kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Funny Boy

Funny Boy är en musikal av Povel Ramel och Hasse Ekman, uppförd 1958–1959 i produktion av Knäppupp AB. Manuset skrevs av Ramel och Ekman. Ramel stod för all musik och alla sångtexter, medan Ekman svarade för regin. Yngve Gamlin stod för dekor och kostymer och Carl Gustaf Kruuse för koreografin.

Det är från "Funny Boy" som den klassiska sketchen om Fingal Olsson kommer. Den handlar om att riddaren Bertrand Tre Ripor (Martin Ljung) försöker få prinsessan (Gunwer Bergkvist) att skratta, vilket ingen tidigare lyckats med. Numret var inte med från början, då Martin Ljung i stället drog ett par dåliga vitsar som uppenbarligen inte fångade publikens intresse. Följden blev att Hans Alfredson och Tage Danielsson slog sina kloka huvuden ihop och presenterade monologen om Fingal Olsson, vilken blev en av föreställningens höjdpunkter.

Funny Boy spelades på Knäppupps hemmascen Idéonteatern vid Brunkebergstorg i Stockholm 6 december 1958–15 april 1959 och gick därefter ut på tältturné över hela Sverige den 9 maj–25 september 1959.

Rollista (i den ordning de framträder) 
Greg Johnston (Tosse Bark)
Jonathan Blake, också känd som Funny Boy (Povel Ramel)
Lorry Domingo (Brita Borg)
Miss Tid (Sangrid Nerf)
Miss Rum (Lena Dahlman)
Gottwolf Kleminger (Sigge Fürst; under tältturnén: Alf Östlund)
Briskwater (Oscar Rundqvist)
Munro Slinton (Göthe Grefbo)
Miss Morton (Marie Ahlstedt)
Canemus (Martin Ljung)
Therina Buhr (Gunwer Bergkvist)
Egenolf (Berndt Westerberg)
Snoke Buhr (Torsten Lilliecrona; under tältturnén: Börje Nyberg)
Hermosyne Buhr (Brita Borg)
Gemén (Martin Ljung)
Claes Casper Curant på Slanthamra (Oscar Rundqvist)
Claes Casper Curant d.y. på Slanthamra (Tosse Bark)
Benjamin Tottum (Torsten Lilliecrona; under tältturnén: Börje Nyberg)
Jack Uteätaren (Berndt Westerberg)
Hamock (Göthe Grefbo)
En blek kock (Bengt Berger)
Zamora (Brita Borg)
Sluskas (Oscar Rundqvist)
Vanliga Valle (Tosse Bark)
Cluck (Gunwer Bergkvist)
Svarta Malin (Martin Ljung)
Krum (Torsten Lilliecrona; under tältturnén: Börje Nyberg)
Kruxia (Brita Borg)
Krusidull (Gunwer Bergkvist)
Tröttsam (Berndt Westerberg)
Härolden (Bengt Berger)
Bödeln (Oscar Rundqvist)
Gränsvakten (Tosse Bark)
Helmer Hufva (Göthe Grefbo)
Riddar Bertrand Tre Ripor (Martin Ljung)
Jenny-Rose (Marie Ahlstedt)
Farmor (Torsten Lilliecrona; under tältturnén: Börje Nyberg)
Mrs. Myra Skipaway (Martin Ljung)
med flera

Musiknummer 
The Funny Boy Show (Jonathan Blake med flera)
The Purjolök Song (Jonathan Blake)
Liten idyllvisa (Therina)
Tänk dej en strut karameller (Therina och Jonathan Blake)
Stackars Gottwolf (Gottwolf)
Gift, gift, gift (Therina)
Gift, gift, gift (skilsmässoversionen) (Hermosyne)
Bara spöken! (Jonathan Blake)
Banne mej (Zamora)
Svarta Malin (Svarta Malin)
Vårt bästa gästabud (Jonathan Blake med ensemblen)
Skratt (Jonathan Blake)
På kreatursmässan uti Humbleberry-Piggy-Peg (Jenny Rose, Greg Johnston)

Källor 

1958 i USA
Musikåret 1958
Teateråret 1958
Kultur i Stockholm
Knäppupp
Svenska musikaler
Povel Ramel
Pjäser av Hasse Ekman
Comecon

Rådet för ömsesidigt ekonomiskt bistånd, (SEV, även förkortat Comecon eller CMEA) var ett organ för ekonomiskt samarbete mellan främst de kommunistiskt styrda länderna i Östeuropa, men inkluderade även stater i tredje världen.

