kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kontinuummekanik

Kontinuummekanik är klassisk mekanik för kontinua, det vill säga deformerbara, kontinuerliga kroppar.

Stelkroppsmekanik kan ses som ett specialfall av kontinuummekanik om man kan bortse från att kropparna är deformerbara. Utgörs kropparna av vätskor fås ett annat specialfall av kontiniuummekanik, hydromekanik. Utgörs kropparna av gaser får man ytterligare ett specialfall av kontiniuummekanik, aerodynamik.

Tillämpningar 
Strömningsmekanik är en viktig tillämpning av kontinuummekaniken, liksom hållfasthetsläran.

Tillämpningar inom sporten 

Inom golfen kan en golfboll illustrera flera viktiga principer som kan belysa kontiniuumsmekaniken, och moderna golfbollar designas i beaktande av kontiniuumsmekaniken.
Puttning, vid en första approximation, torde man kunna uppfatta en golfboll som en stel kropp.
Utslag, samt vid så kallade transportslag, deformeras bollen tillfälligt, vilket förändrar de aerodynamiska egenskaperna, och, eftersom alla moderna golfbollar är försedda med så kallade dimples, som ger upphov till turbulens i luftströmmarna bakom bollen, vilket möjliggör att bollen kan färdas en betydligt längre sträcka än vad som skulle ha varit fallet om bollen endast hade varit ett stelt, idealt, klot.
Inspel, vid inspel vill man vanligen att bollen inte skall rulla framåt, utan stanna så snart som möjligt, eller rulla tillbaka, vilket givetvis förutsätter att spelaren slår in bollen något längre än vad som utgör den avsedda platsen där bollen skall stanna. Detta kan åstadkommas genom att bollen slås på ett sådant sätt att en betydande underskruv erhålls, vilket medför att Magnuseffekten blir betydelsefull.

Vidare läsning 
 George E. Mase, Continuum Mechanics, McGraw-Hill Professional, 1970, ISBN, 0-07-040663-4.
 Jacob Lubliner, Plasticity Theory, Dover Publications (Revised Edition), 2008, .

Externa länkar

Klassisk mekanik
Winterheart's Guild

Winterheart's Guild är det tredje studioalbumet med det finländsk power metal-bandet Sonata Arctica från 2003, utgivet av skivbolaget Spinefarm Records. Alla låtarna på albumet är skrivna av Tony Kakko.

Låtlista 
"Abandoned, Pleased, Brainwashed, Exploited" – 5:37
"Gravenimage" – 6:58
"The Cage" – 4:38
"Silver Tongue" – 3:58
"The Misery" – 5:09
"Victoria's Secret" – 4:43
"Champagne Bath" – 3:58
"Broken" – 5:17
"The Ruins of My Life" – 5:14
"Draw Me" – 4:06

Bonusspår på japanska utgåvan
"The Rest of the Sun Belongs to Me" – 4:22 (som spår 9 på Japan-utgåvan)

Singlar
 "Victoria's Secret"
 "Broken"

Medverkande
Musiker (Sonata Arctica-medlemmar)
 Tony Kakko – sång, keyboard
 Jani Liimatainen – gitarr
 Marko Paasikoski – basgitarr
 Tommy Portimo – trummor

Bidragande musiker
 Jens Johansson – keyboard-solon (på "The Cage", "Silver Tongue", "Victoria's Secret" och "Champagne Bath")

Produktion
Sonata Arctica – producent
Ahti Kortelainen – ljudtekniker
Mikko Karmila – ljudmix
Mika Jussila – mastering
Tony Kakko – omslagsdesign
Janne Pitkänen – omslagskonst
Toni Härkönen – foto
Eric Philippe – logo

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics

Album av Sonata Arctica
Musikalbum 2003
John Frankenheimer

John Michael Frankenheimer, född 19 februari 1930 i Queens i New York, död 6 juli 2002 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk regissör.

