kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lilly Wahlberg

Lilly Margareta Wahlberg (ursprungligen Föll, senare omgift Wiklundh), född 10 oktober 1905 i Norrköping, död 5 augusti 1995 i Loftahammar, var en svensk skådespelare. Hon var känd under namnet Lilly Frank före giftermålet 1933 med teaterdirektören Gideon Wahlberg.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser

Noter

Källor 

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1905
Avlidna 1995
Ingrid Foght

Ingrid Hilda Charlotta Foght, född 12 oktober 1919 i Göteborg, död där 21 maj 1980, var en svensk skådespelare.

Foght studerade vid Dramatens elevskola 1938–1940. Hon filmdebuterade 1940 i Nils Jerrings Vi Masthuggspojkar och kom att medverka i totalt sex filmer fram till och med 1943. 1944 spelade hon i pjäsen Den obevingade segern på Folkan.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1919
Avlidna 1980
Skådespelare från Göteborg
Tore Westlund

Tore Oskar Westlund, född den 10 december 1910 i Västerås, död den 22 januari 1995 i Enskede, var en svensk musiker. Han spelade instrumenten klarinett och saxofon. 
Som fjortonåring kom han in på Musikaliska Akademien, där han sedan fortsatte i tolv terminer.
Samtidigt med studierna spelade han i flera Stockholmsorkestrar, bland annat en säsong med Helge Lindberg på Vasan. 1931-32 spelade han basklarinett i Konsertföreningen men slutade där när han fick ett välbetalt jobb med Georg Enders på Berns Salonger. Där stannade han sedan till 1936 när han fick engagemang hos Håkan von Eichwald som då tog över jobbet på Berns och som året därpå spelade på Fenix-Kronprinsen.
Klarinetten var Westlunds huvudinstrumentet men han spelade även altsaxofon i de dansorkestrar där han medverkade. När Thore Ehrling 1938 startade sin orkester blev Westlund engagerad för att som första sax leda orkesterns saxsektion. Hos Ehrling uppmärksammades också mer än tidigare hans kvaliteter som klarinettsolist; hans utvecklade sinne för rytmik och harmonik gjorde att han hade lätt för att improvisera.
Jazz var dock långt ifrån hans enda musikaliska intresse, 1941 övergick han till Sune Waldimirs orkester inom Radiotjänst, och där stannade han kvar även sedan den omvandlats till Radiosymfonikerna på 1960-talet.

Tore Westlund ligger begravd på Skogskyrkogården.

Filmografi  
1938 – Musik och teknik

Källor 

Svenska jazzmusiker
Svenska klarinettister
Svenska saxofonister
Födda 1910
Avlidna 1995
Män
Musiker från Västerås
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Greta Wassberg

Greta Matilda Hülphers, känd under flicknamnet Greta Wassberg,  född 5 oktober 1904 i Selångers församling i Västernorrlands län, död 19 februari 1996 i  Vancouver (folkbokförd i Västra Vrams församling i dåvarande Kristianstads län), var en svensk sångerska. Hon spelade in cirka 150 skivsidor mellan 1932 och 1943, samt läste in ett dussin sagor för barn 1957–1958 för skivmärket Karusell.

Verksamhet
Skivdebuten var 1932 med "Kan du vissla, Johanna?" (anonymt med John Wilhelm Hagberg för Parlophone). Wassberg sjöng under pseudonymen Inga Waller 1932/1933 för Decca och som Inga Widén på lågprismärket Dixi, och var en av Sveriges flitigaste "grammofonsångare" på 1930-talet. Hon var först att sjunga in evergreenen "Två solröda segel" på svenska, som även blev hennes största hit. Hon gjorde även skivinspelningar i Tyskland, från 1938 för Imperial och Polydor, där hon också turnerade. På senare år har flera av hennes tyska insjungningar återutgivits på CD i Tyskland. Wassberg verkade också som sångpedagog.

