kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Red Heat

Red Heat är en amerikansk action-komedifilm från 1988 i regi av Walter Hill.

Handling 
Den ryske narkotikapolisen Ivan Danko (Arnold Schwarzenegger) skickas till USA i jakt på en känd knarkhandlare. Där får han hjälp av den kaxige amerikanske polisen Art Ridzik (James Belushi).

Rollista 
Arnold Schwarzenegger – Capt. Ivan Danko (Russian State Police)
James Belushi – Det. Sgt. Art Ridzik (Chicago Police Dept.)
Peter Boyle – Cmdr. Lou Donnelly (Chicago Police Dept.)
Ed O'Ross – Viktor Rostavili (Rosta)
Laurence Fishburne – Lt. Charlie Stobbs (Chicago Police Dept.)
Gina Gershon – Cat Manzetti, Viktors fru
Richard Bright – Det. Sgt. Gallagher
J.W. Smith – Salim
Brent Jennings – Abdul Elijah
Gretchen Palmer – prostituerad
Pruitt Taylor Vince – nattvakt
Mike Hagerty – Pat Nunn 
Brion James – Streak
Gloria Delaney – intern
Peter Jason – TV-hallåa
Oleg Vidov – Yuri Ogarkov

Externa länkar

Amerikanska filmer 1988
Amerikanska actionkomedifilmer
Moskva på film
Chicago på film
Engelskspråkiga filmer
Ryskspråkiga filmer
Filmer i regi av Walter Hill
Filmmusik av James Horner
Barbarernas hämnd

Barbarernas hämnd är en amerikansk film från 1985.

Handling
Den grymma drottningen Gedren (Sandahl Bergman) låter mörda Sonjas (Brigitte Nielsen) föräldrar. En mystisk uppenbarelse ger Sonja övernaturliga krafter och en chans till hämnd. Under sin jakt efter Gedren möter Sonja Kalidor (Arnold Schwarzenegger).

Om filmen
Barbarernas hämnd är regisserad av Richard Fleischer som året innan regisserade den snarlika fantasyfilmen Conan förgöraren med Schwarzenegger. Filmen är baserad på Marvel Comics serier med Röda Sonja, som utspelar sig i samma värld som Robert E. Howards berättelser om Conan.

Rollista
Brigitte Nielsen - Red Sonja
Arnold Schwarzenegger - Kalidor
Sandahl Bergman - Drottning Gedren
Paul L. Smith - Falkon
Ernie Reyes Jr. - Prins Tarn
Ronald Lacey - Ikol
Pat Roach - Brytag
Janet Ågren - Varna

Externa länkar

Amerikanska filmer 1985
Amerikanska fantasy-äventyrsfilmer
Nederländska fantasyfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer baserade på Marvel comics
Filmer i regi av Richard Fleischer
Filmmusik av Ennio Morricone
Lars Jansson

Lars Jansson heter flera personer:

 en författare och tecknare, bror till Tove Jansson, se vidare Lars Jansson (författare).
 en jazzmusiker och kompositör, se vidare Lars Jansson (jazzmusiker).
 en universitetslektor och författare i Göteborg, se vidare Lars Jansson (ekonom).
 en ishockeyspelare i MODO Hockey, se vidare Lars Jansson (ishockeyspelare).
Lars Jansson (jazzmusiker)

Lars Jansson, född 25 februari 1951 i Örebro, är en svensk musiker, kompositör, arrangör, pianist och pedagog. Han växte upp i Örebro men bor nu i Ljungskile.

Efter studier på musikhögskolan i Göteborg och över trettiofem år som frilansmusiker är Lars Jansson etablerad och ansedd som kompositör, arrangör, pianist och pedagog. Lars Jansson har samarbetat med flera framstående musiker till exempel Jan Garbarek, Arild Andersen, Sinne Eeg, Radka Toneff, Steve Swallow, Lew Sollof, Bob Berg, Rune Gustafsson, Ulf Wakenius, Georg Riedel, Rigmor Gustafsson, Göran Fristorp.

