kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Warchalking

Warchalking är en variant av war walking och war driving som går ut på att man markerar trottoaren där man hittar trådlösa nät med en krita (eng. chalk). Inspirationen kommer från gamla tiders luffare, som märkte ut frikostiga eller snåla hushåll med speciella symboler inristade i portstolparna till husen. Idén lanserades i juni 2002 på webbplatsen warchalking.org. Warchalking är till stor del en idé som i mycket begränsad omfattning vunnit praktiskt genomslag. Det är vanligare numera (2009) att de som söker upp öppna trådlösa nätverk markerar dessa med geo-taggning och anger koordinaterna på sin webbplats. När Warchalking började fanns det få platser där det gick att koppla upp sig trådlöst och det var svårt för internetanvändare på resande fot att få den information de var vana vid att ha access till. Numera har det inte så stor praktisk betydelse utan är mer en hobby för dem som ändå rör sig i de aktuella miljöerna. Dagens accesspunkter i storstäder och tillgången till internet via mobiltelefoner har gjort letandet efter hotspots till en lek istället för en nödvändighet.

De två vanligaste markeringarna är )( och () som betyder öppet respektive stängt nät. Annan information, som till exempel Domännamnssystemetdomän och bandbredd, skrivs över eller under markeringen.

Media
17 dec 2002 (01:51), en artikel i New York Times med länktips från Glenn Fleishmans 802.11b Networking News: Warchalking är av årets stora idéer enligt New York Times.
22 sept 2002, dagens serie från User Friendly beskriver ett sätt alternativt sätt att bråka med Saddam Hussein
3 juli 2002, en artikel i BusinessWeek skriver om Warchalking.

Hobbyer
Vi lyfter våra hjärtan

Vi lyfter våra hjärtan är en bröllopspsalm med text av Edward Ashurst Welch, bearbetad av Anders Frostenson 1976.

Musiken är komponerad av Melchior Teschner från 1615.

Frostensons text har upphovsrättligt skydd till år 2077.

Publicerad i
Levande sång 1984, som nr 630 under rubriken Vigsel.
Den svenska psalmboken 1986, 1986 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 84 under rubriken "Vigsel".
Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) som nr 737 under rubriken "Sånger för kyrkliga förrättningar Vigsel".

Brittiska psalmer
Bröllopspsalmer
Antipod

Antipod, från grekiskans ἀντίποδες (antipodes, som ungefär betyder "med motvända fötter", från αντι anti "mot" och πους pous "fot"), är en punkt som är diametralt motsatt en annan punkt på en sfär. Speciellt används begreppet för en plats på andra sidan jorden, dit man kommer om man skulle färdas genom jordens mittpunkt, eller om man färdas exakt ett halvt varv längs en storcirkel genom utgångsorten.

Antipoden till en punkt på land ligger oftast i oceanerna. Antipoder till platser i Europa, Afrika och västra Asien ligger i Stilla havet. Antipoder till platser i Nordamerika ligger i Indiska oceanen och till platser i Australien i Atlanten. Antipoder till platser i Sverige ligger i södra Stilla havet, långt från land, sydost om Nya Zeeland som är närmaste befolkade landområde. Bland antipoder som är mer lätta att besöka är Nya Zeeland som har antipod i Spanien, östra Kina som har antipod i Chile och Argentina, och Malaysia, Indonesien och södra Vietnam som har antipod i nordvästra Sydamerika.

För att beräkna antipodens latitud byter man bara nordlig bredd mot sydlig bredd (eller tvärtom). För att räkna ut dess longitud drar man först bort antipodens longitud från 180 grader (det vill säga 180 - longituden) och därefter byter man östlig längd mot västlig längd (eller tvärtom). Antipoden till exempelvis Malmö, som ligger ungefär på , ligger alltså på .

Antipod kan även syfta till en person som vänder fötterna mot en annans fötter, det vill säga en person som bor på motsatta sidan av jorden i förhållande till en annan.

Källor

Externa länkar

 Antipodes Map Interaktiv karta som drar en tänkt tunnel mellan två platser på olika sidor av Jorden.

