kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Het källa

Heta källor är termalkällor med en vattentemperatur som är högre än människokroppens normala temperatur, 37°C. En het källa är ett ställe där varmt vatten kommer upp ur jordens inre, ofta uppvärmt av vulkanisk aktivitet. 

Heta källor finns i Nordeuropa på Island, i England (Bath) och i Tyskland (Aachen, Baden-Baden).

Se även 
 Gejser
 Termalkälla (med avsnitt "Varm källa")

Källor

Externa länkar 

Geologi
Vattenkällor
Makedonien (olika betydelser)

Makedonien kan syfta på:

Nordmakedonien tidigare Republiken Makedonien – en republik i Sydeuropa, på Balkanhalvön 1991–
Vardarmakedonien – Serbiens del från Osmanska riket 1913 som blev dagens Nordmakedonien
Socialistiska republiken Makedonien – delrepublik i Socialistiska federativa republiken Jugoslavien åren 1943-1991
Makedonien (historisk region) – en geografisk och historisk region på Balkan i sydöstra Europa
Kungariket Makedonien – ett kungarike från 700-talet f.Kr. till 146 f.Kr.
Macedonia – 146 f.Kr. - 395 e.Kr. en romersk provins motsvarande ungefär den historiska regionen Makedonien
Makedonien (region i Grekland) – ett historiskt landskap i norra Grekland
Mellersta Makedonien – en av Greklands administrativa regioner
Västra Makedonien – en av Greklands administrativa regioner
Östra Makedonien och Thrakien – en av Greklands administrativa regioner
Pirinmakedonien – en region (oblast) i sydvästra Bulgarien

Se även
Makedonska namnkonflikten – vilket av flera geografiska områden som ska ha förtur till namnet Makedonien
Macedonia (olika betydelser) – flera
Makedonier – ett sydslaviskt folkslag på Balkan i framförallt Nordmakedonien och den omkringliggande regionen Makedonien
Makedonska – ett sydöstslaviskt språk talat i och omkring Nordmakedonien
Makedoniska ortodoxa kyrkan – den gemenskap som består av kristna ledda av ärkebiskopen av Ohrid
Johan Widén

Johan Widén (i riksdagen kallad Widén i Nyköping, senare Widén i Östersund), född 16 februari 1856 i Kumla socken, Närke, död 22 januari 1933 i Stockholm var en svensk ämbetsman och politiker.

Biografi
Johan Widén föddes in i en politiskt aktiv bondefamilj. Fadern, Erik Olsson, var hemmansägare i Sånnersta och riksdagsman. Widén avlade hovrättsexamen vid Uppsala universitet 1880, blev vice häradshövding år 1883, varefter han var rådman i Nyköping 1885–1886, länsnotarie i Södermanlands län 1885–1896 och landssekreterare 1896–1906. Han var därefter landshövding i Jämtlands län 1906–1923.

Widén var riksdagsman i andra kammaren 1900–1917, åren 1900–1908 för Nyköpings, Torshälla, Strängnäs, Mariefreds och Trosa valkrets, 1909–1911 för Hudiksvalls och Östersunds valkrets och 1912–1917 för Jämtlands läns södra valkrets. I likhet med sin far var Widén protektionistisk, och vid invalet i riksdagen anslöt han sig till Lantmannapartiet fastän han representerade en stadsvalkrets. I sociala frågor förespråkade dock Widén reformer vilket stred mot partiets allmänna hållning. Han var civilminister i Christian Lundebergs ministär augusti-november 1905.

Widén blev mycket respekterad för sin politiska integritet, och gick flera gånger emot både partiet, Boströms ministär och ämbetsmännen. När Karl Staaff lade fram en lösning till rösträttsfrågan lämnade Widén Lantmannapartiet, och efter några år som vänstervilde 1906–1908 övergick han till Liberala samlingspartiet. År 1914, när han valdes till talman, lämnade han dock även det partiet och betecknade sig som frisinnad vilde. Hans styrka var som utredare, och den stora fattigvårdsreformen 1918 under statsminister Edén var en av hans förtjänster. Widéns sociala engagemang hade en religiös grund, och det sades att han trots all framgång till det yttre behöll något av en anspråkslös och flärdfri allmogestil.

Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia har låtit publicera Widéns dagboksanteckningar i två band.

