kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kodex

En kodex eller codex (plur. kodexar eller codices) kan vara en inbunden handskriven text, bok eller lagsamling från antiken eller medeltiden. Man började tala om kodex när man övergick från bokrullar till inbundna böcker, under kristendomens första århundraden. Omkring år 300 e.Kr. framställdes ungefär lika många böcker som bokrullar och under 500-talet övergavs bokrullen. Det latinska ordet codex betyder "träkloss".

Kända kodexar (handskrifter)

Bibelhandskrifter 
 Codex Alexandrinus, grekisk Bibel från 400-talet.
 Codex Argenteus, Silverbibeln, evangeliebok på gotiska från början av 500-talet.
 Codex Basilensis.
 Codex Bezae, evangelierna och Apostlagärningarna i handskrift från 400-talet.
 Codex Ephraemi Rescriptus.
 Codex Gigas, Djävulsbibeln, innehåller bland annat en illustration av djävulen.
 Codex Sinaiticus, en komplett majuskelhandskrift på pergament av Nya testamentet.
 Codex Vaticanus, ett av de bästa och äldsta bevarade bibliska manuskripten avskriven i början av 300-talet.
 Papyrus P52, den äldsta bevarade handskriftsfragmentet av en nytestamentlig Bibelskrift.

Andra handskrifter 
 Caedmonmanuskriptet.
 Codex Arundel.
 Stockholm Codex aureus.
 Codex Bildstenianus.
 Codex Bureanus, svensk handskrift på pergament om helgonlegender, från omkring 1350.
 Codex Dresdensis, förkolumbiansk mayaskrift från tiohundratalet på bark-papper.
 Codex Faenza.
 Codex Florentinus, Historia general de las cosas de Nueva España, tolv böcker om aztekisk mytologi och prekolumbiansk mexikansk historia.
 Codex Hierosolymitanus, innehåller fornkyrkliga texter, bland annat Didache
 Codex Huixquilucan, även Hemeneway Codex på engelska, från cirka 1660, innehåller bilder och text på nahuatl från Huixquilucan, utställt på Peabodymuseet i Cambridge, Massachusetts.
 Codex Holmiensis, ofta förkortat Cod. Holm., betecknar att handskriften tillhör Kungliga biblioteket i Stockholm.
 Codex Leicester, den anteckningsbok som Leonardo da Vinci förde i Milano mellan 1506 och 1510.
 Codex Regius, den kungliga boken, isländsk handskrift från omkring 1270 av okända författare. Huvudkällan till den poetiska Eddan.
 Codex Roda, medeltida manuskript som beskriver kungadömet Navarra och dess grannar på 800-talet.
 Codex Rohonczi, en uppsättning skrifter som är skrivna med ett okänt skriftsystem.
 Codex Runicus, handskrift av Skånelagen som är skriven med runor på pergament.
 Codex Sangallensis 911, från omkring år 790, den äldsta bevarade boken med tyska skrifter.
 Codex Upsaliensis.
 Codex Verelianus.
 Codex Wormianus innehåller Snorres Edda
 Codex Zamoscianus, den äldsta bevarade kopian av Henrik av Lettlands krönika.

Kända kodexar (lagsamlingar) 
 Codex Hammurabi, Hammurabis lagar, den gammalbabyloniska lagsamlingen.
 Codex juris canonici, kanonisk rätt.
 Codex Justinianus införs 16 april år 529.
 Codex Theodosianus, Theodosius bok, en sammanställning av romerska lagar förordnade av kristna romerska kejsare sedan 312.

Övriga kodexar 
 Codex Seraphinianus, Luigi Serafini 1981

Referenser 

Handskrifter
Ädelmetall

Ädelmetall eller ädel metall avser inom guldsmedskonsten främst arbeten i guld, silver och platina, och på senare tid även palladium, men inom kemin en vidare uppsättning metaller som utmärks av låg reaktivitet. Rodium används inom smyckestillverkning för att belägga en tunn yta av främst vitguldsarbeten med rodium elektrolytiskt, för att få vitguldet att se vitare ut. Silver rodieras ibland av estetiska skäl eller för att förhindra oxidation.

