Magnus Jacob Crusenstolpe

Magnus Jacob Crusenstolpe, född 11 mars 1795 i Jönköping, död 18 januari 1865 i Stockholm, var en svensk författare, historiker, publicist, riksdagsledamot och hovrättsassessor.

Biografi 
Magnus Jacob Crusenstolpe var sonson till Magnus Crusenstolpe. Hans far var vice presidenten i Göta hovrätt Johan Magnus Crusenstolpe och modern Christina Charlotta Nymansson var dotter till hovpredikanten Nils Jacob Nymansson och Ulrica Grawe. Han var bror till Johan Fredrik Sebastian Crusenstolpe.

Crusenstolpe avlade juristexamen i Lund 1814 och blev samma år auskultant i Göta hovrätt. 1820 blev han auskultant i Svea hovrätt och fick samma år häradshövdings namn. 1821–22 var han landssekreterare i Skaraborgs län och 1825–34 assessor i Svea hovrätt. Crusenstolpe sågs som begåvad och spirituell och fick tidigt välvilliga gynnare. En broschyr om Sveriges näringsliv som Crusenstolpe publicerade 1822 ådrog honom Karl XIV Johans intresse. 1823 debuterade han på Riddarhuset som riksdagsledamot, men först på den följande riksdagen 1828–30 trädde han i förgrunden som politiskt aktiv.

Redaktörskap för Fäderneslandet 
Crusenstolpe hade tidigare varit konservativ aristokrat, men under riksdagen 1828–30 övergick han till den liberala oppositionen. Tillsammans med Lars Johan Hierta utgav Crusenstolpe en för regeringen misshaglig riksdagstidning. Mot regeringens slut  gjorde han dock efter kontakter med Magnus Brahe en helomvändning, bröt med oppositionen och uppträdde som Brahes och kungens gunstling. Orsakerna till hans omvändning är inte kända. Han utnämndes nu till redaktör för kungens egen tidning Fäderneslandet, grundad 1830. Med hjälp av tidningen hade man för avsikt att besegra den liberala pressen och även den av Brahes motståndare inom konseljen understödda, men likafullt konservativa Svenska Minerva. Crusenstolpe hade dock inte den organisationsförmåga som redaktörskapet krävde, och tidningen hade inte den framgång som man hade hoppats. 1833 drog Karl Johan in stödet och Crusenstolpe tvingades lägga ner tidningen (som senare återuppstod med annan ägare). Crusenstolpe hamnade på gäldstugan eftersom han haft stora personliga utgifter för att hålla tidningen i gång och anmodades 1834 att inlämna sin avskedsansökan som assessor. 

Trots att kungen personligen betalade Crusenstolpes skulder bytte denne sida och blev en stark motståndare till monarkin. Han kände sig kränkt över att ha behövt undergå ett sådant öde och bedragen på den lysande karriär han väntat sig som lön för sina tjänster åt makthavarna. Han hade nu lärt sig inse "värdelösheten av purpurns fagra ord", och i sin harm tog han avsked från sitt statsämbete och rev alla broar mellan sig och regeringen.

Vid 1834/35 års riksdag uppträdde han som hätsk oppositionsman mot regeringen, angrep Karl XIV Johans ryssvänliga politik och yrkade på avslag på regeringens försvarsanslag. Hänvisad till att försörja sig på sitt skriveri utgav han 1834 i två band Skildringar ur det inre af dagens historia, alla stilistiskt lysande tecknade men med en mycket vass politisk udd. På nyåret 1838 påbörjade Crusenstolpe en månadsskrift, Ställningar och förhållanden behandlade i bref. Hans skriverier blev så mycket farligare för makthavarna som han genom sin föregående verksamhet fått inblick i en hel del statshemligheter och kände till makthavarnas svaga punkter.