Biografi 
John Frankenheimer ville bli en professionell tennisspelare men han älskade filmer och hans favoritskådespelare var Robert Mitchum. Han bestämde sig för att bli skådespelare men upptäckte senare, under tjänstgöring i USA:s flygvapen, sin naturbegåvning att hantera en kamera. Efter det militära började han 1953 en TV-karriär och försökte övertala CBS att anställa honom som regissörsassistent. Frankenheimer ville fortfarande inte regissera filmer, eftersom han gillade direktsänd television. 

1957 vände han sig till storfilmen med Hetsig ungdom. Besviken över sin första långfilmserfarenhet återvände han till sin lyckade TV-karriär, och sammanlagt regisserade han 152 direktsända TV-serier mellan 1954 och 1960. Han tog ytterligare en chans inom biofilmsindustrin, och efter att ha arbetat med Burt Lancaster i filmen Unga vildar 1961 blev han en framgångsrik filmskapare.

Filmografi (i urval) 

 (TV-film)
 (TV-film)

 (TV-film)

 (TV-film)

Externa länkar 

 
 

Amerikanska filmregissörer
Män
Födda 1930
Avlidna 2002
Personer från Queens
Amerikanska TV-regissörer
Personer som tjänstgjort i USA:s flygvapen
Giftsallat

Giftsallat (Lactuca virosa) är en växt i släktet sallater och familjen korgblommiga växter. Den blir från 70 till 200 cm hög och blommar från juli till augusti med blekgula blomkorgar. Den är lik taggsallat men har oftast en frisk grön bladrosett vid blomning. De flesta bladen nertill är vågrätt utstående. Frukten blir sex till tio mm lång och är svartbrun med mörka hår och har en kal spets.

Giftsallat är mycket sällsynt i Norden, men trivs på ruderatmark. Dess utbredning är begränsad till ett litet område i Danmark. Dess ursprung är Väst-, Central- och Sydeuropa.

Referenser
 Den nya nordiska floran

Externa länkar

Korgblommiga växter
Gi Växtindex
Lavendelsläktet

Lavendelsläktet (Lavandula) är ett växtsläkte inom familjen kransblommiga växter med cirka 28 arter.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Bildgalleri

Källor

Externa länkar

Kransblommiga växter
La Växtindex
Oklahoma!

Oklahoma! är en amerikansk musikal i två akter med musik av Richard Rodgers. Libretto av Oscar Hammerstein II som bygger på skådespelet Green grow the lilacs av Lynn Rigg.

Historia
Oklahoma! utgjorde en brytning med musikalgenrens konventioner och blev en succé som skulle bilda skola för alla efterkommande musikaler. Rodgers och Hammerstein valde bort en inledning med de sedvanliga dansnumren. I stället presenteras en ensam man på scenen som sjunger en folkmusikbetonad visa: Oh, What a beautiful morning. Alla dans- och sångnummer skulle integreras i, och motiveras av, handlingen i stället för att följa den gängse revymässiga formen. Detta blev det nya idealet. Hädanefter skulle sång- och dansnummer som mer eller mindre stoppade handlingen för att någon skulle framföra en slagdänga bli passé. Den nya formen ledde till ett intimare samarbete mellan författare av manus och sångtexter, kompositörer och koreografer.

Musikalen hade Broadwaypremiär den 31 mars 1943 på St. James Theatre, efter att först spelats i New Haven och Boston under titeln Away We Go!. Den var inte ens utsåld, men en enig kritikerkår höjde den till skyarna. Musikalen blev därefter snabbt en av alla tiders största kassasuccéer på Broadway och den gavs 2 212 gånger. Därefter for ensemblen på en årslång turné som omfattade 70 städer i USA. Ett annat turnésällskap spelade musikalen under hela tio år. På Drury Lane i London spelades efter premiären 1947 1 500 föreställningar på fyra år.

Första uppsättningen i Sverige var på Malmö Stadsteater 1948 med Ulla Sallert och Nils Bäckström i huvudrollerna och i regi av Poul Kanneworff och koreografi av Carl-Gustaf Kruuse.

