kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Villnäs

Villnäs (finska: Askainen) är en före detta kommun och en egendom (Villnäs slott) i landskapet Egentliga Finland. Villnäs hade 1 007 invånare den 31 december 2008 och omfattade en yta av 95,96 km², varav 66,62 km² land den 1 januari 2008.

Historia 
Villnäs var en kapellförsamling under Lemo församling åtminstone från 1592. Det blev en självständig församling 1910 men slutgiltigt först år 1938. Den förenades 1959 med Lemo församling till Lemo-Villnäs församling. Idag tillhör båda församlingarna Masku församling.

Villnäs första kommunstämma hölls 1869 i Potila gård i Karvatti by. Kommunen hade samma omfattning som Villnäs kapell. Den 1 januari 2009 slogs Villnäs och Lemo ihop med Masku kommun. Villnäs var en enspråkigt finsk kommun. 31 december 2000 var 12 personer eller 1,3 % av kommunens invånare svenskspråkiga.

Marskalk Gustaf Mannerheim föddes på Villnäs slott i Villnäs. För att hedra riddarna av Frihetskorsets Mannerheimkors samt hela veterangenerationen från andra världskriget har Riddarparken i Villnäs byggts vid Villnäs kyrka. Den invigdes 2007.

Autis (finska Autuinen) är ett medeltida frälsegods som ligger ca 800 m öster om Villnäs kyrka. Det ägdes på 1400-talet av ätten Garp. Det är en sätesgård på stenfot men har utpekats som ett stenhus. Godset ärvdes sedan inom ätterna Lille, Autissläkten och Fincke. Fältmarskalken Gustaf Evertsson Horn föddes där 1614 på sin mödernegård. År 1813 skatteköptes godset av majoren, friherre Carl Axel von Kothen.

Ett annat tidigmedeltida frälsegods i Villnäs är Hannula gård som länge ägdes av ätten Fleming.

Befolkningsutveckling

Referenser

Externa länkar 

Villnäs
Före detta finländska kommuner
Folke Fridell

Folke Ivar Valter Fridell, född 1 oktober 1904 i Berga församling, Kronobergs län, död där 12 augusti 1985, var en svensk författare. Han räknas till arbetarförfattarna.

Biografi 

Fridells skolgång var sammanlagt 12 månader och samma dag som han fyllde 13 började hans tjänst som ”maskinbetjänt”, som han själv kallade det, på Smålands Yllefabrik. Julafton 1946 sade han upp sig därifrån för att helt ägna sig åt författarskapet.

Fridell skrev ett flertal romaner som ofta gav gestalt åt fabriksarbetare, deras liv och vantrivsel och kamp mot 1900-talets olika meritvärderingssystem. (Se taylorism och MTM.)

Sina första böcker skrev han under rasterna på fabriken, däribland den starkt självbiografiska Död mans hand (1946), som gavs ut av Folket i Bild och sålde i en upplaga av 100 000 exemplar tack vare bokombudsmän på arbetsplatserna. Böckerna mötte hård kritik från högerhåll (Sven Stolpe kallade dem ”sjaskiga” och ”smuts”), men även LO-skolan Brunnsviks föreståndare, Alf Ahlberg, bemötte dem hårt.

Politiskt-ekonomiskt var Fridell syndikalist och reste som agitator och föredragshållare för Sveriges Arbetares Centralorganisation. Dock lämnade han under en tid SAC för att, tillsammans med huvudsakligen andra textilarbetare, istället gå med i den mer radikala Syndikalistiska Arbetarefederationen. Tillsammans med Karl Gerhard och Moa Martinson turnerade han, i ABF:s och Folkets Hus regi, som ”litteratur-populisator” och gjorde mycket för att väcka intresse för arbetarlitteraturen. Som han själv uttryckte det:

Fridells novell Rikedom (1956) gjordes som tv-film 1978 i regi av Gun Jönsson. Samtliga Fridells 20 skönlitterära verk publicerades 2021 som e-böcker av förlaget Saga Egmont.

