kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Azovska sjön

Azovska sjön, även Azovska havet (, Azóvskoye móre; , Azóvśke móre; adygeiska: Хы МыутӀэ; krimtatariska: Azaq deñizi, Азакъ денъизи, ازاق دﻩﯕىزى) är ett bihav till Svarta havet öster om halvön Krim som har sitt namn efter staden Azov som ligger invid Taganrogviken i dess nordöstra hörn. Sjön är, enligt ett avtal från 2003, ett gemensamt innanhav för Ryssland och Ukraina med fritt tillträde för ländernas fartyg, men Krimbron begränsar storleken på de fartyg som kan passera Kertjsundet.

Geografi 
Azovska sjön har en total yta på omkring 37 600 km²; dess öar har en total yta på 108 km². Den hänger samman med Svarta havet genom sundet vid Kertj och betraktas ofta som en av dess vikar. Sjön är grund, och med ett maxdjup på omkring 14 meter och ett genomsnittligt djup på omkring 7 m är det världens grundaste hav. Bottnen består mest av sand, lera och musselkalk.

Vattnet har låg salthalt, 10–12 psu i de centrala delarna av sjön. I Taganrogviken i sjöns nordöstra ände är salthalten ännu lägre, endast 2–7 psu. I Kertjsundet i söder är salthalten högre, 12-14 psu.

Bland de mer än 20 floder som mynnar i Azovska sjön märks Don och Kuban. På den sydöstra sidan av Azovska sjön märks Temrjukbukten och på den västra sidan märks det så kallade Syvasj, "den ruttna sjön", en saltsjö som genom en lång, smal och sandig landtunga av Arabatnäset skiljes från den större Azovska sjön och som har en helt annan karaktär än denna med mycket saltaktigt vatten.

Azovska sjön tar emot stora mängder silt från floderna och grundas långsamt upp. Sand och grus bygger upp ett stort antal sandrevlar som bildar grunda laguner med liten vattenomsättning.

Flora och fauna 

Floderna tillför också många näringsämnen som gynnar algtillväxten och fisket. Bland de viktigaste arterna kan nämnas: stör, gädda, sill och sardiner.

Källor

Externa länkar 

 
Rysslands geografi
Ukrainas geografi
Krim
Europas innanhav
Ugglan
Ian Stewart

Ian Stewart kan avse flera personer:

 en brittisk friidrottare, se vidare Ian Stewart (friidrottare).
 en brittisk matematiker, se vidare Ian Stewart (matematiker).
 en brittisk musiker, se vidare Ian Stewart (musiker).
 en brittisk racerförare, se vidare Ian Stewart (racerförare).
SR Sverige

SR Sverige var en av Sveriges Radios kanaler och sände via DAB-radio och via Internet.

Kanalen har delat upp sig och själva SR Sverige sänder inte längre några program

 SR Atlas
 SR Världen

Externa länkar
 SR Världen

Sverige
Lucrezia Borgia

Operan hittas på Lucrezia Borgia (opera)

Lucrezia  Borgia, född troligen 18 april 1480 i Rom, död 24 juni 1519 i Ferrara, var en italiensk adelskvinna. Hon var utomäktenskaplig dotter till påven Alexander VI och hans älskarinna Vanozza de Cataneis. Hon var syster till Cesare Borgia.

Biografi

Lucrezia Borgia uppfostrades i Rom. 1493, året efter att hennes far valdes till påve, blev hon som trettonåring bortgift med Pesaros härskare Giovanni Sforza.  Denne tillhörde en förnäm milanesisk adelsfamilj, vilken påven hade ingått förbund med. Sedan de båda släkterna råkat i konflikt med varandra lät påven 1497 annullera äktenskapet, något som ledde till stor skandal i Italien. 

Efter att det intygats att Lucrezia var oskuld, blev hon 1498 åter bortgift, allt för att stärka faderns politiska ställning. Brudgum denna gång var Alfonso av Biscelgia, illegitim son till kung Alfons II av Neapel. Två år senare blev Alfonso mördad, och det sägs att Cesare Borgia var anstiftare till mordet. Detta berodde på att Lucrezias far önskade en allians med Frankrike, som gjorde anspråk på Neapel.  

