kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Chesapeake bay retriever

Chesapeake bay retriever är en hundras från USA. Som namnet anger är den en retriever, vilka alla är apporterande fågelhundar.

Historia
Rasens dokumenterade historia går tillbaka till ett brev skrivet 1845 och publicerat 1852. Brevskrivaren berättar om hur han 1807 köpte två valpar som räddats från en engelsk brigg som förlist i Chesapeake Bay. Briggen var på väg från Newfoundland till Poole med torskfisk, det var redaren som beställt hundarna. Beskrivningen i brevet passar in på den mindre korthåriga Newfoundlandshunden, St. John's Dog som också ligger till grund för de brittiska retrieverraserna, särskilt labrador retriever. St John's Dog importerades vid tiden i stor skala till England.

Valparna, en tik och en hund, parades aldrig med varandra utan anses var för sig ha gett upphov till lokala stammar i Maryland och Virginia. Vilka andra typer av hundar som använts i aveln är inte dokumenterat, men man utgår från att det dels är coonhounds och dels lokala vattenapporterande hundar härstammande från samma English Water Spaniel som också ligger till grund för de brittiska retrievrarna, särskilt curly coated retriever.

1887 skrevs den första rasstandarden och hundarna började registreras av American Kennel Club (AKC). Samma år visades rasen för första gången på en hundutställning i Baltimore. 1918 bildades den amerikanska rasklubben.

Egenskaper
Rasen är robust och härdig, skapad för enmansjakt under primitiva betingelser. Jägarna bodde i enkla stugor i ödemarken, hundarna träffade sällan andra hundar eller människor. Under 1800-talet fanns det så gott om sträckande änder i bukten att de ibland sköts med kanon. Hundarna skulle klara att arbeta hela dagar och apportera hundratals fåglar i isiga vatten med sjögång. Stilen skiljer sig från de brittiska retrievrarnas, chessien arbetar mer självständigt och är mindre beroende av jägarens dirigering. Därför har American Kennel Club (AKC) ett särskilt apporteringstest för rasen som skiljer sig från de europeiska testen.

Utseende
Chesapeake bay retrievern har en karakteristiskt kort, tjock, lätt vågig och oljig päls som är vattenavstötande. Färgen varierar från mörkt brun till matt gulbrun (som vissnat gräs eller vass) och ögonen är ljusa från gulaktigt till bärnsten. Den liknar en labrador retriever men är mer högrest och korset är lika högt som manken, eller t.o.m. något högre.

Källor
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Renée Willes: Chesapeak bay retriever - vattentät i alla situationer, Hundsport nr 9 2011, Svenska Kennelklubben (SKK)
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
 George W. Kierstead: The Chesapeake Bay Dog, i George O. Shields: American Book of the Dog, Chicago 1891 (återpublicerad av Internet Archive)
 Dyane Baldwin: Sailor and Canton - The Story, The Ironmen and the Statues, The American Chesapeake Club (läst 2011-08-06)
 Chesapeake Bay Retriever, Meet the Breeds, American Kennel Club (AKC) (läst 2011-08-06)

Externa länkar

Rasspecifik Avelsstrategi (RAS), Svenska Chesapeake Bay Retriever Klubben 

Hundraser från USA
Stötande och apporterande hundar
Öresten

Öresten är en ort och tidigare kungsgård i närheten av Skene i det som i dag är Marks kommun, och som historiskt ingick i Örby socken i Marks härad.

Enligt Sturekrönikan förlorade Kristian I med sin här vid Öresten i februari 1470, mot Karl Knutssons systerson Sten Sture den äldre.

Öresten är känd för medeltidsborgen Örestens fästning som totalförstördes på 1500-talet. Ruinen av fästningen har utsikt över Viskadalen.

Örestens kungsgård
Nedanför slottsberget med ruinen efter fästningen ligger Örestens kungsgård, som tidigare fungerade som bostad åt översten vid Älvsborgs regemente. Örestens gård AB ägs och drivs idag av bröderna Nilsson i andra generationen efter Gunnar Nilsson, son till Fritz N. Nilsson, kontraktsprost i Vänersborg, och Rut Emilia Dahlstrand.
Örestens kungsgård fungerade tidigare som bostad åt översten vid Älvsborgs regemente. Öresten flygfält ligger på gårdens mark.

