kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kevin Federline

Kevin Earl Federline, född 21 mars 1978 i Fresno i Kalifornien, är en amerikansk musiker och dansare, främst känd för att ha varit gift med Britney Spears (2004–2006).

Federline är son till Julia Lynn Federline och Michael Federline. Han har tre syskon. Kevins föräldrar skilde sig tidigt och han växte upp hos pappan i Kalifornien. Han tog tidigt danslektioner. Han dansade för både Britney Spears (innan de blev ett par) och NSYNC. Federline har även medverkat i dansfilmen "You Got Served". 
Federline var länge tillsammans med skådespelaren Shar Jackson och de fick två barn tillsammans. 

I april 2004 träffade Kevin Federline Britney Spears på en fest och bestämde sig för att följa med henne ut på världsturnén "The Onyx Hotel Tour", där deras kärlekshistoria inleddes. De förlovade sig samma år och gifte sig den 18 september 2004 i Kalifornien. Den 14 september 2005 fick Federline sitt tredje barn. Året därpå födde Britney parets andra gemensamma barn.

Federline första album "Playing with Fire" släpptes i oktober 2006.

Under 2008 medverkade han i serien One Tree Hill under ett par avsnitt som artisten Jason.

Federline hade en mindre roll som kanadensisk gränspolis i filmen American Pie: The Book of Love.

Sedan 2013 är han gift med före detta volleybollspelaren Victoria Prince, tillsammans har de två barn.

Playing with Fire (album)
"Intro" - 0:57
"The World Is Mine" (W. Crawford/K. Federline/C. Olsen) - 2:43
"America's Most Hated" (W. Crawford/K. Federline/J.R. Rotem) - 3:42
"Snap" (C. Brooks IV/W. Crawford/K. Federline) - 2:14
"Lose Control" (K. Federline/J.R. Rotem) - 3:36
"Dance with a Pimp" (featuring Ya Boy) (W. Crawford/K. Federline/J.R. Rotem) - 3:50
"Privilege" (featuring Bosko) (B. Kante/K. Federline) - 3:59
"Crazy" (featuring Britney Spears) (K. Federline/M. Greene/B. Kante/G. Louriano) - 3:23
"A League of My Own" (K. Federline/Versatyle) - 3:25
"Playing with Fire" (K. Federline/Fingers/Twirp) - 4:48
"Caught Up (Intro)" - 0:56
"Caught Up" (W. Crawford/K. Federline/C. Olsen) - 3:47
"Kept on Talkin'"/"Middle Finger" [Hidden Track] (W. Crawford/K. Federline/C. Olsen) - 10:36

Källor

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska dansare
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska musiker under 2000-talet
Personer från Fresno
Födda 1978
Levande personer
Män
Abrahamsby

Abrahamsby är en ort i Gottröra socken i Norrtälje kommun, belägen norr och väster om Ubby-Långsjön. Orten saknar numera kollektivtrafik, men mellan 1975 och 2015 fanns här ändhållplaten för Storstockholms Lokaltrafiks busslinje 646 från Rimbo.

SCB avgränsar en småort i den västra delen av området. Fram till 2010 benämndes småorten Abrahamsby men från 2010 benämns den Frubol.

Källor

Orter i Norrtälje kommun
Småorter i Sverige
Backa, Rättviks kommun

Backa är en ort i Rättviks kommun, Dalarnas län belägen på en höjd strax öster om Rättvik. Bebyggelsen som före 2015 avgränsats till en småort sammanväxte 2915 med grannbyarna Sätra, Västberg och Nittsjö och bildade då en tätort av SCB benämnd Nittsjö, Sätra och Backa.

Befolkningsutveckling

Se även
Rättviks socken

Noter

Externa länkar 
 Backa bys hemsida

Orter i Rättviks kommun
Tidigare småorter i Sverige
Tätorter i Sverige
Backa, Säters kommun

Backa är en småort belägen omkring tio kilometer nordväst om Säter, i Gustafs socken i Säters kommun.

