kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Shakespeare – The Animated Tales

Shakespeare – The Animated Tales är en TV-serie på tolv animerade versioner av William Shakespeares pjäser. Serien beställdes av BBC Wales för S4C och producerades av den ryska animationsstudion Soyuzmultfilm. Tecknarstilen skiljer sig mycket mellan de olika berättelserna.

Den första säsongen, från 1992, innehöll En midsommarnattsdröm, Stormen, Macbeth, Romeo och Julia, Hamlet och Trettondagsafton och den andra, visad 1994, innehöll Richard III, Så tuktas en argbigga, Som ni behagar, Julius Caesar, En vintersaga och Othello.

Serien har blivit tvåfaldigt Emmybelönad; avsnittet Hamlet fick två Emmy 1993 i kategorin "Enastående Individuell Presation inom Animering" och 1996 fick avsnittet The Winter's Tale en Emmy i samma kategori.

Serien har bland annat sänts på BBC2 i Storbritannien, HBO i USA och Utbildningsradion i Sverige. Utöver detta har serien utgivits på video.

Referenser 

Brittiska animerade TV-serier från 1990-talet
Ryska TV-serier från 1990-talet
TV-seriestarter 1992
TV-serieavslutningar 1994
Engelskspråkiga TV-serier
Shakespearefilmatiseringar
Julius Caesar på film
Marcus Antonius på film
Augustus på film
Civilization: Call to Power

Civilization: Call to Power är ett datorspel utgivet 1998 av Activision.

Det är baserat på brädspelet Civilization och inte Sid Meiers spel som många tror. Efter att Microprose förvärvat rättigheterna till brädspelet gav man Activision i uppdrag att utveckla en ny datorversion av brädspelet. Till skillnad från Civilization så fortsätter spelet med nya tekniker efter att man har utvecklat moderna tekniker. Till exempel kan man bygga undervattensstäder och städer i rymden.

2000 släpptes efterföljaren Call to Power II.

Call to Power, Civilization
Datorspel 1998
Turordningsbaserade strategispel
Windows-spel
Macintosh-spel
BeOS-spel
Linuxspel
Datorspel utgivna av Activision
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Margaret Osborne duPont

Margaret Evelyn Osborne duPont, född 4 mars 1918 i Joseph, Oregon, död 24 oktober 2012 i El Paso, Texas, var en amerikansk tennisspelare. Hon är med sina sammanlagt 37 vunna Grand Slam-titlar en av de allra främsta kvinnliga tennisspelarna genom tiderna. Hon rankades som världsetta periodvis 1947-50.

duPont upptogs 1967 i International Tennis Hall of Fame.

Tenniskarriären 
Mest känd blev Margaret duPont för sina 20 dubbeltitlar tillsammans med amerikanskan Louise Brough. Tillsammans utgjorde de ett av tidernas mest framgångsrika dubbelpar. I par med bland andra Bill Talbert och Ken Rosewall var hon också en framgångsrik mixed dubbelspelare med flera GS-titlar, varav fyra konsekutiva i Amerikanska mästerskapen.

Margaret duPont var också en skicklig singelspelare och vann Amerikanska mästerskapen tre år i följd (1948-50) genom finalsegrar över Louise Brough (1948; 4-6, 6-4, 15-13), och Doris Hart (1949 och 1950). Hon vann singeltiteln första gången i Franska mästerskapen 1946 genom att i finalen besegra Pauline Betz. Hon vann den turneringen också 1949 genom finalseger över fransyskan Nelly Landry. Wimbledonmästerskapen vann hon 1947 med finalseger över Doris Hart. Säsongerna 1949 och 1950 spelade hon final mot Louise Brough, men förlorade båda gångerna. DuPont ställde aldrig upp i Australiska mästerskapen.

Margaret duPont deltog i det amerikanska Wightman Cup-laget 1946-50, 1954-55, 1957 och 1962, och förblev obesegrad i alla sina 18 spelade matcher. Hon var lagets kapten i omgångar 1953-65.

