kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
390-talet



Händelser 
 391 - Alla icke-kristna tempel i Romarriket stängs, när Theodosius I återigen bestämmer att kristendomen skall vara statsreligion i riket.
 393 Theodosius I förbjuder de olympiska spelen, vilket avslutar över tusen år av festligheter, som del i den allmänna kristna politik, som påbörjades av Konstantin den store, för att sakta men säkert göra slut på både allmän och privat religionsfrihet och etablera den kristna kyrkan i enighet med de doktriner, som har antagits genom den nicaenska trosbekännelsen.
 394 - Romarrikets heliga Vestaleld släcks.
 17 januari 395 - Efter kejsar Theodosius I:s död delas Romarriket återigen i en västlig och en östlig halva, denna gång permanent.
 396 - De Eleusinska mysterierna får sitt slut, när Alarik I förstör de antika platserna i Grekland.
 397 - Xiongnufolket ockuperar Gansuområdet i Kina.

Födda 
 390 - Bleda
 390 - Galla Placidia
 390 - Marcianus
 390 - Romanus av Condat
 395 - Avitus
 395 - Chlodio
 396 - Petronius Maximus

Avlidna 
 390 - Gregorios av Nazianzos
 392 - Valentinianus II
 394 - Eugenius
 394 - Flavius Arbogastes
 394 - Libanios
 395 - Decimus Magnus Ausonius 
 395 - Gregorios av Nyssa
 395 - Rufinus
 395 - Theodosius I
 397 - Ambrosius av Milano
 397 - Martin av Tours
 399 - Amyrtaios
 399 - Siricius

Referenser

Externa länkar
Sågaln

Sågaln var ett så kallat övermått som tog hänsyn till hur mycket arbete det var att kapa timmer av olika grovlek. Man mätte alltså den kapade stockens längd i alnar, och lade till detta mått diametern på den kapade stockens ände, mätt i tum.

Måttenheter
Skogsbruk
Erfarenhet

Erfarenhet är ett allmänt begrepp som innefattar kunskap om, färdighet i eller observation av någon händelse som tjänats genom deltagande eller utsatthet.
Begreppet avser vanligen kunnande eller procedurkunskap, snarare än förslagskunskap; internutbildning snarare än boklärande.
Filosofer kallar kunskap baserad på erfarenhet för "empirisk kunskap" eller "aposteriorisk kunskap".
Förhör om erfarenhet har en lång tradition i kontinental filosofi.

En person med stor erfarenhet inom ett visst område kallas ofta expert eller specialist.

Erfarenhet kan vara fysisk, mental, känslomässig, andlig, social eller subjektiv.

Se även 
A posteriori

Källor 

Kunskap
Macho

Macho kan syfta på:

Machismo (machokultur) – en typ av levnadsmönster
Macho (tidskrift) – en tidning
MACHO – mörka eller mycket ljussvaga objekt Massive astrophysical compact halo object
Fuglenes

Fuglenes i Hammerfests kommun, Norge är en av de 34 platser som är upptagna i världsarvet Struves meridianbåge. Det var här Friedrich Georg Wilhelm von Struves mätningar avslutades 1852.

Meridianstøtten

År 1854 restes minnesmärket Meridianstøtten över den viktiga mätningen. Den består av en fot i granit, en pelare i brons och ovanpå den ett kopparklot som föreställer jordklotet. På minnesmärket finns inskriften:

"Det nordlige Endepunct av en Meridianbue paa 25° 20′ fra det nordlige Ocean til Donau-Floden – igjennem Norge, Sverige og Rusland. Etter Foranstaltning av Hans Majestæt Kong Oscar I og Keiserene Alexander I og Nicolaus I ved uavbrutt Arbeide fra 1816 til 1852 udmaalt af de tre Nationers Geometrer. Brede 70° 40′ 11,3″."

Fritt översatt till svenska blir det ungefär:
"Den nordligaste slutpunkten på en meridianbåge på 25° 20′ från den nordliga oceanen till floden Donau - genom Norge, Sverige och Ryssland. På initiativ av HM Oscar I och kejsarna Alexander I Nikolaus I vid oavbrutet arbete från 1816 till 1852 uppmätt av de tre nationernas geometrar. Breddgraden 70° 40′ 11,3″."''