Fysisk geografi
Rista blodörn

Rista blodörn var en avrättningsmetod som förekommer i de isländska sagorna och den Poetiska Eddan, som skall ha inneburit att man utefter den dödsdömdes ryggrad skar av samt bände ut revbenen och drog ut lungorna. Detta skall ha kallats blodörn eftersom revbenen och lungorna, efter att man brutit ut dem, liknade vingar på en örnunge. 

Bestraffningen är omtalad bland annat genom vikingen Ivar Benlös (son till Ragnar Lodbrok) som ska ha ristat blodörn på kung Ella av Northumbria. Som regel utförs ristningen av blodörn som en sons hämnd för faderns död.

Källor

Avrättningsmetoder
Ella av Northumbria

Ella eller Ælla var kung av Northumbria under 800-talet. Inte mycket är känt om honom. Enligt 1100-talskrönikören Symeon av Durham stupade Ella 867 i strid med vikingar.

Ella förekommer i de nordiska sagorna. Han sägs ha dödat Ragnar Lodbrok genom att kasta honom i en ormgrop. Han besegrades i ett fältslag av Ragnars söner som dödade Ella genom att rista blodörn på honom. Den som stod för den idén sägs ha varit Ivar Benlös (son till Ragnar Lodbrok) som sedan blev kung av Northumbria.

Källor 
 http://www.denstoredanske.dk/Geografi_og_historie/Storbritannien_og_Irland/England_450-1066/Ella
 http://snl.no/Ella%2Fangelsaksisk_konge

Noter

Northumbrias regenter
Kungligheter som stupat i strid
Avlidna 867
Födda okänt år
Män
Personer i England under 800-talet
1570-talet



Händelser 
 1570 - Nordiska tjugofemårskriget utbryter mellan Sverige och Ryssland.
 1571 - Slaget vid Lepanto utkämpas.
 1572 - Tycho Brahe observerar en ny stjärna i stjärnbilden Cassiopeia.

Födda 
 1571 - Johannes Kepler, astronom.

Avlidna 
 1577 - Erik XIV, enligt traditionen förgiftad av ärtsoppa.

Externa länkar
1790-talet



Händelser 
 1790 - Gustav III:s ryska krig avslutas den 14 augusti genom Freden i Värälä.
 1792 – Sveriges kung Gustav III blir skjuten den på Kungliga operan av kapten Jacob Anckarström den 16 mars. Kungen avlider den 29, varvid hans son Gustav IV Adolf blir omyndig kung och får en förmyndarregering ledd av Gustav III:s bror hertig Karl.
 1793 – Polens andra delning genomförs. 
 1793 – Den franske kungen Ludvig XVI döms till döden och giljotineras (21 januari) för att han och drottningen Marie-Antoinette har försökt fly ut ur Frankrike med hjälp av den svenske diplomaten Axel von Fersen. I oktober giljotineras även drottningen. Frankrike inför republik och de så kallade revolutionskrigen mot Frankrike börjar ta fart. I Österrike är ilskan mot Frankrike enorm, eftersom den avrättade Marie-Antoinette ursprungligen kommer från Österrike.
 1794 – Det franska skräckväldet under Maximilien de Robespierre och Danton kulminerar. Danton hamnar i onåd och giljotineras. Slutligen avrättas även Robespierre själv efter en kort men desperat kamp.
 1795 – Polens tredje delning genomförs och när Ryssland, Österrike och Preussen nu delar upp det sista av landet försvinner Polen som suverän stat.
 1799 – Generalen Napoleon Bonaparte avskaffar franska revolutionen genom den så kallade Brumairekuppen och får titeln förste konsul Bonaparte.

Födda 
27 april 1791 – Samuel Morse, morsealfabetets uppfinnare.
13 maj 1792 – Pius IX, påve.
4 juli 1799 – Oscar I, kung av Sverige och kung av Norge.

Avlidna 
 5 december 1791 – Wolfgang Amadeus Mozart, österrikisk tonsättare.
 29 mars 1792 – Gustav III, Sveriges kung 1771-1792.

Externa länkar
1600-talet (decennium)



Händelser 
20 mars 1600 - Linköpings blodbad äger rum.
Den stora oredan, (ryska smuta) (1605-1613) börjar i Ryssland.

