Per Oscarsson

Per Oscar Heinrich Oscarsson, född 28 januari 1927 i Kungsholms församling i Stockholm, död 31 december 2010 i Ardala församling i Västra Götalands län, var en svensk skådespelare. 

Oscarsson medverkade på scen, på film och i TV. Han genomgick Dramatens elevskola 1944–1947. Han gjorde en av landets mest klassiska Hamlet-tolkningar, då han 1953–1961 var vid Göteborgs stadsteater. Därefter TV-teatern 1962–1963 i bland annat Don Quijote och sedan resande en tid med Riksteatern. 

Bred ryktbarhet nåddes när han på annandag jul 1966 klädde av sig till underkläderna i TV-programmet Hylands hörna. Han höll en improviserad monolog, sexualupplysning, som programledare Hyland var helt oförberedd på – det ledde till svensk televisions första så kallade tittarstorm och fanns på alla ledande löpsedlar, men i debatten på folklig nivå vändes det till Oscarssons fördel. 

Efter filmdebuten 1944 deltog Per Oscarsson i en lång rad film- och TV-produktioner. Där fanns till exempel de stort uppmärksammade Vildfåglar 1955, Svält 1966 och Ebon Lundin 1973. För sin rollprestation i Svält fick han skådespelarpris i Cannes, vilket ledde till ett antal filmroller även utomlands. I senare tider, såväl seriöst som lättsamt, medverkade han i Bröderna Lejonhjärta, Ronja Rövardotter, Polisen i Strömstad, Kan du vissla Johanna?, Änglagård, julkalendern Kaspar i Nudådalen och Millennium-filmerna.

Biografi

Uppväxt och studier 
Per Oscarsson och hans tvillingbror Björn föddes 28 januari 1927 på Kungsholmen i Stockholm. De hade två äldre syskon. Fadern Ejnar Oscarsson var ingenjör och byggmästare. Modern Theresia "Therese" Küppers, som var tyska, avled i cancer 1933. Familjen hade då flyttat till Nockeby i Stockholm.

Oscarsson tog teaterlektioner hos Gösta Terserus och förfalskade sin styvmors namnteckning för att komma in på Dramatens elevskola 1944.

Tidig karriär 
Efter examen 1947 fick han sitt stora genombrott i Stig Dagermans pjäs Skuggan av Mart (1948). Efter några år vid Dramaten engagerades han vid Göteborgs stadsteater 1953–1959 där han bland annat gjorde en uppmärksammad rolltolkning av Hamlet. Mitt under framgången med Hamlet lämnade han teatern och gav sig i väg på en fotvandring till Paris.

På 1950-talet var han också engagerad i den religiösa rörelsen Jehovas vittnen och vägrade då göra  värnplikt. Han lämnade sedan rörelsen då den inte ville att han skulle fortsätta som skådespelare.

1960-talet 

Oscarsson studerade vid Dramatens elevskola och arbetade därefter vid flera av Sveriges stora teatrar, bland annat Dramaten och Göteborgs stadsteater.

På annandag jul 1966 skapade han rubriker och inringande klagomål när han klädde av sig lager efter lager av kläder, ned till en sista omgång kalsonger, i TV-programmet Hylands hörna. Samtidigt som han klädde av sig pratade han bland annat om förintelsen, att ordet "jude" inte är ett invektiv, invandring till Sverige, att "negrer" inte luktar sämre eller är mindre intelligenta än andra, samt förklarade för barn vad sex är. Innan han gjorde sin monolog kom han ut på scenen utklädd som en riddare till häst.

Scenskräck och senare karriär 
På 1960-talet drabbades Oscarsson av rampfeber och skrev en bok om teatern, skräcken och rädslan. 

Oscarssons scenskräck gjorde att han slutade arbeta på teaterscenen under 1970-talet. I stället ägnade han sig åt kycklinguppfödning. Han gjorde scencomeback 1989 i En handelsresandes död på Angereds teater i Göteborg.

Som filmskådespelare var Oscarsson hela tiden aktiv, både i Sverige och utomlands. En av hans större roller var i Svält (1966). Han gjorde några egna filmer, bland andra Ebon Lundin och Sverige åt svenskarna. En av Per Oscarssons mest populära rollfigurer var som polischefen Gustav Jörgensson i kriminalserierna Polisen i Strömstad som sändes på SVT i fem omgångar med start 1982. Han medverkade i flera av SVT:s julkalendrar, bland annat Håll huvet kallt (1994) och Kaspar i Nudådalen (2001). Han var också välbekant från kortfilmen Kan du vissla Johanna? som har visats på SVT varje julafton sedan 1994. En av hans sista roller var som Holger Palmgren i de tre Millennium-filmerna.

Sista tid 
Per Oscarsson och hans hustru Kia Östling Oscarsson omkom då deras bostad totalförstördes av en brand natten mellan den 30 och 31 december 2010. Deras kvarlevor kunde identifieras med hjälp av rättsodontologi.

Privatliv 
Oscarsson gifte sig för första gången 23 oktober 1954 med skådespelaren Gerd Hegnell (skilda 1960), och andra gången 1962 med Bärbel Krämer (skilda 1973). Med andra hustrun fick han sonen Boman Oscarsson (1960–2019).

Hans tredje och sista hustru var skådespelaren Christina "Kia" Östling, född 1943 i Töreboda, som han gifte sig med 1989. Hon arbetade som regiassistent åt honom vid inspelningen av Sverige åt svenskarna. Med sista hustrun fick han skådespelaren Pernilla Oscarsson (1975–2023). Han hade sammanlagt sex barn.

Filmografi

Film 

 (manus och regi)

 (arkivbilder från Änglagård)

Television 

 (julkalender)

 (julkalender)

 (novellfilm)

 (novellfilm)
 (julkalender)

 1996 – Calling Your Name (musikvideo med E-type)

 (säsong 3, avsnitt 3)

 (julkalender)

 (julkalender)

Teater

Roller (ej komplett) 

Regi

Radioteater 
Roller (ej komplett)

Priser och nomineringar 
Priser som Per Oscarsson har vunnit eller nominerats till:

Bibliografi 
 (nyutgåva 2010: )
 (pjäs)

Referenser

Vidare läsning 
 Klas Gustafson – Fantasten Per Oscarsson (Leopard, 2014)

Externa länkar 
 
 
 
 Per Oscarsson på Filmdelta
 

Födda 1927
Avlidna 2010
Män
Tvillingar
Skådespelare från Stockholm
Svenska skådespelare under 1900-talet
Guldbaggen för bästa manliga huvudroll
Personer som omkommit i bränder