kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bara

Bara är en tätort i norra delen av Svedala kommun i Skåne län, ca 12 km öster om centrala Malmö.

Historia 
Den ursprungliga byn raderades helt ut 1814–1815 under enskiftet, då samtliga ingående gårdar utflyttades. Bara kyrka ligger norr om tätorten tillsammans med den gamla prästgården. Den nuvarande tätorten Bara började byggas 1964 söder om kyrkan invid de hus och gårdar som tidigare utgjorde byn Värby.

Befolkningsutveckling 

Före 1970 var Bara inte en tätort.

Samhället 
I Bara finns livsmedelsaffärer, snabbmat, hälso- och kulturutbud i form av tandläkare, ICA, vårdcentral och bibliotek, tandläkare, apotek samt utomhusbad och fastighetsmäklare.  

Bara har två grundskolor (Spångholmsskolan och Baraskolan) och fyra förskolor. 

I oktober 2009 började idén om att bygga ut och förnya centrala Bara ta form under projektnamnet "Nya Bara." Idén består kortfattat av "satsningar på bostäder, en helt ny stadsbild, kommersiella lokaler, servicefunktioner, ny infrastruktur och spektakulära fritidsattraktioner. I december 2010 invigdes en ny multisporthall (Kuben) som en del av det här projektet. Det har sedan dess byggts 60 hyresrätter i det så kallade "Nya Bara" och sammanlagt planeras det över 1000 hyres- och bostadsrätter samt villor. Projektet utförs av PEAB.

Sport 
Bara GIF grundades 1966, endast ett par år efter att det moderna Bara började ta sin form, först som en gymnastikförening. I början av 70-talet startades fotbollen. Klubben omfattades endast av ett lag, där alla fotbollsintresserade ungdomar spelade. När orten byggdes ut ökade också mängden lag inom fotbollen, samt det startades flera sektioner såsom miniracing, volleyboll, handboll och pingis. Numera är det bara fotbollen som har tävlingsverksamhet. Fotbollen håller numera till i division 5. Klubben omfattas idag (2019) av ca 400 medlemmar.

Den anrika brottarklubben BK Banér (grundad 1932) med säte i Klågerup, bedriver sedan 70-talet också träning i Bara.

Bara Friidrottsklubben bildades och drog i gång sin verksamhet under sommaren 2016 och är ansluten till Svenska Friidrottsförbundet. Föreningen bedriver träningsverksamhet framförallt för barn i åldrar från 3 till ca 14 år men har idag (jan 2021) även tre grupper där vuxna trännar själva eller tillsammans med barn.

Söder om tätorten driver företaget PGA National Sweden två 18-hålsgolfbanor och ett hotell. Den 12 juni 2009 invigdes den första banan av Annika Sörenstam.

Se även 
Bara socken
Bara härad
Bara kommun (1863-1976)
Barapartiet
Torups slott

Noter

Externa länkar
Baraportalen

Orter i Svedala kommun
Tätorter i Sverige
Chat Noir (Oslo)

Chat Noir är en revyteater i Oslo som grundades 1912 i den sedermera rivna Tivolibyggnaden på Stortinggata. Sedan 1937 finns den på Klingenberggata 5. Teatern tog sitt namn efter Le Chat Noir, en kabaré i Paris som var verksam 1881–1897.

Referenser

Externa länkar 
Chat Noir, officiell webbplats

Kultur i Oslo
Teatrar i Norge
Södra Lövsele

Södra Lövsele (eller Noret) är en by några kilometer söder om Lövsele i Skellefteå kommun. Den hette tidigare Kräkångersnoret men bytte namn på 1940-talet.

Källor 

Orter i Skellefteå kommun
Istid (sportterm)

Istid är en term inom idrotter som utövas på is, företrädesvis ishockey.

