kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Träningsprogram

Träningsprogram är en form av planlagd träning som är vanligt förekommande inom bland annat styrketräning. Vad det egentligen handlar om är en form av schemalagd träning som man beslutar sig för att följa, eller ett schema som en personlig tränare eller tränare har utformat åt klienten. Ett träningsprogram kan innehålla allt från antal repetitioner och på vilken vikt till endast vilka övningar som skall utövas den dagen.

Intensivitet och intensitet
Med intensivitet menas hur intensivt ett träningspass körs. Ett pass som körs med hög intensivitet kännetecknas av att kort vila används mellan seten och att man siktar på att lyfta så många kg per tidsenhet. Det behöver å andra sidan inte innebära att vikterna är maximalt tunga. Snarare tvärtom då alltför höga vikter innebär att längre vila behövs mellan seten för återhämtning. Det viktiga i begreppet är vilket tempo man tillåts köra i. När man lyckats lyfta mer vikt per tidsenhet eller om man behöver mindre tid för att slutföra samma övningar som tidigare så har man uppnått progression. Träningsmetoden används oftast av kroppsbyggare (bodybuilders) för maximal hypertrofi (muskeltillväxt) och kombineras ofta med medel- till högvolym på antalet set och övningar.

Med intensitet menas hur tunga vikter (belastning) man använder sig av i sin träning i förhållande till vad man klarar av. De två vanligaste sätten att ange intensitet är antingen en procentsats av den maximala vikt man kan lyfta, det vill säga procent av 1 RM eller hur många gånger man kan lyfta vikten, till exempel 3 RM eller 10 RM som betyder den vikt man klarar av att lyfta tre respektive tio gånger.

Basprogram styrketräning
Det här programmet är för nybörjare eller de som endast underhållstränar. Det finns program som bygger på en till tre träningsdagar i veckan.
6–8 repetitioner (reps) – kraft och styrka. 
8–12 reps – muskelmassa. 
12–15 reps – uthållighet och definition.

En träningsdag

Två träningsdagar

Ersättnings-, alterneringsövningar:
Knäböj
Sittande vadpress
Hantelbröstpress, Skivstångsbröstpress, Maskinbröstpress
Kabelpress med rep, Tricepspress maskin
Kabellyft åt sidan, Skivstångsaxelpress
Sittande benböj, Marklyft raka ben
Skivstångscurl, Koncentrationscurl, Hammarcurl
Latsdrag, Hantelryggdrag
Stående skivstångsrodd

Tre träningsdagar

Se även 
 Träningsmetod

Träning
Styrketräning
Fysioterapi
Károlos Papoúlias

Károlos Papoúlias (gr. Κάρολος Παπούλιας), född 4 juni 1929 i Ioannina, död 26 december 2021 i Aten, var en grekisk jurist och politiker. Han var Greklands president mellan 12 mars 2005 och 13 mars 2015.

Papoúlias var av aravnitiskt ursprung. Han studerade juridik vid Atens universitet och Münchens universitet. Han talar flera språk, bland annat grekiska, tyska, franska och italienska.

Han är nära vän med sin partikollega Giorgos Papandreou i partiet PASOK som han även var med att grunda år 1974.

2015 efterträddes han på presidentposten av Prokopis Pavlopoulos.

Referenser

Externa länkar 

Greklands utrikesministrar
Greklands presidenter
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Födda 1929
Avlidna 2021
Män
Grekiska politiker under 1900-talet
Grekiska politiker under 2000-talet
Personer från Ioánnina
Bernard Hopkins

Bernard Hopkins, född 15 januari 1965 i Philadelphia, Pennsylvania, är en amerikansk boxare som blivit världsmästare i både mellanvikt och lätt tungvikt. Han höll mellanviktstiteln i 10 år 1995–2005 och är ansedd som en av världens absolut bästa boxare senaste decenniet, oavsett viktklass.