Majestätsbrottet och Crusenstolpska kravallerna 

Crusenstolpes skriftserie Ställningar och förhållanden, behandlade i brev blev klimax på osämjan mellan redaktören och kungen. Redan i det andra brevet 1838 fick en relativt trivial text av Crusenstolpe kungen att explodera. Upprinnelsen var att Kunglig Majestät utnämnt en viss hovmarskalk Fleming till major. Crusenstolpe var inte förtjust över utnämningen och skrev att konseljen begått sabbatsbrott eftersom den gjort utnämningen på en söndag. Den rasande kungen agerade, en jury sammankallades och Crusenstolpe dömdes som skyldig till majestätsbrott. Svea hovrätt slog i juni 1838 fast att straffet skulle bli tre år på Vaxholms fästning.

Den hårda domen chockerade de folkmassor som samlats kring rätten och som, upprörda över kungens stingsliga reaktion, hyllade Crusenstolpe som en folkhjälte. De så kallade Crusenstolpe-kravallerna utbröt och Stockholm såg under några dagar ut att stå på randen till revolution. Den 20 juni skanderades slagord utanför Slottet och alla fönsterrutor krossades hos kungens juridiska ombud, justitiekansler Claes Nerman, innan militär ingrep. Den 22 juni drabbade folket och militären samman, skottlossning utbröt och två människor dödades. Det tog flera dagar innan lugnet var helt återställt.

Från sitt fängelse, där han åtnjöt en relativt mild behandling, fortsatte han sitt oppositionsarbete, skymfade i ett nytt brev av Ställningar och förhållanden Magnus Brahe och utsände 1839 Vidräkning och reform, där han pläderade för monarkins ersättande med riksföreståndarskap. Därefter följde en pamflett mot Carl Henrik Anckarsvärd, Röst ur ett svenskt statsfängelse. Det blev dock med tiden ganska klart att Crusenstolpes angrepp mera gällde person än sak, och hans popularitet bland oppositionen minskade. Han fortsatte dock utgivandet av sina Ställningar och förhållanden fram till sin död.

Utöver det politiska författarskapet var Crusenstolpe även verksam inom det skönlitterära. Bland hans romaner märks främst Morianen eller Holstein-Gottorpska huset i Sverige (6 band, 1840–44), Carl Johan och svenskarne (3 band, 1845–46) och Huset Tessin under enväldet och frihetstiden (5 band, 1847–49). Han var även under sina senare år en flitig författare av nekrologer i kalendern Svea, vilka samlades och utgavs 1882 under titeln Medaljonger och statyetter. Viktiga handlingar har han utgett i serien Portefeuile (1837–45). Bland hans övriga populärhistoriska arbeten märks 1720, 1772, 1809 (1836), Karakteristiker (1851), Revolutionen den 13 mars 1809 (1859) samt Historiska personligheter (2 band, 1861–63). Han var även en av grundarna av den kortlivade tidningen Dagen (1845–1846).

Crusenstolpe gifte sig 1825 med Sophia Palmstruch, dotter till Johan Wilhelm Palmstruch och Margareta Catharina Sundberg.

Bibliografi

Skönlitteratur
 - Utgiven anonymt.
 - Utgiven anonymt.
 - Utgiven anonymt.
 - Återutgivning av de tre novellerna ovan från 1821.
 - Ny, genomsedd upplaga 1880. Förkortad upplaga 1916–1917 vilken omtrycktes 1928. Dansk översättning 1841–1844, tysk översättning 1842–1844.

 - Ny, genomsedd upplaga 1881. Även i dansk översättning 1845–1847 och tysk översättning 1845.
 - Ny, genomsedd upplaga 1883. Även i dansk översättning 1847–1851 och tysk översättning 1847–1853.

Varia
 Anonym.
 Anonym.

 2 uppl.

 Norsk översättning 1834.

 2 utökad uppl. 1837.
 

 19 brev. De fyra första även i norsk översättning 1839.

 

 4 volymer.

 2 delar.

 Samlade nekrologer ur Miniatyralmanach och Svea folk-kalender. Redaktör: Arvid Ahnfeldt.

