Inlandsbanan

Inlandsbanan är en svensk järnväg som går mellan Kristinehamn i söder och Gällivare i norr, totalt en sträcka av 1 288 kilometer (om sträckan Östersund–Brunflo, vilken är 15 kilometer och gemensam med Mittbanan, räknas in).

Numera talar man i första hand om sträckan Mora–Gällivare samt om den norra (Östersund–Gällivare) respektive södra delen (Kristinehamn–Persberg–Mora−Östersund) av Inlandsbanan. Inom den södra delen är en nära 160 kilometer lång sträcka, från Persberg norr om Filipstad till Lomsmyren strax söder om Mora, helt nedlagd för trafik. Spåret ligger dock helt kvar, och sommartid har även dressincykling förekommit på delar av banavsnittet. Sträckan Kristinehamn–Nykroppa har rustats upp och ingår som en normal del av Trafikverkets nät.

Historia
De första tankarna om en förbindelse mellan landets nordligaste delar och de sydvästliga delarna presenterades i slutet av 1800-talet. År 1907 fattade riksdagen beslut om att bygga den första länken: Östersund–Ulriksfors, klar 1912. År 1911 kom beslut om nästa etapp, Ulriksfors–Vilhelmina). Året därefter gavs klartecken till sträckan Sveg–Brunflo, där trafiken startades 1922. Den nordligaste delen, Vilhelmina–Gällivare beslutades år 1917, vilket tog lång tid att bygga och blev klart 1937. Banan stod klar till Dorotea år 1915, till Vilhelmina 1918, till Storuman 1923 och till Arvidsjaur 1928. Sträckan Jokkmokk−Gällivare var klar 1937.

Staten köpte in de enskilda järnvägarna på sträckan Sveg–Kristinehamn åren 1916–1918. De enskilda järnvägarna invigdes 1857 för Kristinehamn–Sjöändan (Christinehamn–Sjöändans Järnväg, 1850 med häst), 1876 för Sjöändan–Persberg (Östra Värmlands Järnväg), 1891 för Persberg–Mora (Mora–Vänerns Järnväg) och 1909 för Orsa–Sveg (Orsa–Härjeådalens Järnväg).

Det skulle ta många år att slutföra det 931 kilometer långa bygget. Ursprungligen var banan planerad att invigas år 1924, men beroende på en mängd faktorer som krig, brist på arbetskraft, lågkonjunktur med mera blev bygget mycket försenat. Regeringen ville efterhand inte anslå så mycket pengar till bygget av nämnda skäl. Inte förrän den 6 augusti 1937 kunde SJ:s generaldirektör Axel Granholm hålla invigningstalet, vilket skedde i Kåbdalis.

Banan stod alltså helt klar 1937. Detta var också slutet på den första järnvägsbyggnadsepoken i Sverige. Med undantag av den försenade linjen Ulricehamn–Jönköping och ett par kortare godsbanor, dröjde det till 1990-talet innan någon ny järnväg av betydelse byggdes.

Kostnaderna för inlandsbanebygget uppgick till 136 miljoner kronor, varav 26 miljoner gick till inköpet av de privata järnvägarna.

Syfte
Grundtanken med Inlandsbanan var en inre stambana som skulle stärka näringslivet i norra och mellersta Sveriges inland, men samtidigt i krigstid en viktig militär avlastningslinje för Norra stambanan. Järnvägsbygget hade dock dragit ut på tiden, och sedermera visade det sig att banan hade en så låg teknisk standard att den aldrig skulle kunna överta stambanans trafik. Framgångarna under 1800-talet med att skapa industri i glesbefolkade områden i södra Sverige upprepades inte här. Avstånden var för långa för att ha annan industri än sådan som baserades på lokala råvaror. Den mest betydande dylika längs banan var trä, men träindustri fanns redan vid kusten, och träindustrin i inlandet hade svårare att konkurrera. Godstrafiken längs banan blev mest träråvara till industrier på andra håll, inte så mycket varor från eller till lokal industri.

Utveckling under efterkrigstiden

Under 1950- och 1960-talen ökade bilinnehavet kraftigt i Sverige och en långsam järnväg med låg turtäthet var inte lika attraktiv för en bilägare. Därmed gick passagerarantalet ner.

En stor omläggning skedde 1964 då sträckan Nykroppa–Herrhult–Persberg nedlades. I stället byggdes en förbindelse från Nykroppa till Hornkullen på Bergslagsbanan, som tågen följde till Daglösen, vidare på den befintliga bibanan till Filipstad, därpå via en nybyggd sträcka till Persberg. På det sättet kunde tågen gå via Filipstad i stället för genom glesbygden längre österut.

Övertagande av IBAB 1993
Under årens lopp kom sedan person- och godstrafiken att minska successivt. Avregleringen av järnvägstrafiken i början av 1990-talet gjorde att ett tiotal kommuner utmed banan kunde gå samman och överta den då nedläggningshotade Inlandsbanan mellan Mora och Gällivare från Banverket. För detta ändamål bildades Inlandsbanan AB, IBAB 1993, som har såväl nyttjanderätt som ansvar över banan. Bolaget ägs av nitton kommuner längs Inlandsbanan och ansvarar för förvaltning av banan. Bolaget ska verka för att trafiken på Inlandsbanan ökar och att tvärbanorna öppnas för trafik. 

