kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arbetsförmedling

Arbetsförmedling är näringsverksamhet eller allmän verksamhet med syfte att mäkla anställning eller uppdrag. Härmed avses att söka föra samman den som utbjuder sitt arbete (det vill säga den som är arbetslös) med den som söker arbetskraft. Arbetsförmedling organiseras i Sverige bland annat av den statliga Arbetsförmedlingen.

Historia i Sverige 
Under många år var privata företag förbjudna i Sverige att bedriva arbetsförmedling. De är fortfarande förbjudna att ta betalt av sökande. Bakgrunden är att på 1800-talet fanns privata arbetsförmedlingar som tog mycket betalt av de arbetssökande eller förmedlade jobb som inte fanns på riktigt. De ljög om hur mycket man kunde tjäna (ackordsarbete var vanligt). En viktig förespråkare av en offentlig arbetsförmedling var Edvard Wavrinsky som skrev två motioner om detta i riksdagen, åren 1900 och 1901. Han argumenterade för att arbetsförmedlingen skulle ha en blandad ledning med representanter från både arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer och att förmedlingen skulle vara gratis att använda. Båda motionerna avslogs men diskussionen sådde ändå fröet till att kommunala arbetsförmedlingar började upprättas under åren som följde. Riksdagen förbjöd nya privata arbetsförmedlingar 1935 (SFS 1935:113) och befintliga privata förmedlingar avvecklades, de sista tillstånden gick ut 1967. Privata vinstdrivande arbetsförmedlingar blev lagliga när SFS 1993:440 trädde i kraft och ersatte SFS 1991:746. Flera bestämmelser om uthyrning av arbetskraft togs också bort, så att uthyrning inte längre behövde vara kortvarig och grundas i ett "tillfälligt behov av extra arbetskraft".

Trots förbudet har det i Sverige under 2000-talet, efter att det blivit lättare att få tillfälliga arbetstillstånd, blivit vanligt att icke-EU-medborgare blivit lurade av privata arbetsförmedlingar i hemlandet, till exempel för bärplockningsjobb i Sverige. Vietnamesiska arbetstagare har till exempel fått betala uppemot 140 000 kronor för att få ett jobb och arbetstillstånd i Sverige trots att Migrationsverkets avgift är 2 000 kr.

I andra länder 
I Finland heter verksamheten arbetskraftsservice, kontoren heter arbets- och näringsbyråer (förr arbetskraftsbyråer) och den ansvariga myndigheten är Arbetsministeriet.

EU driver ett nätverk av arbetsförmedlingar som heter Eures (Den europeiska portalen för rörlighet i arbetslivet) och omfattar EU-länderna, Island, Liechtenstein, Norge och Schweiz. Eures tillhandahåller tjänster för arbetsgivare och arbetsköpare som söker personal respektive jobb över landgränserna, utan kostnad för användarna.

Se även 
 Bemanningsföretag
 Arbetsrätt i Sverige

Källor

Externa länkar 
 Lag (1993:440) om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft
Borgerligt äktenskap

Borgerligt äktenskap avser genomförandet av en i statlig eller kommunal regi anordnad vigselförrättning. I Sverige infördes möjligheten till borgerlig vigsel 1863, under förutsättning att endera partnern var av judisk trostillhörighet. 1908 infördes en allmän möjlighet till borgerlig vigsel. Innan de frikyrkliga samfundens pastorer 1951 fick vigselrätt i Sverige utnyttjade många av dessas medlemmar rätten till borgerlig vigsel för att få äktenskapet lagligt registrerat; därefter genomfördes ytterligare en vigselakt utan rättsverkan i samfundets regi, så som ordningen är i flera europeiska länder. 

I vissa stater, till exempel Frankrike, är endast borgerligt äktenskap eller borgerlig vigsel juridiskt giltig.

Litteratur

Jan Janson, Debatten om civiläktenskapets införande i Sverige. Norstedts 1964.

