en splittring. U2 använde sig av andra instrument än tidigare på flera låtar, som piano i "I Fall Down" och "October", medan "Tomorrow" har inslag av Uilleann pipe.

"Gloria" spelades live regelbundet under 1980-talet, men bara en låt från albumet, titelspåret "October", togs med på samlingsalbumet The Best of 1980-1990 (som dolt spår).

Låtlista
All musik skriven av U2, texter av Bono.

"Gloria" - 4:12
"I Fall Down" - 3:39
"I Threw a Brick Through a Window" - 4:54
"Rejoice" - 3:38
"Fire" - 3:50
"Tomorrow" - 4:39
"October" - 2:20
"With a Shout" - 4:02
"Stranger in a Strange Land" - 3:57
"Scarlet" - 2:52
"Is That All?" - 2:59

Källor

Musikalbum 1981
Album av U2
Album producerade av Steve Lillywhite
Album utgivna på Island Records
The Unforgettable Fire

The Unforgettable Fire är ett musikalbum av U2, utgivet den 1 oktober 1984. Det är gruppens fjärde studioalbum och släpptes efter liveskivan Under a Blood Red Sky. Albumet producerades av Brian Eno och Daniel Lanois.

När skivan kom ut var många U2-fans häpna över det nya soundet. Kontrasten var ganska påtaglig jämfört med U2:s tre första studioalbum, som alla producerats av Steve Lillywhite. Istället för ren, rak rock finns här atmosfärisk, stämningsfull musik med texter som kan tolkas på olika sätt. Albumet är, som Bono själv sagt, en skiva ur fokus. Texterna är skrivna för att passa in musikaliskt mer än för att ha någon särskild betydelse. Många av låtarna är influerade av Enos experiamentalism och flera saknar "riktiga" refränger.

Här börjar också bandets fascination för USA märkas; bland annat hyllningen till Martin Luther King i MLK och i Pride (In the Name of Love). Den senare är U2:s näst mest spelade låt live genom alla tider. 

Albumtiteln kommer ifrån en utställning av foton och målningar av offren för atombombsfällningarna i Hiroshima och Nagasaki. Stora delar av albumet spelades in i Slane Castle, även om omslagsfotot (taget av Anton Corbijn) kommer från ruinerna av Moydrum Castle.

Låtlista

Kuriosa 
Samtliga låttitlar (med undantag för "Pride") har namn som inte förekommer i texterna.

Källor 

Musikalbum 1984
Album av U2
Album producerade av Brian Eno
Album producerade av Daniel Lanois
Album utgivna på Island Records
The Joshua Tree

The Joshua Tree är det femte studioalbumet av den irländska rockgruppen U2. Det släpptes den 9 mars 1987, och anses allmänt som ett av bandets bästa album. 

Albumet är producerat av Brian Eno och Daniel Lanois. Fotografiet på albumomslagets baksida är taget av Anton Corbijn och avbildar en Yucca brevifolia i Joshua Tree nationalpark.

Bakgrund 
Under senare delen av åttiotalet dominerades musiken av syntmusik, Michael Jackson, Madonna och typisk discopop. U2 kände sig inte alls hemma i det sällskapet. Vid tiden runt 1986 lät man sig inspireras av blues, R&B och äldre amerikansk musik. De stora händelserna i världen då var svältkatastrofen i Etiopien, inbördeskrigen i El Salvador och Guatemala och Ronald Reagans styre. Allt detta tog U2 med sig in i studion när arbetet med albumet påbörjades. Andra teman på albumet är kärlek, sorg, glädje, öken, vatten och betydelsen av USA som idé och land. "A Musical Journey", som U2 själva nämner i filmen Rattle and Hum. Det sista spåret på skivan, "Mothers of the Disappeared", handlar om den argentinska föreningen Madres de la Plaza de Mayos kamp att finna sina barn som hade bortförts av militärregimen.

Kuriosa 

1999 gjordes en dokumentär om inspelningen av albumet i serien Classic Albums.

Mottagande 
The Joshua Tree låg etta på Billboard 200 i nio veckor och toppade listorna i 22 länder. Det satte rekord som det snabbast säljande albumet någonsin i Storbritannien genom att sälja platina på 28 timmar. Totalt sett har över 25 miljoner exemplar sålts världen över.

Albumet vann två Grammy Award, i kategorierna Album of the Year och Best Rock Performance By a Duo or Group With Vocal. Det hamnade på 26:e plats när tidningen Rolling Stone 2003 rankade The 500 Greatest Albums of All Time.

Nyutgåva 2007
Den 3 december 2007 (20 november i USA) gavs en nyutgåva ut av albumet i fyra olika format:

Standard CD: Remastrat ljud och något förlängd speltid på vissa spår.
Deluxe: Se ovan plus en bonus-CD med b-sidor och tidigare outgivet material. En 36-sidig bok med bland annat en essä av The Edge, opublicerade foton av Anton Corbijn och handskrivna låttexter av Bono.
Super deluxe box set: se ovan, plus en DVD med en konsert från Paris 1987 under Joshua Tree Tour. Dokumentären Outside It's America och två ej tidigare visade musikvideor. En 56-sidig bok med text av bland annat Bono, Adam Clayton, Brian Eno, Daniel Lanois, och Anton Corbijn, en essä av The Edge, foton av Anton Corbijn och handskrivna låttexter av Bono. En mapp med fem foton på U2 från 1986-1987 tagna av Anton Corbijn.
Vinyl: Originalalbumet remastrat på LP.

Låtlista
All musik skriven av U2, texter av Bono.

"Where the Streets Have No Name" - 5:37 
"I Still Haven't Found What I'm Looking For" - 4:38 
"With or Without You" - 4:56 
"Bullet the Blue Sky" - 4:32 
"Running to Stand Still" - 4:17 
"Red Hill Mining Town" - 4:53 
"In God's Country" - 2:57 
"Trip Through Your Wires" - 3:32 
"One Tree Hill" - 5:23 
"Exit" - 4:13 
"Mothers of the Disappeared" - 5:11

Referenser 

Musikalbum 1987
Album av U2
Album producerade av Brian Eno
Album producerade av Daniel Lanois
Album utgivna på Island Records