Johan Ludvig Runeberg

Uppslagsordet ”Runeberg” leder hit. För andra betydelser, se Runeberg (olika betydelser). För det finska passagerarfartyget, se J.L.Runeberg (fartyg)

Johan Ludvig Runeberg (), född 5 februari 1804 i Jakobstad, död 6 maj 1877 i Borgå, var en finlandssvensk författare och poet, som betraktas som Finlands nationalskald. Ur hans mest spridda verk, Fänrik Ståls sägner, publicerat i två delar 1848 respektive 1860, har bland annat texten till Finlands nationalsång, Vårt land, hämtats. 

Runeberg var också med i arbetet med att modernisera den svenska lutherska psalmboken i Finland och han skrev många texter för den nya utgåvan. Runeberg diktade på svenska och hans verk översattes främst till finska och sedan till många andra språk. Johan Ludvig Runeberg förlänades storkorset av Kungl. Nordstjärneorden 1873 13/5 (kommendör 1860 24/5, riddare på 1840-talet).

Biografi

Barndom och ungdom 
Runeberg föddes i en svensktalande familj i Jakobstad, Finland, vid Bottenvikens strand, medan Finland ännu tillhörde Sverige. Hans föräldrar var sjökaptenen Lorentz Ulrik Runeberg (1772–1828) och Anna Maria Malm (1782–1834). Farfarsfar Ludvig hade flyttat till Finland från Sverige, och Anna Maria Malm föddes i köpmannafamiljen från Jakobstad, som troligen också hade sina rötter i Sverige.

Som litet barn var Runeberg mycket klen. Under uppväxtåren blev han lång och gänglig, med insjunket bröst, och han hostade och spottade ibland blod. Men småningom började, tack vare ett stärkande friluftsliv, det insjunkna bröstet höja sig och axlarna tilltog i bredd. Han blev kraftigare och sjukdomsanlagen växte bort. 

Runebergs mor Anna Maria Malm var känd för ett glatt humör, en stor förmåga att berätta släkthistorier och en god sångröst. Hon lärde sonen en del av dåtidens visor. Fadern, sjökaptenen Lorenz Ulrik Runeberg, hade större bildning och höll strängare tukt, vilket dock hade mindre inverkan för de långa sjöfärdernas skull. Fadern skall dock, enligt skaldens egen uppgift, med allvar ha följt hans första skriftställarförsök och rättat dem med stränghet.  

Sin skolgång började Runeberg i en vindskammare hos en gammal gumma från Stockholm, som kunde lära honom att läsa svenska rent innantill. Då föräldrarna var i mindre goda omständigheter erbjöd sig faderns bror, som var tullförvaltare i Uleåborg, att uppfostra den åttaåriga pojken. Vid sin farbrors död 1815 blev Runeberg tvungen att återvända till det torftiga fädernehemmet, men kunde genom några deltagande vänners understöd börja i Vasa trivialskola.

Friluftsliv 
Runeberg hyste ett intresse för friluftsliv och brukade jaga genom att gillra snaror, men även andra nöjen roade man sig med i hans kamratkrets; till ackompanjemang av en fiol sjöng man Bellman, vars Fredmans epistlar och till en god del även Fredmans sånger Runeberg lärde sig utantill; man spelade komedi och läste högt ur Kellgrens, Leopolds och Lidners dikter. Redan här väcktes hos honom intresset för poetisk litteratur och en böjelse att själv skriva vers, varvid Choraeus och Franzén blev hans första förebilder.

Tidig diktning 
Från Runebergs tidiga diktning under sin skoltid finns inget säkert daterat exemplar bevarat.

Studier 
Från Vasa flyttade han 1822 till Åbo där han i oktober samma år blev student vid Kejserliga akademien. Under flitiga studier och genom att offra en dryg del av sin tid åt andras undervisning blev han filosofie magister. Kort efter det han blivit promoverad i Åbo 1827, brann staden ned till grunden, vilket föranledde universitetets förflyttning till Helsingfors, där det åter öppnades 1828. Redan året förut hade Runeberg diktat sitt första större poem, Elgskyttarne. 

När fadern dog i ett slaganfall 1828 blev det knapert i hemmet. Runeberg tvingades själv skaffa sig medel till att fortsätta sina studier. Han tog därför plats som informator i Saarijärvi åt pojkar i två familjer, kapten af Enehjelms och kronofogde Danielsons. Här strövade han mycket omkring i skogarna och på moarna och lärde känna det finska landskapet. Det blev en inspirationskälla för dikten Bonden Paavo, som publicerades i hans första samling 1830.

