kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fokaskolonnen

Fokaskolonnen (italienska: Colonna di Foca) var det sista monumentet som uppfördes på Forum Romanum i Rom, år 608 e.Kr.

På långsidan av Basilica Iulia restes en rad ärekolonner på höga baser. Tre av Forums sidor avgränsades på så vis av höga kolonner. Fokaskolonnen, som är en större kolonn, står uppställd för sig själv framför Rostra. Den är strategiskt placerad i linje med Argiletum, den antika gata som från kejsarfora mynnar mellan Curia Iulia och Basilica Aemilia.

Inför den bysantinske kejsaren Fokas besök 608 restes denna höga kolonn och kröntes med en förgylld staty av denne, såsom framgår av dedikationsinskriften på basen.

Den kannelerade korintiska kolonnen och dess marmorsockel är drygt 22 meter hög.

Sockelns inskription 
Vid arkeologiska utgrävningar 1813 kom sockeln i dagen. Inskriptionen, som är en hyllning till Fokas, lyder:

OPTIMO CLEMENTISSIMO PIISSIMOQVE
PRINCIPI DOMINO N. FOCAE IMPERATORI
PERPETVO A DO CORONATO TRIVMPHATORI
SEMPER AVGVSTO
SMARAGDVS EXPRAEPOS. SACRI PALATII
AC PATRICIVS ET EXARCHVS ITALIAE
DEVOTVS EIVS CLEMENTIAE
PRO INNVMERABILIBVS PIETATIS EIVS
BENEFICIIS ET PRO QVIETE
PROCVRATA ITAL. AC CONSERVATA LIBERTATE
HANC STATVAM MAJESTATIS EIVS 
AVRI SPLENDORE FULGENTEM HVIC
SVBLIMI COLVMNAE AD PERENNEM
IPSIVS GLORIAM IMPOSVIT AC DEDICAVIT
DIE PRIMA MENSIS AVGVSTI INDICT. VND.
PC. PIETATIS EIVS ANNO QVINTO.

Källor

Externa länkar

Forum Romanum
Minnesmärken i Rom
Enskilda kolonner
Curia Iulia

Curia Iulia är beläget på Forum Romanum i Rom och var den romerska senatens tredje mötesplats.

Historia
Den ursprungliga curian, som hade eldhärjats, återuppfördes på Forums norra långsida av Julius Caesar 44 f.Kr. och samordnades med det nyanlagda Caesars forum. Curian färdigställdes under Augustus och invigdes den 28 augusti 29 f.Kr. Den eldhärjades ånyo under Domitianus, som lät återuppbygga den år 94 e.Kr. 

Curian hade en kolonnburen portik på ingångssidan och fasaden därovanför var putsad med stuck, som imiterade marmorblock (rester finns kvar högst upp under gaveln). Bronsportarna är kopior av de ursprungliga, som flyttades till Laterankyrkan 1660. Inuti finns avsatserna för senatorernas stolar på långsidorna och nischer för skulpturer längs väggarna. Det färgrika golvet med ett elegant mönster i olika marmorsorter kan dateras till Diocletianus restaurering efter en brand 283 (den yttre halvan är dock en rekonstruktion från 1939). Curians nuvarande tak är modernt.

Curian förvandlades till kyrkan Sant'Adriano på 600-talet av Honorius I till åminnelse av martyren Hadrianus av Nicomedia. Medeltida fresker finns kvar i ett par av skulpturnischerna. Den kraftiga markhöjningen i området gjorde att golvnivån höjdes i flera omgångar; i fasaden kan man se hur nya dörröppningar tagits upp ovanför den ursprungliga öppningen. 

Först i slutet av 1800-talet stod det klart för forskningen att kyrkan var identisk med den gamla Curian. I samband med friläggningen på 1930-talet, när inredningen från barocken avlägsnades, revs även den tillhörande klosteranläggningen. 

De två stora marmorrelieferna som är uppställda inuti Curian stod tidigare på Forum Romanum. De är möjligen från kejsar Trajanus tid, men man vet inte var de ursprungligen hört hemma. De föreställer av allt att döma kejserliga ämbetshandlingar, som ägt rum på Forum. Därutöver är ett antal byggnader vid Forum avbildade.

Källor

Externa länkar

Forum Romanum
Romerska senaten
Oratorio dei Quaranta Martiri

Oratorio dei Quaranta Martiri, ”De fyrtio martyrernas oratorium”, är ett oratorium, beläget vid Santa Maria Antiqua på Forum Romanum i Rom.

