kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bosnien och Hercegovinas flagga

Bosnien och Hercegovinas flagga är blå med en gul, rätvinklig triangel och en rad med sju hela och två halva femuddiga stjärnor i vitt längs triangelns hypotenusa. Flaggan antogs den 4 februari 1998, då den ersatte landets första flagga. Flaggbytet drevs igenom av Carlos Westendorp, EU:s representant i landet under uppbyggnadsfasen efter Bosnienkriget 1992-1995. Man ville ha en flagga som var neutral i förhållande till äldre symboler och på det sättet skulle kunna representera alla folkgrupper i landet. Ursprungligen var det tänkt att den blå färgen skulle vara densamma som på FN:s flagga, men det ändrades till en mörkare för att motsvara EU:s flagga. Proportionerna är 1:2.

Symbolik 
Triangeln symboliserar Bosnien och Hercegovina. Stjärnorna symboliserar Europa och antalet ska vara obestämt, därav de halva stjärnorna längst upp och längst ner. Triangeln representerar de tre folkgrupperna, bosniaker, serber och kroater. Det blå symboliserar fred.

Flaggan 1992–1998 
Den traditionella bosniska vapenskölden pryds av sex gyllene liljor. Vapenskölden användes först under medeltiden i samband med den bosniske kungen Tvrtko Kotromanićs styre. Idag är dessa liljor en populär nationssymbol för bosniaker medan bosnienkroater och bosnienserber använder sig av kroatiska respektive serbiska symboler.

Källor

Se även 
 Bosnien och Hercegovina

Nationsflaggor i Europa
Bosnien och Hercegovinas nationalsymboler
Botswanas flagga

Botswanas flagga  är ljusblå med ett horisontellt svart band i mitten, avgränsat av vita skiljeränder. Flaggan antogs den 30 september 1966 och har proportionerna 2:3.

Symbolik 
Den blå färgen representerar regn och det liv som regnet är en förutsättning för. Landets valspråk är Pula ("regn!" på tswana) vilket avspeglar den avgörande betydelse som nederbörden har i ett torrt klimat. De svarta och vita ränderna symboliserar förhoppningen om att landets svarta och vita befolkning kan leva tillsammans i fred. Färgerna finns även i Botswanas statsvapen. Flaggan skiljer sig från de flesta andra afrikanska flaggor i och med att den både saknar partipolitisk symbolik och de panafrikanska färgerna.

Historik 
Inför självständigheten från Storbritannien utlystes en landsomfattande tävling om nya nationalsymboler, bland annat om ny nationsflagga. Ansvaret för tävlingen gavs till George Winstanley, som tidigare varit tjänsteman i den brittiska kolonialadministrationen och som i samarbete med Seretse Khama organiserat de första allmänna valen 1965 och 1969. Enligt Winstanley var alla inlämnade förslag så undermåliga att han beslöt att själv skapa den nya nationsflaggan själv. Flaggans horisontella utformning tillkom eftersom Winstanley ville att flaggan skulle vara enkel att rita. Enligt upphovsmannen representerar flaggans blå bakgrund vattnet, avgörande för landets jordbruk. Det mittersta svarta fältet med de vita skiljeränderna står för de svarta och vita folkgruppernas samexistens.

Referenser

Källor

Noter

Se även 

 Botswana
 Botswanas statsvapen

Nationsflaggor i Afrika
Botswanas nationalsymboler
Bruneis flagga

Bruneis flagga är gul med två diagonala band i svart och vitt, där det vita bandet är något bredare än det svarta. Gult är sultanens färg och ses i Sydostasien som en symbol för monarkin. De snedställda banden representerar kungens två viktigaste ministar. Mitt på bandet finns Bruneis statsvapen. I statsvapnet finns bland annat islams symbol månskäran och ett parasoll som ingår i sultanens insignier. I den tidigare flaggan från 1906 saknades statsvapnet. Proportionerna är 1:2.

Bruneis försvarsmakt använder en liknande flagga med ett tredje diagonalt band i rött mellan det svarta och det vita, samt försvarsmaktens emblem istället för statsvapnet. Örlogsflaggan till havs är helvit med försvarsmaktens flagga i kantonen.