Bolaget får statliga bidrag för drift och underhåll.

Infrastruktur

Broar
Det finns över 250 järnvägsbroar längs med Inlandsbanan. Många av dem är intressanta exempel på ganska långt driven ingenjörskonst. Banan går särskilt i norr genom terräng som genomkorsas av stora älvar och andra större vattendrag.
Banan har två stycken kombibroar, dvs broar med gemensam trafikbana för både bil- och tågtrafik. Den ena i Sveg i Härjedalen - den så kallade Mankellbron över Ljusnan, samt Piteälvsbron vid Hundforsen i Lappland, norr om Moskosel i Arvidsjaurs kommun. Fyra ytterligare sådana finns i Sverige, Oxbergsbron vid Oxberg i Dalarna, vid Rossön i Ångermanland, Hamnbron i Norrköping samt vid Roma Kungsgård på Gotland. Fram till 1973 var även Inlandsbanans bro över Luleälven kombinerad.

2010 invigdes den första nya bron på Inlandsbanan sedan 40-talet, i Nässundet i Värmland. Bron innebar en stor standardförbättring, och den segelfria höjden på Bergslagskanalen i området höjdes därmed från 1,5 meter till 2,2 m.

Elektrifiering
Den sydligaste delen, Kristinehamn–Nykroppa, elektrifierades med byggstart sommaren 2010 och trafikstart i januari 2012. Första eltåget på sträckan gick den 8 januari 2012 och en invigningsceremoni med Carl-Jan Granqvist hölls den 16 januari. Samtidigt startade Tågab persontrafik på linjen. Från 2012 körs persontåg Falun–Karlstad–Göteborg på veckosluten.

Tunnel 
Inlandsbanans enda tunnel är ca 50 meter lång och finns ca 1,5 kilometer sydost om Jokkmokks station.

Trafik

Persontrafik
Inlandsbanan trafikeras sommartid med turisttrafik Mora–Gällivare. Mellan Mora och Östersund går även trafik under vintersportsäsongen.
Från säsongen 2012/2013 trafikerar även Snälltåget med reguljära nattåg via Östersund till Röjan med bussanslutning till Vemdalen. Busstrafiken står dock för merparten av kollektivtrafiken längs sträckan.

Tidigare fanns en mer omfattande och reguljär persontrafik på banan, men flera linjer lades ned under 1970- och 1980-talen. Lesjöfors–Mora nedlades 1969; Kristinehamn–Lesjöfors 1985.
För turisttrafiken finns det sommartid även en bussförbindelse längs den nedlagda sträckan Persberg–Mora samt mellan Kristinehamn och Persberg.

Kristinehamn–Filipstad trafikerades tidigare året runt med ordinarie lokaltåg, men det upphörde i mitten av 1990-talet. Persontrafik mellan Kristinehamn och Nykroppa bedrevs därefter av Värmlandstrafik, men sedan 2012 består persontrafiken på sträckan av fjärrtåg i Tågabs regi, på de nya linjerna Falun–Kristinehamn–Karlstad–Göteborg och Falun–Kristinehamn–Skövde–Göteborg.

Vildmarkståget 
Under åren 1993–1994 kördes loktåg med vagnar i turisttrafiken sommartid mellan Östersund och Arvidsjaur. Man körde ett loktåg med TMX som dragkraft och A2-vagnar. Man hade även en restaurangvagn och cafévagn. Tåget kallades för Vildmarkståget. Sommaren 1993 kördes även ett nattåg mellan Östersund och Arvidsjaur som kallades Midnattssolståget. Resenärerna var dock inte tillräckligt många, och sommaren 1994 kördes det sista Vildmarkståget. 

Efter ett uppehåll sedan 1990-talet började sedan Vildmarkståget att gå igen under 2020-talet, i samarbete med Gävles järnvägsmuseum.

Samarbete med Hurtigruten
Sedan början av 2000-talet samarbetar Inlandsbanan med norska Hurtigruten, vilket innebär att det blivit vanligare att utländska turister tar Hurtigruten norrut längs norska kusten, för att sedan åka Inlandsbanan söderut genom Sverige.

Nattåg till Härjedalens skidorter
Den 17 januari 2012 med retur den 21 januari kördes på försök nattåg från Malmö och Göteborg via Mora och vidare på Inlandsbanan till Röjan i Härjedalen för kort busstransfer till Klövsjö och Vemdalsskalet. Från och med 2013 blir försöket permanent efter investeringar i fler liggvagnar. Brist på liggvagnar hindrade delvis att trafiken kom igång redan säsongen 2011/2012. Se även Snötåget.

