kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Carman

Carmelo Domenic Licciardello, känd som Carman, född 19 januari 1956 i Trenton, New Jersey, död 16 februari 2021 i Las Vegas, Nevada, var en amerikansk sångare, rappare, låtskrivare, dansare, skådespelare, musikproducent, TV-producent, TV-värd och evangelist. 

Carman växte upp i ett italienskt hem. Som ung spelade han trummor och gitarr, och började sjunga först när han var 16 år. Efter en Andraé Crouch-konsert blev Carman kristen. Han flyttade sedan till Tulsa, Oklahoma där han grundade Carman Ministries och Carman World Outreach.

Billboard Magazine erkände Carmans inflytande inom kristen musik genom att ge honom den första "Contemporary Christian Artist of the Year". Han mottog över 15 guld- och platina-album och hans videor sålts i över 10 miljoner exemplar. 

Han skrev romaner, manus och spelade in röster till ljudböcker. Carman samlade själv in ett upprop på över en miljon namn för att införa bön i skolan. Hans längsta förstaplats på Billboard CCM chart var 33 veckor. Han koncentrerade sig på att skriva filmmanus, skådespela, uppträda på konserter, olika tv-produktioner och intervjuuppgifter som kvällsvärd på TBN networks.

Carman invaldes i Gospel Music Hall of Fame 2018.

Diskografi 
Album (urval)

1980 – God's Not Finished with Me 
1982 – Carman 
1982 – Some O' Dat
1983 – Sunday's On the Way
1984 – Comin' On Strong
1985 – The Champion
1986 – Christmas With Carman
1988 – Radically Saved
1991 – Shakin' the House (Carman, Commissioned & The Christ Choir, live)
1991 – Addicted to Jesus
1991 – High Praises Vol. 1
1991 – High Praises Vol. 2
1992 – Revival In the Land
1992 – Yo Kidz!
1993 – Lord of All: Songs of Carman
1993 – The Absolute Best
1993 – The Standard
1994 – Yo Kidz! 2: Armor of God
1995 – R.I.O.T.
1996 – I Surrender All
1997 – The Best of the Early Years
1998 – Mission 3:16
1999 – Passion For Praise Vol. 1
2000 – Heart of a Champion
2002 – The Early Ministry Years
2003 – House of Praise
2005 – Ultimate Praise
2005 – Live and Reloaded

Filmografi 
Filmer och TV-serier
1989 – Carman: Celebrate Jesus (TBN Special)
1992 – Commander Kellie and the Superkids: The Intruder (som sångaren Mario)
1995–1997 – Time 2 (serie på TBN)
1996 – R.I.O.T.: The Movie (som Victor Rizzo)
1997 – Carman's Classic Hymns Special (TBN Special)
1998 – Carman Halloween 3:16 (TBN Special)
2001 – Carman the Champion (som Orlando Leone)
2003 – Bobby Jones Gospel (én episod)
2007 – Carman's Reality Check (serie på TBN, också författare och producent)
2009 – The Book of Ruth: Journey of Faith (som Boaz)
2010 – Changing Hands (som Frankie)
2013 – Final: The Rapture (som Frankie)

Referenser

Externa länkar 

Officiell webbplats

Amerikanska sångare under 1900-talet
Födda 1956
Avlidna 2021
Personer från Trenton
CCM-musiker
Män
Mononymt kända personer
Amerikanska sångare under 2000-talet
Musiker från New Jersey
Millie Small

Millicent Small, mest känd som Millie Small, eller bara Millie, född 6 oktober 1946 i Clarendon på Jamaica, död 5 maj 2020 i London, England, var en jamaicansk sångerska. Hon började spela in skivor i tonåren för det klassiska jamaicanska skivbolaget Studio One. 1964 kom en stor framgång med "My Boy Lollipop", den första skalåten som blev en internationell hit.

