kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Toni Kuivasto

Toni Kuivasto, även kallad Kuiva, föddes 31 december 1975 i Tammerfors, Finland och är en finländsk före detta fotbollsspelare (försvarare) som gjorde 75 landskamper för Finlands landslag.

Karriär
Toni Kuivasto började sin fotbollskarriär i hemstaden (Tammerfors) lokala fotbollslag FC Ilves Tampere. År 1992 gjorde han debut i Veikkausliiga för moderklubben. Vid senare tillfälle har han även representerat MyPa och HJK Helsingfors i Veikkausliiga.

Kuivasto flyttade utomlands till Norge år 1999 och började spela för Viking FK. Där stannade han till 2003, då han önskade sig nya utmaningar vilka Djurgårdens IF i Sverige erbjöd. Under transferfönstret sommaren 2003 lämnade han därför Viking FK för att ansluta till Djurgårdens IF. Efter att kontraktet med Djurgårdens IF löpte ut 30 november 2009, offentliggjordes det dagen därpå att det inte blir någon fortsättning och att Kuivasto lämnade klubben. Den 5 februari 2010 skrev Kuivasto under ett ettårigt kontrakt med FC Haka i den finska högstadivisionen.

Kuivasto debuterade i finska landslaget år 1997 mot Malaysia och har sedan dess ansetts vara en pålitlig avbytare till de ordinarie försvararna i landslaget. Toni Kuivasto har spelat över 70 A-landskamper för Finland.

Meriter 
 Mästare, Allsvenskan, 2003, 2005
 Mästare, Svenska cupen 2004, 2005
 Mästare, Norska cupen, 2001
 Mästare, Finska cupen, 2000
 A-landslagsspelare

Säsongsfacit: ligamatcher / mål 
 2010: –
 2009: 29 / 1 (2003–2009: 165 / 6)
 2008: 24 / 0
 2007: 26 / 1
 2006: 23 / 0
 2005: 26 / 3
 2004: 24 / 0
 2003: 24 / 2 (11 / 1 i Viking + 13 / 1 i DIF)
 2002: 26 / 3
 2001: 25 / 0

A-Landskamper och mål
 2009: 2 / 0 (enligt 14 oktober 2009)
 Till och med 2008: 73 / 1
 2008: 4 / 0
 2007: 3 / 0
 2006: 4 / 0
 2005: 10 / 1
 2004: 11 / 0
 2003: 9 / 0 (varav 4 efter klubbytet till Djurgården)
 2002: 10 / 0
 2001: 7 / 0
 2000: 4 / 0
 1999: 5 / 0
 1998: 2 / 0
 1997: 4 / 0

Externa länkar 
 DIF.se info om Kuivasto
 Viking Stavangers info om Kuivasto
 Statistik från SvenskFotboll.se (2005–)
 Finska landslagets statistik över Kuivasto (A-landskamper med mera)

Födda 1975
Män
Spelare i MyPa
Spelare i HJK
Spelare i Viking FK
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i FC Haka
Levande personer
Finländska landslagsspelare i fotboll
Idrottare från Tammerfors
Semiperimeter

En plan geometrisk figurs semiperimeter (semi=halv och perimeter=omkrets) är halva omkretsen. Semiperimetern används främst i formler som berör trianglar. I en formel betecknas den ofta som s.

Externa länkar
http://mathworld.wolfram.com/Semiperimeter.html

Geometri
Jon Jönsson

Jon Jönsson, född 8 juli 1983, är en svensk före detta fotbollsspelare. Under sin karriär vann han SM-guld med både Malmö FF och IF Elfsborg.

Klubbkarriär 
Jönsson spelade som ung för hemstadens IFK Hässleholm och blev 1999 ungdomsproffs i engelska Tottenham Hotspur, enligt ett avtal som innebar att Peter Crouch gjorde motsatt flytt. Jönsson värvades av Malmö FF 2001 där sportchefen Hasse Borg beskrev Jönsson som en "blivande speldirigent på mittfältet". Under sina tre första säsonger i MFF fick han måttligt med speltid men till säsongen 2004 var han en viktig del i det lag som vann SM-guld. Året därpå lånades Jönsson ut till Landskrona BoIS för att kunna utvecklas ytterligare, man hoppades på ett utfall likt det då Markus Rosenberg varit utlånad till Halmstads BK 2004. Året i Landskrona blev dock inte någon succé, BoIS degraderades till Superettan och Jönsson missade säsongsavslutningen på grund av en skada. Inför MFF:s säsong 2006 skolades Jönsson om till mittback. Han lämnade MFF för Elfsborg sommaren 2006.

