kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
John Sten

John Sten, egentligen John Wettersten, född 12 maj 1879 i Mekrossla, Njutånger i Hälsingland , död 21 december 1922 på Bali, var en svensk målare och en av de tidiga, svenska kubisterna.

Biografi

John Sten studerade vid Tekniska skolan i Stockholm. Därefter arbetade han för slottsarkitekten Agi Lindegren, och reste 1910 till Paris för vidare konststudier. Där kom han i kontakt med kubismen, som påverkade honom starkt. Han lämnade dock kubismen och utvecklade en friare, expressiv stil.

Under en resa på Bali avled han och begravdes där. Om graven finns kvar, ska där finnas ett kors gjort av läkten från hans barndomshem i Mekrossla. Huset köptes på 1950-talet av Sven "X-et" Erixson. Huset lånades sedan av Stig Claesson, Slas, och under tiden byttes den gamla läkten ut. Av läkten spikade Slas ihop ett kors som han ska ha skickat med minfartyget HMS Carlskrona till Bali, och gick allt i lås så ska det sedan dess stå på John Stens grav. 

Samma år som han avled tilldelades han Ester Lindahls stipendium. Hans konstnärliga kvarlåtenskap testamenterades till Hälsinglands museum i Hudiksvall och utgör del av museets konstsamling. Sten finns även representerad vid Nationalmuseum, Norrköpings konstmuseum och Göteborgs konstmuseum

Vidare läsning
Stig Claesson: Blues för Mr Shelley (1992).
Claes-Göran Forsberg: John Sten, liv och verk (1990).
Axel Romdahl: John Sten, SAK (1950).

Källhänvisningar

Externa länkar 
Hälsinglands museum

Personer från Njutångers socken
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1879
Avlidna 1922
Män
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Jan Afzelius

Johan (Jan) Bertil Afzelius, född 12 december 1929 i Oscars församling i Stockholm, död där 23 juli 2000, var en svensk tecknare och konstnär, mest känd för sina illustrationer på Dagens Nyheters Namn och Nytt-sida, där hans teckningar publicerades under samlingsrubriken Afzelius tecknar Stockholm. Tidigare, under 1961–1969, frilansade han åt Svenska Dagbladet.

Han var son till hovrättsrådet Sven Afzelius och Brita Tigerschiöld. Efter sin skolgång på Manillaskolan för döva – han var född döv – utbildade sig han till konstnär vid ABC-skolan 1944–1946, Anders Beckmans målarskola 1946–1948 och Otte Skölds målarskola 1948–1949, Konstfack i Stockholm, och Slöjdskolan i Göteborg. Han medverkade i ABC-skolans utställningar 1946–1948 och i Nationalmuseums utställning Unga tecknare. Med tiden ägnade han sig nästan uteslutande åt teckning. Skisser bearbetades och ligger till grund för omsorgsfullt komponerade bilder.

Vid sidan av tidningstecknandet illustrerade Afzelius även barnböcker och bokomslag. Afzelius finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm. Han är begraven på Ludgo kyrkogård.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del I sid 29, Allhems Förlag, Malmö. 
 Jan Johan Afzelius på Gravar.se

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1929
Avlidna 2000
Män
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska illustratörer under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Konstnärer från Stockholm
Jakobstads Tidning

Jakobstads Tidning var en svenskspråkig dagstidning som gavs ut mellan 1898 och 2008 i regionen Svenska Österbotten i Finland. Den 22 maj 2008 utkom det sista numret som självständig tidning. Tidningen var en lokaltidning för Jakobstadsregionen (främst kommunerna Jakobstad, Pedersöre, Nykarleby och Larsmo). Under de första åren utkom tidningen endast en gång i veckan för att sedermera utkomma sju dagar i veckan. Den 19 mars 2008 meddelades att tidningen skulle fusioneras med Österbottningen. Den 23 maj 2008 sammanslogs tidningarna och den nya tidningen fick namnet Österbottens Tidning. Jakobstads Tidning lever dock kvar som en registrerad bifirma och ägs av HSS Media Ab. 

Tidningens siste ansvarige chefredaktör var Henrik Othman.

Se även
Lista över finländska dagstidningar

Externa länkar 
  Jakobstads Tidningens gamla webbplats
  Österbottens Tidning
 

Finländska dagstidningar
Svenskspråkiga dagstidningar
Dagstidningar startade 1898
Dagstidningar nedlagda 2008
Media i Jakobstad
Jens Alftin

Jens Alftin, född 3 december 1969, är en svensk tidigare förbundskapten i bandy.