Själva byggnaden tros ha fullbordats av kejsar Trajanus i början av 100-talet e.Kr. Väggmålningarna, som bland annat föreställer de Fyrtio martyrernas martyrium, tillkom dock inte förrän på 700- eller 800-talet. Oratoriet skadades allvarligt i samband med en jordbävning år 847.

Bilder

Källor

Externa länkar

Forum Romanum
Oratorier i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Campitelli)
Maxentiusbasilikan

Maxentiusbasilikan är en antik basilika uppförd av kejsarna Maxentius och Konstantin den store på Forum Romanum i Rom. Basilikan uppfördes mellan 308 och 312 e.Kr. och är den sista och största av kejsartidens basilikor.

Källor

Externa länkar 

Forum Romanum
Basilikor i Rom
Janustemplet

Janustemplet var ett tempel invigt åt Janus på Forum Romanum i Rom. Templets två dörrar var öppna i krigstid och stängda i fredstid.

Templet stängdes endast i sällsynta fall. Första gången det stängdes var under Numa Pompilius styre. Andra gången under Titus Manlius Torquatus styre, 235 f.Kr. Tredje gången var under Augustus styre, 29 f.Kr. Fjärde gången under Neros styre, år 66 och för femte gången under Vespasianus styre, år 70.

Källor

Externa länkar

Tempel på Forum Romanum
Numa Pompilius
Jupiter Stators tempel

Jupiter Stators tempel var ett antikt tempel beläget på Forum Romanum i Rom. Det man tror är rester av templets grund kan beskådas i närheten av Titusbågen.

Enligt legenden uppförde Romulus ett altare på platsen. År 294 f.Kr. lovade Marcus Atilius Regulus i samband med att ett till synes hopplöst slag vanns att uppföra ett tempel. Han lät konstruera en tempelbyggnad, aedes, på platsen för det gamla altaret.

Se även 
Jupiters tempel 
Jupitertemplet

Referenser

Webbkällor
Temple of Jupiter Stator

Tryckta källor

Tempel på Forum Romanum
Jupitertempel
Milliarium Aureum

Milliarium Aureum (latin ”den gyllene milstenen”) var en marmorpelare belagd med förgylld brons (därav namnet "den gyllene") på Forum Romanum i Rom, nära den plats där Septimius Severus triumfbåge senare uppfördes. Nuvarande plats är nära Saturnustemplet. Den invigdes år 20 f.Kr. av kejsar Augustus. Från Milliarium Aureum mätte man avståndet till de viktigaste städerna i det romerska imperiet. Dock beräknades avstånden inom Italien inte från denna punkt, utan från portarna i Serviusmuren.

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor

Forum Romanum
Enskilda kolonner
Porticus Margaritaria

Porticus Margaritaria var en antik byggnad på Forum Romanum i Rom.

I denna stora portik hade pärlhandlarna, margaritarii på latin (av latinets margarita, 'pärla'), sina bodar. Förutom pärlor saluförde de även ädelstenar och andra typer av juveler. Portiken uppfördes sannolikt under Neros kejsartid (54–68 e.Kr.).

Källor

Forum Romanum
Margaritaria
Rione Campitelli
Romersk arkitektur i Rom
Ej längre existerande byggnadsverk i Rom
Puteal Libonis

Puteal Libonis (latin för "Libos blixtbrunn") uppfördes på Comitium på Forum Romanum i Rom runt ett ställe som hade drabbats av ett blixtnedslag.

Alldeles i närheten av Puteal Libonis uppfördes pretorns tribunal.

Källor

Externa länkar

Forum Romanum
Romulustemplet

Romulustemplet är ett antikt tempel på Forum Romanum i Rom invigt åt kejsar Maxentius gudaförklarade son Romulus (död 309).

Templet består av en kupoltäckt rundbyggnad, flankerad av två symmetriskt placerade salar som förenades med mittpartiet genom svängda murar med skulpturnischer.

Källor

Externa länkar

Tempel på Forum Romanum
Venus och Romas tempel

Venus och Romas tempel (latin: Templum Veneris et Romae) är ett antikt tempel beläget på Forum Romanum i Rom.

Templet uppfördes 121–135 e.Kr. av kejsar Hadrianus. Det stod ovanpå ett högt podium, och en del av de stora granitkolonner som omgav templet är uppställda igen. Den dubbla cellan består av två välvda rum avslutade med absider.