Jönsson hade ett par skadefyllda år i franska Toulouse och danska Brøndby. I juni 2010 återvände Jönsson till IF Elfsborg, där han skrev på ett 4,5-årskontrakt. I maj 2014 förlängde Jönsson sitt kontrakt till och med säsongen 2017. Hösten 2017 förlängde han kontraktet med ytterligare två år. Efter säsongen 2019 lämnade Jönsson klubben.

Inför säsongen 2020 gick Jönsson till Kronängs IF. Han spelade 10 matcher för klubben i Division 4 2020.

Landslagskarriär 
Jönsson var uttagen till landslagets turné i Sydamerika i januari 2007.

Meriter 
 3 SM-guld: 2004 (Malmö FF), 2006 och 2012 (IF Elfsborg)
 Svenska Supercupen 2007 (IF Elfsborg)
 Landskamper: 27 U21, 18 J och 15 P

Källor 

Jon Jönsson på elitefootball
Landslagsstatistik på svenskfotboll.se
 Kronängs IF

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Hässleholm
Spelare i Tottenham Hotspur FC
Fotbollsspelare i Malmö FF
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i Toulouse FC
Spelare i Brøndby IF
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Ligue 1
Spelare i Superligaen
Idrottare från Hässleholm
Födda 1983
Levande personer
Män
Svenska mästare i fotboll
N!xau

N!xau, eg. Gcao Coma, född cirka 1944 i Tsumkwe, Namibia, död 5 juli 2003 i Tsumkwe, Namibia (av tuberkulos), var en namibisk skådespelare och bushman.

Filmografi, i urval 
1980 - Gudarna måste vara tokiga - Xixo
1989 - Gudarna måste vara tokiga II - Xixo
1991 - Gudarna måste vara tokiga III - bushmannen
1993 - Gudarna måste vara tokiga 4 - sig själv
1994 - Gudarna måste vara tokiga 5 - sig själv

Källor 
 
 

Födda 1944
Avlidna 2003
Namibiska skådespelare
Pseudonymer
Män
Manuel Amoros

Manuel Amoros, född 1 februari 1962 i Nîmes, Frankrike,  är en före detta professionell fotbollsspelare (ytterback) som spelade 82 landskamper och gjorde 1 mål för det franska landslaget. Efter spelarkarriären har han varit tränare för Komorernas samt Benins landslag.

Med sina 82 landskamperhade Amoros ett tag rekordet för antal matcher i franska landslaget. Amoros gjorde debut som 20-åring mot Italien den 23 februari 1982, och spelade fem matcher i VM samma år. I semifinalen mot Västtyskland var han nära att avgöra matchen i slutsekunderna av ordinarie matchtid, men hans långskott träffade ribban, och till slut vann västtyskarna efter straffsparksläggning. I EM 1984 blev Amoros utvisad i matchen mot Danmark, och i finalen mot Spanien började han på bänken, men fick komma in och spela de sista 20 minuterna när Frankrike blev europamästare. Vid VM i Mexiko 1986, då Frankrike blev bronsmedaljörer, spelade Amoros samtliga matcher och gjorde även sitt enda landslagsmål i bronsmatchen mot Belgien. 1988 tog Amoros över som lagkapten i landslaget, men man misslyckades med att kvalificera sig för VM 1990. Hans sista stora mästerskap blev EM i Sverige 1992, då Frankrike blev utslaget redan i gruppspelet. Amoros avslutade landslagskarriären efter EM-förlusten mot Danmark den 17 juni 1992.

På klubblagsnivå gjorde Amoros debut för Monaco 1980, och spelade där i nio säsonger. Med Monaco blev han fransk mästare 1982 och 1988 samt fransk cupvinnare 1985. 1989 bytte han till Olympique de Marseille, där han vann ligan tre år i rad, och dessutom gick till final i Europacupen 1991. 1993–95 spelade han i Olympique Lyonnais innan han kom tillbaka till Marseille, där han avslutade karriären efter säsongen 1995/96.

Födda 1962
Franska fotbollstränare
Franska fotbollsspelare
Franska landslagsspelare i fotboll
Män
Levande personer
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i Ligue 1
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1986
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1984
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1992
Personer från Nîmes
Franska idrottare under 1900-talet
Franska idrottsledare under 2000-talet
Djimon Hounsou

Djimon Hounsou, född 24 april 1964 i Cotonou, är en beninsk-amerikansk skådespelare, dansare och fotomodell.