Privatliv 
Folke Fridell var son till skräddaren och soldaten Nils Gustaf Fridell och folkskollärarinnan Ida Kristina, född Johnsson. Från 1934 var han gift med Kristina Wahlberg. Tillsammans fick de tre barn, däribland språkhistorikern Staffan Fridell.

Fridell är gravsatt på Berga kyrkogård i Lagan.

Bibliografi

Priser och utmärkelser 
 1950 – ABF:s litteratur- & konststipendium
 1950 – Boklotteriets stipendiat
 1961 – Boklotteriets stipendiat
 1961 – Landsbygdens författarstipendium
 1961 – Studieförbundet Vuxenskolans författarpris (delat med Walter Dickson och Maj-Britt Eriksson)
 1972 – ABF:s litteratur- & konststipendium
 1972 – Litteraturfrämjandets stipendiat
 1985 – Hedenvind-plaketten

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

 Att vara med och dela och bestämma en samling av Folke Fridells politiska artiklar

Män
Födda 1904
Avlidna 1985
Personer från Ljungby
Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska arbetarförfattare
Svenska anarkister
Svenska syndikalister
Småländska författare
Autodidakter
Väskinde församling

Väskinde församling är en församling i Norra Gotlands pastorat i Nordertredingens kontrakt i Visby stift i Svenska kyrkan. Församlingen ligger i Gotlands kommun i Gotlands län.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. Församlingen utgjorde under medeltiden ett eget pastorat, för att därefter vara moderförsamling i pastoratet Väskinde och Bro, som den 1 maj 1925 utökades med Fole och Lokrume församlingar och 1962 ytterligare utökades med Hejnums och Bäls församlingar. År 2007 uppgick alla församlingarna i pastoratet i Väskinde församling, som därefter till 2014 utgjorde ett eget pastorat.  Från 2014 ingår församlingen i Norra Gotlands pastorat.

Kyrkor 
 Bro kyrka
 Bäls kyrka
 Fole kyrka
 Hejnums kyrka
 Lokrume kyrka
 Väskinde kyrka

Se även 
 Väskinde socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Visby stift
Indelningar i Gotlands kommun
The Gentrys

The Gentrys var ett amerikanskt garagerockband bildat i Memphis, Tennessee år 1963. Gruppen bestod i original av sångarna Bruce Bowles, Larry Raspberry och Jimmy Hart, saxofonisten Bobby Fisher, trumpetaren Jimmy Johnson, basisten Pat Neal och trummisen Larry Wall.

Gruppen fick en hit år 1965 med den dansvänliga "Keep on Dancing" som nådde fjärdeplatsen på Billboard Hot 100-listan. Låten blev även en mindre hit i Sverige med en vecka på Tio i topp. Uppföljaren "Spread It on Thick" nådde plats 50 och tredje singeln "Everyday I Have to Cry" #77, men även om de hade några fler singlar på Billboard-listan fram till 1971 blev det aldrig mer någon riktigt stor hit för gruppen. Deras inspelning av Neil Youngs "Cinnamon Girl" blev dock en hyfsad framgång 1970 och nådde plats 52 på amerikanska singellistan. I den versionen av gruppen var det bara Jimmy Hart som var originalmedlem, originalgruppen hade splittrats redan 1966.

Medlemmar
Originalbesättning
Larry Raspberry – gitarr, sång (1963–1966)
Pat Neal – basgitarr (1963–1966)
Bobby Fisher – keyboard, gitarr, saxofon (1963–1966)
Jimmy Johnson – keyboard, trumpet (1963–1966)
Larry Wall – trumpet (1963–1966)
Bruce Bowles – sång (1963–1966)
Jimmy Hart – sång (1963–1966, 1969–1970)

Senare medlemmar
Jimmy Tarbutton – gitarr (1969–1970)
Steve Speer – basgitarr (1969–1970)
David Beaver – keyboards (1969–1970)
Mike Gardner – trummor (1969–1970)