Lars Jansson blev Danmarks första jazzprofessor i Aarhus 1998. Samma år nominerades Lars Jansson till det danska Danish Jazzpar prize. Lars Jansson fick Dansk Grammy för skivan Hope 2001. Lars Jansson Trio är en av de mest berömda jazzgrupperna i Skandinavien och Japan och har genomfört turnéer över stora delar av världen. Lars Jansson Trios långa samarbete har gett resulterat i utgivning av ett tiotal skivor.

Priser och utmärkelser
1990 – Jan Johansson-stipendiet
2001 – Dansk Grammy för albumet Hope
2005 – Jazzkatten, ”Musiker som förtjänar större uppmärksamhet/Grand Cru”
2022 – Kungliga Musikaliska Akademiens stora pris för jazz

Diskografi 
1991 – A Window Towards Being
1995 – Invisible Friends 
1995 – Heart of the Matter, med Ove Ingemarsson 
1997 – The Time We Have
1998 – One Poem One Painting
1999 – Hope
2001 – Giving Receiving
2001 – Ballads
2001 – At Ease, Live in Tokyo at Body & Soul
2002 – Witnessing
2005 – I Am That
2005 – New Blues, med Ove Ingemarsson
2007 – Worship of Self med Ensemble Midtvest
2009 – In Search of Lost Time
2012 – Koan
2013 – Equilibrium med Hans Ulrik
2013 – Everything I Love med Ove Ingemarsson
2015 – Facing The Wall
2016 – More Human
2017 – Green Moss Black Sand med Sigurður Flosason
2018 – Just This

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
www.myspace.com/larsjanssontrio

Svenska jazzpianister
Män
Födda 1951
Levande personer
Musiker från Örebro
Rocky (film)

Rocky är en amerikansk dramafilm som hade allmän biopremiär i USA den 3 december 1976, och regisserades av John G. Avildsen.

Handling 
Rocky Balboa (Sylvester Stallone) är en okänd boxare i Philadelphia. Men ödet griper in då världsmästaren i tungvikt, Apollo Creed (Carl Weathers), utmanar Rocky i en titelmatch. Creed ser det hela som en uppvisningsmatch, men för Rocky som kämpar under namnet The Italian Stallion (Den italienska hingsten) är det livets chans.  Budskapet i Rocky är att alla människor får sin chans, bara de vill och lever upp till sin dröm.

Rollista (urval)

Om filmen 
 Rocky regisserades av John G. Avildsen.

 Filmen belönades med tre Oscar-statyetter för bästa film, bästa regissör samt bästa klippning och var en av de första filmerna som använde sig av bildstabiliseringssystemet Steadicam.

 Filmen spelades in på endast 28 dagar och manuset skrevs på 3 dagar.

 Rockys sköldpaddor heter Cuff och Link.

 Sylvester Stallone, som skrev manus, fick kämpa hårt för att få spela huvudrollen som Rocky. När Carl Weathers provläste för rollen som Apollo Creed mot Stallone påstås han efteråt ha sagt; "Lyssna här, läsningen kanske inte gick så bra, men jag kan göra mycket bättre ifrån mig om jag får läsa mot en riktig skådespelare." När man då förklarade för honom att det var Stallone som skulle spela huvudrollen som Rocky kommenterade Weathers detta med; "OK, men han kommer att bli bättre!"

 Stallone slutade röka cigaretter under inspelningen av filmen på grund av att han blev andfådd under träningen.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Rocky
Amerikanska filmer 1976
Boxningsfilmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska dramafilmer
Oscar för bästa film
Engelskspråkiga filmer
Philadelphia på film
Amerikanska sportfilmer
Golden Globe Award för bästa film – drama
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer från United Artists
Lars Jansson (ekonom)

Lars Alvar Jansson, född 13 mars 1927 i Alingsås stadsförsamling, död 17 april 2016 i Göteborgs Karl Johans distrikt i Göteborg, var en svensk ekonom. Han var ekonomie licentiat och var från 1970-talet anställd som universitetslektor vid Handelshögskolan vid Göteborgs universitet. I Göteborgs Universitets databaser syns Jansson som medförfattare till två rapporter för UHÄ (Universitets- och högskoleämbetet) (1980 och 1983), och har också ett bidrag i en skrift från Handelshögskolan (1963).

