kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gamla stadshuset, Kiruna

Kiruna stadshus låg i centrala Kiruna och var säte för administrationen i Kiruna kommun till 2018, då det stängde den 10 augusti inför flytten av verksamheten till det nya stadshuset Kristallen. Byggnaden revs våren 2019. Stadshuset invigdes 1963. Det fungerade även som konsthall. I oktober 2009 rapporterades att stadshuset kommer att rivas på grund av LKAB:s gruvbrytning. Alternativet hade varit att flytta huset, vilket ansågs vara för dyrt och komplicerat. Stadshuset blev byggnadsminne 2001. Länsstyrelsen i Norrbottens län beslutade om ändring av byggnadsminnet 2012, där det anges "att byggnadens gestaltning i idé och konkret material ska tas tillvara". 2013 hölls toppmöte i Arktiska rådet i huset, med utrikesministrar inklusive John Kerry, USA.

Byggnaden
Stadshuset ritades av arkitekten Artur von Schmalensee, som kallade sin konstruktion för "Igloo" på grund av dess låga entré in i en stor öppen hall med höga ljusinsläpp. Byggnaden uppfördes mellan 1959 och 1962. Inredningen ritades av arkitekt SIR Folke Sundberg. År 1964 fick huset och dess arkitekt Kasper Salinpriset för "Sveriges vackraste offentliga byggnad". 

Byggnaden har kallats för "Kirunabornas vardagsrum", då den varit en väl fungerande och uppskattad mötesplats. Efter rivningen gavs allmänheten möjlighet att ta med sig en tegelsten som minne..

Interiör

Nytt stadshus

En arkitekttävling utlystes i oktober 2012 för ett nytt stadshus, vilken i september 2013 vanns av Henning Larsen Architects A/S med förslaget "Kristallen". Beslut togs att LKAB skulle genomföra byggprojektet som byggherre och efter färdigställande överlämna huset till kommunen. Det nya stadshuset togs i bruk hösten 2018. 

I augusti 2017 monterades stadshusets klocktorn ner inför renovering och flytt till sin nya placering intill det nya stadshuset.

Galleri

Källor

Noter

Externa länkar

Kiruna kommuns webbplats om Kirunas gamla stadshus
Norrbottens museum om Kirunas gamla stadshus

Ej längre existerande byggnader i Kiruna kommun
Byggnadsminnen i Norrbottens län
Kasper Salin-priset
Stadshus i Sverige
Torn i Sverige
Klocktorn
Klockspel i Sverige
Arkitekturåret 1963
Ej längre existerande offentliga byggnader i Sverige
Kirunas historia
Länkad lista

Inom datavetenskap är en länkad lista en linjär följd av noder, även ibland kallat för celler, som länkas ihop med pekare. Noterbart är att till skillnad från en struktur som fält kan listans storlek, antalet noder, minska eller öka med enkel minneshantering. En länkad lista kan vara enkel- och dubbelriktad, där en enkelriktad endast kan traverseras från första till sista nod. 

En nod består av två fält; ett informationsfält och ett adressfält. Informationsfältet är det data som ska sparas. Adressfältet innehåller adressen till nästa nod i listan eller ett speciellt värde, null, om det inte finns fler noder.

Prestanda

Fördelar

 Kan växa och minska i storlek efter behov
 Element kan läggas till och tas bort var som helst i listan.

Nackdelar

 För att hitta en nod n måste man tillämpa linjärsökning, det vill säga söka igenom var och en av n-1 noder innan nod n hittas. Anledningen är att det finns ingen relation mellan en nods position i listan och minnesadressen som den finns lagrad på.

Användningsområden
I de fall man har dynamiskt data där mängden inte är känd på förhand, data kanske måste läggas till och tas bort i mitten, och man inte har några krav på effektiv sökning är en länkad lista ett utmärkt val. 

Stackar och köer implementeras med fördel över en länkad lista om man vill att de ska kunna växa och minska dynamiskt i storlek.