Diskografi
Studioalbum
Keep on Dancing (1965)
Gentry Time (1966)
The Gentrys (1970)
Singlar
"Keep On Dancing" / "Make Up Your Mind" (1965)
"Little Drops of Water" / "Sometimes" (1965)
"Sometimes" / "Little Drops of Water" (1965)
"A Woman of the World" / "There Are Two Sides to Every Story" (1966)
"Everyday I Have to Cry" / "Don't Let it Be" (1966)
"Spread It On Thick" / "Brown Paper Sack" (1966)
"I Can See" / "90 Pound Weakling" (1967)
"You Make Me Feel So Good" / "There's a Love" (1967)
"Keep on Dancing" / "Woman of the World" (1968)
"Thinking Like a Child" / "Silky" (1968)
"I Can't Go Back to Denver" / "You Better Come Home" (1968)
"Midnight Train" / "You Tell Me You Care" (1969)
"Friends" / "Goddess of Love" (1970)
"He'll Never Love You" / "I Hate to See You Go" (1970)
"Why Should I Cry" / "I Need Love" (1970)
"Cinnamon Girl" / "I Just Got the News" (1970)
"God Save the Country" / "Love You All My Life" (1971)
"Wild World" / "Sunshine" (1971)
"Let Me Put This Ring Upon Your Finger" / "Changin'" (1972)
"High Flyer" / "Little Gold Band" (1974)
"Little Gold Band" / "All Hung Up on You" (1974)
Samlingsalbum
Gentrys (1966)
Cinnamon Girl: The Very Best of the Gentrys (1999)

Källor

Externa länkar

The Gentrys på Allmusic

Gentrys, The
Gastelyckan

Gastelyckan är en stadsdel och ett företagsområde i Lund. Statistiskt tillhör det stadsdelen Linero. År 1975 började exploateringen av området och år 2004 omfattade bebyggelsen på området ungefär 200 000 kvadratmeter rymmande sammanlagt ungefär 2 500 anställda. Därefter har expansionen fortgått. Området är det största industriområdet i Lunds kommun. Lunds kommun arbetar för att skapa en företagarförening för att synliggöra området.

Utöver företag ligger även vissa offentliga institutioner på Gastelyckan, däribland Lunds brandstation, Lunds kommunala vuxenutbildning, Komvux, bilprovning och Arkivcentrum Syd. Många bilhandlare håller till på Gastelyckan. Där finns också en bussdepå, återvinningsstation, hotell och Jehovas vittnens Rikets sal.

Namnet kan komma av att en av lyckans ägare hetat Gaste. Enligt en senare tolkning skulle namnet snarare ha att göra med gast ’spöke’ eller verbet gasta ’spöka’ på grund av närheten till en äldre avrättningsplats.

Rent geografiskt begränsas Gastelyckan idag av Råbyvägen, Prästavägen, Dalbyvägen och E22:an. Området har ett eget gatunät och gatorna på Gastelyckan har fått namn efter bergarter:
Kalkstensvägen
Glimmervägen
Porfyrvägen
Skiffervägen

Referenser

Se även

Linero
Stadsdelar i Lund
John Sebastian

John Sebastian, född John Benson Sebastian den 17 mars 1944 i Greenwich Village i New York i New York, är en amerikansk sångare, gitarrist, munspelare och låtskrivare. Han är son till John Sebastian (född John Sebastian Pugliese), klassisk musiker (kromatisk munspel) och Jane (född Mary Jane Bishir), en radiomanusförfattare.

Sebastian var sångare och förgrundsfigur i The Lovin' Spoonful åren 1965–1967, men hade erfarenhet av musik innan. Han skrev de flesta av gruppens låtar, som exempelvis "Daydream" och "Summer in the City" (den senare med text av sin bror). Efter att ha lämnat Lovin' Spoonful var han aktiv som solo-artist och fick i maj 1976 en listetta med singeln "Welcome Back" som var signaturmelodi till TV-serien Welcome Back, Kotter.