Lucrezia ska år 1501 ha deltagit i den berömda Kastanjebanketten. År 1501 giftes Lucrezia bort i ett arrangerat äktenskap för politiska skäl för tredje gången, nu med Alfonso I av Este, som var arvtagare till hertigdömet Ferrara. År 1503 avled fadern, och hennes bror tvingades i exil. Alfonso besteg tronen år 1505.

Lucrezia, som lovprisades för sin skönhet, gjorde hovet i Ferrara till ett kulturellt centrum och verkade som beskyddare för diktare och konstnärer såsom Ariosto, Pietro Bembo och Tizian.

År 1519 dog Lucrezia i barnsängsfeber efter att ha fött sitt åttonde barn.

Eftermäle
I samtiden förekom diverse rykten om förhållanden, bland annat med Pietro Bembo, men även med hennes egen far och bror. Belägg för dessa rykten finns dock inte.

Fiktion
 BBC producerade 1981 en tio episoder lång dramaserie för TV kallad The Borgias. Den skildrar händelser från 1492, då Lucrezias far Rodrigo väljs till påve, fram till hennes bror Cesares våldsamma död 1507. Lucrezia har också en framträdande roll.
 Neil Jordan har gjort en ny TV-serie av historien 2011, med samma titel.
 Lucrezia Borgia (opera)
 Assassin's Creed: Brotherhood I detta datorspel har Lucrezia en av de större rollerna tillsammans med sin bror Cesare Borgia.

Referenser 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Externa länkar 

Födda 1400-talet
Avlidna 1519
Italienska hertiginnor
Kvinnor
Personer under renässansen
Personer i Italien under 1400-talet
Personer i Italien under 1500-talet
Påvars utomäktenskapliga barn
Beck – Pensionat Pärlan

Beck – Pensionat Pärlan är en svensk TV-film från 1998. Detta är den femte filmen i den första omgången med Peter Haber och Mikael Persbrandt i huvudrollerna.

Handling 
En liten flicka springer rakt ut i gatan och blir påkörd av en bil. Bakom ratten sitter Gunvald Larsson som kört alldeles för fort. Hon avlider senare av sina skador på sjukhuset och Gunvald blir helt förkrossad och överväger att sluta som polis. Samtidigt sker en taxisprängning vid Silja Lines terminal i Värtahamnen, som blir inledningen till en utredning som visar att flyktingar som kommer med färjan får resan betald om de smugglar in högexplosivt cesium.

Produktion 
Porten till Pensionat Pärlan ligger på Vikingagatan 20 i Stockholm. Kråktantens lägenhetsfönster ligger precis som i filmen mittemot.

Rollista 
Peter Haber – Martin Beck
Mikael Persbrandt – Gunvald Larsson
Stina Rautelin – Lena Klingström
Per Morberg – Joakim Wersén
Michael Nyqvist – John Banck
Anna Ulrika Ericsson – Yvonne Jäder
Rebecka Hemse – Inger
Lennart Hjulström – Lennart Gavling
Peter Hüttner – Oljelund
Lasse Lindroth – Peter
Ingvar Hirdwall – grannen
Fredrik Ultvedt – Jens Loftegård
Bo Höglund – Mats
Jan von Melen – Hasse Larsson
Lucian Muscurel – Mikhail Gorzi
Anna Godenius – föreståndare på Karlslund flyktingförläggning
Kazim Jabrail – herr Treizoc
Vassfiye Tutal – fru Treizoc
Kemal Görgüy – Janic

Externa länkar 
 
 

TV-filmer 1997
Beck-filmer
Svenska TV-filmer
Filmer i regi av Kjell Sundvall
Svenskspråkiga filmer
Stockholm på film
Joe's Corsage

Joe's Corsage, samlingsalbum med Frank Zappa släppt 30 maj 2004. Albumet innehåller låtar inspelade i mitten av 1960-talet innan Zappas debutalbum Freak Out! släpptes.