Hon var även pionjär inom svensk studioverksamhet, då hon var med och startade inspelningsstudion "Din egen röst" på Gröna Lund dit amatörer kunde gå och spela in acetatskivor (lackskivor). Första kontakt med filmen var 1932, då hon dubbade Astrid Carlssons sång i "Söderkåkar". Wassberg var medlem i Arne Hülphers orkester 1934–1942.

Hon var 1926–1930 gift med övermaskinisten Knut Verner Hellqvist (1896–1966) och 1934–1955 med Arne Hülphers (1904–1978). Hon hade en son, musikern Sigge Wassberg (1927–1971) tillsammans med musikern Rolf Degerman (1909–1979).

Filmografi

1934 – Hon eller ingen 

1954 – Flottans glada gossar

Referenser

Källor
 
 Greta Wassberg på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960

Noter

Externa länkar
 Greta Wassberg på Orkesterjournalen (2014)

Svenska sångare
Kvinnor
Födda 1904
Avlidna 1996
Personer från Selångers socken
Gunnar Rehlin

Karl Gunnar Gullbrand Rehlin, född 15 januari 1949 i Visby, är en svensk filmkritiker.

Rehlin började sitt yrkesutövande på Göteborgs-Tidningens kulturredaktion under 1970-talet. Han har också jobbat på TV och var mellan 1994 och 1998 programledare för Filmkrönikan på Sveriges Television. 

Rehlin har skrivit en biografi över skådespelaren Stellan Skarsgård, Stellan Skarsgård : en biografi. 

1999 gjorde Killinggänget den fiktiva dokumentären Gunnar Rehlin – en liten film om att göra någon illa där Rehlin spelar rollen som sig själv.

Källor 

Svenska filmkritiker
Svenska TV-programledare
Födda 1949
Män
Levande personer
Personer från Visby
Nothing Else Matters

Nothing Else Matters är en rockballad inspelad av thrash/heavy metal-gruppen Metallica 1991 på albumet Metallica. Låten är en av Metallicas få ballader. Till en början var många fans starkt kritiska till att Metallica efter fyra album av thrash metal spelade in en ballad. Trots detta är sången idag väldigt populär och spelas fortfarande i många sammanhang.

Komposition 
Sången skrevs av James Hetfield till sin dåvarande flickvän, och betydelsen var att oavsett hur långt det var emellan dem, "no matter how far", så var hon ändå, "so close", nära honom i hjärtat. James tyckte att detta var en mycket personlig sång och ville först inte släppa den men när Lars Ulrich hörde den tyckte han att den skulle vara med på albumet. Numera är sången känd världen över och spelas på de flesta av Metallicas konserter.

Introt på "Nothing Else Matters" är ett arpeggio på E(låg) B G och E(hög) strängarna (detta bildar ett E-moll ackord med en extra oktavton). Dessa noter kan spelas med alla strängar lösa på en standardstämd gitarr (EBGDAE), det vill säga utan att använda vänsterhanden. Det ryktas att detta beror på att James satt i telefon när han gjorde riffet och därför bara hade en hand tillgänglig.

"Nothing Else Matters" har även spelats in med San Franciscos symfoniorkester på konserten Symphony and Metallica och på albumet S&M.

Låten har spelats in av många andra grupper, bland andra Apocalyptica, Die Krupps, Zany, Staind och Wiener Sängerknaben.

Låtlistor
Amerikansk singel
 "Nothing Else Matters" – 6:30
 "Enter Sandman" (live) – 5:26

Internationell singel
 "Nothing Else Matters" – 6:30
 "Enter Sandman" (live) – 5:26
 "Harvester of Sorrow" (live) –	6:02
 "Nothing Else Matters" (demo) – 5:52

Referenser

Noter

Externa länkar
 Sångtext till Nothing Else Matters
 40 Tolkningar av Nothing Else Matters
 Listplaceringar

Sånger av Metallica
Sånger 1991
Engelskspråkiga sånger
Musiksinglar 1992
Otto Åhlström

Otto Åhlström född Otto Albert Konstantin Åhlström 25 juni 1904 i Stockholm död 2 december 1955, svensk skådespelare och köpman.