Istid är ett mått på hur mycket en enskild utövare spelar, det vill säga tillbringar på isen, i effektiv speltid under en under en match. I vissa ishockeyserier och under vissa ishockeyturneringar förs noggrann statistik på istid (Time on Ice, TOI). Ett byte i ishockey på professionell nivå snittar på mellan 45 och 50 sekunder, och på en och samma match uppnår vissa spelare per lag över 20 minuter total spel-/istid. Termen kan även syfta till nyttjande av ishallar i föreningars hela verksamhet.

Se även 

 Speltid

Referenser 
"Ishockeyns anläggningar#Riktlinjer" 2018, Svenska Ishockeyförbundet sidan 12.
"2021-22 NHL Skater Time On Ice Statistics" Hockey Reference.

Sporttermer
Brumairekuppen

Brumairekuppen anses ha avslutat den franska revolutionen. Den inträffade enligt den franska revolutionskalendern den 18 brumaire år VIII, eller den 9 november 1799 enligt den gregorianska kalendern, då militära styrkor, under ledning av generalen Napoleon Bonaparte, bröt sig in och skingrade nationalkonventet och störtade direktoratet.

Genom ett dekret 9 november beslöt de sammansvurna, ledda av Lucien och Napoleon Bonaparte tillsammans med Emmanuel Joseph Sieyès och med stöd bland majoriteten i de äldres råd, med hänvisning till faran för en jakobinsk kupp att flytta de femhundrades råd till slottet Saint Cloud dit Napoleon posterade sina soldater. Då Napoleon 10 november (19:e brumaire) inträdde i de femhundrades råd mottogs han med ovilja av de församlade och förslag väcktes att ställa honom utanför lagen. Själv blev Napoleon handfallen inför situationen, men Lucien räddade situationen genom att som president i de femhundrades råd befalla soldaterna att rensa salen. Senare på dagen samlades de gamles råd och en liten minoritet av de femhundrades råd till överläggning och beslöt att enligt de sammansvurnas önskemål upphäva direktorialförfattningen och överlämna makten till ett provisoriskt konsulat med tre konsuler, Franska konsulatet.

Se även 
 Direktoriet
 Louis Bonapartes adertonde brumaire
 Tidsaxel över franska revolutionen

Källor 
 

1799 i Frankrike
Franska revolutionen
Napoleon
Paris under 1700-talet
Västerort

Västerort benämns den del av Stockholms kommun som ligger väster och nordväst om innerstaden. Stockholms kommun betecknar Västerort som ett stadsområde. I Västerort bor drygt 210 000 invånare (2010).

Västerort består av de områden som inkorporerades med Stockholm 1916 (dåvarande Bromma församling, utom Essingeöarna som räknas till Stockholms innerstad) och 1949 (dåvarande Spånga församling och Hässelby villastads köping) samt områden som senare tillförts från kommunerna Järfälla och Sollentuna.

I rättsligt hänseende tillhör Västerort från och med den 1 april 2007 Solna domsaga.

Polisiärt är Västerort indelat i två lokalpolisområden: Rinkeby (Rinkeby-Kista och Spånga-Tensta stadsdelsområden) och
Vällingby (Hässelby-Vällingby och Bromma stadsdelsområden samt Ekerö). Dessa ingår båda i Polisområde Stockholm nord. Före 2015 ingick Västerort i Västerorts polismästardistrikt tillsammans med Solna och Sundbybergs kommuner, alltså samma område som Solna domsaga.

Västerorts åklagarkammare omfattar samma område som domsagan och polismästardistriktet samt dessutom Gotland (dock finns ett lokalkontor i Visby).

Stadsdelsområden
Västerort indelas sedan 2023 i tre stadsdelsområden:
 Bromma stadsdelsområde
 Hässelby-Vällingby stadsdelsområde
 Järva stadsdelsområde

Stadsdelar

) Naturområdet Hansta är en officiel stadsdel, ingår i Akalla stadsdel.