Diskografi (urval)
Studioalbum
1964 – My Boy Lollipop
1964 – More Millie
1964 – Millie's Lollipop Reggae And Other Delights
1964 – The Most Of Millie (And The Boys)
1965 – Sings Fats Domino
1970 – Time Will Tell

EP
1963 – Millie
1964 – My Boy Lollipop
1964 – Blue Beat
1965 – Bloodshot Eyes
1966 – Millie and Her Boyfriends

Singlar
1963 – Don't You Know / Until You're Mine
1964 – My Boy Lollipop / Something's Got To Be Done
1964 – Sweet William / Oh Henry
1964 – I Love the Way You Love / Bring It on Home to Me
1965 – I've Fallen in Love with a Snowman / What Am I Living For
1965 – See You Later, Alligator / Chilly Kisses1965 – My Street / It's Too Late1965 – Bloodshot Eyes / Tongue Tied1966 – My Street / A Mixed Up Fickle Moody Self-Centred, Spoiled Kind of Boy1966 – Killer Joe / Carry Go Bring Come1967 – You Better Forget / I Am in Love1967 – Chicken Feed / Wings of a Dove1968 – When I Dance with You / Hey Mr. Love1969 – Readin' Writin' Arithmetic / I Want You Never to Stop''

Referenser

Externa länkar

Millie Small på allmusic.com 
Biography at Answers.com
 1964 biographical article from Teenville magazine

Jamaicanska sångare
Pop- och rocksångare
Jamaicanska reggaesångare
Jamaicanska sångtextförfattare
Personer i Jamaica under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1946
Avlidna 2020
Barry Marshall

Barry J. Marshall, född i Kalgoorlie, Western Australia 30 september 1951, är en australiensisk läkare och professor i klinisk mikrobiologi vid University of Western Australia. Han är mest känd för sin upptäckt av att bakterien Helicobacter pylori står för merparten av alla magsår. Innan dess trodde man att magsår orsakades stress och kryddig mat. För att bevisa sin teori för en skeptisk forskarvärld, infekterade han sig själv med bakterien. Han utvecklade snabbt ett magsår som han sedan framgångsrikt botade med antibiotika. 

Han fick Nobelpriset i medicin år 2005 tillsammans med sin kollega Robin Warren för sin upptäckt av Helicobacter pyloris roll för magsår.

Utmärkelser

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysiologi eller medicin 2005
 Nobelprize.org, Barry Marshall - självbiografi

Nobelpristagare i medicin
Män
Födda 1951
Levande personer
Personer från Kalgoorlie-Boulder
Mottagare av Buchananmedaljen
Ledamöter av Royal Society
Personer verksamma vid University of Virginia
The Chemical Wedding

The Chemical Wedding är ett musikalbum av Bruce Dickinson som gavs ut den 15 september 1998. Det är Dickinsons femte soloalbum.

Tillkomst och tema 
Albumet kom som uppföljare till Accident of Birth (1997) som varit en tydlig återgång för Bruce Dickinson till mer karaktäristisk hårdrock. The Chemical Wedding skulle bli tyngre och mer "modern" metall, och inför inspelningen fick Roy Z idén att använda bassträngar på elgitarrerna för ett tyngre ljud. Utöver Roy Z och Adrian Smith bestod bandet av Eddie Cassilas på bas och David Ingraham på trummor, som båda tillhörde Roy Z:s band Tribe of Gypsies och även spelade på Accident of Birth och  Balls to Picasso (1994). 

Albumet är konceptuellt med ett genomgående ockult fantasytema som till stor del baseras på alkemi och den engelske poeten och konstnären William Blakes diktsviter från sena 1700-talet och tidiga 1800-talet. Albumomslaget är Blakes målning "The Ghost of a Flea", och under skrivarbetet och studioinspelningen hade Dickinson satt upp Blake-målningar på väggarna i sin lägenhet.    

Termen "Chemical Wedding" åsyftar sammanfogandet av vetenskap och ande och är tagen från den tyska esoteriska 1600-talsboken Christian Rosencreutz alkemiska bröllop år 1459. Termen har även använts av Hermetic Order of the Golden Dawn, som var ett magikersällskap under sena 1800-talet. Deras mest kända medlem var Aleister Crowley som tidigare influerat Dickinsons texter i låtar som Revelations och Moonchild.

Albumet gavs ut av Dickinsons eget skivbolag Air Raid Records. Albumturnén resulterade i livealbumet Scream for Me Brazil.

Filmen med samma namn 
Skräckfilmen Chemical Wedding från 2008, som Dickinson skrev manuset till, har samma titel som albumet och använder titellåten som ledmotiv.