Templet tillägnades gudinnorna Venus Felix (lyckobringaren) och Roma Aeterna (eviga Rom). Byggnaden var 53 m bred 110 m lång. Templet bestod av två huvudkammare (latin cellae). Kammaren orienterad åt väster mot Forum Romanum hade en staty tillägnad kärleksgudinnan Venus. I den östra kammaren blickade Roms egen gudinna Roma ut över Colosseum.

Hadrianus mest skickliga arkitekt Apollodorus kritiserade projektet skarpt. Han menade att kejsar Hadrianus hade proportionerat statyernas storlek helt fel i förhållande till rummen. Kritiken föll inte i god jord; han blev avrättad kort efteråt.

Templet skadades svårt vid en brand år 307 och blev därefter restaurerat och ombyggt av kejsar Maxentius. Templet torde ha stängts senast under förföljelserna mot hedningarna på 300-talet. En omfattande jordbävning på 800-talet förstörde templet. Påven Leo IV beordrade byggandet av kyrkan Santa Maria Nova på tempelruinen. År 1612 fick kyrkan istället namnet Santa Francesca Romana.

Se även
Santi Pietro e Paolo in Via Sacra

Källor

Vidare läsning
 Lorenzatti, Sandro, Vicende del tempio di Venere e Roma nel Medioevo e nel Rinascimento, in "Rivista dell’Istituto Nazionale di Archeologia e storia dell’Arte", 13, 1990, pp. 119–138.

Externa länkar 

Tempel på Forum Romanum
Venustempel
Rione Campitelli
Hadrianus
135
Vestalernas hus

Vestalernas hus var bostad för vestalerna i antikens Rom, belägen på Forum Romanum.

Vestalernas hus fick sin definitiva utformning vid en ombyggnad under Trajanus. Det består av en byggnad i två våningar kring en rektangulär gård, omgiven av portiker. Här fanns bostäder för de sex vestalerna, deras tjänstefolk och slavar, en badanläggning, rum för rituella funktioner med mera. Statyer av "chefsvestalerna" var uppställda på gården.

Källor

Externa länkar

Forum Romanum
Venus Cloacinas helgedom

Venus Cloacinas helgedom var en helgedom belägen på Basilica Aemilias sydsida på Forum Romanum i Rom.

Helgedomen var invigd åt Venus Cloacina, ’den renande Venus’. Ett mynt från år 42 f.Kr. visar en stiliserad bild av denna helgedom med ett altare och två statyer.

Källor

Externa länkar

Tempel på Forum Romanum
Ej längre existerande byggnadsverk i Rom
Venustempel
Umbilicus Urbis

Umbilicus Urbis är ett antikt monument beläget på Forum Romanum i Rom. Namnet är latin för "stadens navel".

Någonstans nedanför Capitolium, sannolikt alldeles nära Septimius Severus-bågen, markerade Umbilicus Urbis symboliskt Roms centrum.

Källor

Externa länkar

Forum Romanum
Via Sacra

Via Sacra (latin för "den heliga vägen") är belägen på Forum Romanum i Rom. Via Sacra var huvudgatan i det antika Rom. Vägen leder från Capitolium till Colosseum. Vägen användes främst för processioner.

Horatius börjar en av sina dikter på hexameter så här:

Ibam forte via sacra, sicut meus est mos. (Satir 1:9)

”Jag vandrade längs den heliga vägen, såsom det är min vana.”

Källor

Externa länkar 

Forum Romanum
Sacra
Rione Campitelli
Antika gator i Rom
Vicus Tuscus

Vicus Tuscus (”etruskiska gatan”) var en antik gata på Forum Romanum i Rom. Gatan löpte sydväst ut från Forum Romanum mellan Basilica Iulia och Dioskurernas tempel mot Forum Boarium och Circus Maximus via västra sidan av Palatinen och mynnade ut i Velabrum.

Källor

Forum Romanum
Romerska vägar
Staden Rom under antiken
Antika gator i Rom
Volcanal

Volcanal var en helgedom åt guden Vulcanus på Forum Romanum i Rom.

Helgedomen var belägen på västra Forum Romanum, mellan Milliarium Aureum och Umbilicus Urbis. Resterna av Volcanal skyddas av ett tak.

Vid Volcanal stod under republikens epok två träd, ett lotusträd och en cypress, som sades vara äldre än själva staden Rom.

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Forum Romanum
Vulcanus
83 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Romerska republiken 
 Lucius Cornelius Sulla återvänder till Italien från sina fälttåg i Grekland och besegrar Gaius Norbanus styrkor i slaget vid Tifataberget.
 L. Licinius Murena, den romerske guvernören i Mindre Asien, hamnar i konflikt med Mithridates VI:s pontiska styrkor, vilket inleder det andra Mithridatiska kriget.
 En eldsvåda utbryter på Capitolium i Rom, vilken återinvigs först 14 år senare.