Under andra världskriget sändes minnesmärket 1945 till Trondheim för att skydda det, men det restes åter i Fuglenes den 17 maj 1949. Idag är meridianmonumentet en symbol för Norges nordligaste stad, Hammerfest.

En liknande pelare står vid den andra änden av meridianbågen vid punkten Stara Nekrasivka i Ukraina.

Externa länkar
Hammerfest Turist AS
Hammerfest Historia - Meridianstøtta

Hammerfests kommun
Struves meridianbåge
Kulturminnesmärken i Finnmark fylke
Norra Solberga socken

Norra Solberga socken i Småland ingick i Södra Vedbo härad, ingår sedan 1971 i Nässjö kommun i Jönköpings län och motsvarar från 2016 Norra Solberga distrikt.

Socknens areal är 109,35 kvadratkilometer, varav land 103,49. År 2000 fanns här 2 057 invånare. Tätorterna Anneberg,  och Solberga, småorten Ormaryd samt sockenkyrkan Norra Solberga kyrka samt ligger i denna socken.

Administrativ historik
Norra Solberga socken har medeltida ursprung. Före den 1 januari 1886 (ändring enligt beslut den 17 april 1885) var namnet Solberga socken.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Norra Solberga församling och för de borgerliga frågorna till Norra Solberga landskommun. Denna senare inkorporerades 1952 i Solberga landskommun som 1971 uppgick i Nässjö kommun. Församlingen ingår sedan 1 januari 2007 i Norra Solberga-Flisby församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Norra Solberga, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Södra Vedbo härad. De indelta soldaterna tillhörde Jönköpings regemente, Västra härads kompani och Smålands husarregemente, Livskvadronen, Livkompaniet.

Geografi
Norra Solberga socken ligger nordost om Nässjö vid Svartåns källor. Socknen är en kuperad skogstrakt med småsjöar.

Mellan Anneberg och Ormaryd gick det mellan 1909 och 1934 en järnväg.

Fornlämningar
Här finns gravrösen och stensättningar från bronsåldern och äldre järnåldern. En fornborg ligger här.

Namnet
Namnet (1335 Solbärga) kommer från en gård i kyrkbyn, och syftar på särskilt solbelyste höjder.

Före 1 januari 1886 var socknens namn Solberga socken.

Se även
Norra Solberga församling
Lista över fasta fornminnen i Nässjö kommun#Norra Solberga
Anneberg-Ormaryds järnväg

Källor

Noter

Vidare läsning 
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd.Landsbygden. Jönköpings län, del 3 Hermes 1956 libris
Norra Solberga : bygd och folk, Willy Gustafsson. Utgiven av Norra Solberga hembygdsförening 1986-1988 (två delar). libris
Från norra Smålands medeltid : en godshistorisk-genealogisk undersökning av Vedbo härads medeltida bebyggelsehistoria, Jean Silfving 1952 libris

Externa länkar

Norra Solberga hembygdsförening 

Indelningar i Nässjö kommun
Socknar i Södra Vedbo härad
Anneberg
Stadshus

Stadshus är en ofta centralt belägen byggnad som uppförts för en (större) stads förvaltning och representation.

Stadshus i Sverige 
Eftersom det svenska stadsbegreppet förlorade sin juridiska betydelse 1971 åsyftar stadshus vanligen den byggnad som hade funktion som kommunhus år 1971, men inrymmer i många kommuner än i dag hela eller delar av kommunalförvaltningen.

Stadshus i Finland 
Stadshuset är oftast den viktigaste förvaltningsbyggnaden. Traditionellt har stadsfullmäktige och - styrelse sammanträtt här. Ibland används begreppet för den plats där den högsta ledningen för staden t.ex. stadsdirektörerna eller borgmästaren jobbar. Förutom administrationen finns ofta också städernas representationslokaler i stadshusen. I stadshuset kan också andra funktioner vara inrymda.

Stadshusets historia 
Föregångaren var rådhuset, där stadens ledning, administration och domstol "rådmänen" samlades. Rådhuset stod ofta centralt.  Den gamla svenska ordningen hölls kvar också efter Finska kriget när Sverige förlorade Finland 1809. 