Widén var gift med Ellen Widén, som grundade friluftsmuseet Jamtli och föreningen Jämtslöjd, samt far till textilkonstnären Sofia Widén och till arkitekten Sven Brandels andra hustru.

Utmärkelser
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 30 september 1914.
  Kommendör med stora korset av Vasaorden, 8 juli 1920.

Referenser

Tryckta källor
Johan Widén i Vem är det, sid 910-911, 1933
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, sid 398-399

Tidskrifter

''Hvar 8 dag, 10:de Årg, No 25, 21 mars 1909, sid. 386.

Noter

Externa länkar

Bilder från Jämtlands läns museums bildarkiv

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Andra kammarens talmän
Landshövdingar i Jämtlands län
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Alumner från Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Personer från Kumla socken, Närke
Födda 1856
Avlidna 1933
Män
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Kommendörer med stora korset av Vasaorden
Landssekreterare i Södermanlands län
Govert Dirckszoon Camphuysen

Govert Dirckszoon Camphuysen, född 1623 eller 1624 i Dokkum, död 1672 i Amsterdam, var en nederländsk målare. Han var son till Dirck Raphaelszoon Camphuysen och kusin till Rafaël Govertszoon Camphuysen. 

Camphuysen var verksam som porträttmålare i Amsterdam från 1643. Han vistades i Sverige från 1654 till omkring 1665, då han arbetade för det svenska hovet och drottning Hedvig Eleonora samt för Magnus Gabriel De la Gardie. Under denna tid tillkom målningen Tre Kronor från Slottsbacken (1661), som föreställer slottet Tre Kronor. Camphuysen var en av de allra tidigaste konstnärer som målade svenska djur- och landskapsmotiv. Troligen tillbringade han en tid i Skåne och utförde en stor landskapsmålning med kor och bönder som finns på Övedskloster. I Eremitaget i Sankt Petersburg finns flera av hans verk; en tavla finns på Statens Museum for Kunst i Köpenhamn. I Sverige finns ett tiotal tavlor på Nationalmuseum, på Gripsholms slott, på kungliga slottet och en dråplig krogscen på Malmö museum.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid. 96,

Noter

Externa länkar 
  

Nederländska porträttmålare
Nederländska landskapsmålare
Djurmålare
Nederländska målare under 1600-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Statens Museum for Kunst
Födda 1623
Avlidna 1672
Män
Svensk uppslagsbok
Slottet Tre Kronor, sett från sydväst

Slottet Tre Kronor, sett från sydväst, även Tre Kronor från Slottsbacken, är en oljemålning av den nederländske målaren Govert Camphuysen från 1661. Den ingår i samlingarna på Stockholms stadsmuseum sedan 1948. 

Camphuysens vistades i Sverige under 1650- och 1660-talen. Hans livfulla vy är den mest kända målning som finns av slottet Tre kronor som förstördes i en brand 1697. Den visar slottets södra och västra fasader, vilket tyder på att konstnären stått vid Storkyrkan när han gjorde sina skisser. I bilden återfinns bland annat Rikssalslängan framför det höga mittornet Birger jarls torn; det är byggnaden med den markerade gaveln, som syns strax till höger om mittornet. Johan III:s kungsvåning låg mellan de två tornen till vänster, där också en karnap syns. Även Lejonkulan och i förgrunden Slottsbacken.

Referenser 
Stockholmskällan

Målningar från 1600-talet
Målningar med motiv från Stockholm
Målningar av nederländska konstnärer
Målningar i Stockholm
Stockholms stadsmuseum
Et-tecken

Et-tecken (&), även kallat och-tecken eller ampersand, är en ligatur för bokstäverna "e" och "t" i det latinska ordet et, 'och'. Jämför et cetera, som förkortas "etc".

Idag används tecknet i betydelsen "och", främst i firma- och företagsnamn, i titlar för tidningar och böcker, samt i källförteckningar, där flera författare har författat eller redigerat en och samma publikation:

 Företaget Ekström & Son
 Tidningen Kalle Anka & C:o ges ut varje vecka
 Herring, Edward, Whitehouse, Ruth D & Wilkins, John B. 1990. Papers of the fourth Conference of Italian Archaeology. London, Storbritannien.

I äldre litteratur kan man ofta se användandet av et-tecknet, såsom "&c" istället för "etc", men i modern löpande text rekommenderas användandet av "och" eller "samt" istället för et-tecken.

