kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Smolensk

Smolensk (, uttalas smalénsk) är en stad i västra Ryssland med cirka 330 000 invånare. Den är belägen vid floden Dnepr och är den administrativa huvudorten för Smolensk oblast. Smolensk är en av Rysslands äldsta städer och omnämns i historiska dokument så tidigt som år 863. Staden har förstörts flera gånger av invaderande arméer, bland annat av Napoleon I och senare även av Adolf Hitler år 1941. Smolensk var en av de tolv städer i Sovjetunionen som utnämndes till hjältestäder efter andra världskriget. 

Den 10 april 2010 havererade ett polskt regeringsflygplan med bland andra den dåvarande polska presidenten Lech Kaczyński i närheten av Smolensk. Samtliga ombord omkom.

Stadsdistrikt 
Smolensk är indelad i tre stadsdistrikt.

Källor

Externa länkar 

 
Städer i Ryssland
Dnestr

Dnestr (efter ryska Днестр, på ukrainska Дністе́р Dnister, på rumänska Nistru), alternativt Dnjestr, är en 1 370 km lång flod i östra Europa. Den bildar i norr gräns mellan Moldavien och Ukraina och flyter sedan in i Moldavien och utgör där gränsen för den autonoma republiken Transnistrien.

Beskrivning
Dnestr rinner genom ett område på det östeuropeiska slättlandet, nära Karpaterna, som tillhört många riken genom historien. Den är en av flera floder som rinner från nordväst mot Svarta havet i sydöst. Efter fredsfördraget i Iași 1792 mellan Kejsardömet Ryssland och Osmanska riket blev floden gräns mellan de två länderna.

Floden rinner upp väster om den ukrainska staden Turka nära gränsen till Polen och flyter först norrut för att sedan svänga av åt sydöst mot Svarta havet. I början av 1970-talet byggdes i Tjernivtsi Oblast en större dammanläggning i vars närhet staden Novodnistrovsk grundlades. Denna fördämning dränkte en mängd byar och samhällen längs floden.

Floden bildar gräns mellan Ukraina och Moldavien innan floden korsar gränsen in i Moldavien strax efter staden Soroca. I Moldavien utgör den sedan gräns för den autonoma republiken Transnistrien och där flyter floden genom den autonoma republikens huvudstad Tiraspol.

Dnestr flyter sedan åter in i Ukraina och rinner ut i Svarta havet via deltalagunen Dnistrovskyj liman, strax sydväst om Odessa.

Dnestr är Ukrainas näst största flod, efter Dnepr och den är Moldaviens största flod.

Referenser

Noter

Källor
 Dnister River in Encyclopedia of Ukraine 

Vattendrag i Ukraina
Vattendrag i Moldavien
Desna

Desna (ryska och ukrainska: Десна; namnet betyder "högerhand" på fornöstslaviska) är en biflod österifrån till Dnepr och belägen i västra Ryssland och nordöstra Ukraina. Den är 1 130 kilometer lång och dess avrinningsområde är 88 900 km². I Ukraina varierar dess bredd mellan 60 och 250 m och dess medeldjup är 3 m. Vid mynningen i Dnepr är det genomsnittliga flödet 360 m³/s. Floden är isbelagd från tidigt i december till tidigt i april och är farbar från Novhorod-Siverskyj till mynningen, vilket är omkring 535 km.

Floden rinner upp i Smolenskhöjderna i Smolensk oblast i Ryssland och källan ligger östsydöst om staden Smolensk, inte långt från Jelnja, i en skog nära byn Naleti. Desna rinner sedan söderut genom en låg, sank dal mot staden Brjansk, där flodens högra bank reser sig. Efter sammanflödet med Sejm nära den ukrainska gränsen breddas floden och förgrenar sig i flertalet mindre grenar och rinner in i Ukraina. Den högra banken minskar i storlek nära staden Tjernihiv, och vid en av dess bifloder, Oster, fortsätter Desna sedan genom en låg, lerig slätt fram till dess att den slutligen når sin mynning in i Dnepr nära Kiev.