Låtlista 
 King In Crimson (Dickinson/Roy Z)
 Chemical Wedding (Dickinson/Roy Z)
 The Tower (Dickinson/Roy Z)
 Killing Floor (Dickinson/Smith)
 Book Of Thel (Dickinson/Roy Z/Casillas)
 Gates Of Urizen (Dickinson/Roy Z)
 Jerusalem (Dickinson/Roy Z)
 Trumpets Of Jericho (Dickinson/Roy Z)
 Machine Men (Dickinson/Smith)
 The Alchemist (Dickinson/Roy Z)

Bonusspår på återutgåvan Expanded Edition från 2005 och på Spotify-versionen
 Return Of The King
 Real World
 Confeos

Return Of The King kommer från originalets japanska utgåva. Real World och Confeos är b-sidorna på Killing Floor-singeln.

Referenser

Musikalbum 1998
Uppsala domkyrkoförsamling

Uppsala domkyrkoförsamling är en församling i Uppsala pastorat i Uppsala kontrakt i Uppsala stift. Församlingen ligger i Uppsala kommun i Uppsala län.

Före 2021, när den var passerad av en utökad Gävle församling, var församlingen stiftets största till både medlemsantal och folkmängd.

Administrativ historik
Församlingen bildades omkring 1550 genom en utbrytning ur Bondkyrka församling. Församlingens namn var före 1962 Uppsala församling.

Församlingen utgjorde till 1621 ett eget pastorat för att därefter till 1806 vara moderförsamling i ett pastorat med Bondkyrka församling. Från 1806 till 2014 utgjorde församlingen ett eget pastorat. Från 2014 ingår församlingen i Uppsala pastorat.

Areal
Uppsala domkyrkoförsamling omfattade den 1 november 1975 (enligt indelningen 1 januari 1976) en areal av 10,0 kvadratkilometer, varav 9,9 kvadratkilometer land.

Kyrkor 
Uppsala domkyrka
Vindhemskyrkan S:ta Birgitta
Almtunakyrkan
S:t Pers kyrka

Körverksamhet

Körer i urval 
Uppsala Domkyrkas Gosskör
Uppsala domkyrkokör
Schola Cantorum
Collegium Cantorum
Uppsala Katedralsångare

Domprostar

Domkyrkoorganister

Se även 
 Uppsala stad

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Uppsala stift
Indelningar i Uppsala kommun
Peter Asher

Peter Asher, född 22 juni 1944 i London, är en brittisk popsångare, gitarrist och skivproducent, ena halvan i popduon Peter and Gordon. Han är bror till skådespelerskan Jane Asher.

Källor

Externa länkar
Peter Asher 1990
NNDB

Brittiska popsångare
Födda 1944
Män
Levande personer
Grammy Award-vinnare
Alumner från King's College London
Gordon Waller

Gordon Waller, född 4 juni 1945 i Braemar i Aberdeenshire, död 17 juli 2009 i Connecticut i USA. Waller var en brittisk sångare, mest känd som ena halvan i popduon Peter and Gordon.

Externa länkar
Gordon Waller
NNDB

Brittiska popsångare
Födda 1945
Avlidna 2009
Män
Pudding Lane

Pudding Lane är en gata i London där bageriet där den stora branden i London startade 1666 låg. Gatan ligger bortom Eastcheap i City of London, nära London Bridge. Närmsta tunnelbanestationer är de hopbyggda 
Bank & Monument som betjänar fem olika linjer, bland annat Circle och District.  

Pudding Lane var en av världens första enkelriktade gator. År 1617 enkelriktades den och sexton andra gränder runt Thames Street på grund av kraftiga trafik med vagnar och kärror. Den gata som finns idag ligger dock en bit från den ursprungliga Pudding Lane.

Källor

Gator i London
Jane Asher

Jane Asher, född 5 april 1946 i London, är en brittisk TV- och filmskådespelare och författare. Asher är välkänd i Storbritannien för sin TV-karriär och har framträtt i en rad olika filmer och TV-serier. Hon gjorde filmdebut redan som femåring i Mandy. Hon är syster till Peter Asher. Under 1960-talet var hon förlovad med Paul McCartney. Numera är hon gift och har tre barn.