Hounsou kom som 13-åring till Paris och är idag verksam i USA.

Filmografi (i urval)

Filmer 
 - Fånge på stranden
 - Horus 
 - Sengbe Pieh, Cinque
 - Vivo 
 - Juba
 - Abou Fatma
 - Mateo
 - Youssouf 
 - Kosa
 - Midnite
 - Albert Laurent
 - Solomon Vandy 
 - Ajihad
 - Jean Roqua
 - Henry Carver
 - Caliban
 - Curtie Church
 - Kovax
 - Quinton Jamison
 - Drago Bludvist (röst)
 - Korath the Pursuer
 - Radu
 - Mose Jakande
 - Vicar Imani
 - Cartwright
 - Chief Mbonga
 - Denver
 - Bedivere
 - Kung Ricou (röst)
 - Korath
 - Korath the Pursuer
 - Trollkarlen
 - Edgar Bosley
 - Man on Island
 - Shola
 - Trollkarlen

TV-serier 
 1990 – Beverly Hills - dörrvakt på nattklubb, 1 avsnitt
 1999 – Cityakuten - Mobalage Ikabo, 6 avsnitt
 2003-2004 – Alias - Kazari Bomani, 3 avsnitt
 2021 – What If...? - Korath the Pursuer (röst)

Utmärkelser 
 1998 - Image Award - Bästa manliga huvudroll i spelfilm för Amistad
 2003 - SDFCS Award - Bästa manliga biroll för Drömmarnas land
 2004 - Black Reel - Bästa manliga biroll för Drömmarnas land
 2004 - Independent Spirit Award - Bästa manliga biroll för Drömmarnas land
 2004 - Golden Satellite Award - Bästa manliga biroll i dramafilm för Drömmarnas land
 2004 - ShoWest Award - Årets manliga biroll
 2006 - Sierra Award - Bästa manliga biroll för Blood Diamond
 2006 - NBR Award - Bästa manliga biroll för Blood Diamond
 2006 - WAFCA Award - Bästa manliga biroll för Blood Diamond
 2007 - Black Reel - Bästa manliga biroll för Blood Diamond
 2007 - Image Award - Bästa manliga biroll i spelfilm för Blood Diamond

Han har dessutom varit Oscarsnominerad två gånger, 2004 i kategorin bästa manliga biroll för Drömmarnas land och 2007 i samma kategori för Blood Diamond.

Källor 
 
 

Födda 1964
Beninska dansare
Beninska fotomodeller
Beninska skådespelare
Män
Levande personer
Personer från Cotonou
Daniel Hoch

Daniel Lars Hoch, född 11 maj 1979 i Råsunda, är en svensk fotbollsspelare, .

 

Hoch inledde sin fotbollskarriär hos Råsunda IS och gick sedan till Vasalund. Efter sex säsonger som ungdomsspelare i "plantskolan" Brommapojkarna i västra Stockholm skrev Hoch 1997 på för AIK. Debuten i AIK-tröjan skedde den 18 oktober 1997 på Råsunda mot Elfsborg (2-2). Det första allsvenska målet lät dock vänta på sig till 1999 då Hoch avgjorde bortamötet mot Frölunda den 5 juli (AIK-seger med 1-0). Med AIK blev Hoch svensk mästare 1998 (tack vare Häckens Mattias Larsson som "sänkte" HIF) och cupmästare 1997 och 1999. Hoch svarade under 70 allsvenska matcher för 18 mål. Hoch var en mycket uppskattad spelare under tiden i AIK.

Efter sju säsonger i AIK flyttade Hoch till Danmark och AaB i Ålborg. Dessvärre led Hoch vid denna tid av skador och satte därför inte något större avtryck i den danska fotbollshistorien. I ett sista desperat försök att rädda superettankontraktet värvade Södertäljelaget Assyriska Hoch under hösten 2006 men inte ens Hoch kunde rädda AFF som föll i kvalet mot Bunkeflo. Assyriska fick därmed lämna Superettan men Hoch stannade kvar i serien då han skrev på för nykomlingen Sirius (som besegrat Väsby i den andra kvalmatchen). Hochs första säsong i Sirius måste betecknas som en succé då hans 13 mål bidrog starkt till att Uppsalaklubben slutade på över halvan i tabellen. Med dessa 13 mål vann även Hoch den interna skytteligan i överlägsen stil.