Födda 
 Marcus Antonius, romersk politiker (född omkring detta år)

Avlidna
Törnekrona

Törnekrona (grekiska: στέφανος ἐξ ἀκανθῶν) avser ett tortyrredskap som förknippas med Jesus. Enligt traditionen vördas Kristi törnekrona i Sainte-Chapelle i Paris.

Se även
Herrens törnekrona

Källor

Externa länkar

Jesus
Reliker
Melanos

Melanos, medicinskt, dermatologiskt begrepp, oväntad hyperpigmentering som inte betraktas som naturlig. Ofta fläckvis, mindre distinkt än födelsemärken. Det kan uppkomma till följd av sjukdomar, hormonella rubbningar etc. Dess motsats kallas vitiligo.

Om melanos uppkommer lokalt i böjveck med hyperkeratos kallas det Acanthosis nigricans.

Pigmenteringsrubbningar
882

882 (DCCCLXXXII) var ett normalår som började en måndag i den julianska kalendern.

Händelser

December 
 16 december – Sedan Johannes VIII har avlidit tidigare samma dag väljs Marinus I till påve.

Okänt datum 
 Kievrikets härskare Oleg leder en här, som erövrar Smolensk.

Födda 
Saadja ben Josef, egyptisk teolog.

Avlidna 
 20 januari – Ludvig den yngre, kung av Sachsen, Franken och Thüringen sedan 876 samt av Bayern sedan 880
 5 augusti – Ludvig III, kung av Västfrankiska riket sedan 879
 16 december – Johannes VIII, påve sedan 872.
 Ansgard av Burgund, drottning av Akvitanien.

Externa länkar
898

898 (DCCCXCVIII) var ett normalår som började en söndag i den julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 Januari – Sedan Theodor II har avlidit förra året väljs Johannes IX till påve.
 Kejsarinnan He blir Kinas första kejsarinna sedan 786.

Födda 
 Hugo den vite, greve av Paris.

Avlidna 
 1 januari – Odo, kung av Västfrankiska riket sedan 888
 Lambert av Spoleto

Externa länkar
923

923 (CMXXIII) var ett normalår som började en onsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Juni
15 juni – Slaget vid Soissons.

Födda 
 Edred, kung av England 946–955 (född omkring detta år)

Avlidna 
 15 juni – Robert I, kung av Västfrankiska riket sedan 922
 Ageltrude (tysk-romersk kejsarinna)
922

922 (CMXXII) var ett normalår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Juni
28 juni – Robert I av Frankrike, kröns till kung över Västfrankiska riket.

Födda 
Harald Gråfäll, kung av Norge.
Mieszko I av Polen, furste av Polen.

Avlidna 
20 februari – Theodora, kejsarinna av Bysantinska riket.

Externa länkar
Carrie

Carrie kan syfta på:

 Carrie (namn) – ett förnamn i engelsktalande länder, ursprungligen ett smeknamn för Caroline
 Carrie (roman) – en roman av Stephen King
 Carrie (film) – en film från 1976, baserad på romanen
 Carrie (TV-film) – en amerikansk TV-film från år 2002
 Carrie (film, 2013) – nyinspelning av filmen från 1976
 Carrie (sång) – en sång av gruppen Europe
918

918 (CMXVIII) var ett normalår som började en torsdag i den Julianska kalendern.

Händelser 
Taebong faller och Goryeo etableras på Koreahalvön.

Födda 
Håkon Adalsteinsfostre, kung av Norge 935–961.

Avlidna 
23 december – Konrad I, hertig av Franken, kung av Tysk-romerska riket 911-918.
Ethelfleda, drottning av Mercia.

Externa länkar
Rättfärdiggörelse

Rättfärdiggörelse (på latin iustificatio) är i kristen teologi en process där Gud, som en oförtjänt gåva, befriar människan från följderna av hennes synd, så kallad negativ imputation (som bland andra den romersk-katolska kyrkan lär). I evangelisk-luthersk teologi innefattar rättfärdiggörandet även en positiv imputation. Det vill säga tillräknandet av Jesu helighet till den enskilda människan. En förutsättning för detta är att Kristus tagit på sig straffet för människans onda handlingar. Andra viktiga förutsättningar är att människan inser att hon behöver rättfärdiggörelsen, tror på att den är möjlig och tar emot den som en gåva från Gud. 