Biografi

Barndom 
Jane Asher föddes den 5 april 1946 i London och är det näst äldsta barnet till Richard Alan John Asher och Margaret (född Eliot). Hennes far var läkare vid Central Middlesex Hospital och modern var professor i oboe vid Guildhall School of Music and Drama. Jane Asher utbildade sig vid Queen's College i London. Hennes äldre bror är musikproducenten Peter Asher (även känd som ena halvan av den berömda popduon Peter & Gordon). Hennes yngre syster, Clare Asher, är också skådespelerska, men arbetar främst med radioteater. 

Jane debuterade som barnskådespelare redan 1952 i rollen som Nina i filmen Mandy. 1955 medverkade hon i science fiction-filmen The Quatermass Xperiment och mellan åren 1956 och 1958 spelade hon, tillsammans med sin bror Peter, in tre avsnitt av TV-serien The Adventures of Robin Hood för brittisk TV. Hon medverkade även i panelen för BBC:s Juke Box Jury. I filmen The Greengage Summer från 1961 spelade hon mot Kenneth More och Susannah York och 1966 medverkade hon i filmen Alfie tillsammans med Michael Caine.

Relationen till Paul McCartney 
1963 intervjuade Jane Asher The Beatles och en fotograf bad henne att posera tillsammans med bandet. Det är det första kända fotografiet av Jane och Paul tillsammans.. Jane Ashers förhållande till Paul varade i fem år. År 1967 förlovade de sig .

Hon blev en inspiration för flera av McCartneys låtar som "All My Loving," "And I Love Her," "I'm Looking Through You," "You Won't See Me," "We Can Work It Out," "Here, There and Everywhere" och "For No One". Paul McCartney skrev också fyra låtar till hennes bror Peter i duon Peter and Gordon."A World Without Love", "Nobody I Know", "I Don´t Want To See You Again" och "Woman".

Jane bröt deras förlovning under våren 1968 då hon fann honom i säng med en annan kvinna, Francie Schwartz, en av Pauls många otrohetsaffärer.

Senare karriär 
Asher har varit med i många TV-serier och har även skrivit ett antal böcker, bland annat romanen The Longing (1996). Hon driver ett cateringföretag som specialiserar sig på dekorativa tårtor. Hon är också aktiv i National Autistic Society och Child Accident Prevention Trust.

Filmografi (urval) 

 (TV-film)

Böcker översatta till svenska 
 Dödlig längtan 2000 (The Longing)

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 The Jane Asher biography

Kvinnor
Födda 1946
Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Skådespelare från London
Levande personer
Alumner från Royal Academy of Dramatic Art
Johnny Kidd

Frederick Albert Heath, känd som Johnny Kidd, född 23 december 1935 i Willesden i Brent, London, död 8 oktober 1966 i Bolton i Greater Manchester (i en bilolycka), var en brittisk rock & roll-sångare, som med sin grupp Johnny Kidd & the Pirates hade en stor hit med "Shakin' All Over". 

Heath började spela gitarr i en skiffle-grupp omkring 1956. Gruppen, känd som "The Frantic Four" och senare som "The Nutters", spelade främst skiffle, pop och rockabilly.

Diskografi

Som Johnny Kidd
Singlar
1959 – "If You Were The Only Girl In The World" / "Feelin' " (delad singel: Johnny Kidd / Johnny Kidd & The Pirates)
1962 – "Hurry On Back To Love" / "I Want That"
1962 – "It's Got To Be You" / "I Hate Getting Up In The Morning"
1973 – "Shaking All Over" / "A Shot Of Rhythm & Blues"

EP
2015 – A Faboulous Freddie Heath Double Bill (delad EP: The Five Nutters / Johnny Kidd)

Som Johnny Kidd & The Pirates
Singlar (urval)
1959 – "Please Don't Touch" / "Growl"
1960 – "Shakin' All Over" / "Yes Sir, That's My Baby"
1960 – "Magic Of Love" / "Restless"
1960 – "You Got What It Takes" / "Longin' Lips"
1961 – "Please Don't Bring Me Down" / "So What"
1961 – "Linda Lu" / "Let's Talk About Us"
1962 – "A Shot Of Rhythm And Blues" / "I Can Tell"
1962 – "I Want That" / "So What"
1963 – "Hungry For Love" / "Ecstasy"
1963 – "I'll Never Get Over You" / "Then I Got Everything"
1964 – "Whole Lotta Woman" / "Your Cheating Heart"
1964 – "Always And Ever" / "Dr. Feelgood"
1964 – "Jealous Girl" / "Shop Around"
1965 – "The Birds And The Bees" / "Don't Make The Same Mistake As I Did"
1966 – "Send For That Girl" / "The Fool"