Desna har 18 höger- och 13 vänsterbifloder. De viktigaste är Sudost (höger), Snov (höger), Sejm (vänster) och Oster (vänster).

De viktigaste städerna längs floden är, i Ryssland, Zjukovka, Brjansk och Trubtjevsk, samt, i Ukraina, Novhorod-Siverskyj, Tjernihiv och Oster. Svenskijklostret är beläget vid floden Svins utlopp i Desna.

Vattendrag i Ukraina
Vattendrag i Ryssland
Dneprs avrinningsområde
Haloŭtjyn

Haloŭtjyn är en belarusisk agropolis (tidigare småstad) belägen vid Vabitj ån, i Bjalynitjys rajon i Mahiljoŭs voblast, 170 km nordöst om Minsk och ca 30 km nordväst om Mahiljoŭ.

Historia 
Orten är känd för slaget vid Holowczyn den 4 juli 1708, då Karl XII med 12 500 man besegrade 39 000 ryssar. Segern räknas som en av Karl XII:s främsta.

Se även 
 Landsbygdsorter i Mahilioŭ voblasć
 Belarus landsbygdsorter

Referenser 

Landsbygdsorter i Mahilioŭ voblasć
Slaget vid Holowczyn
Arubas flagga

Arubas flagga infördes den 18 mars 1976. Den ljusblåa bakgrunden symboliserar den ljusa himlen och det ljusa vattnet kring Aruba. Den har två parallella gula linjer i nederdelen. Den fyruddiga röda stjärnan med vit kant i övre vänstra hörnet symboliserar själva ön.

Externa länkar
 Mera detaljerad historia om flaggan (engelska)

Kolonialflaggor
Nederländska flaggor
Kiribatis flagga

Kiribatis flagga består sedan självständigheten från Storbritannien 1979 av en övre röd halva med en större fregattfågel (Fregata minor) som flyger över en uppåtgående sol i guld samt en nedre blå halva med tre vita horisontella band i vågform som representerar de tre ögrupperna (Gilbertöarna, Phoenixöarna och Lineöarna). De 17 solstrålarna representerar de 16 Gilbertöarna och Banaba (tidigare Oceanön). Flaggan antogs den 12 juli 1979 och har proportionerna 1:2.

Historik 
Inför självständigheten från Storbritannien 1979 hölls en tävling om en ny nationsflagga, där det vinnande bidraget var en flagga baserad på det koloniala vapnet. Storbritanniens riksheraldikämbete College of Arms ändrade förslaget genom att göra fregattfågeln och solen större, men efter protester från Kiribatis befolkning användes den ursprungliga versionen av flaggan. Den nya nationsflaggan hissades vid firandet av självständigheten i huvudstaden Tarawa den 12 juli 1979.

Referenser

Källor

Noter

Se även 

 Kiribati
 Kiribatis statsvapen

Nationsflaggor i Oceanien
Kiribatis nationalsymboler
Ålänningens sång

Ålänningens sång är Ålands landskapssång. Den är skriven av John Grandell (1892–1960) och tonsatt av Johan Fridolf Hagfors. Sången framfördes för första gången under sångfesten i Mariehamn 1922. På Åland sjungs den numera till exempel runt midsommarstängerna på midsommarafton och på Ålands självstyrelsedag 9 juni. Sången hade ursprungligen fyra verser men den tredje versen utelämnas sedan länge när sången sjungs och ofta när den återges i tryck.

Landskapssång

Text

Övrigt 
Som en alternativ landskapssång har ibland framhållits Visa till Åland (ofta felaktigt benämnd Vad du är rik min hembygdsö efter sin inledningsrad) med text av Erika Lindström och musik av Otto Andersson.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Ålänningens sång som ljudfil (piano, ogg), Fernando Guadarrama
 Ålänningens Sång som ljudfil (vokalist, mp3), mhbibl.aland.fi

Nationalsånger i Europa
Åland
Finländska landskapssånger
Svenska landskapssånger
Kusin

Kusin är ett släktskap där två personer har varsin förälder som är syskon till varandra.