Finland fick en egen förordning om städernas styrelse år 1875. Då upphörde råden och städerna fick i stället ett stadsfullmäktige. Städernas uppgifter växte och antalet tjänstemän utökades. De gamla rådhusen blev för trånga och nya större lokaler behövdes. Nya stadshus börajde byggas under 1800-talets senare del.

Uppdraget att planera de nya stadshusen gick ofta till berömda arkitekter. Husen planerades med ståtliga festsalar, trappuppgångar. Ibland kunde också andra funktioner rymmas in t.ex. auktionskammare, rådstuvurätten och bostäder.  Trots en ny förvaltning bibehölls det gamla begreppet rådhus för flera stadshus.

Stadshus i andra länder 
Ordet kan också användas som översättning för utländska kommunala förvaltningsbyggnader, till exempel City Hall (engelskspråkiga länder) och Hôtel de ville (franskspråkiga länder).

Exempel på stadshus

Stadshus i Sverige i urval
 Eskilstuna stadshus
 Falkenbergs stadshus
 Kiruna stadshus
 Linköpings stadshus
 Ludvika stadshus
 Nässjö stadshus
 Ronneby stadshus
 Skellefteå stadshus
 Stockholms stadshus
 Strömstads stadshus
 Umeå stadshus
 Västerås stadshus
 Göteborgs stadshus

Stadshus i Finland i urval
 Helsingfors stadshus
 Lahtis stadshus
 Vasa stadshus
 Åbo stadshus

Se även 
 Kommunhus
 Rådhus
 Tingshus

Källor

Noter
Lyckochansen

Lyckochansen var ett TV-program som sändes dagtid i TV3 och TV6 (tidigare även i ZTV). Programmet bestod av olika lotterier där tittarna kunde ringa ett betaltelefonnummer för 9:90 för att delta och ha chansen att vinna prispengar. 

Det fanns två spelvarianter, i den första skulle den tävlande gissa ett ord där bokstäverna blivit omkastade och i den andra varianten skulle den tävlande gissa ett ord. Den tävlande fick en kategori av typen "kan man äta" och ett par tomma rutor där bokstäver skulle fyllas i. 

Gissade man rätt vann man antingen ett fast pris, vilket var mellan 1 000 och 10 000 kronor, eller så fick man möjlighet till att spela ett pengaspel. Priset brukade höjas mellan gissningarna allt eftersom fler ringde in och gissat fel. Pengaspelet gav en liten garanterad vinst men möjlighet till en vinst på 30 000 kronor och upp. 

Lyckochansen slutade sändas 2007. 

TV-program i TV3
TV-program i ZTV
TV-program i TV6
Kvestor

Kvestor, eller quaestor, var i romerska riket en vald ämbetsman som skötte tillsynen av statskassan samt arméns och officerarnas finanser. Ämbetet kan härstamma från den romerska kungatiden. Omkring 420 f.Kr. fanns fyra quaestorer som valdes årligen och efter 267 f.Kr. hade antalet utökats till tio. Somliga quaestorer verkade i Rom medan andra tillhörde generalernas manskap eller tjänstgjorde hos guvernörerna ute i provinserna som viceguvernörer. Åter andra hade hand om översynen av de militära finanserna.

Genom Sullas reformer 81 f.Kr. blev minimiåldern för ämbetet 28 år för patricier och 30 för plebejer samtidigt som inte mindre än tjugo quaestorer tillsattes och ämbetet automatiskt innebar en plats i senaten. Det innebar också att censorerna började gå igenom senatens register oftare.

Modern användning

Polisväsendet 
I Italien kan quaestor (italienska: questore) avse en högre grad inom poliskåren. Quaestor är chef över Statspolisen (Polizia di Stato) i en provins och hans ämbete kallas Questura, men vissa poliser med denna grad har andra uppgifter.

I Rumänien är quaestor (rumänska: chestor) också ett högre polisbefäl.

Ekonomisk översyn 
Europaparlamentet har fem kvestorer som har till uppgift att se över ledamöternas ekonomiska och administrativa behov.

Vissa brittiska universitet, bland andra University of St Andrews, har fortfarande en quaestor som ansvarar för att leda och utveckla effektiv ekonomisk styrning inom universitetet.

