kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
AGs

AGs var en dagligvarukedja i främst södra Sverige. Det har funnits 19 AGs-butiker men efter namnbyten och butiksbyten försvann namnet 2009. Kedjan ingick i Bergendahls-gruppen.

Historik 
Den första AGs-affären öppnade 1968. Kedjan hette till år 2002 AGs Favör, men bytte namn och moderniserade sig. När alla andra Favöraffärer blev Vivo behöll AGs Favör det gamla namnet.

År 2006 genomförde Bergendahls-Gruppen och Coop en bytesaffär som innebar att Coop tog över fem AGs-butiker och överlät två Coop Forum i norra Sverige till Bergendahls. Av de överlätna AGs-butikerna blev fyra Coop Extra och en Coop Konsum.

Med början under 2007 bytte ett antal butiker namn till City Gross. Vidare har man bytt några hela butiker med Coop.

Lista över AGs-enheter 
 AGs Helsingborg, numera City Gross
 AGs Höganäs, numera City Gross
 AGs Höör, nedlagt 2005, City Gross senare öppnat i annan lokal
 AGs Karlshamn, numera City Gross
 AGs Landskrona, numera City Gross
 AGs Ljungby, ersatt av City Gross
 AGs Lund, numera City Gross, nedlagt år 2020.
 AGs Malmö (Bryggeriet), numera Özen All-Frukt
 AGs Favör Malmö (Värnhem), omdöpt till AGs 2002 och Coop Extra från 2007
 AGs Nyköping, numera Hemköp Spelhagen
 AGs Simrishamn, senare Coop Extra, nedlagd. Lokalen övertagen av Willys år 2020.
 AGs Skurup, numera Coop Extra
 AGs Staffanstorp, numera City Gross
 AGs Trelleborg, numera City Gross
 AGs Väla, blev Coop Konsum men stängde när Väla byggdes om
 AGs Värnamo, nedlagt
 AGs Växjö, numera City Gross
 AGs Örkelljunga, numera Coop Extra

Källor 
 Kaosartat när City Gross ersatte anrika AGs i Ljungby (2009-10-22)

Dagligvarubutiker
Svenska butikskedjor
Alan Jones

Alan Jones, född 2 november 1946 i Melbourne, är en australisk racerförare.

Racingkarriär
Jones debuterade i formel 1 säsongen . Han körde senare med framgång för Williams. Han vann sin första tävling 1979, när han segrade i Tyskland. Han slutade trea den säsongen efter en stark avslutning, då han vann fyra deltävlingar under den andra halvan. 

Han var favorit inför säsongen  och vann då fem lopp och förarmästerskapet och bidrog till att Williams-Ford vann konstruktörstiteln den säsongen, vilket var deras första VM-titel. Han slutade trea säsongen , efter att ha vunnit loppet i Las Vegas, vilket var avsett att vara hans sista tävling.

Jones tackade nej till en förarplats i Ferrari säsongen  men gjorde senare ett par misslyckade comebackförsök för Arrows och Team Haas i Lola-bilar.

2008 berättade Jones för tidningen Autosport att han bad sin fru att svara att han var hos slaktaren varje gång någon ringde, då han inte ville ha massor av comebackerbjudanden, vilket gjorde att han missade chansen, vilket han sedermera ångrade. Under 1990-talet tävlade Jones i ATCC, där han slutade på andra plats 1993 och drev sitt eget team, vilket han lade ner när han avslutade den karriären. Han blev senare teamchef för Australiens A1GP-stall.

F1-karriär

Källor

Födda 1946
Australiska racerförare
Australiska Formel 1-förare
Arrows F1-förare
Williams F1-förare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 1970-talet
Formel 1-racevinnare under 1980-talet
Världsmästare i formel 1
Personer från Melbourne
Män
Levande personer
Jon Anderson

Jon Roy Anderson, född 25 oktober 1944 i Accrington, Lancashire, är en brittisk musiker, mest känd som före detta sångare och textförfattare i det brittiska rockbandet Yes i vilket han medverkade från gruppens start till mitten av 2000-talet, med några uppehåll. Anderson har även rönt stor framgång som ena halvan av duon Jon & Vangelis som under 1980- och 1990-talen gav ut flera album, bland annat med låten "I'll Find My Way Home". Anderson har därtill medverkat på en rad andra artisters album som bakgrundssångare, bland annat låtarna "Stop Loving You" av Toto samt "Moonlight Desires" av Lawrence Gowan. 

