kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Viktor Emanuel av Savojen

Viktor Emanuel, egetligen Vittorio Emanuele, född 12 februari 1937 i Neapel i Italien, son till kung Umberto II av Italien och Marie José av Belgien, är prins av Savojen och var innan monarkins avskaffande 1946 landets tronföljare. Han är bosatt i Schweiz.

I sin ungdom levde han ett hektiskt nöjesliv, och hade en lång rad romanser, bland annat med Brigitte Bardot.

Han gifte sig 7 oktober 1971 i Teheran i Iran, med Marina Ridolfi Doria (f. 12 februari 1935). Paret har en son, Emanuele-Filiberto, född 22 juni 1972.

Emanuele-Filiberto är sedan 25 september 2003 gift med den franska skådespelerskan Clotilde Courau. De har två döttrar, Vittoria, som föddes 28 december 2003 och Luisa, född 16 augusti 2006.

Skandaler och tronanspråk 
År 1978 var Viktor Emanuel inblandad i en mycket uppmärksammad skandal. Han var på semester med sin familj på den lilla ön Isola di Cavallo utanför Korsika. Hans lustjakt låg förtöjd i hamnen på ön. Sent en kväll seglade en annan lustjakt, med glada och högljudda ungdomar ombord, också in i hamnen. Viktor Emanuel upptäckte att en av hans gummibåtar var borta, trodde ungdomarna hade stulit den och gick helt sonika och hämtade en automatkarbin. I mörkret träffades en 19-årig tysk av skottet; han avled av sina skador. Viktor Emanuel häktades men släpptes efter bara några få dagar. I nästan 13 år lyckades han förhindra en rättegång - när den så äntligen ägde rum, frikändes Viktor Emanuel på alla punkter.

Han häktades dock den 16 juni 2006, anklagad för bl.a. korruption, samröre med organiserad brottslighet och inblandning i prostitution. I september 2006 erkände han i polisförhör att han dödat den 19-årige tysken på Korsika 1978.

Den 7 juli 2006 presenterade hans kusin Amadeo, hertig av Aosta, dokument som visar att Viktor Emanuels far, Umberto II, varnade sin son för att gifta sig morganatiskt, eftersom det inte skulle godkännas av fadern. Detta skulle innebära att Viktor Emanuel skulle ställa sig utanför successionen. Med stöd av detta har Amadeo den 7 juli 2006 utropat sig själv till tronpretendent och hertig av Savojen, den titel i det italienska kungahuset som kronprinsen bär. Viktor Emanuel menar å sin sida att han uppfyllt kraven på likvärdig maka, då han själv 1971 utropade sig till huvudman för kungahuset och som sådan gav sin tilltänkta en markisinnetitel.

Referenser 

Huset Savojen
Födda 1937
Levande personer
Män
Tronpretendenter
Mottagare av Annunziataorden
Mottagare av Sankt Mauritius- och Lazarusorden
Riddare av storkorset av Sankt Mauritius- och Lazarusorden
Mottagare av Italienska kronorden
Riddare av storkorset av Italienska kronorden
Malteserriddare
Nynäshamns Ångbryggeri

Nynäshamns Ångbryggeri är ett svenskt mikrobryggeri i Nynäshamn. Bryggeriet utvecklades ur en herrklubb bildad 1988. De började brygga kommersiellt 1997. Samtliga öl är döpta efter geografiska namn i Nynäshamns skärgård. 

I sortimentet finns produkter som Bedarö Bitter, Landsort Lager och Smörpundet Porter. Man experimenterar mycket och lanserar ibland tillfälliga ölsorter. Under 2019 bryggdes 900 000 liter öl. 

Bryggeriet arrangerade under tidigt 2000-tal en årlig fatölsfestival.