Filmografi (urval)

1940 - Vi Masthuggspojkar

 
1939 - Herr Husassistenten
1937 - Klart till drabbning

1933 - Vad veta väl männen -

Källor

Externa länkar
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1904
Avlidna 1955
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Lennart Söderberg

Kurt Lennart "Liston" Söderberg, född 7 juli 1941 i Torpshammar i Torps församling i Medelpad, död 13 oktober 2022 i Västerås, var en svensk fotbollsspelare (back) och tränare. Söderberg sysslade i ungdomen med flera lagsporter med framgång. Vid 15 års ålder gjorde han debut i allsvenskan i ishockey för AIK och vid 18 års ålder debuterade han i fotbollsallsvenskan för samma klubb. Det blev 85 allsvenska matcher för AIK. Han har även gjort inhopp i en allsvensk bandymatch för AIK. Efter den aktiva karriären arbetade Söderberg som fotbollstränare i över 30 år. Han har vid flera tillfällen väckt uppmärksamhet med kontroversiella uttalanden. Söderberg ledde Västerås SK till Allsvenskan två gånger, 1977 och 1996.

Västerås 
Höjdpunkter
1977: "Liston" tar VSK från division tre till allsvenskan på två år.
1984: VSK är nära att åka ur division ett. "Liston", som lämnat Odd, räddar kvar laget.
1994: VSK sladdar i division ett - men "Liston" fixar kontraktet.
1996: Tar VSK till allsvenskan men sparkas i maj 1997.
2003: "Liston" tillbaka i VSK, 28 år sedan debuten.

Klubbar som tränare 
  Ljusdals IF 1968-69
  Ulrikdals SK 1971-72
  Gefle IF 1972-74
  Västerås SK 1975-80
  IFK Eskilstuna 1981-82
  Odd Grenland 1983-84
  Västerås SK 1984
  Vasalund 1985-86
  Gefle IF 1987-88
  Ikast FS 1989-92
  Anorthosis Famagusta FC 1993
  Syrianska FC 1994
  Västerås SK 1994-97
  IFK Malmö 1997
  IFK Eskilstuna 1998
  Köping FF 2001
  Västerås SK 2003-04

Källor 
 500 AIK:are; Lennart Söderberg aik.se, läst 29 december 2012

Fotnoter

Externa länkar

 Artikel om "Liston" med fakta från Aftonbladet

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Svenska fotbollstränare
Svenska ishockeyspelare
Tränare i Gefle IF Fotboll
Tränare i Västerås SK Fotboll
Fotbollstränare i IFK Eskilstuna
Tränare i Odd Grenland
Tränare i Vasalunds IF
Tränare i Syrianska FC
Tränare i IFK Malmö
Spelare i Råsunda IS
Spelare i AIK Fotboll
Spelare i AIK Ishockey
Spelare i AIK Bandy
Fotbollsspelare i GIF Sundsvall
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Personer från Torps socken, Medelpad
Födda 1941
Avlidna 2022
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottsledare under 1900-talet
Svenska idrottsledare under 2000-talet
John Wallin

John Antinus Wallin, född 5 augusti 1892 i Göteborgs Haga församling, Göteborg, död 11 januari 1947 i Göteborgs Kristine församling, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1892
Avlidna 1947
Svenska skådespelare
Män
Skådespelare från Göteborg
Kai Rosenberg

Kai Rosenberg, född 14 april 1898 i Köpenhamn, död där 13 september 1977, var en danskkompositör, kapellmästare och musiker.

Filmmusik i urval

Källor

Födda 1898
Avlidna 1977
Danska kompositörer
Danska musiker
Män
Musiker från Köpenhamn
Åkerblomrörelsen

Åkerblomrörelsen var en religiös sekt aktiv i Österbotten i slutet av 1910-talet och i början av 1920-talet, vars ledare var Maria Åkerblom.