Historiskt sett har ädelmetaller haft betydelse som betalningsmedel, men används numera inom industrin eller ses som investeringsobjekt. Halten av guld i en guldlegering mäts i karat eller tusendelar. Silver stämplas i Sverige oftast med finhalten uttryckt i tusendelar. Till exempel sterlingsilver som stämplas 925 och verksilver 830.

Mineralogi 
Malm som lämpar sig för utvinning av ädelmetall kallas ädelmalm. Sverige har betydande förekomster som historiskt har spelat en stor roll, bland annat koppar vid Falu koppargruva och guld vid Boliden.

Kemi 
Kemiskt sett kännetecknas ädelmetaller av att de reagerar mindre med omgivningen jämfört med oädla metaller, samt att de generellt har en högre smältpunkt än andra metaller. Ädla metaller oxideras inte i utspädd saltsyra, då de till skillnad från de oädla metallerna inte avger elektroner till vätejonen. De är därför placerade till höger om väte i elektrokemiska spänningsserien. Till ädelmetallerna räknas normalt metallerna koppar, rutenium, rodium, palladium, silver, rhenium, osmium, iridium, platina, guld och kvicksilver.

Guldsmedskonst 
För guldsmeden är det främst guld, silver och platina som är ädelmetaller, men även rodium används vid plätering av framför allt vitguld och silver. På senare tid har även palladium använts vid tillverkning av framförallt vigsel- och förlovningsringar. Ädelmetallarbeten märks i många länder med en kontrollstämpel.

Som ädel metall räknas i Sverige enligt lagen 1999:779 ämnena:
 Guld
 Platina
 Silver
Därutöver stadgas att även arbeten av palladium med minsta renhet av 500/1000 är tillåtet att säljas som ädelmetallarbeten.

De tre första ämnena är mycket korrosionshållfasta. Silver svartnar visserligen under påverkan av svavel, men står sig ändå väl i normala miljöer, skadas ej av vatten.

Se även
Karat

Noter

Externa länkar 
 Ädla metaller
 Ädelmetallkontrollen på Statens Provningsanstalt

Metallurgi
Karat

Karat, K, är en enhet för en guldlegerings minsta garanterade renhet. För ädelstenars viktmått se carat. 
Karat är en internationellt standardiserad enhet, som vanligen stämplas på smycken och andra föremål över 1 g som har godkänd guldhalt, och lagreglerad kontrollstämpel ska garantera äkthet. Enheten karat används parallellt med promille, tusendelsenheten som är bruklig för andra ädelmetaller.

Måttet
1 karat innebär att guldmängdens vikt i legeringen är 1/24 av den totala vikten, medan volymsförhållandet vanligen är annorlunda. En 18 karats guldtacka som väger 240 gram innehåller alltså 180 gram rent guld, eller 750 tusendelar. Rent guld, finguld, anges som 24 karat och kan på guldtacka ofta vara märkt 999 tusendelar. En karat kan vidare delas in i 12 grän, med variationer från land till land. Karat avrundas inte uppåt, utan 18,99K ska anges som 18K, med undantag för 24K som oftast har finhet 999.

Historia
Ordet karat som renhetsmått kommer sig av att man i Tyskland förut värderade guldmynt (som vägde 24 carat (4,8 gram)) beroende på hur stor guldhalt som faktiskt fanns i myntet. Ordet karat kommer från franskans carat som etymologiskt kommer via latinets carratus och arabiska qirat från grekiskans κεϱάτιον, vilket bokstavligen betyder litet horn, men också var en benämning på Johannesbrödsträdets frukter. Kärnorna från dessa användes tidigare som viktenheter vid handel. Indelningen tros härstamma från det romerska guldmyntet solidus som vägde 1/72 libra och motsvarade 24 siliquae (en).
Nuvarande bruk för finhetsindelning i 24 karat förekommer från mitten av 1500-talet. Mellan 1754 och 30 juni 1988 var den minsta tillåtna guldhalten i juvelerarguld i Sverige 18 karat. Sedan 1999, efter anpassning till europeiska regler, är minimihalten 9 karat.