Diskografi
Solo (urval)
1970 – John B. Sebastian
1970 – Live
1971 – Real Live John Sebastian 
1971 – Cheapo Cheapo Productions Presents Real Live John Sebastian
1971 – The Four Of Us 
1974 – Tarzana Kid 
1976 – Welcome Back 
1978 – The Devil And Daniel Mouse With Songs By John Sebastian / A Nelvana Story Album
1989 – The Best Of John Sebastian (samlingsalbum)   
1992 – Tar Beach 
1996 – I Want My Roots (John Sebastian and the J-Band) 
1996 – King Biscuit Flower Hour (live 1979) 
1999 – Chasin' Gus' Ghost (John Sebastian and the J-Band) 
2001 – One Guy, One Guitar (live 1981 & 1984) 
2001 – Faithful Virtue: The Reprise Recordings (3-CD box med de fem första albumen + 7 spår till)

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Diskografi på Discogs

Födda 1944
Amerikanska popsångare
Amerikanska rocksångare
Amerikanska popgitarrister
Amerikanska rockgitarrister
Amerikanska munspelare
Män
Levande personer
Personer från Manhattan
Musiker från New York
Niels Ryberg Finsen

Niels Ryberg Finsen, född 15 december 1860 i Tórshavn, Färöarna död 24 september 1904 i Köpenhamn, Danmark, var en dansk läkare av isländsk/dansk släkt. Han var son till Hannes Finsen och brorson till Vilhjálmur Finsen.

Finsen växte upp i Tórshavn och studerade från 1874 och tre år framåt på internatskolan Herlufsholm i Danmark. Han var ofta sjuk och studieresultaten var medelmåttiga, så föräldrarna valde att ta honom ur internatskolan till fördel för ett gymnasium i Reykjavik på Island. Efter studentexamen 1882 flyttade han till Köpenhamn för att studera medicin. Som islänning var han berättigad till fri bostad på Regensen.

Finsen tog ämbetsexamen 1890 och var prosektor i anatomi 1890–1893. I sin första publikation från juli 1893 beskriver han hur solljus skadar människans hud och rekommenderar användning av rött fönsterglas eller röda gardiner för att minska hudirritation och ärrbildning hos smittkoppspatienter. Han studerade ljusets inverkan på Lupus vulgaris, en hittills obotlig form av hudtuberkulos och kunde med hjälp av fokuserat ljus från en båglampa ta bort en stor lupusfläck från kinden på en patient. Framgången ledde till att ett medicinskt ljusinstitut inrättades vid Köpenhamns universitet som fick namnet Finsens Lysinstitut med Finsen som chef från 1896. Två år senare  erhöll han professors titel.

För sina studier av ljusets inverkan på människans hud och  ultravioletta ljusstrålars  positiva inverkan på bland annat hudtuberkulos belönades Finsen 1903 med Nobelpriset i fysiologi eller medicin. På grund av tilltagande sjukdom kunde han dock inte resa till Stockholm för att ta emot priset.

Utmärkelser
 1899 Dannebrogorden
 1903 Fortjenstmedaljen i guld

Noter

Externa länkar 

 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1903
 Nobelprize.org, Niels Ryberg Finsen – biografi

Danska läkare
Danska innehavare av professors namn
Personer i Danmark under 1800-talet
Nobelpristagare i medicin
Födda 1860
Avlidna 1904
Män
Personer från Torshamn
Alumner från Köpenhamns universitet
Riddare av Dannebrogorden
The Doors (musikalbum)

The Doors är den amerikanska musikgruppen The Doors självbetitlade debutalbum, utgivet i januari 1967. Det var dock först i september samma år som albumet uppmärksammades på allvar då det nådde andraplatsen på Billboard 200-listan i USA.