Sekten fick sin början i Snappertuna, då Maria Åkerblom påstås ha fått profetior och hon började predika 1917. Detta förorsakade stor förundran och hon fick många anhängare. I samband med att hon fick möjlighet att predika i Österbotten började också rörelsen att ta form. Inbördeskrig och fattigdom i Finland hade skapat ett sug efter starka andliga ledare och Åkerblom samlade tusentals åhörare. Hon fick särskilt många anhängare i Gamlakarleby (nuförtiden Karleby) och Terjärv. Åkerblom bosatte sig i trakten och i takt med att kyrkan tog avstånd från henne så drog sig medlemmarna mer och mer undan samhället.  

Till en början var rörelsen inte särskilt ifrågasatt, men senare uppstod diverse komplikationer. Medlemmar i rörelsen anklagades bland annat för att ha skjutit en länsman, för stölder och våldsdåd. Efter att polisen börjat intressera sig för rörelsen sålde omkring tvåhundra personer  sina gårdar och ägodelar. Pengarna gavs till rörelsen och hela sekten flyttade till en villa i Helsingfors.

Åkerblomrörelsen kollapsade på 1920-talet då flera av rörelsens ledare, däribland även Maria Åkerblom själv fick fängelsedomar.

Rörelsen skildrades 1972 i TV-filmen Åkerblomsrörelsen samt i filmen  2019.

Vidare läsning
 1990 – 
 2011 –

Referenser 

Ej längre existerande organisationer i Finland
Protestantiska samfund i Finland
Sekter
Finland under 1910-talet
Finland under 1920-talet
Kristna väckelserörelser
Stensholm

Stensholm är ett område i Hakarp utanför Huskvarna. När man via Hakarpsvägen eller Ådalsvägen lyft sig drygt 100 meter över centrala Huskvarnas nivå, har man nått Stensholm, ett område vid Huskvarnaån där den ännu flyter stilla ovanför vattenfallet. Området var för länge sedan en ö, som på medeltiden vaktades av en ansenlig borg.

Industrier 

Stensholm blev tidigt ett industriområde av betydelse. Stensholms Pappersbruk, som brann ned 1889 och från början hette Göransbergs Pappersbruk, anlades redan 1703 av pappersmästaren Christoffer Lemchen. Året efter branden startade Stensholms Fabriks AB sin tillverkning av stick- och skomakarmaskiner i de återuppbyggda lokalerna. Under ledning av bl.a. direktör Wilhelm Tham vid Husqvarna Vapenfabriks AB. Med tiden blev produkterna alltmer avancerade,  där termostater och svänghjulsmagneter (välkända Stefa-magneten) kan nämnas. 1954 köptes fabriken upp av Husqvarna Vapenfabriks AB och 1955 lades den ned.  

Carlfors bruk, som började sin verksamhet redan 1898, är en processindustri med ca 50 anställda och ensamma i Norden om tillverkning av aluminiumpulver och aluminiumpasta. Produkter som används inom lättbetong-, färg- och tryckfärgsindustrin. Nästan hela produktionen går på export inom Europa och till USA.

Här finns också ett av Saab-koncernens högteknologiska dotterföretag, Saab Training Systems med cirka 400 anställda. Ingen obehörig lär komma innanför grindarna till denna anläggning, där man tillverkar högteknologisk militär utrustning. Ekonomiskt är företaget ett av de mest framgångsrika inom koncernen.

Idrott 

1944 startades IK Stefa, som 1947 tog upp ishockey på programmet. Klubben slogs 1967 samman med  Vättersnäs IF och bildade Vätterstads IF, som 1971 slogs samman med Husqvarna IF och bildade HV71.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
HV71 hemsida - om IK Stefa
Stensholms Fabriks AB - dess historia

Huskvarna
Västkustens hjältar

Västkustens hjältar är en svensk dramafilm från 1940 i regi av Lau Lauritzen och Alice O'Fredericks. I huvudrollerna ses Fritiof Billquist och Birgit Tengroth.

