kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skaftölandet

Skaftölandet är en ö vid den bohuslänska kusten, som ofta kallas enbart Skaftö. Den ingår i Skaftö socken i Lysekils kommun. De största orterna på ön är Grundsund, Rågårdsvik och Fiskebäckskil. I och nära Fiskebäckskil finns två marinbiologiska stationer, Klubbans biologiska station bedriver endast undervisning medan Kristinebergs marina forskningsstation även bedriver forskning. Ön är förbunden med fastlandet via en bro i nordöstra änden och har färjeförbindelse mellan Fiskebäckskil och Lysekil. Dessutom gör personbåtar som Ran turer runt ön.

Konstnären Carl Wilhelmson (1866–1928) var född i Fiskebäckskil och byggde där 1911–1913 en sommarbostad med ateljé. Flera kända målningar av honom återger ortsbor i deras dagliga miljö.
Färjan mellan Fiskebäckskil, Östersidan och Lysekil bär konstnärens namn.

På Skaftö finns sedan en tid tillbaka Skaftö Öråd som verkar för att göra ön attraktiv och levande för både bofasta, sommarboende och turister. Bland annat har man fått till cykel- och promenadvägar.
Dessutom anordnas den lättsamma segeltävlingen Shaft Islands Circumference Race (Sicr eller Skaftö Runt).

TV-serien Saltön med bland annat Tomas von Brömssen och Ulla Skoog spelades in på ön. Andra filminspelningar som delvis ägt rum på Skaftö är Wallanderfilmen Steget efter och den tyska filmen Pappa har två familjer.

Externa länkar 

 SICR - Skaftö Runt

Öar i Lysekils kommun
Roger Johansson

Roger "Ragge" Johansson, född 17 april 1967, är en svensk tidigare ishockeyspelare som 1994 vann guld i OS i Lillehammer.

Karriär 
Roger Johansson började spela ishockey 1974 i moderklubben IF Troja-Ljungby.

Förutom spel i IF Troja-Ljungby representerade Roger Johansson mestadels Färjestad BK (tio säsonger) men även Leksands IF och NHL-klubbar som Calgary Flames och Chicago Blackhawks. Ragge spelade även flera VM- och OS-turneringar med det svenska ishockeylandslaget Tre kronor.

Roger Johansson var en av de viktigaste spelarna i Färjestads framgångsrika lag (SM-guld 1997 och 1998) under slutet av 1990-talet, främst tack vare sin ivriga vilja och uppoffrande spelstil. "Ragge" blev något av en legendar då han under fjärde SM-finalen mot Luleå HF, i utvisningsbåset, intog ammoniak för att orka ett sista byte. Under samma slutspel råkade Johansson ut för ett käkbensbrott men var ändock i speldugligt skick tack vare en specialmonterad hjälm med tillhörande käkskydd.

Efter karriären 
Mellan 2013 och 2014 var Johansson assisterande tränare i Mora IK. Han jobbar idag som hockeytränare på JRM Skates & Skills och på Färjestads Ishockeygymnasium.

Familj 
Roger Johanssons bror Ronnie var också hockeyspelare, i bland annat IF Troja-Ljungby och Alvesta SK. Sonen Albert (född 2001) spelar för Färjestad BK och är draftad av Detroit Red Wings. Även sönerna Gabriel (född 1993) och Oliver (född 1997) spelar ishockey, dock på lägre nivå.

Referenser 

Spelare valda i NHL Entry Draft 1985
Födda 1967
Svenska ishockeyspelare
Svenska olympiska guldmedaljörer
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1994
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Sverige
Olympiska guldmedaljörer 1994
Ishockeyspelare i Färjestad BK
Män
Levande personer
Ishockeyspelare i Leksands IF
Spelare i Calgary Flames
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i IF Troja-Ljungby
Personer från Ljungby
Spelare valda av Calgary Flames i NHL Entry Draft
Silvervägen

Silvervägen är namnet på en turistväg i norra Västerbotten och mellersta Lappland som sträcker sig från norska gränsen i Arjeplogsfjällen till Bottenviken. Idag är den för många flesta synonym med Riksväg 95 i hela dess sträckning (från Skellefteå till Bodø). Den marknadsförs tillsammans med Guldvägen, mellan Skelleftehamn och Malå/Kristineberg, under rubriken Guldriket.

