kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ingegerd Troedsson

Ingegerd Troedsson, född Cederlöf 5 juni 1929 i Stockholm, död 3 november 2012 i Hacksta i Uppland, var en svensk (moderat) politiker och författare. Hon var i olika perioder riksdagsledamot, biträdande socialminister samt både vice talman och talman i riksdagen – i det senare fallet som första kvinna på posten.

Biografi

Politikerkarriären
Troedsson var riksdagsledamot 1974–1994 och biträdande socialminister 1976–1978. Hon var riksdagens förste vice talman 1979–1991 och därefter 1991–1994 talman, den första kvinnan i talmansämbetet.

Troedsson kandiderade till posten som partiledare för Moderaterna 1986 men förlorade mot Carl Bildt. Hon valdes istället till andre vice ordförande, en post som hon hade fram till 1993.

Efter politikerkarriären
I december 2006 meddelade Ingegerd Troedsson att hon inte längre var medlem i Moderata samlingspartiet och istället ville kalla sig ”allmänborgerlig”.

Som pensionär ägnade sig Troedsson åt genealogisk och lokalhistorisk forskning. Hon var också ordförande för det tvärvetenskapliga forskningsprojektet om slaget vid Gestilren (1210), under medverkan av en lång rad ansedda forskare; den bok undersökningarna resulterade i, Striden i Gestilren 1210 – Varför? Vad hände? Och sen då?, utgavs 2009 med henne som redaktör. Hon tog 1994 initiativet till Riksarkivets vänförening Pro memoria.

Familj
Troedson var dotter till överste Emil Cederlöf och dennes hustru Gerd (född Wibom). Hon gifte sig 1949 med Tryggve Troedsson.

Utmärkelser
   Storkors av Norska förtjänstorden (1 juli 1992)

Referenser

Vidare läsning 

 
 
 
 
 
 Petersson, Ann-Marie 

Talmän i Sveriges riksdag
Vice talmän i Sveriges riksdag
Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Tidigare svenska moderater
Sveriges biträdande socialministrar
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Svenska politiker under 1900-talet
Politiker från Stockholm
Födda 1929
Avlidna 2012
Kvinnor
Tryggve Troedsson

Tryggve Troedsson, född 14 maj 1923, död 10 september 2010 i Hakesta, var en svensk geolog och pedolog. 

Troedsson var professor i skoglig marklära vid Skogshögskolan i Stockholm 1957–1977 (i Uppsala från 1974) och därefter vid Sveriges lantbruksuniversitet i Uppsala 1977–1988. Han var son till Gustaf Troedsson, dotterson till Johan Christian Moberg, och gift med Ingegerd Troedsson sedan 1949.

Troedssons forskning rörde bland annat skogsmarkens hydrologi och markvård. År 1961 påbörjade han den kartering av skogsmarken som senare skulle utvecklas till Markinventeringen; denna utgör en del av Riksinventeringen av skog tillsammans med Riksskogstaxeringen. 

Markinventeringen är grunden för miljöövervakningen av skogsmark och resultaten redovisas exempelvis i webbtjänsten Markinfo. Under 1980-talet studerade Troedsson även hur skogsmarkens egenskaper påverkar känsligheten mot försurning, och han arbetade med att ta fram en jordmånskarta över Sverige.

Troedsson bidrog till att sprida kunskaper om mark genom boken Marklära och markvård, som han skrev tillsammans med Nils Nykvist 1973. Han valdes in i Kungl. Skogs- och Lantbruksakademiens skogsavdelning 1981.

Utmärkelser 

  Kommendör av Nordstjärneorden, 3 december 1974.

Bibliografi
Vattnet i skogsmarken: studier med hänsyn särskilt till ytvattnets, sjunkvattnets och grundvattnets uppkomst och sammansättning (doktorsavhandling, 1955)
Marklära och markvård (tillsammans med Nils Nykvist). Almqvist & Wiksell (1973) 
Sensitivity of Swedish forest soils to acidification related to site characteristics. Naturvårdsverket (1985)
Sveriges jordmåner (tillsammans med M. Wiberg). (1986)

Källor

Externa länkar
Webbtjänsten Markinfo
Dödsannons - Svenska Dagbladet

Svenska professorer i skoglig marklära
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska geologer under 1900-talet
Födda 1923
Avlidna 2010
Män
Gustaf Troedsson

Gustaf Timoteus Troedsson, född 9 maj 1891 i Kulleröd, Norra Åkarps församling, Kristianstads län, död 12 december 1954 i Lund, var en svensk geolog och paleontolog.