Låtförteckning
Alla låtar skivna av Frank Zappa där inget annat anges.
 "Pretty Pat" - 0:33
 "Motherly Love" - 2:21
 "Plastic People" (Richard Berry, Zappa) - 3:05
 "Anyway the Wind Blows" - 2:55
 "I Ain't Got No Heart" - 3:50
 "The Phone Call"/"My Babe" (Bobby Hatfield, Bill Medley) - 4:06
 "Wedding Dress Song/Handsome Cabin Boy" (trad.) - 1:02
 "Hitch Hike" (William "Mickey" Stevenson, Clarence Paul, Marvin Gaye) - 2:54
 "I'm So Happy I Could Cry" - 2:43
 "Go Cry on Somebody Else's Shoulder" (Zappa, Ray Collins) - 3:29
 "How Could I Be Such a Fool?" - 3:00
 "We Made Our Reputation Doing it That Way . . . " - 5:34

Total speltid: 35:39

Album av Frank Zappa
Musikalbum 2004
Musikalbum utgivna postumt
Alexander Kapranos

Alex Kapranos, född Alexander Paul Kapranos Huntley 20 mars 1972 i Almondsbury i Gloucestershire, är en brittisk musiker, känd som sångare och gitarrist i den Glasgow-baserade rockgruppen Franz Ferdinand.

Kapranos far var grek och hans mamma engelsk, så han tillbringade sina första år i Grekland. När de flyttade tillbaka till moderns hemstad Sunderland använde han sig av hennes efternamn "Huntley", då han var rädd för att bli mobbad för "Kapranos". Han bytte tillbaka år 2001.

Tidigare har han spelat i band som The Karelia och The Yummy Fur.

Källor

Födda 1972
Brittiska rocksångare
Brittiska rockgitarrister
Män
Levande personer
Alumner från University of Aberdeen
Alumner från University of Strathclyde
Prisma Tibro

PrismaTibro är ett svenskt tillverkningsföretag med egenutvecklade produkter inom elektronik och mekanik, beläget i Tibro. Bolaget bildades genom en fusion av Prisma Teknik och Prisma Light. Ägare sedan 2018 är Addtech.

Kristen etik 
Bolagets ägare 1987–2014, Jan Lund, var troende kristen och ville bygga företaget på kristna principer. Han anställde en EFS-pastor som förbedjare till företaget och del av företagets personalvård. Förbedjaren var heltidsanställd, men hade rätt att arbeta med andra behövande 25 procent av tiden. Företaget hade också tidigt samarbete med kristna grupper som evangeliserade i colombianska fängelser, vilket var upptaget som en del i företagets CSR-verksamhet.

Fyra produktfamiljer 
I bolaget finns fyra produktfamiljer. Prisma Daps, övergångssignalen som man trycker på för att få grönt ljus vid övergångsstället; Prisma DI: mätinstrument för att mäta skevhet hos vevaxlar i riktigt stora förbränningsmotorer; Prisma Button: armbågskontakt som mest används för att öppna dörrar men lika gärna kan ge signaler för att öppna portar, tända ljus eller starta andra processer, och Prisma Light: utomhusbelysning med led-teknik och möjligheter att styra via flera standarder: DALI, Zhaga, Nema, närvaro eller fjärrkontroll.

Övergångsställessignalen 
Företaget har utvecklat en övergångssignal, knappsatsen vid övergångsställen som kan aktiveras för grön signal, och under knappen finns en hand som pekar med pekfingret på knappen. Jan Lund berättade i en intervju med Aftonbladet att den medvetet placerats och ritats så för att det är en kristen symbol. Symbolen står då för "Jesus är enda vägen". Detta ledde till att en privatperson år 2008 JO-anmälde myndigheter som köpt in knappsatsen. Anmälan föranledde dock ingen åtgärd från JO:s sida. Designern av knappsatsen förnekar att det fanns någon sådan tanke överhuvudtaget, men Jan Lund hävdar att fingret var med på de första skisserna som var underlag till designern, och att förändringarna på handen därefter var små.