Historia
Samarbetet inom Comecon inleddes 1949, på initiativ av Sovjetunionen, som en motsvarighet till västländernas OEEC (OECD) och Marshallplanen, och pågick fram till 1991, då de flesta medlemsländerna hade bytt politiskt och ekonomiskt system. Rådets huvuduppgift var att samordna medlemsländernas femårsplanering men fungerade också som en paraplyorganisation för handel mellan medlemsländerna samt styrde arbetsfördelning och inriktning för industrin i länderna. Rådets sekretariat var beläget i Moskva.

Rumänien följde inte alltid riktlinjerna utan valde att samarbeta med väst inom exempelvis biltillverkning och passagerarflygplan, dock tillverkade man även mindre flygplan och helikoptrar. Jugoslavien hade aldrig fullt medlemskap utan var endast associerad medlem.

Medlemsstater
Från 1949:
  Bulgarien
  Tjeckoslovakien
  Ungern
  Polen
  Rumänien
 
  Albanien (Avbröt aktivt deltagande 1961, avslutade medlemskap formellt 1987)

Från 1950:
 

Från 1962:
 Mongoliet

Från 1972:

Från 1978:

Observatörsstater
Från 1964:

Från 1973:

Från 1975:
 Irak

Från 1984:

Från 1986:
 Afghanistan
 Etiopien
 Angola
 Moçambique
 Laos

Noter

Referenser

Sovjetunionens ekonomi
Ej längre existerande mellanstatliga organisationer
Organisationer bildade 1949
Organisationer upplösta 1991
Handelsallianser
Barnens Bibel

Barnens Bibel () är en bibelparafras skriven av den nederländske författaren Anne de Vries i början av 1940-talet. Boken gavs dock ut först 1948, efter andra världskrigets slut. Den första svenska översättningen gjordes av Britt G. Hallqvist och kom ut 1961. I början av 1980-talet gjordes en nyöversättning av Ylva Eggehorn. De svenska utgåvor som använde Britt G. Hallqvists översättning, liksom tidigare utgåvor av Eggehorns översättning, hade illustrationer i form av karakteristiska kantiga streckteckningar av Hermine F. Schäfer. Senare utgåvor av Eggehorns översättning är illustrerade i en färgglad och detaljrik stil av Fred Apps. Barnens Bibel är den mest spridda barnbibeln i Sverige – 2010 hade Svenska kyrkan delat ut 850 000 sålda exemplar.

Referenser

Bibeln
Barnlitteratur
Parafraser
Kristendomsåret 1948
Nederländsk litteratur
Litteratur 1948
SEV

SEV kan avse:

SEV – ett tidigare organ för ekonomiskt samarbete mellan främst de kommunistiskt styrda länderna i Östeuropa, se Comecon
SEV – ett svenskt företag som bildades 1902, se Skandinaviska Elverk
 Sev (flod) – ett vattendrag i Ryssland.
 Sev (sjö) – ett vattendrag i Armenien och Azerbajdzjan (även azeriska: Qaragöl)
Jimmy Endeley

Jimmy Endeley född 3 september 1971 i Sofielund, Malmö, är en svensk skådespelare och polis.

Biografi
Endeley började som liten i Studioteaterns barngrupper. Han utbildades vid Skara Skolscen 1990–1991 och utexaminerades från Teaterhögskolan i Stockholm 1995. 
Under sin utbildningstid medverkade han i Jean Genets Balkongen på Teaterhögskolan samt i En midsommarnattsdröm i regi av Peter Oskarson. Han har varit engagerad vid Folkteatern i Gävle, Uppsala Stadsteater, Stockholms stadsteater, Dramaten och Teater Västmanland. Han filmdebuterade 1996 i Geir Hansteen-Jörgensens kortfilm Nöd ut.