Hans hemort är Bollnäs och han har varit den drivande kraften för dambandyn i Edsbyn. Jens Alftin var förbundskapten för Sveriges damlandslag i bandy 2002-2004. Han har även varit bandytränare för Bollnäs GIF:s damlag. Från och med februari 2013 är han assisterande tränare i Brobergs IF A-lag och fr o m 17 december 2017 är han ny huvudtränare.

Svenska bandytränare
Män
Födda 1969
Levande personer
Jacques Tardi

Jacques Tardi, född 30 augusti 1946 i Valence, Frankrike, är en fransk serieskapare. Han är en av de moderna vuxenseriernas stora stilbildare, och hans kompromisslösa världssyn speglas i hans personliga teckningar.

Biografi
Tardi debuterade som serietecknare under 1970-talet efter att ha studerat konst i Paris och Lyon. Till en början tecknade han till manus av andra av dåtidens stora serieberättare som Jean Giraud och Pierre Christin. Snart började Tardi skriva egna serier och utvecklade en sedermera unik seriestil; hans tidigaste alster finns utgivna i albumen Ishavets demon och Den ödesdigra resan.

1976 kom första delen av Adèles extraordinära äventyr, en serie om den kvinnliga äventyraren Adèle Blanc-Sec som kom att bli Tardis mest kända serie.

Tardi är en av de vuxenserieskapare som blivit mest publicerade i Sverige. 

Tardi har även varit verksam som illustratör för musik och film. Han tecknade filmaffischen till 1983 års Och skeppet går av Federico Fellini, liksom omslaget till Bernard Lavilliers Tout est permis, rien n'est possible (1984).

Stil
Miljövalet i Tardis serier är ofta sekelskiftets Paris och första världskrigets skyttegravar. Det återkommande temat första världskriget behandlas till exempel i Skyttegravskriget (C'était la guerre des tranchées).

Referenser

Externa länkar 
Casterman – Jacques Tardi 
Lambiek.net – Om Tardi 
Tardi – Les Aventures Extraordinaires d'Adèle Blanc-Sec 

Födda 1946
Franska serieskapare
Män
Levande personer
Personer från Valence
Vinnare av Grand prix de la ville d'Angoulême
Järnvägsarkitekt

Järnvägsarkitekt är en arkitekt, som i huvudsak arbetar med att rita och konstruera stationsbyggnader och andra till ett stationsområde hörande byggnader, samt planering av området kring stationen. Specialområdet benämns "järnvägsarkitektur".

Idag är titeln "järnvägsarkitekt" ovanlig, men då järnvägarna byggdes upp i Sverige, var det vanligt att de olika privatbanorna runt om i landet anlitade en arkitekt, som fick till uppgift att rita samtliga järnvägsstationer längs banan. Varje järnväg ville gärna ha en enhetlig stil längs banan och att byggnaderna fick samma karakteristiska utseende.

Statens Järnvägars arkitektkontor

Även Statens Järnvägar, SJ, hade speciella järnvägsarkitekter. År 1855 anställdes den förste chefsarkitekten, Adolf W. Edelsvärd. Under hans 40 år i ledningen för Statens Järnvägars arkitektkontor uppfördes inte mindre än 5 725 byggnader vid de av staten byggda huvudlinjerna, därav 297 stationshus.

Typer av arkitekter
Yrken inom arkitektur
Järnväg
Julia Roberts

Julia Fiona Roberts, född 28 oktober 1967 i Atlanta, Georgia, är en amerikansk skådespelare och filmproducent.

Biografi 

Roberts föddes i Atlanta och växte från fem års ålder upp i förstaden Smyrna, Georgia. Hon fick 1990 sitt genombrott i rollen som en prostituerad kvinna i filmen Pretty Woman, där hon spelade mot Richard Gere. Hon Oscarbelönades 2000 för titelrollen i filmen Erin Brockovich.