Jansson är mest känd som författare till boken Mångkultur eller Välfärd?, utgiven 2002, där han gör en totalberäkning av de kostnader och intäkter svensk migrationspolitik, integrationspolitik, europapolitik och biståndspolitik innebär för svenska samhället. Jansson uppskattar kostnaderna till 276 miljarder kronor årligen (siffrorna togs fram 2002). Den metodik Jansson valt, där bland annat försvarskostnaden räknas till "invandringens kostnader" och det han kallas "solidaritetsmodellen" där de invånare som betalar mindre i skatt än samhällets kostnader delat med antalet invånare (exempelvis barn och pensionärer) betecknas som "minusposter" har blivit ifrågasatta och hans uppskattning av "kostnaderna" är mer att betrakta som en politisk inlaga än som forskning. Lars Jansson är gravsatt i minneslunden på Västra kyrkogården i Göteborg.

Källor

Externa länkar 
Lars Jansson och Sverigedemokraterna Louise Ps blogg Frihetsprogaganda 2008-09-16. Läst 2014-04-24.

Personer inom svensk nationalism
Svenska ekonomer
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Födda 1927
Avlidna 2016
Män
Rounders – Sista spelet

Rounders – Sista spelet är en amerikansk film från 1998 i regi av John Dahl.

Handling
Mike McDermott (Matt Damon) slutade med poker efter att ha förlorat alla sina besparingar i en enda hand. Nu tvingas han tillbaka till spelet för att hjälpa sin vän Lester Murphy (Edward Norton) att betala tillbaka en skuld till en otrevlig utlånare.

Rollista (i urval)
Matt Damon - Mike McDermott
Edward Norton - Lester 'Worm' Murphy
Paul Cicero - Russian Thug
John Turturro - Joey Knish
Ray Iannicelli - Kenny
Gretchen Mol - Jo
Famke Janssen - Petra
John Malkovich - Teddy KGB

Externa länkar
 

Filmer 1998
Filmer från Miramax Films
Amerikanska thrillerfilmer
Poker på film
Alexandra Dahlström

Lena Marina Alexandra Dahlström, född 12 februari 1984 i Hille församling, Gävleborgs län, är en svensk skådespelare, regissör och manusförfattare. Hon belönades, tillsammans med Rebecka Liljeberg, med Guldbaggen för bästa kvinnliga huvudroll för rollen som Elin i Fucking Åmål (1998).

Biografi 
Alexandra Dahlström debuterade som filmskådespelare 1997 i ungdomsfilmen Sanning eller konsekvens, där hon spelade mobbaren Fanny. Men genombrottet kom 1998 som tonårsflickan Elin i Fucking Åmål. 1999 hade hon en roll i Tomten är far till alla barnen.

Dahlström har även studerat till tolk och specialiserat sig på ryska och italienska. Hon var tolk under inspelningen av filmen Lilja 4-ever.

Under hösten 2004 medverkade Dahlström som "DJ" i Sen kväll med Luuk på TV4. Efter inspelningen av Fröken Sverige 2004 har hon bland annat prövat lyckan i Italien i drygt två år och medverkat i femton avsnitt av den nederländska såpoperan Goede tijden, slechte tijden. I såpan spelade hon den svenska utbytesstudenten Skylar Nilsson.

2007 debuterade Alexandra Dahlström som kortfilmsregissör med Lacrimosa och hon har därefter regisserat ytterligare några kortfilmer. Hon har även skrivit manus till filmerna. Dahlström tilldelades stipendiet 1 km film under Stockholms filmfestival 2008.

