kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hotel California

Hotel California är ett musikalbum av den amerikanska rockgruppen Eagles, släppt den 8 december 1976. Det var Joe Walshs första album som medlem i gruppen, efter att han ersatt originalmedlemmen Bernie Leadon. Det var också Randy Meisner sista album med gruppen.

Albumet är näst efter deras första greatest hits-samling den framgångsrikaste skivan gruppen givit ut. Det nådde förstaplatsen på albumlistan i USA och andraplatsen i Storbritannien. I USA har det sålt 16x platina. Det nominerades även till en Grammy för bästa album. 2003 rankade musiktidningen Rolling Stone albumet som 37:a på listan The 500 Greatest Albums of All Time. Både albumet och låten är invalda i Grammy Hall of Fame.

Singlarna "New Kid in Town" och "Hotel California" låg båda på förstaplatsen på Billboard Hot 100, medan "Life in the Fast Lane" som bäst nådde en elfteplats.

Skivomslaget visar en bild på The Beverly Hills Hotel i Los Angeles, taget i solnedgång.

Låtlista

Sid 1 
"Hotel California" (Don Felder, Glenn Frey, Don Henley) – 6:30
"New Kid in Town" (Glenn Frey, Don Henley, J.D. Souther) – 5:04
"Life in the Fast Lane" (Glenn Frey, Don Henley, Joe Walsh) – 4:46
"Wasted Time" (Glenn Frey, Don Henley) – 4:55

Sid 2 
"Wasted Time (Reprise)" (instrumental) (Glenn Frey, Don Henley, Jim Ed Norman) – 1:22 
"Victim of Love" (Don Felder, Glenn Frey, Don Henley, J.D. Souther) – 4:11
"Pretty Maids All in a Row" (Joe Vitale, Joe Walsh) – 4:05
"Try and Love Again" (Randy Meisner) – 5:10
"The Last Resort" (Don Felder, Glenn Frey) – 7:25

Medverkande
 Don Felder – gitarr, pedal steel guitar, sång
 Glenn Frey – gitarr, piano, clavinet, synthesizer, slidegitarr, sång
 Don Henley – trummor, percussion, synthesizer, sång
 Randy Meisner – basgitarr, guitarrón, sång
 Joe Walsh – gitarr, slidegitarr, piano, elpiano, orgel, synthesizer, sång

Listplaceringar

Källor

Externa länkar
Hotel California på allmusic.com
Album av Eagles
Engelskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1976
Roy

Roy är ett brittiskt mansnamn som kommer från franskans roi – kung.

Endast en handfull pojkar får namnet som tilltalsnamn i varje årskull. Den 31 december 2012 fanns det totalt 4 682 personer i Sverige med namnet Roy, varav 2 555 med det som tilltalsnamn/förstanamn.

Namnsdag: 7 september, (1986–1992: 3 november).

Personer med förnamnet Roy 
 Roy Acuff, amerikansk countrysångare
 Roy Andersson, svensk regissör
 Roy, biograf i Göteborg, uppkallad efter regissören Roy Andersson
 Roy Andersson, svensk fotbollsspelare
 Roy Carroll, nordirländsk fotbollsspelare
 Roy Cohn, amerikansk jurist
 Roy Eldridge, amerikansk jazzmusiker
 Roy Emerson, australisk tennisspelare
 Roy Hodgson, engelsk fotbollstränare
 Roy Horn, tysk illusionist i duon Siegfried & Roy
 Roy Jacobsen, norsk författare
 Roy Jenkins, brittisk politiker
 Roy Keane, irländsk fotbollsspelare
 Roy Lichtenstein, amerikansk konstnär
 Roy Orbison, amerikansk sångare
 Roy Rogers, amerikansk skådespelare

Fiktiva personer med förnamnet Roy 
 Roy, tillsammans med Roger innehavare av Macken i TV-serien med samma namn
 Roy, figur i spelet Fire Emblem

Personer med efternamnet Roy 
 Arundhati Roy, indisk författare
 Patrick Roy, kanadensisk före detta ishockeymålvakt

Referenser 

Mansnamn
Erik Anundsson

Erik Anundsson är en sagokung som nämns av Hervarar saga som en sveakung som låg i krig med Harald Hårfager. I Ynglingasagan kallas han för Erik Emundsson och där nämns han även som kung av Västergötland, Dalsland, Bohuslän och Värmland och att han i kriget förlorade allt utom Västergötland till Harald Hårfager. Landnamsboken nämner honom också som samtida med Harald Hårfager och även med Gorm den gamle och Alfred den store.
 