Jon Anderson har under de senaste åren samarbetat med den svenske gitarristen och kompositören Roine Stolt (the Flower Kings, Transatlantic, Agents of Mercy, Kaipa). Detta har resulterat i ett album som släpptes i juni 2016.
Anderson är känd för sin karakteristiskt ovanligt höga sångröst - han har närmast en altröst, något som ytterst få manliga sångare har.

Diskografi

Soloalbum 
 Olias of Sunhillow (1976)
 Song of Seven (1980)
 Animation (1982)
 3 Ships (1985)
 In The City of Angels (1988)
 The Best of South America (1994)
 Deseo (1994)
 Change We Must (1994)
 Angels Embrace (1995)
 Toltec (1996)
 Lost Tapes of Opio (1996)
 The Promise Ring (1997)
 Earth Mother Earth (1997)
 The More You Know (1998)

Album med Jon & Vangelis 
 Short Stories (1980)
 The Friends of Mr. Cairo (1981)
 Private Collection (1983)
 The Very Best of Jon & Vangelis (1984)
 Page of Life (1991)
 Chronicles (1994)

Se även 
 Yes

Externa länkar 

Officiell webbplats

Progressiv rock-sångare
Brittiska rocksångare
Män
Födda 1944
Levande personer
Torna

Torna kan avse:

 Torna härad – ett härad i Skåne
 Torna kontrakt – ett tidigare kontrakt i Lunds stift
 Torna och Bara kontrakt - ett kontrakt i Lunds stift
Jody Scheckter

Jody David Scheckter, född 29 januari 1950 i East London, är en sydafrikansk racerförare. Han är bror till racerföraren Ian Scheckter och far till racerföraren  Tomas Scheckter.

Racingkarriär

Jody Scheckter debuterade i formel 1 säsongen . Han vann sitt första grand prix i  och vann sedan förarmästerskapet  i Ferrari, som samma år också vann konstruktörsmästerskapet. Scheckter var den siste som tog ett mästerskap för det stallet innan Michael Schumacher upprepade det säsongen .

F1-karriär

Källor

Födda 1950
Sydafrikanska racerförare
Sydafrikanska Formel 1-förare
Ferrari F1-förare
McLarenförare
Tyrrell F1-förare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 1970-talet
Världsmästare i formel 1
Män
Levande personer
Torna kontrakt

Torna kontrakt var ett kontrakt i Lunds stift inom Svenska kyrkan. Kontraktet församlingar låg inom Lunds kommun. Kontraktet utökades och namnändrades 2018  till Torna och Bara kontrakt.

Kontraktskoden var 0701.

Administrativ historik
Kontraktet omfattar från före 1962:

Lunds domkyrkoförsamling
Lunds landsförsamling som 1944 uppgick i Lunds domkyrkoförsamling
Sankt Peters klosters församling
Norra Nöbbelövs församling
Dalby församling
Hällestads församling som 2002 uppgick i Dalby församling
Bonderups församling som 2002 uppgick i Dalby församling
Södra Sandby församling
Hardeberga församling som 2006 uppgick i Södra Sandby församling
Lackalänga församling som 1974 överfördes till Rönnebergs kontrakt 
Stävie församling som 1974 överfördes till Rönnebergs kontrakt
Revinge församling som mellan 1940 och 1962 ingick i Frosta kontrakt och som 2006 uppgick i Södra Sandby församling 
Silvåkra församling  som mellan 1940 och 1962 ingick i Frosta kontrakt och som 2002 uppgick i Veberöds församling
Everöds församling som 1939 överfördes till Färs kontrakt
Veberöds församling som 1942 tillförts från Färs kontrakt
Våmbs församling som 1942 tillförts från Färs kontrakt och som 2002 uppgick i Veberöds församling
Fjelie församling som 1974 överfördes till Bara kontrakt 
Flädie församling som 1974 överfördes till Bara kontrakt 
Vallkärra församling som 1992 uppgick i Torns församling
Stångby församling som 1992 uppgick i Torns församling
Västra Hoby församling som 1992 uppgick i Torns församling
Håstads församling som 1992 uppgick i Torns församling