Noter

Externa länkar 
Företagets webbplats

Svenska tillverkningsföretag
Tibro kommun
Beck – Mannen med ikonerna

Beck – Mannen med ikonerna  är en svensk TV-film från 1997. Detta är den andra filmen i den första omgången med Peter Haber och Mikael Persbrandt i huvudrollerna.

Handling 
En kvinna med rysk bakgrund, Nadya Vasileva, påträffas styckad i Långsjön. Från början verkar fallet svårlöst, men efter hand börjar uppgifter göra gällande att ryska underrättelsetjänsten ligger bakom, och fallet tas över av säkerhetspolisen. Då kommer andra omständigheter in i bilden, som medför att Beck beslutar sig för att fortsätta sin utredning, medveten om att hans jobb riskerar stå på spel, allt för att rätt man ska ställas till svars för mordet.

Rollista 
Peter Haber – Martin Beck
Mikael Persbrandt – Gunvald Larsson, kriminalpolis 
Figge Norling – Benny Skacke, kriminalpolis 
Stina Rautelin – Lena Klingström, kriminalpolis, dataspecialist 
Per Morberg – Joakim Wersén, kriminalkommissarien 
Åke Lundqvist – Oleg Vasilev, "mannen med ikonerna" 
Ingvar Hirdwall – Martin Becks granne 
Rebecka Hemse – Inger, Martin Becks dotter
Mia Benson – åklagare Lindgren 
Fredrik Ultvedt – Jens Loftegård, kriminalpolis 
Michael Nyqvist – John Banck, kriminalpolis, spanare 
Anna Ulrica Ericsson – Yvonne Jäder, kriminalpolis, spanare 
Peter Hüttner – Oljelund, rättsläkare 
Bo Höglund – servitör 
Jan von Melen – Hasse Larsson
Dan Johansson – Säpoagent
Jörgen Andersson – Säpoagent
Vladimir Dikanski – Yurij Gulkov
Lilian Johansson – Rosa Andrén
Paul Fried – Arne Enberg
Johan Lindell – utrikesministern
Bengt Krantz – justitieministern
Lars Haldenberg – mäklare
Bernt Östman – taxichaufför
Pelle Seth – rättspsykolog
Robert Fransson – yngling på pir

Externa länkar 
 
 

Svenska TV-filmer
TV-filmer 1997
Beck-filmer
Svenskspråkiga filmer
Åke Lundqvist (skådespelare)

Åke Bertil Lundqvist, född 9 juni 1936 i Heliga Trefaldighets församling i Gävle, död 4 augusti 2021 i Högalids distrikt i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Biografi
Lundqvist antogs 1957 till Göteborgs stadsteaters elevskola. 1960 engagerades han vid Norrköping-Linköping stadsteater. Han har sedan 1973, då han spelade bokhållare Schröder i uppsättningen av Selma Lagerlöfs Gösta Berlings saga, tillhört den fasta ensemblen på Stockholms stadsteater. Spelåret 2009/10 medverkade han i Änkeman Jarl av Vilhelm Moberg.

1985–1991 var Åke Lundqvist teaterchef vid Uppsala stadsteater. Han var även rektor på Teaterhögskolan i Stockholm.

Han spelade under åren på Stockholms stadsteater 93 olika roller i över 80 uppsättningar. Åke Lundqvist är gravsatt i minneslunden på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Priser och utmärkelser
2013 – Litteris et Artibus

Filmografi

Teater

Roller

Källor

Externa länkar
 
 Östgötateaterns arkiv
 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska teaterchefer
Mottagare av Litteris et Artibus
Alumner från Göteborgs stadsteaters elevskola
Skådespelare från Gävle
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1936
Avlidna 2021
Män
Brottsvåg

Brottsvåg, svensk kriminalserie som sändes på Kanal 5 2000.

Handling
Serien utspelar sig i nära framtid och kretsar kring polisavdelningen Roteln för Organiserad Brottslighet, som tar hand om grövre brott, och vars övergripande mål är att sätta fast den ryske maffialedaren Sergei som mördat en av ROB:s anställda.