Spelaren och personen 
Margaret duPont växte upp i San Francisco, där hon också lärde sig tennisspelet. Hon gjorde sin "Grand Slam-debut" i Amerikanska mästerskapen 1938. duPont var en utpräglad "serve-volley"-spelare. Hennes spelstil var mycket väl anpassad till dubbelspel, där hon ofta uppträdde som "dirigenten" på banan. Hon hade stor förmåga att variera sina grundslag och ge bollarna olika slags skruv, vilket gjorde dem svårbedömda för motståndarna. Hennes lobbar och volleyslag var utmärkta, liksom hennes servar.

DuPont gifte sig 1947 och fortsatte att spela på toppnivå även efter det att paret fått en son.

Efter sin aktiva tävlingskarriär ägnade sig Margaret duPont med stor framgång åt att föda upp tävlingshästar på en ranch i El Paso, Texas, dit paret flyttade 1966. DuPont avled den 24 oktober 2012 i El Paso.

Grand Slam-finaler, singel (10)

Titlar (6)

Finalförluster (engelska; runner-ups) (4)

Övriga Grand Slam-titlar 
 Franska mästerskapen
 Dubbel - 1946, 1947, 1949
 Wimbledonmästerskapen
 Dubbel - 1946, 1948, 1949, 1950, 1954
 Mixed dubbel - 1962
 Amerikanska mästerskapen
 Dubbel - 1941, 1942, 1943, 1944, 1945, 1946, 1947, 1948, 1949, 1950, 1955, 1956, 1957
 Mixed dubbel - 1943, 1944, 1945, 1946, 1950, 1956, 1958, 1959, 1960

Referenser

Källor 
 Gianni Clerici, 1974. 500 Jahre Tennis ( tysk översättning 1978). Verlag Ullstein.
 Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc.
Dödsnotis (Engelska)

Noter

Amerikanska tennisspelare
Födda 1918
Avlidna 2012
Kvinnor
Hanaskogs slott

Hanaskogs slott är ett svenskt slott i Hanaskog, vid Helge å söder om Knislinge, i Östra Göinge kommun, uppfört åren 1852–1854 efter ritningar av Hans Jakob Strömberg.

Historia 
Hanaskog omnämns första gången i ett dokument från 1308, då riddaren Åke Ingvarsson ägde sex hemman där. På 1500- och 1600-talen tillhörde Hanaskog medlemmar av släkten Walkendorff. 

Vid tiden för Skånes erövring från Danmark bildade fröken Anna Citzwitz herrgården av två halva bondgårdar. Längre fram var svenska riksrådet Ebbe Ulfeldt ägare av Hanaskog. Vid hans död 1682 tog statsverket Hanaskog som betalning för hans skulder och sålde det 1700 till häradshövding Peter Rosentvist.

1827 såldes Hanaskog till greve Carl Axel Wachtmeister, som ägde fideikommisset Vanås. Han lät 1852–1854 uppföra det nuvarande tegelhuset i två våningar och gjorde om gårdens utseende till ett verkligt herresäte. Innan dess hade den gamla mangårdsbyggnaden rivits, bestående av endast en våning, uppförd 1758, av friherre Arvid Reinhold von Nolcken. Från 1891 ägdes det av hans dotterson, landshövdingen i Kristianstads län, friherre Louis De Geer d.y., och efter honom av sonen Arvid De Geer. Hanaskog har stannat i släkten och ägs nu av friherre Willem De Geer.

Den före detta svenska justitie- och statsministern Louis De Geer, den äldre, avled på Hanaskog den 24 september 1896.

Se även 

 Lista över slott och herrgårdar i Skåne

Källor

Externa länkar 

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Östra Göinge kommun
Ugglan
Arkitekturåret 1854
Byggnader med anknytning till ätten De Geer
Byggnader ritade av Hans Jakob Strömberg
Nissan Sunny

Datsun Sunny (japanska: 日産・サニー) är en personbil som introducerades 1966 av den japanska biltillverkaren Nissan Motor Co. Ltd. Modellen bytte namn till Nissan Sunny i början av 1980-talet.