1962 bildades
Lunds Allhelgonaförsamling

1962 tillfördes från Bara kontrakt
Stora Råby församling som 2012 uppgick i Lunds östra stadsförsamling

1962 tillfördes från Harjagers kontrakt
Igelösa församling  som 1992 uppgick i Torns församling 
Odarslövs församling som 1992 uppgick i Torns församling 

1974 tillfördes från Bara kontrakt
Lyngby församling som 1995 uppgick i Genarps församling 
Genarps församling 
Gödelövs församling som även mellan 1 maj 1925 och 1962 ingått i Torna kontrakt och som 1995 uppgick i Genarps församling

1992 bildades
Helgeands församling
Torns församling
Östra Torns församling som 2012 uppgick i Lunds östra stadsförsamling
S:t Hans församling som 2012 uppgick i Lunds östra stadsförsamling

Referenser
Regional koder 1998 (pdf) Scb
post om kontraktet i Riksarkivet

För allmänna uppgifter från före 2000 enligt respektive församlingsartikel
Svensk Uppslagsbok

Noter

Historiska kontrakt i Lunds stift
!Xóõ

!Xóõ eller taa är ett tuuspråk i undergruppen taaspråk som talas av cirka 4 200 personer i Botswana och Namibia. Det är det enda kvarlevande taaspråket, och jämte n/u det enda tuuspråket. Språket är det språk som har flest ljud av alla språk, men har i gengäld relativt enkel grammatik.

Ljud 
Språket har 141 unika fonem, varav 80 är klickljud. Dessa fonem gör språket till det språk med flest olika ljud av alla. Det finns fem vokaler, /a e i o u/, och samtliga kan göras nasala eller glottala. Fyra toner används: hög (á), central (ā), låg (à), och central-fallande (â).

Konsonanter exklusive klickljud:

Klickkonsonanter:

Referenser

Externa länkar 
DoBeS 
Ethnologue
UCLA Archive

Tuuspråk
Språk i Botswana
Språk i Namibia
Badvakt

En badvakt är en person som ansvarar för säkerheten vid ett bad eller vid en strand.

En badvakt har utbildning i livräddning, första hjälpen och säkerhetsaspekter kring bad och badanläggningar. Badvakter kan även ha en specialutbildning, exempelvis i sjöräddning. Det finns idag många olika aktörer som utbildar badvakter, allt från ideella sällskap till företag. En badvakt ska kunna undsätta nödställda i vattnet och har att utföra livräddning om någon håller på drunkna. Badvakter övervakar även den allmänna säkerheten vid badet, och en stor del av badvaktens arbete är förebyggande säkerhetsarbete, som att förutse olycksrisker vid badet eller inom badanläggningen, för att kunna åtgärda brister och undvika olyckor.

Framförallt vid stränder ingår någon form av plattform eller torn i badvaktens normala arbetsredskap, dessa används för att ha överblick över badanläggningens gäster och på så viss garantera deras säkerhet. Även dyk-, signal- och kommunikationsutrustning utgör normala redskap i badvaktens utrustning.

Externa länkar 

Yrken
Bad
Portugisiska viner

Portugisiska viner. Portugal brukar ligga på ungefär tionde plats i världen när det gäller vinproduktion. Det produceras alla typer av vin, alltifrån lätta vinho verde till starkviner som portvin och madeira. När Portugal gick med i EG 1986 ändrades inriktningen på vinerna från tanninrika viner utan frukt till mer fruktiga.