Användningsexempel
Värdet hos guldföremål bestäms i första hand av guldhalten, inte av legeringen, som kan förekomma i olika färger. 
 9K (375) lågprisguldsmycken
 14K (585) enklare guldsmycken och föremål som behöver god hållfasthet, dominerande i vissa länder
 18K (750) vanligaste halten för svenska guldsmycken, såsom vigselringar
 22K (916) guldmynt, investeringsguld, exempelvis krugerrand
 23K (958) finare guldföremål som inte utsätts för mekanisk påverkan, äldre vigselringar
 23K 6-8 grän (979-986) gulddukater (mynt)
 24K (999) guldtackor, bladguld, guldråvara. Guldtackor i handel förekommer från finhet 995 till 999,99.

Se även
Kontrollstämpel
Lödighet (för silverhalt)

Referenser

Källor

Guld
Metallurgi

pl:Karat#Czystość złota
Vitlycke museum

Vitlycke museum är ett museum och en del av Västarvet. Det ligger i Tanums världsarvsområde och är ett informationscentrum för hela världsarvsområdet. Där finns utställningar, bildspel, informations- och barnlekrum, butik och café/restaurang. Museet invigdes 1998 och ritades av Carl Nyréns arkitektkontor. Entré är gratis. 

Intill museibyggnaden ligger en rekonstruerad bronsåldersgård bestående av två långhus och ett antal odlingar och hägn. Där finns även en verkstad där hantverksmetoder från bronsåldern visas.

Norra Bohuslän är Sveriges hällristningstätaste område, Tanums socken det allra främsta området och den mest kända lokalen där är Vitlyckehällen. Hällristningarna i området dateras till bronsåldern med övervikt till den senare hälften av perioden samt början av järnåldern. Hällristningarna i området är ett världsarv.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 Vitlycke museums webbplats

Vitlycke
Byggnader och anläggningar i Tanums kommun
Museer i Västra Götalands län
Carl Nyrén
Museer invigda 1998
Hällristningsområdet i Tanum
Proprietär

Adjektivet proprietär betecknar något som är en persons eller ett företags egendom, leverantörsspecifikt, privatägt, i enskild ägo  (till skillnad från egalitär, det vill säga allmän egendom). I äldre svenska betecknar substantivet proprietär en godsägare.

I modern tid används ordet ofta för att beteckna något som inte bara har en ägare utan också är försett med restriktioner av vissa slag, främst immaterialrättsligt skyddad utan "tillräckligt" tillåtande licens. Till exempel talar man om  
 proprietär programvara, som i motsats till öppen källkod inte får modifieras eller återanvändas av andra leverantörer i deras produkter,
 proprietära dokument, som i motsats till fritt eller öppet innehåll inte får spridas i modifierad form, och
 proprietära format eller kommunikationsprotokoll, som i motsats till öppna standarder inte lätt kan implementeras av oberoende utvecklare.

Ordet används flitigt av Free Software Foundation och i diskussion kring fri programvara och öppen källkod.

Proprietär programvara

En proprietär programvara (eng. proprietary software) är ett datorprogram som är licensierat under upphovsrättsinnehavarens exklusiva juridiska rätt med avsikt att licenstagaren ges rätt att använda programvaran endast under vissa förutsättningar, och begränsad från andra användningsområden, såsom modifiering, delning, studier, kopiering eller reverse engineering. Vanligtvis är källkoden i proprietära programvaror inte tillgänglig.

Etymologi 
Ordet kommer från franskans propriétaire som i sin tur kommer från latinets proprietas som betyder egendom.

Substantivet proprietär är också en ålderdomlig beteckning för någon som äger något, (jämför med proletär) med synonymer: ägare, innehavare etcetera, exempelvis godsägare.

Källor

Civilrätt
fr:Propriétaire
ja:プロプライエタリ
Egalitär

Egalitär är något som är inriktat på jämlikhet.

Ordet kommer ur det franska ordet egalité, som betyder jämlikhet, likhet eller jämställdhet.

Se även
Egalitarism
Egalitär (religion)
Jämlikhet

Referenser

Samhällsvetenskap
Konserverad gröt

Konserverad gröt är titeln på en visa av Ulf Peder Olrog. Visan tillkom 1948, efter andra världskriget, då många fabrikörer gjorde pengar på surrogatmat som exempelvis kaffesurrogat tillverkat av rostade bönor. I visan säljer några skrupelfria herrar konserverad gröt framställd av vassla och sågspån.

Visan har skapat talesättet allting går att sälja med mördande reklam – kom och köp konserverad gröt som är något man säger om försäljare med välsmort munläder eller i allmänhet bondfångare och andra skrupellösa marknadsförare som säljer skräp.