Personer
Tant Eller
Curly McClain
Laurey Williams
Will Parker
Ado Annie Carnes
Jud Fry
Ali Hakim
Andrew Carnes, domare
Gertie Cummings
Cord Elam, sheriff
Ike Sidmore, farmare
Fred, Slim, Mike, farmare

Handling
Musikalen är okomplicerad och utspelar sig bland enkelt folk. Den framställer rasism och fiendskap mellan jordbrukare och cowboys i 1800-talets Oklahoma Territory. I handlingens centrum står två kärlekspar: Curly och Laurey och Will och Ado Annie.

Kända melodier
Oh, what a beautiful morning - Oh, en så'n underbar morgon 
The surrey with the fringe on top - Min lilla trilla
People will say we're in love - Folk tror så lätt man är kär
Out of my dreams - Bort från min dröm
 ''Oklahoma – musikalens signaturmelodi och delstaten Oklahomas officiella låt

Filmatisering 
1955 filmatiserades musikalen av regissören Fred Zinnemann.

Referenser 

1943 i USA
Musikåret 1943
Teateråret 1943
Kultur i New York
Amerikanska musikaler
Amerikanska musikalfilmer
Filmer 1955
Oklahoma på film
Joakim Schröder

Joakim Stefan Schröder, född 9 juli 1963 i Täby, Stockholms län, är en svensk präst och skådespelare.

Schröder spelade rollen som den haschrökande Robban i filmen G – som i gemenskap av Staffan Hildebrand från 1983. Schröder är sedan år 2000 präst i Svenska kyrkan och tjänstgör i Stockholms stift.

Filmer och TV-serier

Referenser

Noter

Externa länkar
 

Födda 1963
Präster i Svenska kyrkan
Män
Levande personer
Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Täby socken, Uppland
Smash Hits (musikalbum)

Smash Hits är ett samlingsalbum av The Jimi Hendrix Experience som gavs ut i april 1968 i Storbritannien och i juli 1969 USA. Den version som gavs ut i Storbritannien innehöll singlar med b-sidor, låtar från debutalbumet Are You Experienced? (1967) samt låten "Burning of the Midnight Lamp" från albumet Electric Ladyland (1968) som vid denna tidpunkten ännu inte blivit utgivet, utan inspelningarna pågick fortfarande.

När USA-versionen av skivan gavs ut hade Electric Ladyland hunnit ges ut och låtlistan ändrades något. Albumet innehåller till exempel också en annan tagning av "Red House" än originalversionen som återfinns på Are You Experienced?. Gruppens andra album Axis: Bold as Love (1967) finns inte representerat på någon av versionerna.

Låtlista 
Alla låtar skrivna av Jimi Hendrix där inget annat anges.

Brittiska versionen 
"Purple Haze" - 2:52
"Fire" - 2:45
"The Wind Cries Mary" - 3:20
"Can You See Me" - 2:33
"51st Anniversary" - 3:16
"Hey Joe" (Billy Roberts) - 3:30
"Stone Free" - 3:36
"Stars That Play With Laughing Sam's Dice" - 4:21
"Manic Depression" - 3:42
"Highway Chile" - 3:32
"Burning of the Midnight Lamp" - 3:39
"Foxy Lady" - 3:18

USA-versionen 

"Purple Haze" - 2:52
"Fire" - 2:45
"The Wind Cries Mary" - 3:20
"Can You See Me" - 2:33
"Hey Joe" (Billy Roberts) - 3:30
"All Along the Watchtower" (Bob Dylan) - 4:00
"Stone Free" - 3:36
"Crosstown Traffic" - 2:19
"Manic Depression" - 3:42
"Remember" - 2:48
"Red House" - 3:50
"Foxy Lady" - 3:19

Medverkande 
Jimi Hendrix - Gitarr, sång, bas och piano
Mitch Mitchell - Trummor
Noel Redding - Bas och sång

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #6
Billboard R&B albums: #22
UK Singles Chart, Storbritannien: #4
VG-lista, Norge: #11

Referenser

Album av Jimi Hendrix
Musikalbum 1968
Samlingsalbum
Sam Behrens

Sam Behrens, född 24 juli 1950 i Brooklyn, New York, är en amerikansk skådespelare. 