Födda 
28 januari 1600 – Clemens IX, påve.
19 november 1600 – Karl I av England, kung av England, kung av Skottland och kung av Irland.
27 september 1601 – Ludvig XIII av Frankrike, kung av Frankrike och kung av Navarra.
17 augusti 1603 – Lennart Torstenson, svensk fältherre, greve, överstelöjtnant, överste, general, riksråd och fältmarskalk, generalguvernör i Västergötland, Dalsland, Värmland och Halland.
18 mars 1609 – Fredrik III av Danmark, kung av Danmark och kung av Norge.

Avlidna 
1600 - Giordano Bruno, italiensk filosof.

Externa länkar
1540-talet



Händelser 
1541 – Gustav Vasas bibel utges i sin helhet.
1542–1543 – Dackefejden.
13 januari 1544 – Västerås arvförening, arvkungadöme införs i Sverige.
15 april 1545, 5 april och 18 maj 1546 – Linköping drabbas av stadsbrand.

Födda 
 1548 - Giordano Bruno, italiensk filosof.

Avlidna 
 1541 - Paracelsus, schweizisk läkare.
 1543 - Nicolaus Copernicus, polsk astronom.

Externa länkar
1670-talet



Händelser 
Isaac Newton och Gottfried Leibniz upptäcker oberoende av varandra infinitesimalkalkylen.

Födda 
11 oktober 1671 – Fredrik IV av Danmark, kung av Danmark och kung av Norge.
9 juni 1672 – Peter den store, tsar av Ryssland.
31 mars 1675 – Benedictus XIV, påve.
17 april 1676 – Fredrik I, kung av Sverige.

Avlidna 
9 februari 1670 – Fredrik III av Danmark, kung av Danmark och kung av Norge.
16 december 1672 – Johan II Kasimir, kung av Polen.
17 februari 1673 – Molière, fransk dramatiker, teaterägare, författare, skådespelare och regissör. 
22 juli 1676 – Clemens X, påve.

Externa länkar
1680-talet



Händelser 
 1680 - Dronten dör ut (omkring detta år).
 1683 - Wien belägras av osmanerna.

Födda 
26 juni 1681 – Hedvig Sofia av Sverige, prinsessa av Sverige.
27 juni 1682 – Karl XII, kung av Sverige.
23 januari 1688 – Ulrika Eleonora, regerande drottning av Sverige.

Avlidna 
 9 april 1689 – Kristina, regerande drottning av Sverige 1632–1654.

Externa länkar
1550-talet



Händelser 
12 juni 1550 – Gustav Vasa grundar Helsingfors.
1554–2 april 1557 – Stora ryska kriget mellan Sverige och Ryssland.
23 januari 1556 – 830 000 människor omkommer i jordbävningen i Shaanxi.
1559 – Den första kvinnan anklagad för häxeri bränns på bål i Sverige.

Födda 
4 oktober 1550 – Karl IX, kung av Sverige.
17 september 1552 – Paulus V, påve.
9 januari 1554 – Gregorius XV, påve.

Avlidna 
 1552 - Olaus Petri, svensk reformator.
 1553 - François Rabelais, fransk författare och läkare.

Externa länkar
1560-talet



Händelser 
 Nordiska sjuårskriget utkämpas.

Födda 
 Galileo Galilei, italiensk astronom.
 William Shakespeare, engelsk pjäsförfattare.

Avlidna 
 29 september 1560 - Gustav Vasa, riksföreståndare av Sverige 1521-1523 och kung av Sverige 1523-1560.

Externa länkar
1530-talet



Händelser 
 1530 - Gustav Vasa börjar beslagta kyrkklockor, vilket leder till uppror i Dalarna (1531), som slås ner (1533).
 1534 - Martin Luther tyska översättning av hela Bibeln utges (Luther-Bibeln).
 1535 - Ett halofenomen uppträder i Stockholm, som avbildas på Vädersolstavlan. 
 1539 - Carta Marina, utarbetad av den landsflyktige Olaus Magnus, trycks i Venedig.

Födda 
13 december 1533 – Erik XIV, kung av Sverige.
1 juli 1534 – Fredrik II av Danmark, kung av Danmark och kung av Norge.
1 februari 1535 – Gregorius XIV, påve.
2 juni 1535 – Leo XI, påve.
24 februari 1536 – Clemens VIII, påve.
20 december 1537 – Johan III, kung av Sverige.