Biografier och dödsrunor
Crusenstolpe skrev mängder av biografiska artiklar i kalendrarna Miniatur-almanach 1846–1863, Norden 1852–1853 och i Svea folk-kalender 1856–1865. De senare listas nedan.
Carl August Adlersparre, s. 172, 1863
Carl Adolph Agardh, s. 168, 1860
J. D. Ahlberg, s. 161, 1857
Jacob Niclas Ahlström, s. 169, 1858
Anna Ebba Aminoff, s. 139, 1861
A. G. von Arbin, s. 163, 1857
Eric Arén, s. 123, 1861
Carl Abraham Arfwedson, s. 149, 1862
Lars Arnell, s. 165, 1857
Adolf Ivar Arvidsson, s. 150, 1859
Johan Harder Backman, s. 167, 1863
Carl Vilhelm Bergman, s. 168, 1858
Christian Gissel Berlin, s. 133, 1864
Johan Fredrik Berwald, s. 173, 1862
Sven Peter Bexell, s. 135, 1865
Johan Anders Björck, s. 161, 1858
Michael Adolph Blüm, s. 137, 1865
A. Bodisco, s. 171, 1857
Fredrik Boije, s. 166, 1858
Wilhelm von Braun, s. 162, 1861
Johan Bredman, s. 172, 1860
Anders Magnus Brinck, s. 152, 1863
Adam Bruce, s. 128, 1864
Robert Edvard Bruce, s. 158, 1859
Olof Abraham Bruncrona, s. 181, 1860
Jacob Cederström, s. 171, 1858
Carl Fredrik Coyet, s. 163, 1858
Magnus G. Danckwardt, s. 154, 1863
Robert Dickson, s. 182, 1860
Johan Dillner, s. 163, 1863
Eric af Edholm, s. 161, 1857
Carl Johan Ekströmer, s. 157, 1861
Carl Johan Fahlcrantz, s. 138, 1862
Jacopo Foroni, s. 161, 1859
David Fredrik Frölich, s. 173, 1863
Carl de Geer, s. 170, 1862
Cl. E. Günther, s. 175, 1862
Anton Gabriel Gyldenstolpe, s. 162, 1858
Carl August Hagberg, s. 146, 1865
Carl Johan Hallenborg, s. 131, 1861
Carl Eric Hallström, s. 160, 1863
Jakob August von Hartsmansdorff, s. 155, 1858
Erland Hedenstierna d. y., s. 159, 1857
Christoffer Isac Heurlin, s. 146, 1861
Carl Hochschild, s. 174, 1858
Axel Emanuel Holmberg, s. 161, 1862
Israël Hvasser, s. 148, 1861
C. E. Isberg, s. 152, 1857
Johan Johanson, s. 180, 1860
Johan Johansson, s. 141, 1861
P. Jönsson i Träslanda, s. 125, 1861
Mauritz Stefan Philip Klingspor, s. 159, 1859
G. C. Kraepelin, s. 159, 1857
Pehr Krafft d. y., s. 116, 1865
Johan Henrik Krëuger, s. 134, 1859
N. J. L. Krog, s. 170, 1857
Carl Gustaf Kröningsvärd, s. 183, 1860
Karl Anders af Kullberg, s. 169, 1858
Johan Olof Lagberg, s. 157, 1857
Per Johan Lagergren, s. 160, 1857
Per Lagerhjelm, s. 153, 1857
Gustaf Lallerstedt, s. 126, 1865
Carl Ludvig Landin, s. 154, 1859
Abraham Wilhelm Lavén, s. 152, 1859
Johan Peter Lefrén, s. 161, 1863
Brita Catharina Lidbeck, s. 130, 1865
Carl Wilhelm Lilliecrona, s. 165, 1857
Emanuel Limnell, s. 140, 1861 (Professor och dekorationsmålare)
Otto Lindblad, s. 148, 1865
Carl Axel Löwenhielm, s. 165, 1862
Carl Gustaf Löwenhjelm, s. 140, 1859
S. Löwenskiöld, s. 169, 1857
Johan Jacob Löwenström, s. 140, 1864
Johan Anton Millén, s. 142, 1864
Mathilda Montgomery-Gyllenhaal, s. 110, 1865
Gustaf Adolf Montgomery, s. 158, 1862
J. Moreno y Landabury, s. 170, 1863