En kusin till en person är alltså barn till ett syskon till personens far eller mor. Alltså mammas brors/systers barn eller pappas brors/systers barn. En kusin till en person är barnbarn till antingen personens farfar och farmor eller personens morfar och mormor.

Kusiner har 50 procent gemensamma förfäder. Om kusinerna är släkt med varandra på flera sätt kan de dock ha fler gemensamma förfäder. (Många är släkt på flera sätt om man ser några hundra år tillbaka i antavlan och alla är det om man går mycket långt tillbaka i tiden.)

Olika typer av kusiner

Dubbelkusiner 
Två personer är dubbelkusiner om de är kusiner på både mors- och farssidan, vilket innebär att den ena personens båda föräldrar är syskon till var sin av den andra personens föräldrar, t ex om två systrar får barn med två bröder.

En dubbelkusin till en person är barnbarn både till personens farfar och farmor och till personens morfar och mormor. Dubbelkusiner har 100 procent gemensamma förfäder sånär som på två personer i respektive antavla – föräldrarna.

Halvkusiner 
Om föräldrarna är halvsyskon kan kusinerna kallas halvkusiner. En halvkusin till en person är barnbarn till personens farfar, farmor, morfar eller mormor, men bara till en av dem. Halvkusiner har 25 procent gemensamma förfäder.

Ovanliga kombinationer av kusiner 
Två personer kan samtidigt vara kusiner och halvkusiner. Detta uppstår då det finns både ett helsyskonskap och ett halvsyskonskap mellan de två föräldraparen. Personerna har då 75 procent gemensamma förfäder. Exempel: Två personer har samma farfar, farmor och morfar, men inte samma mormor.

Två personer kan vara dubbla, tredubbla eller fyrdubbla halvkusiner. Detta uppstår då det finns två, tre eller fyra halvsyskonskap mellan de två föräldraparen. Personerna har då 50, 75 respektive 100 procent gemensamma förfäder sånär som på två personer – föräldrarna. Exempel på fyrdubbla halvkusiner: En persons farfar, farmor, morfar och mormor är en annan persons farfar, mormor, morfar och farmor.

(De ovanstående kombinationerna av kusiner bygger i inget fall på släktskap mellan en persons föräldrar inbördes.)

Parallellkusiner och korskusiner 
Parallellkusiner är barn till syskon av samma kön, medan korskusiner är barn till syskon av olika kön. I vissa kulturer (dock ej den svenska) är kusinäktenskap tillåtet mellan korskusiner, men tabu mellan parallellkusiner.

Synonymer 
I vissa dialekter kallas kusin för förstakusin. Ett ålderdomligt ord för kusin är tvåmänning (släkting i andra led).

Andra betydelser 
Ordet kusin användes förr som tilltalsord mellan furstar, avlägsnare släktingar och gamla bekanta.

Närliggande termer 
Två kusiners barn kallas i sin tur sysslingar eller tremänningar, och i nästa led kallas de bryllingar eller fyrmänningar. Kusinbarn är barn till en kusin. En förälders kusinbarn är alltså ens egen syssling. En mycket ålderdomlig betydelse av ordet kusinbarn, som kan påträffas i äldre litteratur, är syssling.

* Bland annat i Tornedalen.
** Blekinge, Skåne och Halland.

Se även 
 Släkt

Referenser

Noter 

Släkt
Syskon

Syskon kan innebära flera olika sorters relationer som två personer har till varandra. Ett manligt syskon är en bror och ett kvinnligt syskon är en syster.

Biologiska syskon 
Helsyskon kallas personer som har två gemensamma biologiska föräldrar. 