Församlingar
Svenska kyrkan har följande församlingar inom Västerort:
Bromma församling
Hässelby församling
Spånga-Kista församling
Vällingby församling
Västerleds församling

Distrikt
Från 2016 indelas Västerort för befolkningsrapportering i följande distrikt:
Bromma distrikt
Hässelby distrikt
Kista distrikt
Spånga distrikt
Vällingby distrikt
Västerleds distrikt

Postorter
Postorter i Västerort:
 Bromma (Postnummer 161 XX, 167 XX, 168 XX)
 Vällingby (Postnummer 162 XX)
 Spånga  (Postnummer 163 XX)
 Kista  (Postnummer 164 XX)
 Hässelby (Postnummer 165 XX)

Kollektivtrafik
Västerort har goda kollektiva trafikförbindelser med framför allt Stockholms innerstad, men också med andra delar av Stockholmsregionen. Spårvägsnätet nådde området 1914, och sedan 1952 står Stockholms tunnelbana för huvuddelen av det kollektiva resandet. Gröna linjen har 13 stationer i Västerort och blå linjen 6. En pendeltågsstation (Spånga) ligger i Västerort. Busstrafiken mot Mälaröarna har sin utgångspunkt från Brommaplan. Nockebybanan går i sin helhet inom Västerort, medan Tvärbanan har sju hållplatser (2021).

Se även
Söderort
Ytterstaden
Stockholms innerstad

Källor

Externa länkar

Stockholms kommun
Borgensman

Borgensman är en person som går i borgen för en låntagare eller annan som åtagit sig en förpliktelse. I den fortfarande gällande Handelsbalken från 1736 används termen löftesman.

Borgensmannen ställer inte upp med säkerhet. Borgensåtagandet innebär istället att borgensmannen åtar sig gäldenärens skyldighet att fullgöra ett åtagande eller betala en skuld om inte gäldenären kan eller vill det.

Begreppet ska inte förväxlas med borgenär, som är en långivare (fordringsägare).

Externa länkar

Källor

Juridiska termer
Innocentius IX

Innocentius IX, Giovanni Antonio Facchinetti de Nuce, född 20 juli 1519 i Bologna, död 30 december 1591 i Rom, var påve från den 29 oktober 1591, vilket utgjorde ett av de kortaste pontifikaten.

Biografi 
Facchinetti var son till Antonio Facchinetti och Francesca Cini. År 1544 avlade han doktorsexamen i juridik vid universitetet i Bologna och prästvigdes samma år. Några år senare blev han rådgivare åt kardinal Alessandro Farnese i Rom. I egenskap av biskop av Nicastro deltog han i tridentinska mötet 1562–1563. År 1566 var han apostolisk nuntie till Venedig, i syfte att skapa en allians med venetianerna och spanjorerna mot turkarna; frukten var segern i Lepanto år 1571. Som erkännande för denna seger utnämndes han till titulärpatriark av Jerusalem 1572.

Facchinetti upphöjdes till kardinal (kardinalpräst) med Santi Quattro Coronati som titelkyrka i december 1583. Facchinetti, som hade varit kandidat vid flera tidigare påveval, valdes den 29 oktober 1591 till påve och antog namnet Innocentius IX. 

Då hans pontifikat endast varade i 62 dagar, hann han inte uträtta särskilt mycket. Dock försökte han underlätta administrationen inom påvestolens utrikespolitiska sekretariat. Han sökte även kväsa kriminaliteten i och omkring Rom samt förbättra stadens sanitära förhållanden.

Källor

Externa länkar

Födda 1519
Avlidna 1591
Påvar
Alumner från Bolognas universitet
Latinska patriarker av Jerusalem
Heliga stolens diplomater
Män
Personer i Kyrkostaten under 1500-talet
Personer från Bologna
Gravsatta i Peterskyrkan
Leo XI

Leo XI, född Alessandro Ottaviano de' Medici 2 juni 1535 i Florens, död 27 april 1605 i Rom, var påve från den 1 april 1605.