Handling 
Torsten och Sven är förälskade i Inger, som föredrar Sven. På grund av svartsjukan förstör Torsten radioanläggningen ombord på fiskebåten som Sven ska ut med följande morgon. Under fisketuren blåser det upp, men eftersom radion inte fungerar får besättningen inte veta om den hotande faran. I hamn återvänder alla båtar utom den Sven är ombord på utan att man förstår varför. Torsten får då dåligt samvete och erkänner att han har förstört radion. Alla förenas då för att försöka rädda de nödställda.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 12 augusti 1940 på biograf Skandia vid Drottninggatan i Stockholm.  Inspelningen av filmen skedde med ateljéfilmning vid Nordisk Films ateljéer i Valby Köpenhamn och exteriörer från den svenska västkusten av Karl Andersson. Filmen är en nyinspelning av den danska filmen Blaavand melder Storm från 1938.

Västkustens hjältar har visats i SVT, bland annat i februari 2018 och i november 2020.

Rollista 

Fritiof Billquist – Karl Olsson, skeppare på Valen 
Göran Bernhard – Karl Olsson som barn 
Mona Mårtenson – Anna Olsson, Karls mor 
Ingegerd Resén – Johanna, Karls hustru 
Martin Ericsson – Mattias Olsson, Karls bror 
Wiktor "Kulörten" Andersson – Olle Klasson, skeppare 
Birgit Tengroth – Inger Mattson, Johannas syster 
Carl Barcklind – Lars Larsson, skeppare på Carita 
Greta Almroth – Karin Larsson, Lars hustru 
Arne Nyberg – Torsten, Larssons son 
Nils Kihlberg – Sven, Torstens bror 
Yngve Nordwall – Erik Gunnarsson, besättningsman 
Joel Carlsson – Oskar Lundberg, skeppspojke 
Tom Walter – Torvald Bergström, besättningsman 
Lisa Wirström – barnmorska 
Sven Bertil Norberg – radiotelegrafist/hallåman

Musik i filmen  
 "Ständchen", kompositör: Franz Schubert, text William Shakespeare
 "Havets melodi", kompositör och text: Lasse Dahlqvist

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1940
Svenska dramafilmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Lau Lauritzen (1910–1977)
Nyinspelningar av filmer
Bohuslän på film
Filmer i regi av Alice O'Fredericks
Kimberley

Kimberley eller Kimberly  kan syfta på:

Kimberley (namn) – ett förnamn och personer med namnet även stavat Kimberly

Geografi

Australien 

Kimberley, Western Australia – en region i västra Australien
 Kimberley (ort i Australien), Tasmanien, Meander Valley,

Kanada 

 Kimberley, British Columbia, ort, Regional District of East Kootenay,

Storbritannien 

 Kimberley, Nottinghamshire, 
Kimberley, Norfolk – en stad

Sydafrika 

 Kimberley, Sydafrika, provinshuvudstad, Norra Kapprovinsen, Frances Baard District Municipality, 

Robotskapade Australienförgreningar
Robotskapade Kanadaförgreningar
Robotskapade Storbritannienförgreningar
Robotskapade Sydafrikaförgreningar
Jeff Hawke

Jeff Hawke är en brittisk science fiction-serie skapad 1954 av skotten Sydney Jordan för tidningarna The Daily Express och The Daily News. Under Jordans tid bidrog även författare som Willie Patterson och Harry Harrison med manus.

Från slutet av 1960-talet började tecknare som Nick Faure, Martin Asbury, Brian Bolland och Paul Neary att bidra till serien i takt med att Sydney Jordan trappade ner. 1976 lämnade Jordan serien för att istället satsa på sin nya serie "Lance McLane".