Senare bytte Endeley karriär och blev polis. Han arbetar som dialogpolis, och i den rollen har han kopplats in vid demonstrationer, till exempel på antirestriktionsdemonstrationer under coronapandemin eller när Rasmus Paludan genomfört koranbränningar i Sverige.

Hans pappa kommer från Kamerun och hans mamma kommer från Sverige.

Teater

Roller (ej komplett)

 Så här var det - Teater Playhouse,
 Guantanamo - Stockholms Stadsteater,
 Baal - Dramaten,
 Festen - Dramaten,
 En blå apelsin - Dramaten,
 Henrik IV - Stockholms Stadsteater,
 Och sanden ropar.. Orionteatern,
 Tunnelbanan - Uppsala Stadsteater,
 Blodsbröder - Gävle Folkteater,
 Ingen som jag - Gävle Folkteater,
 Angelo och Rosanna - Stockholms Stadsteater,
 En midsommarnattsdröm - Orionteatern,

Filmografi (urval) 

1996 - Nöd ut
1996 - En fyra för tre (TV-serie, gästroll)
1999 - Ingen som jag (TV) 
2001 - Beck - Hämndens pris 
2001 - Beck - Mannen utan ansikte (TV) 
2002 - Beck - Kartellen (TV)  
2002 - Beck - Sista vittnet 
2002 - Beck - Enslingen (TV)
2002 - Beck - Okänd avsändare (TV)  
2002 - Beck - Annonsmannen (TV) 
2002 - Stackars Tom (TV-serie)  
2002 - Beck - Pojken i glaskulan (TV)
2002 - Beck - Sista vittnet (TV)

Källor

Födda 1971
Svenska skådespelare
Män
Levande personer
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Svenska poliser
Veronika (helgon)

Veronika är ett helgon inom kristendomen. Veronika skall ha torkat av Jesu ansikte från blod då han bar korset till Golgata. Medan hon gjorde detta, avbildades hans ansikte på svetteduken.

Namn 
Det är idag osäkert vad denna kvinna hette innan hon fick namnet Veronika, men det mest troliga är Berenike (eller Berenice som alternativ stavning), vilket betyder den segerbringande och antas härstamma från grekiskans pherein (bringa) och nikê (seger).

Veronika vördas som helgon inom Romersk-katolska kyrkan, med minnesdag den 12 juli.

Skildringar i kulturen 

År 1216 fördes som vanligt Veronicas svetteduk i procession till Peterskyrkan men då den hade satts på plats svängde den plötsligt upp och ned. Påven Innocentius III blev uppskakad av det dåliga förebudet och för att blidka Gud komponerade han en bön till bilden och lovade avlat till den som bad bönen. Löftet var inte bundet till en bedjan i Peterskyrkan utan bilden och bönen kunde spridas fritt. Den snabba utvecklingen av avlatsinstitutionen under senmedeltiden förde bilden över hela det katolska Europa i böcker och kyrkokonst.

Veronika och svetteduken skildras i Mel Gibsons film The Passion of the Christ.

Sedan 2009 firas i Ryssland fotografernas dag den 12 juli, som är Sankta Veronikas helgondag (hennes svetteduk kan sägas vara det första fotografiet). Det är också George Eastmans födelsedag år 1854, grundaren av företaget Eastman Kodak. Emellertid firar ryska kyrkan hennes dag den 4 oktober (gamla stilen; 17 oktober nya stilen).

Se även
Veronikas svetteduk
Veronika

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor

Ringbom, S: Bild och avlat I. Veronikabilden, Iconographisk post 1983, s. 8-18

 The Book of Saints: A Dictionary of Servants of God. 6th ed. London: Cassell 1994.

Externa länkar 

 Veronica i Online Etymology Dictionary
 Saint Veronica i Katolska encyklopedin

Kvinnor
Personer i Nya testamentet
Helgon
Matti Berenett

Lars-Matti Berenett, född 10 augusti 1971 i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Biografi
Berenett utbildades vid Calle Flygare Teaterskola. Före skådespelarkarriären arbetade han som sotare och gymnastiklärare. Som 16-åring spelade han fotboll för Spårvägen i division 1. 1996 gjorde han sig känd när han spelade Tom i TV4:s såpa Skilda världar, och samtidigt spelade han fotboll i Division 3 (i IFK Stockholm).