Se även 
 Cursus honorum
 Romerska republiken

Romerska titlar
Naoko Sawamatsu

Naoko Sawamatsu, 沢松奈生子, född 23 mars 1973 Nishinomiya, Japan, är en japansk professionell tennisspelare, dotter till tennisspelaren Junko Sawamatsu. 

Naoko Sawamatsu blev professionell spelare på WTA-touren 1991. Hon vann under karriären sex singeltitlar (varav två ITF-titlar). Sin förnämsta titel vann hon 1993 i Strasbourg där hon i finalen besegrade grusspecialisten Judith Wiesner från Österrike. Naoko Sawamatsu rankades som bäst på fjortonde plats (februari 1995). Hon avslutade sin tävlingskarriär i september 1998. Totalt vann hon i prispengar 1 107 264 US dollar. 

Sawamatsu nådde som bäst i Grand Slam-sammanhang kvartsfinalen i Australiska öppna 1995, där hon besegrades av Arantxa Sánchez Vicario (3-6, 1-6).

Naoko var känd som en fighter på banan med inställningen att aldrig ge upp. Hennes spel karakteriserades av välplacerade men inte särskilt hårda bollar. Under karriären besegrade hon i olika turneringar bland andra spelare som Martina Hingis, Lindsay Davenport och Kimiko Date. 

Naoko Sawamatsu deltog i det japanska Fed Cup-laget 1988, 1990-91, 1993-98. Hon spelade totalt 20 matcher av vilka hon vann åtta.

Externa länkar 
 Profil WTA

Japanska tennisspelare
Födda 1973
Kvinnor
Levande personer
WP:Projekt Japan
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Japan
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Japan
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1996
Shuzo Matsuoka

Shuzo Matsuoka (松岡修造), född 6 november 1967 i Tokyo i Japan, är en japansk före detta tennisspelare.

Matsuoka nådde kvartsfinalen i Wimbledonmästerskapen 1995, där han föll mot Pete Sampras (7-6, 3-6, 4-6, 2-6).

Källor 
 Shuzo Matsuoka på atpworldtour.com

Noter

Externa länkar 
 松岡修造オフィシャルサイト | SHUZO MATSUOKA OFFICIAL SITE

Japanska tennisspelare
Idrottare från Tokyo
Födda 1967
Män
Levande personer
WP:Projekt Japan
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Japan
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Japan
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Japan
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1996
Tribonianus

Tribonianus, Tribunianus, född cirka 500, död cirka 547, var en framstående bysantinsk jurist som under kejsar Justinianus regeringstid reviderade de romerska lagarna.

Tribonianus föddes i Pamfylien och blev en framgångsrik advokat i Konstantinopel. 528 tillsatte Justinianus honom i ledningen för den kommission som skulle ta fram den nya lagsamling, Corpus Juris Civilis, som stod färdig 529. Följande år blev han quaestor och ledde arbetet med att kommentera de romerska lagarna, ett verk som skulle bli betydligt mer omfattande än själva lagsamlingen. Den nedkortade versionen av den nya lagsamlingen, Digesta, stod klar 533. Under tiden detta arbete pågick krävde av okänd orsak revoltörerna i Nikaupproret 532 att Tribonianus skulle avsättas. Kejsaren avsatte också Tribonianus för att omedelbart återinsätta honom sedan upproret slagits ned. 534 publicerades Codex Justinianus tillsammans med ett antal nya lagar som skulle tillgodose samtida behov, Novellae Constitutiones. Tribonianus liv beskrevs av Prokopios.

Födda 500
Avlidna 547
Romerska jurister
Personer i Bysantinska riket under 500-talet
Män
Simon & Simon

Simon & Simon, amerikansk TV-serie från 1981 av Philip DeGuere med Gerald McRaney och Jameson Parker m.fl.

Handling
Serien handlar om två bröder vid namn Rick och A.J (står för "Andrew Jackson") som tillsammans äger en detektivbyrå. Bröderna är väldigt olika då A.J tycker om att leva flott och klä sig i eleganta kläder och gå på fina restauranger medan Rick bor i en husbåt och vill leva enkelt. Tillsammans löser de olika uppdrag som de får.