Gör man en länkad lista, där informationsfältet i varje nod i sin tur pekar på en länkad lista och så vidare (en länkad lista av länkade listor av länkade listor... med andra ord), får man ett träd.

Referenser 
 

Datastrukturer
Frank Wedekind

Frank Wedekind, född Benjamin Franklin Wedekind, den 24 juli 1864 i Hannover, död den 9 mars 1918 i München, var en tysk dramatiker och författare.

Wedekind var känd för sina provocerande teaterpjäser och för sina lika provocerande ballader, som han själv framförde till gitarrackompanjemang. Han var far till Friedrich Strindberg.

Författarskap 
I sina pjäser angrep Wedekind våldsamt den borgerliga samhällsmoralen, som han ansåg vara hycklanade och livsfientlig, främst vad gällde sexualiteten. Med sina arbeten påverkade han den expressionistiska dramatiken.

Bland skådespelen märks Frühlings Erwachen 1891 ("Våren vaknar"), som utspelar sig bland hårt hållna ungdomar på väg att upptäcka sin sexualitet. Pjäsen ligger till grund för Broadwaymusikalen Spring Awakening från 2006. Wedekind har skrev även dubbeltragedin om den märkliga Lulu och hennes älskare i pjäserna Erdgeist och Die Büchse der Pandora 1895 respektive 1904. Dessa ligger till grund för Alban Bergs opera Lulu. Texterna på Lou Reed och Metallicas album Lulu från 2011 baseras på Wedekinds texter. Ytterligare ett nämnvärt alster i Wedekinds produktion är kortromanen Mine Haha oder Über die körperlicher Erziehung der jungen Mädchen ("Mine-Haha eller Unga flickors fysiska fostran", från 1903 som filmatiserades av Lucile Hadžihalilović under titeln Innocence, 2004. Dess svenska översättning av Peter Handberg utkom 2017, tillsammans med ytterligare två texter i samma volym. 

Frank Wedekind har också skrivit pjäsen Franziska som spelades tre gånger i Tyskland 1912 innan den blev censurerad. Pjäsen har därefter satts upp i bland annat London, Paris och på Uppsala Stadsteater i regi av Carolina Frände 2007. 

I en svensk riksdagsdebatt i andra kammaren den 22 februari 1939 i frågan om judiska flyktingar undan Nazityskland citerade Georg Nyblom för bondeförbundet, en dikt, som han menade var ett tecken på något judiskt och osmakligt. Dikten "Det är sant, jag har slaktat min moster" visade sig vara en svensk översättning av skämtdikten/mordballaden "Der Tantenmörder" från 1902 av Frank Wedekind, vilket klarlades den 10 mars 1939 på "Namn och Nytt"-sidan i Dagens Nyheter. Tor Bonnier hade översatt dikten som övning i sin ungdom. Den gavs aldrig ut, men en privat tryckning hamnade ändå som pliktexemplar i Kungliga biblioteket.

Verk på svenska 
 Mine-Haha eller Unga flickors fysiska fostran, följd av Heinrich von Kleist och Läget i världen, översättning och efterord av Peter Handberg (Stockholm: Bokförlaget Faethon, 2017)

Källor

Externa länkar 
 Böcker av och om Frank Wedekind på svenska bibliotek. libris.kb.se

Tyska dramatiker under 1800-talet
Tyska dramatiker under 1900-talet
Tyska författare under 1800-talet
Tyska författare under 1900-talet
Tyska journalister under 1800-talet
Tyska journalister under 1900-talet
Tyska manusförfattare
Tyskspråkiga författare
Tyskspråkiga dramatiker
Personer från Hannover
Män
Födda 1864
Avlidna 1918
Document Object Model

Dokumentobjektmodellen (på engelska Document Object Model, förkortat DOM), är ett plattforms- och språkoberoende gränssnitt som ger programspråk möjligheten att dynamiskt läsa och uppdatera ett dokuments innehåll, struktur och formatering.