EPs
1960 – Shakin' All Over
1960 – Please Don't Touch EP
1963 – I'll Never Get Over You

Externa länkar

45-rpm.org: Johnny Kidd
Johnny Kidd & the Pirates

Brittiska sångare
Brittiska pop- och rocksångare
Personer som omkommit i trafikolyckor
Män
Födda 1935  
Avlidna 1966
Hon, Han och Andersson

Hon, Han och Andersson är en svensk dramafilm från 1926 regisserad av Gustaf Edgren.

Om filmen
Filmen premiärvisades 4 oktober 1926. För foto och klippning svarade Adrian Bjurman. Scenerna med Vera Schmiterlöw vid de höga stupen spelades in i Getå. Övriga exteriörscener är filmade vid Saltsjöbaden och Haga i Stockholm.

Rollista i urval
Vera Schmiterlöw - Maud Waller, journalist på Snällpost 
Nils Ohlin - Harry Bergfeldt, journalist på Dagskuriren 
Fridolf Rhudin - Emil Andersson, hotellvaktmästare 
Edit Ernholm - Augusta, jungfru hos Rinkow 
Sture Baude - direktör Sven Rinkow, finanshaj 
Mona Geijer-Falkner - fröken Nea Rinkow, Rinkows dotter 
Georg Blomstedt - Patrik Johansson, polis, kallad Hemliga Johansson 
Mathias Taube - Claes Gadd, chefredaktör på Dagskuriren 
Arvid Ljunggren - Arvid Ljunggren, skådespelare 
Erik Johansson - Johansson, skådespelare 
Carl-Gunnar Wingård - Wingård, skådespelare 
Hugo Lundström - Johan, gubben vid Rinkows sportstuga 
Anna Lilja - telefonreceptionist på Dagskurirens redaktion 
Wictor Hagman - finansherre 
Albert Christiansen - redaktionspojke

Filmer 1926
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gustaf Edgren
Svenska 1920-talsfilmer
Talk Magazine

Nedlagda amerikanska tidskrifter
Tidskrifter startade 1999
Tidskrifter nedlagda 2002
Talk var en amerikansk tidskrift som fanns mellan 1999 och 2002. Den lanserades under Tina Brown som är före detta redaktör för tidningar som The New Yorker, Vanity Fair och the Tattler. Tidskriften blev uppmärksammad för sina kändisprofiler och intervjuer.
Grimmered

Grimmered är ett primärområde i stadsområde Sydväst i Göteborgs kommun.

Belägenhet
Grimmered ligger väster om skogen vid Ruddalen och öster om Västerleden och i norr granne med Kungssten och Ekebäck. Huvudled genom området är Grimmeredsvägen. I berget under Grimmered går Gnistängstunneln som är en del av Västerleden.

Bebyggelse
Grimmered är ett stort och relativt högt beläget bostadsområde, som domineras av fristående villor. Det finns även ett verksamhetsområde i den sydvästliga utkanten.

Kända personer från Grimmered
Ingemar "Ingo" Johansson, boxare, med barndomshemmet i Grimmered.

Nyckeltal

Stadsområdes- och stadsdelsnämndstillhörighet 
Primärområdet tillhörde fram till årsskiftet 2020/2021 stadsdelsnämndsområdet Västra Göteborg och ingår sedan den 1 januari 2021 i stadsområde Sydväst.

Referenser

Vidare läsning

Se även 
Grimmereds BK

Primärområden i Göteborg
Gray Davis

Joseph Graham Davis Jr., känd som Gray Davis, född 26 december 1942 i Bronx i New York, är en amerikansk politiker som var den 37:e guvernören i Kalifornien från 1999 till 2003. Han omvaldes en gång, 2002, men den 7 oktober 2003 blev han den andre guvernören i USA:s historia att bli avsatt från sin post genom ett extrainsatt val (revokation). Han efterträddes av republikanen Arnold A. Schwarzenegger.