Enligt Snorre besökte han stormannen Åke i Värmland samtidigt som Harald Hårfager. Åke placerade Erik i en gammal hall med gamla dryckeskärl, medan han placerade Harald i en ny med nya kärl. När Erik klagade svarade Åke att Erik var en gammal man medan Harald var en ung man i sin bästa ålder. Detta gjorde Erik så arg att han dräpte Åke.

Enligt Hervarar saga företräddes han av bröderna Björn på Håga och sin far Anund Uppsale och efterträddes av Björn (Erik Segersälls och Olofs far, enligt samma saga). Enligt Olav den heliges saga erövrade Erik delar av Finland, Karelen, Estland, Ryssland och Kurland.

Nordisk familjebok från tidigt 1900-tal kallar honom också för Erik Emundsson, och menar att han är identisk med Erik Väderhatt.

Han var troligen bror och samregent med Olof.

Se även
Björn Järnsidas ätt

Svenska sagokungar
Bohuslänska sägner
Nicky Hopkins

Nicholas Christian "Nicky" Hopkins, född 24 februari 1944 i Perivale i London, död 6 september 1994 i Nashville, Tennessee, var en brittisk pianist och keyboardist.

Nicky Hopkins var en skicklig studiopianist som under 1960- och 1970-talen arbetade med många av de då största musikgrupperna. Han medverkade bland annat på The Beatles, The Rolling Stones, The Whos, The Kinks och Jefferson Airplanes inspelningar. Två album av Stones där hans arbete märks väl är Beggars Banquet (1968) och Let It Bleed (1969). Dessutom hann Hopkins med att vara medlem i The Jeff Beck Group under två år.

Diskografi
Album där Nicky Hopkins bidragit (urval)
The Kinks: The Kink Kontroversy (1965), Sunny Afternoon (1966), Face to Face (1966), The Kinks Are the Village Green Preservation Society (1968)

The Who: My Generation (1965)

The Rolling Stones: Their Satanic Majesties Request (1967), Beggars Banquet (1968), Let It Bleed (1969), Exile on Main St. (1972)

Jeff Beck: Beck-Ola (1969)

Cat Stevens: Matthew and Son (1967)

Quicksilver Messenger Service: Shady Grove (1969), Just for Love (1970), What About Me (1970)

Harry Nilsson: Son of Schmilsson (1972)

George Harrison: Living in the Material World (1973)

John Lennon: Imagine (1971), Walls and Bridges (1974)

Art Garfunkel: Breakaway (1975)

Graham Parker: Another Grey Area (1982)

Singlar där Nick Hopkins bidragit (urval)

The Who: "Anyway, Anyhow, Anywhere" (1965)

The Rolling Stones: "We Love You" (1967), "Sympathy for the Devil" (1968), "Street Fighting Man" (1968), "Angie (1973), "Fool to Cry" (1976), "Waiting on a Friend" (1981, inspelad 1972)

The Beatles: "Revolution" (singel-version) (1968)

George Harrison: "Give Me Love (Give Me Peace on Earth)" (1973)

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Födda 1944
Avlidna 1994
Brittiska rockmusiker
Brittiska pianister
Brittiska keyboardister
Män
Etta James

Etta James, ursprungligen Jamesetta Hawkins, född 25 januari 1938 i Los Angeles, Kalifornien, död 20 januari 2012 i Riverside, Kalifornien, var en amerikansk blues- och rhythm and blues-sångerska. Hon slog igenom 1955 med singeln The Wallflower, efter att ha upptäckts av Johnny Otis. 1960 skrev hon på för skivbolaget Chess Records, grundat av Leonard Chess. Hon stannade kvar på Chess Records till 1978 och släppte en rad hitlåtar; mest känd var hon kanske för hiten At Last från 1961. James valdes in i Rock and Roll Hall of Fame 1993 och i Blues Hall of Fame 2001. Hon tilldelades 2003 Grammy Lifetime Achievement Award. Etta James var gift med Artis Mills och hade sönerna Donto och Sametto. James avled i leukemi på ett sjukhus i Kalifornien.