Biografi
Gustaf Troedsson var son till Troed Troedsson och Johanna Nilsson. Troedsson avlade studentexamen i Lund 1909 och blev därefter filosofie kandidat 1912, filosofie magister 1914, filosofie licentiat 1916 och disputerade för filosofie doktorsgraden i geologi 1918 på avhandlingen Om Skånes brachiopodskiffer, allt vid Lunds universitet, där han även blev docent 1919. Han var tillförordnad professor i geologi vid Stockholms högskola 1924-29 och blev lektor i biologi och geografi vid Högre allmänna läroverket i Helsingborg 1929, lektor i geografi och biologi med hälsolära vid Högre allmänna läroverket på Kungsholmen i Stockholm 1933, docent i geologi vid Stockholms högskola 1933. Han tilldelades professors namn 1943 och blev professor i geologi, särskilt historisk geologi, vid Lunds universitet 1950.

Troedssons forskning berör främst dels äldre paleozoikums fossil, stratigrafi och geografi, dels södra Sveriges mesozoiska bildningar ur liknande aspekter. Han behandlade ordoviciska faunor från Grönland (1926-28) och kambro-ordoviciska fossil från Centralasien (1937). Han visade särskilt intresse för bläckfiskar. 

Bland hans arbeten om mesozoikum märks undersökningar över krokodilfynd i Skånes yngsta krita (1923-24) samt över Kågeröds- och rät-liasbildningarna i nordvästra Skåne (främst efter 1929). Han forskning på sistnämnda område sammanfattas i Höganäs Series of Sweden (1951). Han medverkade i tredje upplagan av Wilhelm Ramsays "Geologins grunder" (1931). Han var utgivare av Geologiska föreningens i Stockholm förhandlingar 1938-47.  

Troedsson blev ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund 1950 och Vetenskapsakademien 1951. Han var gift med Hanna Troedsson (1892-1982), dotter till Johan Christian Moberg och Carin Andersson, samt far till Tryggve Troedsson.. Troedsson ligger begravd på Norra kyrkogården i Lund.

Källor
Svenska män och kvinnor, band 8 (1955)
Svensk Uppslagsbok, band 29 (1954, tryckt 1965)
Vem är det (olika årgångar)

 

Svenska professorer i geologi
Svenska paleontologer
Svenska innehavare av professors namn
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1891
Avlidna 1954
Män
Alumner från Lunds universitet
Ansiktsmask

En ansiktsmask, eller mask, är ett på ansiktet anbragt föremål som döljer bärarens ansikte, eller del av ansiktet. Avsikten med masken kan till exempel vara att dölja identitet, att skydda ansiktet eller del av ansiktet eller att behandla huden.

Ordet "mask" kommer närmast medeltidslatin "masca". Det kommer ursprungligen möjligen från arabiskans "maskharah", som betyder gyckel eller upptågsmakare.

Syftet kan vara att dölja bärarens identitet, skrämma andra eller på något sätt karakterisera bäraren. Den kan vara  gjord av tyg eller målad papp eller trä , med utformad näsa och hål för ögon och mun. En halvmask kan vara ett tygstycke hängande löst ned över mun och haka.

Ansiktsmask används i olika sammanhang. Hos naturfolk används masker för religiösa eller ceremoniella ändamål och inom teaterns historia från antiken och framåt spelar ansiktsmasken en viktig roll, liksom i karnevaler i katolska länder från medeltiden och framåt.

Under 1600- och 1700-talen var det vanligt att damer i sällskapslivet bar mask för att skydda sin hy. Detta bruk upphörde, efter det att sminket blivit modernt, men masker används fortfarande bland annat vid maskeradbaler. I den kriminella världen bär man ofta halvmask vid överfall och bankrån.