Här ligger Gustafskorv AB, som tillverkar Gustafskorven.

Referenser 

Orter i Säters kommun
Småorter i Sverige
Austenit

Austenit, gammajärn, γ-järn, är en metallurgisk term för en av tre järnallotroper (kristallstrukturer) som rent järn intar vid atmosfäriskt tryck och en temperatur under smältpunkten 1538 °C. Mellan 912–1394 °C kallas allotropen gammajärn, eller austenit, uppkallat efter den brittiske metallurgen W.C. Roberts-Austen (1843-1902).

De två övriga allotroperna kallas alfajärn (< 912 °C) och deltajärn (1394–1538 °C).

Egenskaper
Austenit kännetecknas bland annat av att järnet förlorar sina magnetiska egenskaper. Austenit löser även kol betydligt bättre än vanligt alfajärn. Massprocenten löst kol kan högst bli 0,02 % i ferrit, medan austenit kan lösa upp till 2 %. Detta beror på att mellanrummen i kristallerna hos austenit har en mer passande storlek och form för kolatomerna.

Kristallform
Vid rumstemperatur befinner sig järn i allotropen ferrit (alfajärn, α-järn), som är rymdcentrerad kubisk (bcc). Kristallerna sägs ha rymdcentrerad kubisk struktur eftersom det finns en järnatom i kubens mitt och en i vart och ett av de åtta hörnen. När järnet upphettas till över 911 °C sker en fasövergång till austenit, som får en kubisk tätpackad (fcc) kristallstruktur. Då sägs kristallerna ha ytcentrerad kubisk struktur eftersom det finns en järnatom i varje sidoytas mittpunkt. Det finns däremot ingen järnatom i kubens mitt. När austenit upphettas till över 1 401 °C sker en ytterligare fasövergång till deltajärn, δ-järn. Denna allotropiska modifikation av järn uppträder till smältpunkten (1 539 °C), då smälta uppstår.

Legeringar
Vid tillsats av ämnen som kisel, volfram, molybden, vanadin kan austenitområdet minskas. Tillsats av andra ämnen till exempel kol, mangan, nickel kan utöka austenitområdet och vid tillräckligt stora tillsatser av dessa ämnen i järnlegeringar kan austenitområdet utökas till rumstemperatur och då erhålls austenitiska stål, det vill säga stål som har austenitiska egenskaper vid rumstemperatur. Austenitiska stål kännetecknas bland annat av sitt deformationshårdnande, alltså att de vid kallbearbetning får ökad hållfasthet. Det ger goda pressegenskaper, vilket gör austenitiska stål lämpliga för exempelvis diskbänkar. Många rostfria stål har austenitisk struktur.

Se även
Curiepunkten
Martensit

Källor

Järn
Austenitiskt stål

Austenitiskt stål är stål där austenitområdet utökats till rumstemperatur genom att legera järnet med andra metaller, till exempel nickel och mangan. På grund av sin fcc-struktur är järnet i austenitiska stål inte magnetiskt.
Viktiga austenitiska stål är vissa typer av rostfria stål och slitstarka manganstål.

Stål
Kinakål

Kinakål (大白菜), kallas även för kinesisk kål eller salladskål (Brassica rapa subsp. pekinensis) är en av många varieteter av arten åkerkål i familjen korsblommiga växter. Kinakålen har långa ljusgröna blad som upptill blir krusiga och mer gröna. Bladen bildar ett cylindriskt huvud och är spröda med en mild kålsmak. Växten som är ettårig härstammar från Japan och Kina där den odlats under lång tid. I Europa börjades den odlas i Österrike och Schweiz i mitten av 1900-talet. Kinakål används främst i sallader, men är även huvudingrediensen i Koreas nationalrätt, kimchi.

Externa länkar 

Bladgrönsaker
Käglinge

Käglinge är ett bostadsområde i Oxie i sydöstra delen av Malmö kommun. I dessa trakter börjar jordbrukslandskapet Söderslätt. 