Noter 

Äktenskap
Hovrättsråd

Hovrättsråd är en domartitel i Sverige och Finland. I Sverige är ett hovrättsråd ledamot i en hovrätt och måste vara en lagfaren domare. I Finland är hovrättsråd benämningen för samtliga domare i hovrätten förutom presidenten.

I Sverige tilldelades titeln tidigare endast de till rangklass främsta, senare del äldsta ledamöterna i varje hovrätt, och utnämndes av Kunglig Majestät efter förslag av hovrätten. Hovrättsråd hade i rangordningen som gällde fram till 1909 rang som överste, men efter/rang mellan överste och överstelöjtnant.

Se även
Justitieråd
Regeringsråd
Kammarrättsråd
Hovrättslagman

Källor

Jurister
Hovrätter i Sverige
Blomkål

Blomkål (Brassica oleracea var. botrytis) är en grönsak och sortgrupp inom arten kål (Brassica oleracea). Den äts vanligtvis kokt, men kan även ätas rå eller inlagd. Det som äts är en förvuxen ansamling av tätt sittande blomställningar.

Historik och odling 
Vilda former av huvudkål växer allmänt i medelhavsländerna, i södra Storbritannien och i södra Irland. De odlade formerna började användas i Mellanöstern för flera tusen år sedan. Odling av blomkål nådde Spanien på 1100-talet, och den blev allmän i Europa under 1500-talet. Blomkål odlas nu allmänt i hela världen.

Växten kräver en jämn tillgång på vatten, och rotsystemet är relativt klent. Blomkålshuvudet är känsligt för stötar, och det gulnar om det utsätts för ljus.

Odling i Sverige kan ske över hela landet, men den anses svårodlad. Den svenska konsumtionen tillgodoses även via import från bland annat Nederländerna, Belgien, Frankrike, Italien och USA.

Egenskaper och näringsvärde 
Blomkål är en mycket egenartad kålsort, med en uppsvälld och deformerad blomställning. Denna härrör ur en mutation som antagligen kom till slumpmässigt och sedan avlades vidare på.

Blomställningen upphör tidigt att växa på längden, och istället tjocknar och förgrenar den sig kraftigt. Hela blomställningen degenererar, varefter det typiska blomkålshuvudet växer till. Detta består av en mängd blomknoppar som samlats tätt i buketter.

Blomkålshuvudet är som färdigt oftast vitt (när tillväxten skett utan att solljuset kommit till); vissa moderna sorter har dock huvuden som är violetta, gröna eller gula.

Blomkål är rikt på C-vitamin och kostfiber. Det kan ätas på flera olika sätt, antingen rå, kokt, i sufflé, gratäng eller soppa. Finhackad blomkål kan kokas eller stekas och då ersätta matris.

Referenser

Externa länkar 

Grönsaker
Korsblommiga växter
Bl Växtindex
Estbröte

Estbröte (äldre namn Ästbrötet) är en ö i Mälaren (Östra Mälaren) i Ekerö socken i Ekerö kommun i Uppland, Stockholms län. Ön är en cirka 300x200 meter stor klippö med en höjd på 45 meter över havet. Ön utgör gränsen mellan Vårbyfjärden i söder och Fiskarfjärden i norr.

Allmänt

Estbröte omtalas i Erikskrönikan i samband med händelserna år 1206; när Jon Jarls hustru hämnades sin makes död på deras gård Asknäs då hon hann ikapp estniska sjörövare som hade slagit läger på ön. 

Ön hör till Ekebyhovs slott som sedan år 1980 ägs av Ekerö kommun. Den siste privata ägaren försökte stycka loss ön som en enskild tomt i början av 1970-talet, men denna ansökan tillbakavisades. Förutom fyren på öns östra spets är ön inte elektrifierad. Ön bebyggdes 1926.