Historik 
Namnet syftar på de transporter av silvermalm och blymalm som gick från Nasafjäll till en hamn vid Bottenviken. Oftast var det Piteå eller Kåge som användes som hamn. Malmen transporterades vintertid över främst sjöar och myrar. Endast mindre röjningsarbeten torde ha erfordrats för att få en fungerande transportled. Transporten skedde främst av samer med rendragna ackjor. 

Under Nasafjälls silververk andra brytningsepok (1770-1810) skedde en omlastning i Gråträsk vid lappmarksgränsen. Från bruket i Adolfström transporterade samerna sligen i ackjor till Gråträsk, där tog kustbönderna över med hästdragna slädar för vidare färd till hamnen i Piteå.

Tidigare har Silvervägen marknadsförts som ett nät av vägar från Bottenviken till Arjeplog:
Skellefteå - Malå - Slagnäs - Arjeplog
Skellefteå - Jörn - Arvidsjaur - Arjeplog
Kåge - Jörn - Arvidsjaur - Arjeplog
Piteå - Abborrträsk - Arvidsjaur - Arjeplog
Piteå - Älvsbyn - Arvidsjaur - Arjeplog

Se även 

Nasaleden (snöskoterled)

Referenser

Vidare läsning 
 Boken Silvervägen, utgiven 2018 av Albert Bonniers förlag, är författad av Stina Jackson (f 1983) som har rötter i Skellefteå.
 Silvervägen - Om äldre kommunikationer i Pite lappmark (Luleå 1975) av Einar Wallquist.

Externa länkar 
 Guldriket

Turistvägar i Sverige
Transport i Skellefteå kommun
Transport i Arvidsjaurs kommun
Transport i Arjeplogs kommun
The Inner Circle

För reggaegruppen, se Inner Circle.

The Inner Circle är det femte studioalbumet av det svenska progressiva metal-bandet Evergrey, utgivet 2004 av det tyska skivbolaget InsideOut Music. Albumet har ett tema som bygger på religiösa sekter och liknande. Att man inte ska låta sig luras av stora ledare som säger sig vara vägen till Gud. Man ska inte lyssna på någon annan än sig själv i första hand.

Låtlista
"A Touch of Blessing" – 5:50
"Ambassador" – 4:29
"In the Wake of the Weary" 4:44
"Harmless Wishes" – 4:18
"Waking Up Blind" – 4:23
"More Than Ever" – 4:13
"The Essence of Conviction" – 6:07
"Where All Good Sleep" – 4:37
"Faith Restored" – 3:54
"When the Walls Go Down" – 5:42

Text: Tom S. EnglundMusik: Tom S. Englund (spår 1–5, 7–10), Jonas Ekdahl (spår 2, 7, 10), Henrik Danhage (spår 3, 4, 6, 7, 10), Rikard Zander (spår 4, 8, 9)

Medverkande 
Musiker (Evergrey-medlemmar)
Tom S. Englund – sång, gitarr
Henrik Danhage – gitarr, bakgrundssång
Michael Håkansson – basgitarr
Rikard Zander – keyboard
Jonas Ekdahl – trummor, bakgrundssång

Bidragande musiker
Göteborgs Symfoniker – stråkkvartett
Carina Englund – sång

Produktion
Tom S. Englund – producent, ljudtekniker, ljudmix
Henrik Danhage – producent
Rikard Zander, Jonas Ekdahl – assisterande producent
Arnold Lindberg – ljudtekniker, ljudmix
Dragan Tanasković – mastering
Mattias Norén – omslagsdesign, omslagskonst
Göran Danhage, Lisa Thanner – foto

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics

Album av Evergrey
Musikalbum 2004
Ice Follies

Ice Follies (originalitel: The Ice Follies of 1939) är en amerikansk musikal från 1939 med Joan Crawford och James Stewart i huvudrollerna. Filmen regisserades av Reinhold Schünzel.