Behrens blev scenskådespelare och var med i bland annat Grease på Broadway. Han fick sitt genombrott i TV-serien General Hospital. Han har sedan dess spelat i en del olika serier och filmer. 

Under inspelningen av filmen Murder by Numbers träffade han sin blivande fru Shari Belafonte som han gifte sig med den 31 december 1989. De bor nu tillsammans i San Fernando Valley.  

I Sunset Beach spelar han advokaten Gregory Richards som hatar sin svärson men älskar sin dotter.

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1950
Levande personer
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från New York
Personer från Brooklyn
Ulrika Hjalmarson Neideman

Anna Ulrika Hjalmarson Neideman, född 20 augusti 1965 är en svensk journalist och programledare i radio och tv.

Ulrika Hjalmarson Neideman är utbildad vid Södra Vätterbygdens folkhögskola och Uppsala universitet. Hon har sedan 1991 främst varit verksam inom radio och tv, bland annat som ledare för UR:s programserie Vetenskap, Morgonstudion i SVT och för samhällsprogram i TV8. Hon är specialiserad inom genrer som vetenskap, medicin och samhälle, inom Sveriges Radio som programledare för bland annat Studio Ett, Vetenskapsradion och Kropp & Själ.

Hon har skrivit boken Bli med sommarstuga () tillsammans med Stina Näslund.

Källor

Svenska TV-programledare
Svenska radioprogramledare
Kvinnor
Levande personer
Födda 1965
Truth or Consequences

Truth or Consequences är en stad i Sierra County i sydvästra New Mexico utmed Rio Grande. År 2010 bodde där 6 475 invånare. Truth or Consequences är administrativ huvudort (county seat) i Sierra County. 

Stadens namn var fram till 1950 Hot Springs, då det populära radioprogrammet Truth or Consequences annonserade att det skulle sända ifrån den första stad som antog programmets namn.
Programledaren Ralph Edwards besökte sedan staden och dess fiesta den första helgen i maj under 50 år.

I staden finns idag världens första kommersiella uppskjutningsplats för rymdfarkoster.

Källor

Externa länkar 

Orter i New Mexico
Sierra County, New Mexico
'74 Jailbreak

'74 Jailbreak är en EP-skiva av den australiska rockgruppen AC/DC, utgiven den 15 oktober 1984.

Alla låtarna var tidigare outgivna utanför Australien. De hade funnits med på de australiska utgåvorna av High Voltage och Dirty Deeds Done Dirt Cheap.

Först tyckte bandet att skivan skulle heta Ten Years of AC/DC, men de ändrade sig.

Låtlista
"Baby Please Don't Go" - 4:40 
"Jailbreak" - 3:30
"Show Business" - 4:43
"Soul Stripper" - 6:23
"You Ain't Got a Hold on Me" - 4:50

Medverkande
Bon Scott - Sång
Angus Young - Sologitarr på spår 1,4,5, Kompgitarr
Malcolm Young - Kompgitarr, Bakgrundssång, Sologitarr på spår 2,3,4
Mark Evans - Elbas, Bakgrundssång
Phil Rudd - Trummor på Jailbreak
George Young - Elbas
Peter Clark - Trummor
Tony Currenti - Trummor

Album av AC/DC
Australiska EP-skivor
EP-skivor 1984
Engelskspråkiga EP-skivor
Album utgivna på Atlantic Records
Cecilia Nilsson (skådespelare)

Birgitta Maria Cecilia Nilsson, född 15 juli 1957 i Enskede, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Nilsson är yngst av tre döttrar till Nils Börje Nilsson och hans hustru Ingrid Birgitta. Hennes systrar Ann Sofi och Lise-Lotte blev även de skådespelare. Cecilia började spela teater som sexåring vid Vår Teaters barnteaterverksamhet vid Medborgarplatsen i Stockholm. Hon spelade sin första barnroll på Dramaten 1968 i Woyzeck och hade en roll på Stockholms stadsteater 1970–1971 i "Minns du den stad" av Per Anders Fogelström. 