Termen ansiktsmask används också för föremål som täcker ansiktet helt eller delvis för skydd, vid tillförsel i andningsorganen av syrgas eller vid anestesi, eller för annat ändamål. Det finns således ansiktsmasker av olika slag, såsom andningsskydd, svetsmask, narkosmask, dykmask, dödsmask, skyddsmask (gasmask),  slaktmask, samt masker för olika sporter, till exempel fäktmask i fäktning, målvaktsmask i ishockey samt fribrottningsmasker.

Inom arkitekturen är maskaron ett reliefornament i form av ett stiliserat grinande ansikte som flyter samman med en omgivande ornamentering.

Bildgalleri – skyddsmasker

Bildgalleri – teater- och karnevalsmasker

Bildgalleri – dansmasker

Se även 
Andningsskydd
Latexmask 
Skråpuk
Munskydd

Referenser 

Store norske leksikon/ maske – ansiktsform

Huvudbonader
Nokia Communicator

Nokia Communicator är en serie mobiltelefoner kombinerad med fickdator från Nokia. Operativsystemet är GEOS på de äldre och Symbian på de nyare.

Följande modeller inkluderas i begreppet:

Nokia 9000
Nokia 9000i
Nokia 9110
Nokia 9110i
Nokia 9210
Nokia 9210i
Nokia 9300
Nokia 9300i
Nokia 9500
Nokia E90

Handdatorer
Communicator
Henry Allard

Karl Åke Henry Allard, född 21 november 1911 i Örebro, död 23 oktober 1996 i Örebro, var en svensk politiker (socialdemokrat). Han var talman i andra kammaren 1969–1970 och i enkammarriksdagen 1971–1979.

Biografi
Henry Allard var son till metallarbetaren Hjalmar Allard från Svennevads socken, och Nelly, född Ljungqvist från Örebro. Han var bror till Folke Allard samt farfar till lokalpolitikern i Örebro Markus Allard.

Allard var stadsfullmäktigeledamot 1938–1954, riksdagsledamot 1943–1979 (andra kammaren 1943–1970), talman i andra kammaren 1969–1970 och i enkammarriksdagen 1971–1979. Han omvaldes som talman 1976 trots borgerlig valseger.

Allard var ordförande i Örebro läns landsting 1958–1973 och ordförande i dess förvaltningsutskott 1964–1970.

Allard var ordförande i Riksidrottsförbundets beslutande organ Riksidrottsstyrelsen 1959–1969. Efter Henry Allards död beslutade Örebro kommun att byta namn på den gamla Centralparken i Örebro till Henry Allards park.

Källor

Noter

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Talmän i Sveriges riksdag
Andra kammarens talmän
Sveriges riksdags ålderspresidenter
Politiker från Örebro
Födda 1911
Avlidna 1996
Män
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Släkten Allard
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Gravsatta i Örebro
IBC (botanisk kongress)

Vid International Botanical Congress, Internationella botaniska kongressen, avhandlas International Code of Nomenclature for algae, fungi, and plants (ICN), tidigare International Code of Botanical Nomenclature (ICBN), också kallad koden, som är en standard för namnsättning av växter, svampar och alger.

Kodens bestämmelser revideras vid de Internationella botaniska kongresserna som på senare tid har ägt rum vart sjätte år. Olika nomenklaturkommittéer och även enskilda botanister lägger fram förslag till ändringar, vilka bereds av andra kommittéer och sedan antas eller förkastas av IBC. Man är skyldig att följa den senaste "kodens" bestämmelser i den meningen att om man inte gör det kommer andra inte att beakta vad man publicerat. ICN specificerar inte hur de vetenskapliga namnen ska uttalas. De uttalas olika av personer med olika modersmål.

Botanik
Michael Moore

Michael Francis Moore, född 23 april 1954 i Flint i Michigan, är en amerikansk filmskapare, författare, journalist och politisk aktivist. Han har gjort sig känd för sin uttalade kritiska ställning mot globaliseringen, privatisering, våld, invasionen av Irak, "kriget mot terrorismen" och George W. Bushs administration, under Bushs tid som USA:s president 2000–2008.

Karriär 
Bowling for Columbine (2002) belönades med en Oscar för bästa dokumentär och Fahrenheit 9/11 (2004) belönades vid filmfestivalen i Cannes 2004 med Guldpalmen. Filmerna ledde till debatt om både Moores tillvägagångssätt och om det amerikanska samhället.

