kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Serie-Paraden

Serieparaden är en svensk serietidning med humorserier.

Tidningens utgivning startade i april 1987. Första året gavs sex nummer ut. Året därpå ökade utgivningen till åtta nummer. 1990 gavs tio nummer ut och 2002 reducerades utgivningen återigen till åtta nummer. Det sista, och 166:e, numret gavs ut i december 2004. Tidningen lades därefter ner på grund av dålig inkomst.

Tidningen återuppstod dock 2010 som Nya Serieparaden med åtta nummer per år, och med nya serier ifrån Larson! som lagt ned i slutet av 2009.

Redaktion

2010 - 
Elisabeth Engstrand
Jessica Kolterjahn
Peter Sparring - ansvarig utgivare

1987–2004
Alf Thorsjö - ansvarig utgivare
Mikael Burman - redaktör
Göran Siljerud - layout-ansvarig
Alf Woxnerud - illustratör

Serier

2010 - 
Berglins (1/10)
De flygande McCoys (1/10)
Monty (1/10)
Bizarro (1/10)
Get Fuzzy (1/10)
Scary Gary (1/10)
Sigges Lagun (1/10)
Fård (1/10)
Irrvägen (1/10)
Dilbert (1/10)
Brewster Rockit (1/10)
Fingerpori (1/10)
De professionella (1/10)
Knight Life (1/10)
Pärlor för svin (1/10)
Fia (1/10)

1987–2004
Snobben av Charles M. Schulz (1/87-5/90, 1/92-10/99)
Kalle och Hobbe av Bill Watterson (fr. 1/87, i repris från 1/97)
Träsket av Gary Clark (fr. 1/87)
Jojje och Lappen av Mort Walker (5/87-8/89)
Katja - den vilda skriven av Jerry Dumas, tecknad av Mel Crawford (3/89-3/91)
Gruff och Greger av Vance Rodewalt (1/90-10/96)
Familjen Grizzly av Bill Schorr (9/90-2/00)
Bonnie och Boo-Boo av Bob Weber Jr. (5/91-10/92)
Kitty och Konrad av Larry Wright (1/92-10/96)
Mia av Maria Fredriksson (1/93-10/99)
Chris Brownes serie av Chris Browne (5/94-1/95)
Morrgan och Klös av Patrick McDonnell (fr. 2/95)
Över Gränsen skriven av T. Lewis, tecknad av Michael Fry (6/96-10/00)
Fluff av Nina Paley (1/98-5/99)
Zits skriven av Jerry Scott, tecknad av Jim Borgman (3/98-8/02)
Lilla hjärtat av Mark Tatulli (6/99-8/02)
Storgatan av Steve Breen (fr. 3/00)
Get Fuzzy av Darby Conley (8/00-6/01)
James av Mark Tonra (7/01-8/03)
Hem, ljuva hem skriven av Pat LaBan, tecknad av Terry LaBan (1/02-6/02)
Shirley & son av Jerry Bittle (fr. 7/02)
Baby Blues skriven av Jerry Scott, tecknad av Rick Kirkman (fr. 1/03)
Kaxiga Mia av Malin Biller (fr. 7/03)
Fritt fall av Claes Stridsberg (fr. 8/03)
Babs & Aldo av Bud Grace (fr. 1/04)

Nedlagda svenska serietidningar
Serietidningar startade 1987
Epitelcell

Epitelceller, en typ av specialiserade celler som bygger upp epitel och olika typer av körtlar. Epitelcellerna bildar ofta sammanhängande skikt ("epitel") som utgör gränsen mellan olika organ och kroppsdelar, och ingår exempelvis i slemhinnor och huden.

Epitelcellerna brukar ha en bestämd form, och utsöndrar specifika ämnen beroende på var de ingår. I körtlar är de celler som tillverkar de substanser som körteln utsöndrar, och i hud och hinnor kan de utsöndra exempelvis slem, talg och svett.

Celltyper
Drakensberg

För olika betydelser av Drakenberg, se Drakenberg (olika betydelser).