Estbröte fornborg 
Estbröte fornborg ligger på krönet av en brant bergsrygg. Fornborgen är 230 x 170 meter stor. I väster, där berget är mindre brant, finns en stenmur med skarpkantiga stenar och är mellan 25 och 30 meter lång, omkring fem meter bred och mellan 0,3 och 0,5 meter hög. I muren finns två skyttevärn som är omkring 2,5 meter i diameter och mellan 0,5 och 0,7 meter djupa. En bit från dessa rester finns rester av flera yttre murar. På en bergsavsats i närheten finns fem terrasser, som troligen är husgrunder.

Erikskrönikan 
Om händelserna år 1206 skrivs i Erikskrönikan:

Panorama

Se även
 Estbröte fornborg
 Asknäs
 Mälaren

Externa länkar

Ekerö kommun
Svenska orter omtalade i Erikskrönikan
Öar i Mälaren
Säter (olika betydelser)

Säter kan syfta på:

 Säter – en tätort i Dalarna samt centralort i Säters kommun i Dalarnas län
 Säters kommun –  en kommun i Dalarnas län
 Säters stad – en tidigare kommun i Kopparbergs län 1624/1642–1971
 Säters socken, Dalarna – en socken i södra Dalarna 1636–
 Säters landskommun, Dalarna – en tidigare kommun i dåvarande Kopparbergs län 1863–1951
 Säters landsförsamling – en tidigare församling i Västerås stift –1952
 Säters församling, Västerås stift – en församling i Västerås stift 1642–2010, innan 1952 kallad Säters stadsförsamling
 Säterbygdens församling – en församling i Tuna kontrakt i Västerås stift 2010–
 Säters kyrka, Dalarna – en kyrkobyggnad i Säter 
 Säters distrikt, Dalarna – ett distrikt i Säters kommun och Dalarnas län 2016–
 Säters sjukhus  – ett mentalsjukhus i Säter 1912–
 Säters fasta paviljong – en tidigare rättspsykiatrisk klinik 1912–1989
 Rättspsykiatriska kliniken i Säter –  en rättspsykiatrisk klinik i Skönvik utanför Säter
 Säters socken, Västergötland – en socken i Västergötland
 Säters landskommun, Västergötland – en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län 1863–1951
 Säters församling, Skara stift – en församling i Skara stift –2002
 Säters kyrka, Västergötland –  en kyrkobyggnad i Frösve församling
 Säters distrikt, Västergötland – ett distrikt i Skövde kommun och Västra Götalands län 2016–
 Säter, Norrköpings kommun – en mindre ort utanför Kvarsebo
 Säter, Bergs kommun – en ort i Jämtland
 Säter, Lycksele kommun – en by som ligger i Lycksele kommun
 Säter, Alnön – en gård på Alnö i Sundsvalls kommun
 Säter – ordet för fäbod på norska och vissa svenska dialekter
 -säter – ett ortnamnsefterled

Se även
Sæter, Oslo – en stadsdel i Oslo
 Skönvik
Revolution

En revolution (omvälvning, latin för återgång, ett helt varv runt, "revoltere", jämför "revolver") är en snabb förändring, en fullständig omdaning av ett lands politiska, ekonomiska och sociala system. Ordet används också i andra sammanhang när en djupgående och omfattande förändring sker inom teknik eller vetenskap, exempelvis den industriella revolutionen.

Revolutioner kan indelas i två huvudkategorier: ekonomiska revolutioner och politiska revolutioner. De kan ske samtidigt eller med visst mellanrum, och påverkar ofta varandra. Man kan även tala om religiösa, sociala och vetenskapliga revolutioner, vilka kan genomföras fredligt, (exempelvis sammetsrevolutionen) eller med våldsmetoder.