Yrkeskarriär 
År 1830 förordnades han till docent i vältalighet samt erhöll en amanuensbefattning vid akademiska konsistorium i Helsingfors. I Finlands huvudstad tillbringade han de följande sju åren där han i det litterära Lördagssällskapet lärde känna akademiker som Cygnaeus, Nervander, Rein, Snellman, Lönnrot, Castrén med flera. År 1831 gifte Runeberg sig med sin syssling Fredrika Tengström, sedan han kort förut tillsammans med några yngre akademiker grundat ett privatlyceum, som han sedan ansvarade för i fem och ett halvt år. 

Hans ekonomiska villkor var på grund av flera omständigheter så knappa, att han måste se sig om efter någon ytterligare inkomstkälla. Därför började han 1832, inte enbart för inkomstens skull, utge Helsingfors Morgonblad, ett litterärt halvveckoblad, vars utgivande han ansvarade för till april 1837, och där han fyllde utrymmet med kritiska skärskådningar av samtidens framstående svenska litteratur. Under tiden skrev han åtskilliga alster, som visade på en gradvis utveckling av hans poesi. 1837 sökte och fick han lektoratet i latinska språket vid Borgå gymnasium (1842 utbytt mot det i grekiska). Han prästvigdes 1838 och fick sex år senare professors titel. Då denna tjänst i följd av 1856 års skolreform indrogs, sökte och fick han 1857 avsked från densamma med bibehållande av löneförmånerna. Samma år blev han teologie doktor.

Sommaren 1851 besökte Runeberg Sverige – hans enda utrikes färd. Hela Sverigeresan blev ett triumftåg, "ett susande och dusande" som övergick allt vad han någonsin varit med om. Vid en fest som hölls till hans ära blev han av ärkebiskop af Wingård, som då var Svenska akademiens direktör, i förtroende tillfrågad om han inte skulle vilja att flytta över till Sverige, där en plats i så fall skulle hållas i beredskap åt honom. Men Runeberg svarade att Finland var en fattig mor som behövde alla sina söner.

Diktning 
År 1830 utkom första samlingen av Runebergs dikter, och året därefter gav Svenska Akademien skalden sitt andra stora pris för dikten Graven i Perrho. De första dikter som Runeberg offentliggjorde var övervägande lyriska; i diktcykeln Idyll och epigram, som kan sägas stå på gränsen mellan lyrik och epos, låter han emellertid ana vad han skulle bli som episk skald, och snart framträdde han som sådan i de natursanna, folkmässiga och hjärtligt naiva idyllerna Hanna, Elgskyttarna och Julkvällen. 

Hans Serviska folksånger (1830, Projekt Runeberg) är en översättning från tyska Serbische Volkslieder (1827), utgivna i Sankt Petersburg av Peter Otto von Goetze (se ryska Wikipedia), i sin tur översatt från Vuk Karadžić samling av serbiska folksånger (1824).

Senare utgav han Nadeschda, i vilken han på grundvalen av en rysk folksaga skildrar kärlekens varma låga; Kung Fjalar, ett storslaget fornnordiskt ämne; Fänrik Ståls sägner, ett nationellt epos i romansform. Han framträdde även som psalmförfattare. 

Många av hans dikter handlar om livet på den finska landsbygden. Den mest kända av dessa är Bonden Paavo, (Saarijärven Paavo på finska), om en småbrukare i den fattiga socknen Saarijärvi och hans beslutsamhet, sisu och orubbliga tro på försynen inför ett hårt klimat och år av dåliga skördar. Tre gånger förstör en frostnatt hans skördar. Varje gång blandar han dubbelt så mycket bark i brödet, för att avvärja svält och han arbetar allt hårdare för att dika ut kärr till torrare mark som inte ska vara lika utsatt för nattfrosten. Efter det fjärde året får Paavo äntligen en rik skörd. Medan hans hustru jublar, tackar Gud och säger åt Paavo att njuta av bröd gjort helt och hållet av spannmål, men Paavo säger åt sin fru att blanda bark i mjölet ännu en gång, eftersom deras grannes skörd har gått förlorad under en frostnatt. Paavo ger hälften av sin skörd till den nödställde grannen.