DOM återfinns främst i HTML och XML. Med hjälp av DOM går det att läsa XML-dokument som hämtas med hjälp av AJAX.

Se även 
 W3C
 XML
 HTML

Referenser 

W3C-standarder
Webbutveckling
HTML
Dublin Core

Dublin Core är en standard med definitioner av metadata-element för beskrivning av informationsresurser. Det finns i princip ingen begränsning för vilken typ av resurs som kan beskrivas                 med hjälp av Dublin Core. Grunduppsättningen består av 15 metadataelement, Dublin Core Metadata Element Set (DCMES), som är fastställda i flera standarder, bl.a. RFC 5013 och ISO 15836-2009 . Dublin Core är i sig inget system för att klassificera information utan enbart en vokabulär för de begrepp som kan användas för att beskriva något. Dublin Core har främjat en enkel och uniform metadatahantering som haft särskilt stor betydelse i Internet-miljö. 

Dublin Core kan användas bl.a. för att beskriva resurser som länkade data och på den semantiska webben men betraktas som otillräcklig för att t.ex. beskriva arkivinformation i tillräckligt stor utsträckning.

Referenser

Externa länkar
 Dublin Core Metadata Initiative (engelska)

Standarder och konventioner
CCM

CCM kan syfta på: 

 CCM Airlines – ett regionalt flygbolag på Korsika
 CCM – ett politiskt parti Chama Cha Mapinduzi i Tanzania, se Revolutionära statspartiet
 CCM – en genre av populärmusik Contemporary Christian Music, se Samtida kristen musik
 CCM (ishockey) – en kanadensisk tillverkare av ishockeyutrustning 
 ccm – ett mått på en motors volym, se Slagvolym
Alidebergsbadet

Alidebergsbadet  är ett tempererat utomhusbad med en 50 metersbassäng, djup hoppbassäng, 10 meter högt hopptorn, lek- och plaskbassäng, kiosk samt stora gräsytor och beachvolleyplan.

Badet ligger i anslutning till Borås Simarena, ca 2,5 kilometer från centrum, i närhet av Borås Djurpark och Knalleland. Vid badet finns en stor parkering och ca 300 meter bort ligger busshållplatsen Boråsparken.

Externa länkar 

Utomhusbad i Sverige
Borås
Borås kommun
Revolutionära statspartiet

Revolutionära statspartiet (swahili: Chama Cha Mapinduzi (CCM)) är ett politiskt parti i Tanzania.

Det styrde landet som en enparti-stat fram till 1992 då fler partier tilläts och 1995 då de första flerpartivalen hölls.

Dess kandidat Benjamin Mkapa var Tanzanias president mellan år 1995 och 2005 och efterträddes den 21 december 2005 av Jakaya Kikwete.

I det senaste valet 2005 fick partiet 70% av rösterna och har därigenom en majoritet med 206 av 275 platser i Tanzanias parlament.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Politiska partier i Tanzania
Politiska partier bildade 1977
Orgelsonat

Orgelsonat är en sonat för orgel, en musikform som odlats av många tonsättare. Liksom pianosonaten, har orgelsonaten oftast en sats i sonatform - som regel den första satsen. Orgelsonatin kan vara en mindre orgelsonat - till exempel har Valdemar Söderholm skrivit 13 sådana.

Gränsen mellan titlarna orgelsonat och orgelsymfoni är inte helt tydlig. Förenklat kan man säga att orgelsymfonin är mer symfonisk och ofta har orkestersymfonin som förebild. Även titeln orgelkonsert förekommer för liknande verk, till exempel hos Gunnar Thyrestam.