Hans dokumentärer var bidragande till att dokumentärfilmsgenren fick ett uppsving under 2000-talets första årtionde. Efterföljare är till exempel Morgan Spurlocks Super Size Me från 2004.

2015 hade dokumentären Where to Invade Next premiär, vilken skildrade Europas länders välfärdssystem och Europas medborgares välfärdsförmåner. Dokumentären mötte kritik för sin ensidighet och för att inte skildra en korrekt bild av Europa.

Filmografi 

 (spelfilm)

 (The Awful Truth)

 (producent)

Moore har även regisserat flera musikvideor, bland annat åt musikgruppen Rage Against the Machine och en musikvideo för System of a Downs låt "Boom!", som flera TV-bolag vägrade visa då den innehåller demonstrationer mot kriget i Irak.

Bibliografi 
 (Lägg ner!)

 (Korkade vita män)
 (Vem har snott mitt land?)
 (Brev från en krigszon)
 (Boken om Fahrenheit 9/11)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

  

Amerikanska TV-programledare
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska dokumentärfilmare
Män
Födda 1954
Politiska opinionsbildare
Levande personer
Personer från Flint, Michigan
Amerikanska fredsaktivister
Herbalife Nutrition

Herbalife Nutrition är ett nätverksförsäljningsföretag som grundades februari 1980 av Mark Hughes. Företaget säljer näringsprodukter, kosttillskott och kroppsvårdsprodukter, men har också kritiserats för att främst tjäna pengar genom ett pyramidspelsliknande upplägg, något företagets dömts för i Belgien. Företaget startade i USA men är 2022 verksamt i 95 länder. Herbalife tillämpar multi level marketing (MLM) och deras försäljare får betalt för de produkter som de säljer men också royalty på den omsättning som organisationen producerar.

Kritik	
En studie från 2007 utförd av University Hospital of Bern, Schweiz, och Hadassah-Hebrew University Medical Center, Israel, ser ett samband mellan konsumtion av Herbalifes produkter och uppkomst av leverinflammation. Herbalife har ifrågasatt studiens resultat.

I november 2011 konstaterade Handelsdomstolen i Bryssel i Belgien att Herbalife var ett olagligt pyramidspel.

Den 20 december 2012 presenterade Bill Ackman (från Pershing Square Capital) en serie argument gällande varför det är hans övertygelse att Herbalife ägnar sig åt ett bedrägligt pyramidspel. Enligt Ackmans ett år långa undersökning uppskattar han att typiska distributörer av Herbalife tjänar endast USD$5 om månaden genom försäljning, chansen för att nå den inkomst som påstås är ungefär en på fem tusen, och företaget medvetet överdriver den möjliga inkomsten från försäljning och underdriver de fördelar man får av rekrytering till den punkt att han drar slutsatsen att företaget är ett pyramidspel.

Enligt Ackman tjänar Herbalifes distributörer majoriteten av sina pengar genom att rekrytera försäljare, som får betala en avgift för att börja sälja, snarare än att sälja faktiska produkter. Ackmans firma uppskattar att detta pyramidspel lett till att mer än 3,5 miljarder amerikanska dollar överförts från distributörer till kedjans topp.

Herbalife är föremål för utredningar av Federal Trade Commission, Federal Bureau of Investigation samt attorney general i Illinois och New York.

Sponsring

Sport
Herbalife sponsrar enligt egen uppgift mer än 250 världsklassidrottare, lag och evenemang runt om i världen, inklusive Cristiano Ronaldo, LA Galaxy och många andra. I Sverige bland andra Hammarby Fotboll.

Referenser

Webbkällor 
 
 Herbalife i världen, herbalife.se , läst 9 augusti 2017

Amerikanska livsmedelsföretag
Företag bildade 1980
Teofyllin

Teofyllin, med systematiskt namn 1,3-dimetylxantin (mer fullständigt 3,7-dihydro-1,3-dimetyl-1H-purin-2,6-dion) och summaformel C7H8O2N4, är en xantin som förekommer som i små mängder i te. Ämnet är kemiskt nära besläktat med koffein och teobromin.

Teofyllin har en bronkodilaterande effekt som uppnås genom att lösa kramper i luftrörens muskulatur. Ämnet kan ges som läkemedel till patienter med obstruktiv lungsjukdom, till exempel astma, akut bronkit och KOL.