Efter säsongen 2009 med ont om speltid (2 starter och 13 inhopp), främst på grund av ljumskproblem, lämnade Hoch laget Sirius som hamnade på nedflyttningsplats från Superettan. Därmed har han åter igen lämnat ett lag som fått lämna Superettan.

Meriter 

 Svensk mästare 1998
 Svensk cupmästare 1997, 1999
 3 U-21 landskamper (år 2000)

Klubbar 
  Råsunda IS (1985-1989)
  Vasalunds IF (1990)
  IF Brommapojkarna (1991-1996)
  AIK (1997-2005)
  Ålborg BK (2005-2006)
  Assyriska FF (2006)
  IK Sirius (2007-2009)
  Väsby United (2010)
  IF Älgarna (2011)
  FC Stockholm Internazionale (2012-2015)
  Bele Barkarby FF (2015-)
🇸🇪🇬🇷 Apollon Solna (2020)

Referenser 

Profil på Sirius webbportal
Daniel Hoch lämnar Sirius (2009-10-27)

Noter 

Svenska fotbollsspelare
Födda 1979
Spelare i Råsunda IS
Spelare i Vasalunds IF
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i IF Brommapojkarna
Spelare i Ålborg BK
Spelare i Assyriska FF
Spelare i IK Sirius FK
Spelare i FC Väsby United
Fotbollsspelare i Älgarna-Härnösand IF
Spelare i FC Stockholm Internazionale
Män
Levande personer
Idrottare från Stockholm
Luis Fernández

Luis Miguel Fernández Toledo, född 2 oktober 1959 i Tarifa, Spanien, är en fransk före detta professionell fotbollsspelare och -tränare.

Defensiv mittfältare i franska landslaget, där han under 1980-talet utgjorde en berömd kvartett tillsammans med Michel Platini, Alain Giresse och Jean Tigana. Han gjorde landslagsdebut mot Nederländerna den 10 november 1982, och blev europamästare på hemmaplan två år senare. Det blev ännu en mästerskapsmedalj, då Frankrike tog brons vid VM i Mexiko 1986. Fernandez avslutade landslagskarriären efter det, för fransk del, misslyckade EM-slutspelet i Sverige 1992. Han hade då spelat 60 landskamper och gjort sex mål.

Fernandez hade inlett sin professionella karriär i Paris Saint-Germain 1978. Med PSG blev det två segrar i franska cupen 1982 och 1983 samt ett ligamästerskap 1986. 1986–89 spelade han i Matra Racing, innan han bytte till AS Cannes, där han avslutade den aktiva karriären. Fernandez fortsatte som tränare i samma klubb säsongen 1993/94. Han har även varit tränare för Paris Saint-Germain (1994–96, 2000–03), Athletic Bilbao (1996–2000) och RCD Espanyol (2003–04). Med PSG vann han franska cupen och ligacupen 1995 samt Cupvinnarcupen 1996.

Födda 1959
Franska fotbollstränare
Franska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Paris Saint-Germain FC
Spelare i RC Paris
Fotbollsspelare i AS Cannes
Spelare i Ligue 1
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1984
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1992
Spelare i VM i fotboll 1986
Tränare i AS Cannes
Tränare i Paris Saint-Germain FC
Tränare i Athletic Bilbao
Tränare i RCD Espanyol
Tränare i Al Rayyan SC
Tränare i Beitar Jerusalem
Tränare i Real Betis
Tränare i Stade Rennais FC
Förbundskaptener för Israels herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener för Guineas herrlandslag i fotboll
Män
Levande personer
Delningsfilter

Delningsfilter är en elektrisk krets med vars hjälp signaler med olika frekvens eller frekvensband kan sorteras. De mest använda komponenterna är kondensatorer och spolar som elektriskt överför ström på olika sätt. Med en ren likspänning över en kondensator så kan denna beroende av typ, antingen laddas upp eller hindra strömmens passage. Om växelspänning i stället appliceras över kondensatorn ledes denna genom kondensatorn i större eller mindre grad beroende av kondensatorns storlek och spänningens frekvens. Spolen har en "motsatt funktion". Den leder igenom likströmmen men hindrar växelströmmens passage, mer då frekvensen stiger. Den ledningsförmåga kondensatorn har benämnes konduktans medan motsvarande för spolen benämnes induktans.
På detta sätt kan dessa komponenter i olika sammansättningar tillsammans selektivt överföra eller hindra olika frekvenser att överföras, s.k. filter.

Externa länkar
 wikipedia.org - Bild på delningsfilter

Elektroteknik
Folkmann Schaanning

Folkmann Schaanning, född 8 juli 1886 i Trondheim, död 1 januari 1964, var en norsk skådespelare.