Datsun Sunny B10

Den första generationen Sunny introducerades i april 1966. Det var en tämligen enkel konstruktion med stel bakaxel upphängd i längsgående bladfjädrar. Den individuella hjulupphängningen fram fjädrades av en tvärliggande bladfjäder. Sedanmodellerna kompletterades senare även med en kombi och en coupé. Dessutom byggdes en liten pick up.

Varianter:

Datsun Sunny B110

1970 kom den större Sunny B110. Bilen hade moderniserats med MacPherson fjäderben fram. Coupé-modellen tillverkades även i ett sportigare GX-utförande med bland annat femväxlad växellåda.

Varianter:

Datsun Sunny B210

Den tredje generationen Sunny introducerades 1973. Coupé-modellen hade nu fått en halvkombilucka bak. Chassit delades med Nissan Silvia.

Varianter:

Datsun Sunny B310

Den fjärde generationen Sunny blev den sista med bakhjulsdrift. Bakaxeln hade slutligen moderniserats och fått skruvfjädrar.

Varianter:

Nissan Sunny B11

Hösten 1982 kom en helt nyutvecklad generation Sunny med framhjulsdrift. Datsun-namnet försvann och ersattes av Nissan. I Nordamerika såldes modellen under namnet Nissan Sentra.

Varianter:

Nissan Sunny B12

Den sjätte generationen Sunny fick en ovanligt kantig formgivning. Bilen fanns nu även med fyrhjulsdrift.

Varianter:

Nissan Sunny N13
Från hösten 1986 ersattes Sunny i Sverige och övriga Europa av Nissan Pulsar med modellkoden N13, den egentliga efterträdaren till bilen vi fick som Nissan Cherry. Den såldes dock under Sunny-namnet. Det fanns ingen N13 kombi, så kombimodellerna kom från den "egentliga" Sunnyserien, vilket förklarar dessas helt skilda utseende.

Nissan Sunny B13

Den sjunde generationen Sunny var en utveckling av företrädaren men fick en rundare och modernare kaross. Kombimodellen blev en egen modellserie kallad Nissan Wingroad.

Varianter:

Nissan Sunny N14
Den sista Sunny-modell som såldes i Europa var återigen en Nissan Pulsar. Modellen ersattes 1996 i Europa av Nissan Almera.

Nissan Sunny B14

1994 kom Sunny B14. Kombin Wingroad var egentligen en Mazda 323 med ny front.

Varianter:

Nissan Sunny B15

Den nionde generationen Sunny blev den sista som såldes i hemlandet Japan. Den ersattes 2005 av Nissan Tiida.

Varianter:

Nissan Sentra B16
Mellan 2006 och 2011 tillverkades Nissan Sentra för den nordamerikanska marknaden. Bilen delar teknik med Nissan Qashqai.

Nissan Sunny B17

2010 återkom namnet Sunny på en ny modell som introducerades på bilsalongen i Shanghai. I Nordamerika säljs den under namnet Nissan Versa.

Varianter:

Källor
 histomobile.com

Referenser

Externa länkar
 Nissan Heritage 
 Early Datsun.com 

Sunny
Bakhjulsdrivna fordon
Framhjulsdrivna fordon
Christiaan Barnard

Christiaan Neethling Barnard, född 8 november 1922 i Beaufort West, Västra Kapprovinsen, Sydafrika, död 2 september 2001 i Pafos, Cypern, var en sydafrikansk hjärtkirurg. 

Barnard utförde världens första hjärttransplantation på en människa, på Groote Schuur-sjukhuset i Kapstaden i Sydafrika den 3 december 1967. Patienten hette Louis Washkansky och var en 53-årig specerihandlare. Donatorn var Denise Darvall, en 25-årig banktjänsteman som avlidit av sviterna efter en trafikolycka. Hennes far gick med på att hennes organ fick doneras. Washkansky avled 18 dagar senare till följd av infektion och avstötning.
Darvalls njurar donerades till en tioårig mörkhyad pojke och det var kontroversiellt i dåtidens Sydafrika med dess apartheidregim, vilken Barnard kritiserade hårt (hans bror Marius (1927–2014) invaldes 1980 i parlamentet för det apartheidfientliga Progressive Federal Party) då donatorn var vit.