Tidigare flaggor

Källor

Se även 

 Brunei
 Bruneis statsvapen

Nationsflaggor i Asien
Bruneis nationalsymboler
Bulgariens flagga

Bulgariens flagga antogs den 22 november 1990 och består av tre horisontella band. Det översta är vitt och symboliserar fred, det mellersta är grönt och symboliserar Bulgariens bördiga land och det nedre röda symboliserar folkets mod. Proportionerna är 3:5.

Historik 
Bulgarien tillhörde fram till slutet av 1800-talet det osmanska imperiet, och saknade då en egen nationsflagga. En bulgarisk revolutionär organisation baserad i Serbien använde en flagga färgerna grönt, vitt och rött i början av 1860-talet. En fana i de bulgariska färgerna användes för första gången av bulgarisk-ryska trupper under det rysk-turkiska kriget 1877-1878 vid den rumänska staden Brăila 1877. På den tvåtungade fanan fanns ett lejon samt texten България ("Bulgarien"). Fanan förvaras idag på ett museum i Sofia.

Fanan var förebild för det självständiga Bulgariens nationsflagga, som fastslogs i den första författningen från den 16 april 1879. Utformningen var tydligt inspirerad av den flagga som användes av Tsarryssland, som var en drivande kraft bakom många av tidens självständighetsrörelser inom det tidigare osmanska väldet. Den gröna färgen valdes för att visa på Bulgariens ställning som jordbruksnation, och skulle dessutom påminna om den bulgariska nationens ungdom.

Flaggan användes i oförändrat skick under perioden som självständigt kungadöme mellan 1908 och 1946, då Folkrepubliken Bulgarien bildades. Det socialistiska Bulgarien använde en flagga med statsvapnet vid flaggans inre kant (närmast flaggstången). Vapnet innehöll ett stegrande lejon med en vetekärve under en femuddig röd stjärna och en bandslinga med årtalen 681 (det år så den första bulgariska staten skapades) och 1944 (då det bulgariska kommunistpartiet tog makten).

När den kommunistiska regimen föll 1990 återinfördes den gamla flaggan.

Färger

Källor 
 
 Nationalencyklopedins nätuplaga, artikel: Bulgarien, Jan von Konow

Noter

Se även 
 Bulgarien

Nationsflaggor i Europa
Bulgariens nationalsymboler
Burkina Fasos flagga

Burkina Fasos flagga har två horisontella band i rött och grönt. Mitt på flaggan finns en gul femuddig stjärna. Färgerna i flaggan är de ofta använda pan-afrikanska rött, gult och grönt, vilka ursprungligen kommer från Etiopien. När landet blev självständigt (då med namnet Övre Volta) använde man en flagga med tre vågräta fält i svart, vitt och rött som stod för de tre största biflödena till floden Volta. I den nya flaggan står grönt för naturrikedomarna och rött för revolutionen. Flaggan antogs den 4 augusti 1984 och har proportionerna är 2:3.

Referenser

Se även 

 Burkina Faso
 Burkina Fasos statsvapen

Nationsflaggor i Afrika
Burkina Fasos nationalsymboler
Myanmars flagga

Myanmars flagga antogs i sitt nuvarande utseende den 21 oktober 2010 av den styrande militärregimen, samtidigt som nationens officiella namn och nationalsång byttes ut.

Den nya flaggan består av en stor vit stjärna i centrum samt av tre horisontella fält av gult, grönt och rött, som i tur och ordning ska symbolisera solidaritet, fred och stillhet och mod och beslutsamhet. 

Flaggan har ersatt en som använts sedan den 3 januari 1974, införd av Myanmars starke man Ne Win när den socialistiska republiken utropades. 1974 års flagga innebar ingen radikal förändring av utseendet jämfört med den tidigare flaggan som hade ett rött fält med en kanton i övre inre hörnet. Däremot byttes den femuddiga stjärnan ut mot ett kugghjul bakom en risvippa, vilka symboliserar arbetarna och jordbrukarna – alltså en variant av symbolen hammaren och skäran. Kugghjulet omgavs av fjorton mindre femuddiga stjärnor som representerade landets administrativa delar. Den vita färgen stod för renhet, den blå för fred och okränkbarhet och det röda symboliserade mod.