Ursprungligen var den liberala ideologin revolutionär, vilket kom till uttryck i den franska revolutionen. Denna kan kallas för en borgerlig revolution. Med det avses, att en framväxande borgerlig samhällsklass revolterade mot kungamakten och det rådande samhällssystemet. Under 1800-talet anammades tanken på samhällsförändring genom revolution av företrädare för socialistiska ideologier. Karl Marx och Friedrich Engels vilka förespråkade arbetarklassens revolution beskrev en önskad "återgång" till egendomsgemenskap, liknande den som teoretiskt hade funnits före äganderättens införande, en egendomsgemenskap av ett slag som kapitalismen omöjliggjorde. På 1900-talet uppfattade företrädare för fascismen sin egen politiska rörelse som en revolutionär ideologi. Fascisterna brukar då tala om en nationell revolution.

Enligt en beräkning från 2006, hade 56 större revolutioner inträffat i världen under de senaste 400 åren, revolutioner vilka gällt politiskt styrelseskick eller ekonomiskt system. 46 av dem ägde rum under 1900-talet. Av dessa var fem liberala, 33 socialistiska och åtta anarkistiska.

Gränsen mellan revolution och statskupp är inte absolut. En förutsättning för att ett maktövertagande ska kunna kallas revolutionärt, är att maktövertagandet ska ske med brett folkligt stöd. Språkbruket har också förändrats över tid. Gustav III:s statsvälvning betecknades av sin samtid som en revolution men kallas numera en statskupp.

Se även 
 Anarkism
 Kontrarevolution
 Lista över revolutioner
 Marxism
 Socialistisk revolution

Referenser

Externa länkar
Ledamotshuset

Ledamotshuset, Riksdagens ledamotshus, är ett stort byggnadskomplex i kvarteret Mars och Vulcanus vid Mynttorget i Gamla stan i centrala Stockholm.

Byggnaden disponeras av Riksdagsförvaltningen och inrymmer kontor för ledamöterna av Sveriges riksdag, tjänstemän i partikanslierna, samt Riksdagsförvaltningen själv. Den är med en gångtunnel under Stallbron förbunden med Riksdagshusets två halvor: östra och västra.

Fram till 1981 var byggnaden säte för Sveriges regering och kallades då Kanslihuset.

Kungliga myntet

Byggnaden var ursprungligen gamla Kungliga myntet medan Kunglig Majestäts kansli var inhyst i Slottet Tre Kronor, men efter slottsbranden 1697 och gradvis under 1700-talet började Kansliet flytta över sin verksamhet till fastigheten vid Mynttorget. Den ursprungliga 1600-talsbyggnaden har förändrats flera gånger. Portiken mot Mynttorget med sin tempelgavel och kolonner i dorisk ordning skapades av arkitekterna Olof Tempelman och Carl Fredrik Adelcrantz på 1790-talet.

Ombyggnad
Nuvarande byggnad planerades och uppfördes åren 1922–1936 efter en uppmärksammad arkitekttävling, som vanns av Gustaf Clason och Wolter Gahn. Då byggdes huset om till det moderna Kanslihuset, men östfasaden med kolonnerna behölls. Komplexet upptar två förut skilda kvarter; Mars och Vulcanus som delades genom Myntgränd. Här fanns förut det gamla kanslihuset och Rannsakningsfängelset från 1852. 

Genom Myntgränds ursprungliga sträckning kan man ta sig genom komplexet från Myntgatan ner till Kanslikajen. Arkitekternas arbete präglades av kompromisser mellan krav på användbarhet, kulturhistorik och estetik. Så blandas  modernism med nyklassicism. Längs Myntgatan leder en stram, funktionalistiskt gestaltad arkad mot Mynttorget som dock slutar tvärt i en vägg.

Ny funktion och konstnärlig utsmyckning
Huset fungerade som expedition för statsministern fram till 1981, då Regeringskansliet och Statsrådsberedningen flyttade över till Rosenbad på norra sidan om Stockholms ström. Byggnaden blev istället kontor för riksdagsledamöter och partikanslier, samt övernattningsbostäder. I samband med ombyggnaden för Riksdagshuset mellan 1980 och 1983 skapades en underjordisk förbindelse mellan Kanslihuset och Riksdagshuset, den så kallade Rännarbanan (delvis under Stallbron), för riksdagens ledamöter och personal. På den cirkelrunda innergården står sedan 1956 skulpturen "Mor och barn" av Bror Marklund.