Bernard Hopkins hade en mycket tuff uppväxt. Familjen var fattig och han blev snabbt indragen i kriminell verksamhet. 18 år gammal hamnade han i fängelse. Efter att ha blivit frisläppt knappt tre år senare började han boxas. Sin första VM-match gick Hopkins mot Roy Jones J:r 1993 men förlorade. Efter ytterligare ett misslyckat försök att bli världsmästare besegrade han 1995 IBF-mästaren Segundo Mercado från Ecuador via KO i rond 7.

Efter detta dominerade Hopkins mellanviktsklassen totalt under de kommande 10 åren och han försvarade titeln hela 20 gånger (rekord i mellanvikt) Efter att år 2001 i en upphaussad match besegrat Felix Trinidad enade Hopkins Mellanviktstiteln för de tre stora organisationerna WBC, WBA och IBF och blev därmed den förste som höll den enade VM-titeln sedan megastjärnan Sugar Ray Leonard år 1987 besegrade legendaren Marvin Hagler. Hopkins innehade även den mindre betydelsefulla WBO-titeln. 

16 juli 2005 förlorade Hopkins överraskande mot utmanaren Jermain Taylor. Denne vann en knapp poängseger men många menar att Hopkins borde tilldömts segern. Det var hans första förlust på 12 år. Hopkins förlorade ytterligare en gång mot Taylor 2005 och valde sedermera att gå upp till Lätt tungvikt och besegrade 10 juni 2006 Antonio Tarver via en överlägsen poängseger.

Bernard Hopkins matchlista inkluderar (september 2007) 48 vinster, 4 förluster, en oavgjord och en "no contest" (32 segrar på K.O).

Se även 
Sugar Ray Robinson
Carlos Monzón
Marvin Hagler

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska boxare
Män
Födda 1965
Levande personer
Pedro de Mendoza

Pedro de Mendoza, född 1487, död 1537, var en spansk conquistador och den första adelantadon av Río de la Plata. På ditresan deltog även kartografen Esteban Gómez. 

Mendoza grundade Buenos Aires den 2 februari 1536. 1537 efterträddes han av Juan de Ayolas och påbörjade seglingen tillbaka till Spanien men avled innan han kom fram. Staden och provinsen Mendoza i mellersta Argentina är uppkallade efter honom.

Spanska upptäcktsresande
Personer i Spanien under 1500-talet
Argentinas historia
Buenos Aires
Födda 1487
Avlidna 1537
Män
Per T. Ohlsson

Per T. Ohlsson, egentligen Per Evald Torbjörn Olsson, född 3 mars 1958 i Malmö, död 27 oktober 2021 i Malmö, var en svensk författare och journalist.

Biografi 
Ohlsson studerade bland annat vid Lunds universitet. 1980–1981 var han redaktör för studenttidningen Lundagård, och 1982–1985 arbetade han som journalist på Expressen. Han var senior krönikör i Helsingborgs Dagblad och Sydsvenska Dagbladet. Vid den senare tidningen var han även utrikeskorrespondent i USA 1985–1988 och politisk chefredaktör 1990–2005.

År 2017 utnämnde Humanistiska fakulteten vid Lunds universitet Ohlsson till hedersdoktor.

Utmärkelser (urval)
1998 – Söderbergska journalistpriset
2009 – Nicolinpriset

Bibliografi (urval)
Hundra år av tillväxt, Brombergs förlag, 1994
Konservkungen: Herbert Felix – ett flyktingöde i 1900-talets Europa, Bonnier Fakta, 2006 
Sveriges statsministrar under 100 år, bokserie, huvudredaktörer Per T. Ohlsson och Mats Bergstrand, Albert Bonniers Förlag, 2010
Svensk politik, Historiska Media, 2014 (samt en reviderad upplaga från 2019) 
1918: året då Sverige blev Sverige, Albert Bonniers Förlag, 2017

Källor
Per T. Ohlsson på webbplatsen för Albert Bonniers förlag.