Filmografi 
Enligt Internet Movie Database:

 (norsk version)

Källor 

Norska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1886
Avlidna 1964
Skådespelare från Trondheim
David Cohen

David Cohen, född 1955, död 23 december 1997 israelisk skådespelare.

Filmografi (urval)
1998 - Yom Yom
1996 - Zirat Ha'Rezach

Externa länkar
 

Israeliska skådespelare
Män
Födda 1955
Avlidna 1997
Chaim Topol

Chaim Topol (hebreiska: חיים טופול), oftast känd som enbart Topol, född 9 september 1935 i Tel Aviv, död 8 mars 2023 i Tel Aviv, var en israelisk skådespelare.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar 

Israeliska skådespelare under 1900-talet
Israeliska röstskådespelare
Födda 1935
Män
Avlidna 2023
Mononymt kända personer
Personer från Tel Aviv
Irving Kristol

Irving Kristol, född 22 januari 1920 i Brooklyn, New York, död 18 september 2009 i Falls Church, Virginia, var en amerikansk neokonservativ ideolog, författare, redaktör och debattör.  Han är känd som neokonservatismens "grand old man".

Kristol tog examen vid City College of New York 1940 och deltog militärt i andra världskriget i Europa.

I början av sin politiska bana var Irving Kristol trotskistisk socialist. Han var redaktör för tidningen Commentary 1947-1952, Encounter 1953-1958 och Reporter 1959-1960. Därefter var han vice VD för Basic Books fram tills han blev professor vid New York University 1969.

Under åren ändrade han långsamt sin politiska synvinkel. Han började hämta inspiration från europeiska konservativa tänkare och under Vietnamkriget vände han vänstern ryggen. Istället blev han förgrundsfigur för neokonservatismen. 

År 1965 var Kristol med att bilda de neokonservativas husorgan Public Interest, vars redaktion han tillhörde under lång tid. 

Kristol har skrivit ett antal böcker, varav hans Two Cheers for Capitalism är mest berömd och räknas bland de klassiska verken i amerikansk politik.

Sedan 1977 var han ansluten till American Enterprise Institute, och 2002 fick han den prestigefulla Presidential Medal of Freedom.

Irving Kristol ska inte förväxlas med sin son William Kristol, som också är politiskt aktiv på högerkanten. William har t.ex. varit kanslichef åt vicepresident Dan Quayle.

Bibliografi
 On the Democratic Idea in America (1972) 
 Two Cheers for Capitalism (1978) 
 Reflections of a Neoconservative: Looking Back, Looking Ahead (1983) 
 Neoconservatism: The Autobiography of an Idea (1995) 

Amerikanska politiker
Amerikanska professorer
Personer verksamma vid New York University
Födda 1920
Avlidna 2009
Män
Mottagare av Frihetsmedaljen
Alumner från City College of New York
Robert Arthur Schönherr

Robert Arthur Schönherr, även känd som Ralph Arthur Roberts, född 2 oktober 1884 i Meerane, död 12 mars 1940 i Berlin, tysk skådespelare, författare och dramatiker.

Filmografi (urval)

Skådespelare
1930 - I flygande fläng

Regi
1934 - Spiel mit dem Feuer

Filmmusik
1957 - Åklagarens vittne

Filmer baserade på hans texter
1939 - Ombyte förnöjer
1954 - Flickorna på Reeperbahn

Externa länkar
 
 
 
 

Tyska författare under 1900-talet
Tyskspråkiga författare
Tyska filmmusikkompositörer
Tyska filmregissörer
Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1884
Avlidna 1940
Män
Personer från Meerane
Tyska teaterregissörer
Skådespelare från Sachsen
Oded Fehr

Oded Fehr, född 23 november, 1970, i Tel Aviv, är en israelisk skådespelare.

Filmografi (urval)
 - Carlos Olivera
 - Carlos Olivera
2001-2002 - UC: Undercover - Frank Donovan (TV-serie)
 - Pete Marsele
 - Ardeth Bey
 - Antoine Laconte
 - Ardeth Bey

Externa länkar  
Tysk fansajt 
 

Födda 1970
Israeliska skådespelare
Män
Levande personer
Leo Lenz

Leo Lenz, född 2 januari 1878 i Wien, död 29 augusti 1962, var en österrikiskfödd tysk författare (dramatiker), som främst skrivit komedier.