Exempel på orgelsonater
 Joseph Rheinberger: 20 orgelsonater
 Alexandre Guilmant: 8 orgelsonater
 Felix Mendelssohn: 6 orgelsonater
 Charles Villiers Stanford: 5 orgelsonater
 Max Reger: 2 orgelsonater
 Herbert Howells: 2 orgelsonater
 Hilding Hallnäs: 2 orgelsonater
 Otto Olsson: Orgelsonat E-dur
 Oskar Lindberg: Orgelsonat g-moll op.23
 Edward Elgar: Orgelsonat G-dur
 Darius Milhaud: Orgelsonat
 Fredrik Sixten: Sonat för orgel

Klassisk musik
Sonatform

Den här artikeln behandlar formtypen "sonatform" för en enskild sats. För de hela (vanligen flersatsiga) verk som också sägs vara i sonatform, se sonat.

Sonatform är en form för ett klassiskt musikstycke eller, oftare, för en eller ett par av satserna i ett flersatsigt verk av typen sonat och symfoni. I ett sådant verk har satsen i sonatform vanligen karaktär av kärna och motivisk och känslomässig drivkraft.

Byggnad 
Standardplanritningen är som följer: exposition, genomföring, återtagning eller repetition samt eventuellt en coda (italienska för 'svans'). 

I expositionen presenteras huvudtemat (i grundtonarten), ett sidotema (vanligen i dominanttonarten eller, om huvudtemat är i moll, också i parallelltonarten), och ofta även ett andra sidotema. Ett eller flera av temana kan också, särskilt framemot högromantiken, byggas ut till temagrupper, särskilt det andra sidotemat, som då kallas slutgrupp eller epilog. Mellan temana eller grupperna finns ofta överledningar.

Under genomföringen vrids och vänds på temana, på något av dem eller på motiv ur dem, ofta genom tematiskt arbete och transpositioner i sekvenser. 

Återtagningen brukar vara en repris på expositionen, men med alla teman i grundtonarten (eller, om huvudtemat är i moll, också i parallelltonarten). Efter återtagningen följer oftast en 

coda, som antingen bara avrundar kompositionen eller också låter temamaterialet bli föremål för ytterligare bearbetning, ibland även med införande av nytt temamaterial (det sistnämnda är särskilt vanligt hos Beethoven).

Ibland finns det också en särskild inledning, som då ofta är långsammare än själva satsen. Den anses historiskt sett vara en relikt från den barocka kyrkosonatans inledande långsamma sats.

Översiktsschema 
Exposition
Huvudtema
Sidotema
Sluttema eller slutgrupp

Genomföring
Bearbetning av motiviskt material ur expositionen
Övergång

Återtagning eller Repetition
Huvudtema
Sidotema
Sluttema eller slutgrupp

Coda

Historik 

Musikalisk form
Demokrati- och framstegspartiet

Demokrati- och framstegspartiet (sw. Chama cha Democracia na Maendeleo) är ett konservativt politiskt parti i Tanzania. Det har 4 av 269 platser i Tanzanias parlament.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Politiska partier i Tanzania
Tanzanias arbetarparti

Tanzanias arbetarparti (en. Tanzania Labour Party, ) är ett politiskt parti i Tanzania. Det har 3 platser av 269 i landets parlament. Dess kandidat, Augustine Lyatonga Mrema, fick 7,8 % av rösterna vid presidentvalet 2000.

Politiska partier i Tanzania
Orgelsymfoni

Orgelsymfoni, symfoni skriven för orgel, och alltså inte för orkester som brukligt är. Grande Pièce Symphonique av César Franck kan sägas ha öppnat för denna genre. Gränsen mellan orgelsonaten och orgelsymfonin är något otydlig. Förenklat kan man säga att orgelsymfonin är mera symfonisk och ofta har orkestersymfonin som förebild. (Pianisten och kompositören Charles-Valentin Alkan, som var nära lierad med César Franck, skrev en symfoni för piano solo, vilket kan ses som ett parallellfall.)