Noter

Externa länkar
  Per T. Ohlsson i Sydsvenskan. Läst 28 oktober 2021.
 Sydsvenskan.se - Per T. Ohlsson

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska ledarskribenter
Alumner från Lunds universitet
Journalister från Malmö
Män
Födda 1958
Avlidna 2021
Författare från Malmö
Svenska journalister under 2000-talet
Adelantado

Adelantado var en befattning, lik en guvernör eller ståthållare, inrättad av de spanska conquistadorerna i det koloniala Latinamerika.

Adelantadon var den spanske kungens högste representant, och från och med Ferdinand III:s tid till slutet av 1500-talet hade adelantadon den samlade administrativa makten över provinser och distrikt inom sitt område.

Titlar i statsförvaltning
Älvsborgsbron, Malmö

Älvsborgsbron är en bro i Malmö som korsar Västra Hamnkanalen vid Älvsborgsbastionen. Brons norra ände ansluter till Nordenskiöldsgatan medan södra ansluter till Gråbrödergatan som övergår till Engelbrektsgatan. 

Den första bron byggdes 1967, året efter Älvsborgsbron i Göteborg. Den andra, bredare, bron började byggas 2012.

Referenser

Broar i Malmö
Broar invigda 1967
1967 i Sverige
Hugh le Despenser

Hugh le Despenser, emellanåt kallad Despenser den äldre, född 1 mars 1261, död 27 oktober 1326 i Bristol, var under en tid Edvard II av Englands främste rådgivare. Han var far till Hugh Despenser den yngre.

Han blev baron 1295 och han var en av de få baroner som var fortsatt lojal mot Edvard under konflikten med Piers Gaveston. Despenser blev Edvards rådgivare efter att Gaveston avrättats 1312, men de andra baronernas avund ledde till att han landsförvisades tillsammans med sonen 1321. 

Edvard hade emellertid svårt att klara sig utan dem, och återkallade dem till England ett år senare, en handling som gjorde drottningen, Isabella ursinnig och ännu argare blev hon då Despenser blev earl av Winchester. Då Isabella och hennes älskare Roger Mortimer revolterade mot kungen, tillfångatogs och avrättades båda Despensers. Despenser den äldre hängdes i Bristol 27 oktober 1326.

Referenser

Noter

Födda 1261
Avlidna 1326
Personer i England under 1200-talet
Personer i England under 1300-talet
Män
Personer som blivit avrättade genom hängning i England
Bumazjnaya Luna

Bumazjnaya Luna (Paper Moon), ett musikalbum av Anzjelika Agurbasj, släppt 1995.

Bumazjnaya Luna är Anzjelika Agurbasjs debutalbum.

Låtlista
 Bumazjnaya Luna (Paper Moon)
 Romasjka (Cammomile)
 Fonarik (Lamp)
 Bednyj poet (Poor Poet)
 Notj (Night)
 Pojezd
 Do svidanija, rodnoj (Good—Bye, My Dear)
 A  takoj nuzjen (I Need The One Like That)
 Ledjanoje serdtse (Frozen Heart)
 Maltjik-luna (Moon Boy)
 Luna-park (Amusement Park)
 Maneken (Dummy)

Musikalbum 1995
Belarusiska musikalbum
Notj bez sna

Notj bez sna (Sleepless Night) är ett album av Anzjelika Agurbasj, släppt 1997.

Låtlista
 Notj bez sna (Sleepless Night)
 Baby (Baby)
 Utro (Morning)
 Kot (Cat)
 Hey-hop (Hey-Hop)
 Moda (Fashion)
 Odna tvoja ulybka (Your Only Smile)
 Dozjd (Rain)
 Tolko ty (Only Уou)
 Filin (Eagle Оwl)
 Bluz (Blues)
 Liverpul (Liverpool)
 Letnij znoj (Summer Heat)
 Shaherezada (Shaherezada)
 Ostansja (Stay)
 Osennyj marafon (Autmn Marathon)
 Tolko pozovi (Just Call Me)