Externa länkar

Källor 

Österrikiska dramatiker
Tyskspråkiga dramatiker
Födda 1878
Avlidna 1962
Män
Personer från Wien
Ben Travers

Ben Travers, född 12 november 1886 i Hendon, London, död 18 december 1980, var en engelsk författare och dramatiker.

Böcker på svenska 
 Oäkta makar (översättning Elisabeth Krey-Lange, Wahlström & Widstrand, 1924) (A cuckoo in the nest)
 Oro i lägret (översättning Karin Jensen, Wahlström & Widstrand, 1926)

Externa länkar

Källor 

Födda 1886
Avlidna 1980
Engelskspråkiga författare
Brittiska författare
Brittiska manusförfattare
Män
Friedrich Hollaender

Friedrich Hollaender eller Friedrich Holländer, född 18 oktober 1896 i London, död 18 januari 1976 i München, var en tysk-amerikansk kompositör, regissör, manusförfattare och journalist. Som tonsättare fick han en världsschlager i "Ich bin von Kopf bis Fuß auf Liebe eingestellt", som Marlene Dietrich sjöng i filmen Blå ängeln (1930).

Holländer utvandrade till USA 1933 men återvände till Västtyskland 1956. Han var son till den tyske kompositören Victor Hollaender.

Källor

Externa länkar 

 

Tyska kompositörer
Officerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Födda 1896
Avlidna 1976
Män
Karlsborgs artilleriregemente

Karlsborgs artilleriregemente (A 9)  var ett artilleriförband inom svenska armén som verkade i olika former åren 1920–1937. Förbandsledningen var förlagd i Karlsborgs garnison i Karlsborg.

Historik
Karlsborgs artilleriregemente har sitt ursprung ur Boden-Karlsborgs artilleriregemente (A 8), vilket delades i två delar den 1 januari 1920, Bodens artilleriregemente (A 8) och Karlsborgs artillerikår (A 10). År 1921 genomfördes de första försöken med luftvärn inom armén. Genom försvarsbeslutet 1925 fastslogs det att belysningsformationerna samt luftvärnsartilleriet skulle överföras till artilleriet från ingenjörtrupperna, samt att Karlsborgs artillerikår därigenom skulle bilda ett luftvärnsartilleriregemente.

Från den 1 januari 1928 omorganiserades artillerikåren till artilleriregemente. Därmed antogs det nya namnet Karlsborgs artilleriregemente (A 9). Regementet övertog därmed beteckningen från Positionsartilleriregementet som sammanslogs med Smålands artilleriregemente (A 6).

Karlsborgs artilleriregemente blev inte bara ett ledande förband inom utvecklingen av svenskt luftvärn, utan även det förband som samtliga svenska luftvärnsförband utvecklades ifrån. Den 1 juli 1937 fick luftvärnet en självständig ställning inom artilleriet. Därmed omorganiserades Karlsborgs artilleriregemente till luftvärnsregemente med namnet Karlsborgs luftvärnsregemente.

Förläggningar och övningsplatser
Karlsborgs artilleriregemente var förlagda i slutvärnet vid Karlsborgs fästning. Förläggningen övertogs av Karlsborgs luftvärnsregemente. År 1961 övertogs förläggningen inom fästningen av Göta signalregemente (S 2). Sedan 1984 är Livregementets husarer (K 3) förlagda till fästningen.

Heraldik och traditioner
Den 16 juni 1938 mottog regementet på Ladugårdsgärdet av kung Gustav V på dennes 80-årsdag ett förbandsstandar. Förbandsstandaren fördes vidare av Karlsborgs luftvärnsregemente fram till att det avvecklades 1961. Förbandsstandaren fördes fram till 1984 av Göta signalregemente (S 2). Den 8 oktober 1984 fördes förbandsstandaren av Luftvärnsskjutskolan (LvSS). Sedan den 1 juli 2000 bevaras minnet av Karlsborgs luftvärnsregemente av Luftvärnsregementet (Lv 6).

Förbandschefer
Kår- och regementschefer verksamma under åren 1920–1937:

Namn, beteckning och förläggningsort

Galleri

Se även

Bodens artilleriregemente
Boden-Karlsborgs artilleriregemente
Göta signalregemente
Karlsborgs garnison
Karlsborgs fästning
Karlsborgs luftvärnsregemente
Luftvärnsskjutskolan
Västgöta flygflottilj
Västgöta regemente

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar

Carlsborgs Fästnings Kamratförening

Ej längre existerande svenska artilleriregementen
Karlsborgs garnison
Svenska militära enheter bildade 1928
Svenska militära enheter upplösta 1937