Se även 
Allt utom en stor stark : historien om Nynäshamns ångbryggeri av Joakim Bröms (2012)

Referenser

Externa länkar

Nynäshamns Ångbryggeri

Svenska bryggerier
Företag i Nynäshamns kommun
Mikrobryggerier
Företag bildade 1997
Kung Valdemars jordebok

Kung Valdemars jordebok (da. Kong Valdemars Jordebog, lat. Liber Census Daniæ) är en urkund på latin från omkring år 1300 från Sorø kloster som är en avskrift på pergament av dokument från . Den upprättades på initiativ av kung Valdemar Sejr och består bland annat av en matrikel över vilka som ägde jord i dåtidens danska välde. Jordeboken är en viktig historisk källa där många orter i nutidens Danmark, Tyskland, Sverige och Estland nämns i skrift för första gången.

Jordeboken omfattar ett antal separata handskrifter, bland annat "huvudstycket" från 1231 om kungens avgifter från län och handelsplatser, en påvelängd, en kungalängd, en broderlista, en Hallands-, en Femern- och en Falsterlista, två Estlandslistor, en lista över alla danska öar, stadgar för munkar av benediktinorden, färdbeskrivningen det danska itinerariet, som beskriver Kung Valdemars segelled från Utlängan i Blekinge till Tallinn, en färdbeskrivning från Jylland till Akko i dagens Israel, med mera.

Jordeboken inköptes mot slutet av 1600-talet i Köpenhamn av den svenske språkforskare och orientalisten Johan Gabriel Sparfwenfeldt. Boken delades snart av okänd anledning i två delar, och hopfogades inte förrän under 1800-talet vid Kungliga biblioteket i Stockholm. Boken överlämnades 1929 till det danska Rigsarkivet där den har digitaliserats.

Källor

Danmark under medeltiden
1231
Danmark under 1200-talet
Aimaker

Aimaker, eller aimaqer, är en grupp av halvnomadiska stamfolk i västra och centrala Afghanistan och östra Iran. Deras antal är mycket osäkert men anges av Encyclopædia Iranica till cirka 380 000. Olika grupper av aimaker har olika ursprung. De största grupperna är Taymani, Firuzkuhi,  Aimak-hazarer och Jamshidi. De flesta aimaker är sunnimuslimer och talar olika varianter av persiska.

Källor

Iranska folk
Etniska grupper i Iran
Afghanistans samhälle
Stämpel

Stämpel kan syfta på:

 Stämpel (verktyg) – verktyg vid prägling
 Gummistämpel – ett verktyg som används för att märka något med bläck, eller benämning på ett sådant märke
 Kontrollstämpel – en stämpel som är inslagen i föremål av ädelmetall
 Namnstämpeln – används för att märka dokument och liknande med en viss persons namnteckning
 Poststämpel – en stämpel som används bland annat för att makulera frimärken
 Stämpelskatt – en avgift man betalar vid förvärv av fast egendom (lagfart) eller tomträtt i Sverige
 Vattenstämpel – en märkning av papper
 Hallstämpling – en svensk kvalitetsstämpling av fabriks- och manufakturvaror 1739–1846

Se även
Prägel
Sigill
Hamburgs pendeltåg

Hamburgs pendeltåg kallas för S-Bahn (Stadtschnellbahn) och är en viktig del av lokaltrafiken i Hamburg tillsammans med tunnelbanan (U-Bahn). Vidare finns Hamburgs lokaltåg (AKN-Bahn), regionaltåg samt ett omfattande busslinjenät. S-Bahn delar inte nät utan endast stationer med tunnelbanan (U-Bahn). I centrala Hamburg går pendeltågen i en lång tunnel under staden, City-S-Bahn. Flera större stationer finns i tunneln, såsom  Jungfernstieg, Landungsbrücken och Reeperbahn. Vidare finns Harburgtunneln i södra Hamburg. Flera linjer trafikerar Hamburg-Altona länken.

Trafiken körs på uppdrag av trafikhuvudmannen Hamburger Verkehrsverbund (HVV) av operatören S-Bahn Hamburg GmbH som är ett dotterbolag till Deutsche Bahn AG. 