Renoveringen 2018-2022 
Ledamotshuset genomgick en omfattande renoveringen åren 2018-2022, som förändrade såväl husets funktion som dess form. Bland annat omvandlades ledamöternas övernattningsbostäder till kontor, den runda innegården glasades in, och den tidigare öppna gården mot Rådhusgränd och Bondeska palatset byggdes förr med en tillbyggnad. Denna tillbyggnad har ännu inte kunnat invigas eftersom bygglovet återkallats i denna del.

Bilder

Se även
 Kanslikajen
 Kanslihusannexet
 Rosenbad, nuvarande regeringsbyggnad
 Riksdagshuset
 Sagerska huset, statsministerns bostad
 Departementsstaden

Källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Gamla stan
Byggnader för Sveriges riksdag
Fabrik

En fabrik (latin fabrica) är en industriell anläggning där det i mängd och av ett flertal arbetare produceras likartade varor (fabrikat), halvfabrikat och/eller sker en förädling av råvaror.

Byggnadstyper
Industrianläggningar
Kommunalskatt

Kommunalskatt är i Sverige en skatt som tas ut av kommuner och regioner. Den kommunala inkomstskatten är i sig platt, men jobbskatteavdraget gör den i realiteten progressiv. Skatten betalas sedan mitten av 1980-talet endast av fysiska personer.

Den kommunala inkomstskatten består av två delar: skatt till kommun och skatt till region (tidigare landsting). 

Kommunalskatten bestod tidigare av tre delar: skatt till borgerlig kommun (primärkommun), landsting (sekundärkommun) och till kyrklig kommun (församling). Från och med år 2000 ingår inte någon kyrkoskatt i kommunalskatten. I stället betalar de som tillhör Svenska kyrkan en kyrkoavgift (eller medlemsavgift till något annat av de trossamfund som Skatteverket sköter insamlingen åt). Därutöver betalar alla en begravningsavgift.

Sedan 2019 betalas även en public service-avgift.
 
Den genomsnittliga kommunalskatten (inklusive regionskatt, exklusive begravningsavgift och public service-avgift) uppgår 2021 till 32,27 procent, en sänkning med 0,1 procent från 2020. Skattesatsen anges ofta i kronor per intjänad hundralapp.

Kommunalskatt över tid, 1930-2017

Kommunalskatt (år 2012) 

Siffrorna är hämtade den 18 januari 2012.

Se även 
Inkomstskatt i Sverige
Regionskatt

Källor 
 Statistik år 2012: "Här har du din kommunalskatt". E24.se. 12 januari 2012. Läst 18 januari 2012.

Noter 

Skatter i Sverige
Lantförsvarsdepartementet

Lantförsvarsdepartementet var ett svenskt departement åren 1840-1920. Statsråd och chef för departementet var Sveriges lantförsvarsminister, även kallad krigsminister.

Lantförsvarsdepartementet tillkom vid den reform av det då kungliga regeringskansliet som genomfördes den 16 maj 1840 och upphörde den 30 juni 1920 då det uppgick i det nyinrättade försvarsdepartementet.

Expeditionschefer för Kungliga Lantförsvarsdepartementet

Carl David Forsberg  1840–1843
Carl Wilhelm Riben   1843–1844
Malcolm von Schantz  1844–1855
Carl Gustaf Årman    1855–1866
Nils Adolf Varenius  1866–1873
Alfred Sjöberg       1873–1881
Johan Erik Elliot    1881–1886
Ehrenfried von der Lancken  1886–1895
Carl Edvard Cassel   1895–1898
Emil Sjöberg         1898–1899
Carl Herman Weidenhielm  1899–1904
Fredrik Engelbert Bergenholtz  1904–1909
Oscar Henry Arsell             1909–1916
Carl Malmroth  1916–1917 (tillförordnad)
Knut Söderwall  1917–1920