Biografi 
Alessandro de' Medici hörde till den mäktiga florentinska ätten Medici, och var son till Ottavio de' Medici och Francesca Salviati. Han prästvigdes den 22 juli 1567 av Antonio Altoviti, ärkebiskop av Florens. Som florentinsk ambassadör i Rom gjorde han ett mycket gott intryck på påven Gregorius XIII, som utsåg honom till biskop av Pistoia 1573 och ärkebiskop av Florens 1574. Samme påve utnämnde honom 1583 till kardinalpräst med San Ciriaco alle Terme Diocleziane som titelkyrka. Som kardinal var han ivrig att införa den tridentinska reformens beslut. Han lade ner stora kostnader på att restaurera flera av Roms kyrkor.

Som nuntie i Frankrike lyckades han övertala Clemens VIII att häva exkommunikationen av Henrik IV. Han utnämndes till kardinalbiskop av Albano 1600, och av Palestrina 1602. Med starkt stöd från Henrik IV valdes Alessandro de' Medici till påve 1605.

Leo XI var 69 år gammal och vid dålig hälsa, och han ådrog sig en svår förkylning då han installerades i Laterankyrkan, Roms katedral, den 17 april 1605. Han dog kort därefter.

På Leo XI:s gravmonument i Peterskyrkan står bland annat Sic florui (latin ung. ’så blomstrade jag’), vilket syftar på att hans tid som påve var som en blommas livslängd – mycket kort.

Referenser 
 Catholic Encyclopedia, Volume IX (1910)

Externa länkar 

Män
Födda 1535
Avlidna 1605
Påvar
Huset Medici
Heliga stolens diplomater
Personer i Kyrkostaten under 1600-talet
Personer från Florens
Petrela

Petrela är en ort belägen 25 km sydost om Tirana i Albanien. Där finns Petrelas slott.

Externa länkar 

Orter i Tiranë prefektur
Mamica

Mamica (Maria) Kastrioti var en medeltida albansk prinsessa av staden Krujë, Albanien. Hon var dotter till Johan Kastriota d.ä. och yngsta syster till Skanderbeg. Hon var beskyddare av slottet Petrela under albanernas krig mot osmanerna.

26 januari 1445 gifte hon sig med Muzaka Topia.

Källor 

Albansk adel
Födda 1400-talet
Avlidna okänt år
Kvinnor
Miss Earth

Miss Earth är en av de största skönhetstävlingen för kvinnor i världen efter Miss Universum och Miss World. Den tillhör "De fyra stora skönhetstävlingarna" i världen.

Resultat

2008 Pampanga, Filippinerna

  Miss Filippinerna - Karla Henry
  Miss Tanzania - Miriam Odemba
  Miss Mexiko - Abigail Elizalde

2007 Quezon City, Filippinerna

  Miss Kanada - Jessica Trisko
  Miss Indien - Pooja Chitgopekar
  Miss Venezuela - Silvana Santaella

2006 Manila, Filippinerna

  Miss Chile - Hil Hernandez
  Miss Indien - Amruta Patki
  Miss Filippinerna - Catherine Untalan

2005 Quezon City, Filippinerna

  Miss Venezuela - Alexandra Braun
  Miss Dominikanska republiken - Amell Santana
  Miss Polen - Katarzyna Borowicz

2004 Quezon City, Filippinerna

  Miss Brasilien - Priscilla Meirelles de Almeida
  Miss Martinique - Murielle Celimene
  Miss Tahiti - Stéphanie Lesage

2003 Quezon City, Filippinerna

  Miss Honduras - Dania Patricia Prince Mendez
  Miss Brasilien - Priscilia Poleselo Zandona
  Miss Costa Rica - Marianela Zeledon Bolanos

2002 Manila, Filippinerna

  Miss Kenya - Winnie Adah Omwakwe
  Miss Jugoslavien - Sladjana Bozovic
  Miss Grekland - Juliana Patricia Drossou

Första vinnare som senare förlorade titeln var: MISS BOSNIEN & HERZEGOVINA - Dzejla Glavovic

2001 Quezon City, Filippinerna

  Miss Danmark - Catharina Svensson
  Miss Brasilien - Simone Regis
  Miss Kazakstan - Margarita Kravtsova

Externa länkar 

Officiell webbplats

Skönhetstävlingar
Återkommande evenemang med premiär 2001
Gregorius XV

Gregorius XV, egentligen Alessandro Ludovisi, född 9 januari 1554 i Bologna, död 8 juli 1623, var påve från den 9 februari 1621 till sin död, ett och ett halvt år senare.