Exempel på orgelsymfonier
 Charles-Marie Widor: 10 orgelsymfonier
 Louis Vierne: 6 orgelsymfonier
 Gunno Södersten: 6 orgelsymfonier
 Charles Tournemire: Ett flertal orgelsymfonier
 Kaikhosru Shapurji Sorabji: 3 orgelsymfonier
 Jean Langlais: 3 orgelsymfonier
 Marcel Dupré: 2 orgelsymfonier
 André Fleury: 2 orgelsymfonier
 Otto Olsson: 2 orgelsymfonier
 Elfrida Andrée: 2 orgelsymfonier (varav nr.2 i Ess-dur dock är skriven för orgel och blåsorkester)
 Flor Peeters: 2 orgelsymfonier - Sinfonia per organo op 48 och Lied Symphony op.66
 Sigfrid Karg-Elert: 1 orgelsymfoni 

Klassisk musik
Orgelmusik
 Orgelsymfoni
Förenade demokratiska partiet

Förenade demokratiska partiet (en. The United Democratic Party) är ett liberalt politiskt parti i Tanzania. De har 2 platser av 269 i landets parlament. Dess kandidat, John Momise Cheyo, fick 4,2 procent av rösterna vid presidentvalet 2000.

Liberala partier i Tanzania
Köinge

Köinge kan syfta på:

 Köinge, Falkenbergs kommun – en småort i Falkenbergs kommun
 Köinge socken – en socken och tidigare församling i Halland
 Köinge församling – en tidigare församling i Falkenbergs kommun i Hallands län – 2006
 Köinge landskommun – en tidigare kommun i Hallands län 1863–1951
 Köinge distrikt – ett distrikt i Falkenbergs kommun och Hallands län 2016–
 Köinge, Hörby kommun – en by i Hörby kommun
Flor Peeters

Flor Peeters, född 4 juli 1903 i Tielen, död 4 juli 1986 i Antwerpen, var en belgisk tonsättare, organist och orgelpedagog.

Biografi
Peeters var från 1923 i över 60 år organist i katedralen i Mechelen och professor i Antwerpen. Han var en av Europas mest kända organister och en eftersökt pedagog. Han var nära vän till Marcel Dupré och Charles Tournemire, och var påverkad av deras orgelmusik. Han har också givit ut gammal nederländsk orgelmusik.

Peeters har mest skrivit orgelmusik men också mässor, kammarmusik och pianostycken.

Verkförteckning i urval
 Toccata, fuga och hymn över Ave Maris stella för orgel, op.28  (1933)
 Sinfonia per organo, op.48  (1940)
 Aria för orgel, op.51
 Orgelkonsert, op.52
 Te Deum,  op.57  (1945)
 Lied Symphony,  för orgel, op.66  (1948)
 3 Preludier och fugor, op.72

Källor

Externa länkar
 Verkförteckning

Belgiska klassiska kompositörer
Belgiska organister
Personer från Antwerpen (provins)
Födda 1903
Avlidna 1986
Män
Bohaibukten

''För det större vattnet som omger Bohaibukten, se Bohai.
Bohaibukten är en av de tre bukter som formar Bohai, den innersta delen i Gula havet (de andra bukterna är Laizhoubukten och Liaodongbukten), beläget i nordöstra Kina. 

Det finns också oljefyndigeheter i bukten. En av de största fälten är Jidong Nanpu.

Referenser

Noter 

Bukter i Kina
WP:Projekt Kina
Ebbe Grims-land

Ebbe Grims-land, folkbokförd Grimsland, född 11 juni 1915 i Malmö, död 27 januari 2015 i Bagarmossen, Enskede församling, var en svensk tonsättare, altviolinist och mandolinsolist. Han debuterade som violinist i Malmö 1932 och har bland annat studerat i Köpenhamn, Stockholm och Wien. Sina första tonsättningar gjorde han på 1930-talet. Ebbe Grims-land valdes in som medlem i Föreningen svenska tonsättare 1973.