Vinets kork kommer oftast från Portugal. I detta avseende är Portugal nr 1 i vinvärlden. Det finns cirka 670 000 hektar korkek i Portugal vilket är cirka 30 procent av hela världens totala areal.  Portugals export av vinkorkar omsätter cirka 500 miljoner euro årligen, en marknad som till viss del är hotad av den allt livligare diskussionen bland vintillverkare om att börja ersätta korken med skruvkapsyl.

Vinlagar
Portugal har ett liknande system som Frankrike och Italien när det gäller att klassa vinerna. Följande klasser finns: 

 DOP, Denominação de Origem Protegida, motsvarar ungefär Frankrikes AOC. Här ställs krav på odlingsområde, alkoholhalt, skördeuttag och druvsorter. Det finns 25 DOP-områden.

 IGP, Indicação Geográfica Protegida, motsvarar ungefär det italienska IGT (se italienska viner).

 VQPRD, Vinho de Qualidade produzido em Região Determinada, begrepp som omfattar alla DOP- och IGP-viner.

 Vinhos Regionais (ungefär lantvin), den näst lägsta klassen.

 Vinhos de mesa (bordsvin), den lägsta klassen.

Vinområden

Utvalda regioner (Região Demarcada) är skyddade genom lagar som reglerar hela processen från början till slut. För att få märka sitt vin med Região Demarcada kontrolleras producenterna av regionala vinkommissioner.

De utvalda områdena är 

 Região Demarcada do Douro
 Vinhos Verdes
 Região Demarcada do Dão
 Região Demarcada de Colares
 Região Demarcada de Bucelas
 Moscatel de Setúbal
 Região Demarcada de Carcavelos

Portugal har dessutom följande områden som producerar vin.

 Minho
 Trás-os-Montes
 Estremadura
 Alentejo
 Setúbal
 Beiras
 Ribatejo
 Tarras do Sado
 Algarve

Druvsorter
Portugisiska viner utnyttjar ett flertal olika druvsorter, av vilka flera endast odlas i Portugal.

I vitvin används sorter som Arinto, Antao Vaz, Assário, Avesso, Boal, Cercial, Encruzado, Fernão Pires, Galego, Malvasia Fina, Moscatel de Setúbal, Rabo de Ovelha, Roupeiro, Talia, Tamarez d'Algarve, Verdelho, Viosinho och Vital. Men även internationella druvor som Chardonnay, Pinot Blanc, Riesling och Sauvignon Blanc har börjat vinna mark.

Rödvinen framställs också mest av lokala sorter, där några av de mest använda är Alfrocheiro Preto, Alicante Bouschet, Baga, Bastardo, Carignan, Graciano (Tinta Miúda), Moreto, Mourisco Tinto, Negra Mole, Periquita, Ramisco, Tinta Amarela, Tinta Barroca, Touriga Nacional, Tinta Roriz (Tempranillo) och Tourriga Francesa. Som i flera andra vinländer är internationella sorter som Cabernet Franc, Cabernet Sauvignon, Merlot, Pinot Noir och Syrah/Shiraz även på frammarsch i Portugal.

Externa länkar
 Potential i Portugal
Radioactive Man

Radioactive Man (spelad av Dan Castellaneta) är en rollfigur - en seriefigur - i den animerade tv-serien Simpsons.

Biografi
Radioactive Man är en superhjälte och titelfiguren i Barts favoritserietidning, skapad 1952 av Morty Mann, som numera bor på samma ålderdomshem som Abraham Simpson. Som alla andra superhjältar så har Radioactive Man en följeslagare - Fallout Boy. Hans första framträdande var i serietidningen "Interesting Stories #27".

Han har de "vanliga" superhjältekrafterna, det vill säga han kan flyga, han är snabb, stark, skottsäker m.m. Han använder uttrycket "Up and atom" mycket ofta. 

Radioactive Mans civila namn är Claude Kane III. Han var en rik playboystjärna och blev Radioactive Man när han gick in på ett testområde av atombomber som hölls av Dr. Crab, som även är Radioactive Mans värsta fiende, och då muterades han av radioaktiviteten och blev Radioactive Man. 