Avlidna 
10 april 1533 – Fredrik I av Danmark, kung av Danmark och kung av Norge.
25 september 1534 – Clemens VII, påve.
30 juli 1538 – Hans Brask, biskop i Linköpings stift, brasklappens "fader".

Externa länkar
Arne Thorén

Björn Arne Jerker Thorén, född 24 mars 1927 i Karl Johans församling i Göteborg, död 23 februari 2003 i Össjö församling i Munka Ljungby i Skåne län, var en svensk journalist och diplomat samt tidigare partiordförande för Sveriges Pensionärers Intresseparti.

Biografi
Arne Thorén var son till chefredaktör Jerker Thorén och Helen Setterberg. Arne Thorén var bror till Ulf Thorén. 

Thorén studerade vid Göteborgs högskola 1946–1947, vid University of South Dakota 1948–1949, anställdes vid Göteborgs handels- och sjöfarts tidning samt Expressen 1950. Han var Expressens New York-korrespondent 1952–1964, medarbetare vid Sveriges Radios nyhetsredaktion 1956–1964, chefskorrespondent i New York för Sveriges Radio 1964–1977 då han rapporterade om både Watergateaffären och Vietnamkriget, och redaktionschef för Göteborgs-Posten 1977–1980. Arne Thorén förordnades 13 mars 1980 till generalkonsul i Chicago efter Tore Högstedt, som gick i pension. Han var Sveriges ambassadör i Bagdad 1983–1988 samt generalkonsul i New York 1988–1992.

Arne Thorén var ordförande i FN:s korrespondentförening (United Nations Correspondents Association - UNCA) 1975, ordförande i deras Dag Hammarskjölds minnesfond 1972–1977 samt ordförande i Örgryte idrottssällskap 1978–1980.

Familj
Arne Thorén gifte sig första gången 1951 med Elise Wickes Merrit (1924–2004), då anställd vid amerikanska ambassaden i Stockholm samt dotter till fru Helen Peterson Merrit i Washington D.C. De fick barnen Stephen Arne Thorén (född 1951), diplomaten Michele Thorén Bond (född 1953) och Peter L. Thorén (född 1956). Äktenskapet upplöstes 1963. Hustrun gifte om sig med Thomas A. Callaghan.

Andra gången var han gift 1964–1966 med Margareta Bahrton (född 1937), dotter till kamreren Tage Bahrton och kassörskan Ebba Ekvall. De fick en dotter Cecilia Usher (född 1965). Hustrun blev omgift Davison.

Tredje gången gifte han sig 1966 med reklamkonsulent Eva Berch (född 1931), dotter till godsägaren Otto Berch och Saga Lennartsson. 

Thorén ligger begravd på Össjö kyrkogård.

Utmärkelser 
Stora journalistpriset, 1969
Filosofie hedersdoktor vid N. Park College i Chicago (1983) samt vid Augustana College, Rock Island i Illinois (1983).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Elisabeth Gafvelin (red.) (1998) Vem är det: Svensk biografisk handbok 1999, P. A. Norstedt & Söners Förlag, Stockholm, s:1094,

Externa länkar 
 Radiomannen Arne Thorén död, Sveriges radio (med ljudinspelningar)
 Arne Thorén död, Aftonbladet
 "Rösten från Amerika" har tystnat, Aftonbladet

Män
Födda 1927
Avlidna 2003
Svenska journalister under 1900-talet
Utrikeskorrespondenter
Sveriges ambassadörer i Irak
Sveriges generalkonsuler i New York
Politiker i Sveriges pensionärers intresseparti
Diplomater från Göteborg
Vinnare av Stora journalistpriset
Journalister från Göteborg
Alumner från University of South Dakota
Kritiker

En kritiker är person som mer eller mindre yrkesmässigt granskar exempelvis konstnärlig verksamhet, som till exempel konst, litteratur, teater, film och musik. Ibland benämns även personer som recenserar icke konstnärliga företeelser, såsom restauranger, kritiker.

Kritiker kan även syfta på en person som klandrar något eller någon, exempelvis på grund av tillfälliga misstag och felaktigheter.