Om serien
Det gjordes åtta säsonger innan serien lades ned och då hade den kommit upp i hela 157 avsnitt.

Amerikanska TV-serier från 1980-talet
TV-seriestarter 1981
TV-serieavslutningar 1989
Kalifornien i fiktion
Dan Korn

Dan Korn, född 4 augusti 1962 i Göteborg, är en svensk folklivsskildrare, författare, fotograf och samhällsdebattör.

Sedan början av 1980-talet  dokumenterade Korn folklivet i skogsbygderna i olika delar av Västsverige. Han har tidigare varit del av den konservativa tankesmedjan Oikos. Sedan den 22 mars 2022 är Dan Korn chefredaktör för webbtidningen Bulletin.

Biografi
Dan Korn är uppvuxen i Mölnlycke i Västergötland. Han bodde 1987–2009 i Antwerpen i Belgien, men är numera bosatt i Manchester i Storbritannien där han tidigare verkat som rabbin. Han har utgivit flera böcker med porträtt i text och bild av människor som lever "mot strömmen" i ålderdomliga miljöer, huvudsakligen i Västergötland men även i Småland, Halland, Dalsland och Bohuslän. Han är också en av 1900-talets stora samlare av böcker om Västergötland. Delar av hans samling såldes 2001 i katalogen Västgötalitteratur. Rariteter & småtryck ur Dan Korns samling från Antikvariat Mats Rehnström. Korn är hedersledamot av Västgöta nation i Uppsala.

Bibliografi

Priser och utmärkelser
2014 – Axel Hirschs pris

Källor

Noter

Externa länkar

 
 

Svenskspråkiga författare
Män
Födda 1962
Levande personer
Svenska boksamlare
Författare från Göteborg
Svenska fotografer under 1900-talet
Svenska fotografer under 2000-talet
Hedersledamöter vid Västgöta nation i Uppsala
Digesta

Digesta (latin, "samling"), 
Pandectae (av grekiska: pandektes, "allomfattande"), är den sammanställning av romerska lagar som genomfördes 530-533 på uppdrag av den bysantinske kejsaren Justinianus.

Lagsamlingen var uppdelad i femtio böcker, var och en med ett antal titlar uppdelade i lagar som i sin tur uppdelades i paragrafer. Verket består av citat från 39 romerska jurister men nästan hälften av volymen består av citat från Ulpianus och Paulus. Författningssamlingen, som var den enda tillåtna källan som alla icke-skrivna lagar måste utgå från, fick inte förses med kommentarer. De verk som Digesta själv utgick från fick heller inte åberopas för att försöka förklara dess eventuella tvetydigheter.

Se även 
 Corpus juris civilis
 Romersk rätt

Externa länkar 
 The Roman Law Library

Romersk rätt
Bysantinska riket under 500-talet

ja:ローマ法大全#学説彙纂
Simonkommissionen

Simonkommissionen (engelska, officiellt, Indian Statutory Commission) var en brittisk parlamentarisk utredning som 1930 lämnade förslag om Brittiska Indiens framtid.

Utredningen tillsattes i november 1927 och leddes av sir John Simon och bestod av sju ledamöter, konservativa såväl som labour. Man besökte Indien två gånger under åren 1928-1929, och publicerade 1930 en slutrapport i 17 volymer. Man föreslog bl.a. ett avskaffande av den diarki som i Indien på regional nivå bestod i att halva makten utstrålade från Storbritannien, medan halva makten härrörde ur regionala demokratiska val. Istället skulle Indien på regional nivå styras helt enligt moderna demokratiska principer. Utredningen tog i en annan då aktuell fråga ställning mot garanterad representation efter religionstillhöriget (islam resp. hinduism). 

Utredningens rekommendationer kom aldrig att genomföras. Eftersom den bestod enbart av brittiska politiker och saknade indisk representation vägrade indiska organisationer i den då radikaliserade nationella rörelsen att ha något samröre med utredningen under dess arbete, eller att samtala med de koloniala myndigheterna med utgångspunkt i utredningens rekommendationer.