Grims-land var verksam som altviolinist i Sveriges Radios symfoniorkester i 31 år. Han var även medlem av Drottningholms Barockensemble och Nationalmusei Kammarorkester liksom av Tonkonstnärstrion och Floridsdorfer-Kammerspieler, Wien.

Under 1980- och 90-talen var han periodvis verksam som stämledare i Gesellschaft der Musikfreundes orkester i Wien och medverkade under samma tid som violast i föreningens stråkkvartett.

Tillsammans med gitarristen Roland Bengtsson och violinisten Edit Wohl framträdde Grims-land 1955-1995 med Gitarr-Kammartrion, bildad på hans initiativ. Roland Bengtsson efterträddes 1974 av Jörgen Rörby och Mats Bergström i denna ordning.

Senare har Grims-land under långa, regelbundna vistelser i Bad Vöslau (1974-1998) verkat i och tagit del av det niederösterrikiska kulturlivet. Han hedrades av staden Wien 1987 liksom tidigare av Stockholms stad 1974. 2005 utsågs han till hedersmedlem av kammarmusikföreningen Samtida Musik.

Han tog initiativ till bildandet av "Gruppen för klassisk mandolinmusik", verksam under 1970- och 1980-talen.

Tonsättningar
Av Grims-lands mer än 200 tonsättningar kan nämnas:

Solo: Brillante Figurationen (violin)
Vokal: Sång till ensam blomma vid havet (flöjt, violin, viola, gitarr)
Duo: Concerto-Gavotto per OTTO (violin, viola) /tillägnad Otto von Habsburg/
Trior:
Instrumental ballad (violin, viola, gitarr)
Quartetto-Capricionata (3 stråkar, gitarr)
Quintetto (flöjt, 4 stråkar)
Scherzo-Polka (symfonisk blåsork.)
Bad’ner-Kurpark-Tradition (kurork. / symfonisk blåsork.)
Bläser-Blues (marimba, blåsork.)
Konserter:
Concertino för mandolin och 10 instrument
Montafoni (D-trumpet)
Klingender Baum (Marimba)
Konsert för flöjt och klarinett
Symfoni:
Sinfonie-Carl Linnéus

Verkförteckningar finns hos Statens musikbibliotek och STIM Svensk musik. Utanför Sverige i "die Notensammlung der Albertina", Wien; Stadt Wien's Musikbibliotek samt hos Plucked String Inc, Kensington, USA.

Källor

Externa länkar

Sveriges Radios symfoniorkester – nutid och bakgrund
Intervju vid Sveriges Radios symfoniorkesters 75-årsjubileum dec 2011 (sid. 4-5)
Minnessida – Fonus

Medlemmar i Föreningen svenska tonsättare
Svenska violaster
Svenska musiker under 1900-talet
Musiker från Malmö
Födda 1915
Avlidna 2015
Män
Taganrog

Taganrog (ryska Таганрог) är en hamnstad på kusten mot Azovska sjön i Rostov oblast i sydvästra Ryssland, omkring 72 kilometer från Rostov-na-Donu. Den hade 253 040 invånare i början av 2015.

Peter I av Ryssland grundade år 1698 staden som fästnings- och hamnstad. Dess utveckling är nära förknippad med det ryska väldets dramatiska historia, med dess århundradelånga kamp för nå de sydliga haven. Den första borgmästaren i Taganrog var norrmannen Cornelius Cruys.

Taganrog är ett viktigt forsknings-, kultur-, och industricentrum i södra Ryssland. Den har universitet och högskola för lärarutbildning samt tekniska och yrkesskolor. Klimatet är gynnsamt och Taganrog är en betydande badort med viktig turistnäring.

I Taganrog finns bland annat flera museer: Anton Tjechovs födelsehus, Litterära museet, Durovmuseet, konstmuseerna och annat som står som kännetecken för den ryska kulturen. Taganrog är Anton Tjechovs och Faina Ranevskajas födelsestad, och personer som Aleksandr Pusjkin, tsar Alexander I, Giuseppe Garibaldi, Pjotr Tjajkovskij, Konstantin Paustovskij, Ivan Vasilenko, Victor Bregeda, Nestor Kukolnik, Achilles Alferaki, Archip Kuindzji och Konstantin Savitskij kan förknippas med Taganrog.