Biografi 
Alessandro Ludovisi var ett av sju överlevande barn till greve Pompeo Ludovisi och Camilla Bianchini. Efter studier hos jesuiterna vid Collegio Romano, avlade han 1575 examen i kanonisk och romersk rätt vid universitetet i Bologna. Det saknas belägg för att han prästvigdes; hans inträde i kyrkan var som jurist. År 1612 utsåg påve Paulus V honom till ärkebiskop av Bologna, och sände honom 1616 som nuntie till hertigdömet Savoyen. Samma år, 1616, upphöjde Paulus honom till kardinalpräst med Santa Maria in Traspontina som titelkyrka. Ludovisi stannade därefter i Bologna tills påven dött och begav sig då till Rom för konklaven.

Hans höga ålder och svaga hälsa föranledde honom att finna en ung, energisk man som kunde vara hans högra hand. Den personen fann han i sin släkting Ludovico Ludovisi, 25 år, som han utnämnde till kardinal på den tredje dagen av sitt pontifikat. Samma dag satte han sin bror Orazio som överhuvud för de påvliga styrkorna. 

Gregorius bistod Ferdinand II och katolska ligan mot protestanterna, och Sigismund III Vasa mot turkarna, men var för övrigt mycket litet indragen i den europeiska politiken. Hans bulla Omnipotentis Dei (20 mars 1623) var den sista utfärdelsen mot häxeri som katolska kyrkan antog. Straffen mildrades; dödsstraffen minskade i antal och reserverades för dem som ingått pakt med djävulen. 

Med bullan Aeterni Patris Filius från den 15 november 1621 genomförde Gregorius XV den ännu gällande ordningen vid påveval. Den 6 januari 1622 grundade han Congregatio de propaganda fide, och han helgonförklarade Teresa av Avila, Francis Xavier, Ignatius Loyola, och Philip Neri. Han lät kalla Guercino till Rom, vilket markerar en milstolpe i utvecklingen av högbarocken. Under hans pontifikat vann dock motreformationen stora segrar, så i Böhmen, Österrike och Ungern; även i Frankrike och Nederländerna vanns segrar.

Gregorius XV avled den 8 juli 1623 i Quirinalpalatset och är gravsatt i kyrkan Sant'Ignazio.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

 

Män
Födda 1554
Avlidna 1623
Påvar
Heliga stolens diplomater
Personer i Kyrkostaten under 1600-talet
Ugglan
Personer från Bologna
Alumner från Bolognas universitet
Gravsatta i Sant'Ignazio
Eskimåisk-aleutiska språk

Eskimåisk-aleutiska språk är en språkgrupp som talas i norra Nordamerika, på Aleuterna i Alaska, i Kanada och på Grönland, samt i delar av norra Sibirien. Gruppen har två grenar: aleutiska, vilket utgör det enda språket i grenen, samt de eskimåiska språken i den andra.

Det finns idag omkring 10 eskimå-aleutiska språk, med totalt cirka 85 000 talare. Aleutiska talas av cirka 30 procent av aleuterna, det vill säga av cirka 700 aleuter på Aleuterna och en handfull aleuter på Kommendörsöarna i Ryssland. Det finns tre eskimåspråk i Ryssland som har totalt cirka 600 talare, sibirisk yupik är det största språket. Det största språket i gruppen är grönländska med 47 000 talare och därefter inuktitut med sina 18 000 talare.