Statssekreterare
Lantförsvarsdepartementet fick sin första statssekreterare 1917, och endast en person hann besitta det ämbetet:
Carl Malmroth  1917–1920

Källor

Organisationer bildade 1840
Sveriges militärhistoria
Organisationer upplösta 1920
Ej längre existerande svenska departement
Ej längre existerande svenska statliga militära myndigheter
Kronärtskocka

Kronärtskocka (Cynara cardunculus, Scolymus-gruppen) är en kulturgrupp inom arten kardon (Cynara cardunculus) i familjen korgblommiga växter. Det är en ätbar tistelliknande växt, vars blomknoppar skördas strax innan den blommar. Växten är flerårig, men kan inte övervintra i kallt klimat och kan därför på nordiska breddgrader normalt endast odlas som ettårig. Under gynnsamma villkor kan den dock övervintra.

Användning 

Kronärtskockans knoppar äts vanligtvis kokta; man drar upp ett "blomblad" (holkfjäll) i taget utifrån och in och äter det med till exempel smör, utom den hårda spetsen. "Skägget" i mitten skärs sedan bort från blombotten, som slutligen äts med kniv och gaffel. Kronärtskocksbotten är den mjukare botten utan kronbladen. Färdiglagade bottnar finns att köpa på burk.
Kronärtskockshjärtan är små mycket mjälla kronärtskockor. Förlagade finns att köpa på burk.

Andra tillagningsmetoder inkluderar ugnsbakning och det finns även inlagd kronärtskocka, vanligt förekommande på pizzan Quattro Stagioni.

Kronärtskockan innehåller, förutom vatten och fibrer, kolhydrater som inulin, mineraler som natrium, fosfor och kalcium, samt vitamin B1, B3 och mindre mängd vitamin C. 

I flera länder räknas kronärtskockan som en delikatess. I Spanien har växten ursprungsskyddade geografiska områden: Denominación de Origen (D.O.), i ett motsvarande system som vin och andra ursprungsmärkta livsmedel och jordbruksprodukter. 

D.O. "Alcachofa de Benicarló" (även känt som "Carxofa de Benicarló") i Valenciaregionen är ett exempel på detta, erkänt av EU sedan den 12 november 2003

Naturmedicinsk användning
Kronärtskockan tillskrivs verkan som antioxidativ och hämmande på leverns produktion av kolesterol och därmed förebyggande mot åderförkalkning. Den har också en stimulerande effekt på gallflödet vilket motverkar olika matsmältningsbesvär såsom väderspänningar, men även besvär åtföljda av illamående och kräkningar. Använda växtdelar är blad och blombotten.

Trots namnet är jordärtskockan inte en nära släkting.

Produktion

Synonymer 
Cynara cardunculus subsp. scolymus (L.) Hegi 
Cynara communis Lam. nom. illeg.
Cynara esculenta Salisb.  nom. illeg.
Cynara hortensis Mill.  nom. inval. 
Cynara scolymus L.
Cynara scolymus var. redonensis N.H.F.Desp.

Källor

Externa länkar 

 Hjalmar Söderberg Kronärtskockan
 Svensk Kulturväxtdatabas
 Consejo Regulador de la Denominación de Origen "Alcachofa de Benicarló"

Grönsaker
Korgblommiga växter
Kr Växtindex
Grynet

Grynet kan syfta på:

 Grynet – ett alter ego för programledaren Elin Ek (programledare)
 Grynet Molvig, en norsk-svensk skådespelare
Lön

Lön är ersättning som betalas till en person i arbetsförhållande för utförande av arbete eller beredskap att utföra arbete. Lön utbetalas i regel i pengar. Om lönen ej är i pengar betalas den in natura, det vill säga med olika former av varor eller tjänster.

Lönekostnaden är lönebetalarens (arbetsgivarens) totala kostnader knutna till utbetalandet av en lön: själva lönen, men också sociala avgifter, skatter och liknande.