Referenser 

1930 i Indien
Brittiska Indien
Indien under 1920-talet
Storbritanniens politiska historia
John Simon, 1:e viscount Simon

John Allsebrook Simon, 1:e viscount Simon, född 28 februari 1873 i Manchester, död 11 januari 1954 i London, var en brittisk jurist och politiker.

Simon är en av tre personer som innehaft de tre höga kabinettsämbetena: utrikesminister (1931–1935), inrikesminister (195-1916 och 1935–1937) och finansminister (1937–1940). Han var utbildad jurist och tjänstgjorde som solicitor general 1910–1913 och attorney general 1913–1915 samt var även ordförande i Simonkommissionen under slutet av 1920-talet. Inledningsvis var han medlem i Liberal Party. I samband med den stora depressionen stödde han, i motsats till sitt parti, den "nationella regeringen" under Ramsay MacDonald. Efter valet 1931 ingick han i MacDonalds regering som utrikesminister och utnämndes samtidigt till partiledare för National Liberal Party. Han avgick som partiledare 1940 och utnämndes samtidigt till det prestigefyllda men mindre inflytelserika lordkanslerämbetet, vilket han innehade till 1945. Mot slutet av sin politiska karriär sympatiserade han med Conservative Party.

Referenser

Webbkällor 
 

Brittiska jurister
Brittiska parlamentsledamöter
Storbritanniens utrikesministrar
Storbritanniens inrikesministrar
Storbritanniens finansministrar
Storbritanniens lordkanslerer
Personer från Manchester
Födda 1873
Avlidna 1954
Män
Alumner från Wadham College, Oxford
Talvin Singh

Talvin Singh är en brittisk DJ och tabla-spelare, känd för sin innovativa mix av klassisk indisk bhangra och drum n bass. Talvin Sing brukar räknas in i den electronica-genre som kallas asian underground.

Singh växte upp i Leytonstone, en förort till London, England. Som ung började han spela tabla, dansa breakdance och lyssna på punkrock. 16 år gammal skickades han till Indien för att bli skolad i klassisk musik (eller fick han en klassisk skolning?). Han kom tillbaka till London i slutet av 1980-talet och började jobba som studiomusiker åt artister som Indigo Girls, Siouxsie & the Banshees, Sun Ra, Björk och Future Sound of London. 1995 grundade Talvin Singh nattklubben Anokha, där han lät asiatiska punkrock-band och olika drum n bass-DJ:s spela. 1997 skrev han kontrakt med skivbolaget Island och släppte samlingen Anokha: Soundz of the Asian Underground med musik som var typisk från hans klubb. Ett år senare släppte han sitt första egna fullängdsalbum, Ok, vilket gav honom det prestigefyllda Mercury Music Prize.

Diskografi
1997 - Anokha: Soundz of the Asian Underground
1998 - Ok
2001 - Ha
2001 - Back to Mine
2002 - Vira
2004 - Songs for the inner world / Live at la Basilique, Saint Denis

Brittiska musiker
Män
Födda 1970
Levande personer
Codex Theodosianus

Codex Theodosianus ("Theodosius bok") var den sammanställning av romerska lagar förordnade av kristna romerska kejsare sedan 312 som togs fram av en kommission under Theodosius II 429-438.

Theodosius hann aldrig genomföra de reformer han planerade och hans lag fick inget större genomslag. De romerska lagarna sammanställdes därefter på nytt och omarbetades under Justinianus, som lät publicera Corpus juris civilis.

Se även
 Codex Gregorianus
 Codex Hermogenianus

Externa länkar
Utdrag från Codex Theodosianus
Codex Theodosianus
Ed. Mommsen, Meyer & Krueger The Roman Law Library

400-talet
Bysantinska riket
Romersk rätt
Jimutavahana

Jimutavahana, levde under andra halvan av 1000-talet och första halvan av 1100-talet i Bengalen, sanskritlärd och författare av religiösa skrifter av dharmashastrakaraktär, främst Kalaviveka, om tiderna för religiösa ritualer, Vyavaharamatrika (eller Nyayaratnamatrika) om vyavahara (processrätt) och dayabhaga, om hinduisk arvsrätt.

Se även
Manus lagbok

Författare från Indiska halvön
Religiösa personligheter i Indien
Män