Första singeln från albumet var den inledande "Break On Through (To the Other Side)". Låten bubblade under Billboard Hot 100, men blev ingen större hit. Den följdes av gruppens andra singel och genombrott, "Light My Fire". Låten blev Billboard-etta, och nådde även listplacering i Storbritannien (#49) På albumet finns hela inspelningen av låten med förlängda solon av Ray Manzarek och Robbie Krieger som inte fanns på den mycket kortare singelversionen. Den sista låten, "The End", är ett långt psykedeliskt jam som har kommit att bli klassiskt. Vissa sektioner av låtens text blev dock ursprungligen censurerad. "The End" blev senare också känd för att den fanns med i filmen Apocalypse Now 1979. "Alabama Song (Whisky Bar)" är hämtad från operan Staden Mahagonnys uppgång och fall av Bertolt Brecht och Kurt Weill, medan "Back Door Man" är en Howlin' Wolf-cover, skriven av Willie Dixon.

Kuriosa 
2008 gjordes en dokumentär om inspelningen av albumet i serien Classic Albums.

Låtlista 
Om inte annat anges är låtarna skrivna av The Doors.
Sida ett
"Break On Through (To the Other Side)" - 2:30 
"Soul Kitchen" - 3:35 
"The Crystal Ship" - 2:34 
"Twentieth Century Fox" - 2:33 
"Alabama Song (Whisky Bar)" (Bertolt Brecht/Kurt Weill) - 3:20 
"Light My Fire" - 7:08 
Sida två
"Back Door Man" (Willie Dixon) - 3:34 
"I Looked at You" - 2:22 
"End of the Night" - 2:52 
"Take It as It Comes" - 2:17 
"The End" - 11:43

Medverkande 
Jim Morrison: Sång, munspel
Robbie Krieger: Gitarr
Ray Manzarek: Piano, orgel, keyboard, bas
John Densmore: Trummor
Larry Knechtel: Bas

Övriga medverkande 
Bruce Botnick: Inspelningstekniker
Guy Webster: Omslagsfoto framsida
Joel Brodsky: Omslagsfoto baksida 
William S.Harvey: Omslagskoncept

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #2

Källor 

Album av The Doors
Album producerade av Paul A. Rothchild
Musikalbum 1967
Amerikanska debutalbum
Engelskspråkiga musikalbum
Harlösa

Harlösa är en tätort i Eslövs kommun i Skåne, belägen ett par kilometer från Vombsjön.

Befolkningsutveckling

Samhället
Harlösa har en låg- och mellanstadieskola såväl som två stycken förskolor. Parken som ligger mellan Gårdstångavägen och Stationsvägen anlades av Harlösa försköningsförening 1951.

Harlösa kyrka ligger en liten bit utanför orten. Harlösa Prästgård, ett corps-de-logi med park och ekonomibyggnader ansluter till kyrkan. Mitt emot prästgården och kyrkan finns Harlösa Donationshus, ett ålderdomshem från 1824 som byggnadsminnesförklarades 1993. Sydost om Prästgården och öster om Donationshuset ligger byggnaden Rosenhill som i äldre tid, då Harlösa var egen kommun, inrymde Harlösa kommunalhus. 

2008 invigdes Harlösas nya idrottshall. 

Den största delen av Harlösa tätort utgörs av det före detta stationssamhället plus senare intilliggande bebyggelse. I ortens nordliga utkant ligger kyrkan i anslutning till kyrkbyn.

Stockholms privatbank etablerade sig i Harlösa runt 1917, en rörelse som övertogs av Köpmannabanken år 1919 och sedan överläts till Skånska banken år 1921. Den 20 maj 1932 lade Skånska banken ner kontoret i Harlösa. Harlösa hade även ett kontor tillhörande Föreningsbanken. Den 7 april 2003 stängde Färs och Frosta sparbank kontoret i Harlösa, varefter orten saknat bankkontor.

Harlösa järnvägsstation 
Huvudartikel: Harlösa järnvägsstation
Förr utgick fem järnvägslinjer på tre banor från Harlösa. Banorna var några av landets mest olönsamma. Numera är järnvägen uppriven, sista persontåget gick 9 juni 1955. De sista resterna av räls revs vintern 1984-85 i samband med rivningen av Dalby–Harlösa–Bjärsjölagård Järnväg.