Löneformer 
Lön kan betalas för arbetad tid eller för uppnått resultat i form av beting, ackordlön eller provision. Tidsbaserad lön kan baseras på olika långa tidsperioder, såsom timlön, dagpenning eller månadslön. Även kombinationer av olika löneformer förekommer. Löneprocessen innebär att man ger "lönen" till de anställda. Det här är de pengar som arbetstagaren får efter alla avdrag, som skatter.

Lönens belopp 
Lönens belopp kan bestämmas av arbetsgivaren, i förhandlingar mellan arbetsgivare och arbetstagare, genom lagstiftning, eller genom kollektivavtal som förhandlas fram mellan representanter för arbetsgivare och arbetstagare.

Brutto- och nettolön 
Bruttolön är lön före avdrag för skatt. Nettolön är lönen efter avdrag för skatt och vissa andra avgifter.

Det finns många relaterade begrepp, såsom lönekostnad och disponibel inkomst (med olika definitioner. Lönekostnaden är i allmänhet betydligt större än bruttolönen. Pensionsavgifter, försäkringar, avgifter till arbetslöshetskassa, fackliga medlemsavgifter med flera kan betalas av arbetsgivaren skilt, av arbetsgivaren som del av bruttolönen eller direkt av arbetstagaren. Motsvarande gäller vissa naturaförmåner.

Skattekil 
Skattekil är skillnaden mellan arbetsgivarens lönekostnader och den lön arbetstagaren får (netto). Skillnaden består i första hand av skatter och sociala avgifter. Försäkringar och andra avgifter som indirekt kommer arbetstagaren till godo räknas i allmänhet in, också om de för begreppets tillämpning oftast borde likställas med nettolön.

Begreppet används då lönenivåns inverkan på sysselsättningen diskuteras: fler personer kunde antagligen anställas om lönekostnaden var lägre, medan det mesta av skattekilen går till utgifter som inte förorsakas av att personen anställs. Om man genom att minska skattekilen för en viss anställning skulle möjliggöra den anställningen, skulle alla parter vinna. Resonemanget används för att argumentera för att allmänt minska skattekilen.

De flesta skatter och avgifter av skattenatur räknas ha en negativ effekt på ekonomins funktion, de som ingår i skattekilen liksom andra. Däremot är de utgifter skatterna skall täcka i allmänhet befogade. Frågan är då inte huruvida skattekilen har en negativ effekt och borde minskas, utan huruvida, i vilken utsträckning och i vilka fall skattekilens negativa effekter är större än effekterna av att uppbåda motsvarande inkomster på annat sätt, att ta statliga lån eller att minska den offentliga sektorns utgifter på något visst sätt.

Statistik 
Statistik över löner i Sverige finns i Statistiska centralbyrån, SCB:s, lönedatabas. I lönedatabasen hittar du bland annat genomsnittlig månadslön för vissa yrken.

Se även 
Arbete
Arbetstvist
Inkomstskatt
Lönespridning
Löneglidning

Källor
Högern

Högern kan syfta på:

 Politisk höger – ett begrepp inom politik
Unghöger - ett begrepp inom politik
 Minoritetspartiet – ett konservativt politiskt parti i första kammaren 1888-1904
 Lantmannapartiet – ett intresseparti för landsbygdsbefolkningen, men det utvecklades under 1890-talet i ideologiskt konservativ riktning, i andra kammaren 1867–1912
 Nationella framstegspartiet – ett moderatkonservativt parti i andra kammaren som bildades 1906
 Allmänna valmansförbundet – en gemensam kampanjorganisation för högern i Sverige 1904–1938
 Högerns riksorganisation – nytt namn för Allmänna valmansförbundet 1938–1952/1969
 Högerpartiet – parallellt med namnet Högerns riksorganisation 1952–1969
 Moderata samlingspartiet – namnet sedan 1969
 Högern (politiskt parti) – italienskt politiskt parti