Handling
Mary (Joan Crawford) och Larry (James Stewart) är ett måttligt framgångsrikt isdanspar. När Mary får ett filmkontrakt känner Larry att han också måste åstadkomma något, så han åker till Kanada och övertygar en gammal partner att sätta upp en show däruppe. Showen blir en succé, men det blir svårare för det gifta paret att faktiskt se varandra särskilt ofta. Men då kommer en av filmbolagets chefer på en idé...

Rollista (i urval)
Joan Crawford
James Stewart
Lew Ayres
Lewis Stone

Referenser

Externa länkar

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska musikalfilmer
Filmer 1939
Karlslund

Karlslund kan syfta på:

 Karlslund, Falun – Falu tätorts allra yttersta utpost mot sydost
 Karlslund, Landskrona – en mellanting av en park och ett skogsområde i Landskrona.
 Karlslund, Västerås –  en herrgård tillhörig släkten Lewenhaupt
 Karlslund, Örebro – ett område i västra Örebro
 Karlslunds herrgård – ett kulturreservat i Örebro
 Karlslund, Östersund – en stadsdel i Östersund
 Karlslunds IF – en idrottsförening i Örebro
 Karlslund säteri, Visnum, Värmland
 Karlslunds gård, Kil, Stora Kil, Värmland
Koma (optik)

Koma är en typ av optiskt avbildningsfel hos linser och speglar som påminner om sfärisk aberration och som uppträder hos strålar som avviker från den optiska axeln. Koma yttrar sig som droppformade, kometliknande, avbildningar i synfältets utkanter. Avbildningsfelet är minimerat i modern optik.

Se även  
 Objektiv#Objektivets avbildningsfelOptiska brytningsfel 

Geometrisk optik

de:Abbildungsfehler#Koma
hu:Optikai lencsék leképzési hibái#Kóma
Kristian, ”den utvalde prinsen”

Kristian, ”den utvalde prinsen”, född 10 april 1603 i Köpenhamn, Danmark, död 2 juni 1647 i Gorbitz, nära Dresden, Sachsen; son till Kristian IV av Danmark och Anna Katarina av Brandenburg.

Biografi
Kristian utsågs redan 1608 till tronföljare, och fick en omsorgsfull omfostran.

Han gifte sig 1634 med Magdalena Sibylla av Sachsen (1617-1668), dotter till kurfurst Johan Georg I av Sachsen. Deras bröllop, på danska kallat 'Det store Bilager', var mycket praktfullt och framför allt dyrt - under bröllopsfesten framfördes den allra första riktiga hovbaletten i Danmark. Äktenskapet var barnlöst.

Under hans fars bortavaro under trettioåriga kriget styrde han landet med tre riksråd. Han blev emellertid impopulär på grund av sitt utsvävande liv och fråntogs styret. Kristian, som var fetlagd, slapp, svårt skuldsatt och förde ett utsvävande liv, avled på Gorbitz slott under en kurortsvistelse i Tyskland; han söp ihjäl sig.

Referenser

Noter

Externa länkar

Danska prinsar
Födda 1603
Avlidna 1647
Män
Brian Greene

Brian Randolph Greene, född 9 februari 1963, är en amerikansk strängteoretiker. Han är utbildad vid Harvard och Oxfords universitet och arbetar sedan 1996 som professor vid Columbia University i New York. Greene är mest känd för allmänheten tack vare de populärvetenskapliga böckerna Ett utsökt universum (1999), Det stoff varav kosmos väves (2004) och The Hidden Reality (2011), som beskriver den moderna fysiken, inklusive relativitetsteori, kvantmekanik och strängteori. Han är även en av grundarena bakom World Science Festival, vars mål är att informera och inspirera allmänheten på ett vetenskapligt sätt.