Vagnarna drivs med 1200 volt likström från strömskena. Pendeltågen går helt på egna spår (utom till Stade), men i vissa fall på gemensamma banvallar och med stationer gemensamma med järnvägar för fjärr- och regionaltåg. Hamburg har fem större järnvägsstationer som trafikeras av både fjärr-, regional- och pendeltåg. De stationerna är Hamburg Hauptbahnhof, Dammtor, Altona, Harburg och Bergedorf. Pendeltågsnätet är 147 km långt och har 69 stationer.

Ca 277 miljoner passagerare färdas med tågen per år (2016).

Hamburgs S-Bahn öppnades 1906 och året därpå elektrifierades banan. År 2008 började sträckan Neugraben-Stade trafikeras med pendeltåg. Denna sträcka är rent tekniskt inte en S-Bahn-järnväg utan har järnvägens normala kontaktledningsteknik, och det finns plankorsningar med bilväg. Tåg på denna linje kan ta ström från såväl kontaktledning och strömskena. 

På linje S3 och S31 öppnades nya Elbbrücken station december 2019, där man kan byta till tunnelbanans linje U4.

Framtid
Det finns långt framskridna planer på att bygga en ny linje S4 via Wandsbek till Ahrensburg, en plan som kom till redan på 1960-talet. Enligt ett nytt beslut ska denna linje börja byggas år 2020 mellan Hamburg – Ahrensburg – Bad Oldesloe med en sträcka på 24,4 km. Nya S-bahnspår kommer att byggas samt nya stationer.

Underjordiska S-Bahnstationer 
City-S-Bahntunneln - Linje   
Hamburg har flera pendeltågsstationer som ligger under jord. Det finns sammanlagt ca 13 km pendeltågstunnlar i Hamburg.
Flera underjordiska stationer ligger bl.a. i City-S-Bahntunneln som är 5,75 km lång. Här finns bl.a. Jungfernstieg, Landungsbrücken, Reeperbahn och Altona.

Harburgtunneln - Linje  
Tre underjordiska pendeltågsstationer Harburg, Harburg Rathaus och Heimfeld ligger i Harburgtunneln som är 4,2 km lång. 

Flughafentunnel - Linje 
En underjordisk station, Flughafen Hamburg station, ligger under Hamburgs flygplats i Flughafentunnel som är 3 km lång.

Se även

City-S-Bahntunneln
Harburg S-Bahn
Hamburg-Altona länken
Hamburgs lokaltåg AKN
Hamburgs tunnelbana

Referenser

Lokaltåg
Pendeltågen
Järnväg i Tyskland
Aina Erlander

Aina Erlander, född Andersson den 28 september 1902 i Lund, död 24 februari 1990 i Stockholm, var en svensk adjunkt. Hon var gift med Tage Erlander från 1930 till dennes död i juni 1985 samt mor till Bo och Sven Erlander.

Aina Erlander var dotter till Axel Andersson (1875-1959) och Hilda Maria, född Malmström (1877-1955). Fadern var kvarnägare, fabrikör och aktiv högerman. Efter flickskola och gymnasium studerade hon vid Lunds universitet, där hon blev fil. mag. i matematik, fysik och kemi. År 1923 träffade hon Tage Erlander, som också studerade i Lund, och de gifte sig 1930. Paret fick två barn tillsammans. När Tage Erlander blev Sveriges statsminister i oktober 1946 arbetade Aina Erlander som adjunkt på Södra flickläroverket i Stockholm.

Aina Erlander hade omfattande engagemang. Hon var till exempel styrelsemedlem i organisationen Rädda Barnen och reste 1949 i den egenskapen runt i det av andra världskriget drabbade dåvarande Västtyskland. Hon besökte 1954 Nederländerna, som 1953 hade  drabbats av svåra översvämningar. Hon blev vald till ordförande i organisationen Unga Örnar 1957, en post hon sedan innehade i nio år. Efter att Tage Erlander avlidit 1985 sorterade och renskrev hon de anteckningar han lämnat efter sig.