Senare delen av karriären: 1988–2012
1989 skrev Etta James på för Island Records och släppte albumet Seven Year Itch, producerat av Barry Beckett. Hon släppte också ett andra album med Barry Beckett 1989 med titeln Stickin' to My Guns. Båda spelades in vid FAME Studios. 1993 bytte hon skivbolag till Private Music Records och spelade in ett hyllningsalbum för Billie Holiday med titeln Mystery Lady: Songs of Billie Holiday.

Tidskriften Rolling Stone har rankat henne högt på listan över de 100 största artisterna genom tiderna.

Diskografi

Referenser

Externa länkar

 "Etta James, blues icon, dies aged 73" - The Guardian, 20 januari 2012.

Födda 1938
Avlidna 2012
Amerikanska bluessångare
Amerikanska soulsångare
Rock and Roll Hall of Fame
Kvinnor
Musiker från Los Angeles
Ring (sveakung)



Kung Ring var en sveakung omnämnd av Adam av Bremen som berättar att denne var kung när Unni, ärkebiskop av Bremen, anlände till Birka 935 eller 936. Ärkebiskop Unni avled under denna vistelse. Adam av Bremen skriver att Ring regerade tillsammans med sina söner Erik och Emund. Utifrån hur Adam av Bremen formulerar sig, har en del historiker dragit slutsaten att Birkakungarna inte längre bodde på ön Adelsö vid kung Rings tid.

En förmodad gravplats attribuerad till kung Ring, Konung Rings gravsten, finns i Holmestad i Västergötland, avbildad i Suecia-verket 1705.

Se även  
Björn Järnsidas ätt

Referenser 

Svenska sagokungar
Personer i Sverige under 900-talet
Alma

Alma är ett kvinnonamn som kan ha sitt ursprung i det latinska almus (med femininformen alma) med betydelsen mild eller huld. Det kan också komma från det spanska ordet för själ: alma.

Det äldsta belägget för namnet i Sverige är från år 1724. Ett annat möjligt ursprung är som kortform av namn som börjar med Amal-, till exempel Amalia. Alma var populärt i Sverige under 1800-talet och kring förra sekelskiftet. Namnet har åter blivit ett modenamn under 2000-talet.  Den 31 december 2014 fanns det totalt 12 903 personer folkbokförda i Sverige med namnet Alma, varav 8 224 bar det som tilltalsnamn.

Alma används också som mansnamn, t.ex. Alma Richards och i Almas bok i Mormons bok förekommer två män med namnet Alma.

Namnsdag i Sverige: 8 september

Personer med namnet Alma
Alma Arnell, svensk konstnär
Alma Bodén, svensk operasångerska och skådespelare
Alma Čardžić, bosnisk sångerska
Alma Cogan, brittisk sångerska
Alma Detthow, svensk reformpedagog
Alma Fahlstrøm, norsk skådespelerska
Alma Fohström, finländsk opersasångerska
Alma Haag, svensk pressfotograf
Alma Hedin, svensk högerpolitiker och memoarförfattare
Alma Karlin, slovensk-österrikisk författare
Alma Lund, finländsk operasångerska och skådespelare
Alma Mahler, österrikisk kompositör
Alma Reville, brittisk manusförfattare, gift med Alfred Hitchcock
Alma Richards, amerikansk friidrottare
Alma Rubens, amerikansk skådespelare
Alma Söderhjelm, finländsk historiker och författare
Alma Åkermark, svensk redaktör och journalist
Alma Öhrström, svensk konstnär

Fiktiva personer med namnet Alma
Alma Svensson, fiktiv person i Astrid Lindgrens böcker om Emil i Lönneberga
Alma Schlyter, fiktiv person i tv-serien Fröken Frimans krig

Se även 
 Lawrence Alma-Tadema, konstnär
 Alma, Georgia
 Alma, Arkansas
 Alma (Krimkriget), slagplats under Krimkriget
 Alma-Ata, stad i Kazakstan
 Alma folkhögskola
 Alma Mater
 Almaån
 Litteraturpriset till Astrid Lindgrens minne
 Atacama Large Millimeter Array

Källor 

 
Kvinnonamn
Latinska förnamn
Hulda

Hulda är ett nordiskt kvinnonamn med betydelsen huld (ljuv, älsklig). Det äldsta belägget i Sverige är från år 1813. Namnet blev populärt på 1800-talet genom visan om Hjalmar och Hulda.