Musikalbum 1997
Belarusiska musikalbum
Salo (olika betydelser)

Salo eller Salò kan syfta på:

 Salo (efternamn) – ett finskt släktnamn och personer med namnet
 SALO – en förening, se Sveriges Anställningslösas Landsorganisation
 Salòrepubliken – lydrike i norra Italien under Tyskland 1943–1945
 Salò, eller Sodoms 120 dagar – en italiensk film av Pier Paolo Pasolini
 Salo (mat), en slavisk/östeuropeisk maträtt i kategorin pressylta/ister (se engelska Wikipedia)

Geografi

Finland 

 Själö (Skiftet), Egentliga Finland, 
 Salo (kommun), Egentliga Finland, 
 Salo, kommunhuvudort, Egentliga Finland, 
 Saloluoto, ö, Egentliga Finland, Åbo, 
 Brahestad, benämnd Salo från grundandet 1649 till 1651, samt kapellförsamling, domsaga och härad i samma trakt (finska: Saloinen),

Italien 

 Salò, kommun, Lombardiet, Provincia di Brescia, 

Robotskapade Finlandförgreningar
Robotskapade Italienförgreningar
Lågkyrklighet

Lågkyrkliga inriktningar inom kristendomen är fromhetstraditioner med "frikyrkoliknande" inslag inspirerade av pietistiska rörelser eller väckelserörelser.     

Vikten av personlig kristen tro och engagemang i privatliv, församlingsverksamhet och gudstjänst betonas. 
I Sverige har den tidigare statskyrkans (Svenska kyrkan) organisation och liturgi ofta setts som ett hinder för detta. 

Bland historiskt betydelsefulla förgrundsgestalter inom svensk lågkyrklighet kan nämnas C.O. Rosenius och Lina Sandell. Begreppet lågkyrklig har formulerats som motsats till begreppet högkyrklig. Medan högkyrkligheten särskilt betonar sakramenten, liturgin, ämbetet och kyrkans tradition betonar lågkyrkligheten de enskilda församlingsmedlemmarnas roll och deras möjlighet och ansvar att forma sitt religionsutövande. 

Den lågkyrkliga rörelsens inflytande var under senare delen av 1800-talet mycket stark inom Svenska kyrkan. Rörelsens inflytande bidrog bland annat till att bruket av Liturgiska kläder och nattvardsfirande till stor del upphörde under slutet av 1800-talet och var mycket sparsamt långt in på 1900-talet. Denna utveckling kom dock att brytas genom den högkyrkliga rörelsens ökade inflytande i Svenska kyrkan under senare delen av 1900-talet och den nattvardsväckelse som följde därpå. 

Motsvarande inriktningar finns även inom kyrkor i andra länder än Sverige till exempel den anglikanska.

Historik
Lågkyrkligheten uppstod i Sverige under 1800-talet genom inflytande från herrnhutismen och den engelska evangelikalismen. Dessa inriktningar är starkt företrädda i Norrland och genom den inom Svenska kyrkan fristående föreningen Evangeliska Fosterlandsstiftelsen (EFS) bildat 1856. Den svenska lågkyrkligheten har även varit stark i de områden som historiskt präglats av en stark väckelsetradition och en omfattande frikyrkorörelse. Jönköpings län med angränsande områden i södra Västergötland och Östergötland intar i detta sammanhang en särställning. Lina Sandell, som själv var från Fröderyd mellan Sävsjö och Vetlanda i södra Jönköpings län fick genom sina sånger och sin förkunnelse en stor betydelse för den inomkyrkliga lågkyrklighetens spridning under senare delen av 1800-talet.

Den inomkyrkliga rörelsen EFS hade 2013 ca 15 000 medlemmar. En annan förening är Evangelisk Luthersk Mission - Bibeltrogna Vänner.

Referenser

Lågkyrklighet
Svenska kyrkan
Anglikanska kyrkogemenskapen
Dlja tebja

Dlja tebja (For You), ett musikalbum av Anzjalika Ahurbasj, släppt 1999.