Familj 
Roberts är dotter till Walter Grady Roberts (1933–1977) och teaterlärarinnan Betty Lou Bredemus (1934–2015). Hon är syster till Eric Roberts och Lisa Roberts Gillan samt faster till Emma Roberts. Hon har tidigare varit gift med Lyle Lovett. Hon gifte sig 2002 med Daniel Moder, med vilken hon har ett tvillingpar (Phinnaeus Walter och Hazel Patricia Moder, födda 2004) och en son (Henry Daniel Moder, född 18 juni 2007). Roberts har svenska anor genom sin morfars mor, Eleanor M. Johnson, som föddes 1882 i By församling, Värmland, Sverige som Elin Maria Johansdotter, och som treåring med sin familj utvandrade. Hon gifte sig 1903 i Minneapolis med slaktaren John Bredemus och dog där 1960.

Flera saker förmörkade hennes barndom. Föräldrarna skildes 1971–1972 och fadern dog 1977 i strupcancer. Modern gifte sig kort efter skilsmässan med Michael Motes, som var alkoholiserad, våldsam och arbetslös; enligt hennes bror Eric Roberts så "terroriserade" han familjen. De fick en dotter (halvsyster till Julia) som år 2014 dog i en trolig drogöverdos.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1967
Levande personer
Skådespelare från Atlanta
Kvinnor
Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Alumner från Georgia State University
Jardin des Plantes

Jardin des Plantes är en djurpark och en botanisk trädgård i Paris i Frankrike. Parken grundades 1587 av Maria de' Medicis läkare Jean Robin, efter vilken Linné uppkallade släktet Robinia.  

Jardin des Plantes har en separat alpin avdelning och tillhör sedan 1794 Frankrikes naturhistoriska riksmuseum. Denna grundades av Georges-Louis Leclerc de Buffon och Jean Baptiste de Monnet de Lamarck (Muséum national d'histoire naturelle) som har lokaler i ena änden av parken. 

Här finns även en djurpark (Ménagerie du Jardin des plantes) grundad 1795. Detta gör den till den näst äldsta ännu fungerande i världen, efter djurparken i Schönbrunn i österrikiska Wien.

Djurparken är med moderna mått mätt relativt liten och är idag mer museum över det senmedeltida menageriet. Här bodde under 1800-talet den berömda elefanten Jumbo, senare såld till London Zoo och därefter till P.T. Barnum i USA.

Parken ligger i 5:e arrondissementet, nära Gare d'Austerlitz på västra Seine-stranden.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Parker i Paris
Botaniska trädgårdar i Frankrike
Paris femte arrondissement
Quartier du Jardin-des-Plantes
Järle, Örebro kommun

Denna artikel handlar om stationssamhället Järle. För Järle stad och Järle bruk, se Järle, Nora kommun. Se även Järle kanal.

Järle (tidigare även Jerle) är en småort i Ervalla socken i Örebro kommun, på gränsen till Nora kommun. Järle ligger utmed Nora-Ervalla Järnväg, senare Nora Bergslags Järnväg, idag Nora Bergslags Veteran-Jernväg. Här finns Sveriges äldsta bevarade och i drift varande stationshus. Stationen i Järle uppfördes 1854 och är sedan april 2005 ett lagskyddat byggnadsminne. Den äldsta stationen (dock inte i drift) är Fryksta station.

Järlemossen ligger omedelbart öster om samhället Järle. I denna mosse har torv brutits i många år av Jerle Torf AB. Detta företag köptes år 2001 av Econova.

Se även
Nora Bergslags Veteran-Jernväg
Järle, Nora kommun
Järle kanal

Referenser

Externa länkar

Järle byalag

Orter i Örebro kommun
Småorter i Sverige
Järnvägsstationer invigda 1854
J

J [] är den tionde bokstaven i det moderna latinska alfabetet.

Betydelser

Versalt J 
 Beteckning för joule, enhet som storheten energi (W) mäts i enligt Internationella måttenhetssystemet (SI)
 I stela kroppars dynamik vanlig förekommande beteckning för tröghetsmoment (alt. bet. I)
 Nationalitetsbeteckning för motorfordon från Japan
 Inom bibliotekens klassifikationssystem SAB beteckning för arkeologi, se SAB:J
 Inom elektromagnetismen beteckningen för storheten strömtäthet som mäts i enheten A/m2
 Beteckning för järnvägsstation
 J-bandet, radiofrekvenser från 10 till 20 GHz

Gement j 
 j används bland annat inom ellära och elektroteknik som beteckning för den imaginära enheten
 I det internationella fonetiska alfabetet betecknar bokstaven en palatal approximant
 j, den andra imaginära enheten i en kvaternion

Historia och användning 
Bokstaven J var från början en variant av bokstaven I, men blev till slut en egen bokstav, som betecknade ett konsonantljud istället för ett vokalljud. I många romanska språk, som franska och spanska, har dock bokstaven J kommit att beteckna ett sj-ljud, vilket märks i bland annat lånord till svenskan som journalist och justera, och i engelska ett dj-ljud medan ett J-ljud liknande det svenska däremot skrivs med bokstaven Y.