Svenska 

I svenska språket förekommer även ett alternativ till et-tecknet, huvudsakligen i informell handskrift: ett understruket O (dvs. "o̲"), som förkortning för ordet "och". Ursprunget till denna beteckning är okänt.

Et-tecken och informationsteknik 
I HTML används ofta et-tecken – följt av en bokstavskombination, och sedan avslutat med semikolon – för att inleda koder som genererar särskilda tecken på bildskärmar. Som exempel kan nämnas &alpha; för α (gement alfa), &minus; för − (minustecken) och &ndash; för – (kort tankstreck).

Unicode-koden för et-tecknet är U+0026 (ampersand), medan HTML-koden är &amp; eller &#x0026;.

I it-sammanhang och programmering kan tecknet användas som en operator för logisk konjunktion, ibland i formen && för att markera selektiv evaluering. I programmeringsspråket C kan tecknet användas framför en variabel för att få variabelns minnesadress. I Excel-formler används det för att konkatenera två värden.

Se även 
 Typografisk syntax

Referenser

Externa länkar 

Latinska alfabetet
Typografi
Procenttecken

Procenttecken eller %-tecken används för att beteckna procent, det vill säga hundradelar.

Procenttal bör enligt Språkrådet skrivas så att procenttecknet skiljs med ett fast mellanrum från själva siffervärdet: Skriv 10 % hellre än . Det är även rekommendationen för svenska myndighetstexter.

Datateknik 
Unicode-koden för procenttecknet är U+0025 (Percent Sign). I Unicode-uppsättningen finns även särskilt arabiskt procenttecken: Arabic Percent Sign (٪) på positionen U+066A och ett östasiatiskt fullviddstecken på U+FF05 (％).

Historia 
Procenttecknet kan härledas tillbaka till 1400-talets Italien där ett dokument med texten pc med en ring över c:et använts istället för det mer vanliga per cento. Detta tecken utvecklades sakta för att på 1600-talet blivit ÷ och på 1800-talet har det horisontella strecket lutats till det tecken vi använder idag, %.

Se även 
 Promilletecken (‰)
 Baspunkt (‱)

Källor 

Typografi
Pundtecken

Pundtecken eller £-tecken är tecknet £ och ₤, vilket betecknar den brittiska valutan pund (på engelska: pound sterling). Pundtecknet härstammar från bokstaven L som inleder ordet libra vilket är latin för instrumentet våg och var synonymt med den romerska viktenheten libra. Den betecknade även den italienska valutan lira innan Italien övergick till euro. Samma symbol används eller har använts även för andra valutor med liknande namn som till exempel irländskt pund, gibraltarpund och cypriotiskt pund.

I engelskspråkig text placeras i regel symbolen precis framför summan, exempelvis £15, medan tecknet skrivs efter summan i svensk text och föregås då av ett mellanrum, exempelvis 15 £.

Den internationellt accepterade förkortningen för den brittiska valutan är GBP, även om förkortningar såsom UK£ och UKP också används.

Unicode-koden för pundtecknet är U+00A3 (Pound Sign); HTML-koden är &pound;.

Ibland skrivs tecknet med två horisontella streck, ₤, i Unicodes teckenuppsättning är detta dock tecknet för lira (eller lire).

Se även
₤
Pund
Valutatecken

Externa länkar
Ask Oxford: What is the origin of the pound sign (£)?, Oxford Dictionaries, Oxford University Press

Typografi
Symboler
Tilde (namn)

Tilde är ett kvinnonamn. Namnet är en kortform av det ursprungligen forntyska namnet Matilde, som är sammansatt av ord som betyder "styrka" och "strid"; en annan form av det namnet är Matilda. Namnsdag 14 mars.

Personer med namnet Tilde
 Tilde de Paula Eby
 Tilde Fröling
 Tilde Johansson, friidrottare
 Tilde (sångare)

Kvinnonamn
Punkt

Punkt kan syfta på:

Punkt (tecken) – ett skiljetecken .
 Listpunkt –  en symbol eller ett tecken som kan placeras före varje unikt element i en lista eller en förteckning
 Punktlista – ett sätt att förtydliga skriven text
 Halvhög punkt – ett skiljetecken · en punkt (.) placerad på ungefär samma höjd som ett plus- eller minustecken
 Typografisk punkt – en måttenhet i typografi
 Punkt (geometri) –  inom geometri ett objekt utan någon utsträckning
 Punkt – i överförd bemärkelse kan punkt därför också avse en position, se Geografiska koordinatsystem
 Punkt – i överförd bemärkelse kan punkt därför också avse en plats
 Punkt (musik) – ett sätt att i notskrift ange att tidsvärde
 Punktskrift – används av synskadade eller blinda personer i större delen av världen
 Baspunkt – en finansiell term som betecknar en ränteförändring mätt i tiotusendelar
 Kontrapunkt – en teknik för polyfon musikalisk komposition
Ë