Det finns också ett hebreiskt kvinnonamn Hulda eller Huldah. I Andra Konungaboken 22 kap nämns profetissan Hulda. 

Den 31 december 2014 fanns det totalt 1 981 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Hulda, varav 571 bar det som tilltalsnamn.

Namnet nådde sin popularitetstopp under 1890-talet.

Namnsdag: 8 september tillsammans med Alma, (1901–1992: 20 februari, 1993–2000: 21 februari).

Personer med namnet Hulda
Hulda Flood, svensk politiker (s)
Hulda Garborg, norsk dramatiker
Hulda Lundin, svensk sömmerska och pedagog
Hulda Lütken, dansk författare och poet
Hulda Malmström, skådespelerska och sångerska
Hulda Mellgren, svensk fabrikör
Hulda Rutberg, svensk lingvist
Hulda Ryberg, svensk konstnär
Hulda Schenson, svensk konstnär
Hulda Morath, bloggare

Se även
Huld
Hjalmar och Hulda, visa
Unnur Benediktsdóttir Bjarklind, isländsk diktare och författare som skrev under pseudonymen Hulda.
Mor Hulda, tysk saga

Källor 

Kvinnonamn
Nordiska förnamn
Hebreiska förnamn
5 000 meter för damer i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004

5 000 meter damer vid Olympiska sommarspelen 2004 genomfördes vid Atens olympiska stadion den 20 och 23 augusti.

Medaljörer

Resultat 
Från de två försöksheaten gick de fem främsta i varje heat samt de fem bästa tiderna därutöver vidare till finalen.

Alla tider visas i minuter och sekunder.
Q automatiskt kvalificerad.
q en av de bästa tiderna därutöver.
DNS startade inte.
DNF kom inte i mål.
OR markerar olympiskt rekord.
NR markerar nationsrekord.
PB markerar personligt rekord.
SB markerar bästa resultat under säsongen.
DSQ markerar diskvalificerad eller utesluten.

Försöksheat

Final

Final 
Meseret Defar, Etiopien 14.45,65
Isabella Ochichi, Kenya 14.48,19 SB
Tirunesh Dibaba, Etiopien 14.51,83
Jelena Zadorozjnaja, Ryssland 14.55,52
Joanne Pavey, Storbritannien 14.57,87 PB
Gulnara Samitova, Ryssland 15.02,30
Irina Mikitenko, Tyskland 15.03,36
Yingjie Sun, Kina 15.07,23
Huina Xing, Kina 15.07,41
Sentayehu Ejigu, Etiopien 15.09,55
Margaret Maury, Frankrike 15.09,77
Elvan Abeylegesse, Turkiet 15.12,64
Lilija Sjobuchova, Ryssland 15.15,64
Sonia O'Sullivan, Irland 16.20,90
Edith Masai, Kenya DNF

Rekord

Världsrekord 
Elvan Abeylegesse, Turkiet - 14.24,68 - 11 juni 2004 - Bergen, Norge

Olympiskt rekord 
Gabriela Szabo, Rumänien – 14.40,79 - 25 september 2000 - Sydney, Australien

Tidigare vinnare

OS 
1896 -1992: Ingen tävling
1996 i Atlanta: Junxia Wang, Kina – 14.59,88
2000 i Sydney: Gabriela Szabo, Rumänien – 14.40,79