Se även
kritik
recensent
journalist
kulturkritiker
musikkritiker
litteraturkritik
konstkritik
samhälle

Referenser 

Konst
Yrken
Kritik
ca:Crítica
Tredje folkungaupproret

Folkungaupproret (ibland Tredje folkungaupproret) var ett uppror 1278–1280 mot den svenska kungen Magnus Ladulås, lett av folkungar.

Upproret förefaller ha börjat i trakten av Skara, under ledning av Johan Filipsson (Aspenäsätten) som redan under Valdemar Birgersson varit en orosstiftare, andra ledare som nämnts är kung Magnus Ladulås egen marsk och riksråd, Karl Gustafsson.

Till en början var upproret lyckosamt: drottning Helvig tvingades söka skydd i ett kloster, drottningens far, Gerhard I av Holstein, togs till fånga och fördes till Ymseborg, och den danske riddaren Ingemar Nielsen, som stod kungen nära, dödades på borgen Gälakvist. Borgen i Jönköping belägrades. En trupp skall dessutom ha gått till angrepp mot Norge, och den norska ledungsflottan skall ha behövt sammankallas.

Enligt Erikskrönikan skall upproret ha avslutats när kungen tog till list och lyckades lura upprorsmännen till Gälakvist och fångade dem där. Under sensommaren 1280 avrättades Johan och hans bror Birger samt deras systerson Johan Karlsson. Även Valdemar Birgersson tycks ha blandats in på något sätt, och han fick för en tredje gång avsvära sig kronan.

Enligt Erikskrönikan skall upproret ha startat på grund av kung Magnus förkärlek för utländska män, och i synnerhet för hans uppskattning av herr Ingemar, som skall ha fått gifta sig med hans släkting.

Källor

Noter

Tryckta källor

1278
Sverige under 1200-talet
Uppror i Sverige
1279
1280
1572

1572 (MDLXXII) var ett skottår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Maj 
 14 maj – Sedan Pius V har avlidit den 1 maj väljs Ugo Boncompagni till påve och tar namnet Gregorius XIII.

Juni 
 27 juni – Johan III och hertig Karl (IX) träffas på Borgholms slott och delar upp de gods de ärvt efter sin mor mellan sig och den tredje brodern Magnus. Senare samma dag delar de dock upp Magnus andel mellan sig, med hänvisning till hans sinnessjukdom.

Augusti 
 11 augusti – Ryssland avger en officiell krigsförklaring mot Sverige.
 24 augusti – Under Bartolomeinatten, parisiska blodsbröllopet, massakreras franska protestanter (hugenotter) i Paris av katoliker i samband med bröllopet mellan Henrik av Navarra och Margareta av Valois.

November 
 11 november – En ny stjärna blossar upp i stjärnbilden Cassiopeia och lyser några månader. Den beskrivs av Tycho Brahe i hans verk De Nova Stella (Den nya stjärnan).

Okänt datum 
 En ny svensk kyrkoordning antas vid ett kyrkomöte i Uppsala.
 För första gången görs en totalberäkning av den svenska statsbudgeten. Rikets utgifter överstiger vida dess inkomster.
 Uppsala slott brinner ner och Franciscus Pahr får kungligt uppdrag att leda återuppbyggnaden.
 Riddarholmskyrkan i Stockholm restaureras.
 Stockholm drabbas av en pestepidemi.
 Spanjorerna besegrar den siste inkan Túpac Amaru i ett krig och Vilcabamba bränns och överges.

Födda 
 1 februari – Ellen Marsvin, dansk länsman.
 8 november – Johan Sigismund av Brandenburg, morfar till drottning Kristina.
 Regina Basilier, tysk-svensk affärsidkare.

Avlidna 
 1 maj – Pius V, född Antonio Ghislieri, helgon, påve sedan 1566.
 2 juni – Thomas Howard, 4:e hertig av Norfolk, brittisk statsman (avrättad).
 26 augusti – Pierre de la Ramée, fransk kristen filosof (mördad).
 24 september – Túpac Amaru, den siste inkan.
 30 september – Franciskus Borja, spansk präst, jesuit och helgon.
 23 november – Agnolo Bronzino, italiensk målare.
 12 december – Loredana Marcello, italiensk dogaressa och botaniker.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Bartolomeinatten

Bartolomeinatten, parisiska blodsbröllopet (franska la Saint-Barthélemy, noces vermeilles), var en stor massaker på franska protestanter (hugenotter) som ägde rum i Paris natten till den 24 augusti 1572 – aposteln Bartolomaios (Bartolomeus) helgondag – i samband med bröllopet mellan Henrik av Navarra och Margareta av Valois, syster till kung Karl IX av Frankrike.