Färger

Tidigare flaggor

Källor 
 
 

Nationsflaggor i Asien
Myanmars nationalsymboler
Centralafrikanska republikens flagga

Centralafrikanska republikens flagga antogs den 1 december 1958. Den innehåller dels färger från den tidigare kolonialmaktens flagga, och dels de panafrikanska färgerna rött, gult och grönt. Den gula stjärnan i övre vänstra hörnet symboliserar frihet. Ursprungligen var det tänkt att denna flagga skulle vara gemensam för de länder som skulle ingå i en union under fransk ledning. Arkitekten bakom denna union, Barthélemy Boganda, som även blev den nya republikens förste president, tänkte sig därför följande symbolik kring flaggans färger:
 Blå: Franska Kongos hav
 Vit: Tchads bomull
 Gul: Centralafrikas naturresurser
 Grön: Gabons skogar
 Röd: Blodet som offrats av martyrerna
 Stjärnan: Leder ländernas folk mot frihet och deltagande

Flaggan användes i oförändrat skick även under kejsardömet 1976–1979. Proportionerna är 2:3.

Källor

Se även 

 Centralafrikanska republiken
 Centralafrikanska republikens statsvapen

Nationsflaggor i Afrika
Centralafrikanska republikens nationalsymboler
Cyperns flagga

Cyperns flagga antogs den 16 augusti 1960 i samband med självständigheten. Flaggan är vit med två gröna olivkvistar. Mitt på flaggan finns en stiliserad bild av Cypern i brandgult. Proportionerna är 3:5.

Symbolik 
Den vita färgen och olivkvistarna symboliserar fred. Den brandgula färgen representerar grundämnet koppar (av lat. cuprum "metallen från Cypern"), som varit en viktig inkomstkälla för ön genom historien. När flaggan skapades valde man avsiktligt neutrala symboler för att inte underblåsa konflikterna mellan öns grekiska och turkiska folkgrupper. Cypern och Kosovo är de enda länder vars flaggor innehåller en karta över staten.

Förslag på ny nationsflagga 
I och med Kofi Annans plan från 2004 om en återförening mellan öns norra och södra delar skulle en ny flagga ha införts för den federala republiken Cypern. Till skillnad från den officiella flaggan innehåller förslaget färger som representerar öns grekisk och turkiska folkgrupper (blått respektive rött). I mitten av flaggan finns ett gult band som representerar koppar.

Källor

Se även 

 Cypern
 Cyperns statsvapen

Nationsflaggor i Asien
Nationsflaggor i Europa
Cyperns nationalsymboler
Kambodjas flagga

Kambodjas flagga antogs första gången 20 oktober 1948, och återigen 29 juni 1993 när monarkin återinfördes efter en folkomröstning. Flaggan är horisontellt tredelad med två smalare blå band överst och nederst och ett bredare rött i mitten. Det röda bandet är dubbelt så brett som ett av de blå. Det vita templet mitt på flaggan är Angkor Wat. Flaggan används även som handelsflagga och örlogsflagga. Rött och blått är traditionella kambodjanska färger som sägs representera kungamakten respektive nationen. Vitt står för den buddhistiska religionen. Proportionerna är 2:3.

Historik 
Kambodjas historiska flaggor avspeglar landets turbulenta historia, där varje nytt styre har inneburit en ny flagga. Flaggan har sedan mitten av 1800-talet haft en avbildning av templet Angkor Wat i mitten. När den franska kolonialperioden upphörde 1948 behölls flaggans färger och motiv, men utformningen ändrades till en mer konventionell nationsflagga med horisontella band. Denna flagga fördes av kungariket Kambodja fram tills inbördeskriget. Efter att kung Norodom Sihanouk störtades av Lon Nol fick landet en ny flagga den 9 oktober 1970. I denna flagga var det röda fältet med templet en kanton mot blå duk, som dessutom hade fått tre stjärnorn. Under Röda khmerernas styre från 1975 till 1979 var flaggan röd, med en starkt stiliserad version av templet i gult. Avbildningen av templet ändrades något efter att Pol Pot-regimen störtades, men flaggans färger var fortsatt rött och gult fram till 1989. I och med nya grundlagen från 1 maj 1989 ändrades färgerna tillbaka till rött och blått, och avbildningen av templet gjordes mer traditionell. Under FN-administrationen 1992–1993 användes en ljusblå flagga med landets kartbild i vitt och landets namn på khmer. När monarkin återinfördes 1993 återtogs flaggan från 1948.