Klassificering 
Alla är eniga om att de eskimåiska och aleutiska språken härstammar från en familj som består av dessa två grenar. Det har inte varit möjligt att etablera ett säkert släktskap med språkfamiljer utanför de eskimåisk-aleutiska språken. Det har inte varit tankar på att knyta språken till de närmaste indianspråken, utan snarare med de närmaste språken i Sibirien. Tidigare räknades familjen som del av de paleosibiriska språken.

 Eskimåiska språk
 Inuitspråk
 Inuktitut
 Egentlig inuktitut
 Inuktun
 Kalaallisut (Grönländska)
 Iñupiaq
 Inuvialuktun
 Inuinnaqtun
 Yupik-Yuitspråk
 Yupik
 Yuit
 Alutiiq
 Aleutiska

Fonologi 
De eskimå-aleutiska språken har enkla ljudsystem med ett trevokalssystem (i, u, a) och relativt få konsonantfonem.

Grammatik 
Språken är kända för sin polysyntetiska och agglutinerande struktur. Språken skiljer inte speciellt mycket på adjektiv och verb; på grönländska heter "mannen är vacker" angut kusanarpoq och "jag såg en vacker man" blir angut kusanartoq takuara, där verbet kusanarpoq i det andra tillfället är böjt adjektiviskt, kusanartoq. Adjektiven böjs som substantiv, bortsett ifrån att de inte får possessivsuffix.

De eskimå-aleutiska språken är ergativa språk, det vill säga att det enda argumentet till intransitiva verb står i samma kasus som objektet till transitiva verb.

Skriftspråk 
De eskimåisk-aleutiska språken skrivs med olika skriftspråk. Sibirisk yupik skrivs som de andra minoritetsspråken i före detta Sovjetunionen med det kyrilliska alfabetet. Inuktitut skrivs med det kanadensiska stavningsalfabetet och de övriga språken skrivs med det latinska alfabetet. Sex av de tio språken har skriftspråk.

Historia 
De aleutiska och eskimåiska språken skilde sig från varandra cirka 2000 år f.Kr. och de eskimåiska språken delade upp sig i tre delar omkring år 1000 e.Kr.

Forskningshistorik 
Den första grönländska grammatiken (1750) och ordboken (1760) publicerades av Paul Egede. Dessa utgör fundament för studier av eskimåiska språk. Det nästa framsteget kom med Samuel Kleinsschmidt, hans grammatikbok (1851) och orbok (1871) räknas som standardreferenserna för grönländskan. Den första som såg släktskapet mellan eskimåiska och aleutiska språk var Rasmus Rask.

Referenser

Noter

Nordamerikanska ursprungsspråk
Happy Together

Happy Together är den amerikanska popgruppen the Turtles mest kända låt. Den kommer från albumet med samma namn som släpptes 1967, och singeln toppade Billboard Hot 100 samma år. Låten blev även en hit i många europeiska länder. Många betraktar sången som en klassiker och den har funnits med i flera filmer, såsom Den perfekta mannen (1986), Adaptation (2002), Freaky Friday (2003), och 27 Dresses (2008). Freaky Friday-versionen var Heavy Metal-inspirerad.

Andra grupper, till exempel The RR Gang och Simple Plan, har också framfört coverversioner av sången.

Listplaceringar

Källor

Musiksinglar 1967
Singelettor i USA
Jacob Wilhelm Gerss

Jacob Wilhelm Gerss (vanligtvis förkortat J W Gerss), född 1784 i Stockholm, död där i september 1844, var en svensk arkitekt.

Biografi
Gerss ingick vid flottans mekaniska stat, där han relativt ung befordrades till kapten. Dessförinnan hade han genomgått Konstakademien och särskilt studerat arkitektur under Louis Jean Desprez och Carl Fredrik Sundvall. 1813 antogs Gerss till biträde åt Konstakademiens sekreterare, Olof Tempelman, och utnämndes 1816 till ordinarie sekreterare.