Historia 
Den utlösande faktorn till massakern var attentatet mot amiral Gaspard de Coligny, en protestantisk adelsman som var rådgivare till Karl IX. Attentatet följdes av en massaker på amiralens anhängare. Händelsen var kulmen på långvariga politiska konflikter i Frankrike och en av många brickor i inbördeskriget.

Det var Karl IX:s mor, Katarina av Medici, och flera höga ämbetsmän som låg bakom lönnmordsförsöket på Coligny. Katarina, som hade valt katolikernas sida i religionsstriderna, befarade att Frankrike i förbund med England och tyska protestanter skulle starta ett krig mot det katolska Spanien och hon ville därför röja Coligny ur vägen. Attentatet misslyckades, men protestanterna hotade med hämnd om inte rättvisa skipades omgående. Katarina av Medici, som utövade stort inflytande på sin son, Karl IX, tvingade då sin son till att samtycka till blodbadet på protestanterna, genom att få sonen att tro att det förelåg ett hot mot hans liv.

Blodbadet inleddes vid tretiden på morgonen den 24 augusti 1572. Kyrkklockorna började plötsligt ringa och det var signalen till att massakern skulle inledas. Hertigen av Guise och hans män mördade Coligny i hans bostad och uppmanade sedan massorna att döda alla protestanter och att det var kungens order.

Mellan den 24 och 29 augusti utspelade sig fruktansvärda scener på gatorna i Paris och mördandet av protestanter spreds även till landsorten. Så många som 3 000 människor skall ha mist livet bara i Paris och totalt räknar man med cirka 10 000 dödade hugenotter.

Händelsen, som fick genomgripande politiska konsekvenser, hälsades som en seger av de katolska länderna och kung Filip II av Spanien skall ha yttrat att "Detta är den största glädjen i mitt liv". Påven Gregorius XIII anordnade en tacksägelsegudstjänst och framförde sina gratulationer till Katarina av Medici. Karl IX däremot drabbades av svåra samvetskval och lär ha utropat: "Vilka onda råd har jag icke följt! O min Gud, förlåt mig!".

Se även 
 Hugenottkrigen
 Hugenotter
 Ediktet i Nantes

Bartolomeinatten i litteraturen 
Bartolomeinatten av Prosper Mérimée
Drottning Margot av Alexandre Dumas d.ä.
Bartholomeinatten av Stanley Weyman 
Den eviga elden av Ken Follett

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

1572 i Europa
Frankrike under 1500-talet
Massakrer i Frankrike
Hugenottkrigen
Paris under 1500-talet
Johan Filipsson (Aspenäsätten)

Johan Filipsson, död 20 augusti 1280 (avrättad), var en svensk riddare, storman och folkunge från Östergötland. 

Johan Filipsson var sannolikt son till Filip Birgersson (Aspenäsätten) och Cecilia Knutsdotter (Bjälboätten). Han är omnämnd, då redan riddare, för första gången år 1272 i ett gåvobrev utfärdat av kung Valdemar Birgersson. Han kallas ibland i litteratur från på 1700- och 1800-talet för "Johan Filipsson Blå", på grund av ett antaget men ej bevisat släktskap med den mytiske Joar Blå och den av historiker konstruerade, men inte i källor belagda, Blåätten.

Johan Filipsson hamnade först i delo med kung Valdemar Birgersson, förlikade sig med honom med hjälp av danske kungen, men hjälpte senare Valdemars bror Magnus Ladulås till tronen. Han var delaktig i Folkungaupproret och fängslades därför av Magnus Ladulås på Gälakvist borg i Skara, och avrättades efter räfst vid Stortorget, Stockholm. 

Han var gift med Ingeborg Svantepolksdotter, dotter till Svantepolk Knutsson.

Barn 
Knut Jonsson (Aspenäsätten)

Källor 
 

Personer som blivit avrättade av Sverige
Personer från Östergötland
Avlidna 1280
Män
Personer i Sverige under 1200-talet
Födda okänt år
Svenska rebeller