Näringsliv 

I Harlösa finns cementindustri och livsmedelsindustri med Harlösa Charkuterier.

Tidigare fanns här Molinderska konservfabriken, i folkmun kallad mejeriet, som tillverkade kondenserad mjölk som såldes till fartyg världen över.

Se även
Harlösa donationshus
Slaget vid Borst (Harlösa)

Källor 
Frostabygden 1989. Frosta härads hembygdsförening.

Noter 

 
Tätorter i Sverige
Surrealistic Pillow

Surrealistic Pillow är den psykedeliska musikgruppen Jefferson Airplanes andra album, släppt i februari 1967 av skivbolaget RCA Victor. Musiken var starkt psykedelisk folkrock. 

Albumet kan sägas vara ett av de första psykedeliska albumen som gjorde riktigt stor succé, och det öppnade för andra band som sysslade med liknande musik. Det blev som bäst trea på Billboards albumlista. På albumet finns Jefferson Airplanes två mest kända låtar, "Somebody to Love" och "White Rabbit" (#5 respektive #8 på Billboards singellista).

Surrealistic Pillow är Jefferson Airplanes första LP med sångerskan Grace Slick. (På den allra första LP:n Jefferson Airplane Takes Off från 1966 hette vokalisten Signe Toly Anderson.) Grace Slick hade tidigare varit medlem i en annan psykedelisk San Franciscogrupp, The Great Society. I denna grupp spelade hennes dåvarande make Jerry Slick trummor och hans bror Darby Slick gitarr. Från Great Society tog Grace Slick med sig låtarna "White Rabbit" (skriven av henne själv) och "Somebody to Love" (skriven av svågern Darby Slick).

Texten till "White Rabbit" är inspirerad av Lewis Carrolls barnbok Alice i Underlandet från 1865. En vit kanin finns omnämnd i denna bok. Alice nämns också i texten till White Rabbit. Men låten anses också ha tydliga syftningar på droger. Texten börjar One pill makes you larger and one pill makes you small....

Låtlista
Sida ett
"She Has Funny Cars" (Marty Balin/Jorma Kaukonen) – 3:14
"Somebody to Love" (Darby Slick) – 3:00
"My Best Friend" (Skip Spence) – 3:04 
"Today" (Balin/Paul Kantner) – 3:03
"Comin' Back to Me" (Balin) – 5:23

Sida två
"3/5 of a Mile in 10 Seconds" (Balin) – 3:45 
"D.C.B.A. -25" (Kantner) – 2:39 
"How Do You Feel" (Kantner) – 3:34 
"Embryonic Journey" (Kaukonen) – 1:55 
"White Rabbit" (Grace Slick) – 2:32
"Plastic Fantastic Lover" (Balin) – 2:39

Bonusspår på den remastrade CD-utgåvan från 2003
"In the Morning" (Kaukonen) – 6:21
"J.P.P. McStep B. Blues" (Spence) – 2:37
"Go to Her" (version 2) (Kantner/Irving Estes) – 4:02
"Come Back Baby" (traditional, arrangerad an Kaukonen) – 2:56
"Somebody to Love" (mono singel-version) (Darby Slick) – 2:58
"White Rabbit" (mono single-version) (Grace Slick) / "D.C.B.A.-25" (instrumental; gömd spår) – 5:21

Medverkande
Musiker
Marty Balin – gitarr, sång
Jack Casady – basgitarr, gitarr
Spencer Dryden – trummor, percussion 
Paul Kantner – rytmgitarr, sång 
Jorma Kaukonen – sologitarr, sång 
Grace Slick – sång, orgel, piano, blockflöjt

Bidragande musiker
Jerry Garcia – gitarr (spår 4,5. 11–13)