VM 
1983 i Helsingfors: Mary Decker-Slaney, USA – 8.34,62 (3 000 m)
1987 i Rom: Tatjana Samolenko-Dorovskich, Sovjetunionen – 8.38,73 (3 000 m)
1991 i Tokyo: Tatjana Samolenko-Dorovskich, Sovjetunionen – 8.35,82 (3 000 m)
1993 i Stuttgart: Junxia Qu, Kina – 8.28,71 (3 000 m)
1995 i Göteborg: Sonia O’Sullivan, Irland – 14.46,47
1997 i Aten: Gabriela Szabo, Rumänien – 14.57,68
1999 i Sevilla: Gabriela Szabo, Rumänien – 14.41,82
2001 i Edmonton: Olga Jegorova, Ryssland – 15.03,39
2003 i Paris: Tirunesh Dibaba, Etiopien – 14.51,72

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Emund Eriksson

Emund Eriksson, död omkring 970, var enligt Adam av Bremen en sveakung som skall ha regerat någon gång under andra halvan av 900-talet. Adam av Bremen nämner att Emund Eriksson var allierad med Harald Blåtand, och anger att han efterträddes av Erik Segersäll. Adam av Bremen förklarar dock inte hur de var släkt, men traditionen säger att Erik Segersäll var hans son. Emund skall ha varit son till Erik Ringsson. 

Enligt ättartalet som bifogats Hervarar saga var Erik Segersälls far och företrädare Björn Eriksson.

Se även
Emund den gamle
Vikingatiden

Noter

Personer i Sverige under 900-talet
Svenska sagokungar
Män
Enkel överförbar röst

Enkel överförbar röst (engelska single transferable vote, STV) är ett valsystem som ger väljaren möjlighet att rangordna kandidater i preferensordning och välja kandidater från olika partier eller utan partibeteckning. Grundidén är att rösten i första hand gäller för den kandidat som givits högst preferens, men om denna kandidat blir utslagen eller inte klarar en spärr – eller om tvärtom kandidaten har fått fler röster än som krävs för att bli vald – kan rösten istället tillgodoräknas den som givits näst högst preferens, och så vidare.

Valsystemet används i Irland för alla val, i Malta för alla val, i Australien för senatsval, i Tasmanien för val till delstatsförsamlingen, i Nordirland för kommunalval, regionala val och val till Europaparlamentet och i vissa kommuner i Nya Zeeland. Skottland har beslutat att införa STV i kommunalval från 2007.

Se även 

 Thomas Hare

Valsystem
Björn Eriksson (sveakung)

Björn var enligt ett sent tillägg till Hervarar saga sveakung och far till Olof Björnsson och Erik Segersäll. Tillägget innehåller en kungalängd med många uppenbara felaktigheter; tillägget tillhör alltså inte Hervarar saga utan lades till hundratals år efter sagan skrevs och har sedan kopierats tillsammans med Hervarar saga. Tillägget anger också att Björn var son till den Erik som krigade mot Harald Hårfager och efterträdde bröderna Björn på Håga och Anund Uppsale.

Adam av Bremen, som skrev några generationer efter Björn skall ha levat, anger istället för Björn kungen Emund Eriksson. Adam hade hyfsad koll på läget med tanke på att han satt i Bremen, men hans primärkällor har en tendens att misstolka information. Man kan gissa att hans primärkällor bestod av frankiska missionärer som fick sin information genom tolkar blandat med litteratur. Man bör behandla all information från den här tiden med stor källkritik, även relativt pålitliga källor som Adam av Bremen.

Det är mycket möjligt att Emund och Björn var bröder och delade tronen; Det fanns ett visst mått av tradition kring delad makt bröder emellan i det vikingatida samhället. Men deras existens måste ses som spekulation. Det finns ej tillräckligt mycket källmaterial för att kalla vare sig Emund eller Björn för historiska personer, utan de betraktas som sagokungar.

Se även 
Björn Järnsidas ätt

Vidare läsning 
 

Svenska sagokungar
10 000 meter för damer i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004

10 000 meter damer vid Olympiska sommarspelen 2004 genomfördes vid Atens olympiska stadion den 27 augusti.

Medaljörer

Resultat 

Alla tider visas i minuter och sekunder.

 Q innebär avancemang utifrån placering i heatet.
 q innebär avancemang utifrån total placering.
 DNS innebär att personen inte startade.
 DNF innebär att personen inte fullföljde.
 DQ innebär diskvalificering.
 NR innebär nationellt rekord.
 OR innebär olympiskt rekord.
 WR innebär världsrekord.
 WJR innebär världsrekord för juniorer
 AR innebär världsdelsrekord (area record)
 PB innebär personligt rekord.
 SB innebär säsongsbästa.