Delområdet ligger vid Kägligevägen, söder om Galgebacksvägen i Oxie tätort. Området består i huvudsak av villor och radhus, varav många från 1980-talet. Söder om Kägligevägen byggs ytterligare en del radhus. Vid Tingdammen ligger Tingdammsskolan och Linbärets förskola. Käglinge förskola finns också i området.

Vid Käglingevägen ligger Gustav Pålssons gård från 1820. Längre västerut finns Käglingeparkens naturområde och längst i öster finns Rönnebäcks golfklubb.

Kommunikationer

Tåg
Närmaste station är Oxie station på järnvägen mellan Malmö och Ystad.

Busstrafik
Alla bussar inom Skånetrafiken som stannar eller genomkorsar Käglinge:

Stadsbuss Malmö, Linje 1: Kristineberg - Jägersro - Elinegård
Stadsbuss Malmö, Linje 32: Käglinge - Centralen - Norra hamnen
Stadsbuss Malmö, Linje 56: Käglinge - Lindängen

Noter 

Oxie
Tidigare tätorter i Skåne län
Asterix och skatten

Asterix och skatten (fr. Astérix et le chaudron) är det trettonde i en serie av klassiska seriealbum, skrivna av René Goscinny och illustrerade av Albert Uderzo, båda fransmän, vars huvudperson är den modige gallern Asterix. Serierna publicerades ursprungligen 31 oktober 1968–3 april 1969, och som seriealbum på franska 1969.

Från och med detta album kommer de svenska Asterix-albumen ut i riktig kronologisk ordning.

Handling 
En annan gallisk bys invånare kommer på besök och berättar att Julius Caesar beskattar dem hårt för att kunna erövra större områden. Deras hövding, Moralelastix, ber att få förvara sina pengar i Majestix' by. Majestix sätter Asterix att bevaka skatten, men på något sätt försvinner pengarna. 

För att bevara byns heder blir därför Asterix förvisad därifrån tills han lyckas skaffa tillbaka pengarna – och får Obelix med sig. Tillsammans försöker de ta reda på hur romarna kunde ta sig in i byn och stjäla skatten utan att Asterix märkte det. Men romarna har inga pengar, och inte piraterna heller. Så för första gången blir Asterix och Obelix tvungna att jobba för att få ihop en ny skatt.

Asterixalbum
Seriealbum 1969
Serieåret 1968
Serieåret 1969
Babol

Babol (persiska بابُل) är en stad i provinsen Mazandaran i norra Iran. Folkmängden uppgår till cirka en kvarts miljon invånare. Avståndet mellan Teheran och Babol är 268 kilometer. Staden grundades under 1500-talet på platsen för den äldre staden Mamter (eller Mamtir, referens till forniransk mytologi Mithra), och kallades från början Barforushdeh (som betyder köping), vilket under årens lopp ändrats till Barforush och numera Babol. Omkring staden finns risfält som räknas till en stor inkomstkälla. Sångaren Afshin kommer från Babol.

Källor

Orter i Mazandaran
2010 (film)

2010 () är en amerikansk science fiction-film från 1984 baserad på Arthur C. Clarkes roman 2010 – Andra rymdodyssén. Den är uppföljare till 2001 – Ett rymdäventyr. Filmen hade biopremiär i USA den 7 december 1984. Den svenska premiären var den 5 april 1985. med åldersgränsen 11 år.

Handling 
Nio år efter att Discovery försvann utan att man fick veta vad som hänt besättningen åker den ansvarige för färden, Dr. Heywood Floyd, med det sovjetiska rymdskeppet Leonov till Jupiter för att leta efter svaren. Med honom följer Dr. Chandra, mannen bakom datorn HAL 9000, anledningen till att Discoverys uppdrag misslyckades, för att reda ut problemen med datorn. Samtidigt på Jorden råder oro mellan Sovjetunionen och USA.

Om filmen 
Filmen regisserades av Peter Hyams. Filmen vann Hugopriset 1985 för bästa dramatiska framställning. Den nominerades till fem Oscars och fick tre nomineringar till Saturnpriset.