Sedan 2009 har hon medverkat i ett flertal lång- och kortfilmer.

2014 medverkade Dahlström i Timbuktus video "Annie Leibovitz". All We Have Is Now, med premiär i oktober samma år, var Alexandra Dahlströms debut som långfilmsregissör.

Dahlström verkar också som föreläsare.

Filmografi, i urval

Referenser

Externa länkar 

 
 

Födda 1984
Svenska regissörer under 2000-talet
Svenska manusförfattare
Kvinnor
Levande personer
Guldbaggen för bästa kvinnliga huvudroll
Skådespelare från Gävle
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Svenska filmregissörer
The Running Man

The Running Man är en amerikansk science fiction actionfilm från 1987, regisserad av Paul Michael Glaser med Arnold Schwarzenegger i huvudrollen. Filmen är löst baserad på Den flyende mannen av Stephen King under pseudonymen Richard Bachman. Filmen skiljer sig i stora delar från boken.

Handling 
Året är 2017. Televisionen är mäktigare än någonsin och det mest populära programmet heter The Running Man. I programmet pekas oskyldiga medborgare ut som brottslingar för att bli jagade av specialtränade mördare. Polisen Ben Richards (Arnold Schwarzenegger) blir en dag uttagen till programmet.

Rollista

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 1987
Amerikanska science fiction-actionfilmer
Dystopisk film
2017 på film
Filmer baserade på verk av Stephen King
2019 på film
Engelskspråkiga filmer
Seven

Seven ("Sju", marknadsförd som Se7en) är en amerikansk film från 1995 i regi av David Fincher med Brad Pitt och Morgan Freeman.

Handling 
Under en rutinutryckning påträffas en man mördad och det uppdagas att det är det första mordet av sju. De två poliserna David Mills (Brad Pitt) och William Somerset (Morgan Freeman) hamnar i en desperat jakt efter en seriemördare som mördar sina offer efter de sju dödssynderna. Den erfarne Somerset försöker sätta sig in i seriemördarens sinne, men den yngre Mills förstår inte vad hans kollega försöker få fram.

Rollista (i urval) 
 Brad Pitt – David Mills, poliskommissarie
 Morgan Freeman – William Somerset, poliskommissarie
 Gwyneth Paltrow – Tracy Mills
 Kevin Spacey – John Doe (okrediterad i vissa versioner)
 Richard Roundtree – Martin Talbot, distriktsåklagare
 R. Lee Ermey – Police Captain, chefskommissarie
 John C. McGinley – California, SWAT-teamledare
 Julie Araskog – Mrs. Gould
 Mark Boone Junior – sliskig FBI-agent
 John Cassani – Davis, polisman 
 Reginald E. Cathey – Dr. Santiago
 Peter Crombie – Dr. O'Neill
 Hawthorne James – George, biblioteksvakt
 Michael Massee – dörrvakt på fetischklubben
 Leland Orser – galen man på fetischklubben
 Richard Portnow – Dr. Beardsley
 Richard Schiff – Mark Swarr, John Does advokat
 Pamela Tyson – smal luffare utanför John Does lägenhet 
 Daniel Zacapa – Taylor, polisinspektör

Om filmen 
Seven är regisserad av David Fincher efter manus av Andrew Kevin Walker.

Premiären var juldagen 1995 på ett antal biografer; i Stockholm visades den på Filmstaden Sergel, Biopalatset och Royal.

Filmen nominerades för Bästa klippning på Oscarsgalan 1996 men förlorade mot Apollo 13.

Källor

Externa länkar 
 

Amerikanska filmer 1995
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer i regi av David Fincher
Engelskspråkiga filmer
Filmmusik av Howard Shore
Sjutal
Psykopati på film
Filmer från New Line Cinema
Snuten i Hollywood

Snuten i Hollywood () är en amerikansk actionkomedifilm från 1984 i regi av Martin Brest. I huvudrollerna ses Eddie Murphy, Judge Reinhold och John Ashton. Filmen hade biopremiär i USA den 5 december 1984. I Sverige hade den premiär den 15 februari 1985.