Ett motsvarande uttryck på engelska är Snake oil.

Dorothy Sayers skrev en deckare 1933 Murder Must Advertise som 1937 utgavs på svenska med titeln Mördande reklam och som i handlingen något humoristiskt och cyniskt beskriver reklamtext kring konserverad gröt.

År 1975 utgavs musikgruppen Norrbottens Järns låt Konserverad gröt (text och musik av Ted Ström), med delvis samma refräng som Olrogs visa.

Referenser 

Svenska sånger
Oxymoron

En oxymoron är ett ord eller begrepp som är sammansatt av två element som står i motsatsförhållande till varandra eller är skenbart oförenliga ("jätteliten", "talande tystnad", "skitgod"). Ordet oxymoron är bildat av grekiskans oxys, med betydelsen 'skarp', 'vass', och moros, med betydelsen 'dum', 'slö', vilket gör att ordet i sig även det utgör en oxymoron. Sammansättningen skulle kunna översättas ungefär 'spetsfundigt dum' och förekommer för första gången i källorna på 400-talet e.Kr.

Sammansättningen oxymoron (ὀξύμωρον) har inte hittats i några grekiska källor. 

Motsatsen till självmotsägelse är tautologi. (Jämför även pleonasm, som innehåller något överskott av förstärkande eller bekräftande element, men ingen motsägelse.) 

Självmotsägelser kan vara av flera sorter: de kan vara sammansättningar där det paradoxala är något man vill åt (talande tystnad, lysa med sin frånvaro), eller försök att faktiskt beskriva något som är motsägelsefullt (bitterljuv, fulsnygg). De kan också bero på att ord, som från början haft en viss innebörd, med tiden alltmer fått karaktär av allmänna förstärkningsord, vilket – om man synar det närmare – blir underligt (jätteliten, sjukt frisk, skitfin).

Se även 
 Paradox
 Motsägelse

Referenser

Externa länkar 
 
 

Stilfigurer
Ordlekar
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Stenkilska ätten

Stenkilska ätten är ett sentida namn på den kungaätt som regerade över Sverige från omkring 1060 till 1120-talet. 

Den har fått sitt namn från sin förste kung, Stenkil, som enligt västgötalagens kungalängd härstammade från Västergötland, som troligen var ingift i den gamla kungaätten som dog ut ca 1060. Stenkil dog 1066 och vår kunskap om de följande två decennierna är mycket osäker och knapphändig. Omedelbart efter hans död ska inbördesstrider ha brutit ut mellan två tronpretendenter som båda hette Erik, den ene kan eventuellt ha varit Stenkils son. Ibland utpekas också Håkan Röde som Stenkils son. Säkert är att Stenkil var far till kungarna Halsten och Inge den äldre. Halsten var i sin tur far till kungarna Fillip och Inge den yngre. När den senare dog utslockande den Stenkilska ätten på svärdssidan. 

Det är inte osannolikt att samtliga kungar under 1100-talet på ett eller annat sätt var besläktade med den Stenkilska ätten. De förbindelser som är kända gick via Inge den äldres barn (tre döttrar och en son vid namn Margareta Fredkulla, Katarina, Kristina och Ragvald). Margaretas son Magnus Nilsson gjorde på 1120-talet anspråk på den svenska tronen och lyckades bli vald till kung av västgötarna. Katarina blev svärmor till Erik den helige som var stamfar för den Erikska ätten. Ragvald blev morfar till den danske prinsen Magnus Henriksson som gjorde anspråk på Sveriges tron omkring 1160 och dödade både Sverker den äldre och Erik den helige. Någon nära koppling mellan den Stenkilska ätten och den Sverkerska ätten är inte känd men Kristina Ingesdotter blev mormorsmor till Karl Sverkerssons gemål. 

 
Sveriges regenter
Ulf Ragnvaldsson

Ulf Ragnvaldsson var jarl i Gårdarike. Han föddes förmodligen i Skara i Västergötland där hans far Ragnvald var jarl över Västergötland, Värmland och Bohuslän. Det måste ha varit senast 1019 eftersom hans föräldrar det året flyttade till Gårdarike, där Ragnvald blev jarl över Ingermanland och bodde i Aldeigjuborg (nuvarande Staraja Ladoga).