Filmen spelades in i Magdalena, New Mexico, Socorro, New Mexico och Washington D.C..

Rollista (urval)

Musik i filmen 
 Also Sprach Zarathustra av Richard Strauss
 Lux Aeterna av György Ligeti

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 

Amerikanska science fiction-filmer
Amerikanska filmer 1984
Amerikanska filmer baserade på böcker
2010 på film
Rymdäventyrsfilmer
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmer i regi av Peter Hyams
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Ivan Ohlson

Ivan Ohlson, född 11 november 1906 i Enskede, Brännkyrka (i nuvarander stadsdelen Gamla Enskede), död 9 januari 1962 i Kungsholms församling, var verksam inom arbetarrörelsen.

Ivan Ohlson blev 1928 SSU:s studieledare och ledamot i förbundets verkställande utskott. Ohlson arbetade för att SSU skulle ha en förbundsskola, och initierade köpet av Bommersvik år 1937.

Ivan Ohlson var också aktiv vid bildandet av Reso AB, "Folkrörelsernas res- och semesterorganisation", och blev 1937 företagets första verkställande direktör. Målet var enligt honom själv att skapa en "luftbro för svenska arbetarfamiljer till sol och värme".

Svenska socialdemokrater
Män
Födda 1906
Avlidna 1962
Madam & Eva

Madam & Eva () är en sydafrikansk tecknad serie som är skapad av Stephen Francis, Harry Dugmore och Rico Schacherl. Den publicerades först 1992 och publiceras i hela världen som dagsstripp.

Serien handlar om den vita överklassdamen Gwen Anderson som bor i Johannesburg och hennes svarta tjänsteflicka Eve Sisulu, och om hur deras förhållande förändras när apartheid-eran tar slut. Seriens samhällssatir (där Eve står för de syrliga kommentarerna om Madams smygrasistiska och naiva åsikter, och Madam står för den vita befolkningens rädsla för att de svarta ska hämnas) har nått stora framgångar i Sydafrika, och läses av både svarta och vita.

Andra återkommande figurer i serien är gamla fru Edith Anderson, Madams 81-åriga mor som bor i London, Madams son Eric och hans svarta flickvän, Lizeka.

Serien publicerades i Sverige i tidningen Larson!, men har även givits ut i albumversion:

 Men alla dricker kaffet svart nuförtiden, Madam! (1998)

 I Sydafrika har serien även blivit TV-serie.

Övrigt
 Eve har fått sitt efternamn, Sisulu, efter Nontsikelelo Sisulu som var ordförande för Federation of African Women.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Madam & Eve on-line
Madam och Eva på Seriewikin

Sydafrikanska serier
Sydafrikanska dagspresserier
Sydafrikanska seriefigurer
Fiktiva radarpar
Serieåret 1992
Kalle Anka Extra

Kalle Anka Extra, svensk serietidning med Disneyserier, ursprungligen utgiven åren 1977 till 1980. Den ersatte Walt Disney's serier för att sedan i sin tur bli ersatt av Musse Pigg & C:o.

2010 återuppstod Kalle Anka Extra, och repriserade serier av Don Rosa fram till 2018. Numera inleds varje nummer i stället med en serie av Carl Barks, och bland de övriga inslagen finns oftast någon serie av Tony Strobl.

Historia 
1977 hade tidningen Walt Disney's serier (WDS), som ursprungligen varit vigd för magasinslånga serier, steg för steg övergått till att enbart innehålla serier av kortare format. Under 1970-talets första hälft hade dessutom serieversionerna av Disneys tecknade långfilmer, som ursprungligen varit en av WDS' huvudingredienser flyttats till den nystartade tidningen Walt Disney's klassiker. Möjligen som en följd härav bytte WDS vid halvårsskiftet 1977 namn till Kalle Anka Extra. I samband med detta försvann också de individuella titlarna på varje utgåva som varit tradition för WDS sedan den startade.