Den snabbkäftade Detroit-polisen Axel Foley (Eddie Murphy) lyckas på något sätt alltid hamna i Beverly Hills polisdistrikt. De lokala poliserna där är inte överförtjusta i att Axel kommer på besök, men han får hjälp av William "Billy" Rosewood (Judge Reinhold) och John Taggart (John Ashton). Detta är första filmen i Snuten i Hollywood-trilogin.

Handling 
Axel Foleys bäste vän blir mördad. Spåren leder till Beverly Hills. Han förbjuds att delta i undersökningen men struntar i det. Han märker snabbt att hans framfusiga sätt inte går hem hos polisen i Beverly Hills och de båda poliserna Rosewood och Taggart gör allt för att hålla Foley under kontroll. De lyckas inte speciellt bra.

Rollista 
 Eddie Murphy – Axel Foley
 Judge Reinhold – Detective Billy Rosewood
 John Ashton – Sergeant John Taggart
 Lisa Eilbacher – Jenny Summers
 Ronny Cox – Lieutenant Andrew Bogomil
 Steven Berkoff – Victor Maitland
 James Russo – Mikey Tandino
 Stephen Elliott – Chief Hubbard
 Paul Reiser – Jeffrey
 Jonathan Banks – Zack
 Gilbert R. Hill – Inspector Douglas Todd
 Bronson Pinchot – Serge
 Damon Wayans – Banana Man

Bakgrund 
Huvudrollen var från början tänkt att gå till Sylvester Stallone som skrev om manuset för att passa honom. Produktionsbolaget tyckte dock filmen blev för dyr med Stallone i huvudrollen. Av den anledningen meddelade de Stallone att han inte längre fick huvudrollen som istället gick till Eddie Murphy. En stor del av manuset som skulle passa Stallone användes senare i filmen Cobra . När Murphy fick rollen skrevs manus också om igen; från att ha varit en rak action blev den nu en actionkomedi istället.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Amerikanska filmer 1984
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actionkomedifilmer
Los Angeles på film
Detroit på film
Filmer från Paramount Pictures
Snuten i Hollywood II

Snuten i Hollywood II () är en amerikansk actionkomedifilm som hade biopremiär i USA den 20 maj 1987, i regi av Tony Scott med Eddie Murphy, Judge Reinhold och John Ashton i huvudrollerna.

Handling
Den snabbkäftade Detroit-polisen Axel Foley (Eddie Murphy) lyckas på något sätt alltid hamna i Beverly Hills polisdistrikt. De lokala poliserna där är inte överförtjusta i att Axel kommer på besök, men han får hjälp av William 'Billy' Rosewood (Judge Reinhold) och John Taggart (John Ashton).

I Snuten i Hollywood II jagar Axel Foley internationella vapensmugglare i Beverly Hills. William Rosewood och John Taggert gör sitt bästa för att hjälpa till.

Om filmen
Regisserad av Tony Scott. Detta är andra filmen i Snuten i Hollywood-trilogin.
Filmen hade Sverigepremiär den 25 september 1987.

Rollista (urval)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
 

Amerikanska filmer 1987
Amerikanska actionkomedifilmer
Los Angeles på film
Detroit på film
Filmer i regi av Tony Scott
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmer från Paramount Pictures
Snuten i Hollywood III

Snuten i Hollywood III () är en amerikansk actionkomedifilm som hade biopremiär i USA den 25 maj 1994, i regi av John Landis med Eddie Murphy och Judge Reinhold i huvudrollerna.

Handling
Den snabbkäftade Detroit-polisen Axel Foley (Eddie Murphy) lyckas på något sätt alltid hamna i Beverly Hills polisdistrikt. De lokala poliserna där är inte överförtjusta i att Axel kommer på besök, men han får hjälp av William 'Billy' Rosewood (Judge Reinhold).