Bibliografi

Populärvetenskap 
 Ett utsökt universum: supersträngar, dolda dimensioner och sökandet efter den slutgiltiga teorin (1999)
 Det stoff varav kosmos väves: rummet, tiden och verkligheten (2004)
 Icarus at the Edge of Time (2008)
 The Hidden Reality: Parallel Universes and the Deep Laws of the Cosmos (2011)
Until the End of Time (2020)

Tekniska artiklar (ett urval)
För en full lista se publikationslistan i INSPIRE-HEP-databasen.

 R. Easther, B. Greene, W. Kinney, G. Shiu, "Inflation as a Probe of Short Distance Physics". Phys. Rev. D64 (2001) 103502.
 Brian R. Greene, "D-Brane Topology Changing Transitions". Nucl. Phys. B525 (1998) 284–296.
 Michael R. Douglas, Brian R. Greene, David R. Morrison, "Orbifold Resolution by D-Branes". Nucl.Phys. B506 (1997) 84–106.
 Brian R. Greene, David R. Morrison, Andrew Strominger, "Black Hole Condensation and the Unification of String Vacua". Nucl.Phys. B451 (1995) 109–120.
 P.S. Aspinwall, B.R. Greene, D.R. Morrison, "Calabi–Yau Moduli Space, Mirror Manifolds and Spacetime Topology Change in String Theory". Nucl.Phys. B416 (1994) 414–480.
 B.R.Greene and M.R.Plesser, "Duality in Calabi-Yau Moduli Space". Nucl. Phys. B338 (1990) 15.

Källor

Externa länkar 
 Webbplats på Columbia University

Amerikanska fysiker under 1900-talet
Amerikanska fysiker under 2000-talet
Forskare från New York
Födda 1963
Levande personer
Män
Alumner från Harvard University
Alumner från Magdalen College, Oxford
Strängteoretiker
Rhodesstipendiater
Tureborg

Tureborg är en stadsdel i sydöstra Uddevalla. Tureborg ligger intill Bäveån, nära stadsdelen Äsperöd. I stadsdelen finns en pizzeria, ett områdeskontor för bostadsbolaget Uddevallahem och före detta fritidsgården Tureborg. Stadsdelen är döpt efter Tureborgen, en borg byggd i medeltida stil åren 1899–1912 av Ture Malmgren, och ligger nedanför bergstoppen där borgruinen finns.

Den 26 januari 2012 invigdes en mötesplatslokal på Tureborg genom att invigningsbandet klipptes av gemensamt av kommunfullmäktigeledamöterna Kjell Grönlund (mp), Marie Henriksen (kd), Elving Andersson (c), Christer Hasslebäck (m) och kommunalrådet Essam El-Naggar (fp) Områdesutvecklare Anya Wrigman och medarbetaren Åse Hermansson sköter Mötesplats Tureborg.

Se även 
Tureborgen
Villa Elfkullen

Noter

Uddevalla
Bengt Eriksson (kulturjournalist)

Bengt Gustav Eriksson, född 18 maj 1947 i Stockholm, är en svensk kulturjournalist och musikskribent samt författare och musiker.

Biografi
Eriksson debuterade som musikjournalist i ungdomstidningen Hej!, vilken utgavs 1968–1969. Han började skriva om genren som senare kom att kallas världsmusik  i avdelningen Innerspalten på Aftonbladets kultursida redan i slutet av 1960-talet och under vinjetten Musik från jordens alla hörn i tidskriften Stereo Hifi (nu Hifi & Musik) på 1970-talet. Han var även verksam på tidningen Musikens makts lokalredaktion i Lund.

Han gjorde även radioprogrammen Musik från jordens alla hörn och Musik som vapen på 1970-talet. Eriksson var initiativtagare till och med om att starta rocktidningen Schlager 1980 tillsammans med några andra tidigare medarbetare i Musikens Makt. Han skriver för olika tidningar främst om populärkultur; diverse sorters musik (rock-, folk- och världsmusik med mera), deckarlitteratur och tecknade serier. Han har även skrivit och varit redaktör för flera böcker. 2003 tilldelades han Svenska Deckarakademins specialpris för boken Deckarhyllan.