Det finns också en billig kopia av serien som heter "Radiation Dude". Två filmer har producerats, med Dick Richter som Radioactive Man  i svartvit och en i färg på 1970-talet. En ny biofilm planerades inför 1990-talet med Rainier Wolfcastle som Radioactive Man, men produktionen lades ner.  Enligt Bart Simpson är de bästa berättelserna de som är skrivna av Alan Moore.

Bongo Comics
Tv-serien Simpsons skapare Matt Groening har även producerat verkliga serietidningar med Radioactive Man genom sitt serieförlag Bongo Comics. Totalt så har 15 nummer har utkommit i två perioder; 1993–1994 (6 nummer) och 2000–2006 (9 nummer).

Serien är en parodi på amerikanska superhjälteserier, huvudsakligen de som produceras av Marvel Comics och DC Comics.

Referenser

Anmärkningar

Noter

Externa länkar
 International Hero

Rollfigurer i Simpsons
Metafiktiva figurer

en:List of recurring The Simpsons characters#Radioactive Man
it:Personaggi secondari de I Simpson#Uomo Radioattivo
Konsum

Den här artikeln handlar om butiksnamnet i Sverige. Namnet Konsum har även använts för liknande verksamheter i Östtyskland och Österrike.

Konsum är ett namn som användes för dagligvarubutiker inom Kooperativa förbundet.

Konsum var under stora delar av 1900-talet det huvudsakliga namnet för butiker inom kooperationen, även om det förekommit andra butiksnamn både lokalt och nationellt. Genom åren har ett antal butikskoncept prövats inom konsumentföreningarna och de har inte sällan använt namnet Konsum. 1947 öppnade Konsum Stockholm en självbetjäningsbutik vid Odengatan som fick namnet Konsum Snabbköp.

Konsumbutikerna drevs länge av de lokala konsumentföreningarna. Genom ett antal förändringar under första halvan av 1990-talet överlät de fem största föreningarna (Konsumentföreningen Norrort, Konsumentföreningen Solidar, Konsumentföreningen Stockholm, Konsumentföreningen Svea och Konsumentföreningen Väst) som utgjorde 60% av medlemmarna sina butiker till Kooperativa förbundet. Föreningarna finns kvar; det är bara driften av butikerna som överlåtits till Kooperativa förbundet. De Konsumbutiker som drevs av dessa föreningar samlades under namnet Gröna Konsum.

Under 2001 förberedde KF sammanslagningen av dagligvaruverksamheten med de danska och norska motsvarigheterna för att bilda Coop Norden. Ett led i detta var att införa det gemensamma butiksnamnet Coop. De butiker som tillhörde Gröna Konsum-kedjan skulle byta namn till Coop Konsum. Den första butiken som bytte namn var Coop Konsum Eriksberg i Eriksberg, Göteborg i november 2001, övriga butiker följde under år 2002. När Coop Norden bildades den 1 januari 2002 fördes Coop Konsum/Gröna Konsum över till Coop Sverige. Under 2004 introducerades de nya butikskedjorna Coop Extra och Coop Nära som i hög grad bestod av omprofilerade Coop Konsum-butiker.

De butiker som drevs av fristående konsumentföreningar påverkades inte av dessa förändringar utan drevs inledningsvis vidare som Konsumbutiker eller lokala namn. Senare under 2000-talet skulle många lokala föreningar införa de nya namnen.

I september 2015 meddelade Coop att deras butiker skulle samlas under varumärkena Lilla Coop, Coop och Stora Coop. Det innebar att namnet Konsum skulle komma att fasas ut över tid. Dock lever "Konsum" kvar som det vanligaste namnet för Coop-butiker i dagligt talspråk än idag (2023).