Hon var programledare för barn- och ungdomsprogrammet Fredax 1973–1974, sedan Lördags 1974–1975. 1978–1981 studerade hon vid Scenskolan i Stockholm, där hon gick i samma klass som bland andra Peter Stormare, Tomas Norström, Jessica Zandén, Maria Johansson och Sissela Kyle 

Efter studierna engagerades hon vid Helsingborgs stadsteater. 1983–1988 arbetade Nilsson vid Stockholms stadsteater. Hon var därefter verksam i uppsättningar bl.a. på Riksteatern, Oktoberteatern i Södertälje, Orionteatern, Säffleoperan, Uppsala Stadsteater, Stockholms stadsteater samt vid Teater Oberon. Sedan 1999 är Nilsson anställd vid Teateralliansen. 

Hösten 2008 medverkade hon i pjäsen Blommor av stål på Vasateatern i Stockholm tillsammans med Pernilla August, Suzanne Reuter, Gunilla Nyroos, Melinda Kinnaman och Linda Ulvaeus.

Själv betraktar Nilsson sin roll som lärarinnan i Den bästa sommaren (2000) av Ulf Malmros som en av sina allra bästa filmroller.

Cecilia Nilsson tilldelades Teaterförbundets Vilhelm Moberg-stipendium 1989, Riksteaterns stipendium 2007. Vid Guldbaggegalan 2012 vann hon pris i kategorin Bästa kvinnliga biroll för sin rolltolkning i Simon och ekarna.

Filmografi (urval)

1985 – August Strindberg: Ett liv (TV)

 (Elin, Mimmis mamma)

1996 – Lilla Jönssonligan och cornflakeskuppen

1997 – Lilla Jönssonligan på styva linan
1998 – Personkrets 3:1
2000 – Barnen på Luna
2000 – Den bästa sommaren
2000 – Hur som helst är han jävligt död
2002 –  Beck – Enslingen
2002 – Utanför din dörr
2004 – Graven

2004 – I'm Your Man
2005 – Kim Novak badade aldrig i Genesarets sjö
2006 – Wallander – Den svaga punkten
2006 – Wallander – Fotografen
2007 – Upp till kamp
2009 – Morden
2011 – Simon och ekarna

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar

 

Födda 1957
Svenska skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Guldbaggen för bästa kvinnliga biroll
Guldbaggenominerade
Skådespelare från Stockholm
Udon

Udon (japanska: うどん, sällsynt 饂飩 eller 餛飩; kinesiska: 烏冬, eller ofta 烏冬麵), tjocka nudlar av vete som är vanligt förekommande i det koreanska och japanska köket. Det sägs att udon importerades till Japan från Korea via Kina under 500-talet. Denna ursprungliga udon var en 2-3 cm tjock pannkaksformad nudel och serverades i en miso-baserad soppa. Detta visar varför de moderna kinesiska skrivtecknen 餛飩 betecknar wonton-degknyten och inte nudlar.

Vanliga udonrätter 
Udon serveras oftast i en mild buljong (som i rätten kake udon som serveras i kakejiru som görs av dashi, japansk sojasås (shoyu) och mirin), som toppas av räk-tempura eller kakiage, eller friterad tofu.

Udon serveras som flera andra japanska nudlar, ofta kyld på sommaren och varm på vintern. Toppings ska väljas så att de avspeglar årstiden och balanserar andra ingredienser. De flesta toppings tillsätts utan separat tillredning, fastän några är friterade. De flesta av rätterna kan lika väl tillagas med soba.

Se även 
 Soba

Mat och dryck i Japan
Japanska ord och uttryck
WP:Projekt Japan

no:Liste over Konoha-ninjaer#Udon
Lesley-Anne Down

Lesley-Anne Down, född 17 mars 1954 i Wandsworth, London, är en brittisk skådespelare och fotomodell. Down fick sitt genomslag i tv-serien Herrskap och tjänstefolk.