Bengt Eriksson var dessutom medlem i musikgruppen Låt 3:e örat lyssna in & 3:e benet stampa takten, som bland annat spelade på den andra Gärdesfesten i Stockholm.

Han är gift med fotografen Birgitta Olsson (född 1944).

Bibliografi (urval)
Från Rock-Ragge till Hoola Bandoola (1976)
Invandrad musik (tillsammans med Birgitta Olsson)
Skånes rockhistoria (tillsammans med Magnus Gertten)
Deckarhyllan 1 och 2
I neonljusets skugga
Svenska sång- och rockpoeter 1–3 (tillsammans med Joel Eriksson)
99 proggplattor (tillsammans med Mia Gerdin och Stefan Wermelin)
Ljud från Waxholm (tillsammans med bland andra Håkan Lahger).
Best of Schlager (texter från rocktidningen Schlager).
Skrönikor från Färs / Piraten bodde också här 
Olav Gerthel : från Mozart till Vårvisan (skriven i samarbete med Susanne Gerthel)
Ljudspår till verkligheten / Samtal med Brian Eno
Gyllene Problem / Om popbanden Gyllene Tider och Problem
Syrliga tårar och bittra apelsiner : noterat i Aten 14–28 mars 2016
Tiden dikterar, jag noterar. Diktdagbok i corontän
Sapfo på nytt. Tolkat och kurerat (översättning)
Bestämd, påstridig och besvärlig – fast rätt trevlig ändå. Minnen från mitt liv som frilansjournalist (fackbok) (2021)

Utmärkelser 
 Specialprisades 2003 för boken Deckarhyllan av Svenska Deckarakademin. 
 Utnämndes 2015 till "Årets frilans" av Frilans Riks.
 Tilldelades 2018 årets kulturpris i Sjöbo kommun.

Referenser

Externa länkar
 
 Erikssons kultursidor på Wordpress
 Deckarlogg Blogg om kriminallitteratur

Svenska journalister under 1900-talet
Personer inom proggrörelsen
Födda 1947
Män
Levande personer
Svenska författare under 1900-talet
Svenska musiker under 1900-talet
Musiker från Stockholm
Journalister från Stockholm
Författare från Stockholm
Tidsadverbial

Tidsadverbial är en satsdel (ett adverbial) som beskriver en tid för den i satsen uttryckta situationen. Det mest typiska är när någonting händer, exempelvis Hon åkte skridskor på kvällen där på kvällen är tidsadverbialet. Andra exempel:
Läkaren (subjekt) tog (predikat) en rast (direkt objekt) efter operationen (tidsadverbial).
Den sena prästen (subjekt) kom (predikat) först klockan nio (tidsadverbial).

Tidsadverbialet kan även finnas på fundamentplatsen i satsschemat.
I morgon (tidsadverbial) åker (predikat) vi (subjekt) till fjällen (rumsadverbial).

Andra närstående betydelser hos tidsadverbialet kan illustreras med följande exempel:
De latade sig länge / hela dagen / hela dagarna.
De badade ofta / varje dag.
Hon anländer snart / med det snaraste.
De grälade från morgon till kväll.
Så har det varit sedan i höstas.

Tidsadverbialet kan, som synes, utgöras av nominalfras, prepositionsfras eller adverb. I kasusspråk kan för nominalfrasen flera olika kasus komma till användning; latinet har sålunda en ablativus temporis, grekiskan en dativus temporis. Betydelsen "hur länge" uttrycks ofta med ackusativ; jfr ty. den ganzen Tag (hela dagen), tj. celou noc (hela natten).

Även en temporal bisats, inledd med en subjunktion, kan betecknas som ett tidsadverbial, till exempel Jag kommer när (så snart som) jag kan, De grälade tills vi bad dem sluta. Vissa icke-sententiella tidsadverbial kan härledas ur temporala bisatser; jfr under bönen - medan man bad. Avgränsningen till sättsadverbial kan vara något problematisk; jfr Han svarade genast (tidsadverbial) och Han svarade snabbt (sättsadverbial).