Källor

Vidare läsning

Orter i Marks kommun
Kungsgårdar i Sverige
Herrgårdar i Västergötland
Ugglan
Blue Lagoon (musikgrupp)

Blue Lagoon (ibland skrivet Bluelagoon) är en reggae-popgrupp från Tyskland. I gruppen ingår sångerskan Estrella (födelsenamn: Patricia Gerndt) och rapparen David O. Joseph. 

Genombrottslåten i Sverige var "Break My Stride". Övriga singlar är "Heartbreaker" samt "Do You Really Want To Hurt Me". Dessa tre låtar är alla covers.

Diskografi
Studioalbum

Singlar
 (Matthew Wilder-cover)
2005 – "Do You Really Want to Hurt Me" (Culture Club-cover)
2005 – "Heartbreaker" (Dionne Warwick-cover)

2006 – "What Becomes of the Broken Hearted" (Jimmy Ruffin-cover)
2008 – "Wild World" (Cat Stevens-cover)

Samlingsalbum

Externa länkar

Patricia Gerndt på IMDb
Diskografi på Discogs

Tyska musikgrupper
Flyball

Flyball är en hundsport som är stor i bland annat Nordamerika och Japan.

Flyball tävlas i lag à fyra hundar. Varje lag har en bana med fyra hopphinder och en flyball-box där det är meningen att hunden ska trampa på en platta och fånga en boll. Varje hund i laget ska på kortast möjliga tid ta sig över alla fyra hinder, fånga bollen och hoppa tillbaka över hindren, utan att föraren följer med. När en hund är klar startar nästa. 

Världsrekordet för ett lag är 15,36 sekunder och innehas av laget "Spring Loaded" från USA.

Flyball är inte en officiell gren i Sverige. Det finns dock hundklubbar runt om i landet som håller kurser i sporten.

Externa länkar

Hundsport
Montenegros flagga

Montenegros flagga antogs av Montenegros parlament som interimsflagga 12 juli 2000. Flaggan är röd med Montenegros statsvapen och en gul bård. Statsvapnets huvudmotiv är en dubbelörn och ett lejon. Rött har använts i tidigare montenegrinska statsbildningars flaggor, liksom utformningen med en bård i silver eller guld. Under tiden som delrepublik i det socialistiska Jugoslavien användes en trikolor i de panslaviska färgerna rött-vitt-blått med en röd stjärna med gyllene kant. Mellan 1993 och självständigheten användes en trikolor utan stjärnan. Den 21 maj 2006 hölls en folkomröstning om Montenegros självständighet, som vanns av ja-sidan med knapp majoritet. Den 3 juni 2006 blev Montenegro självständigt, och i samband med detta blev flaggan officiell nationsflagga. Proportionerna är 1:2.

Källor

Se även 
 Montenegro
 Montenegros statsvapen

Nationsflaggor i Europa
Montenegros nationalsymboler
Basingstoke

Basingstoke () är en stad i grevskapet Hampshire i södra England. Staden är huvudort i distriktet Basingstoke and Deane och ligger cirka 72 kilometer sydväst om centrala London samt cirka 27,5 kilometer nordost om Winchester. Tätorten (built-up area) hade  invånare vid folkräkningen år .

Staden växte mycket kraftigt under 1960-talet och har ibland kommit att uppfattas som en så kallad new town. Fram till 1950-talet var den dock en mindre handelsstad.

Bland sevärdheterna kan nämnas museet Milestone inrymt i en stor hall där stadens utveckling skildras, bland annat har äldre stadsmiljöer och industrier byggts upp. I Basingstoke grundades företaget Burberry år 1856. Basingstoke nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Basingstoches.

Fotbollsklubben Basingstoke Town FC kommer från staden.

Referenser

Externa länkar 

 
Orter i Hampshire
Unparished areas i Hampshire
Tidigare civil parishes i Hampshire
Platser omnämnda i Domesday Book
Mannen inom honom

Mannen inom honom (engelsk titel The Man Within) är en roman skriven av den brittiske författaren Graham Greene. Mannen inom honom utkom 1929 och var Greenes debutroman.