Källor

Fotnoter

Vidare läsning 
 

Födda 1902
Avlidna 1990
Gifta med Sveriges statsministrar
Kvinnor
Lärare från Lund
Svenska lärare under 1900-talet
Tage Erlander
Robin Finck

Robin Finck, född Robert John Finck den 7 november 1971, är en amerikansk gitarrist, mest känd för att ha varit gitarrist i det amerikanska hårdrocksbandet Guns N' Roses. Han var också dessförinnan gitarrist i det amerikanska industrirockbandet Nine Inch Nails. I april 2008, kungjordes det via nin.com att Finck skulle återförenas med Nine Inch Nails. 

Finck är en av endast ett fåtal artister som har spelat i två olika band placerade på VH1:s 100 Greatest Artists of Hard Rock, Nine Inch Nails (rankade #43) och Guns N' Roses (rankade #9).

Karriär
Finck växte upp i Marietta, Georgia och som de flesta unga tonåringar spelade han i icke-signade band; i hans fall mest i Atlanta-området.
Han gick med i Nine Inch Nails som en del av deras turnéband mellan 1994 och 1995, för Self-Destruct och Further Down the Spriral-turnéerna. Finck uppträdde med Nine Inch Nails vid Woodstock ’94 , och hans första officiella platta med dem, Closure-videon, kom ut 1997. När turnén var klar tog han jobb som gitarrist för circustruppen Cirque du Soleil under originalturnén i Quidam. År 1996 rekryterades han av Guns N’ Roses för att ersätta Slash, som hade lämnat bandet samma år, och där arbetade han under ett tvåårskontrakt på deras "uppkommande platta". När de två åren hade passerat så var albumet ännu inte färdigt, men en singel hade släppts; "Oh My God", en del av End of Days-soundtracket.

Finck återförenades med Nine Inch Nails när bandet gav sig ut på deras Fragility v1.0 och Fragility v2.0-turnéer.  Dessa turnéer ledde till att ännu ett livealbum/DVD släpptes, And All That Could Have Been, Finck:s andra platta med dem.

Kort efter det att turnén nått sitt slut under den senare delen av år 2000, så återvände han till Guns N’ Roses och turnerade med dem i Brasilien, Asien, Europa och Nordamerika under 2001–2002. 

Under sommaren 2006 turnerade Guns N’ Roses runtom i Europa, och spelade för över 700 000 åskådare. De avslutade genom att åka runt i Nordamerika resten av året. Följande år så turnerade Guns N’ Roses i Mexiko, Australien och Japan.

Den 4 april 2008 tillkännagavs det på Nin.com att Finck ännu en gång skulle återförenas med Nine Inch Nails, högst troligen för deras kommande turné, och möjligen för framtida plattor.

Diskografi

Med Nine Inch Nails

Bidrag: 

Closer To God - "Memorabilia" Remix
Further Down the Spiral - Remixes
And All That Could Have Been - Live Performances
The Downward Spiral - "Hurt" Live

Med Guns N' Roses

Blandat 

Bidrag:

"Love Siege", "Fight Train", "Power Station", "Ghost Poppin'"

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Födda 1971
Amerikanska rockgitarrister
Medlemmar i Guns N' Roses
Män
Levande personer
Richard Fortus

Richard Fortus, född 17 november 1966 i Saint Louis i Missouri, är en amerikansk musiker, känd som kompgitarrist i rockbandet Guns N' Roses. Han började spela i Guns N' Roses år 2001 och ersatte Paul Tobias. Tidigare har han bland annat spelat i Love Spit Love.

Fortus skrev tema-låten "When Nobody Loves You" från TV-spelet Quantum of Solace (2008), tillsammans med Kerli. Låten är producerad av David Maurice och presenteras i spelets öppningsscen tillsammans med förtexten.