Drakensberg (afrikaans, 'Drakbergen') är de högsta bergen i Sydafrika och Lesotho, upp till 3 482 meter höga. På zuluspråk heter de uKhahlamba, 'barriären av spjut'.

De ligger i östra Sydafrika och östra Lesotho, och sträcker sig omkring 1 000 km från sydväst till nordost med en nordvästlig böj som bildar Lesothos nordöstra gräns till Sydafrika. 

Bergen avvattnas på västra sidan genom Oranjefloden och Vaal och på östra sidan genom ett antal mindre floder av vilka Tugela är den största. Bergskedjan avskiljer dessutom provinsen KwaZulu-Natal från Fristatsprovinsen.

Bergstoppar 
Högsta bergstoppen är Thabana Ntlenyana, 3 482 m. Andra höga toppar är Mafadi (3 450 m), Makoaneng (3 416 m), Chapmange Castle (3 377 m), Giant's Castle (3 315 m) och Ben Macdhui (3 001 m). Alla av dessa ligger i området som gränsar till Lesotho. Norr om Lesotho blir bergskedjan lägre och mindre kuperad.

Många av Drakensbergs toppar erbjuder utmanande bergsbestigning. Då de flesta av topparna har blivit bestigna, finns ett par mindre spetsiga toppar som ännu inte blivit erövrade. Vandring är också en populär aktivitet.

Geologi 
Geologiskt är Drakensberg en rest från den ursprungliga afrikanska plattan. Bergen är täcka med lager av basalt, lager som är upp till 1 500 meter tjocka, och med sandsten lägre ner. Detta resulterar i branta berg med spetsiga toppar. Det finns många grottor i sandstenen och många grottmålningar gjorda av sanfolket.

Snö faller ofta på vintern, medan regn och dimma kan förekomma året runt.

Turism 
Turismen i Drakensberg håller på att utvecklas, med en mångfald av olika hotell och rekreationsorter på sluttningarna. Större delen av sydafrikanska sidans högre delar har blivit klassade som vilt- eller vildmarksreservat.

Den mest kända nationalparken i Drakensberg är Royal Natal nationalpark. Den består av Tugelas källa och de 912 meter höga Tugelafallen, världens näst högsta vattenfall.

Externa länkar 
UNESCO World Heritage Centre - UKhahlamba / Drakensberg Park

Världsarv i Sydafrika
Bergskedjor i Sydafrika
Clifton Webb

Clifton Webb, född Webb Parmalee Hollenbeck den 19 november 1889 i Indianapolis, Indiana, död 13 oktober 1966 i Beverly Hills, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Webb var från 1910-talet och framåt en framstående teaterskådespelare. Han medverkade bland annat i många Broadway-produktioner åren 1913-1946. Sin filmdebut gjorde han först i medelåldern, bortsett från några roller i stumfilmer. Han var populär under 1940- och 1950-talet, framför allt i komediroller.

Webb blev Oscar-nominerad vid tre tillfällen, för bästa manliga biroll i filmerna Laura och Den vassa eggen, samt bästa manliga huvudroll i filmen Alla tiders dadda där han spelade en okonventionell barnvakt. Även om han inte vann i någon kategori så fick han istället en Golden Globe för rollen i Den vassa eggen. En annan populär roll gjorde han som pappa i en storfamilj i komedin Dussinet fullt 1950.

Clifton Webb har en stjärna på Hollywood Walk of Fame vid adress 6850 Hollywood Blvd.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 
 
 
 Internet Broadway Database

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Gravsatta på Hollywood Forever Cemetery
Födda 1889
Avlidna 1966
Män
John Savage (skådespelare)

John Savage, ursprungligen John Smeallie Youngs, född 25 augusti 1949 i Old Bethpage i Nassau County på Long Island i delstaten New York, är en amerikansk skådespelare. 

John Savage slog igenom i filmen Deer Hunter (1978) och har sedan medverkat i bland annat Hair (1979). Hans stjärnstatus bleknade kring mitten av 1980-talet och därefter tillbringade han tid i Sydafrika där han arbetade mot apartheid. Han har dock fortsatt sin skådespelarkarriär och medverkat i över 100 filmer.