Det andra fallet var den 58-årige tandläkaren Philip Blaiberg, som fick ett nytt hjärta den 2 januari 1968; han levde i då häpnadsväckande 19 månader. Den av Barnards patienter som klarade sig längst levde i 24 år efter transplantationen. Barnard tvingades 1983 sluta som kirurg på grund av svår ledgångsreumatism i händerna. Trots att Barnard överlevde Washkanskys hjärttransplantation med nästan 34 år tilldelades han aldrig Nobelpriset i fysiologi eller medicin, vilket han själv tillskrev sin status som boer och vit sydafrikan.

Barnard avled i september 2001 till följd av ett kraftigt astmaanfall under en semester i Cypern.

Han författade förutom vetenskapliga artiklar tre böcker; självbiografin Ett liv - en hjärtläkare berättar (1969), Kirurgen - en roman (1975) och Att leva med kronisk ledgångsreumatism (1986).

Se även 
Bartley P. Griffith
Xenotransplantation

Källor 

 Marius Barnard död

Sydafrikanska kirurger
Födda 1922
Avlidna 2001
Män
Blanka

Blanka (eller Blanca) är en svensk form av ett germanskt namn som betyder blank, glänsande, vit. Namnet har förekommit i Sverige sedan 1300-talet.

Den 31 december 2012 fanns det totalt 528 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Blanka eller Blanca, varav 338 bar det som tilltalsnamn/förstanamn.

Namnsdag: saknas

Personer med namnet Blanka eller Blanka
Blanka av Anjou, drottning av Aragonien och Sicilien
Blanka av Artois, drottning av Navarra
Blanka av Bourbon, drottning av Kastilien
Blanka av Monferrato, hertiginna av Savojen
Blanka av Namur, svensk och norsk drottninggemål till kung Magnus Eriksson
Blanka av Navarra, hertiginna av Bretagne
Blanka I av Navarra, drottning av Navarra
Blanka II av Navarra, drottning av Navarra
Blanca av Spanien, österrikisk ärkehertiginna
Blanca Fernández Ochoa, spansk utförsåkare
Blanka Paulů, tjeckisk skidåkare
Blanca Teleki, ungersk konstnär och författare
Blanka av Valois, drottning av Böhmen
Blanka Vlašić, kroatisk höjdhoppare

Fiktiva personer med namnet Blanka eller Blanka
 Blanka, datorspelsfigur i Street Fighter

Se även
Blanche
Bianca
 Drottning Blanka, tavla föreställande svenska drottning Blanka (ovan)
 Blanka, ekonomisk term
 Blanka, bibliotekssamarbete i sydvästra Finland

Källor

Kvinnonamn
Stående höjdhopp

Stående höjdhopp är en av tre stående hoppgrenar i friidrott. De andra är stående längdhopp och stående trestegshopp. 

Stående höjdhopp utövas med fördel med samma utrustning som vanligt höjdhopp, med samma ställning, ribba och matta. Stilarna är också desamma som i vanligt höjdhopp och floppstilen är mest framgångsrik. Då står man med ryggen mot ribban och gör ett jämfotahopp upp i luften och lägger sig sedan i brygga över ribban. Stående höjdhopp var en OS-gren mellan 1900 och 1912.

En framstående tävlande i grenen var amerikanen Ray Ewry som tog OS-guld i grenen fyra år i rad mellan 1900 och 1908. Urho Kekkonen, sedermera Finlands president, tävlade i sin ungdom i stående höjd.