Källor

Externa länkar 
Taganrogs officiella webbplats (på ryska)

 
Orter grundade 1698
Städer i Ryssland
When I Become Me

When I Become Me är Anders Johanssons andra musikalbum. Det släpptes i början av hösten 2004 men blev inte en lika stor succé som hans första skiva, If It's All I Ever Do.

Låtlista
(* indikerar att låten även släpptes som singel)

 When I Become Me *
 Stay With Me
 It’s Not Just Me
 Wondering Why
 Meant To Fly
 Is He The One *
 Down The Line
 Hold Me For A Moment
 Say You Will
 I'm Outta Love Again
 Missing You Crazy (80’s Revival)
 'Wouldn’t Be Worth Living
 I Melt
 Snow In June
 Shine On

Musikalbum 2004
Tom Mix

Thomas Edwin "Tom" Mix, född Thomas Hezikiah Mix den 6 januari 1880 i Mix Run i Cameron County i Pennsylvania, död 12 oktober 1940 i Florence i Arizona, var en amerikansk skådespelare.

Biografi 
Tom Mix var en legendarisk cowboy-stjärna i mer än 330 västern-filmer, såväl stumfilmer som ljudfilmer.

Filmstudiorna uppgav att han var son till en officer i kavalleriet och att han skulle ha deltagit i strid i Spansk-amerikanska kriget och även under Boxarupproret och andra boerkriget. I verkligheten, dock, var hans far en fattig skogshuggare, och Mix hoppade tidigt av skolan. Visserligen var han på Filippinerna under det spansk-amerikanska kriget, men deltog aldrig i strid, och han deserterade från armén 1902 för att gifta sig med sin ungdomskärlek.

Tom Mix arbetade sedan som bartender i Dewey i Oklahoma. Han var en skicklig rodeoryttare och blev medlem i en känd västern-show, där han vann en rodeotävling 1909. Samma år gjorde han filmdebut i On the Little Big Horn or Custer's Last Stand.

Han var mycket våghalsig och använde sig sällan av någon stuntman, vilket ledde till att han ofta ådrog sig skador. Han turnerade också under tre års tid med Ringling Brothers tillsammans med sin väldresserade häst Tony.

Tom Mix drog sig tillbaka från filmen 1934. Han omkom i en bilolycka 1940.

Filmografi (urval) 
The Long Trail (1910)
Texas Wilson (1918)
Stäppens konung (1922)
Dick Turpin (1925)
Arizonas vildkatt (1927)
Cowboyhotellet (1928)
Ryttarna i dödens dal (1932)
Svarte ryttaren (1933)

Externa länkar 
 

Amerikanska skådespelare
Personer som omkommit i trafikolyckor
Personer från Cameron County, Pennsylvania
Födda 1880
Avlidna 1940
Män
Bohai

Bohai (även kallat Bo Hai, Zhiliviken, Zhiligolfen) är den innersta delen av Gula havet i Asien. Det sträcker sig från östra Kina, närmare bestämt från Dalian till Penglai och täcker en yta på 78 000 km². 

Den åtskiljs från resten av Gula Havet av Bohaisundet, mellan Liaodonghalvön och Shandonghalvön. Det omges av tre andra mindre bukter, Liaodongbukten, Laizhoubukten och Bohaibukten. I Bohai utmynnar floderna Huanghe, Liaohe, Haihe och Luanfloden. Djupen är i allmänhet bara cirka 20-30 meter. I mynningsområdet finns flera små öar och djupet är där cirka 60 meter.

Det är också en livlig havsväg till Kinas huvudstad Peking. Fyndigheter av olja och naturgas finns också i bukten.

Hav
Bukter i Kina
WP:Projekt Kina