Amerikanska metalgitarrister
Medlemmar i Guns N' Roses
Personer från Saint Louis
Födda 1966
Levande personer
Män
Tommy Stinson

Tommy Stinson, född 6 oktober 1966 i Minneapolis, är en amerikansk musiker. Stinson var basist i The Replacements fram till gruppen upplöstes 1991, varpå han bildade banden Bash & Pop och Perfect. 1998 blev han Guns N' Roses basist, och ersatte Duff McKagan. Han gav 2004 ut soloalbumet Village Gorilla Head och gick 2005 med i gruppen Soul Asylum, där han efterträdde Karl Mueller som det året avlidit i cancer.

Amerikanska basister
Medlemmar i Guns N' Roses
Födda 1966
Män
Levande personer
Personer från Minneapolis
Dizzy Reed

Dizzy Reed, eg. Darren Reed, född 18 juni 1963 i Hinsdale, Illinois, är en amerikansk musiker, mest känd som keyboardist i rockbandet Guns N' Roses. Han har spelat med bandet sedan 1990. Han har även hjälpt Duff McKagan, Slash och Gilby Clarke med deras soloprojekt.

Amerikanska rockmusiker
Amerikanska keyboardister
Medlemmar i Guns N' Roses
Musiker från Illinois
Personer från Hinsdale, Illinois
Födda 1963
Levande personer
Män
Oljefält

Ett oljefält är ett geologiskt område i jordskorpan där det är ekonomiskt rationellt att utvinna olja genom oljeborrning eller liknande.

Idag finns på land och till havs sammanlagt över 40 000 oljefält på jorden. Det största är Ghawarfältet i Saudiarabien och Burganfältet i Kuwait med beräknat över 60 miljarder fat (10 km3) vardera.

Några stora oljefält
 Troll (Norge)
 Ghawarfältet (Saudiarabien)
 Burganfältet världens näst största oljefält
 Azadeganfältet (Iran)
 Rub al Khali
 Atyraw
 Bombay High
 Ekofisk
 Cantarell
 Orinocofältet

Petroleum
Malaysias Grand Prix 1999

Malaysias Grand Prix , officiellt I Petronas Malaysian Grand Prix, var en Formel 1-tävling som hölls den 17 oktober 1999 på Sepang International Circuit i Kuala Lumpur, Malaysia. Loppet var det femtonde av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1999. Detta var det första F1-lopp någonsin som kördes i Malaysia. Det 56 varv långa loppet vanns av Eddie Irvine i en Ferrari. Michael Schumacher, som var tillbaka efter benfrakturen han ådrog sig på Silverstone 11 juli, kom tvåa efter att ha startat i Pole position. Tredjeplatsen gick till McLarens Mika Häkkinen.

Efter loppet diskvalificerades de båda Ferrariförarna. Detta på grund av en regelöverträdelse rörande bilens bargeboard. Detta innebar i ett första skede att Häkkinen var världsmästare. Ferrari överklagade dock FIA:s beslut i domstol och vann och fick därmed tillbaka sina poäng.

I förarmästerskapet gick nu Irvine upp i ledningen med fyra poängs försprång ner till tvåan Häkkinen. Med endast Japans Grand Prix kvar i tävlingskalendern var det endast dessa två förare som hade en teoretisk chans att vinna VM. I konstruktörsmästerskapet tog Ferrari över ledningen från McLaren med fyra poängs marginal.

Resultat

Kval

Lopp

VM-ställningen efter loppet 

Förarmästerskapet

Konstruktörsmästerskapet

 Notering: Endast de fem bästa placeringarna i vardera mästerskap finns med på listorna.

Referenser

Noter 

 

1999 i Malaysia
Malaysias Grand Prix
Bombay High

Bombay High, ett oljefält i havet utanför den indiska staden Bombay. Här utvinns (2005) omkring 38% av all olja i Indien.