Referenser

Födda 1942
Viceguvernörer i Kalifornien
Guvernörer i Kalifornien
Män
Levande personer
Alumner från Stanford University
Alumner från Columbia Law School
Rolf Nevanlinna

Rolf Herman Nevanlinna, ursprungligen Neovius, född 22 oktober 1895 i Joensuu, Finland, död 28 maj 1980 i Helsingfors, var en framstående finländsk matematiker, brorson till Lars Nevanlinna och Edvard Rudolf Neovius, son till Otto Nevanlinna, bror till Frithiof Nevanlinna.

Asteroiden 1679 Nevanlinna är uppkallad efter honom.

Biografi 
Nevanlinna lanserade Nevanlinnateorin, som studerar värdefördelningen hos meromorfa funktioner och under senare tid varit i fokus inom diofantisk geometri på grund av dess strukturella likhet med diofantisk approximation.

Nevanlinna blev filosofie doktor vid Helsingfors universitet 1919. Han var professor i matematik vid Helsingfors universitet 1926–1946 och invaldes 1956 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Han var också professor vid Zürichs universitet och kansler för Åbo universitet.

Förutom arbeten över analytiska funktioner har Nevanlinna publicerat filosofiska, pedagogiska och humanistiska artiklar. Åren 1958-62 var han president för Internationella matematiska unionen och 1956 blev han kansler för Åbo finska universitet. 

Han tillhörde en gren av den finländska kultursläkten Neovius.

Noter

Externa länkar 
 

Finländska professorer i matematik
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Universitetskanslerer i Finland
Personer från Joensuu
Födda 1895
Avlidna 1980
Män
Alumner från Helsingfors universitet
Rumble Pak

Rumble Pak är ett tillbehör som lanserades till spelkonsolen Nintendo 64 i mars 1997, och i Nordamerika i slutet av juni samma år. Med Rumble Pak kan spelaren få handkontrollen att skaka, exempelvis vid explosioner i TV-spelet. Andra versioner av Rumble Pak finns även till Nintendo DS och Nintendo DS Lite. Vibratorfunktionen finns även inbyggd i vissa spel som till exempel Star Wars: Episode I: Racer till Game Boy Color. Tekniken bygger på användandet av en elektrisk motor på vars axel det sitter en asymmetrisk vikt, när motorn startas uppstår vibrationer på grund av den obalanserade vikten. Liknande funktioner finns även inbyggda i handkontrollerna till GameCube och Wii. En Rumble Pak drivs av två stycken AAA-batterier.

Se även
Force feedback
Haptik

Källor

Fotnoter

Nintendo 64
Produkter lanserade 1997
Växelundervisning

Växelundervisning (engelska mutual instruction, franska enseignement mutuel, tyska gegenseitiger Unterricht, wechselseitige Schuleinrichtung, Helfersystem), är ett sätt att ordna skolundervisningen. De i olika ämnen skickligaste eleverna undervisar de övriga, som för ändamålet indelas i mindre grupper. 

De elever, som såsom extralärare deltar i undervisningen, kallas monitörer. Systemet kallas därför även monitörsystemet, men även Bell-Lancastermetoden efter sina engelska upphovsmän Joseph Lancaster och Andrew Bell. Dessa utformade var för sig parallellt denna pedagogik, i London respektive i Madras i Indien.

Den första skolan med undervisningen upplagd efter växelundervisningsskolan grundades av Joseph Lancaster i 1798 i Southwark i London.

Bell-Lancasterskolor i Sverige
I Göteborg började metoden med växelundervisning att tillämpas i början av 1800-talet i skolor i centrum och på Hisingen. Majornas växelundervisningskola vid Stigbergstorget, som grundades 1821, använde Bell-Lancastermetoden fram till 1864, då domkapitlens cirkulär föreskrev att andra metoder om möjligt skulle börja användas. Metodens popularitet hade då börjat dala, men i många skolor fortsatte den att användas fram till slutet av 1800-talet.

I Jönköping uppfördes 1824 en skolbyggnad i trä på Kanalgatan 20 för Jönköpings äldsta folkskola. Den var en lancasterskolan med växelundervisningsskola till 1846 och därefter en vanlig folkskola till 1870.

En lancasterskola för fattiga barn grundades i Lund år 1827 av Carl Abraham Bergman. Skolan låg först vid Bredgatan och senare vid Klostergatan.

Den finländske industrimannen John Jakob Julin inrättade 1820 i Åbo på egen bekostnad den första lancasterskolan i Finland.

Källor

Noter

Vidare läsning

Pedagogik