Se även 
 Teobromin

Källor 

Xantiner
Bronchodilatorer
Beska föreningar
Fosfodiesterashämmare
Teobromin

Teobromin är en naturligt förekommande centralstimulerande substans, som återfinns huvudsakligen i kakaobönor. Teobromin är besläktat med koffein och teofyllin men ger svagare effekter än dessa.

Egenskaper
Teobromin är ett derivat av purin. I rent tillstånd saknar teobromin lukt och har en något bitter smak.

Giftighet

Teobromin är starkt toxiskt (giftigt) för många djur, bland annat för hundar och katter eftersom de till skillnad från människan saknar det enzym som bryter ner teobromin. Störst är faran för hunden, eftersom katten sällan får i sig så stor mängd som behövs för att förgiftning ska inträffa. 

Oftast får djuret i sig teobromin genom choklad, och hur allvarligt läget kan bli beror på kakaohalten. Ju högre kakaohalt, desto farligare. I värsta fall avlider djuret som följd av kramper, kräkningar, kraftiga svettningar, m.m. Omedelbar veterinärvård krävs vid symptom på teobrominförgiftning.

Källor

Choklad
Xantiner
Beska föreningar
Fosfodiesterashämmare
Greklands flagga

Greklands flagga är blå och vit. Färgerna finns på de vapensköldar som användes av det bayerska furstehuset Wittelsbach, som den förste grekiske regenten Otto tillhörde. Färgerna vitt och blått har emellertid använts ända sedan antiken som symboler för Grekland. Flaggan har nio blå och vita ränder, vilka symboliserar valspråket Frihet eller död, som på grekiska har nio stavelser (Ελευθερία ή Θάνατος, " E-lef-the-ri-a i Tha-na-tos"). Korset vid den inre kanten representerar kristendomen. 

Flaggan började användas efter den grekiska frihetskampen mot det osmanska riket i början av 1800-talet, och antogs officiellt av nationalförsamlingen i januari 1822 som örlogsflagga till havs. Till en början användes en korsflagga utan ränder som nationsflagga till lands, men denna roll har idag övertagits av den tidigare sjöflaggan. Flaggan blev officiell nationsflagga till lands genom en lagändring som trädde i kraft den 22 december 1978. Proportionerna är 2:3.

Populärt brukar hävdas att flaggans färger symboliserar havet och himlen (blått) respektive kampen för frihet (vitt).

Källor

Fotnoter

Se även 
Grekland

Nationsflaggor i Europa
Flagga
Den grekiska antikens arkitektur

Den grekiska antikens arkitektur är arkitekturen i antikens Grekland. I likhet med annan arkitektur från antiken är den grekiska arkitekturen en viktig källa till idéer för klassicismen, nyantik arkitektur och nyklassicism.

Historik
De första stora palatsen byggdes på ön Kreta, men de förstördes av en jordbävning. Efter den mykenska kulturens fantastiska byggnadskonst blev den grekiska arkitekturen ganska enkel både material och form, men ändå fantastiska till utseendet.

När grekerna byggde vanliga bostadshus byggde grekerna det av lera och tegel utan att tänka på snyggheten. Däremot lade de ner mycket tid på att skapa makalösa snygga tempel.

Grekland hade två stora byggnadsstilar; den ena är dorisk och den andra är jonisk stil. Den doriska stilen är ganska enkel och tät och gav troligtvis den egyptiska och mykenska arkitekturen inspiration till Greklands folk. Pelarna är kraftiga och pelarhuvudena högst upp är inte utsmyckade. Man byggde mest med den doriska stilen på det grekiska fastlandet.

Den andra stilen är enklare och elegantare än den doriska stilen. Pelarna är tunnare pelarhuvudena är dekorerade med virvlar eller rullar på båda sidor.

När Parthenon byggdes använde arkitekterna sig av både dorisk och jonisk stil. Parthenon byggdes mellan 447 och 438f. Kr. till ära åt staden Athens gudinna Athena. Templet byggdes av 22 000 ton fin marmor. Arkitekturerna konstruerade templet så att det skulle se lätt ut, trots all den tunga marmorn. Sedan smyckade konstnärer templet med bland annat statyer.

Senare utvecklades en korintisk pelare med mycket mer utsmyckning.