Tidigare flaggor

Källor 
 Delar av artikeln är en översättning av motsvarande artikel på norska Wikipedia

Noter

Litteratur 
Album des pavillons nationaux et des marques distinctives. National flags and distinctive markings, Service hydrographique et océanographique de la marine, Brest, 2000

Se även 
 Kambodja

Nationsflaggor i Asien
Kambodjas nationalsymboler
Nepals flagga

Nepals flagga är den enda nationens flagga i världen som inte är en fyrhörning. Den antogs den 16 december 1962 och ersatte en tidigare variant med två skilda vimplar, där varje vimpel representerade en rivaliserande gren av ätten Rana som styrde Nepal fram till 1961. De två emblemen föreställer solen och månen, där månen i den övre delen står för kungahuset, och solen i den undre delen står för den del av Ranadynastin som innehade premiärministerposterna. Tidigare hade solen och månen människoansikten, men de togs bort när flaggan moderniserades 1962. Den röda färgen är inspirerad av nationalblomman rhododendron och symboliserar också seger i strid. Flaggans blå bård står för fred.  Proportionen mellan höjd och bredd är 5:4.

Källor

Noter

Se även 
Nepal
Nepals statsvapen

Nationsflaggor i Asien
Nepals nationalsymboler
Italiens flagga

Italiens flagga har tre lika breda, vertikala band i grönt, vitt och rött. Flaggan härrör från de flaggor som Napoleon införde i flera mindre lydstater i norra Italien från 1797, och har en utformning som är tydligt inspirerad av den franska trikoloren. När Italien enades 1861 behöll man flaggans färger och utformning, men införde det kungahuset Savojens vapen i det mittersta vita fältet. Vapnet togs bort när Italien blev republik 1946, och flaggan antogs officiellt den 18 juni samma år. Proportionerna är 2:3.

Flaggans färger 

Det är inte helt klarlagt vilket ursprung de italienska färgerna grönt, vitt och rött har. Enligt en hypotes är färgerna hämtade från medborgarmilisen i Milano. Milisen hade uniformer i grönt och vitt, med vissa detaljer i rött som infördes när milisen ombildades till nationalgarde den 19 augusti 1796. I ett dekret som Napoleon utfärdade den 11 oktober samma år angående ett förband från Lombardiet föreskrevs att ""... de nationalfärger som ska användas är grönt, vitt och rött".

Historiska flaggor

Regionernas flaggor 
Var och en av Italiens 20 regioner har en egen flagga.

Källor

Noter

Se även 
 Italien

Nationsflaggor i Europa
Italiens nationalsymboler
Vatikanstatens flagga

Vatikanstatens flagga består av ett gult och ett vitt fält med påvens vapen i det vita fältet. I heraldiska sammanhang representerar gult och vitt metallerna guld och silver. I emblemet finns Petrus nycklar, lösenyckeln och bindenyckeln, krönta av den påvliga tiaran. Nycklarna representerar de nycklar till himmelriket som Jesus i Matteus 16:19 ger aposteln Petrus, och som symboler för påvemakten har de stått för de andliga (guld) och världsliga (silver) aspekterna av påvens makt. Guld och silver fastställdes som påvestolens färger 1808 efter att tidigare ha varit rött och gult. Flaggan avskaffades i och med att Kyrkostaten 1870 införlivades med det enade Italien, men återtogs 1929 när Vatikanstaten skapades i och med Lateranfördraget med Italien. Man valde då att vända emblemet så att emblemet med nyckeln i silver visas till höger (alltså heraldiskt vänster), vilket markerar skillnaden mellan territoriet Vatikanstaten och den påvliga makten. Flaggan antogs den 7 juni 1929 och har proportionerna 1:1 (kvadratisk).

Källor

Se även 

 Vatikanstaten
 Påvestolen

Nationsflaggor i Europa
Vatikanstatens nationalsymboler
Österrikes flagga

Österrikes flagga består av tre jämnhöga horisontella band i färgerna rött, vitt och rött. Flaggan infördes som österrikisk nationsflagga efter dubbelmonarkins kollaps 1918, men dagens flagga antogs den 1 maj 1945 efter att den tyska annekteringen från 1938 upphörde.

Statsflaggan Dienstflagge des Bundes består av nationsflaggan med statsvapnet i mitten. Till skillnad från nationsflaggan är statsflaggans proportioner i lag fastställda till 2:3.