Personer i Sverige under 1000-talet
Personer i Ryssland under 1000-talet
Eilif Ragnvaldsson

Enligt Snorre Sturlasson var Eilif Ragnvaldsson hövding för kung Jaroslav I:s landvärnsmän när Harald Hårdråde kom till Novgorod i landsflykt år 1031. Eilif föddes förmodligen i Skara i Västergötland där hans far Ragnvald var jarl över Västergötland, Värmland och Bohuslän. År 1019 flyttade han med sina föräldrar till Gårdarike, där Ragnvald blev jarl över Ingermanland och bodde i Aldeigjuborg (nuvarande Staraja Ladoga). 

Personer i Ryssland under vikingatiden
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Torgny lagman

Torgny lagman ska ha varit lagman i Tiundaland cirka år 1000, men är endast omtalad i Snorre Sturlassons Heimskringla. Historien om honom är sannolikt påhittad av Snorre.  

Enligt Snorre skall Olof Skötkonung vid Uppsalatinget 1018 förespråkat en erövringspolitik riktad västerut, mot Norge. Men han fick genast bönderna, anförda av Torgny lagman, emot sig:
"Min farfar Torgny kunde minnas Uppsalakonungen Erik Emundsson och berättade om honom att han när han var i sin bästa ålder hade ledung ute varje sommar (...). Han lade under sig Finland och Kirjalaland (Karelen), Estland och Kurland (en del av Lettland)." Torgny fortsätter med att hävda att den rådande konungen låter sina skatteländer (i öst) glida bort för att i stället vara: "lysten på att hålla det norska väldet under sig som ingen tidigare sveakonung haft lystnad till [...]."

Torgny tvingade kungen sluta fred med norske kungen Olof Haraldsson vilket ledde till att kung Olof drog sig tillbaka till Västergötland.

Historien om Torgny innehåller flera felaktigheter och osannolikheter, varför inga detaljer kan tas för historisk sanning. Vidare innehåller historien stoff som påminner om situationen vid dess nedtecknande på 1220-talet, bland annat försök till svensk expansion i öster. Historien har dock använts som stöd för uppfattningar om de fria böndernas starka ställning och deras förhållande till kungamakten. Till det fåtal som relativt sent försökte hävda Torgny lagmans ursprung i en historisk person hörde Otto von Friesen.

På grund av sitt sätt att med folkets stöd sätta sig emot kungamakten och sin vilja till nordisk fred njöt Torgny lagman en viss popularitet i liberala kretsar under 1800-talet som historisk symbol.

Källor

Gestalter i nordisk sagalitteratur
Hjorthornssalt

Hjorthornssalt är ett handelsnamn på en blandning av främst ammoniumvätekarbonat (surt ammoniumkarbonat), , och ammoniumkarbamat, , men kan även innehålla en mindre mängd ammoniumkarbonat. Hjorthornssalt är numera i praktiken synonymt med ammoniumvätekarbonat.

Karaktär
Hjorthornssalt är ett kemiskt jäsmedel, liksom bikarbonat och bakpulver, till skillnad från vanlig jäst som är ett biologiskt jäsmedel. Hjorthornssalt används mest som jäsmedel vid bakning av tunna och torra bakverk. Om hjorthornssalt används som jäsmedel i exempelvis sockerkaka, kan det hända att den ammoniak som bildas inte hinner drivas ut ur kakan under gräddning, och en ammoniaksmak uppstår och förstör bakverket.

Användning
Drömmar, vetekex och mandelkubb är exempel på bakverk som kan bakas med hjorthornssalt. Vid bakning kan ibland hjorthornssalt ersättas med bakpulver. Då ska det dubbla av den angivna mängden användas.

Hjorthornssalt har en stark lukt, och det lär ha förekommit i det luktsalt som man förr i tiden satte under näsan på personer som svimmat.

Historik
Hjorthornssalt framställdes förr genom upphettning av horn och klövar från bland annat hjortar, därav namnet. Mer specifikt framställdes det genom rivning av hjorthornsolja, Pyroleum animale rectificatum, med pulveriserad "sur kolsyrad ammoniumoxid", vilket gav ett vitt pulver, som med tiden gulnade.