Ë är en latinsk bokstav som är ett e med diaeresis, d.v.s ett litet e med två prickar (trema). Bokstaven används bland annat i albanska, latinsk uiguriska, ladinska och kasjubiska.

Datoranvändning 
Med Unicode lagras Ë med kodpunkten U+00CB och ë med kodpunkten U+00EB.

Latinska alfabetet
August Sävström

August Vilhelm Sävström, född 25 mars 1879 i Söderala församling, Gävleborgs län, död 24 mars 1960 i Stockholm (Kungsholm), var en svensk socialdemokratisk politiker och talman i riksdagens andra kammare.

Biografi
Sävström var brädgårdsarbetare vid Ljusnebolaget, sedermera pråmskeppare, studerade vid Brunnsviks folkhögskola 1907–1908. Han var ombudsman i Templarorden från 1910 samt dennas ordenschef 1914–1922.

Sävström var riksdagsledamot i andra kammaren 1912–1952 (1912–1921 för Hälsinglands södra valkrets, 1922–1952 för Gävleborgs läns valkrets) och talman i andra kammaren 1933–1952. Han var ledamot av Jordbruksutskottet 1918–1920, Kristidsutskottet 1918 och från 1921 ledamot av Konstitutionsutskottet (även vice ordförande).

Sävström var ledamot av försvars- och skolkommittéer och blev statsrevisor 1924. Han var överrevisor vid Statens Järnvägar 1935–1950, ledamot av kommittén för Gustaf V:s 80-årsfond 1939 och ordförande i 1943 års radioutredning. Sävström författade memoarerna En talmans levnadsminnen (1949). Han ligger begravd på Spånga kyrkogård i Stockholm.

Utmärkelser 
   Riddare och Kommendör av Kungl. Maj:ts Orden (Serafimerorden), 6 juni 1953.
   Konung Gustaf V:s jubileumsminnestecken med anledning av 90-årsdagen (1948)

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Andra kammarens talmän
Personer inom nykterhetsrörelser i Sverige
Mottagare av Serafimerorden
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Söderala socken
Gravsatta på Spånga kyrkogård
Födda 1879
Avlidna 1960
Män
Ugglan
Ü

Ü (gemenform: ü), ibland kallat tyskt y, är ett tecken i det utökade latinska alfabetet, baserat på U, u med trema. Det har olika betydelse och status i olika språk. Egentligen representerar ü tre helt skilda tecken: dels ett eget tecken, dels u med diaresis, dels digrafen ue.

Egen bokstav 
I de azerbajdzjanska, estniska, karelska, spanska, franska, katalanska, krimtatariska, portugisiska, tatariska, turkiska, turkmeniska, uiguriska och ungerska latinska alfabetena är ü en egen bokstav, distinkt från u och ue, med egen plats i alfabetet. Det uttalas vanligen som .

I transkribering av kinesiska med pinyin och Wade–Giles används ü för att markera y-ljud. I pinyin används det bara när u vore tvetydigt.

Diaresis 
På flera språk används trema (diaresis) för att markera att en vokal ska uttalas självständigt och inte i kombination med en annan bokstav. När detta appliceras på u bildas tecknet ü. På spanska används det för att markera att bokstaven u ska uttalas när det är placerat mellan g och e eller mellan g och i, till exempel vergüenza. Vanligtvis är u:et vid sådana placeringar annars stumt, som exempelvis i namnet på den spanska staden Guernica. Ü sorteras i allmänhet som u på dessa språk.

Ue 
Digrafen ue kom i tyska medeltida handskrifter att skrivas som ett u med ett litet e ovanför. Detta utvecklades sedan till ett u med två vertikala linjer, som så småningom blev till två prickar.

På tyska uppstår ü i omljud av u, som i Fuß/Füße (’fot/fötter’). Det räknas som en variant av u i sortering. När ü inte finns tillgängligt i tryck används ue.