Serien hade redan före Jordans avhopp slutat publiceras i ursprungstidningarna, men den syndikerades i andra tidningar världen över. Serien fortsatte därför under flera år med andra kreatörer. Bl.a. skrevs den av Duncan Lunan och Lesley Hatch.

Svensk utgivning 
I Sverige var "Jeff Hawke" huvudserie i tidningen Serievärlden, som kom att byta namn till Jeff i Serievärlden av just den anledningen. Serien har även publicerats på svenska i Fantomen, Agent X9, Serie-Pocket, Comix Pocket, Special-Comics, Comics – Den Stora Serieboken  och i album från Alvglans.

Brittisk science fiction
Brittiska seriefigurer
Science fiction-serier
Ödeshandsken

Ödeshandsken (i original, "The Gauntlet of Fate") var en brittisk äventyrsserie som ursprungligen publicerades i serietidningen Thunder, utgiven på IPC, 1970–1971. Serien har ingen huvudperson, utan kretsar kring en handske som tillhört en lagman på medeltiden. Den som idag sätter på sig handsken får dess hjälp att skipa rättvisa. Handsken kan styra personens handlingar och även ge honom eller henne övernaturlig styrka.

"Ödeshandsken" publicerades i svenska Fantomen 1973–1978 och var så populär att man satsade på svensk licensproduktion av den sedan länge nedlagda serien. De svenska avsnitten gjordes 1983–1993 av Dai Darell, Claes Reimerthi, Abel Romero, Stefan Nagy m.fl.

De gamla IPC-avsnitten har även publicerats i Barracuda.

Externa länkar
Presentation av Ödeshandsken från InternationalHero.co.uk

Brittiska serier
Svenska serier
Steve Roper & Mike Nomad

Steve Roper & Mike Nomad är en klassisk äventyrsserie för dagspress med en lång och brokig historia. Ursprunget kan spåras till serien "The Great Gusto", skapad av Allen Saunders och Elmer Woggon 1936. Huvudpersonen var en kringresande försäljare av mirakelmedicinen "Ka-Zowie Kure-All". Till sin hjälp hade han en indianhövding vid namn Wahoo. Det dröjde dock inte länge innan Wahoo blev så populär att han fick ta över serien helt och hållet. Redan 1937 byttes namnet till "Big Chief Wahoo". Under den här perioden var serien av mer komisk karaktär, men detta kom att ändras 1940. Då gjorde reportern Steve Roper entré, och serien blev mer realistisk både vad gäller handling och teckningsstil. 1945 byttes namnet på serien till "Steve Roper & Big Chief Wahoo", och 1947 blev det kort och gott "Steve Roper". Wahoo fanns kvar som komisk bifigur ett tag men försvann sedan för gott ur serien. Avsnitt från Roper & Wahoo-perioden har publicerats på svenska i Agent X9.

1954 blev William Overgard seriens tecknare, och 1955 efterträddes Allen Saunders av sin son John som författare. Strax därefter introducerades en figur som Overgard skapat men inte lyckats sälja in som egen serie, nämligen tuffingen Mike Nomad. Historien upprepade sig och Mike blev med tiden seriens huvudperson. 1964 byttes namnet till "Steve Roper & Mike Nomad". Det är denna period av serien som är mest känd för svenska läsare, då den under lång tid var en av huvudserierna i Seriemagasinet.

1984 lämnade Overgard serien och Fran Matera tog över som tecknare. Saunders skrev serien fram till sin död 2003. Den spökskrevs av Keith Brenner fram till dess att den lades ner den 26 december 2004.

Amerikanska serier
Amerikanska dagspresserier
Amerikanska seriefigurer
Äventyrsserier
Kriminal- och agentserier
Westernserier
Fiktiva radarpar
IK Stefa

IK Stefa var en idrottsklubb i Sverige, bildad 24 oktober 1944 av anställda vid Stensholms Fabriks AB i  Hakarps socken öster om Huskvarna. Klubben hette först Stensholms IF innan namnet ändrades 1945.