Låtlista
 Zjuravlik (Crane)
 Tolko ty (Only You)
 Baby (Baby)
 Utro (Morning)
 Letnij znoj (Summer Heat)
 Ty uzje ne maltjik (You Are Not A Boy)
 Ostansja (Stay)
 Ty nuzjen  (I Need You)
 Dozjd (Rain)
 Romasjka (Cammomile)
 Osennij marafon (Autmn Marathon)
 Do svidanja (Good-Bye)
 Tolko pozovi (Just call me)
 Bumazjnaya luna (Paper Moon)

Musikalbum 1999
Belarusiska musikalbum
Hugh Despenser den yngre

Hugh le Despenser, 1:e lord Despenser, född 1286, död 24 november 1326, ibland kallad Despenser den yngre, var en engelsk storman. Han var son till Hugh le Despenser, earl av Winchester och Isabel Beauchamp, dotter till William de Beauchamp.

Biografi 
Hugh dubbades till riddare i maj 1306 och samma år gifte han sig med Eleanor de Clare, dotterdotter till Edvard I av England. Hennes morfar var skyldig Hughs far enorma penningsummor och äktenskapet var avsett som en avbetalning. Då Eleanors bror dödades i slaget vid Bannockburn år 1314, blev hon oväntat en av tre arvtagerskor till det rika Gloucesterearldömet, och genom henne ärvde Hugh Glamorgan och andra egendomar. På bara några år gick Hugh från att vara en marklös riddare till en av de rikaste jordägarna i riket. 

Eleanor var även systerdotter till den nye kungen Edvard II av England, och detta band Hugh ännu närmre det engelska hovet. Han gick med i baronernas motstånd mot Piers Gaveston, kungens gunstling och Hughs svåger då Gaveston var gift med Eleanors syster, Margaret. Maktlysten erövrade Hugh Tonbridge Castle 1315. Följande år mördade han Llywelyn Bren, en walesisk gisslan i hans förvar.

Hugh Despenser blev hovtjänsteman 1318 och lyckades bli omtyckt av kung Edvard, och ersatte dennes tidigare gunstling, Roger d'Amory. Hugh erövrade walesiska områden som hans hustru ärvt och ignorerade sina svågrars anspråk. Han tvingade Alice de Lacy, grevinna av Lincoln att lämna ifrån sig sina lantegendomar, lurade sin svägerska Elizabeth de Clare ut från Gower och Usk, och bröt Lady Barets armar och ben tills hon blev galen. Han svor även på att hämnas på Roger Mortimer eftersom dennes farfar hade mördat Hughs farfar. Kring 1321 hade han skaffats sig fiender i alla samhällslager, från drottning Isabella till baronerna och vanligt folk. 

Slutligen segrade baronerna över kung Edvard och landsförvisade Hugh och hans far 1321. Fadern flydde till Bordeaux, och Hugh blev pirat på Engelska kanalen, "ett havsmonster, som ligger och väntar på att handelsmän ska komma hans väg". De båda återkom följande år och kungen återinsatte snart sin gunstling. Hans tid i förvisning hade inte gjort något för att kväva hans girighet, hans dumdristighet eller hans hänsynslöshet. Drottning Isabella flydde till Frankrike där hon bildade en allians med Roger Mortimer och började att planera en invasion. Hugh försökte muta franska hovmän att lönnmörda drottningen. Detta misslyckades, istället mördade han Mortimers farbror som han hade i sitt förvar. Då Isabella och Roger Mortimer invaderade avsattes kung Edvard, Hughs far avrättades och Hugh den yngre tillfångatogs.

Hugh försökte svälta ihjäl sig före rättegången, men det lyckades inte och han dömdes som förrädare och tjuv den 24 november 1326. Han blev släpad och styckad, och hans testiklar brändes. Han halshöggs och huvudet sattes upp på Londons portar.