En oljeplattform i Bombay High totalförstördes 27 juli 2005 i en brand, sedan ett oljeborrningsfartyg kolliderat med plattformen. Minst 3 personer omkom.

Oljefält i Indien
Indiens näringsliv
Per Christensen

Per Christensen, född 18 juli 1934, död 26 augusti 2009, var en norsk skådespelare.

Filmografi (urval)

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar

Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Män
Födda 1934
Avlidna 2009
Strävhårig vorsteh

Strävhårig vorsteh (Deutsch Drahthaar) är en hundras från Tyskland, en stående fågelhund av braquetyp.

Historia
På 1700-talet kallades strävhåriga vorsteh i Tyskland för spinon eller spion (jmfr med den italienska stående fågelhunden spinone). Den äldsta bilden av en sådan hund fanns i jakttidskriften Sylvan 1813. Dagens strävhåriga vorsteh är resultatet av en medveten avelsinsats mot slutet av 1800-talet. Renaveln av strävhåriga lantrasvarianter av stående fågelhundar inleddes 1865. En betydande insats för att förädla rasen gjordes av friherren Sigismund von Zedlitz und Neukirch (1838-1903) som också skapade pudelpointern. Avsikten var att få fram en tysk stående fågelhund med vattenavstötande päls. Lantrashundarna korsades med den franska strävhåriga fågelhunden griffon d'arret à poil dur (korthals griffon) samt ett litet urval avelshundar från andra strävhåriga fågelhundar; pudelpointer och deutsch stichelhaar. Dessa parades sedan med korthårig vorsteh enligt principen "arbetsuppgiften ger typen". Den tyska rasklubben bildades 1902, men togs inte förrän 1928 upp av den tyska kennelklubben, Verband für das Deutsche Hundewesen (VDH).

Egenskaper
Strävhårig vorsteh är en mångsidig jakthund som även används som apportör och eftersökshund och kortdrivande eller stötande på hårvilt. Strävhårig vorsteh används även som ställande hund på exempelvis vildsvin och grävling. För att få högre utmärkelser på hundutställning måste en strävhårig vorsteh ha meriter från jaktprov för stående fågelhund.

Utöver som jakthund har strävhårig vorsteh även blivit populär inom draghundssporten.

Utseende
Strävhårig vorsteh är en medelstor, kraftfull, ädel och torr hund med rektangulär kroppsbyggnad. Den skall ha starka, vägvinnande rörelser. Färgen är brun med eller utan vitt, brunskimmel eller vit med brunt huvud och bruna tecken. Svartskimmel förekommer sällsynt.

Källor
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Ivan Swedrup: Våra hundar i färg, Stockholm 1974, 
 Malcolm Wallerstedt (red): Stora nordiska hundboken, Malmö 1966
 Carl-Reinhold von Essen (red): Hundboken, Stockholm 1955-1956
 Carl O. M. P. Leuhusen: Rashundar i ord och bild, Stockholm 1932
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
 Tine Luther: Ruhåren spænder vidt, Hunden, april 2004, Dansk Kennel Klub (DKK) 
 David Hancock: German gun dogs, Dogs in Canada, juni 2011, Canadian Kennel Club (CKC)
 German Wirehaired Pointer, Meet the Breeds, American Kennel Club (AKC (läst 2011-07-30)

Externa länkar 

 Rasspecifik Avelsstrategi (RAS), Svenska Vorstehklubben 
 Verein Deutsch-Drahthaar, Tyskland

Stående fågelhundar
Hundraser från Tyskland
Japans Grand Prix 1999

Japans Grand Prix 1999 var det sista av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1999.