På svenska förekommer ü bland annat i det tyska lånordet müsli, samt i efternamn med tyskt ursprung som Bülow och Klüft. Det uttalas och sorteras som y och kallas i folkmun för tyskt y. Y finns i det tyska alfabetet, men används inte annat än i lånord och egennamn.

På datorer 
På tyska och schweizertyska tangentbord är ü oftast en egen tangent. På tangentbord där det inte är så – exempelvis på svenska tangentbord – kan tecknet ofta skrivas genom att användaren först trycker på tangenten med trema (tangenten med två punkter), och sedan på u.

Tecknen Ü och ü finns kodade som egna tecken i Unicode: U+00DC respektive U+00FC.

Se även 
 Ö
 Ä
 Ÿ
 Trema

Latinska alfabetet
Tyska
Lemma

Denna artikel behandlar det matematiska begreppet lemma. För ordformen, se Lemma (ordform).

Ett lemma eller en hjälpsats är i ett bevis, ett resultat av mindre betydelse, som är ett delsteg i bevisandet av en viktigare sats. Vad som karakteriserar ett lemma är inte väldefinierat och varierar mellan olika framställningar. Ett känt lemma är Jordans lemma.

Se även 
 Teorem
 Matematiskt bevis
 Sats
 Korollarium

Källor 
 Hyltén-Cavallius och Sandgren, Matematisk Analys I, Lund 1962. 

 Lemma
Matematisk terminologi
KM

KM eller km kan syfta på:

KM
 KM – en avskaffad examen i kirurgi för fältläkare, se Kirurgie magister
 KM – ett mynt av koppar, se kopparmynt
 KM – valuta i Bosnien och Hercegovina, se Konvertibilna marka
 KM – ett tidigare svenskt teknikkonsultföretag, se Kjessler & Mannerstråle
 KM - köksmästeri eller klubbmästeri, begrepp använt bl.a. inom studentspex, t.ex. LiSS eller Holgerspexet.

km
 km – en längdenhet, se kilometer
 km – förkortning för prästtiteln komminister
 km² – en ytenhet, se kvadratkilometer
 .km – nationell toppdomän för Komorerna
Kilometer

Kilometer är en  i SI motsvarande 1 000 meter. Namnet kommer av SI-prefixet k "km".

Kilometer används som bas för ytmåttet kvadratkilometer, motsvarande en miljon kvadratmeter (m²).

Spridning 
Som SI-enhet är kilometern internationellt vedertag spridning. Den är standardenheten för avståndsangivelser på vägmärken i hela världen utom USA, Storbritannien, Liberia och Myanmar.

Källor 

Längdenheter
Riksdagsledamot

En riksdagsledamot (även kallad riksdagsman eller riksdagskvinna) är i Sverige och Finland en parlamentsledamot, det vill säga en politiker som är ledamot av landets riksdag. Riksdagsledamöternas främsta uppgift är att stifta lagar.

Sverige 

Sedan 1976 har Sveriges riksdag 349 ledamöter. De väljs vart fjärde år som representanter för sina respektive valkretsar runt om i landet. Sedan representationsreformen 1866 utgår arvoden för arbetet i den svenska riksdagen, och ledamöterna har även särskilda pensionsförmåner och traktamenten.

En riksdagsledamot kan i samband med fällande dom för grova brott i domstol också enligt regeringsformen avsättas från sin post. Detta skedde första gången 1996 och skedde också 2001.

Finland 

Finlands riksdag har 200 ledamöter, vilka vart fjärde år väljs i allmänna, fria, proportionella och hemliga val av myndiga finländska medborgare.

Se även 
Parlament

Källor

Noter

Externa länkar 
Sveriges riksdags presentation av nuvarande riksdagsledamöter

 
Politiska titlar
Politik i Finland
Moälven

Moälven kan syfta på

Moälven (Värmland) – ett mindre vattendrag i sydvästra Värmland 
Moälven (Ångermanland) – en älv i norra Ångermanland och södra Lappland, huvudsakligen inom Örnsköldsviks kommun
Moälven (bogserbåt) - en bogserbåt byggd 1921 av Mo och Domsjö AB för att dra timmer på älven Moälven i norra Ångermanland

Se även
Moelven
Moelv
Karolinska förbundet

Karolinska förbundet är en ideell förening bildad 1910 med syfte att verka för forskning och kunskapsspridning om den karolinska tiden i Sveriges historia, det vill säga åren 1654–1718. 