Referenser 
 Vita Edwardi Secundi
 
 
 

Personer i England under 1300-talet
Män
Födda 1286
Avlidna 1326
Personer som blivit avrättade genom hängning, dragning och fyrdelning
Personer som blivit avrättade av England
Personer som blivit avrättade under medeltiden
Eleanor de Clare

Eleanor de Clare, född 1292, död 30 juni 1337 var Gilbert de Clare och Joan av Acres äldsta dotter. Tillsammans med systrarna  Elizabeth de Clare och Margaret de Clare, ärvde hon faderns egendomar efter broderns död. 

Hon föddes i Caerphilly, Glamorgan, och gifte sig i Westminster Abbey, kort efter 14 juli, med Hugh Despenser den yngre, de fick tio barn.

Elenors make blev hennes morbror kungens nye gunstling. Han tyckte mycket om Hugh och de fick många gåvor. En utländsk krönikör menade att Edvard var inblandad i en ménage à trois med systerdottern och hennes make. 

Eleanors tillvaro förändrades drastiskt vid drottning Isabellas och Roger Mortimers invasion. Hennes make avrättades och hon blev inspärrad 1326. Hon satt i Towern och Devizes Castle tills hon skrev över sin del av det lukrativa Clare-arvet på Roger Mortimer. Hon anklagades för att stjäla tillbaka många av Despensers konfiskerade saker från Towern. 1328 fick hon tillbaka sin mark.

Eleanor rövades bort från Hanley Castle i januari 1329 av William de la Zouche. John Grey hade kontrakt på att gifta sig med Eleanor. Han gjorde åter anspråk på henne 1333. Hon spärrades åter in, och fick böter för att ha gift sig utan kunglig tillåtelse. Hon fick dock snart sina landområden åter och kunde förenas med den nye maken, men de betalade aldrig böterna. Eleanor och William fick ett barn:
William de la Zouche, född 1330, dog efter 1360, munk vid Glastonbury Abbey.

Eleanor dog i Tewkesbury, Gloucestershire, England.

Källor
Underhill, Frances. For Her Good Estate''.

Noter

Personer i England under 1300-talet
Kvinnor
Födda 1292
Avlidna 1337
Personer från Caerphilly
Skrivträning

Skrivträning är att träna skrivning av bokstäver ur något alfabet. Skrivträning görs ofta med hjälp av stödlinjer och genom upprepning av samma bokstav radvis.

Träning
Alfabet
Utbildning
La Boca

La Boca är en stadsdel (barrio) i Buenos Aires i Argentina. 46 494 invånare (2001).

Stadsdelen är traditionellt en europeisk arbetarstadsdel vars ursprungliga invånare härstammade främst från Genua i Italien. Stadsdelen proklamerade 1882 efter en generalstrejk sin självständighet från Argentina och hissade Genuas flagga. Emellertid ingrep den argentinska presidenten Julio Argentino Roca omedelbart och rev ner flaggan. Stadsdelen har förblivit ett radikalt centrum i Argentina, 1936 valdes den första socialistiska ledamoten av Argentinas Kongress och under den ekonomiska krisen 2001 tågade stora demonstrationståg genom La Boca.

La Bocas gamla hamnkvarter kring gatan El Caminito är ett av Buenos Aires populäraste och mest fotograferade turistmål. Gatan är berömd för sina färgglada hus och som tangons födelseplats.

I stadsdelen finns också La Bombonera, hemmaplan för fotbollsklubben CA Boca Juniors.

Stadsdelen är belägen i Buenos Aires sydöstra hörn nära hamnen och vid Río Matanza-Riachuelo. Den gränsar till Barracas i väst, San Telmo och Puerto Madero i norr.

Externa länkar 
 

La Boca, Barrio
Jolly Kramer-Johansen

Jolly Kramer-Johansen, född Jolly Henry Johansen 7 maj 1902 i Torshov i Oslo, Norge, död 17 september 1968 i Bærum, Norge, var en norsk kompositör, textförfattare, sångare och musiker (piano, saxofon och cello).