Historik 
Den österrikiska flaggan är hämtad från Babenbergarnas vapensköld och användes som tecken för hertigdömet Österrike redan på mitten av 1200-talet. Flaggan är därmed en av de äldsta kända nationsflaggorna, även om den till skillnad från exempelvis dannebrogen inte har varit i bruk kontinuerligt. Färgerna antogs av hertig Fredrik II i hans strävan att göra hertigdömet mer fristående från den tysk-romerske kejsaren (som vid tillfället också råkade heta Fredrik II).

Legenden om den blodfläckade tunikan 
Enligt en legend ska färgerna i huset Babenbergs vapen ursprungligen ha uppstått under strider vid Acre under korståget 1191, då hertig Leopold V kämpade med sådan frenesi att hans vita tunika blev helt röd av blod, med undantag för mittdelen som skyddades av hans bälte. Hertigens fana gick förlorad under striden, och han tog då av sig tunikan och samlade sina trupper kring den. Kung Henrik VI gav senare hertigen ett vapen i färgerna rött och vitt.

Det moderna Österrikes flagga 

Dagens flagga antogs första gången när dubbelmonarkin Österrike-Ungern upplöstes efter första världskriget. Färgerna rött och vitt hade då fungerat som rikshalvan Österrikes Landesfarben, och hade bland annat sedan 1786 fungerat som den österrikiska krigsmarinen örlogsflagga. Färgerna valdes bland annat för att markera ett brott med den gamla monarkin, samtidigt som flaggan stod för historisk kontinuitet. Den hissades första gången när republiken utropades den 12 november 1918 utanför parlamentet i Wien.

Under perioden 1934-1938 användes en version där ett kryckkors och en grön triangel ingick. Efter Nazitysklands inmarsch 1938 förbjöds den österrikiska flaggan. Den antogs igen i samband med andra världskrigets slut den 1 maj 1945.

Förbundsländernas flaggor 
Var och en av Österrikes nio förbundsländer har en egen flagga.

Källor 

Motsvarande artikel på tyskspråkiga Wikipedia

Se även 
Amerikas konfedererade staters flagga
Österrike

Nationsflaggor i Europa
Österrikes nationalsymboler
Nikolaus Ludwig von Zinzendorf

Nikolaus Ludwig von Zinzendorf, född 26 maj 1700 i Dresden, död 9 maj 1760 i Herrnhut, var en tysk greve, ämbetsman och präst, regeringsråd i Dresden och var Brödraförsamlingens biskop i Herrnhut och grundare av herrnhutismen, tillika psalmförfattare. Herrnhutismen är en kristen rörelse som betonar ett innerligt förhållande till Jesus. Deras tro har känslosvärmiska och sensuella inslag. Zinzendorf finns representerad i Missionsförbundets sångbok Sånger och psalmer 1951 och Den svenska psalmboken 1986 med en psalm.

Asteroiden 11485 Zinzendorf är uppkallad efter honom.

Psalmer 
 Hjärtan, enigt sammanslutna (nr 58/1986), 1725. 
 Christi Blut und Gerechtigkeit, 1739. Översatt till engelska Jesus! thy blood and righteousness av John Wesley 1740 och publicerad i The Church Hymn book 1872 (nr 816).

Bibliografi 
 (de) Dietrich Meyer: Zinzendorf und die Herrnhuter Brüdergemeine. 1700–2000, Göttingen   2009.
 (en) Werner Raupp: Zinzendorf, Nikolaus Ludwig von (1700–1760), in: Heiner F. Klemme/Manfred Kuehn (Ed.), The Dictionary of Eighteenth-Century German Philosophers. General Editors, Vol. 3, London/New York 2010, p. 1320–1323.

Källor

Externa länkar 

Religiösa personligheter i Tyskland
Tyska psalmförfattare
Walhalla
Personligheter inom brödraförsamlingen
Födda 1700
Avlidna 1760
Personer från Dresden
Män
1451

1451 (MCDLI) var ett normalår som började en fredag i den Julianska kalendern.

Händelser

Februari 
 Februari – Karl Knutsson (Bonde) gynnar Gudhems kloster i en rättslig tvist om värmländska fiskerättigheter.

Juni 
 Midsommar – Förhandlingar hålls mellan Sverige och Danmark i Avaskär (Kristianopel), vilka strandar helt och krig utbryter.

Okänt datum 
 Danskarna härjar Värmland.
 En strid om drottning Doroteas arv utbryter. Då hon nu är gift med Kristian I försöker svenskarna hindra honom från att använda arvet (några svenska landskap).
 Hösten
 Sverige förhärjas av en pestepidemi.
 Den svenska östkusten drabbas av danska plundringar från Gotland.