Precis som hade varit fallet med WDS bestod Kalle Anka Extra av 36 sidor och gavs ut en gång i månaden. Innehållet var i allt väsentligt hämtat från den italienska och den amerikanska produktionen av Disneyserier. Dock förekom även enstaka kortare serier, huvudsakligen ensidesserier, producerade i Danmark. Under 1980 började de danska serierna få mer utrymme och det redaktionella materialet började att kretsa mer kring Musse Pigg. Vid halvårsskiftet 1980 bytte så tidningen namn än en gång, nu till Musse Pigg & C:o.

Sedan Kalle Anka Extra återuppstod 2010 utges den parallellt med Musse Pigg & C:o. I början var man tvungen att prenumerera på Kalle Anka & C:o för att få prenumerera på nya Kalle Anka Extra, men det kravet har numera upphört. Varje nummer inleddes med en repriserad serie av Don Rosa, och avslutades med nyproducerade serier av andra tecknare.

I och med nummer 1/2017 övergick man till att endast ha repriser, även bland utfyllnadsserierna, och sedan nummer 2 samma år är 60-talsserier av Tony Strobl ett stående inslag.

När år 2017 passerat tog Don Rosa-serierna slut, och sedan nummer 1/2018 inleds varje tidning i stället med en Carl Barks-serie. I samband med denna omläggning introducerades en redaktionell sida, som presenterar varje nummers innehåll.

Utgivning 
Kalle Anka Extra gavs ut av Hemmets Journals förlag, samma förlag som vid denna period gav ut Kalle Anka & C:o och andra Disneytidningar.

1977: 1–6
1978: 1–12
1979: 1–12
1980: 1–6

Totalt utkom 36 nummer.

Den nya versionen av Kalle Anka Extra startade 2010 och utges med 6 nummer per år.

Under 2018 innehåller Kalle Anka Extra långavsnitt tecknade av Carl Barks.
 Kalle Anka och mumiens ring
 Kalle Anka och den musikaliska sjöormen
 Den gamla borgens hemlighet
 Kalle Anka lever lägerliv
 Den förhäxade papegojan

Se även 
Walt Disney's serier
Musse Pigg & C:o
Kalle Anka Maxi

Referenser 

Disneytidningar
Serietidningar nedlagda 1980
Serietidningar startade 1977
Serietidningar startade 2010
Svenskspråkiga serietidningar
Hemmets Journal

Hemmets Journal är en svensk veckotidning som började ges ut 1921. Tidningen var en svensk version av den danska succétidningen Hjemmet som hade börjat ges ut 1904. År 1987 införlivades konkurrenten Saxons Veckotidning, som därmed upphörde som egen publikation.

Bakom Hjemmet stod bokförlaget Gutenberghus (nuvarande mediekoncernen Egmont) med säte i Köpenhamn. Den svenska tidningen gavs ut på det svenska dotterbolaget Hemmets Journals förlag. Idag går förlaget som ger ut Hemmets Journal under namnet Egmont Publishing AB.

Referenser

Svenska veckotidningar
Tidskrifter startade 1921
Svenskspråkiga tidskrifter
Egmont
Det sjunde tecknet

Det sjunde tecknet är en amerikansk film från 1988 i regi av Carl Schultz.

Handling
Abby Quinn är en ung kvinna som väntar barn. Hon och hennes man får en mystisk man som inneboende. Abby blir allt mer övertygad om att undergången är nära och att hennes barn skall vara dödfött.

Rollista (urval)
Demi Moore - Abby Quinn 
Michael Biehn - Russell Quinn 
Jürgen Prochnow - David Bannon 
Peter Friedman - fader Lucci 
Manny Jacobs - Avi
John Taylor - Jimmy Szaragosa
Lee Garlington - Dr. Margaret Inness

Filmer 1988
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer från TriStar Pictures
Kell Ståhl

Kell Ståhl, egentligen Kjell Roland Ståhl, född 8 juli 1934 i Bollnäs, död 24 september 2003 i Vallentuna, var en svensk redaktör.