Biografi 
Vid tio års ålder började Down arbeta som modell. 1970 blev Lesley-Anne Down utsedd till "Den vackraste tonåring" i England.

Hon har medverkat i flertal olika filmer och serier, bland annat i Herrskap och tjänstefolk, Rosa Pantern slår igen, Glamour, Nord och Syd och Dallas.

I Sunset Beach spelade hon Olivia Richards, alkoholisten som blir gravid med sin dotters make. När Olivia var gravid i serien så var Down gravid på riktigt. När Olivia sedan for iväg på en kryssning där hon träffade A.J., födde Down sin son.

Privatliv 
När Lesley-Anne Down var 15 år träffade hon Bruce Robinson, med vilken hon levde tillsammans i tio år. När hon var 17 år bosatte hon sig i USA.

Down har varit gift tre gånger, inklusive med nuvarande maken Don E. FauntLeRoy sedan 1985, med vilken hon har sonen George-Edward (född 1998). (FauntLeRoy har dessutom också två döttrar från sitt första äktenskap med Susan Ducat.) Down och FauntLeRoy träffades när hon filmade miniserien Nord och Syd (1985). Down har också en son från sitt andra äktenskap med William Friedkin (1982-1985), Jack (född 1982). Hennes första äktenskap var med Enrique Gabriel (gift 2 mars 1980-1981).

Filmografi i urval 

 Jag ett monster (1971; Countess Dracula)
 Skuggor från dödsriket (1973; From Beyond the Grave)
 Herrskap och tjänstefolk (TV-serie) (1973-1975; Upstairs, Downstairs)
 Rosa Pantern slår igen (1976; The Pink Panther Strikes Again)
 Sommarnattens leende (1977; A Little Night Music) 
 Det stora tågrånet (1979; The First Great Train Robbery)
 I skuggan av ett krig (1979; Hanover Street)
 Mord är lätt (1982)
 Ringaren i Notre Dame (1982)
 Nord och Syd (TV-serie) (1985-1986; North and South)
 Damernas, (1988, Ladykillers)
 Dallas (TV-serie) (1990; Dallas)
 Death Wish V: The Face of Death (1994)
 Prime Suspect (1995)
 Sunset Beach (TV-serie) (1997-1999; Sunset Beach)
 Haunted (2014)

Externa länkar 
 

Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Brittiska fotomodeller
Personer från Wandsworth
Födda 1954
Levande personer
Kvinnor
Willie Hoel

Willie Hoel, född 16 juni 1920 i Oslo, död 15 juni 1986, var en norsk skådespelare.

Hoel debuterade 1948 på Trøndelag Teater som Georg i Jean-Paul Sartres Smutsiga händer. Han var anställd vid Riksteatret 1951–1952, Folketeatret 1952–1956 och 1958–1959, Edderkoppen Teater 1956–1958 och Oslo Nye Teater från 1959. Bland hans roller märks titelrollen i Ludvig Holbergs Jeppe på berget, Doolittle i George Bernard Shaws Pygmalion och Courbet i Nordahl Griegs Nederlaget. Hoel var en karaktärsskådespelare med klassisk och modern komedi som sitt fält.

Hoel medverkade i ett fyrtiotal filmer, framför allt komedier som Fjols til fjells (1957), Støv på hjernen (1959) och några av filmerna om Olsenbanden. Hans sista filmroll var i For Tors skyld (1982).

Filmografi (urval)

Källor 

Noter

Externa länkar

Födda 1920
Avlidna 1986
Norska skådespelare under 1900-talet
Män
Skådespelare från Oslo
P-stav

P-stavar sätts in under huden och utsöndrar könshormonet gestagen. De flesta p-stavar har en livslängd på tre år innan man behöver sätta in en ny.