Filmatisering 

Romanen filmatiserades 1947 som The Man Within (Kapten Laglös på svenska), regisserad av Bernard Knowles och med Michael Redgrave i huvudrollen.

Externa länkar

Skönlitteratur 1929
Brittiska debutromaner
Romaner av Graham Greene
Engelskspråkig skönlitteratur
Arne Kjörnsberg

Karl Arne Kjörnsberg, född 12 januari 1936 i Borås församling,  död 14 mars 2023 i Borås, var en svensk politiker (socialdemokrat). Han var ordinarie riksdagsledamot 1985–2006, invald för Västra Götalands läns södra valkrets (tidigare under valkretsnamnet Älvsborgs läns södra), ordförande i skatteutskottet 1998–2004 och i finansutskottet 2004–2006.

Biografi 
Han är född och uppvuxen i Borås där han också fick sitt första politiska uppdrag 1966 som ledamot i taxeringsnämnden.

Kjörnsberg kom att bli en av Socialdemokraternas främsta företrädare i riksdagen under sin mandatperiod 1985–2006. Han var bland annat ordförande i skatteutskottet 1998 till 2004 samt ordförande i finansutskottet mellan 2004 och 2006.

Kjörnsberg utsågs till ledare för den moral- och etikgrupp inom som tillsattes 1996 för att "ta sig an frikostiga fallskärmar, etik och moral". Gruppen redovisade 1997 en rapport med kungsorden "öppenhet, tydlighet, rimlighet" där man gav synpunkter på bland annat chefslöner och fallskärmsavtal, och hävdade att "den offentliga sektorn har övertagit vanor och avarter från den miljö som näringslivet och direktörer rör sig i". Kjörnsberg kom vid flera tillfällen att ge synpunkter på vad han betraktade som otillbörliga förmåner bland politiker.

Bibliografi

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Borås
Födda 1936
Avlidna 2023  
Män
Martin Åberg

Martin Andreas Åberg, född 4 oktober 1888 i Ljusnarsberg, död 1 november 1946 i Stockholm, var en svensk målare.

Han var son till folkskolläraren Anders Viktor Åberg och Maria Nilsson och från 1919 gift med Rut Lundmark. Åberg studerade först för standarmålaren Viktor Lindblad i Örebro innan han som antogs som frielev vid Wilhelmsons målarskola i Stockholm 1911. Han studerade sporadiskt vid skolan fram till 1917 med avbrott 1913–1915 då han studerade vid Valands målarskola i Göteborg. Han var under en period av två år bosatt i Tyrolen där han bedrev självstudier. Från Tyrolen reste han på kortare studie- och målarresor till Florens. Med ett stipendium från Konstakademien kunde han vistas i Menton på Franska Rivieran 1927. Förutom ett stort antal separatutställningar medverkade han i samlingsutställningar arrangerade av Sveriges allmänna konstförening, Biennalen i Venedig, Svenska konstnärernas förening och i Helsingfors, Bryssel, Antwerpen, Paris och London. En minnesutställning med hans konst visades på Örebro läns museum 1947. Åberg är representerad med drygt 10 målningar på Moderna museet och Nationalmuseum i Stockholm och Göteborgs konstmuseum, prins Eugens Waldemarsudde, Norrköpings Konstmuseum, Västerås konstförenings galleri och Örebro läns museum.

Martin Åberg är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Referenser

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del V sid 763-764, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Personer från Ljusnarsbergs socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1888
Avlidna 1946
Män
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Claes-Göran Hederström

Claes-Göran Hederström, född 20 oktober 1945 i Danderyd, död 8 november 2022 i Norrköping, var en svensk artist.

Biografi 
Hederström upptäcktes av Mats Olsson och gjorde TV-debut 1967 i Minishow tillsammans med Mona Wessman och Nina Lizell. Han vann Melodifestivalen 1968 med "Det börjar verka kärlek, banne mej". Låten låg etta på både Svensktoppen och Kvällstoppen våren 1968. Han turnerade sommaren och hösten 1968 med Mona Wessman, Lenne Broberg och Hipp Happy Band, som bestod av Mats Westman, Lasse Sandborg, Stefan Möller och Bertil Bodahl.