Se även
Konsum Kvarnholmen

Noter

Externa länkar

Dagligvarubutiker
Konsumentkooperativ
Kooperativa Förbundet
Svenska butikskedjor
Deimos (måne)

Deimos är den  yttre av Mars månar och är bland de minsta månarna man känner till i solsystemet. Den är namngiven efter Deimos, son till krigsguden Ares (Mars i romersk mytologi). Dess officiella beteckning är Mars II.

Upptäckt 
Deimos upptäcktes av den amerikanske astronomen Asaph Hall den 12 augusti 1877 klockan 07:48 UTC vid US Naval Observatory i Washington, D.C. Asaph Hall upptäckte också Mars andra måne, Phobos, några dagar senare.

I artikeln Mars naturliga satelliter finns mer om hur Deimos (och Phobos) upptäcktes i form av Asaph Halls egna anteckningar.

Banparametrar 

Deimos går i en bana längre ifrån Mars än Phobos, men trots detta är avståndet mellan de båda endast ca 6% av avståndet från jorden till vår måne. Deimos har precis som Phobos och jordens måne synkron rotation, vilket innebär att den alltid visar samma sida mot Mars. 

Sedd från Deimos skulle Mars vara 1 000 gånger större och 400 gånger ljusstarkare än fullmånen sedd från jorden, samt sträcka sig över 1/11 av stjärnhimlen. Sedd från Mars ekvator skulle Deimos bara täcka cirka 0,04° av himlen. Observatörer på högre latituder än 82,4° skulle inte alls kunna se Deimos på grund av dess låga inklination och det relativt korta avståndet från Mars.

Tvärtemot för Phobos, som snurrar runt Mars så snabbt att den faktiskt går upp i väster och ner i öster, stiger Deimos upp i öster och ner i väster. Men Deimos omloppstid på 30,4 timmar är inte mer än ett par timmar längre än Mars rotationstid på 24,7 timmar. Detta innebär att det tar 2,7 dagar för Deimos att färdas över himlen för en observatör vid ekvatorn.

Fysiska egenskaper 
Precis som de flesta himlakroppar med dess storlek är Deimos mycket osfärisk med dimensioner på 15×12×10 km. Den har en densitet på 1,7 g/cm3 vilket bör innebära att den har en hög porositet och är uppbyggd till stor del av kolrikt stenmaterial. Deimos påminner därmed mycket om (Typ-C)-asteroider och kolhaltiga kondritmetoriter. Den har kratrar men dess yta är betydligt slätare än Phobos vilket är orsakat av att regolit delvis har fyllt igen äldre kratrar. De två största kratrarna är Swift och Voltaire vilka är ungefär 3 km i diameter. De fick dessa namn för att författarna med samma namn båda hade förutspått upptäckten av Mars två månar i sina böcker långt innan månarna upptäcktes av Hall.

Ursprung 
Det har ofta spekulerats i att de båda månarna Deimos och Phobos kan vara infångade från asteroidbältet till en bana runt Mars. Men månarna har mycket cirkulära banor vilka ligger nästan exakt i mars ekvatorialplan, medan infångade månar skulle förväntas ha en betydligt mer excentrisk bana med slumpmässig inklination. Vissa tecken tyder på att Mars en gång var omgiven av många Phobos- och Deimosliknande objekt som kanske hamnade i en bana runt Mars efter en våldsam kollision med en stor planetesimal, ungefär som jordens måne tros ha bildats, fast på en betydligt mindre skala.

Se även 
 Mars andra måne Phobos
 Mars naturliga satelliter
 Jordens måne
 Lista över månar

Källor 

 

Månar
Mars månar
Astronomiska upptäckter av A Hall
Astronomiska upptäckter 1877
Sund

Sund är ett relativt smalt farvatten mellan två landområden, antingen inom en sjö eller ett hav (som Kalmarsund mellan det svenska fastlandet och Öland) eller mellan två sjöar eller hav (som Öresund mellan Nordsjön och Östersjön). Ett trängre sund kallas ofta nor. Ett sund där man far igenom med båt kallas också gatt.

I svenska ortnamn är delstavelser med sund mycket vanligt förekommande, även för platser som inte längre ligger vid något sund, till exempel Sundbyberg.