Världsrekord 
Det senaste noterade officiella världsrekordet i stående höjdhopp är på 165.5 centimeter, och togs av amerikanen Ray Ewry i Paris OS år 1900. Från och med 1912 noteras inga officiella världsrekord i stående höjdhopp, men svensken Rune Almén tog 3 maj 1980 i Karlstad svenskt rekord på 190 centimeter, vilket också är det inofficiella världsrekordet i stående höjdhopp.

Noter

Referenser 

Friidrottsgrenar
First Wave

First Wave är en kanadensisk science fiction-TV-serie som sändes 1998–2001 på den amerikanska TV-kanalen Sci-Fi Channel. I Sverige började serien sändas 2 maj 2000. Serien, som består av tre säsonger om vardera 22 stycken 60-minutersavsnitt, spelades in i Vancouver i Kanada.

Handling 
Serien handlar om Cade Foster, spelad av Sebastian Spence, som upptäcker att Jorden är invaderad av utomjordningar med mål att förslava mänskligheten. Foster och en udda cyberjournalist, "Crazy" Eddie Nambulous, spelad av Rob LaBelle, försöker förhindra utomjordingarna från att lyckas. Genom att undersöka märkliga skeenden med kopplingar till versrader av Nostradamus – versrader som förutsäger "tre vågor som kommer att förstöra jorden, om inte den dubbelt välsignade människan kan stoppa dem" – hoppas de finna ett sätt att rädda mänskligheten. För att ytterligare komplicera det hela, är Foster dessutom oskyldigt anklagad för mord på sin fru, och är därför ständigt jagad av polisen.

Källor 

Kanadensiska science fiction-TV-serier
TV-seriestarter 1998
TV-serieavslutningar 2001
Engelskspråkiga TV-serier
TV-program i Syfy
Kanadensiska TV-serier från 1990-talet
Kanadensiska TV-serier från 2000-talet
Björkdalsgruvan

Björkdalsgruvan är en av norra Europas största gruvor för utvinning av guld. Gruvan är belägen nordväst om Sandfors, cirka 20 kilometer väster om Kåge i Västerbottens län. År 2017 hade gruvan över 160 anställda.

Efter att guld hittades på platsen 1983, gjordes prospekteringsborrningar och gruvan invigdes den 27 september 1988. År 2015 omsatte Björkdalsgruvan 444 miljoner kronor och hade 148 anställda. Produktionen uppgår till ca 1,3 miljoner ton malm per år, där hälften kommer från dagbrottet och hälften från under jord. Guldhalten ligger 2019 i snitt på 2,36 gram guld per ton malm. I februari 2017 bedömdes gruvans livslängd att vara minst i tio år. Samma bedömning gjordes i mars 2019 och den visade också samma resultat.

Björkdalsgruvan ägdes av Elgin Minings som blev uppköpta år 2014 av Mandalay Resources.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Företag i Kågedalen
Gruvor i Skellefteå kommun
Gruvor i Västerbotten
Guldgruvor
Praktbarb

Praktbarben (Pethia conchonius, syn. Puntius conchonius) lever i stim i mindre vattendrag över stora delar av Indien, Afghanistan, Pakistan, Nepal samt Bangladesh, i Ganges, Brahmaputra och Indus flodsystem samt i andra floder i regionen.

Honorna är silverfärgade, hanar i lekdräkt rosenröda med svart ytterkant på ryggfenan. Den är en livlig och fredlig akvariefisk som bör helst vistas i stim. Praktbarben kan mycket väl klara sig ensam men mår bättre psykiskt av att leva i stim. Stimmet bör då innehålla 3–6 individer.

Praktbarben bör helst inte vistas i för varmt vatten med värmekrävande fiskarter, praktbarben föredrar temperaturer mellan 18 och 23 grader. Praktbarben kräver delvis mycket simyta och en del gömställen samt växter.

Alla barb-arter äter gärna sin egen rom och därför måste bottnen täckas med grova kiselstenar eller ett lekraster som äggen kan falla ner genom för att inte bli uppätna. Lekupptakten börjar med uppvaktning av honan och åtskilliga skenparningar äger rum. Äggens antal uppgår till ett hundratal och romkornen häftar fast vid växterna. Efter leken flyttas föräldradjuren bort och ungarna kläcks efter cirka 30 timmar.