Tillsammans med Nina Lizell fick han en hit med "Flickan i fönstret mitt emot". En annan av Hederströms skivframgångar var "Här ute på landet" som låg på Svensktoppen 1972. Vid Melodifestivalen 1973 kom han på åttonde plats med "Historien om en vän".

Referenser

Externa länkar 

 
 
 

Svenska schlagersångare
Artister som representerat Sverige i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1968
Deltagare i Melodifestivalen 1968
Deltagare i Melodifestivalen 1973
Svenska sångare under 1900-talet
Svenska sångare under 2000-talet
Personer från Danderyds socken
Födda 1945
Avlidna 2022
Män
Raiden Tameemon

Raiden Tameemon, född 1767, död 11 februari 1825, var en legendarisk japansk sumobrottare under Edo perioden. Med sina 197 cm längd och 169 kg vikt var han en jätte för sin tid. Han startade sumo år 1748 vid 17 års ålder.   

Efter fyra år kom Matsudaira Fumai, Mastues sjunde Daimyo och även berömd temästare att bli hans sponsor. Med sin överlägsna styrka drog han sig tillbaka vid 44 års ålder efter en remarkabel karriär. Han vann 25 sumoturneringar varav sju på raken. 

Under sin karriär vann han 254 fighter och förlorade endast tio dvs en vinstprocent på 96,2 procent. Detta gjorde att han vann vid denna tid sumobrottningens högsta ranking: Ozeki. Den senare instiftade Yokozunarankingen fanns ännu inte.

Referenser 

Japanska idrottare
Sumobrottare
Män
Födda 1767
Avlidna 1825
Personer från Nagano prefektur
WP:Projekt Japan
Sjukpenning

Sjukpenning är en del av sjukförsäkringen i Sverige. Den utbetalas till vissa vars arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom. För den som är anställd betalar numera arbetsgivaren i stället sjuklön med samma belopp de första två sjukveckorna.

Sjukpenningens storlek beräknas på sjukpenninggrundande inkomst, SGI. Ingen sjukpenning betalas ut den första sjukdagen (karensdag), därpå betalas den med 80 procent av SGI i maximalt 364 dagar. Sjukpenning kan erhållas i ytterligare maximalt 550 dagar men då med 75 procent av SGI. Det är möjligt att försäkra sig för att uppnå 90 procent i sjukpenning.

Hur man räknar ut SGI och maximal ersättning 

SGI räknas ut såhär: SGI = årsinkomst × 0,97

Ersättningen räknas ut som SGI × 0,8. Dock finns det ett ersättningstak som gör att man – ur ersättningssynpunkt – inte anses ha en årslön som överstiger 10 prisbasbelopp när det gäller föräldrapenning, eller 8 prisbasbelopp när det gäller övriga ersättningar (t.ex. sjukdom eller tillfällig föräldrapenning/sjukt barn).

2012 hjälper det således inte att tjäna mer än 10 × 44 000 kr = 440 000 kr/år för att kunna få maximal föräldrapenning, eller mer än 7,5 × 44 000 kr = 330 000 kr/år för att kunna få maximal sjukpenning eller ersättning för vård av sjukt barn.

För egna företagare som tror de kommer att vara hemma mycket med sjuka barn eller föräldralediga kan det därför vara lämpligt att om möjligt styra nettovinsten så att denna motsvarar summan av den maximala ersättningsberättigande årslönen och egenavgifter.

Historik 
Vissa anställda, särskilt tjänstemän, hade tidigare avtal om att arbetsgivaren kompenserade skillnaden mellan sjukpenning och den ordinarie lönen, så att man fick ut totalt 100 procent av sin ordinarie lön. Efter en lagändring, SFS 1990:1466, som trädde i kraft 1 januari 1992, är sådana avtal utan verkan, eftersom kompensationsbeloppet dras av sjukpenningen om utbetalningen blir över 90 procent av SGI.

Lagstiftning 
Regler om sjukpenning finns i 24 - 28 kap. Socialförsäkringsbalken.

Se även 
 Sjukersättning
 Hälsa
 Arbetsmiljö

Källor 

Privatekonomi
Sjukförsäkring
Socialförsäkringar
Poly-

Poly- är ett prefix som betyder "många".