Filmografi (urval)

Externa länkar 

 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1949
Levande personer
Staffan Lamm

Staffan Lamm, född 11 februari 1937 i Stockholm, är en svensk regissör, manusförfattare, fotograf, filmproducent och skådespelare.

I slutet av 1950-talet och början av 1960-talet samarbetade Staffan Lamm med författaren, konstnären och filmaren Peter Weiss om vilken han 1987 gjorde filmen Strange Walks in and through and out. 1976 fotograferade han Johan Bergenstråhles och Marie-Louise Ekmans omtalade Hallo Baby. Men han är mest känd för sina egensinniga kortfilmer. Många av dem är personliga betraktelser över samhällets särlingar.

Han regisserade sin första och hittills enda långa spelfilm, Morfars resa, 1993. Filmen har självbiografisk grund och morfadern var i verkliga livet litteraturvetaren Martin Lamm. I filmen heter han Simon Fromm och spelas av Max von Sydow.

2004 gjorde Lamm en dokumentär av material som han och några kolleger filmat under Russelltribunalen i Stockholm 1967. Filmmaterialet blev då liggande och drygt 35 år senare gjorde Lamm filmen Russelltribunalen som reflekterar över tribunalen och det som pågår runt oss idag.

En samling av Lamms kortfilmer gavs ut som DVD av Folkets bio 2013. Den heter "Staffan Lamm - 50 år av film" och består av 12 filmer och spänner över 50 år. Filmerna Strange Walks in and through and out och Russelltribunalen ingår i DVD:n.

Staffan Lamm har även gjort radiodokumentärer, skrivit artiklar och böcker. 

Staffan Lamm är son till barnpsykiatrikern Gustav Jonsson, mer känd som Skå-Gustav, och psykoanalytikern Esther Lamm.

Filmografi (urval)
 Regi

 Manus

 Foto

 Roller

Bibliografi 
Boken om mig : en självbiografisk berättelse om tid och tokighet , Stockholm, Norstedt, 2000. 
Das Kollektivhaus : Utopie und Wirklichkeit eines Wohnexperiments, tillsammans med Thomas Steinfeld, Frankfurt am Main : S. Fischer, 2006. 
Tavelförfalskaren som bodde i en plaskdamm. Boken om C.R. Löwenström, Tragus förlag, Stockholm, 2013

Referenser 
Staffan Lamm på Svensk filmdatabas
Staffan Lamm i LIBRIS
Staffan Lamm - 50 år av film, Folkets bio/Folkets DVD

Noter

Svenska filmregissörer
Svenska manusförfattare
Skådespelare från Stockholm
Fotografer från Stockholm
Födda 1937
Levande personer
Män
James Masterson

James P. Masterson, "Jim", född 1855, död 1895, var en amerikansk polis, bror till Edward och Bat Masterson. Han blev anställd som polis i juni 1878 i Dodge City, och var upprepade gånger vicesheriff under sin bror Bat i Ford County.

Personer i Vilda västern
Födda 1855
Avlidna 1895
Män
Harald Stjerne

Harald Sigurd Stjerne, född 30 oktober 1944 i Solna, är en svensk regissör, dramaturg, manusförfattare och professor vid Dramatiska Institutet i Stockholm sedan 1981. Stjerne har tidigare undervisat vid Norska filmskolan i Lillehammer, Danska filmskolan i Köpenhamn, National Film and Television School i London, The London School of Communications samt de lettiska och estniska filminstituten. Hans farfar var den svenske författaren och poeten Oscar Stjerne (Jong på Hea).