Ståhl var redaktör för krigsserietidningen Topp 1967–1969 samt redaktionssekreterare för HJäLP!. Han tog över redaktörskapet för Svenska Mad 1975 efter Lasse O'Månsson, strax innan Semic Press köpte upp Williams Förlag.

Han gifte sig den 21 april 1962.

Källor

Svenska chefredaktörer
Avlidna 2003
Män
Födda 1934
Personer från Bollnäs
Traskens

Traskens är en svensk humorserie av Jonas Darnell som Publicerades i tidningen Svenska Serier 1987–92. Den handlar om ett trepersoners grabbkollektiv. Serien är delvis självbiografisk och baseras på tecknarens liv med två vänner i Helsingborg under studietiden. Traskens fick medaljplats i Dagens Nyheters serietävling 1986.

Fotnoter

Svenska serier
Tumac

Serietidningen Tumac gavs ut av Semic Press 1978–80. Titelserien utspelade sig bland indianer och europeer i Centralamerikas djungler. Seriens skapare och författare under dessa år var Manila (Mats Larsson). Huvudtecknare var den internationellt kände Jesús Blasco. Bland övriga tecknare fanns Kari Leppänen och Abel Romero.

Vid sidan av tidningen gavs serien även ut som julalbum, som fortsatte även efter tidningen lagts ner. Dessa avsnitt skrevs av Donne Avenell som blev huvudförfattare när serien återupplivades i tidningen Serie-Nytt 1983–84. Det sista julalbumet med Tumac gavs ut 1984 (märkt 1985 på omslaget).

Serien gick även på export till andra länder, bl.a. Spanien.

Utgivning
Serietidningar:
Tumac nr 1–12/1978, 1–12/1979, 1–6/1980
Fantomen nr 24–26/1979
Serie-Nytt nr 1–9/1983, 1–12/1984
Seriemagasinet nr 7–10/1994, 3, 5, 6/1995

Album:
7 st julalbum 1978–84.

Nedlagda svenska serietidningar
Svenska serier
Svenska seriefigurer
Valentyna Tjepiha

Valentyna Tjepiha (ukrainska: Валентина Чепіга, Valentyna Tjepiha) född 27 april 1962, Charkov, Ukrainska SSR, Sovjetunionen, är en professionell kvinnlig kroppsbyggare.

Tjepiha började med kroppsbyggning 1988. 1992 bytte hon karriär från ingenjör och blev personlig tränare. Hon flyttade till Kiev 1993 och sedan till USA, år 1999. Chepiga bor idag i Anchorage, Alaska, med sin pojkvän Timothy Kirby. 

Tjepiha vann den europeiska och världsamatörtiteln år 1997. Hon gjorde sin professionella debut på 1998 års Ms. Olympia där hon slutade 12:a. Hennes största framgång var år 2000 i Ms. Olympia då hon vann tungviktsklassen. Ingen helhetsvinnare utsågs under den tävlingen, så hon var väsentligen Ms. Olympia-vinnare med lättvikt-klassvinnaren Andrulla Blanchette.

Tävlingar
1993 European Championships - 3:a (Mellanvikt)
1994 European Championships - 2:a (Mellanvikt)
1994 World Amateur Championships - 7:a (Mellanvikt)
1995 World Amateur Championships - 7:a (Mellanvikt)
1997 European Championships - 1:a (Mellanvikt)
1997 World Amateur Championships - 1:a (Mellanvikt och helhets)
1998 IFBB Ms. Olympia - 12:a
1999 Jan Tana Classic - 3:a
1999 IFBB Ms. Olympia - 12:a
2000 Jan Tana Classic - 1:a (Mellanvikt)
2000 IFBB Ms. Olympia - 1:a (Tungvikt)
2001 IFBB Ms. Olympia - 4:a (Tungvikt)
2002 Ms. International - 1:a (Lättvikt)
2002 IFBB Ms. Olympia - 2:a (Lättvikt)
2002 GNC Show of Strength - 1:a (Lättvikt)
2003 Ms. International - 5:a (Lättvikt)
2004 IFBB Ms. Olympia - 8:a (Lättvikt)
2007 IFBB Ms. Olympia - 11:a (Lättvikt)