Permanent vintertrafik Mora-Östersund
I juni 2012 beslutade Regionförbundet i Jämtlands län att ge ekonomiskt stöd för permanent vintertrafik på sträckan Mora-Östersund. Det innebär att sträckan kommer att trafikeras reguljärt med tåg både vardagar och helger, under vintersäsongen. Tanken är delvis att underlätta för skidturister att ta sig till området, men tåget ska också underlätta vardagspendlingen i området. Tåget kommer att rulla från 31 december till 21 april, med start säsongen 2012/2013.

Fordon
Ursprungligen användes ånglok.
Från 1950-talet användes dieseldrivna motorvagnar av typ Y6 och Y8.
Sedan 1980-talet används dieseldrivna motorvagnar av typ Y1, tillverkade av Fiat och Kalmar Verkstad.
Diesellok och vagnar har förekommit enligt ovan.
År 2019 köpte Inlandsbanan fem begagnade Alstom LINT 41-motorvagnar av typ Y41 från Nederländerna.

Godstrafik
Godstrafik går nu Kristinehamn–Filipstad , Mora–Östersund–Arvidsjaur och de korta sträckorna Lomsmyren–Mora och Vansbro–Dalasågen (Vansbro ligger på den nedlagda sträckan men trafikeras via Västerdalsbanan från Borlänge). De viktigaste varorna för godstransporterna är skogsprodukter, träråvara (timmer/massaved), flis, pellets, torv med mera.

Godståg trafikerar sträckan Kristinehamn-Nykroppa efter elektrifieringen januari 2012 vilket förkortar sträckan mellan Ställdalen och Kristinehamn med 90 kilometer för elloken. Den 1 oktober 2020 offentliggjorde Inlandsbanan ett samarbete med norska Nordlaks för transporter av färsk fisk genom Sverige på Inlandsbanan. Den 24 november 2020 offentliggjorde Inlandsbanan och norska Nor-Log en avsiktsförklaring med en satsning på hållbara transporttjänster för temperaturkänsliga varor till och inom Sverige via Inlandsbanan.

Dressintrafik
De nedlagda sträckorna Lesjöfors–Vansbro och Dalasågen–Vika används som dressincykelbana för turister.

Framtid
Det finns idéer att hela banan ska rustas upp för att kunna öka godstrafiken på banan. Det är inte minst staten som via Trafikverket och den nationella planen för transportsystemet som är intresserade av att öka möjligheterna för godstrafik på banan. Det finns idéer att rusta upp den stängda delen Vika–Vansbro–Persberg för att kunna köra godstrafik ända ner till Kristinehamn. Man kör idag sträckan Mora–Borlänge–Kristinehamn, men det är en omväg. Framförallt finns godskunder i Vansbro och andra platser längs sträckan. Trafik hela vägen Mora–Vansbro–Kristinehamn anses som mindre sannolikt. Skulle man istället köra dessa transporter på järnväg skulle det betyda en betydlig avlastning för vägarna och miljön.

Elektrifiering och vätgas
Det fanns önskemål från kommunerna längs banan och från Inlandsbanan AB att rusta upp och elektrifiera hela den icke-elektrifierade delen av banan (Daglösen–Gällivare). En utredning beräknade att en elektrifiering skulle kosta 10 miljarder kronor, varför bolagets ägare och ledning istället har förespråkat att använda vätgas som drivmedel. Målet är att reducera järnvägens koldioxidutsläpp.

Trafikledningssystem
2017 fick Cactus Rail AB uppdraget att installera sitt trafikledningssystem (Cactus TMS) längs hela banan. Detta möjliggör fjärrstyrning av hela Inlandsbanan vilket gör att Inlandsbanan inte behöver utöka antalet tågklarerare för att matcha en trafikökning. Sedan 2020 fjärrmanövreras banan från tågledningscentraler i Sveg, Hoting och Storuman.

Se även
Inlandsvägen

Järnvägslinjer i anslutning till banan

Anslutande huvudjärnvägar
Värmlandsbanan
Bergslagsbanan
Dalabanan (Siljansbanan)
Mittbanan
Malmbanan

Betydande tvärbanor
Västerdalsbanan
Mora – Märbäck (Älvdalen)
Bollnäs – Orsa
Forsmo – Hoting 
Storuman – Hällnäs 
Ulriksfors – Strömsund
Arvidsjaur-Jörn

Historiska bibanor
Limedsforsen-Särna järnväg
Nordmark-Klarälvens Järnvägar
Falun-Rättvik-Mora Järnväg
Hedebanan
Sikås-Hammerdal
 Nyhyttan – Filipstad Östra – Finnshyttan

Galleri

Referenser

Vidare läsning

 - Behandlar Mora-Vänerns Järnväg.

Externa länkar

Inlandsbanan AB
Utvecklingplan Inlandsbanan
Inlandsbanans vänner
Historiskt om svenska järnvägar - Inlandsbanan
järnväg.net - Inlandsbanan (Kristinehamn-Mora)
järnväg.net - Inlandsbanan (Mora-Brunflo)
järnväg.net - Inlandsbanan (Östersund-Gällivare)
Godstrafikutredning (extern länk)

Järnvägslinjer i Sverige
Transport i Dalarnas län
Transport i Jämtlands län
Transport i Norrbottens län
Transport i Värmlands län
Transport i Västerbottens län