Filmregi i urval
1968 - Film no.1
1969 - The Show
1970 - Harry, Rosan och Sladden
1970 - Stafett
1972 - De rödas uppror (teveserie)
1975 - A day in October
1992 - The Secret
1998 - Det går en ängel runt vårt hus

Teaterregi i urval
1981 - Barneys badhotell
1989 - Brand

Radiopjäsregi i urval
1970 - Goethe i Weimar
1970 - Molnets broder
1975 - Tonight at Birdland
1975 - Det brinner i Bronx
1977 - Pojkstaden vid Ålands hav
1977 - Swimming
1978 - Erlandsson och biodlarna
1978 - En dag på residenset
1980 - Till Skänninge marknad
1981 - Svensk höst
1981 - Säg, farbror Oscar
1983 - Barneys badhotell
1984 - Vägen
1984 - Udda eller jämt
1984 - Ove Andersson
1985 - Djungelboken

Filmmanus i urval
1969 - Legionärerna
1970 -  Baltutlämningen
1973 - De rödas uppror (teveserie)
1992 - Familjen
1994 - Ängeln

Pjäser i urval
1981 - Stridshästen
1983 - Barneys badhotell
1985 - Djungelboken
1986 - Alice i Underlandet
1986 - Blues
1989 - Singoalla
1989 - Kvartetten som sprängdes
1991 - Trägudar
1993 - Trio

Övriga verk
1982 - Hackensack, N J (musikal, regi och manus)
1983 - Sugar Hill (musikal, regi och manus)
1993 - Man of pain (dokumentär, manus)

Externa länkar

Svenska manusförfattare
Svenska teaterregissörer
Svenska dramaturger
Män
Födda 1944
Levande personer
Svenska filmregissörer
Personer från Solna
Margareta Toss

Barbro Margareta "Lull" Toss, född 3 november 1925 i Motala, död 28 augusti 2010 i Sofia församling i Stockholm, var en svensk journalist och chefredaktör för barntidningen Kamratposten mellan åren 1957 och 1979. 
 
Under sin tid på KP knöt hon många namnkunniga personer som frilansare till tidningen: Cecilia Torudd, Bodil Malmsten, Fibben Hald, Lennart Hellsing, Hans Arnold, Margareta Strömstedt, Inga Borg, Anna-Clara Tidholm, Maj-Briht Bergström Walan med flera. Hon såg som sin uppgift att för läsarnas skull hålla tidningen fri från annonser och drev igenom detta under hela sin tid på KP, många gånger i strid med tidningens ägare. Hon införde ett helt nytt tilltal till sina läsare med ledarspalten "Hej Alla Du", och 1969 kom på hennes initiativ spalten "Maj-Briht svarar på sexfrågor" till, trots hård kritik från bland annat tidningen Dagen. 

Från 1979 till 1990 arbetade Toss på Sveriges Radio, först som chef på Barn- och ungdomsredaktionen i P3, sedan på Kulturredaktionen där hon bland annat producerade uppläsningar med Stig Claesson ("Julevangelium enligt Slas", 1986), Lena Granhagen ("Mor gifter sig" av Moa Martinson, 1987) och Sven Wollter ("Lady Chatterleys älskare" av D H Lawrence, 1991). 

År 1956 medverkade hon som scripta i filmen Sista paret ut, skriven av Ingmar Bergman och regisserad av Alf Sjöberg.

Toss fick tillsammans med Lukas Bonnier dottern Anna Toss. Margareta Toss är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Priser och utmärkelser 
 Gulliver-priset 1978
 Stora Journalistpriset 1979
 Ikarospriset 1989

Källor 
 Toss, Barbro Margareta på SvenskaGravar.se

Externa länkar
 
 Svensk Filmdatabas med födelse- och dödsdatum.

Kvinnor
Födda 1925
Avlidna 2010
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska chefredaktörer
Gulliverpristagare
Personer från Motala
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Skee församling

Skee församling var en församling i Göteborgs stift och i Strömstads kommun. Församlingen uppgick 2006 i Skee-Tjärnö församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. Tidigt införlivades Rällens församling. Omkring 1670 utbröts Strömstads församling. Församlingen var mellan 1952 och 1 september 1966 uppdelad i två kyrkobokföringsdistrikt: Skee kbfd (143701) och Krokstrands kbfd (143702).

Församlingen var till 2006 moderförsamling i pastoratet Skee och Tjärnö som från 1811 till 1 maj 1922 även omfattade Strömstads församling.  Församlingen uppgick 2006 i Skee-Tjärnö församling.

Kyrkobyggnader 
Skee kyrka

Se även
 Skee socken

Källor

Fotnoter

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Strömstads kommun
Mapungubwe

Mapungubwe är ett savannlandskap vid Sydafrikas norra gräns mot Zimbabwe och Botswana. 