Hjorthornssalt nyttjades som ett stimulerande, nervretande medel. Av hjorthornssalt bereddes de äldre läkemedlen Liquor acetatis ammonici pyroleosi, Liquor succinatis ammonici pyroleosi ("Prinsens gula droppar") och Liquor super carbonatis ammonici pyroleosi (hjorthornsspiritus). I farmakopéerna kallades själva hjorthornssaltet Sal cornus cervi och senare Supercarbonas ammonicus pyroleosus. Det ersattes senare av det renare handelspreparatet Supercarbonas ammonicus, ammoniumkarbonat.

Källor

Bakning
Ammoniumföreningar
Läkemedelshistoria
Vassle

Vassle eller vassla är den klara vätskan som avskiljs från mjölkens fasta delar vid osttillverkning. Vasslen består av vatten, vattenlösliga proteiner, mjölksocker (laktos) samt en del mineraler och vitaminer.

När löpe enzymatiskt spjälkar det fettlösliga proteinet kasein innesluts mjölkfettet. Det som då blir kvar av mjölken kallas vassle. Det mesta av mjölken består av vatten, och därför utgörs nästan allt innehåll i vasslen av vatten, men där finns även vattenlösliga ämnen som mjölksocker och mjölksyra. 

När man gör hemlagad färskost av filmjölk som värms upp och sedan filtreras, är det vasslen som rinner av. Den kan man med fördel använda som degvätska vid brödbak.

Även vid tillverkning av skyr avskiljs vasslen, och den lätt syrnade vasslen (mysa) säljs i mataffärer på Island. Den används som en förfriskande dryck eller vid kokning av fisk och kött, ungefär utbytbar med vitt vin.

Vassle kan användas som djurfoder till allätande djur. I indunstad form kan vassle finnas i t.ex. hundmat. Det vanligaste användningsområdet är dock till grisar som en delkomponent i blötfoderutfodring.

Vassleproteinets sammansättning skiljer sig från mjölkprotein. Det används i proteinpulver som används som kosttillskott, bland annat av kroppsbyggare.

Mese

Vasslen kan kokas in till mese, dels den på komjölk som mest används till beredning av messmör och dels den ursprungliga getmesen. Traditionen är begränsad till den skandinaviska halvön och då främst Jämtland, Härjedalen och Tröndelag i Norge.

Getmese är gjord på getvassle som är en restprodukt av ystningen till getost. Mesen har en ungefärlig fetthalt på 3 %. Getmesen formas antingen till stora block eller rörs lagom mjuk och fylls i askar till en bredbar variant. Färgen kan variera från ljust gulbrun till mörkt kolabrun och beror på koktidens längd. Ju kortare koktid, desto ljusare mese.

Vid tillverkning av messmör och mesost indunstas (kokas) vassle, mjölk och evt. grädde ihop.

Se även 
 Messmör
 Mesost

Djurfoder
Mejeriprodukter
Gråzon

En gråzon anger att något är otydligt definierat, svårt att definiera eller rent av omöjligt att definiera, eller att definitionen flyttar sig. Det finns flera slag av gråzoner:

 En juridisk gråzon betecknar ett område där det saknas lagstiftning eller prejudikat, eller där lagen inte tillämpats på så länge, att det är oklart huruvida man kan tillämpa den. Exempel: Importen av bönstjärtade reptiler befinner sig i en handelsrättslig gråzon.
 En etisk gråzon betecknar ett moraliskt dilemma där man varken kan veta ut eller in, och kanske aldrig kan avgöra vad som är rätt och fel. Exempel: Är det alltid fel att döda? Även om man dödar en massmördare?
 En definitionsmässig gråzon anger att det helt enkelt är svårt att ordna delar av verkligheten till en viss kategori. Exempel: Var går gränsen mellan pornografi och erotik?
 Ett nationellt gråzonstillstånd, som beskriver ett nationellt tillstånd som varken är fred eller krig

Betecknande för gråzoner är att de slutar vid den så kallade anständighetens gräns, att de tenderar att vara större i samhällen (och människor) med tolerans, och mindre i samhällen med totalitarism och fundamentalism som inslag.

Många människor anser gråzoner vara något helt naturligt, medan andra reagerar med misstänksamhet och en känsla av att något är defekt eller ofullständigt om en gråzon förekommer.

Juridik
Termer inom etik
Termer inom språkfilosofi