Halvsyskon kallas personer som endast har en gemensam biologisk förälder. De kan dela samma mamma men olika pappor eller de kan ha samma pappa men olika mammor.

Icke biologiska syskon 
Två personer som inte är släkt, men som har varsin förälder som gifter sig med varandra kan kallas styvsyskon (jämför styvfamilj). Sedan kan man även använda sig av termerna adoptivsyskon (ett adopterat syskon) och fostersyskon (fosterhemsplacerade personer/barn).

Födelseordning 
Födelseordning är en persons rang efter ålder bland syskon. Vanligtvis klassificerar forskare syskon som "äldsta", "mellanbarn" och "yngsta".

Syskons avkomma 
Två syskons barn blir kusiner till varandra och syskonens barnbarn blir sysslingar till varandra. Med mer precisa termer är det dock så att om syskonen är halvsyskon, så blir barnen halvkusiner och barnbarnen halvsysslingar.

Närliggande termer 
Syskonbarn är barn till ett syskon. En  betydelse av ordet syskonbarn, som kan påträffas i äldre litteratur och lagtext, är kusin.

Det är på liknande sätt med ordet brorsbarn. En ålderdomlig betydelse av ordet, som kan påträffas i äldre litteratur, är kusin på fädernet, d.v.s. två bröders barn i förhållande till varandra. Ordet kan dock i äldre litteratur även ha samma betydelse som det har i dag, d.v.s. barn till en bror.

Referenser 

Släkt

es:Hermano#Hermanastros
it:Parentela#Altri gradi di parentela
Upptäcktsresanden A.E. Nordenskiöld

Upptäcktsresanden A.E. Nordenskiöld  är en målning i olja på duk av Georg von Rosen från 1886 föreställande Adolf Erik Nordenskiöld under dennes expedition med Vega genom Nordostpassagen. Nordenskiöld står i förgrunden, klädd i svart päls och med en tubkikare. I landskapet som består av packis syns Vega i bakgrunden.

Målningens mått är 344 cm × 242 cm (höjd * bredd). Den finns på Nationalmuseum, dit den skänktes 1887 av Oscar Dickson.

Referenser

Målningar på Nationalmuseum
Porträttmålningar
Målningar 1886
Målningar av Georg von Rosen
Politisk konst
Erik XIV och Karin Månsdotter

Erik XIV och Karin Månsdotter är en målning av Georg von Rosen från 1871 föreställande Karin Månsdotter, Erik XIV och den senares sekreterare Jöran Persson.

Externa länkar
Målningen på Nationalmuseum.se

Erik XIV
Historiemålningar
1871 i Sverige
Målningar av Georg von Rosen
Målningar 1871
Målningar på Nationalmuseum
Narva (målning)

Narva är en nationalromantisk oljemålning av Gustaf Cederström. Den föreställer den ryska armén som under ledning av sin fältmarskalk, den franska prinsen Charles Eugène de Croÿ, lägger ner sina fanor framför Sveriges konung Karl XII efter att ha förlorat slaget vid Narva år 1700. Den målades 1905 och förvärvades året därpå av Nationalmuseum i Stockholm efter bidrag från riksmarskalk Fredrik von Essen med flera.

Källor 
 Nationalmuseum: Narva Läst 29 april 2022.

Se även
Historiemåleri

Kulturella återgivningar av Karl XII
Målningar på Nationalmuseum
Historiemålningar
Målningar 1905
Målningar av Gustaf Cederström
Slaget vid Narva
Politisk konst
Gustav II Adolfs död i slaget vid Lützen

Gustav II Adolfs död i slaget vid Lützen är en bataljmålning av Carl Wahlbom från 1855. Tavlan kan ses på Nationalmuseum i Stockholm.