Karolinska förbundets årsbok har utkommit i obruten följd sedan starten. Innehållet speglar forskningen om epokens politiska, militära, ekonomiska, sociala och kulturella historia.

Vid två årligen återkommande sammankomster erbjuds vetenskapligt hållna föreläsningar samt sociala aktiviteter i historiska miljöer.

Bland förbundets ordförande märks prins Carl 1910–1925, Carl Hallendorff 1925–1929 och Helge Almquist  från 1929. Bland sekreterarena och redaktörerna för årsboken Arthur Stille 1910–1922, Nils Herlitz 1922–1925 och Sten Bonnesen från 1925.

Noter

Externa länkar
Karolinska förbundets webbplats
Ett upprop för bildande af ett Karolinskt förbund, infört i Kyrkohistorisk Årsskrift (1910)

Föreningar i Sverige
Organisationer inom historia
Svensk uppslagsbok
Gadd

Gadd kan syfta på:

 Gadd (efternamn)
 Gadd (insekt) – ett kroppsorgan hos steklar (såsom getingar och humlor) avsett för att spruta in gift i byten eller som försvar mot predatorer
 Gadd (myror) – giftkörtlar på myror förbundna med en stickande gadd
 Gadd (ved) – ett gammalt uttryck för ved som innehåller mycket tjära
 Gadd (släkt) – släkt vars stamfader är Jonas Hansson Gadd
 Uttergadd – ett spjutliknande verktyg, som användes vid utterjakt
 Gadd (landområde) – en typ av ö

Se även
 Gifttagg – ett kroppsorgan hos skorpioner avsett för att spruta in gift i byten eller, mer sällan, som försvar mot predatorer
 Gaudeamus – tidskrift med smeknamnet "Gadden"
Jonas Hansson Gadd

Jonas Hansson Gadd, född omkring 1650, död 3 januari 1725 i Fornåsa i Östergötland, var rusthållare och arrendator i Vedemö i Vinnerstads socken. Han är troligen anfadern för släkten Gadd. Gift med Ingrid Persdotter från Vinnerstad.

Källor 

Personer under stormaktstiden
Män
Avlidna 1725
Födda okänt år
Finlands historia

Finlands historia inleddes då det landområde som nu utgör Finland omedelbart efter Istiden, från ca 8500 f.Kr., befolkades. Finland var en del av kungariket Sverige från 1249 fram till 1809 då Sverige genom Freden i Fredrikshamn överlät Finland, Åland samt delar av dåvarande Västerbotten och Lappland till Ryssland. Området blev det autonoma Storfurstendömet Finland. 1917 förklarade sig Finland självständigt. Därefter utbröt 1918 det finska inbördeskriget mellan socialisterna (de röda) och de konservativa (de vita). Under Andra världskriget stred Finland två gånger mot Sovjetunionen och var tvunget att avstå största delen av Karelen till rådsförbundet men bevarades som en självständig demokrati. Under Kalla kriget påverkades och anpassades Finlands politik efter Sovjetunionen (se VSB-fördraget och finlandisering), utan att bli en satellitstat. Finland gick med i Europeiska unionen 1995.

Kronologi 
 Finlands förhistoria (8500 f.Kr.-1157 e.Kr.)
 Finland under medeltiden (1157-1523)
 Finlands historia under tidigmodern tid (1523-1809)
 Finska kriget (1808-1809)
 Finland under den ryska tiden (1809-1917)
 Finlands självständighet (1917)
 Finska inbördeskriget (1918)
 Finland under mellankrigstiden (1918-1939)
 Finska vinterkriget (1939-1940)
 Finska fortsättningskriget (1941-1944)
 Lapplandskriget (1944-1945)
 Finland under efterkrigstiden (1944-1991)
 Finlands historia från 1991 (från 1991)

Se även 

 Finlands migrationshistoria

 Rysslands historia
 Sveriges historia
 Ålands historia

Externa länkar 

 Historien om Finlands öden
 Finlands textila tradition - i skogsfinnarnas bagage
 Finlands hantverks & textilmuseum, engelska
Svenne (namn)

Svenne är även ett mansnamn med ca 120 bärare, varav hälften har namnet som tilltalsnamn. Det är en smeknamnsform av namnet Sven.

Se även
 Svenne & Lotta
 Svenne Rubins
 Svenne Gurka

Mansnamn