Rollista
 Gunilla Nyroos - Beatrice Grip 
 Malena Engström - Hedda Wikman 
 Jacob Ericksson - Fredrik Häggkvist 
 Ivan Mathias Petersson - Mischa Rubashkin 
 Jesper Malm - Ruben Lindroth 
 Tanja Svedjeström - Alexandra Melin Fuchs 
 Rolf Skoglund - Tobias Andersson 
 Reuben Sallmander - Carl-Johan (C.J.) Ström (säsong 1) 
 Felix Engström - Ulf Dolk (säsong 2) 
 Vladimir Dikanski - Sergej 
 Krister Henriksson - polischef Hans Ceder 
 Stefan Sauk - Thommy Berg

Episodskådespelare
Fredrik Evers
Ulf Friberg
Göran Forsmark
Niklas Falk
Ia Langhammer
Sven-Åke Wahlström
Moa Gammel
Danilo Bejarano
Ralph Carlsson
Margaretha Krook
Ing-Marie Carlsson
Philip Zandén
Per Morberg
Allan Svensson
Benny Haag
Oliver Loftéen
Daniel Larsson
Emil Forselius
Lena B. Eriksson
Rolf Lydahl
Björn Granath
Catharina Larsson
Simon Norrthon
Erika Höghede

Om serien
 Serien spelades bland annat in i en nerlagd polisstation i Stockholm (Jakobsberg). Den producerades av Jarowskij.
 Trots en omfattande reklamkampanj gick serien bara i två säsonger, delvis på grund av att den sändes samtidigt med Efterlyst på TV3.

Externa länkar
 Brottsvåg på Svenska TV-serieguiden
 Brottsvåg på Björn Mattssons Episodguide
Svenska TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2000
Svenska kriminalserier
Svenskspråkiga TV-serier
Hårdrockare

En Hårdrockare () kallas både de som är hängivna fans av hårdrock och heavy metal, och de som spelar och sjunger i hårdrocksgrupper.

Hårdrockare som subkultur 
Hårdrockare förknippas ofta med headbanging. Headbanging är dock en äldre term. Redan tidigt klassades hårdrockskulturen som en subkultur. I början av 1980-talet uppstod motsättningar mellan hårdrockare och synthare. Hårdrockskulturen har ibland även beskyllts för satanism, då hårdrockslåtar ofta har mörkare texter, med teman som hat och ångest, medan till exempel övriga populärmusik oftast handlar om kärlek, och dessa genrer ofta klassas som mer "mainstream" än hårdrock. Band inom subgenren black metal hävdar dock ofta öppet att de är satanister.

Musiken 
Precis som ordet antyder så lyssnar hårdrockare på band inom hårdrocksgenren. De grupper som ofta brukar omnämnas är, men inte alltid, äldre band från 70- och 80-talen, som till exempel Deep Purple, Metallica, Iron Maiden, AC/DC, Guns N' Roses, Led Zeppelin och Black Sabbath. De mer moderna hårdrockarna lyssnar dock vanligtvis på nyare grupper såsom Slipknot, Trivium, In Flames och Soilwork. Men det ena behöver inte utesluta det andra.

Utseende och klädsel 
Den stereotypa bilden av en hårdrockares utseende är att de har långt hår, tatueringar, tajta byxor, bandlogotyp på jacka av jeanstyg eller jeansväst ofta täckt med tygmärken, knappar och ibland nitar. Detta är mer vanligt för fans av heavy-, speed- och thrash metal. Skinnjacka är också väldigt vanligt och/eller T-shirt med ett av favoritbanden, bälte med nitar eller patronhylsor. Denna bild stämmer fortfarande men en del hårdrockare, såsom David Draiman i Disturbed, har rakat huvud, eller dreadlocks, som Anders Fridén i In Flames.

Referenser

Noter

Se även 

 Lista över musikorienterade subkulturer
 Heavy metal-prickar
 Corna

Hårdrock
Subkulturer
Anderssonskans Kalle (film, 1950)

Anderssonskans Kalle är en svensk ungdomsfilm från 1950 i regi av Rolf Husberg.