Exempel på ord 
 Polyamid, en polymer som innehåller amidgrupper
 Polyamori, flera samtidiga kärleksrelationer
 Polyglott, förmågan att obehindrat kunna använda fler än ett talat, tecknat eller skrivet språk
 Polygon, ett samlingsnamn för geometriska figurer i form av slutna kurvor 
 Polykristallint, ett material består av små enkristaller, se Kristallin struktur
 Polymer, en kemiska förening som består av mycket långa kedjor
 Polymorfi, en kemisk förening kan skapa kristaller i minst två olika strukturer
 Polymetin, ett material bestående av udda antal metingrupper

Se även 
 Lista över prefix i svenskan

Prefix
Baderska

Baderska var sedan antiken en tjänstekvinna som hjälpte sin husbonde vid bad. En baderska kunde vara anställd på en badanrättning eller sjukhus.

Bad
Konkurrensverket

Konkurrensverket (KKV) är en svensk statlig myndighet, inrättad 1992, som har till uppgift att arbeta för en effektiv konkurrens i privat och offentlig verksamhet till nytta för konsumenterna och för en effektiv offentlig upphandling till nytta för det allmänna och marknadens aktörer. 

Konkurrensverket övervakar att företagen följer konkurrenslagen och har tillsynen över lagen om offentlig upphandling.  Myndigheten ska även föreslå lagändringar i syfte att förbättra konkurrensen, sprida information om vilka regler som gäller och ge bidrag till forskning om konkurrens och upphandling.

Myndigheten ersatte Statens pris- och konkurrensverk och Näringsfrihetsombudsmannen och övertog upphandlingsfrågorna från Nämnden för offentlig upphandling den 1 september 2007.

Konkurrensverkets författningssamling 
Konkurrensverkets författningssamling innehåller författningar och allmänna råd.

Generaldirektörer 
1992–1999: Jörgen Holgersson
1999–2002: Ann-Christin Nykvist
2002: Jan-Erik Ljusberg (tillförordnad)
2003–2008: Claes Norgren
2008–2009: Jan-Erik Ljusberg (tillförordnad)
2009–2017: Dan Sjöblom
2017: Karin Lunning (tillförordnad)
2017–: Rikard Jermsten

Noter

Externa länkar 
Konkurrensverkets webbplats

Myndigheter under Klimat- och näringslivsdepartementet
Myndigheter i Stockholm
Konkurrens- och konsumentmyndigheter
Svenska statliga myndigheter bildade 1992
Tätörtsväxter

Tätörtsväxter (Lentibulariaceae) är en växtfamilj med zygomorfa blommor som bildas av ett tvåläppigt foder och en likaledes tvåläppig krona som har en sporre och vars övre läpp är kortare än den nedre. Ståndarna är två till antalet och har enrummiga knappar. Det finns en pistill i blomman och den har ett platt, tvåflikigt märke. Frukten är en enrummig, mångfröig kapsel med centralt fröfäste. Fröna är mycket små. 

Alla arterna är örter som växer antingen i vatten, på vattendränkt mark eller epifytiskt bland mossa. De saknar ofta rötter. Bladen har mycket olika utseende och har ofta mekanismer för att fånga insekter. 

I Sverige finns två av familjens totalt fyra släkten representerade: tätörter (Pinguicula) och bläddror (Utricularia).  Familjen omfattar cirka 250 arter.

Källor

Externa länkar

Den virtuella floran

Trikolpater
Flodvågskatastrofen

Flodvågskatastrofen kan syfta på:

 Jordbävningen i Indiska oceanen 2004 – en jordbävning som ägde rum under Indiska oceanen 2004 och orsakade en enorm flodvåg
 Japanska tsunamin 2011 – en tsunami slog till mot Japans östra kust efter en jordbävning 2011

Se även
 Tsunami
Noah

Noah kan syfta på

 Noah (film) – amerikansk film från 2014
 Noah (namn) – efternamn och förnamn 
 FC Noah – fotbollsklubb i Jerevan, Armeninen
 Noah and the Whale – engelskt rockband

Se även
 Noa (olika betydelser)
 Noak – flera betydelser

Se även 
 Noa (olika betydelser)
San Carlo alle Quattro Fontane

San Carlo alle Quattro Fontane är en kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den helige Carlo Borromeo, ärkebiskop och kardinal. Kyrkan är belägen på Quirinalen i Rione Monti och tillhör församlingen Santi Vitale e Compagni Martiri in Fovea.