Daniel Andreas Joakim Müller, s. 181, 1858 (Avled i Uppsala av kolera 1857. G.m. Louise Müller)
Johan Theofil Nathorst, s. 180, 1863
Edvard Nonnen, s. 169, 1863
Otto Gustaf Nordensköld, s. 159, 1863
A. G. M. Nordenstolpe, s. 175, 1862
Sven Adolf Norling, s. 162, 1859
Hedvig Constantina Fredrika von Numers, s. 144, 1864
Nils Fredrik Palmstjerna, s. 124, 1864
Gustaf Erik Pasch, s. 182, 1863
Emilia Petersen, s. 165, 1860
Abraham Zacharias Pettersson, s. 173, 1858
Carl Anton Pettersson, s. 130, 1864
Magnus Martin af Pontin, s. 137, 1859
Gabriel Poppius, s. 143, 1857
K. A. Posse, s. 153, 1857
Anders Adolf Retzius, s. 154, 1861
Johan Gabriel Richert, s. 120, 1865
Emil Roberg, s. 175, 1860
Puke von Rosen, s. 179, 1858
Rosenqvist af Åkershult, s. 132, 1865
Sir John Ross, s. 172, 1857
Johan Ruckman, s. 164, 1863
Edv. Gabriel Runeberg, s. 168, 1863
Edv. Fredrich von Saltza, s. 178, 1860
Anders Peter Sandströmer, s. 130, 1859
Berndt Harder Santesson, s. 177, 1863
Frans Adolf von Schéele, s. 137, 1864
A. Fred von Schneidau, s. 160, 1861
Johan Henrik Schröder, s. 176, 1858
Gustaf Henrik Schwartz, s. 156, 1859
Carl David Skogman, s. 149, 1857
Jeanette Stjernström, s. 165, 1858
Anders Magnus Strinnholm, s. 165, 1863
Johanna L. von Strokirch, s. 186, 1858
Israel Adolf af Ström, s. 165, 1857
O. A. Svalin, s. 185, 1858
Per Erik Svedbom, s. 184, 1858
Axel Erik von Sydow, s. 183, 1858
Per Adolf Tamm, s. 155, 1857
Lovisa Tawast, s. 161, 1861
Johan Peter Theorell, s. 154, 1862
Sven Lorenz Theorell, s. 155, 1863
F. J. A. Toll, s. 173, 1857
Sara Torslow, s. 176, 1860
Emil von Troil, s. 129, 1861
Johan August Wahlberg, s. 177, 1858
C. J. Wahlbom, s. 164, 1859
Peter Adam Wallmark, s. 144, 1859
Pehr Westerstrand, s. 127, 1859
Fredric Westin, s. 175, 1863
Gustaf Daniel Wilcke, s. 147, 1864
Bernth Wilhelm Wohlfart, s. 123, 1864
Carl Edvard Zedritz, s. 173, 1860

avKällor 
Anrep, Gabriel, Svenska adelns Ättar-taflor
, hämtad 2013-04-07

Noter

Vidare läsning 
Ahnfelt, Arvid: M. J. Crusenstolpe : hans galleri af samtida och hans litterära korrespondens : lefnadsteckning och urval (Stockholm, 1880–1881)
Hammarlund, Bo: Den aristokratiske rebellen : Magnus Jacob Crusenstolpe i 1800-talets offentlighet (Bo Hammarlund och Dialogos Förlag, 2017)

Nerman, Ture: Crusenstolpes kravaller : historiskt reportage från Stockholm sommaren 1838 (Stockholm, 1838)
Thomasson, Carl-Gustaf: Morianen (Stockholm, 1952) - Särtryck ur: Ord och bild; 61, 1952.

Externa länkar 
 
 

Födda 1795
Avlidna 1865
Svensk obetitlad adel
Svenska författare under 1800-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska chefredaktörer
Svenska journalister under 1800-talet
Män
Jurister från Jönköping
Författare från Jönköping
Journalister från Jönköping
Politiker från Jönköping
Landssekreterare i Skaraborgs län