Tidsadverbialet är normalt "fritt", dvs inte betingat av predikatets valens. Undantag är adverbial vid verb av typen ske, hända, inträffa, vara, pågå, men även uppskjuta till. Satsen Nu var det 1914 innehåller två tidsuttryck: tidsadverbialet nu och (det egentliga) subjektet 1914. Även i konstruktioner med ordet tid(punkt) o. likn. som predikativ kan man finna tidsadverbialet transformerat till subjekt: Datumet för deras möte var 22 juni (= De möttes 22 juni), Examensmånad är maj. Det kan finnas "att" i en mening.

Syntax
Hotel Adlon

Hotel Adlon är ett av Tysklands mest kända och traditionsrika lyxhotell, beläget på adressen Unter den Linden 77 i Berlin, i anslutning till Brandenburger Tor vid Pariser Platz.  Det ursprungliga Hotel Adlon byggdes 1907 och brann ned 1945.  Sedan 1997 ligger en modern efterföljare, lyxhotellet Hotel Adlon Kempinski, på platsen.

Det ursprungliga Hotel Adlon

Grundande och storhetstid 1907−1933
Hotel Adlon grundades av den framgångsrike Berlin-hotellentreprenören Lorenz Adlon och ritades av arkitekterna Robert Leibniz och Carl Gause.  På platsen för hotellet vid paradgatan Unter den Lindens västra ände låg tidigare Palais Redern, som revs för att ge plats åt hotellet.

Hotellet stod färdigt 1907 och etablerade sig som ett av Berlins stora hotell under de kommande åren.  Redan från början fanns ambitionen att etablera sig som ett av de främsta lyxhotellen i Europa och som centralpunkt i Berlins societetsliv, vilket man också tack vare aktivt stöd från kejsaren, Vilhelm II av Tyskland, lyckades med.  Hotellet hade sin gyllene epok under Kejsardömet Tyskland och Weimarrepubliken, då hotellet var berömt långt utanför Tysklands gränser och ofta beboddes av gästande kungligheter och världsstjärnor som Nikolaj II, Thomas Alva Edison, Aristide Briand, Marlene Dietrich och Charlie Chaplin.

De sista åren
Hotellet kom efter nazisternas maktövertagande 1933 att förlora många av sina internationella gäster och sin status som societetsarena, då nazistpartiet föredrog att använda sig av det närbelägna Hotel Kaiserhof.  De sista krigsåren 1943−1945 övertog dock Hotel Adlon åter Kaiserhofs funktion efter att det senare förstörts under kriget. I krigets slutskede användes hotellet under striderna kring Berlin som fältlasarett.

Dagarna efter krigsslutet i maj 1945 förstördes hotellet nästintill helt, dock inte på grund av de allierades bombningar utan av en brand i samband med att firande Röda armé-soldater intagit hotellet.  Ägaren Louis Adlon dödades av sovjetiska soldater i sin privatbostad strax därefter. De sista resterna av den ursprungliga hotellbyggnaden revs under DDR-epoken 1984.

Det moderna Hotel Adlon Kempinski
År 1997 invigdes ett återuppbyggt Hotel Adlon Kempinski på samma plats, nu som en del av hotellkedjan Kempinski.  Hotellet tillhör gruppen The Leading Hotels of the World.

I populärkulturen
Hotel Adlon har en viss betydelse i filmen Unknown från 2011. En del av filmen är inspelad på hotellet.

Se även 
 Hotell Adlon i Stockholm

Källor

Externa länkar

 Hotel Adlon

Adlon
Adlon
Adlon
Dovrefjell

Dovrefjell, även Dovre, är en norsk bergskedja med högsta punkten Snøhetta, 2 286 meter över havet. Över Dovres fjällvidder går järnvägslinjen Dovrebanan från Oslo till Trondheim, liksom Europaväg 6 mellan Trelleborg och Kirkenes. Stationssamhället och turistcentret Dombås är beläget vid E6 på södra sidan av fjället.