Beskrivning
Kyrkan kallas "San Carlino" på grund av sin intima storlek. Den är ritad av Francesco Borromini och uppfördes mellan 1638 och 1641. San Carlo konsekrerades av kardinal Ulderico Carpegna den 14 oktober 1646. Kyrkans fasad fullbordades dock inte förrän 1682, femton år efter Borrominis död. ”Quattro Fontane” syftar på de fyra väggfontäner som är placerade i vart och ett av gathörnen i korsningen intill kyrkan.

Kyrkans fasad avdelas i två våningar av en kraftigt profilerad gördelgesims. Fasadens formspråk är ett tydligt exempel på Borrominis preferens för växelspelet mellan konvexa och konkava ytor. I nedervåningens centralnisch står en staty föreställande Carlo Borromeo, utförd av Antonio Raggi 1675.

Borromini fick i uppdrag av spanska trinitarier att uppföra San Carlo-kyrkan på en mycket avgränsad och oregelbunden hörntomt. Planlösningen är följaktligen komplicerad och därtill epokgörande i arkitekturens historia.

Bilder

Se även
San Carlo ai Catinari

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Monti)
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1646
Nationskyrkor i Rom
Barockarkitektur i Rom
Trinitarier
Byggnader ritade av Francesco Borromini
Kyrkobyggnader helgade åt den helige Carlo Borromeo
Quirinalen
Kyrkobyggnader med verk av Antonio Raggi
Eliphalet Remington

Eliphalet Remington, född 28 oktober 1793, död 12 augusti 1861, var en amerikansk uppfinnare och vapenkonstruktör.

Tillsammans med sin son, Philo Remington (född 1816, död 1889) konstruerade han Remingtongeväret, med bakladdningsmekanism, där slutstycket likt en klaff fälls bakåt. Denna typ av gevär användes i den svenska armén under åren 1867-96. Han skapade företaget E. Remington and Sons.

Sonen Philo Remington började 1873 även tillverka skrivmaskiner, efter ett patent av Christopher Sholes, och gjorde en rad förbättringar av Sholes uppfinning - det var den första skrivmaskinen med skifttangent och på så sätt utrustad med såväl små som stora bokstäver. (Gemena och VERSALER)

Källor

Födda 1793
Avlidna 1861
Vapenkonstruktörer
Personer i USA under 1800-talet
Män
Richard Doll

Sir Richard Doll, född 28 oktober 1912 i London Borough of Richmond upon Thames, död 24 juli 2005, var en brittisk läkare och cancerforskare, den förste som påvisade sambandet mellan rökning och lungcancer.

I samarbete med professor Bradford Hill tog han fram statistik som påvisade sambandet 1950. Det dröjde innan hans resultat uppmärksammades. Cancer-kommittén i hälsodepartementet i Storbritannien var inte övertygade om resultaten, och befarade att uppmaningar till allmänheten att sluta röka skulle kunna skapa oro och panik. Först den 12 februari 1954 hölls en konferens där hälsoministern Iain Macleod, kedjerökande, tillkännagav att regeringen tog sambandet mellan rökning och lungcancer på allvar.

Han studerade sedan läkares rökvanor och kom fram till att när man slutar röka minskar risken för cancer omedelbart. Han tilldelades Buchananmedaljen 1972.

Bibliografi (urval) 
 1950 – 
 1954 – 
 1966 – 
 1970 – 
 1981 –

Referenser

Externa länkar
Publikationsförteckning WorldCat

Brittiska forskare
Onkologer
Mottagare av Buchananmedaljen
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Födda 1912
Avlidna 2005
Män
Ledamöter av Royal Society
Personer från London
Alumner från King's College London
Personer verksamma vid Oxfords universitet
( )

( ) är ett musikalbum av den isländska gruppen Sigur Rós. Låtarna på albumet har inga namn utan kallas för namnlösa eller för de namn som bandet skriver på sina låtlistor när de spelar live, och albumet markeras enbart med en symbol som påminner om två parentestecken, "( )". Skivan släpptes den 28 oktober 2002.

Låtar på albumet

Album av Sigur Rós
Musikalbum 2002