Externa länkar
Profil på Bodybuilders.com

Ukrainska kroppsbyggare
Kvinnor
Födda 1962
Levande personer
Personer från Charkiv
Bergnäsbron

Bergnäsbron är en öppningsbar klaffbro över Lule älv mellan centrala Luleå och Bergnäset. Monberg & Thorsen AB, antogs som entreprenör för grundläggning och betongarbeten och AB Motala Verkstad ansvarade för stålkonstruktioner, maskineri och elektrisk utrustning. Bygget av bron pågick under åren 1950-1954, den stod klar 1954 och invigdes av Prins Bertil. Bron var då med en längd på 896,5 meter Sveriges näst längsta bro. Bergnäsbron är dock fortfarande den längsta bron i Norrbottens län.

Bron har en segelfri höjd på 7,3 meter när den är stängd. Dess körbana är endast sju meter bred, men separata gång- och cykelbanor, tre meter breda, finns på båda sidor om körbanan.

Sedan 1941 finns en bro en bit uppströms, Gäddviksbron. Innan dess var färjlinjen Bergnäset–Luleå den enda förbindelsen över älven, när det inte var is, en färjeförbindelse som hade funnits sedan 1880. Gäddviksbron var dock en stor omväg för de som skulle till eller från Luleå, och många använde ändå färjan. Därför byggdes sedermera Bergnäsbron.

Bergnäsbron i populärkultur

Bergnäsbron har synts i olika svenska långfilmer och TV-serier, som:
6 Points
Grabben i graven bredvid
Höök
LasseMajas Detektivbyrå
Lusten till ett liv
Populärmusik från Vittula
Vildängel

Artisten Jung släppte ett album som hette Bergnäsbron 2012, efter Bergnäsbron i Luleå.

Referenser

Externa länkar

Broar i Norrbottens län
Transport i Luleå
Broar invigda 1954
Klaffbroar
1954 i Sverige
Registan

Registan är ett torg i Samarkand i Uzbekistan som ramas in av tre madrassa (Tilla-Kari, Ulughbek och Sher Dor).

Betydelsen av namnet är omtvistad, men enligt en version betyder det ungefär "sandplatsen". Registan var avrättningsplats och sanden ströddes ut för att täcka blod från halshuggningarna.

Anläggningen är klassades som världsarv år 2001.

Källor

Externa referenser

Bilder
 Tilla-Kari  
 Ulughbek 
 Sher Dor ).

Externa länkar 

Islamisk arkitektur
Samarkand
Rasht

Rasht  (persiska: رَشْت) är administrativ huvudort för provinsen Gilan i norra Iran. Staden har cirka 680 000 invånare och är belägen 30 kilometer från Kaspiska havet. Rasht är huvudstad i Gilanprovinsen, och är en av regionens viktigaste städer. Klimatet i Rasht är fuktigt och varmt på sommaren och fuktigt, blåsigt och växlande på vintern. Rasht är en turistattraktion speciellt under sommaren. Ett framträdande språk i området är gilaki.

Ekonomin i Rasht är baserat på produktion och distribution av jordbruksprodukter som ris och siden, och även processindustri för mat.

Historia
År 682, efter de arabiska erövringarna av området, nämndes namnet Rasht för första gången i skrift. Staden Rasht grundades under 1200-talet, och 1695 plundrades staden av ryska sjöfarare. Peter den store erövrade Rasht 1722 och stannade i regionen till 1734. 1917 – alternativt 1920 – ockuperades Rasht av de ryska bolsjevikerna, vilka brände ner basaren och tvingade invånarna i temporär exil. Rashts universitet grundades 1977.

Klimat
Rasht har ett subtropisk varmt medelhavs klimat med fuktig sommar. Somrarna är fuktiga och varma, och vintrarna har måttliga temperaturer med växlande regn. Medeltemperaturen är 16,3°C och den totala årliga nederbörden är 1355,5 mm.

Referenser 

Orter i Gilan