I svenskan används bokstaven J dock normalt endast i ord med j-ljud framför hård vokal (a, o, u och å) medan ord med j-ljud framför mjuk vokal (e, i, y, ä och ö) däremot normalt stavas med bokstaven G, som normalt uttalas som "j" framför mjuk vokal, utom i vissa undantagsfall då ord med mjuk vokal efter j-ljud stavas med bokstaven J istället för G, bland annat ord med j-ljud som följs av volaken ä som i vissa fall stavas med bokstaven J och i vissa fall med bokstaven G.

Datateknik 
I datorer lagras J samt förkomponerade bokstäver med J som bas och vissa andra varianter av J med följande kodpunkter:

I ASCII-baserade kodningar lagras J med värdet 0x4A (hexadecimalt) och j med värdet 0x6A (hexadecimalt).
I EBCDIC-baserade kodningar lagras J med värdet 0xD1 (hexadecimalt) och j med värdet 0x91 (hexadecimalt).
Övriga varianter av J lagras med olika värden beroende på vilken kodning som används, om de alls kan representeras.

Latinska alfabetet
Sveriges Radios julkalender

Sveriges Radios julkalender, radiokalendern, är ett program som sänds i Sveriges Radio. Den första sändes 1957 och hette "Barnens adventskalender". Åren 1960–1972 samsände SR och Sveriges Radio-TV samma julkalendrar, ibland med olika namn. Sedan 1973 har kalendrarna varit olika för radio och TV. Undantaget var då man 1976 repriserade Gumman som blev liten som en tesked i både SR och SVT. 2008 hade radions julkalender samma huvudpersoner som julkalendern i TV, men handlingen skilde sig åt.

Idén att göra en julkalender i radio föddes när radiomannen Rolf Bergström såg Sveriges flickors scoutförbunds årliga adventskalender i oktober 1957.

Julkalendrar i Sveriges Radio genom tiderna

Se även 
 Julkalendern i Sveriges Television

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
Kung (olika betydelser)

Kung eller kungen kan syfta på:

 Kung – en titel på en manlig monark
 Kung (spelkort) – ett spelkort 
 Kung (schack) – en schackpjäs
 Kung – en spelpjäs i spelet kubb (spel)
 Kung – ett bollspel avsett för fyra spelare, se Ruta (bollspel)
 Kung (öl) – ett varumärke för lageröl
 Kung, Papua Nya Guinea – en ö i Papua Nya Guinea 
 Kung av sand – sång av Per Gessle
 Kung för en dag – sång av Magnus Uggla
 Småkung – kung för ett mindre rike

Kungen
 Kungen – monarken i Sverige, se Svenska kungen
 Kungen (film) – svensk dokumentärfilm från 2023
 Kungen, Kimitoön – en ö i Finland
 Kungen (patiens) – ett datoriserat patienskortspel

Se även
 Küng
Kognition

Kognition är en psykologisk term och kan kort förklaras som en samlingsterm för de mentala processer, normalt viljestyrda, som handlar om kunskap, tänkande och information. I klassisk psykologi talas det om kognition, emotion och volition, alltså tänkande, känsla och vilja som de tre begrepp som styr psyket. 

Kognition och perception, det vill säga de psykologiska processer som är aktiva då vi tolkar sinnesintryck, är inte två helt skilda områden utan överlappar varandra. Inom området kognition ryms studier av hjärnans olika funktioner, som tänkande, uppmärksamhet, minne, inlärning, medvetande, språk samt beslutsfattande och problemlösning. 

Eftersom sinnesuppfattningen och tolkningen av dem beror på kunskaper och erfarenheter, ingår en del av dessa i kognitionen (andra i perceptionen som handlar om sinnesintryck). En del andra processer, som viljestyrd motorik, språk och verklighetsuppfattning, som är helt eller delvis inlärda, hör också till kognitionen.