1947 togs ishockey upp på programmet och man nådde snart stora framgångar. Bland annat kvalade man, dock utan framgång, till Sveriges högsta division, som då var Division I i ishockey (1944–1975), 1951, 1952 och 1953. Kvalmatcherna spelades mot Nacka 1951 (1-4 i Stensholm och 4-3 till Stefa i Stockholm), Atlas Diesel 1952 (0-0 i Stensholm, 4-6 i Tranås, dit Atlas med bland andra Rolle Stoltz förlade sin hemmamatch) och Åkers IF 1953 (1-7 i Åkers styckebruk, 1-4 på Stockholms stadion, dit Stefa fick förlägga sin hemmamatch på grund av ishinder).  Stefa blev distriktsmästare i Småland 1951 och 1952 och nådde även åttondelsfinal i svenska mästerskapet 1951, där man slogs ut av Traneberg efter tre förlängningsperioder hemma på Stensholms ishockeybana (först 1953 blev svenska mästerskapet knutet till Sveriges seriespel inom ishockeyn). I dag räknas klubben som en viktig del av startskottet för den organiserade ishockeyn i Södra vätterbygden. 

Stefas store gynnare var direktören för Stensholms fabrik, Fredrik af Klercker. Han lockade ner flera spelare med landslagsmeriter till Stensholm, bland andra Åke Wilhelmsson från Djurgården och Sicke Jansson från Uppsala. I folkmun kom IK Stefa att uttydas "IshockeyKunniga STockholmare Erhålla Förmånlig Anställning", men stommen i laget kom från Stensholm, bland andra tre bröder Andersson-Allvin.

När Stensholms Fabrik AB 1955 flyttade till Landskrona, bytte IK Stefa namn till IF Saab:s ishockeysektion. 1966 återtogs namnet IK Stefa och i mitten av 1967 gick IK Stefa ihop med Vättersnäs IF till Vätterstads IF, ena halvan i HV 71.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 HV 71 - Historien om HV 71
 HV 71 - Historia: De gamla klubbarna

Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1944
Sportklubbar upplösta 1967
Sport i Hakarp
Upplösta bordtennisklubbar i Sverige
Upplösta fotbollsklubbar i Sverige
Riemanngeometri

Riemanngeometri, Riemannsk geometri, är en gren av differentialgeometrin som studerar glatta mångfalder med riemannmetrik, dvs mångfalder vilkas tangentrum varierar jämnt från punkt till punkt och har en metrik i form av en positivt definit kvadratisk form. Detta ger i första hand en uppfattning om vinklar, kurvors längd och volymer i begränsade omgivningar till mångfaldens punkter. Globala kvantiteter kan härledas genom integrering av sådana lokala bidrag. Riemanngeometrin har fått sitt namn efter Bernhard Riemann som utvecklade den på 1800-talet.

Speciella riemanngeometrier är den euklidiska geometrin och de två icke-euklidiska geometrierna: sfäriska geometrin och hyperboliska geometrin. Dessutom finns ett stort antal geometrier med metriska egenskaper som varierar från punkt till punkt. Alla dessa geometrier behandlas likvärdigt.

Alla differentierbara mångfalder har riemannmetrik, en egenskap som ofta kommer till användning i differentialgeometrin. Den är också grundläggande för de betydligt mer komplicerade pseudoriemannska mångfalderna, där den metriska tensorn inte är positivt definit. De pseudoriemannska mångfalderna i fyra dimensioner utgör de primära studieobjekten i teorier om allmän relativitet.

Även en intuitiv kunskap om riemannsk geometri kräver vanligen längre studier i metriska tensorer, riemannmångfalder, Levi-Civita-konnektion, krökning och krökningstensorer.

Se även 
 Elliptisk geometri
 Lie-algebra
 Liegrupp
 Riccikrökning
 Weylkrökning

Externa länkar 

Metrisk geometri