Se även
Gustav II Adolf
Historiemåleri
Slaget vid Lützen
Carl Wahlbom

Målningar 1855
Kulturella återgivningar av Gustav II Adolf
Målningar av Carl Wahlbom
Målningar på Nationalmuseum
Bataljmålningar
Slaget vid Lützen
Politisk konst
Slottsbranden i Stockholm den 7 maj 1697

Denna artikel handlar om målningen. För den historiska händelsen se Slottsbranden 1697.

Slottsbranden i Stockholm den 7 maj 1697 är en målning av Johan Fredrik Höckert från 1866. Målningen visar hur liket efter Karl XI och änkedrottningen Hedvig Eleonora förs ut ur slottet Tre Kronor av bland andra hennes sonson, den nyblivne kungen Karl XII vid den stora Slottsbranden 1697. Tavlan mäter 214 x 184 cm. Det var under en resa till Paris 1862 som Höckert kom på idén till tavlan. Claës Lundin, som tecknat ner Höckerts liv, skrev om händelsen:

Höckert visade målningen på Stockholmsutställningen 1866 trots att han själv inte ansåg att den var helt färdig. Han dog kort därefter och målningen blev fullbordad av hans vän och lärare Johan Christoffer Boklund. Den ställdes ut efter Höckerts död i Paris 1867 och senare i Philadelphia 1876. Med sammanskjutna medel köptes målningen slutligen från Höckerts arvingar 1883 och skänktes sedan till Nationalmuseum där den nu kan beskådas.

Se även
 Historiemåleri
 Slottet Tre Kronor

Källor
 Från vår konstverld (utgiven 1881)

Målningar 1866
Historiemålningar
1866 i Sverige
Målningar på Nationalmuseum
Målningar av Johan Fredrik Höckert
Kulturella återgivningar av Karl XII
Politisk konst
Målningar med motiv från Stockholm
Vabitj

Vabitj () är en liten å i Belarus. Det är en biflod till Druts som i sin tur är en biflod till Dnepr. Mest känd i Sverige för att Karl XII utkämpade slaget vid Holowczyn vid denna ström.

Vattendrag i Belarus
Nederländernas flagga

Nederländernas flagga består av tre horisontella fält i olika färger, överst rött, i mitten vitt och nederst blått. Flaggan antogs genom dekret nr 93 den 19 februari 1937 och har proportionerna 2:3.

Historik 

Dagens flagga kan härledas till en flagga från 1500-talet som finns belagd från 1572 i samband med en drabbning vid Den Briel. Efter unionen i Utrecht blev den officiell flagga för Republiken Förenade Nederländerna från 1580-talets början. Flaggan var i färgerna orange, blått och vitt, där färgen orange var kungahuset Oraniens färg. Ledare för upproret mot de spanska härskarna på 1560-talet var prins Vilhelm av Oranien, och flaggan kom därför att kallas Prinsenvlag ("prinsens flagga). Flaggan fungerade som fälttecken under 1500- och 1600-talet under spansk-nederländska kriget, och fick successivt under 1600-talet ett rött fält istället för ett orange, enligt en teori för att lättare skulle kunna se flaggan ute till havs. Enligt en annan teori berodde färgbytet på att man vid tillverkningen använde en blandning av rött färgpigment och en gul växtfärg för att skapa färgen orange. Eftersom den gula växtfärgen bleknade först, blev flaggorna med tiden allt rödare. Även om flaggan oftast hade tre horisontella fält, förekom den i "dubbel" och "tredubbel" version med sex eller upp till elva horisontella fält.

Flaggan var en av de första flaggor som användes som frihetssymbol under ett befrielsekrig mot ett utländskt styre, och fick med tiden ett mycket stort inflytande på andra länders flaggor, bland annat är de "panslaviska färgerna" i exempelvis den ryska flaggan hämtade från Prinsenvlag. Orange är fortfarande Nederländernas kungliga färg, och på kungafamiljens högtidsdagar hissas en vimpel i orange ovanför Nederländernas flagga. Sydafrikas flagga 1928–1994 och staden New Yorks flaggas färger baserades på den äldre nederländska flaggan. Även om flaggan varit i bruk sedan 1600-talet blev den inte officiell nationsflagga förrän genom ett dekret från drottning Wilhelmina den 19 februari 1937. Proportionerna är 2:3.