Han hade redan då gjort sig känd: inte så mycket som praktisk arkitekt, men som tecknare av interiörer, särskilt av kyrkor och äldre kyrkoruiner. Han fortsatte att uppvisa sådana vid akademiens utställningar. Även som konstkritiker i akademisk anda uppträdde han med häftet Anti Hammarspikiana (1815), en motskrift mot Lorenzo Hammarskölds granskning av konstutställningen 1815. 

Med anledning av utställningen 1822 och de skarpa kritiker, för vilka en del akademister blivit utsatta inom pressen, utgav han Försök till ledning vid konstarbetens bedömande (1822), där han i synnerhet tar Gustaf Erik Hasselgren i försvar. I egenskap av sekreterare utgav han Konstakademiens utställningskataloger emallan 1818-1843. 

År 1837 befordrades Gerss till major vid flottans mekaniska stat. Han var dessutom till sin död arkitekt vid Överintendentsämbetet, men hans praktiska verksamhet i detta avseende var ganska obetydlig. Han utförde ett antal ritingar till landsortskyrkor. År 1812 blev han ledamot av Konstakademien. Han var dessutom en uppskattad konstnär, och målade främst byggnadsstudier, stadsutsiker och ruinlandskap i tusch och sepialavyr eller akvarell. 

Gerss utförde 1807 på Överintendentsämbetets uppdrag en dokumentation av Visbys ruiner, Plan Ritningar och utsigter af fornlemningarne på Gottland... författade år 1807 af J.W. Gerss. De 51 planscherna överlämnades 1837 till Vitterhetsakademien och ingår idag i handteckningssamlingen i Riksantikvarieämbetets arkiv, Antikvarisk-topografiska arkivet.

Bilder på verk

Källor

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1800-talet
Födda 1784
Avlidna 1844
Män
Ugglan
Arkitekter från Stockholm
Michael J. Fox

Michael J. Fox, ursprungligen Michael Andrew Fox, född 9 juni 1961 i Edmonton, Alberta, är en kanadensisk-amerikansk pensionerad skådespelare, författare, filmproducent och aktivist. Fox är främst känd för rollerna som Alex P. Keaton i TV-serien Fem i familjen (1982–1989), Marty McFly i Tillbaka till framtiden-filmerna (1985, 1989 och 1990) och som New Yorks vice borgmästare, Mike Flaherty, i TV-serien Spin City (1996–2001).

Fox drog sig tillbaka från film-världen 2020 av hälsoskäl.

Biografi  
Fox och hans familj, bestående av föräldrarna Bill och Phyllis, hans tre systrar Kelli, Karen och Jacki samt hans äldre bror Steven, slog sig ner i Burnaby, en förort till Vancouver, när Fox var i tioårsåldern. Som 15-åring provspelade Fox för och fick rollen som en tioåring i komediserien Leo and Me (1976). Han flyttade som 18-åring till Los Angeles. Han lade till ett "J" i sitt namn som en hyllning till skådespelaren Michael J. Pollard, eftersom det redan fanns en skådespelare med namnet Michael Fox.

Fox diagnostiserades med Parkinsons sjukdom 1991 och han har grundat en stiftelse som samlar in pengar för att bekämpa denna sjukdom samt sprider information och tar hand om drabbade. Han är vegetarian.

Fox är gift med skådespelerskan Tracy Pollan sedan den 16 juli 1988; makarna har fyra barn tillsammans.

Michael J. Fox blev utsedd till medicine hedersdoktor vid Karolinska Institutet den 5 mars 2010.

Filmografi i urval

Film

Tv

Datorspel
2011 – Back to the Future: The Game (cameo)

Bibliografi

Utmärkelser

Referenser

Externa länkar 

 
 The Michael J. Fox Foundation for Parkinson's Research

Kanadensiska skådespelare
Kanadensiska röstskådespelare
Hedersdoktorer vid Karolinska Institutet
Personer från Edmonton
Födda 1961
Levande personer
Män
Denar

Denar kan vara:

Dinar
Makedonisk denar
Denarius