Efter några andra roller lämnade han skådespeleriet för att satsa på fotboll och ledarskap som intresserade honom mer. I en intervju 2021 berättade han att han inte trivdes med uppståndelsen efter rollen i Skilda världar men att han samtidigt var öppen för fler roller i filmer eller TV-serier.

Berenett är chefsinstruktör vid Handbollsakademin på Fredrika Bremergymnasierna. 

Han är son till skådespelarna Lars-Erik Berenett och Evabritt Strandberg och har två döttrar.

Filmografi

 
 (kortfilm)

 (kortfilm)
 (kortfilm)

Referenser 

Födda 1971
Svenska skådespelare under 2000-talet
Män
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Elmet

Elmet var ett brittiskt kungadöme i norra England från tiden efter att romarna lämnade Storbritannien tills de blev erövrade av Deira omkring 625. Då det var brittisk verkar de ha behållit kristendomen även efter romarrikets fall.

Under åtminstone den senare delen av dess historia fungerade Barwick-in-Elmet som huvudstad.

Källor 
 The Celtic Kingdom of Elmet
 

Storbritanniens historia
Edsbergskyrkan

Edsbergskyrkan är en röd träkyrka som ligger i Edsberg och hör till Sollentuna församling i Stockholms stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkobyggnaden uppfördes 1972 efter ritningar av arkitekt Lars Olof Torstensson. 2003 byggdes administrationslokaler till. På platsen fanns tidigare (sedan omkring 1960) en grå träbarack för gudstjänster, som kallades för Edsbergsgården.

Själva kyrkolokalen har genomgått en översyn för att bättre återspegla arkitektens intention med altaret placerat i nordöstra hörnet i stället för som dittills mitt på norra väggen.

Nuvarande altartavla invigdes första advent 2004 och är formgiven av Lars Olof Torstensson tillsammans med sin son Jonas. Altartavlan består av ett målat kors av stål som är omgivet av glas i olika färger. Nattvardskärl och processionskors är tillverkat av silversmeden Bengt Liljedahl.

Orgel
Den nuvarande orgeln är byggd 1972 av Frederiksborgs Orgelbyggeri, Hilleröd, Danmark och är mekanisk. Det är kyrkans första orgeln. 1988 utbyttes Rauschpipa IV mot Blockflöjt 2' i pedal av byggarna.

Källor

Externa länkar
 Svenska kyrkan - Edsbergskyrkan
 Altartavlan i Edsbergskyrkan

Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kyrkobyggnader i Sollentuna kommun
Kyrkobyggnader invigda 1972
Edsberg
1972 i Sverige
Cry-Baby

Cry-Baby är en amerikansk musikalfilm från 1990 i regi av John Waters. I huvudrollerna ses Johnny Depp, Amy Locane, Polly Bergen, Susan Tyrrell, Iggy Pop, Ricki Lake och Traci Lords, bland övriga roller märks Troy Donahue, Joe Dallesandro, Joey Heatherton, David Nelson, Willem Dafoe och Patricia Hearst.

Handling 
Cry-Baby handlar om den unge Wade Walker, alias Cry-Baby (Johnny Depp) vars föräldrar avrättats i elektriska stolen. Hela hans släkt är kriminella rockabillys. Två sorters folk porträtteras i filmen; den fina medelklassen, och drapes. Cry-Baby blir kär i Allison Vernon-Williams (Amy Locane), en "square", dvs. en "medelklassflicka" som kommer ifrån Cry-Babys miljös raka motsats. Deras kärlek uppskattas inte ett dugg av de andra "vanliga squares" men Allison välkomnas av drapes med öppna armar. En strid mellan drapes och squares utbryter.

Cry-Babys sånger sjungs av James Intveld.

Om filmen 
Filmen utspelar sig år 1954 och är en komedi och lite av en parodi på filmer som "Grease".