Resultat
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes, 10 poäng
 Michael Schumacher, Ferrari, 6
 Eddie Irvine, Ferrari, 4
 Heinz-Harald Frentzen, Jordan-Mugen Honda, 3
 Ralf Schumacher, Williams-Supertec, 2
 Jean Alesi, Sauber-Petronas, 1
 Johnny Herbert, Stewart-Ford
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford
 Jacques Villeneuve, BAR-Supertec
 Alexander Wurz, Benetton-Playlife 
 Pedro Diniz, Sauber-Petronas
 Ricardo Zonta, BAR-Supertec 
 Pedro de la Rosa, Arrows
 Giancarlo Fisichella, Benetton-Playlife (varv 47, motor)

Förare som bröt loppet
 Toranosuke Takagi, Arrows (varv 43, växellåda)
 Luca Badoer, Minardi-Ford (43, motor)
 David Coulthard, McLaren-Mercedes (39, hydraulik)
 Marc Gené, Minardi-Ford (31, växellåda)
 Damon Hill, Jordan-Mugen Honda (21, drog sig ur)
 Olivier Panis, Prost-Peugeot (19, generator)
 Jarno Trulli, Prost-Peugeot (3, motor)
 Alessandro Zanardi, Williams-Supertec (0, elsystem)

VM-slutställning

 

1999 i Japan
Japans Grand Prix
WP:Projekt Japan
Dick Idman

Dick Tore Staffan Idman, född 25 april 1950 i Helsingfors i Finland, är en finlandssvensk skådespelare, regissör, professor, teaterchef med mera.

Biografi
1995–2001 och 2011–2016 var Idman professor för Svenska utbildningsprogrammet i skådespelarkonst vid Teaterhögskolan/Konstuniversitetet i Helsingfors. Idman har varit teaterchef vid Wasa Teater, Åbo svenska Teater och Teater Viirus. Han har medverkat i flera filmer såväl i sitt hemland som utomlands.   


Filmografi (urval)

Teater

Regi (ej komplett)

Priser och utmärkelser 
 Finländska Statspriset för scenkonst 2005
 Svenska folkskolans vänners kulturpris på 15000 euro år 2010
 Pro Finlandia 2016

Referenser

Externa länkar

Noter

Finlandssvenska skådespelare
Skådespelare från Helsingfors
Födda 1950
Levande personer
Män
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Sommarpratare 2017
Mentalitet

Mentalitet (efter latinets mens, "ande") betecknar förhärskande tanke- och förhållningsmönster och kan avse en person, eller en social grupp av människor. Begreppet appliceras även på hela nationers befolkning.

Vetenskapligt används begreppet framför allt inom sociologi och mentalitetshistoria. Antagandet om kollektiva strömningar som påverkar enskilda personer förhållningssätt och tankar stöter ibland på kritik, så mentalitetsbegreppet i sig och vissa sätt som det används på kan vara kontroversiella.

Sociologi
Johan Storgård

Matts Johan Olavson Storgård, född 31 oktober 1964 i Närpes, Finland, är en finlandssvensk skådespelare och teaterchef.

Biografi

Storgård var med och grundade teater Viirus 1987 i Helsingfors och hade en av huvudrollerna i komediserien Falkenswärds möbler som sändes i SVT 2000–2003.

Han var teaterchef för Svenska Teatern i Helsingfors 2002–2017, han efterträdde Lars Svedberg. Storgård var även ordförande för beredningsgruppen för finska statens utvecklingsprogram för kulturexport 2007–2011. Han är verkställande direktör för Ace-production AB. 

År 2007 tilldelades Storgård Pro Finlandia-medaljen.

Åren 1997–2008 var han gift med författaren Päivi Storgård.

Filmografi (urval)

1993 – Harjunpää och plågoandarna 
1994 – Småstadsberättelser. Polismästaren
1998 – Underbara kvinnor vid vatten

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

 Johan Storgård i Uppslagsverket Finland
 Undervisningsministeriet
 Handelsregistret

Externa länkar

Finländska teaterchefer
Finlandssvenska skådespelare
Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska skådespelare under 2000-talet
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Personer från Närpes
Födda 1964
Levande personer
Män