Musiker på den brittiska versionen
Signe Anderson – sång (på "Chauffeur Blues" av Lester Melrose, spår 8 på den brittiska versionen)
Skip Spence – trummor (på "Chauffeur Blues")

Produktion
Rick Jarrard – producent
David Hassinger – ljudtekniker
Marty Balin – omslagsdesign
Herb Greene – foto

Referenser

Externa länkar
"Welcome to the Studio" på Jefferson Airplanes webbplats

Musikalbum 1967
Album av Jefferson Airplane
Vincebus Eruptum

Vincebus Eruptum, är rockbandet Blue Cheers debutalbum. Det släpptes i januari år 1968. Albumet är mycket stökigt och sägs starkt ha inspirerat efterkommande hårdrocks- och heavy metal-musiker.

Albumet innehåller deras cover på "Summertime Blues" som blev den största hiten för gruppen (#14 enligt billboard).

Låtar på albumet
"Summertime Blues" (Capehart/Cochran)  3:47
"Rock Me Baby" (Josea/King)  4:22
"Doctor Please" (Peterson)  7:53
"Out of Focus" (Peterson)  3:58
"Parchment Farm" (Allison)  5:49
"Second Time Around" (Peterson)  6:17

Musikalbum 1968
Väsen

Väsen kan syfta på:

 Naturväsen – står i förbindelse med en viss plats i naturen
 Väsen (musikgrupp) – en svensk folkmusikgrupp
 Väsen (album) – deras debutalbum
 Väsen (filosofi) – ett filosofiskt begrepp med betydelsen essens, ett varande, substans

Se även
 Varelse
Sainte-Mère-Église

Sainte-Mère-Église är en mindre stad och kommun i departementet Manche i regionen Normandie i norra Frankrike. Kommunen är chef-lieu för kantonen Sainte-Mère-Église som ligger arrondissementet Cherbourg. År  hade Sainte-Mère-Église  invånare.

Staden livnär sig mest på sin historia om sin part i invasionen av Normandie. Det finns många små museer att besöka om detta.

Historia 
Sainte-Mère-Église är mest känd för sin roll i invasionen av Normandie 1944. Byn stod mitt i den väg som det var mest troligt att tyskarna skulle använda för en eventuell motattack mot trupperna på Utah Beach och Omaha Beach. Tidigt på morgonen den 6 juni 1944 marksattes fallskärmstrupper från 82:a och 101:a fallskärmsdivisionerna för att ta över Sainte-Mère-Église, vilket också blev den första befriade byn.

Dagen D-operationer 
De tidiga landningarna vid 01.40 resulterade i hårda förluster för fallskärmsjägarna. Många byggnader i Sainte-Mère-Église brann den natten och lyste upp himlen för tyskarna och en del landade i brinnande hus och dog innan de lyckades ta sig ut.

En uppmärksammad händelse var fallskärmsjägaren John Steele som fastnade med fallskärmen i byns kyrktorn. John kunde bara titta på när striderna pågick under honom. Skadad i foten och efter att ha spelat död i två timmar blev han senare tillfångatagen av de tyska soldaterna. Han lyckades emellertid fly några timmar senare för att ansluta till sina egna trupper. John deltog senare också i bl.a. Operation Marketgarden och var med ända fram tills krigsslutet. Han överlevde kriget och finns som staty, hängande i en fallskärm, i kyrktornet i Sainte Mére Église.

Senare på morgonen klockan 05.00 tog en styrka ledd av överstelöjtnant Edward C. Krause från 505th PIR över staden med mycket lite motstånd. Tydligen var den tyska garnisonen förvirrad och gick till reträtt. Dock kom en tung motattack av tyskarna senare på dagen och höll på en bit in den 7 juni. Fallskärmsjägarna höll staden tills pansarstyrkor från Utah Beach avlöste dem.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Sainte-Mère-Église

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Manche

Källor

Externa länkar 
 
 The Airborne Museum
 Cross Channel Attack, official Army report

Kommuner i Manche
Orter i Normandie