Kramer-Johansen inledde sin bana som musiker i 19-årsåldern när han engagerdes som musiker och sångare vid olika kafé- och restaurangorkestrar, under en period var han medlem i sångtrion Singing Players. Han bedrev ett nära samarbete med vännen och diktaren Arne Paasche Aasen, och tonsatte många av hans texter. Han var med om att grunda NOPA Forening for norske komponister 1937. Hans bidrag "Karusell" blev det vinnande bidraget i Norsk Melodi Grand Prix 1965. En byst av Kramer-Johansen skapad av hans son skådespelaren och konstnären Willy Kramer-Johansen, avtäcktes i Torshovparken Oslo 2002.

Filmmusik i urval

Externa länkar 

Födda 1902
Norska kompositörer
Norska sångare
Norska pianister
Norska saxofonister
Män
Avlidna 1968
Musiker från Oslo
Dulé Hill

Karim Dulé Hill, född 3 maj 1974 i Orange i New Jersey, är en amerikansk skådespelare.

Filmografi i urval 

 (137 avsnitt)

 (två avsnitt)

 (120 avsnitt)
 (18 avsnitt)

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1974
Män
Levande personer
Alumner från Seton Hall University
Montoneros

Movimiento Peronista Montonero var en argentinsk peronistvänstergerilla verksam under 1960- och 1970-talet. Den utförde attentat och andra väpnade aktioner mot den argentinska militärjuntan.
Deras motto var "Venceremos" ("Vi kommer att segra").

Argentina under 1960-talet
Argentina under 1970-talet
Gerillagrupper
Carl-Axel Engstad

Carl-Axel Engstad, född 31 augusti 1950 i Arvika, är en svensk konstnär, utbildad pianopedagog och kyrkomusiker. Var verksam som musiklärare privat, kommunala musikskolor, gymnasieskolan och på Högskolan i Karlstad, kantor i bland annat Svenska Kyrkan, samt körledare och studiomusiker.

Hans konst består av "Nutida Realism" med ljusförhållanden i vatten och natur, samt porträtt. Ägde och drev företaget Sjöhaget söder om Arvika 1990–2002 (utnämnda till Årets Företagare 1991), mellan 2007 och 2018 kulturgården ENGgården (fd. HageGården) i Brunskog, med konstgalleri, hotell, restaurang och musikcenter. Startade Galleriverksamhet i Karlstad 2019. Arbetar även som reparatör, främst på fioler men också på äldre konst och antikviteter. 

37 utställningar både i Sverige och utomlands, separat och samling där flera varit jurybedömda. Han gjorde debut på Björngårdsvillan i Slottsskogen i Göteborg 1969, och har även ställt ut på Bohmans konsthall i Stockholm, Klockargården Tällberg och Margrens konstgalleri i Stockholm, i Enschede i Holland, Romelegårdens Konsthall utanför Lund och Älvsbyns konsthall. 

Engstad har haft utställningar med Svenska konstnärsförbundets konstnärer i Urbino Italien, enstaka på Barbican Centre på Curve Gallery of London, Cremona Municipal Palace Immagini Spario Arte i Italien, på The Gallery i Gothia Towers Göteborg, som några exempel.

Medlem av Svenska Konstnärer samt Konstnärernas riksorganisation, KRO.

Representerad på bland annat Volvo Torslanda, Ericsson Nacka Strand, Astra Zeneca, PreemRaff i Göteborg, ett antal landsting, kommuner och statliga institutioner.

Källor  
Carl Axel Engstad på Svenska konstnärer.

Externa länkar
Carl Axel Engstad i Konstnärslexikonett Amanda. Läst 25 februari 2016.
Carl-Axel Engstad Konstnärens egen hemsida

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Födda 1950
Levande personer
Män
Svenska kyrkomusiker
Svenska lärare under 1900-talet
Svenska lärare under 2000-talet
Personer från Arvika