Individerna blir könsmogna vid en längd av 6 cm och de blir upp till 14 cm långa.

För beståndet är inga hot kända och hela populationen anses vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser 

Karpfiskar
Akvariefiskar
Rönnskärsverken

Rönnskärsverken i Skelleftehamn, Skellefteå kommun är Sveriges enda smältverk för framställning av basmetaller, och arbetar med återvinning av elektronikskrot. Smältverket på Rönnskär började byggas av Boliden AB 1928 och stod färdigt två år senare 1930. 

Huvudprodukterna är koppar, zinkklinker, bly och ädelmetaller med svavelsyra som en biprodukt. På Rönnskär framställs även metaller ur elektronikskrot och andra sekundärmaterial. Smältverkets producerade 190 000 ton koppar år 2010. Vid Rönnskärsverken används bland annat kaldoteknik för att smälta material. År 2010 genomfördes en utbyggnad för ca 1,3 miljarder kronor av Rönnskärsverken, vilket gjorde smältverket världsledande inom återvinning av elektroniskt avfall med en kapacitet på 120 000 ton elektronikskrot per år. Elektrolysverket på området brann ner i juni 2023. 

Samhället Skelleftehamn grundades som brukssamhälle i och med byggandet av smältverket på Rönnskär.

I populärkulturen
Anläggningen var förr känd för en mycket dålig arbetsmiljö, i vilken personalen exponerades för bland annat arsenik. Detta tas upp i "Rönnskärsvisan" av Bernt Olofsson, vilken utgavs på skiva 1980 av Gunnar Enqvist och inleds "Här på Rönnskär jobbar jag – andas gas och gift var dag". Arbetsmiljön har dock förbättrats avsevärt sedan dess.

Källor

Externa länkar 
 Foto på Rönnskär
 Bolidens investerar 5,2 miljarder kronor i Aitikgruvan i Boliden. (SVT, 2006)

Skelleftehamn
Byggnader och anläggningar i Skellefteå kommun
Industribyggnader i Sverige
Arctanh

Den inversa hyperboliska tangenten (area tangens hyperbolicus, oftast betecknad artanh, arctanh, atanh eller tanh-1) är en matematisk funktion, definierad som inversen till den hyperboliska tangenten. Dess värde ges av

För reella tal är funktionen definierad i intervallet (-1, 1), där den är monotont växande.

Identiteter och egenskaper

Att funktionen är invers till den hyperboliska tangenten innebär att

Den är en udda funktion:

Den har följande Maclaurinserie:

Den inversa hyperboliska tangenten har derivatan

vars enkla form gör att funktionen ibland dyker upp i integraler. Den obestämda integralen till funktionen själv ges av

Tillämpningar

Den inversa hyperboliska tangenten är relaterad till logaritmen av 2 genom att

Analogt med Machins formel för π som bygger på den trigonometriska inversa tangenten, kan man härleda formler som får funktionens Maclaurinserie att konvergera mycket snabbt, och därmed gör det möjligt att effektivt beräkna ett stort antal siffror av logaritmen av 2. Gourdon och Sebah (2001) ger flera sådana formler, däribland

.

Numeriska värden

Källor
 Eric Weisstein. "Inverse Hyperbolic Tangent". MathWorld.
 Xavier Gourdon & Pascal Sebah. "The logarithm constant: log 2".

Funktioner
Hyperbolisk geometri
Sorgmanteltetra

Sorgmanteltetra (Gymnocorymbus ternetzi) är en vanlig akvariefisk. Den blir upp till ca 6 cm lång. Kroppen är ganska hög och hoptryckt från sidorna. Främre halvan av sidorna utmärks av två breda svarta tvärband. Bakre halvan av kroppen är grå, bakåt gradvis mörkare till svart liksom på den breda analfenan. 