Se även 
Kognitiv psykologi
Kognitionsvetenskap
Kognitiv bias

Externa länkar 
 Svenska föreningen för kognitiva och beteendeinriktade terapier
 Artikel i Forskning & Framsteg 7/2011
Konstantin I

Konstantin I kan syfta på:

Konstantin den store (272–337), en romersk kejsare
Konstantin I av Grekland (1868–1923), åren 1913-1917 samt 1920-1922.
Konstantin I av Etiopien (1399–1468), även Zara Yaqob
Konstantin

Konstantin, mansnamn bildat på latinets constans som betyder ståndaktig, karaktärsfast, besinningsfull. Flera romerska och bysantinska kejsare och grekiska kungar har haft namnet.

Namnet är ovanligt i Sverige. Bland de yngsta får endast ett fåtal namnet som tilltalsnamn varje år.
Den 31 december 2009 fanns det totalt 977 personer i Sverige med namnet, varav 274 med det som förstanamn/tilltalsnamn. Finns även som Constantin.
År 2003 fick 24 pojkar namnet, varav 4 fick det som tilltalsnamn.

Namnsdag i Sverige: 21 maj

Kungar och kejsare

 Konstantin den store
 Konstantin I av Grekland åren 1913-1917 samt 1920-1922
 Konstantin I av Etiopien, även Zara Yaqob
 Konstantin II
 Konstantin II av Grekland
 Konstantin III, son till Herakleios, bysantinsk kejsare 641.
 Konstantin III, västromersk kejsare 407-411.
 Konstantin IV
 Konstantin V
 Konstantin VI
 Konstantin VII Porfyrogennetos
 Konstantin IX Monomachos
 Konstantin X Dukas
 Konstantin XI Palaiologos
 Konstantin Bodin av Serbien

Andra personer med namnet Konstantin/Constantin
 Konstantin Balmont, rysk författare och översättare
 Constantin Brâncuşi, rumänsk skulptör
 Konstantin Drapezo, vitrysk musiker
 Konstantin Fehrenbach, tysk jurist och politiker, rikskansler 1920-1921
 Konstantin Feldman, sovjetisk studentagitator
 Constantin Hansen, dansk målare
 Konstantin Hierl, tysk nationalsocialistisk politiker
 Konstantin Kanaris, grekisk amiral och politiker
 Constantin Karadja, svensk-rumänsk prins, diplomat och bibliofil
 Konstantin Karamanlis, grekisk politiker
 Konstantin Kaufmann, rysk general
 Konstantin Kristoforidhi, albansk nationalist och albanolog
 Constantin Lipsius, tysk arkitekt
 Konstantin Melnikov, rysk konstnär och arkitekt
 Konstantin Mihailović, serbisk janitsjar
 Konstantin von Neurath, tysk friherre, jurist, politiker och diplomat
 Konstantin Paramonov, rysk fotbollsspelare
 Konstantin Paustovskij, sovjetisk författare
 Konstantin Poskrjobysjev, rysk bandyspelare
 Konstantin Päts, estnisk publicist, jurist, affärsman och politiker
 Konstantin Rokossovskij, polsk-sovjetisk militär
 Konstantin Sobieski, polsk prins
 Konstantin Sokolenko, kazakisk utövare av nordisk kombination
 Konstantin Stanislavskij, rysk skådespelare och teaterdirektör
 Konstantin Svechkar, rysk friidrottare
 Konstantin Tjernenko, sovjetisk politiker
 Konstantin Tsiolkovskij, rysk pionjär inom raketforskningen

Se även
 Konstantinopel

Referenser

Förnamn
Mansnamn
Romerska namn
Svenska förnamn
Svenska mansnamn
Kyrka (olika betydelser)

Kyrka kan syfta på:
 Från grekiska kyriakon, "det som hör Herren till", underförstått "Herrens hus". Ordet hus kan i det här sammanhanget inte bara betyda byggnad utan även familj, släkt eller hushåll.

Kyrka – en byggnad avsedd för kristen gudstjänst och religiösa studier.
 Östtornskyrka – en kyrkobyggnad med kyrktornet placerat i öster.
Kyrka – lokal sammanslutning av kristna som firar gudstjänst tillsammans, se församling.
 Kyrkan – i bestämd form, ofta med stort "K", syftar i kristen tro i allmänhet på den universella kristna församlingen.
 Evangeliska Frikyrkan – ett svenskt evangelikalt och baptistiskt samfund.
 Romersk-katolska kyrkan – världens största kristna samfund.
 Scientologikyrkan – en nyreligiös rörelse skapad av den amerikanske författaren L. Ron Hubbard.
 Svenska kyrkan – en evangelisk-luthersk folkkyrka som var statskyrka i Sverige åren 1536–2000.
 -kyrka – ett ortnamnsefterled.
 Kyrkan, Vörå – en ö i Österbotten.
 KyrkA – förkortning för Kyrkans Akademikerförbund.