Födda 
 9 mars – Amerigo Vespucci, italiensk sjöfarande.
 22 april – Isabella I av Kastilien, regerande drottning 1474–1504.
 10 juli – Jakob III, kung av Skottland 1460–1488.
 Christofer Columbus (född i republiken Genua).

Avlidna 
 7 januari – Felix V, född Amadeus av Savojen, motpåve 1439–1449.
 3 februari – Murad II, sultan över Osmanska riket
 19 november – Caterina Appiani, regerande dam av Piombino.
 Margaret O'Carroll, irländsk hövding.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Richard Avedon

Richard Avedon, född 15 maj 1923 i New York i New York, död 1 oktober 2004 i San Antonio i Texas, var en amerikansk mode- och porträttfotograf.

Avedon fick sin fotografiska utbildning vid den amerikanska marinen under andra världskriget. Han arbetade som modefotograf från 1945 för Harper's Bazaar och från 1966 för Vogue. Avedon är även känd för sina porträtt av presidenter, författare och kändisar. 1991 tilldelades han Hasselbladpriset.

Källor

Noter

Externa länkar
Richard Avedon ca 1948.
Richard Avedons Photos
Art and Culture

Amerikanska fotografer under 1900-talet
Amerikanska fotografer under 2000-talet
Vinnare av Hasselbladpriset
Personer från New York
Födda 1923
Avlidna 2004
Män
Modefotografer
Fotografer från New York
Östkaribiska centralbanken

Den östkaribiska centralbanken etablerades 1983 och är den monetära institution som reglerar valuta och penningpolitik i åtta önationer i Karibien: Antigua och Barbuda, Dominica, Grenada, St Kitts och Nevis, Saint Lucia, St Vincent och Anguilla samt Montserrat - de två sista tillhör Storbritannien. Banken verkar bl.a. för gemensam valuta, ett oinskränkt flöde av denna valuta och gemensam valutareserv. Bankens huvudkontor ligger på St Kitts och Nevis.

Se även 
 Östkaribisk dollar

Externa länkar
 Eastern Caribbean Central Bank (officiell webbplats)

Banker bildade 1983
Centralbanker
Jargong

Jargong (ibland även chargon, från franska jargon) är ett internt språkbruk som kan vara svårbegripligt eller kränkande för utomstående.

Se även
Slanguttryck
Terminologi

Språkbruk
Väntevärde

Väntevärde är inom matematisk statistik en egenskap hos en stokastisk variabel X och dess sannolikhetsfördelning. Det kan tolkas som medelvärdet för ett försöks utfall om försöket utförs ett oändligt antal gånger.

En approximation av väntevärdet kan fås genom någon form av punktskattning, till exempel stickprovsmedelvärdet av ett antal stickprov. 

Slumpen medför att stickprovsmedelvärdet troligen inte överensstämmer med den studerade processens väntevärde. Väntevärdesriktigheten hos punktskattningen ger emellertid att medelvärdet av ett antal stickprovsmedelvärden närmar sig väntevärdet med ökande antal stickprov.

Väntevärdet är ett exempel på ett lägesmått för en sannolikhetsfördelning.

Definition 
Väntevärdet μ för en diskret stokastisk variabel X definieras som 
 
där P(x) är sannolikheten för utfallet x för den stokastiska variabeln X och summeringen görs över alla x i utfallsrummet. Observera att väntevärdet inte behöver existera i utfallsrummet. Väntevärdet vid ett tärningskast är till exempel 

men det är inte möjligt att slå 3,5 med en tärning.

För en kontinuerlig stokastisk variabel X, definieras väntevärdet som

där  är fördelningens täthetsfunktion (frekvensfunktion). Detta är samma värde som x-koordinaten för tyngdpunkten av arean under täthetsfunktionen .

Egenskaper

Linjäritet 
Operatorn E är en linjär operator.

Om Y är en linjärkombination av stokastiska variabler

kan väntevärdet av Y beräknas enligt

Icke-multiplikativitet 
Generellt gäller inte att  är ekvivalent med . Dock gäller att

Om  och  är oberoende, så gäller
 
Det omvända gäller inte (dvs att likheten är uppfylld innebär inte att variablerna måste vara oberoende).

Betingat väntevärde 
Det betingade väntevärdet kan definieras som

Källor  
 

Statistik
Mätteknik