Rekord

Världsrekord 
Junxia Wang, Kina - 29.31,78 - 8 september 1993 - Peking, Kina

Olympiskt rekord 
Derartu Tulu, Etiopien – 30.17,49 - 30 september 2000 - Sydney, Australien

Tidigare vinnare

OS 
1896 – 1984: Inga tävlingar
1988 i Seoul: Olga Bondarenko, Sovjetunionen – 31.05,21
1992 i Barcelona: Derartu Tulu, Etiopien – 31.06,02
1996 i Atlanta: Fernanda Ribeiro, Portugal – 31.01,63
2000 i Sydney: Derartu Tulu, Etiopien – 30.17,49

VM 
1983 i Helsingfors: Ingen tävling
1987 i Rom: Ingrid Kristiansen, Norge – 31.05,85
1991 i Tokyo: Liz Lynch-McColgan, Storbritannien – 31.14,31
1993 i Stuttgart: Junxia Wang, Kina – 30.49,30
1995 i Göteborg: Fernanda Ribeiro, Portugal – 31.04,99
1997 i Aten: Sally Barsosio, Kenya – 31.32,92
1999 i Sevilla: Gete Wami, Etiopien – 30.24,56
2001 i Edmonton: Derartu Tulu, Etiopien – 31.48,81
2003 i Paris: Berhane Adere, Etiopien – 30.04,18

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
10 000 meter damer i olympiska sommarspelen
Olof Björnsson (sagokung)

Olof Björnsson (regeringstid cirka 970–975) är en svensk sagokung som skall ha samregerat med sin bror Erik Segersäll. Enligt traditionen dog Olof Björnsson av ett ormbett. Olof omtalas i Styrbjarnar þáttr Svíakappa i Flatöboken. 

Han ska enligt traditionen ha varit gift med Ingeborg Thrandsdotter med vilken han fick barnen Styrbjörn Starke och Gyrithe Olafsdotter. Fornvästnordisk sagalitteratur (Styrbjarnar þáttr Svíakappa i Flatöboken) anger att tinget efter Olofs död ansåg Styrbjörn Starke olämplig som kung, varvid Erik Segersäll ska ha utsett sitt ofödda barn till medregent på villkor att det blev en son; vilket det också blev genom Olof Skötkonungs födsel.

Källor

Se även
Björn Järnsidas ätt

Svenska sagokungar
IK Göta Ishockey

IK Göta Ishockey är Stockholmsklubben IK Götas ishockeysektion. IK Göta bildades 1 oktober 1900 och tillhör pionjärerna inom svensk ishockey. Klubben tog initiativ till bildandet av Svenska Ishockeyförbundet 1922 och man vann samma år det första svenska mästerskapet, i finalen slog man Hammarby IF med 6-0. Ledare och spelare i klubben gjorde insatser för att sprida kunskapen om ishockey utanför Stockholm och reste bland annat runt i Norrland och mellansverige och lärde ut spelet. 

IK Göta har spelat i högsta serien under 34 säsonger och vunnit nio svenska mästerskap, det senaste 1948. Säsongen 1957/1958 åkte klubben ur Division I, och återvände inte. Under 1950-talet förlorades flera ledande spelare till konkurrerande klubbar, främst Djurgårdens IF, varefter klubbens ishockeyverksamhet stagnerade och dalade långsamt i seriesystemet över årtiondena. 

IK Göta gick säsongen 2007/2008 samman med Tranebergs IF och bildade Göta Traneberg IK. Den sammanslagna klubben har ishockeyverksamhet från skridskoskola upp till A-lagshockey, säsongen 2016/2017 i Div 2. Göta Traneberg IK är en av de största klubbarna i Sverige sett till antalet utövare.