Se även
 Gudstjänstlokal –  en religiös byggnad guds hus avsedd för andaktsmöten, bön, ceremonier, gudstjänst, offer, ritual, och tillbedjan i de stora religionerna
 Kongregationalism – ett begrepp som enbart rör Kristendomen
 Samfund – en mer eller mindre fast organiserad sammanslutning av länder eller personer på gemensamma ställningstaganden 
 Trossamfund – ett samlingsbegrepp för människor som bekänner sig till en gemensam livsåskådning
 Ecklesiologi – ett studium av kyrkan där särskild tyngdpunkt läggs på kyrkosyn
 Praktisk teologi – en teologisk disciplin,  även kyrkovetenskap

Kristendom
Konventikelplakatet

Konventikelplakatet var en svensk förordning från den 12 januari 1726 som förbjöd konventiklar (bönemöten i andra lokaler än i kyrkan, till exempel i hemmet, med undantag för familjeandakter). Konventikelplakatet riktade sig närmast mot den pietistiska rörelsen, för att slå vakt om "enhet i religionen" som enligt den tidens uppfattning var nödvändig för samhällets bestånd. Brott mot förordningen kunde resultera i stränga straff. Arrangören fick 200 Rdr i böter första gången, 400 Rdr andra gången. Detta kunde, i brist på pengar, omvandlas till 14 dagars fängelse på vatten och bröd första gången och tre veckor andra gången. Den som dristade sig att leda en sådan sammankomst för tredje gången förvisades ur landet på två år. Även deltagare fick böta: 40 Rdr första, 80 Rdr andra och 160 Rdr tredje gången.)

Under 1800-talet användes konventikelplakatet även mot roparrörelsen och frikyrkorörelsen. Många vägrade att finna sig i lagen, och föredrog att utvandra – de flesta till Nordamerika. Den första stora emigrationsvågen på 1840- och 1850-talen berodde till en del på konventikelplakatet. Från nästan alla landsändar inkom petitioner om förordningens avskaffande. 

Frågan behandlades vid flera riksdagar, men först den 26 oktober 1858 upphävdes plakatet. En ny, något mildare lag kom i dess ställe. Sammankomster utan ledning av präst fick fortfarande inte förekomma under den vanliga gudstjänsttiden utan särskilt tillstånd. Redan den 11 december 1868 ersattes även den. Nu fick sådan sammankomst hållas under den allmänna gudstjänsttiden, men fick inte vara så nära kyrkan att den störde ordningen. 

I Storfurstendömet Finland upphävdes konventikelplakatet den 1 juli 1870 då den nya kyrkolagen trädde i kraft.

Se även
 Baptism
 Erik-jansarna
 Herrnhutism
 Sven Caméen

Källor

Externa länkar

Pietism
Svenska kyrkans historia
Svensk frikyrkorörelses historia
Religionsedikt
Politikåret 1726
Religionsåret 1726
1726 i Sverige
Juridikåret 1726
Sverige under frihetstiden
Svenska historiska lagtexter
Kongregation

Kongregation är en religiös sammanslutning inom romersk-katolska kyrkan.

Inom de äldre, monastiska klosterordnarna (främst benediktinerna, kamalduensorden, kartusianerna samt tiggarordnarna) finns ibland mindre sammanslutningar, kongregationer, av flera kloster som är utvecklingsmässigt "släkt" med varandra. Som exempel kan nämnas Solesmes-kongregationen inom benediktinorden i franska Solesmes. De olika klostren inom till exempel Solesmes-kongregationen följer i stora drag en och samma tolkning av den för alla benediktinska kongregationer gemensamma ordensregeln.

Yngre ordensgemenskaper, vars löften antingen är eviga eller tidsbundna löften, kan i sin helhet benämnas kongregationer. Religiösa kongregationer är till sin karaktär inte sällan mer apostoliska än kontemplativa.

Se även
 kongregationalism
 Kongregationalistkyrkan