Fördelar och nackdelar 
Staven förhindrar graviditet med ett pearl-index på 0,05 vilket innebär att det är ett av de säkraste preventivmedlen som finns. Dessutom är det inte användarberoende, det vill säga att det inte går att "missa sin dos" under stavens livslängd. Till skillnad från kondom ger p-staven inget skydd mot könssjukdomar. Läkemedelsverket rekommenderar p-stav som ett av förstahandspreparaten till unga användare eftersom det är säkert, inte är användarberoende och i regel accepteras av yngre kvinnor.

Det är vanligt att staven ger blödningsstörningar och oregelbunden eller helt utebliven menstruation. Liksom för andra hormonella preventivmedel förekommer också akne, viktökning, nedstämdhet och minskad sexlust som biverkningar. Staven syns inte, men känns under huden. Vid kvarstående problem med stänkblödningar eller andra blödningsbesvär kan byte till kombinerade p-piller vara ett alternativ.

Könshormonet gestagen är det samma som det i minipiller. Dosen är jämnare, men biverkningarna liknar i övrigt dem minipillren ger; att använda minipiller kan ge en förevisning om hur man kommer att tolerera att använda p-stav.

Insättning 
P-staven skrivs ut på recept och insätts av läkare eller barnmorska på en kvinnoklinik, gynekologmottagning, ungdomsmottagning och barnmorskemottagning. Det är ett enkelt ingrepp, antingen får man bedövningsspruta eller så smörjs lokalbedövning på huden.

Referenser

Externa länkar
Information om preventivmedlet p-stav

Preventivmedel
Progestagener
Bab Christensen

Barbra Karine "Bab" Christensen, född 8 januari 1928 i Oslo, död 10 april 2017, var en norsk skådespelare, dotter till Gerda Ring och Halfdan Christensen, syster till Pelle Christensen och gift med Lasse Kolstad.

Christensen debuterade 1947 på Nationaltheatret, och var sedan anställd vid Den Nationale Scene 1949-1952, Nationaltheatret 1952-1963, Trøndelag Teater 1963-1964, Fjernsynsteatret 1964-1970, och vid Det Norske Teatret från 1970. Hon fick sitt genombrott som Julia i Romeo och Julia 1951, följt av en rad Ibsen- och Shakespeare-roller. Från Fjernsynsteatret är hon särskilt ihågkommen för Nederlaget av Nordahl Grieg. På Det Norske Teatret fick hon särskild uppmärksamhet för roller i realistiska samtidsdramer som Lars Noréns Natten är dagens mor (1991) och som Maria Callas i avskedsföreställningen Master Class (1999). Hon var även sporadiskt aktiv inom filmen, med störst framgång i thrillern På slaget åtte (1957).

Filmografi (urval)

 (röst, TV-spel)

Källor

Externa länkar

Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1928
Avlidna 2017
Skådespelare från Oslo
Pål Skjønberg

Pål Skjønberg, född 20 oktober 1919 i Stavanger, död 3 februari 2014, var en norsk skådespelare och teaterregissör, son till Eugen och Henny Skjønberg och bror till Espen Skjønberg. Han var gift med skådespelerskan Elisabeth Bang.

Skjønberg var anställd vid Det Norske Teatret från 1945 till sin pensionering 1989. Han hittade tidigt fram till en modern form, och utmärkte sig särskilt som en poetisk uttolkare av roller som Jan i Tarjei Vesaas Bleikeplassen, Pål Løynum i Tore Ørjasæters Christophorus och diktaren i August Strindbergs Ett drömspel. Han har också satt sin prägel på teaterns uppsättningar av absurd dramatik, i Harold Pinters skådespel och titelrollen i Eugène Ionescos Kungen dör. I Det Norske Teatrets Ibsenuppsättningar har han spelat en rad roller. Han debuterade som sceninstruktör 1962, och hade regiuppdrag som Bleikeplassen, Olav Duuns Medmenneske och Cora Sandels Kranes konditori. Skjønberg medverkade också i ett flertal norska filmer.

Filmografi 
Enligt Internet Movie Database:

Källor

Externa länkar  
 
 

Norska scenskådespelare
Norska teaterregissörer
Norska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stavanger
Födda 1919
Avlidna 2014
Män