Handling
Kalles mamma driver en stryk- och tvättinrättning på Söder i Stockholm. Kalle är på grund av sin mammas arbete utan passning på dagarna och har efter skolan möjlighet att utföra pojkstreck till förtret för tanterna i grannskapet.

Om filmen
Filmen premiärvisades på biograf Falan i Falun 21 november 1950. Anderssonskans Kalle har filmats sex gånger, två stycken med regi av Sigurd Wallén på stumfilmstiden. Som förlaga till filmerna har man journalisten Emil Norlanders ungdomsroman Anderssonskans Kalle som utkom 1901. I filmen filmdebuterade Janne Loffe Carlsson som en av de små pojkarna.

Rollista i urval

Peter Blitz - Anderssonskans Kalle 
Gurli Bergström - Anderssonskan, änka, hans mor 
Harriet Andersson - Majken, hennes dotter 
Mona Geijer-Falkner - Bobergskan 
Rut Holm - Pihlgrenskan 
Bellan Roos - Lövdalskan 
Hanny Schedin - Petterssonskan 
Arne Källerud - Jonsson, poliskonstapel 
Lars Ekborg - Gustav Sandlund, tidningsvolontär 
Henrik Schildt - Nisse Helling, juveltjuv 
Sven Magnusson - Jocke, Nisses medhjälpare 
John Botvid - Korv-August, varmkorvförsäljare 
Artur Rolén - Kol-Karlsson, ved- och kolhandlare 
Torsten Lilliecrona - Hellings kumpan
Carl Gustaf Lindstedt - Tjuvfiskare

Se även

Externa länkar 
 

Anderssonskans Kalle
Emil Norlander-filmatiseringar
Svenska dramafilmer
Svenska filmer 1950
Svenskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Rolf Husberg
Stockholm på film
Köpenhamn på film
Göteborg på film
Flygplan på film
Svenska 1950-talsfilmer
Filmer om barn
Europeiska rådets toppmöte i Göteborg 2001

Europeiska rådets toppmöte i Göteborg 2001 var Europeiska rådets sammanträde den 15–16 juni 2001 i Göteborg under Sveriges första ordförandeskap. Vid sammanträdet deltog medlemsstaternas stats- eller regeringschefer. Stats- eller regeringscheferna från de anslutande central- och östeuropeiska länderna deltog också vid toppmötet. I anslutning till sammanträdet ägde även ett toppmöte mellan Europeiska unionen och USA rum. USA:s president George W. Bush var därför närvarande i Göteborg. Han blev därmed den första sittande amerikanska presidenten att besöka Sverige. Vid besöket medföljde även hans hustru Laura Bush och USA:s utrikesminister Colin Powell.

Under Europeiska rådets toppmöte diskuterades bland annat unionens framtida utvidgning, dess institutionella reformer, globaliseringens utmaningar och de transatlantiska förbindelserna med USA. Toppmötet är dock mest känt på grund av de bråk och kravaller som uppstod mellan demonstranter och den svenska polisen i anslutning till toppmötet och som går under benämningen Göteborgskravallerna.

Deltagare vid toppmötet

Europeiska rådets ledamöter

Europeiska rådets ordförande 
 Göran Persson, Sveriges statsminister

Kommissionens ordförande 
 Romano Prodi, Europeiska kommissionens ordförande

Övriga rådsmedlemmar 
 Guy Verhofstadt, Belgiens premiärminister
 Poul Nyrup Rasmussen, Danmarks statsminister
 Tarja Halonen, Finlands president, biträdd av Paavo Lipponen, Finlands statsminister
 Jacques Chirac, Frankrikes president, biträdd av Lionel Jospin, Frankrikes premiärminister
 Konstantinos Simitis, Greklands premiärminister
 Bertie Ahern, Irlands premiärminister
 Silvio Berlusconi, Italiens premiärminister
 Jean-Claude Juncker, Luxemburgs premiärminister
 Wim Kok, Nederländernas premiärminister
 António Guterres, Portugals premiärminister
 José María Aznar, Spaniens premiärminister
 Tony Blair, Storbritanniens premiärminister
 Gerhard Schröder, Tysklands förbundskansler
 Wolfgang Schüssel, Österrikes förbundskansler