Rollista i urval 

Johnny Depp som Wade "Cry-Baby" Walker 
Amy Locane som Allison Vernon-Williams 
Susan Tyrrell som Ramona Rickettes 
Polly Bergen som fru Vernon-Williams, Allisons farmor
Iggy Pop som Uncle Belvedere Rickettes 
Ricki Lake som Pepper Walker 
Traci Lords som Wanda Woodward
Kim McGuire som "Hatchet-Face" 
Darren E. Burrows som Milton Hackett 
Stephen Mailer som Baldwin 
Kim Webb som Lenora 
Alan J. Wendl som Toe-Joe Jackson 
Troy Donahue som Hatchets far 
Mink Stole som Hatchets mor
Joe Dallesandro som Miltons far
Joey Heatherton som Miltons mor
Patricia Hearst som Wandas mor
Willem Dafoe som skolvakt

Externa länkar 
 

1954 på film
Amerikanska musikalfilmer
Filmer 1990
Maryland på film
Filmer om dysfunktionella familjer
Engelskspråkiga filmer
Sankt Eriks kyrka

S:t Eriks kyrka är en kyrkobyggnad i Sollentuna kommun Den tillhör Sollentuna församling i Stockholms stift.

Historik
Kyrkan invigdes 1930 och skulle egentligen heta Turebergs kyrka (ett namn som kom att användas för en ny kyrkobyggnad som 2010 uppfördes inom samma distrikt), vilket också syns av en graverad platta i södra kyrkväggen. Men när dåvarande ärkebiskopen Nathan Söderblom kom resande från Uppsala (vars stift Sollentuna då hörde till) kom han på att namnet borde vara S:t Erik, men ingen visste detta förrän han uttalade invigningsorden.

Kyrkan började byggas 1927 och i mycket som ett talkoarbete trots protester från hantverkare. Arkitekt var Evert Milles, halvbroder till Carl Milles. Bland bemärkta personer som drev frågan om att bygga en annexkyrka i Tureberg var godsägaren på Edsberg Reinhold Rudbeck, och den legendariske skolmannen Nils Göransson. Tornet invigdes 1937, och då fanns ett litet församlingsutrymme mellan kyrkolokalen och tornet, avskilt från kyrkorummet av ett draperi. Vid senare ombyggnader har en lite större utrymme inretts i den tidigare torpargrunden under koret.

Sedan 1975 har planer på en utbyggnad med separata församlingslokaler varit på tal, och förslagen har vandrat runt kyrkan några varv. År 2008 fanns ett godkänt arkitektförslag för en utbyggnad på terrassen öster om tornet, men utbyggnaden blev åter uppskjuten till förmån för andra ekonomiska åtaganden. Denna gång dirigerades pengarna om till ett projekt att uppföra en helt ny kyrka i anslutning till Sollentuna Centrum, och den 5 december 2010 invigdes denna under namnet Turebergskyrkan.

Orgel
1930 bygger Åkerman & Lund, Sundbybergs stad en orgel med 12 stämmor, två manualer och pedal.
1952 bygger Hans Schuster, Stockholm en orgel med 22 stämmor, två manualer och pedal.
Den nuvarande orgeln är byggd 1967 av Frederiksborgs Orgelbyggeri, Hilleröd, Danmark och är mekanisk.

Kororgel
Kororgeln är byggd av Åkerman & Lund, Knivsta och är mekanisk.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar

Svenska kyrkan - S:t Eriks kyrka

Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kyrkobyggnader i Sollentuna kommun
Kyrkobyggnader invigda 1930
Tureberg
1930 i Sverige
Ned Kelly (2003)

Ned Kelly är en australiensisk-brittisk-fransk långfilm från 2003 i regi av Gregor Jordan, med Heath Ledger, Orlando Bloom, Geoffrey Rush och Naomi Watts i rollerna. Filmen är helt inspelad i Victoria i Australien.