Tempelarkitektur 

 akroterion
 antetempel
 amfriprostylt tempel
 arkitrav
 cella
 dipteralt tempel
 fris
 guttae
 kannelyr
 kapitäl
 kolonn
 kolonnordning
 dorisk ordning
 jonisk ordning
 korintisk ordning
 krepidoma
 metop
 monopteros
 naos
 opisthodomus
 peripteralt tempel
 portik
 pronaos
 prostylt tempel
 sima
 stylobat
 triglyf
 tympanon

Platser 
 Paestum
 Akropolis
 Erechtheion
 Mykene
 Tiryns
 Egina
 Delfi
 Olympia

Övrigt 
 stoa
 tholos
 mykensk arkitektur
 hellenism
 Se även de klassiska kolonnordningarna

Se även 
 Grekisk konst

Klassisk grekisk arkitektur
Arkitektur i antikens Grekland
Grekisk konst

fr:Art de la Grèce antique#L'architecture
Sjöborrar

Sjöborrar (Echinoidea) är en klass av havslevande djur i stammen tagghudingar. Det finns cirka 950 arter, förekommande på djupa och grunda bottnar och vid korallrev. Sjöborrar kallas ibland för havets igelkottar, eftersom många sjöborrar liknar runda, taggiga bollar. Men det finns en del sjöborrar som har en mer platt kroppsform eller saknar taggar.

Sjöborrar har ett hårt skal som består av fem olika kalkplattor. Det hårda skalet skyddar sjöborrarnas inre organ. På skalets utsida kan ytterligare försvar som taggar finnas. Taggarna är rörliga med hjälp av en muskel som sitter inne vid fästet. 

Vissa arter av sjöborrar har långa taggar, andra har korta. Taggarna är ett bra försvar när till exempel en fisk försöker äta upp sjöborren, genom att göra den svårare att svälja. Några fiskar klarar ändå av att äta sjöborrar, exempelvis vissa tryckarfiskar som kan vända sjöborrar upp och ner för att komma åt den mer sårbara undersidan. En del sjöborrar försvarar sig även genom att vara giftiga, till exempel blomsjöborre. 

Sjöborrar äter smådjur, alger, blötdjur samt både levande och döda växter och djur. De rör sig med hjälp av slangfötter. Mundelarna finns mitt på undersidan av kroppen, på ovansidan finns anus. 

I storlek varierar sjöborrar från små arter som blir högst ett par centimeter i diameter till större arter som kan nå minst 15–20 centimeter i diameter. Även variationen i färg är stor och en del arter kan vara mycket färgstarka.

Sjöborrar som människoföda 

I stora delar av världen äts sjöborrarnas innanmäte (framför allt könskörtlarna) och vissa arter betraktas som en delikatess. Sushi av sjöborre är typiskt fyra-fem gånger dyrare än sushi av de billigare vit- och laxfiskarna.

Källor

Externa länkar 

Tagghudingar
Tant

Med tant menas en kvinnlig släkting, särskilt faster eller moster, eller en äldre kvinna i allmänhet. Motsvarande ord för män är farbror.

Ordet tant är känt i svenska språket sedan 1700-talet som tilltalsord till och benämning för moster, faster eller annan kvinnlig släkting. Under 1800-talet började det bli vanligt att använda ordet om äldre kvinnor i allmänhet. Barn kan använda ordet tant, dels om släkting och vuxen kvinna i föräldrarnas bekantskapskrets och dels om en obekant äldre kvinna. 

I vardaglig betydelse avser ordet en kvinna i medelåldern eller äldre. Det uppfattas numera ofta som lätt nedsättande eller ironiskt om en kvinna använder ordet om sig själv.

I norska, danska, franska, nederländska och tyska (såsom svenska) betyder motsvarande ord "tante" faster eller moster, till exempel Tant Elsa betyder "Faster Elsa" eller "Moster Elsa" (jämför onkel för farbror/morbror). På engelska heter ordet "aunt".

Se även 
 Onkel
 Tant Grön, tant Brun och tant Gredelin, barnbokserie av Elsa Beskow
 Susanna Arwin och Den svenska tanten

Referenser 

Benämningar på personer
Släkt

es:Anexo:Nomenclatura de parentesco en español#Tíos