Exempel på sund 
Öresund
Berings sund
Engelska kanalen
Gibraltar sund
Kalmarsund
Messinasundet
Stora Bält
Hamburgsund
Bosporen
Fehmarn Bält

Referenser

Externa länkar 

 
Kustlandformer och oceaniska landformer
Chuck Close

Chuck Close, född 5 juli 1940 i Monroe i delstaten Washington, död 19 augusti 2021 i Oceanside i delstaten New York, var en amerikansk konstnär, bosatt i New York.

Utbildad vid 
 University of Washington, Seattle 1962 
 Yale Summer School of Music and Art Norfolk, Connecticut 1962 
 Yale University School of Art and Architecture, New Haven 1963-1964 
 Akademie der Bildenen Künste, Wien, Österrike 1964-1965 

Close arbetade i en fotorealistisk stil och majoriteten av hans målningar utgörs av gigantiska porträtt.

Källor

Amerikanska konstnärer under 1900-talet
Män
Födda 1940
Avlidna 2021
Alumner från University of Washington
Konstnärer från Washington
Personer från Monroe, Washington
John Coplans

John Coplans (född 1920 i London, Storbritannien, död 21 augusti 2003 i New York) konstnär verksam i New York, USA.

Coplans är framför allt känd för sina fotografier i stort format som dokumenterar den egna kroppen.

Brittiska fotografer under 1900-talet
Brittiska konstnärer under 1900-talet
Födda 1920
Avlidna 2003
Män
René Viviani

René Viviani, född 8 november 1863, död 7 september 1925, var en fransk politiker.

Viviani var konseljpresident 1914-1915. Han var först socialist, men uteslöts ur partiet sedan han ingått i Georges Clemenceaus regering 1906. Han ingick sedan i flera regeringar innan han 1914 blev regeringschef. Under Vivianis tid som regeringschef utbröt Första världskriget.

Externa länkar 

Frankrikes regeringschefer
Födda 1863
Avlidna 1925
Män
Aristide Briand

Aristide Briand, född 28 mars 1862 i Nantes, död 7 mars 1932 i Paris, var en fransk politiker som var landets konseljpresident (regeringschef) 1909–1911, 1913, 1915–1917, 1921–1922, 1925–1926 samt 1929. Han var en av tredje republikens viktigaste politiker och åren 1906–1932 ingick han i 25 regeringar, 11 som konseljpresident och 16 som utrikesminister. 

Briand var utbildad jurist och tillhörde under 1890-talet socialisterna och gruppen kring Jean Jaurès. Han invaldes i deputeradekammaren 1902 och grundade tillsammans med Jaurès den radikala tidningen L'Humanité 1904. Efter att ha accepterat posten som undervisningsminister i den borgerliga ministären under Georges Clemenceau 1906 utesöts han ur socialistpartiet. Hans motiv var att genomföra en separation av staten och kyrkan, vilket han lyckades genomdriva 1909. Samma år bildade han sin första egna ministär. Hans politiska ståndpunkt blev med tiden allt mindre radikal och allt mer fokuserad på utrikespolitik. Under 1920-talet var han utrikesminister och strävade efter att Frankrike skulle närma sig Tyskland. Hans försoningsvilja manifesterades i Locarnopakten 1925 och för vilken han erhöll, tillsammans med Tysklands utrikesminister Gustav Stresemann, Nobels fredspris 1926. Tillsammans med den amerikanska utrikesministern Frank Kellogg genomdrev han en internationell icke-angreppspakt 1928, Briand-Kelloggpakten. Briand var även aktiv inom Nationernas Förbund och framlade 1930 en plan för Paneuropa, Europas förenta stater.

Källor 
 Bra böckers lexikon

Externa länkar 
 

Födda 1862
Avlidna 1932
Frankrikes regeringschefer
Frankrikes utrikesministrar
Mottagare av Nobels fredspris
Personer i Frankrike under första världskriget
Män
Franska nobelpristagare
Franska politiker