Sorgmanteltetra är en stimlevande fisk som hör hemma i sötvatten i Paraguay, Bolivia, Argentina och södra Brasilien. Den äter kräftdjur, insekter och maskar. 

Sorgmanteltetra har fått sitt svenska namn av färgteckningen på vuxna individer som kan liknas vid en nedtill svartnande mantel. Det första levnadsåret har den svart kroppsfärg. Artnamnet ternetzi hänför sig till  Carlos Ternetz (1870–1928) som under en expedition till Paraguay och södra Brasilien var den som först samlade exemplar av arten. 

Akvariefiskar
H. S. Thompson

Henry S Thompson, född 1824 eller 1825 i Massachusetts, död efter 1885, var en amerikansk kompositör och sångtextförfattare. Han är representerad i Den svenska psalmboken 1986 med melodin till ett verk (nr 29 b).

Psalmer
Jorden oro har och jämmer (Frälsningsarméns sångbok 1990 nr 696)
Kärlek från vår Gud (1986 nr 29b) tonsatt 1852.

Källor

Amerikanska koralkompositörer
Män
Födda 1824
Avlidna 1885
Primära och sekundära egenskaper

Primära och sekundära egenskaper är begrepp man talar om inom vetenskapsteorin. Den förstnämnda är sådana egenskaper som exempelvis går att mäta, väga och/eller ta temperaturen på. De sekundära egenskaperna är bland annat sådana vi kan känna med våra smak- och doftsinnen. Den avgörande skillnaden mellan de två är enligt distinktionens försvarare att de primära egenskaperna finns tingen i sig, och vår perception av dessa skapar mentala bilder som liknar de faktiskt existerande egenskaperna. De sekundära egenskaperna finns emellertid inte hos tingen i sig, utan betingas av mötet mellan den externa verkligheten och våra sinnesorgan. De mentala bilder som de sekundära egenskaperna ger upphov till är därför inte avbilder av dessa, utan ett resultat av andra faktorer.

John Locke (1632-1704), som var den som först formulerade distinktionen, tänkte sig att sekundära egenskaper är krafter (powers) som tingen har. Dessa krafter ger sedan hos betraktaren upphov till vissa perceptioner av tingen, som dock inte är avbilder av de egenskaper som tinget har. I filosofilexikonet sammanfattas Lockes uppfattning om de sekundära egenskaperna på följande vis: "Fysiska föremål har inte i sig själva färg, lukt och smak; men i kraft av sin struktur, form och rörelse framkallar de idéerna härom i det förnimmande medvetandet."

Referenser

Termer inom metafysik
Silverhaj

Silverhajen är en snabbt växande fisk och är en mycket vanlig och populär akvariefisk i Sverige. Silverhajen är en fredlig, temperamentsfull och livlig stimfisk som trivs bäst om akvariet är inrett med en del växter (på sidorna och i bakkanten) och rötter, men även har en rejäl öppen yta i akvariets mitt.

Ingen haj
Silverhajen är trots sitt namn ingen haj, utan tillhör familjen karpfiskar. Sitt namn har den fått av sitt sätt att simma och av sitt utseende som påminner lite om vissa hajarter.

Kräver utrymme
Eftersom silverhajen har behov av att sträcka ut rejält skall akvariet vara långt. Den hoppar en del, och det är nödvändigt med täckglas på akvariet.
Silverhajen blir med åldern relativt stor, den kan bli uppemot 35 centimeter i sin naturliga miljö. Men i ett vanligt akvarium bli silverhajen sällan längre än 20 - 25 centimeter lång. I sina hemmavatten är denna art en matfisk.

Ifrågasatt som bra akvariefisk
Denna fisk är lättstressad, behöver mycket simutrymme, kan bli ganska stor och är därför egentligen inte lyckad som akvariefisk, om den inte får bo i mycket stora akvarier, den har nämligen lätt för att simma in i akvariebehållarens glasrutor, och då få skador på "nosen".

Karpfiskar
Akvariefiskar