Utvalda verk 
Till Runebergs huvudverk hörde den idealistiska dikten Älgskyttarna (Älgjägare, 1832) och eposet Kung Fjalar (Kung Fjalar, 1844). Hjältedikten  Fänrik Ståls Sägner (Fänrik Ståls sagor, Vänrikki Stoolin tarinat på finska), skriven mellan 1848 och 1860, anses vara den största finska episka dikten utanför den inhemska Kalevala-traditionen och innehåller berättelser om det finska kriget med Ryssland 1808–1809. I kriget förlorade Sverige skamligt Finland, som blev ett storfurstendöme i Kejsardömet Ryssland. Eposet, som är komponerat episodiskt, betonar den gemensamma mänskligheten för alla sidor i konflikten, samtidigt som det i huvudsak hyllar finnarnas heroism. Den första dikten Vårt land (Maamme på finska) blev Finlands nationalsång.

Privatliv 
Runeberg var gift med sin syssling Fredrika Runeberg, född Tengström, som skrev dikter och romaner. De var föräldrar till åtta barn, däribland skulptören Walter Runeberg, som var deras äldste son. 

Sedan ungdomen var han en stor älskare av jakt och fiske. På en jaktfärd 1863 drabbades Runeberg av ett slaganfall som gjorde honom oförmögen till kroppsligt arbete. Trots det bibehöll han själens krafter tämligen oförminskade. Han plågades av sjukdomen men levde i övrigt ett stilla och fridfullt liv i sitt hem, vilket hade blivit skänkt till honom av det finska folket. Han avled i Borgå 6 maj 1877.

Nationalsången 
Vårt land, som är Finlands nationalsång, är inledningen till Fänrik Ståls sägner. Den melodi som används till sången är komponerad av Fredrik Pacius.

Eftermäle

Runebergstårta 
Runebergsdagen (finska: Runebergin päivä), dagen för Runebergs födelse, firas varje år i Finland som Runebergsdagen. Till traditionen hör att man äter Runebergstårta, en bakelse smaksatt med mandel, vilket Runeberg själv ska ha konsumerat dagligen. På finska heter den Runebergintorttu. Den finns allmänt tillgänglig i butik från början av januari till 5 februari. Sedan 1896 delas det litterära priset Runebergspriset ut på Runebergsdagen.

Staty 
Det finns en staty av Johan Ludwig Runeberg av hans son Walter Runeberg på Esplanaden i hjärtat av Helsingfors. Runeberg Township i Becker County, Minnesota fick också sitt namn efter Runeberg.

Gatunamn 
Runebergsgatan i centrala Helsingfors är uppkallad efter honom.  

Runebergsgatan på Östermalm i Stockholms innerstad namngavs 1909 efter Runeberg och Runebergsplan namngavs 1925 vid samma område.

Minnesmynt 
Runeberg valdes som huvudmotiv för det finska minnesmyntet, jubileumsmyntet Johan Ludvig Runeberg och Finsk poesi på 10 euro. Den präglades 2004 för att fira 200-årsdagen av hans födelse. På framsidan av myntet finns ett stiliserat porträtt av Runebergs ansikte. På baksidan visas ett teckensnitt från 1831 från den svenskspråkiga tidningen Helsingfors Tidningar, eftersom Runeberg skrev det mesta av sitt arbete på svenska.

Hemmet i Borgå 
Johan Ludvig Runebergs hem på Alexandergatan 3 i Borgå är öppet för allmänheten sedan 1882 och därmed Finlands äldsta hemmuseum. Det är mer eller mindre i samma skick som när familjen Runeberg bodde där och förvaltas av Borgå museum.

Runebergssällskapet 
Det Svenska Runebergsällskapet grundades 1985, dess ordförande är Bengt Gustaf Jonshult. Projekt Runeberg är uppkallat efter honom.

Bibliografi

Lyrik
 Dikter (1830, 1833 och 1843) 
 Idyll och epigram

 Fänrik Ståls sägner; Första samlingen (1848), Senare samlingen (1860) 
 Vårt land 
 Sven Dufva 
 Döbeln vid Jutas 
 Lotta Svärd 

 Enskilda dikter: 
 Den enda stunden
 Högt bland Saarijärvis moar 
 Elgskyttarne 
 Hanna
 Julqvällen
 Kung Fjalar
 Sköna maj, välkommen

Psalmer (i urval)