2002 utvidgades Dovrefjells nationalpark betydligt vid bildandet av Dovrefjell-Sunndalsfjella nationalpark. Området skyddas för att bevara naturen och det rika växt- och djurlivet. Den västra delen präglas av branta berg med Snøhetta som högsta punkt. I öster är berggrunden kalkrik, och här finns Nordeuropas rikaste växtberg med ovanliga arter som norsk malört och dovrevallmo. Myskoxen är också ett av Dovrefjells kännetecken, och det finns även ren. Det förekommer omfattande brytning av skiffer, och en guldgruva fanns till slutet av 1700-talet.

Se även
Dovre kommun

Referenser

Noter

Externa länkar 

Bergskedjor i Norge
Dovre kommun
Folldals kommun
Oppdals kommun
Skandinaviska fjällkedjan
Karl Birger Femling

Karl Birger Femling, född 1908, död 1984, var en svensk företagare och hemslöjdsförsäljare.

Karl Birger Femling föddes i Klättorp som son till garvaren Olof Petersson och hans hustru Emma. Han startade och ledde bland annat Hemslöjdsförbundets Engrosförsäljning och blev med åren en känd profil i arbetet att sälja och sprida genuin svensk hemslöjd både i och utanför Sverige. K B Femling var något av en tusenkonstnär. På 40-talet drev han Herbabarerna i Stockholm, fyra till antalet, och på 50-talet hade han C Otto Gahms bosättningsaffär på Söder, stadens äldsta inom branschen. Femling var initiativtagare till insamlingen som möjliggjorde Dackemonumentet i Vissefjärda och han var själv högtidstalare vid invigningen

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Födda 1908
Avlidna 1984
Män
Pariser Platz

Pariser Platz är en cirka 1,5 hektar stor plats på östsidan av Brandenburger Tor i centrala Berlin. Till platsen ansluter de två stora boulevarderna Unter den Linden, från öst, och Strasse des 17. Juni, från väst. Mellan 1945 och Tysklands återförening 1989 utgjorde platsen en del av den sovjetiska sektorns västliga gräns och var sedan Berlinmuren byggdes 1961 en del av den så kallade dödsremsan, som löpte längs den östra sidan av muren. Den avspärrade platsen öppnades igen hösten 1989 och har sedan dess rekonstruerats. År 2008 kommer den sista av de byggnader som före andra världskriget omgav platsen ha återuppbyggts i form av en ambassadbyggnad för USA.

Externa länkar 
 Pariser Platz på Berlin.de 
 Pariser Platz historia 
Berlin-Mitte
Torg i Berlin
Sam Mendes

Samuel Alexander "Sam" Mendes, född 1 augusti 1965 i Reading, Berkshire, är en brittisk teaterregissör, filmregissör och filmproducent.

Karriär
Sam Mendes slog igenom med filmen American Beauty (1999) som han vann både en Oscar och en Golden Globe för i kategorin Bästa regissör. 2009 blev han återigen nominerad till en Golden Globe för Revolutionary Road. 2012 regisserade Mendes den 23:e James Bond-filmen Skyfall och 2015 regisserade han den 24:e Bond-filmen Spectre. 

Mendes har regisserat flera uppmärksammade teater- och musikaluppsättningar i England. Den första större uppsättningen var Körsbärsträdgården med Judi Dench i en av rollerna. För the Royal Shakespeare Company satte han upp flera pjäser där Simon Russell Beale medverkade. Våren 2014 samarbetar de återigen med en uppsättning av Kung Lear. Hans första uruppsättning av en musikal var Charlie and the Chocolate Factory (2013).

Privatliv
Mendes gifte sig den 24 maj 2003 med Kate Winslet, och de har ett barn tillsammans. Paret skilde sig 2010. 2011–2015 hade han ett förhållande med skådespelaren Rebecca Hall.

Filmografi (i urval)
 (regi)
 (regi och produktion)
 (regi)
 (regi och produktion)
 (regi och produktion)
 (regi)
 (regi)
 (regi, produktion och manus)

Källor

Noter

Externa länkar

 

Födda 1965
Brittiska filmproducenter
Brittiska filmregissörer
Män
Levande personer
Oscar för bästa regi
Brittiska teaterregissörer
Personer från Reading