Flaggdagar 
Vid flaggdagar i Nederländerna är det föreskrivet att offentliga myndigheter skall flagga. Något krav på privatpersoner att flagga finns inte.

Färger

Provinsflaggor

Maritima flaggor

Källor

Noter

Se även 
 Nederländerna

Nationsflaggor i Europa
 
Nederländernas nationalsymboler
Luxemburgs flagga

Luxemburgs flagga antogs den 23 juni 1972 och består av tre horisontella band. Det översta är ett rött, det mellersta ett vitt och det nedersta ett blått. Färgerna är hämtade från storhertigen Henrik IV:s vapen från 1200-talet med ett rött lejon mot blå och vita ränder. Flaggan har använts inofficiellt sedan 1840-talet, då den symboliserade den franska revolutionens frihetsideal. Den skiljer sig från Nederländernas flagga genom att vara mer avlång och ha en något blekare blå färg. Proportionerna är 3:5 eller 1:2.

Som handelsflagga använder Luxemburg en flagga som bygger på statsvapnet: ett rött lejon mot blå-vit-randig botten. Under 2006 inleddes en kampanj för att göra flaggan med lejonet till Luxemburgs nationalflagga. Regeringen deklarerade den 6 juli 2007 att den inte stödde initiativet och att flaggan inte kommer att förändras.

Källor

Se även 
Luxemburg

Externa länkar 
Service Information et Presse du gouvernement luxembourgeois
Loi du 27 juillet 1993 modifiant et complétant la loi du 23 juin 1972 sur les emblèmes nationaux

Nationsflaggor i Europa
Luxemburgs nationalsymboler
Brasiliens flagga

Brasiliens flagga är grön med en gul romb och en blå cirkel med vita stjärnor och en bandslinga med landets valspråk Ordem e Progresso (port. "Ordning och framsteg"). Flaggan i sin nuvarande huvudsakliga utformning antogs den 19 november 1889 och har proportionerna 7:10.

Symbolik 

Den gröna färgen användes redan under kejsartiden som en symbol för huset Bragança som Peter I av Brasilien tillhörde. Hans hustru Leopoldina tillhörde familjen Habsburg som hade den gula färgen som symbol. I den moderna tolkningen står gult för landets mineralfyndigheter, och den gröna färgen representerar regnskogen.

Natthimlen mitt i romben visar hur stjärnhimlen såg ut från Rio de Janeiros horisont den dag republiken instiftades 1889. Antalet stjärnor är lika många som antalet delstater i förbundsstaten Brasilien. Varje stjärna representerar en viss delstat eller ett visst administrativt område, och därför har antalet stjärnor ändrats ett flertal gånger, senast 1992 då de blev 27 till antalet. Stjärnorna är olika stora, men storleken är inte tänkt att symbolisera delstatens eller områdets betydelse.

Brasiliens valspråk Ordem e Progresso som finns på bandslingan tvärs över natthimlen kommer från positivismen som fick stort inflytande i Brasilien under slutet av 1800-talet med sin framstegstro, teknisk utveckling, rationalitet med mera.

Färger

Historik 
Den flagga som användes under kejsardömet från 1822 var också den grön med en gul romb eller spetsruta, fast med det kejserliga vapnet istället för natthimlen. Vapnet togs bort när republiken utropades 1889 och ersattes då med dagens stjärnhimmel.

Tidigare flaggor

Delstaternas flaggor 
Var och en av Brasiliens 26 delstater och det federala distriktet har egna flaggor.