Finlands evangelisk-lutherska kyrkas svenska psalmbok 1886 

 10 Alle kristne fröjda sig
 18 Ett år har gått till ända
 22 Guds nåd vi skole prisa
 27 Jesus Kristus, han allena
 29 Wår Herre Kristus talat
 41 Sann Gud och man
 59 Kom till mitt arma hjerta
 82 O menniska, o vandringsman
 84 Bort, werld, med all din ståt ovh prakt
 88 Hur ofta spörs ej flit ich
 89 Hwem kallar du din nästa
 90 För dig min nöd
 93 Hur skall mig syndare
 99 Hwad säger nu vår Herre
 107 En dyr klenod
 109 Himlars rymd sin Konung
 122 Hur skole vi dig prisa
 137 Låt barnen komma hit till
 155 Gud, se i nåd till dessa två
 173 Hwi stängs allt jemt ditt
 174 Guds helga bud förnimmer
 210 Säll den, hwars hopp
 222 Ha ej din lust tull jordens
 243 Lik flyga tiden, som
 262 Hwi käns mig tungt det
 266 Fader över fäder alla
 290 Hur är ditt nam, o Gud
 348 Wi böre städs oss reda
 349 O lif i denna jemmerdah
 356 En gäst och främling
 357 Det har jag städse funnit
 361 Bevara Gud vårt
 364 Ack, mänskan är ett härligt
 383 Jag lyfter ögat
 400 Din klara sol
 405 Kväll eller morgon
 406 I Herrens hand jag lemnar
 413 I mörker höljs ej jorden
 424 Till natt det åter lider
 441 Herre, hela werlden tröstar
 443 Hur skön är ej jorden
 449 Uti din boning, Herre får
 456 Nu spörjes gråt
 460 Frid är fröjd, bed frid ej
 470 Jag tager farväl
 486 Mitt öga skyms, min kraft
 499 Wid elfarna i Babylon
 548 Hur ljuvt det är att komma (Tillägg 1928)

Finlands evangelisk-lutherska kyrkas svenska psalmbok 1986 

 37 Guds nåd vi glatt skall prisa 
 43 Ett år har gått till ända 
 74 Han på korset han allena  
 75 Vår Herre Kristus talat har 
 114 Kom till mitt arma hjärta 
 178 Hur ljuvt det är att komma 
 199 En dyr klenod, en klar och ren 
 200 Hur skall vi rätt dig prisa
 235 Gud se i nåd till dessa två  
 273 Säll den vars hopp till Jesus står 
 301 Hur är ditt namn o Gud ej stort 
 320 Fader över alla fäder 
 354 För dig min nöd jag klagar 
 416 O människa o vandringsman 
 450 Himlars rymd sin konung ärar 3)
 475 Vem kallar du din nästa här 
 492 Jag lyfter ögat mot himmelen 
 508 I mörker höljs ej jorden mer 
 509 Kväll eller morgon 
 523 Till natt det åter lider 
 538 Din klara sol o Fader vår  
 546 Bevara, Gud, vårt fosterland  
 562 En vandringsman är mänskan här 
 573 Vid älvarna i Babylon
 

Psalmtexter, som Runeberg har bearbetat

 Hell morgonstjärna, mild och ren   
 I dödens bojor Kristus låg 
 Välsigna Gud som makten sänder

Se även 
 Svenska litteratursällskapet i Finland, grundat 1885 till J. L. Runebergs minne

Referenser

Noter

Källor

Vidare läsning
 Bexell, Oloph (2013), Runebergs psalmer i Sverige. Några psalmbokshistoriska iakttagelser. Historiska perspektiv på kyrka och väckelse. Festskrift till Ingvar Dahlbacka på 60-årsdagen. Red.  Kim Groop & Birgitta Sarelin. (Suomen kirkkohistoriallisen seuran toimituksia / Finska kyrkohistoriska samfundets handlingar 224.) Helsingfors 
 Brydolf, Ernst (1943-66), Sverige och Runeberg 1.  1830-1848. 2. 1849-1963. Helsingfors

 

 – 2 delar.

Externa länkar 
 runeberg.net – temawebbplats som presenterar Johan Ludvig Runeberg och hans verk
 Johan Ludvig Runeberg, författarpresentation i Litteraturbanken
 

 Johan Ludvig Runeberg i 375 humanister 5.2.2015, humanistiska fakulteten vid Helsingfors universitet
 

 
Svenskspråkiga poeter
Finlandssvenska författare
Finländska psalmförfattare
Födda 1804
Avlidna 1877
Män
Finländska författare under 1800-talet
Personer från Jakobstad
SBH