På en kulle där floderna Limpopo och Shashe möts anser man att huvudstaden i ett forntida kungarike legat. Staden växte fram i början på 1000-talet och blomstrade fram till 1200-talet.  Det som återstår idag är nästan orörda lämningar av ett palats och en bosättning intill. 1932 upptäckte en jordbrukare och prospektör att kullen var täckt med lerskärvor. Efter att ha undersökt saken närmre upptäcktes två kilogram guldfolietäckta föremål.

Se även 
 Mapungubwe nationalpark

Externa länkar 

 UNESCO World Heritage Centre - Mapungubwe Cultural Landscape
 SouthAfrica.info - Mapungubwe: SA's lost city of gold
 The Metropolitan Museum of Art | Mapungubwe (ca. 1050-1270 A.D.)
 Rebirth Africa - Mapungubwe History of Africa Denied

Världsarv i Sydafrika
Världsarv inskrivna 2003
Anneli Sauli

Anneli Helena Sauli, egentligen Pakkasvirta, född Savolainen den 6 augusti 1932 i Pyhäjoki i Finland, död 15 mars 2022 i Helsingfors, var en finsk skådespelare. Sauli var under sin karriär även politiskt aktiv och ställde upp i riksdagsvalet 2007 för Finlands kommunistiska parti.

Filmografi (urval)
 Vi kommer med våren (1953)
 Hilja – mjölkflickan (1953)
 Ja’ ringer... i afton... (1954)
 Kalle Träskalle och Stumpen i snömannens spår (1954)
 Två glada stockflötare (1954)
 Men starkast är jorden (1955)
 Vackra Kaarina (1955)
 Något i människan (1956)

 Korset och lågan (1957)
 1918 (1957)
 Miriam (1957)
 Unruhige Nacht (1958)
 Skidspår som korsas (1958)
 Salig översten (1958)
 Inga lik i sängkammaren (1959)
 Rymdraket till kärleken (1959)
 Salem Aleikum (1959)
 Weit ist der Weg (1960)
 Fru Warrens glädjehus (1960)
 Flickan från vita skogen (1960)
 Die Toten Augen von London (1961)
 Otillåtna förhållanden (1962)
 Kvinnoläkaren dr. Sibelius (1962)
 Das Testament des Dr. Mabuse (1962)
 Hämnaren från London (1964) 
 Balladen om båtflickor (1964)
 X-Baronen (1964)
 Das Siebente Opfer (1964)
 Ein Ferienbett mit 100 PS (1965)
 Lyckospelet (1965)
 En kotte under ryggen (1966)
 Släpp ingen djävul över bron (1968)
 Baltutlämningen (1970)
 Sveket (1988)
 Armon aika (1998)
 Fahrradfahren ist notwendig (1999)
 Kunniavelka (2002)
 Mannen utan minne (2002)
 Ganes (2007)
 Myrsky (2008)
 Hjärtlinje (2010)

Källor

Externa länkar

Anneli Sauli på Elonet

Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska kommunister
Personer från Pyhäjoki
Födda 1932
Avlidna 2022
Kvinnor
Finländska skådespelare under 2000-talet
Herborn, Hessen

Herborn är en liten stad med cirka 21 000 invånare i distriktet Lahn-Dill i Hessen, Tyskland. Staden Herborn består av centrala Herborn och stadsdelarna Amdorf, Burg, Guntersdorf, Herbornseelbach, Hirschberg, Hörbach, Merkenbach, Schönbach och Uckersdorf. Namnet Herborn dök upp första gången år 1048. Herborn fick stadsrättigheter år 1251.

Johanneum Gymnasium i Herborn har ett partnerskap och elevutbyte med Katedralskolan i Linköping.

Källor 

Kommuner och städer i Lahn-Dill-Kreis
Yrjö Tähtelä

Yrjö Juhani Tähtelä, född 9 mars 1936 i Helsingfors, Finland, är en finsk regissör och skådespelare.