Axel Foley jagar sin chefs mördare, och hamnar på en nöjespark i Beverly Hills. William 'Billy' Rosewood gör sitt bästa för att hjälpa till.

Om filmen
Snuten i Hollywood III regisserades av John Landis. 
Filmen hade Sverigepremiär den 2 september 1994.

Rollista (urval)
Eddie Murphy - Axel Foley
Judge Reinhold - William 'Billy' Rosewood
Timothy Carhart - Ellis DeWald
Héctor Elizondo - Jon Flint
Jon Tenney - Levine
Joey Travolta - Giolito
Eugene Collier - Leppert
Jimmy Ortega - Rondell
Ousaun Elam - Pederson
Ray Lykins - Nixon
Tim Gilbert - McKee
Rick Avery - Cline
Gilbert R. Hill - Douglas Todd
Symba Smith - Annihilator Girl
George Lucas - Wonderworld-besökare

Källor

Fotnoter

Amerikanska filmer 1994
Amerikanska actionkomedifilmer
Los Angeles på film
Detroit på film
Filmer i regi av John Landis
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Amerikanska kriminalkomedier
Filmer från Paramount Pictures
Swordfish

Swordfish är en amerikansk-australisk actionfilm från 2001.

Handling 
Den före detta israeliske agenten Gabriel Shear (John Travolta) tänker finansiera sin bisarra patriotism med hjälp av den ultimata kuppen. Han planerar att tömma ett bankkonto med kodnamnet Swordfish. Till sin hjälp behöver Gabriel en av världens bästa hackers, Stanley Jobson (Hugh Jackman) och Halle Berry spelar skurk. Gabriel tvingar Stanley att hjälpa honom, om inte Stanley lyckas tömma kontot så kommer Gabriel att mörda hans dotter, Holly.

Om filmen
Swordfish regisserades av Dominic Sena. John Travolta nominerades till en Golden Raspberry Award för sämsta manliga huvudroll.

Båten som Gabriel och Ginger använder i slutet av filmen bär seglingsklubbarna GKSS:s resp KSSS:s klubbmärken på sin akterspegel.

Filmen inleds med att rollfiguren Gabriel Shear talar om bristen på realism i dagens amerikanska filmer. Senare samspråkar dock den finska hackern Axl Torvalds (som ersätts av Stanley Jobson) tyska med sin advokat.

Namnet på rollfiguren Axl Torvalds kan jämföras med Linux-skaparen Linus Torvalds.

Rollista

Externa länkar 

Filmer 2001
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Australiska actionfilmer
Australiska thrillerfilmer
Amerikanska kuppfilmer
Australiska kuppfilmer
Haubits

Haubits är en artilleripjäs som kan skjuta med stor utgångsvinkel. Namnet kommer från tjeckiskans houfnice, hop/hög eller många på en gång. Haubitsen är en utveckling av mörsaren och benämndes tillsammans med mörsarna tidigare även kastpjäs. Med sin krökta projektilbana är de avsedda att nå mål i skydd, utvecklade som en lättare variant av mörsarna. Haubitsen på 1900-talet kan avge både flackeld och indirekt eld med normalt upp till knappt 45 grader, i modern tid vissa även med övergrader, det vill säga mer än 45 grader.

En haubits kan använda mellan 5 och 9 olika drivladdningar av olika styrka. Sammantaget gör detta att granaterna kan få en brantare nedslagsvinkel, vilket ökar deras splitterverkan. Samtidigt blir det också lättare att beskjuta mål i starkt kuperad terräng och i bebyggelse.

Ursprungligen, före första världskriget, gällde att en haubits skulle ha en eldrörslängd på mellan 12 och 14 gånger kalibern, en utgångshastighet på cirka 350 m/s och elevationsmöjlighet upp till 45°. Pjäser med längre eldrör, större utgångshastighet och mindre maximal elevation kallades kanoner, kortare pjäser med större elevation (övergrader) kallades mörsare.