Rättfärdiggörelse är besläktat med förlåtelse, och innefattar förlåtelse som en viktig del; ändå bör de två begreppen hållas isär, emedan rättfärdiggörelsen innebär mycket mer. Gud låter sin egen fulländade rättfärdighet räknas en människa till godo, trots att hon inte förtjänar det. Denna gåva bryter mot många mänskliga föreställningar om rättvisa, eftersom människan fortsätter att synda. Man kan dock säga, att rättfärdiggörelsen förebådar det slutliga resultatet av Guds omvandling av människans sinnelag: den kristuslikhet som ska komma till stånd i den himmelska världen.

För en människa som söker frälsning ligger det nära till hands att vilja förbättra sitt beteende, för att sedan kunna se sin egen moraliska hållning som en grund för frälsningen. Men budskapet om rättfärdighet från Gud är att det bara finns en punkt där människan kan förankra sitt evighetshopp: Jesus och hans död på korset.

Aposteln Paulus och Martin Luther 
Detta för kristendomen centrala begrepp etablerades ursprungligen av Paulus. Han förklarar det framför allt i två brev, Romarbrevet och Galaterbrevet. Där introduceras termen rättfärdighet från Gud, som betydde mycket för Martin Luthers tänkande. Där betonas också läran att rättfärdiggörelsen sker på grund av tro, och inte på grund av laglydnad.

Se även 
 Försoning
 Rättfärdig

Kristen försoningslära
Ewald Friedrich von Hertzberg

Ewald Friedrich von Hertzberg, född 2 september 1725 i Hinterpommern, död 27 maj 1795, var en tysk greve och statsman.

Hertzberg blev 1745 anställd i preussiska utrikesdepartementet och 1747 tillika i statsarkivet. År 1750 uppdrogs åt honom överinseendet över geheime kabinettsarkivet, på vilken post han förvärvade stora historiska kunskaper; 1757 blev han verklig geheime expeditionssekreterare. På grundval av Dresdenkabinettets 1756 beslagtagna brevväxling författade Hertzberg en Mémoire raisonné till försvar för Fredrik II :s infall i Sachsen. Sedan han 1763 avslutit freden i Hubertsburg, utnämndes han till andre stats- och kabinettsminister,  varefter han vid Karl Wilhelm von Finckensteins sida i nära 30 år stod i spetsen för utrikesministeriet. Vid Polens första delning (1772) och i bayerska arvföljdsfrågan gjorde han Fredrik II viktiga tjänster; emellertid var Hertzberg fientligare sinnad mot Österrike än kungen. Under Fredrik Vilhelm II, som upphöjde Hertzberg till greve, fick denne starkare inflytande; hans mål var allians med Ryssland och England mot Österrike, Spanien och Frankrike. 

Genom ingripandet i Nederländerna 1787 till förmån för den oraniske ståthållaren korsade han också Frankrikes önskningar. I striden mellan påven och de tyska ärkebiskoparna tog Hertzberg parti mot dessa och kejsar Josef II. Av Rysslands och Österrikes krig mot Turkiet från 1787 och 1788 ville Hertzberg begagna sig för att genom medling vinna åt Preussen Danzig och Thorn, medan Österrike i utbyte mot Moldau och Valakiet skulle till Polen återställa Galizien. Genom krigets förlopp och Rysslands hållning drevs Preussen emellertid till förbund med Polen och Turkiet, i motsats ej blott till Österrike, utan även till Ryssland. Genom fördraget med Österrike i Reichenbach (juli 1790) avstod Fredrik Vilhelm II från fullföljandet av Hertzbergs vittsvävande polska och orientaliska planer, varpå denne i juli 1791 erhöll avsked från ministerposten. År 1786 hade han valts till utländsk ledamot av Vitterhetsakademien

Bibliografi (i urval)  
Betrachtungen über das Recht der bayrischen Erbfolge (1778) 
Oeuvres politiques (1795) 
Recueil des déductions, manifestes et cetera, rédigés et publiés par la cour de Prusse 1756–1790 (3 band, 1789–1791)

Källor 

 

Preussiska diplomater
Preussens ministrar
Tyska grevar
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Diplomater under 1700-talet
Tyska ämbetsmän under 1700-talet
Personer från Pommern
Födda 1725
Avlidna 1795
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Kampanien

Kampanien () är en region i södra Italien. Huvudort och största stad är Neapel. Regionen hade cirka 5,59 miljoner invånare (2022), på en yta av 13 671 km². Kampanien gränsar till Lazio i norr, Molise och Apulien i öster samt Basilicata i söder. Regionen består av fem provinser: Avellino, Benevento, Caserta, Neapel och Salerno. Dessa är i sin tur är indelade i sammanlagt 551 kommuner.