Handling
Berättelsen om Australiens mest kända bandit. Mellan åren 1878-1880 gäckade han och hans gäng den australiska polisen i nordöstra Victoria, medan lokalbefolkningen hyllade honom som en hjälte. I ett klimat av ständiga trakasserier från polisen, växte Ned Kelly (Heath Ledger) upp och hamnade redan som 16-åring inför rätta för en häststöld. Efter att ha skjutit två poliser, när han vid ett tillfälle försökte försvara sin syster, förklarades Ned Kelly som fredslös. Tillsammans med sin bror Dan (Laurence Kinlan) och två vänner bildade han ett banditgäng som drog runt och rånade banker. Ned Kelly blev med tiden allt mer våghalsig och tog vid ett tillfälle en hel stad som gisslan. En dag i juni 1880 fick Ned Kellys vilda framfart sitt slut. Barrikaderad på den numera legendariska krogen Glenrowan Inn kunde Ned och hans gäng inte längre stå emot polisens kulor. Med skottskador i benet kunde Ned gripas för att bara några månader senare få dingla i galgen.

I rollerna
Heath Ledger - Ned Kelly 
Orlando Bloom - Joe Byrne 
Geoffrey Rush - Francis Hare
Naomi Watts - Julia Cook
Joel Edgerton - Aaron Sherritt 
Laurence Kinlan - Dan Kelly 
Phil Barantini - Steve Hart 
Kerry Condon - Kate Kelly 
Kris McQuade - Ellen Kelly 
Emily Browning - Grace Kelly

Externa länkar
 

Filmer 2003
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska dramafilmer
Brittiska actionfilmer
Brittiska dramafilmer
Australiska actionfilmer
Australiska dramafilmer
1871 på film
1880 på film
Martin Aliaga

Martin Julio Aliaga Bungerfeldt, född 30 april 1971 i Kungsängen, är en svensk skådespelare.
 
Aliaga avslutade utbildningen vid Teaterhögskolan i Stockholm 2000.  Han har varit engagerad vid Kungliga Dramatiska Teatern, Stockholms stadsteater och Teater Tribunalen.

Familj
Han har en son med programledaren Josefin Crafoord.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
IMDb
 
Martin Aliaga på LinkedIn

Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Personer från Upplands-Bro kommun
Födda 1971
Levande personer
Män
Paul Lederhausen

Paul Lederhausen, född 6 september 1936 i Stockholm, är en svensk entreprenör och företagsledare.

Lederhausen har varit entreprenör i livsmedels- och restaurangbranscherna. 1961 bildades Paul Lederhausen AB i samband med att agenturen för den amerikanska butiksgrillen Barbeque King erhölls. Grillkungen, som företaget blev mer känt som, spreds sedan genom åren till hela den skandinaviska marknaden samt Finland. Lederhausen AB såldes 1979 till Stora Kopparberg AB och huvuddelen av kapitalet användes sedan till den fortsatta expansionen av McDonald's i Sverige.

1973 grundade Lederhausen svenska McDonald's (Svenska Kvick-Food Restaurant AB). Lederhausen hade kommit i kontakt med McDonald's under en av sina resor i USA i samband med sina affärer med kycklinggrillar. Det inledande kontraktet med McDonald's i USA innebar att öppna fyra restauranger i Sverige på 36 månader. Den första restaurangen öppnades den 27 oktober 1973 på Kungsgatan i Stockholm. Därefter följde ytterligare tre restauranger i Stockholm, på Sveavägen, Götgatan och Sankt Eriksgatan.

Paul Lederhausen var verkställande direktör (VD) för McDonald's i Sverige till början av 1990-talet, då han efterträddes av sin son Mats Lederhausen.

2009 sålde Lederhausen den sista delen av sitt innehav i den svenska delen av McDonald's.

Källor

Vidare läsning 
 

McDonald's
Personer inom Sveriges näringsliv
Födda 1936
Män
Levande personer
Personer från Stockholm
Personal Identification Number

Personal identification number (PIN-kod) är en personlig säkerhetskod som utgörs av numeriskt lösenord. PIN-kod anges bland annat vid start av mobiltelefoner och vid uttag från uttagsautomater.