Som de allra främsta spelarna under IK Götas storhetstid (1922–1948) kan framhållas Einar "Stor-Klas" Svensson, Einar "Knatten" Lundell, Erik "Jerka" Burman, Georg Johansson-Brandius, Birger Holmqvist, Gustaf "Lulle" Johansson, Kurt Sucksdorff, Yngve Liljeberg, Torsten Jöhncke och Åke "Sparven" Ericson. Andra framstående spelare som spelat med klubben är bland andra Nils Nilsson , Mats Waltin, Thom Åhlund, Patric Blomdahl, Ulf Lindgren (Elitseriedomare), Yngve Casslind, Douglas Murray, Jonas Liwing, Fredrik Näslund, Jacob Josefson, Leif Fredblad och Ove Malmberg.

Säsonger
Med 34 säsonger i högsta divisionen och nio SM-guld är IK Göta ett av Sveriges mest framgångsrika ishockeylag.

Anmärkningar

Referenser

Externa länkar
GötaTraneberg
Göta Traneberg IK - Ishockey

Ishockey
Ishockeyklubbar i Sverige
Federationen Bosnien och Hercegovinas kantoner

Federationen Bosnien och Hercegovina, den ena entiteten i staten Bosnien och Hercegovina, består av följande kantoner:
{| class="wikitable"
|+ Kantoner i Federationen Bosnien och Hercegovina
|-
! Nr !! Vapen !! Svenska !! Bosniska !! Kroatiska !! Huvudstad !! Area (km2)
|-
| I. ||  ||Una-Sana kanton || Unsko-sanski kanton || Unsko-sanska županija || Bihać || align="right" | 4 125,0
|-
| II. ||  || Posavina kanton || Posavski kanton || Posavska županija || Orašje || align="right" | 325,0
|-
| III. ||  || Tuzla kanton || Tuzlanski kanton || Tuzlanska županija || Tuzla || align="right" | 2 649,0
|-
| IV. ||  || Zenica-Doboj kanton || Zeničko-dobojski kanton || Zeničko-dobojska županija || Zenica || align="right" | 3 343,0
|-
| V. ||  || Bosna-Podrinje kanton || Bosansko-podrinjski kanton || Bosansko-podrinjska županija || Goražde || align="right" | 504,6
|-
| VI. ||  || Kantonen Centrala Bosnien || Srednjobosanski kanton || Županija Središnja Bosna || Travnik || align="right" | 3 189,0
|-
| VII. ||  || Hercegovina-Neretva kanton || Hercegovačko-neretvanski kanton || Hercegovačko-neretvanska županija || Mostar || align="right" | 4 401,0
|-
| VIII. ||  || Västra Hercegovina kanton || Zapadnohercegovački kanton || Zapadnohercegovačka županija  || Široki Brijeg || align="right" | 1 362,0
|-
| IX. ||  || Sarajevo kanton || Kanton Sarajevo || Vrhbosanska županija  /  Sarajevska županija || Sarajevo || align="right" | 1 276,9
|-
| X. ||  || Kanton 10  || Kanton br. 10 / Zapadnobosanski kanton || Hercegbosanska županija  || Livno || align="right" | 4 934,1
|}

Den kroatiska befolkningen använder ordet županjia istället för kanton''. Bosniaker använder sig av ordet kanton, likväl den serbiska befolkningen som dock använder sig av kyrillisk skrift.

Administrativa indelningar av länder i Europa
Super Size Me

Super Size Me är en amerikansk dokumentärfilm från 2004.

Handling 

Filmen handlar om en trettiodagarsperiod i Spurlocks liv, under vilken han äter snabbmat från McDonald's tre gånger om dagen. Under denna process får man samtidigt se de stora företagen inom snabbmatsbranschens metoder för att locka människor, speciellt barn, till att köpa mer av deras produkter. Dokumentären tar även upp vilka konsekvenser detta kan föra med sig både psykiskt och fysiskt för konsumenterna.

Om filmen 
Super Size Me är regisserad av den fristående filmskaparen Morgan Spurlock.

Filmen hade amerikansk biopremiär den 7 maj 2004 och var relativt framgångsrik för att vara en dokumentärfilm. Den svenska biopremiären var den 17 september samma år.

Externa länkar 
 
Tidningsartikel i New York Times

Amerikanska dokumentärfilmer
Filmer 2004
McDonald's
Filmer i regi av Morgan Spurlock
Engelskspråkiga filmer