Såväl utgångshastighet, elevation som eldrörslängd kom med tiden att öka. Efter första världskriget räknades i allmänhet kanoner med eldrörslängd under 30 gånger kalibern som haubits.

Pjäser med längre eldrör kallades kanoner. De kunde i regel inte eleveras till mer än 30° och hade sällan mer än två eller tre olika drivladdningar att välja mellan. Mellanting mellan kanon och haubits kallades kanonhaubits. Idag har gränsen mer och mer suddats ut, och moderna västerländska fälthaubitsar har i regel en kaliber på 15,5 cm och ett eldrör med en längd av 30 till 40 gånger kalibern. Kortpipiga pjäser med utgångsvinkel som var större än 45° kallades tidigare även mörsare.

Haubitsar kan vara dragna eller monterade i pansarfordon. Monterade pjäser kan vara hjulgående eller bandgående (kallas bandhaubits).

Ett mellanting mellan dragen och monterad haubits utvecklades av Bofors (Haubits 77) under början av 70-talet. Det är i grunden en vanlig dragen pjäs som försetts med en hjälpmotor, vilket gör det möjligt för pjäsen att själv köra sista sträckan fram till grupperingsplatsen. En tidig efterföljare till Haubits 77 var den tysk-engelsk-italienska . Idag tillverkas ett flertal utländska haubitser enligt samma riktlinjer. Sydafrika tillverkade haubitser med lång räckvidd under 1980-talet vilka användes bland annat i Angola, Irak och Israel, konstruktören var bland andra kanadensaren Gerald Bull.

Svenska haubitsar

15,5 cm haubits F "fransyskan"
Haubits 77 (15,5 cm)
Haubits 77A
Haubits 77B 
Haubits 77BD
Artillerisystem 08
10,5 cm haubits m/39
Haubits m/40 (10,5 cm)
 (Haubits 4140 (10,5 cm)
10,5 cm haubits m/10
15 cm haubits m/1881
15 cm haubits m/06 
15 cm haubits m/39
15 cm haubits m/39 F
21 cm haubits m/17
24 cm haubits m/1894

Sovjetiska haubitsar
203 mm haubits M1931 (B-4)

Noter 

Artilleri
James Burke (gangster)

James Burke (alias Jimmy the Gent eller the Irish Guinea), ursprungligen Conway, född 5 juli 1931 i New York, död 13 april 1996 i fängelse i Buffalo, New York (i lungcancer), var en amerikansk gangster, främst känd för en kupp mot Lufthansas terminal vid John F Kennedy-flygplatsen i New York 11 december 1978, genomförd i samarbete med Lucchesefamiljen. Burke gestaltades av Robert De Niro i filmen Maffiabröder (Goodfellas).

Burkes mor var född på Irland. Han hade anknytning till gängen i Hell's Kitchen men med kontakter med familjen Lucchese redan på 1950-talet, och var känd för att sällan använda sig av våld, vilket renderade honom smeknamnet Jimmy the Gent ("Jimmy Gentlemannen"). Ett av hans favoritbrott var bedrägeri, ett annat var smuggling av cigaretter. När han på 1970-talet åkte fast och blev dömd till fem års federalt fängelse var han känd som lånehaj, sedelförfalskare och hälare.

Redan innan Burke frigavs 1978 hade han börjat planera för sin sista stora stöt, ett "jobb" som många andra gangstrar traktat efter men som tack vare Burkes kontakter med Lucchese gick till honom. "Stöten" mot Lufthansas terminal på Kennedyflygplatsen gav 10 miljoner dollar, i kontanter och till viss del i juveler. Större delen av bytet återfanns aldrig. Burke kom att dö i fängelse liksom den capo Paul Vario vars decina (crew) han tillhörde. Båda angavs av en medbrottsling, Henry Hill, på vilkens liv filmen "Maffiabröder (The Goodfellas)" bygger på.

Burke, som åtalats i saken 1980, dömdes alltså för mord, på en av de döda medhjälparna.

Referenser 

Maffia
Födda 1931
Avlidna 1996
Män