I Kampanien finns turistmål som Neapel, Capri, Amalfikusten, Paestum, Herculaneum och Pompeji.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

 
Italiens regioner
Religiös lag

Alla de stora världsreligionerna har formulerat religiösa lagar för hur de troende skall leva. Lagarna förmedlas via en utsändning från Gud (de stora profeterna, Guds budbärare). De andliga lagarna är de samma för alla religioner, men de sociala lagarna ändras och anpassas från tid till tid.

I religiös mening kan man tänka sig lagen som en ordnande princip av verkligheten: kunskap uppenbarad av Gud för att definiera och regera mänskliga angelägenheter. Den religiösa lagen inkluderar kodex för etiska och moraliska levnadsregler. Exempel är hinduiska lagen, islamiska lagen, moselagen och bahá'ílagen.

Vissa religioner, såsom zoroastrismen, saknar lagar och rymmer bara allmänna etiska föreskrifter eftersom Zarathustra inte förmedlade någon lag.

Etablerade religioner
Statskyrkor och liknande etablerade trossamfund är grenar under de myndigheter som etablerade dem. Det betyder att de opererar egna lagliga system eller spelar en roll i de lagliga system till dessa myndigheter. Den kanoniska lagen är en form av lagligt system: den var administrerad av religiösa domstolar. 

I kristendomen ser man på lagen i kontrast till nåd; kontrasten här talar om att uppnå frälsning i lydnad till lagens kodex, i motsats till att söka frälsning genom tro på Jesu försoning på korset.

Muslimska samfund har traditionellt betraktad islamisk lag som viktigt för deras religiösa sätt att se på omvärlden. Traditionell islamisk lag kallas Shariah (شريعة). Likt övriga religiösa kulturer, klassificerar man ingen skillnad mellan religiöst och världsligt liv. Koranen är den främsta källan till islamisk rättsvetenskap; den andra är Sunnah (Profetens sedvana och berättelser från Hans liv). Sunnah i sig själv är ingen text lik Koranen, men är utdrag av analyser från Hadithtexter (Arab. rapport) som innehåller berättelser från Profetens talesätt, dygder och handlingar.

Bahá'ílagen, nerskriven i Kitáb-i-Aqdas innehåller kodex för individen, samfundet och för ett framtida rättvist samhälle baserad på andliga värderingar.

Organisation inom religion
Nils Philip Gyldenstolpe

Nils Philip Gyldenstolpe, född den 19 februari 1734 på Forsby, Österåkers socken, Södermanlands län, död den 20 februari 1810 i Klara församling, Stockholm, var en svensk greve och ämbetsman.

Biografi
Han var son till kammarherren greve Ulric Nils Gyldenstolpe och grevinnan Brita Christina Oxenstierna af Korsholm och Wasa, dessutom kusin till Johan Gabriel Oxenstierna (stol 8). Gyldenstolpe blev student i Uppsala 1750 och anställdes vid Kanslikollegium 1751. Han beklädde olika befattningar vid hovet och blev 1764 hovmarskalk och överkammarherre; som sådan gick han Lovisa Ulrika till handa i politiska ärenden och var samtidigt kronprins Gustavs förtrogne. Gyldenstolpe var landshövding i Gävleborgs län 1773–1781. År 1787 tvingades han lämna hovet men kunde återvända 1789. Gyldenstolpe blev 1792 guvernör för kronprins Gustav Adolf (senare Gustav IV Adolf). Efter Gustav III:s död anslöt sig Gyldenstolpe till Gustaf Mauritz Armfelt, avsattes 1794 från sin guvernörsbefattning och förvisades från Stockholm. Förvisningen upphävdes sedan Gustav IV Adolf blivit myndig, men hans politiska roll var slutspelad.

Den 15 februari 1791 blev Gyldenstolpe hedersledamot av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien.

Familj
Gyldenstolpe var bror till militären Gustaf Anton Gyldenstople.

Källor
 Svenska Akademien

Noter

Vidare läsning 
 

Landshövdingar i Gävleborgs län
Ledamöter av Svenska Akademien
Födda 1734
Avlidna 1810
Män
En av rikets herrar
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Personer från Österåkers socken, Södermanland

Nils Philip