Referenser

Källor

Noter

Se även 

 Brasilien
 Brasiliens statsvapen

Nationsflaggor i Sydamerika
Brasiliens nationalsymboler
Frölundaborgs isstadion

Frölundaborgs isstadion är en inomhusarena i Göteborg. Anläggningen används normalt till ishockey och konståkning samt som träningshall för Frölunda HC. Även mässor, musikarrangemang och andra större evenemang förekommer. Namnet kommer från villaområdet Frölundaborg som arenan ligger i anslutning till. Anläggningen ingår i området Slottsskogsvallens idrottscentrum. Arenan har en publikkapacitet på 6 044 åskådare och invigdes den 12 september 1967 med en vänskapsmatch där Västra Frölunda IF besegrade svenska ishockeylandslaget med 4-3. Frölunda HC använder Frölunda borg som hemmaarena när Scandinavium är upptaget för andra ändamål. Frölunda HC använder även hallen vid Champions Hockey League matcher.

Källor

Externa länkar 

Ishallar i Sverige
Sportanläggningar i Göteborg
Sportanläggningar invigda 1967
1967 i Sverige
Ishockey i Göteborg
Rambergsvallen

Rambergsvallen (uttalas Rammbergsvallen där förleden ”ram” - ramn - är ett äldre ord för fågeln korp, vilket uttalades med kort a), var en fotbolls- och friidrottsanläggning i stadsdelen Rambergsstaden, på Hisingen i Göteborg. Publikkapaciteten var 7 000 personer (5 000 personer år 1956), men publikrekordet på arenan var 8 379 personer. Rambergsvallen var BK Häckens hemmaplan i fotboll för herrar. Under 2014 revs arenan för att ersättas av en nybyggd arena på samma plats, Bravida Arena, som färdigställdes och invigdes under 2015.

Anläggningen uppfördes som statskommunalt reservarbete och invigdes den 18 augusti 1935. Sitt slutliga utseende fick vallen efter nybyggnad av norra läktaren 1979 och huvudläktaren 1983.

Fotboll
Rambergsvallen användes för allsvensk fotboll av BK Häcken. Laget spelade dock på dispens från Svenska Fotbollförbundet för att arenan inte höll allsvensk standard enligt förbundets regler. BK Häcken hyrde anläggningen vid match. Intäkterna till Idrotts- och föreningsförvaltningen för anläggningen var reglerad i kommunens beslut om taxor för uthyrning. Anläggningen användes även i viss utsträckning av andra fotbollsklubbar på Hisingen.

Friidrott
Utöver fotbollen användes Rambergsvallen för friidrott med IF Kville som huvudsaklig brukare samt av närliggande skolor vid exempelvis idrottsdagar. Rambergsvallen var även bas för Idrotts- och föreningsförvaltningens övriga anläggningar på Hisingen med garage, förråd och personalutrymmen. Driftmässigt hängde anläggningen ihop med Rambergsrinken (ishall) och Lundbybadet. Verksamheten på anläggningen bestod mot slutet till ca 90 % av uthyrning till skolorna för deras friidrott. Därutöver fanns viss friidrottsverksamhet men den kom alltmer att koncentreras till Björlandahallen.

Nybyggnation
Göteborgs kommun beslutade i början av 2014 att ersätta Rambergsvallen med en modern arena. Målet var att skapa en funktionell, modern arena med plats för 7000 åskådare, vilket uppfyller Svenska Fotbollförbundets krav för en allsvensk arena. Rambergsvallen fick inte användas i Allsvenskan 2014 på grund av att den inte uppfyllde de nya kraven. Häcken spelade därför 2014 och halva 2015 på Gamla Ullevi. Sommaren 2015 blev den helt nybyggda arenan Bravida Arena klar. Även denna arena ägs av kommunen via fastighetsbolaget Higab.

Panoramabild

Referenser

Externa länkar

Fotbollsanläggningar i Göteborg
Friidrottsanläggningar i Sverige
Hisingen
Sportanläggningar invigda 1935
Rambergsstaden
Ej längre existerande byggnader i Göteborg
1935 i Sverige