Övriga deltagare

Företrädarna för de anslutande länderna 
 Ivan Kostov, Bulgariens premiärminister
 Glafkos Klerides, Cyperns president
 Mart Laar, Estlands premiärminister
 Andris Bērziņš, Lettlands premiärminister
 Rolandes Paksas, Litauens premiärminister
 Edward Fenech Adami, Maltas premiärminister
 Jerzy Buzek, Polens premiärminister
 Adrian Nastase, Rumäniens premiärminister
 Mikuláš Dzurinda, Slovakiens premiärminister
 Janez Drnovšek, Sloveniens premiärminister
 Miloš Zeman, Tjeckiens premiärminister
 Bülent Ecevit, Turkiets premiärminister
 Viktor Orbán, Ungerns premiärminister

Företrädarna för USA 
 George W. Bush, USA:s president, biträdd av Colin Powell, USA:s utrikesminister

Se även 
 Europeiska rådet
 Göteborgskravallerna

Referenser 

2001 i Sverige
Europeiska rådet
Göteborgs historia
Politikåret 2001
Regeringen Persson
Västmark

Västmark är ett svenskt rollspel utvecklat av Krister Sundelin och utgivet av Rävsvans Förlag. Första utgåvan av spelet kom 1996 och det var en vidareutveckling av riddarrollspelet Lejonhjärta från 1994. Den senaste utgåvan, den tredje, kom 2003 och var den första som trycktes.

Regelsystem 
Västmark använder sig av T10-systemet som det själv introducerade. Kortfattat så har varje karaktär en uppsättning "egenskaper" och en uppsättning "skickligheter" alla med ett värde. När ett slag görs med den tiosidiga tärningen lägger spelaren till värdet för EN egenskap och EN skicklighet, den totala summan ska övervinna dito för en motståndare eller ett svårighetsvärde.

Egenskaper 
Egenskaper är grundläggande förutsättningar för karaktären. Det kan vara fysiska egenskaper som "stark", "liten" eller "kvick", personlighetsdrag som "blyg", "vidskeplig" eller "rebell", samhällsrelaterade egenskaper som "fattig", "adel" eller "lärare" eller något annat som är relativt statiskt. Värdena på egenskaperna kan variera från -4 till +4, vissa egenskaper är alltså negativa.

Skickligheter 
Skickligheter är saker som man kan lära sig och följaktligen bli bättre på. "Rida", "filosofi", "matlagning", "häxkonst" och "etikett" är ett par skickligheter som visar hur brett fält det handlar om. Skickligheter har alltid positiva värden och kan i teorin vara hur höga som helst.

Kampanjvärld 
Västmark utspelar sig på den fiktiva ön Lyonia sydväst om Storbritannien under medeltiden. Snarare än på traditionell fantasy bygger spelets mytologi på dåtida folktro och folksagor.

Externa länkar 
 Västmark Online - wiki för diskussion kring och utveckling av Västmark
 Rollspelssmedjan - Rävsvans förlags webbplats, bland annat med andra utgåvan av Västmark för fri nerladdning

Svenska rollspel
Historiska rollspel
Fantasyrollspel
Unreal Tournament 2004

Unreal Tournament 2004 (UT 2004) är ett datorspel i first person shooter-genren utvecklat av Epic Games och Digital Extremes. Unreal Tournament 2004 släpptes av Atari 16 mars 2004.

Spelet är till största del ämnat för flerspelarspel men spelet har även en enkelspelarfunktion där spelaren spelar mot botar. Unreal Tournament 2004 är det tredje spelet i spelserien och uppföljare till "Unreal Tournament 2003". Det finns fyra flerspelarspel i Unreal-serien. Största skillnaden mellan Unreal Tournament 2003 och UT 2004 var att ett par nya spelformat introducerades, samt att spelet innehåller fordon som spelaren kan kontrollera.

Externa länkar

Datorspel 2004
Förstapersonsskjutare
Windows-spel
Macintosh-spel
Linuxspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Datorspel utvecklade av Epic Games