Filmografi (urval)
1976 – Förtroende – Lenin och Finland
1970 –  Baltutlämningen
1968 – Miljonligan

Källor

Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska filmregissörer
Födda 1936
Levande personer
Män
Regissörer från Helsingfors
Skådespelare från Helsingfors
Kaps floraregion

Kaps floraregion är en 5 530 km² stor floraregion i Sydafrika som består av åtta olika skyddade naturområden. Regionen är ett av världens artrikaste växtområden. Här finns nära 20% av Afrikanska kontinentens flora.

Plats och beskrivning
Regionen täcker området med medelhavsklimat i Sydafrika; Västra Kapprovinsen i sydvästra hörnet av landet och sträcker sig österut in i Östra Kapprovinsen, en övergångszon mellan vinterregnfallsregionen i väster toch sommarregnfallsregionen i öster i KwaZulu-Natal.

Flora

Det mesta av regionen är täckt med fynbos, en hårdblads sclerophyll buskskog som växer på sur sand eller näringsfattiga jordar härstammande från Taffelbergets sandsten (Cape Supergroup). Fynbos är hem för en otrolig mångfald av växtarter däribland många Proteaväxter, Ljungväxter och vass från familjen Restionaceae. Andra vegetationstyper är strandveld, en mjuk kustnära buskvegetation som mestadels finns på västliga kusterna i Västra Kapprovinsen på tertiära sandarter. Renosterveld är gräsbevuxna områden med buskvegetation som domineras av Korgblommiga växter, särskilt den inhemska busksorten renosterbos (Elytropappus rhinocerotis)), gräs och geofyter, som växter på basrika jordar vid landremsor vid kusten. Små fickor av Afromontaneskog finns i fuktiga och skyddade områden.

Ekologi
World Wildlife Fund (WWF) delar upp Kaps floraregion i tre ekoregioner, Låglandsfynbos och renosterveld, Montanefynbos och renosterveld samt Albanybuskaget. 

Fynbos ekoregioner har utsetts till en av Global 200:s prioriterade ekoregioner för naturskydd. Conservation International förklarade Kaps floraregion vara en hotspot av biologisk mångfald.

Världsarvet

2004 blev "Kaps floraregions skyddade områden" uppsatt på världsarvslistan och år 2015  utökades området. Världsarvet inkluderar åtta representativa skyddade områden:
 Table Mountains nationalpark
 Groot Winterhoeks vildmarksområde
 Cederbergs vildmarksområde
 Bolandbergens komplex (Limietbergs naturreservat, Jonkershoeks naturreservat, Assegaaiboschs naturreservat, Hottentots Hollands naturreservat, Kogelbergs naturreservat)
 De Hoops naturreservat
 Boosmansbos vildmarksområde
 Swartbergs komplex (Swartbergs naturreservat, Gamkapoorts naturreservat, Towerkops naturreservat)
 Baviaanskloof megareservat

Källor

Externa länkar

UNESCO World Heritage Centre - Cape Floral Region Protected Areas

Världsarv i Sydafrika
Världsarv inskrivna 2004
Itino

Itino är en dieseldriven motorvagn som byggts av Bombardier Transportation i Tyskland. Förutom i Tyskland används den även i Sverige, där den betecknas med Littera Y31 och Y32. Skillnaden mellan modellerna är att Y31 har två vagnar, medan Y32 har tre. Y31/Y32 har under 2010-talet ersatt den äldre motorvagnstypen littera Y1 hos de flesta länstrafiksbolag.

Teknik
Maxhastighet är 140 km/h. Enheter tillverkade före 2008 har 2 st V12 dieselmotorer från MAN. De baseras på lastbilsmotorer (MAN gör lastbilar och bussar), men de har större cylindervolym, motortypen används också för båtar, reservelaggregat och liknande. Total maxeffekt är det olika uppgifter om: 1 280 kW, 1 000 kW eller 960 kW. Tågen har hydraulisk kraftöverföring. Enheter tillverkade från 2008 och framåt har istället 2 st V8-motorer från Iveco (också lastbilsbaserade motorer, men mindre), som uppfyller dagens strängare avgaskrav. Till dessa används automatväxlade mekaniska växellådor från ZF avsedda för lastbilar och bussar.