Vanligtvis består PIN-koden av fyra siffror. Anledningen till det är att det skall vara både relativt säkert och vara ganska lätt att komma ihåg. Vissa produkter, som exempelvis Maestro-kontokort i vissa länder, har sex siffror i sin kod. Koden skyddas mellan PIN-terminalen (kallad PIN Entry Device) och terminalen (uttagsautomaten eller betalterminalen) med hjälp av kryptering.

Som en extra säkerhetsåtgärd, för att minimera risken att obehöriga ska kunna gissa sig till koden, begränsas antalet felaktiga inmatningsförsök, vanligen till tre i följd. När maximalt antal försök uppnåtts förhindras vidare inloggningsförsök automatiskt. För att häva spärren brukar användaren vara tvungen att kontakta utgivaren personligen för att få en ny PIN-kod. För köpta produkter kan det istället finnas en upplåsningskod/nollställningskod på originalförpackningen eller i användarmanualen.

Ett säkerhetsproblem som uppmärksammats på 2000-talet är att kriminella ligor kapar kortläsare och avläser knapptryckningar med hjälp av en spionkamera eller en takspegel. Därför uppmanas man att täcka över tangentbordet med den andra handen när man knappar in sin PIN-kod. Detta hjälper dock inte om själva PIN-terminalen är modifierad så att den vidareförmedlar PIN-koden åt de kriminella.

Se även
Personnummer

Datasäkerhet
Mobiltelefoni
Kontokort
Edsberg, Sollentuna kommun

Edsberg är en kommundel i Sollentuna kommun med de namngivna områdena Edsbacka, Landsnora, Kvarnskogen, Edsbergs centrum, Östra Edsberg, Edsängen, Edsbergs sportfält, Snuggan Väsjön och Rösjön. Där ligger bland annat Edsbergs slott, Rudbecksskolan, Edsbergskyrkan, Sollentuna sim- och sporthall och Edsbacka krog.

Beskrivning
I dagligt tal betyder Edsberg området med flerfamiljshus norr och söder om Danderydsvägen med Edsbergs centrum och Edsbergskyrkan i mitten. Detta område har ett stort antal hyresrättshus på Skyttevägen och insidan av ringleden Ribbings väg (norra Edsberg). Två bostadsrättsföreningar flankerar. Brf Platån ligger på berget bakom Skyttevägen med adresserna Flintlåsvägen och Lodvägen medan bostadsrättsföreningen Solhjulet ligger bakom Edsbergskyrkan och ner mot Danderydsvägen på adresserna Kruthornsvägen, Ribbings vägs jämna nummer och Kaplansbacken. Formellt sett heter dessa områden Edsbergs centrum och Östra Edsberg.

I kommundelen Edsberg ligger också det lite äldre villaområdet Landsnora som sträcker sig österut från Edsbergsparken längs med Edsviken. Vidare finns Kvarnskogen som är ett nybyggt område med företrädesvis radhus men även en del villor och två flerfamiljshus. Detta område ligger söder om Danderydsvägen och Östra Edsberg. Området Edsbacka ligger på höjden mellan Sollentuna sim- och sporthall och Sollentunavägen och består av ett antal flerfamiljshus som tillsammans bildar Brf Edsbacka. Edsängen är det första området till höger längs med Frestavägen mot Täby och består av en blandning av radhus och villor. Sommarstugeområdena Norrsättra och Södersättra bortanför Väsjön samt några få hus på andra sidan Rösjön (som bara kan nås med väg genom Danderyd) hör också till kommundelen Edsberg.

Edsbergs centrum var när det öppnades 1964 Sollentunas största centrum med 18 butiker. De färgglada höghusen på Drevkarlsstigen syns på långt håll, likaså terrasshusen som uppfördes 1986 på Platåvägen.

I Edsberg finns skolorna Rösjöskolan (årskurs 1-6) och Edsbergsskolan (årskurs 7-9).

Galleri

Se även
Edsbergs slott från 1760
Edsbacka krog med anor från 1600-talet
Edsängens gravfält, ett av Sollentunas största med cirka 125 vikingatida gravar
Elefanten, Sollentuna, en numera nedlagd civilförsvarsanläggning i Edsberg
Sollentuna socken

Källor

Externa länkar

Kommundelar i Sollentuna kommun
Sollentuna kommun