Bromsproblem 
Motorvagnstypen fick en dålig start i Sverige, då det visade sig att bromsarna inte klarade av snö. Detta har lett till att motorvagnstypen ställdes in under vintern för översyn, vilket främst drabbades Tåg i Bergslagen (och även SJ som då driftsatte dessa tåg) med sina turer på Västerdalsbanan där de två första vagnarna i Sverige kördes. Även Norrtåg fick svåra problem under vintern 2012 med att deras Itino inte klarade snön.

Fordon
I Sverige används tågen för närvarande av Krösatågen, Kustpilen, Norrtåg, Värmlands regionaltåg och Västtågen,

I Tyskland körs tågen på Odenwaldbahn (Hessen) och Erfurter Bahn där 29 vagnar hade levererats i mars 2008.

Lista över Y31- och Y32-tåg i Sverige

Galleri

Källor

Noter

Externa länkar 
 Järnväg.net - Motorvagn Y31/Y32

 Bombardier

Svenska motorvagnar
Bombardier Transportation

nl:SJ Y31
Swartkrans

Swartkrans är ett grottområde i Sydafrika där man hittat fossil av hominider, särskilt Paranthropus robostus, men också Homo erectus.

Swartkrants är den plats där man påträffat de hittills äldsta spåren av eld i matlagningssyfte. Fynden består av djurben som uppvisar spår av tillagning.  Dessa ben är mellan 1 och 1,5 miljoner år gamla, och fyndet gjordes 1988. Tolkningen är ännu inte helt vedertagen. Att fyndet är omdiskuterat som bevis beror på att det är svårt att skilja märken av naturlig eld från sådana spår som mänskligt kontrollerad eld ger. Benen från Swartkrans visar dock tecken på att ha tillagats under en längre tid och är hur som helst intressanta eftersom de är de tidigaste tecknen som finns på att människans förfäder kan ha kontrollerat elden och att elden därmed kan ha varit en naturlig del av arten Homo erectus hela historia.

Se även
Sterkfontein
Kromdraai

Noter

Externa länkar
UNESCO World Heritage Centre - Fossil Hominid Sites of Sterkfontein, Swartkrans, Kromdraai, and Environs
Minnesota State University Mankato - Swartkrans
Caves of South Africa: Swartkrans Cave
Swartkrans

Världsarv i Sydafrika
Världsarv inskrivna 1999
Bo Brundin

Bo Brundin, född 25 april 1937 i Uppsala, död 4 september 2022 i Uppsala, var en svensk skådespelare.

Brundin var som skådespelare huvudsakligen engagerad i amerikanska B-filmer, men hade även bra roller som i filmen Tid för hjältar.

Han påbörjade hösten 2009 projekt Forever Young tillsammans med Posten, där målet var att i Brundins dåvarande hem i Östhammar (med hjälp från allmänheten) återskapa ett rum han bebodde under 1960-talet på Manhattan. På hemsidan för projektet fanns även en blogg, där Brundin regelbundet lade upp heminspelade videologgar med vardagliga funderingar. Hemsidan är nerlagd men spår finns idag (2013) på Youtube.

Brundin flyttade under 2011 tillbaka till USA på grund av kombinationseffekter av pensionsutbetalning och skatteeffekter. År 2013 ska Brundin ha flyttat tillbaka till Sverige.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

Forever Young - Brundins nuvarande blogg
Bo Brundin på Youtube

Födda 1937
Avlidna 2022  
Män
Skådespelare från Uppsala
Svenska skådespelare under 1900-talet
Diagnos

Diagnos kan syfta på:

 Medicinsk diagnostik – en bedömning av en patients hälsotillstånd och en identifiering av eventuella sjukdomar eller tillstånd
 Psykiatrisk diagnos – en diagnos av störningar i den psykologiska utvecklingen 
 Diagnostiskt prov – ett prov som syftar till att utvärdera elevers eller studenters kunskaper i ett ämne

Se även
 Medicinsk undersökning – någon av de processer i sjukvård som ingår i medicinsk diagnostik
 Diagnostik