kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Camilla Odhnoff

Elna Camilla Odhnoff, född Wilske 6 juni 1928 i Gamlestaden, Göteborg, död 16 juli 2013 i Helgeands församling, Lund, var en svensk botanist och socialdemokratisk politiker.

Biografi 
Odhnoff disputerade för filosofie doktorsgrad 1961 och blev docent i växtfysiologi 1962.

Senare började hon inom politiken. 1967 blev hon Sveriges femte kvinnliga statsråd (de tidigare var Karin Kock, Hildur Nygren, Ulla Lindström och den samtidigt med Odhnoff utsedda Alva Myrdal) i Tage Erlanders regering med ansvar bland annat för familje-, ungdoms- och invandrarfrågor. Hon var statsråd fram till 1973. 

Odhnoff var initiativtagare till de så kallade "Camillapengarna", medel från allmänna arvsfonden som användes för att främja idéer inom föreningslivet på 1970-talet.

Därefter utsågs hon 1974 till landshövding i Blekinge län som Sveriges första kvinnliga landshövding, en post hon innehade till 1992.
1985–2002 var hon ordförande för KASAM - statens råd för kärnavfallsfrågor (numera Kärnavfallsrådet). Hennes insatser där uppmärksammades med ett hyllningsseminarium den 22 oktober 2002, sedan dokumenterat i SOU 2004:120. 

År 2001 utsågs hon till hedersdoktor vid Pierre och Marie Curie-universitetet i Paris.

Hon var mellan 1954 och 1990 gift med matematikern Jan Odhnoff och de fick fyra barn, födda 1956, 1958, 1959 och 1963.

Camilla Odhnoff är begravd på Sankt Ibbs kyrkogård.

Bibliografi 
Camilla Odhnoff, The Effect of Gibberellin and Phenylboric Acid on Xylem Differentiation and Epidermal Cell Elongation in Bean Roots, Physiologia Plantarum, Volume 16, Issue 2, pages 474–483, April 1963.
Camilla Odhnoff, The Influence of Boric Acid and Phenylborie Acid on the Root Growth of Bean (Phaseolus vutgaris), Physiologia Plantarum, Volume 14, Issue 1, pages 187–220, January 1961.
Camilla Odhnoff,Boron Deficiency and Growth'', Physiologia Plantarum, Volume 10, Issue 5, pages 984–1000, December 1957.

Referenser

Vidare läsning  
 

Landshövdingar i Blekinge län
Sveriges biträdande socialministrar
Sveriges konsultativa statsråd
Sveriges jämställdhetsministrar
Svensk kvinnohistoria
Politiker från Göteborg
Födda 1928
Avlidna 2013
Kvinnor
Moldaviens flagga

Moldaviens flagga antogs den 12 maj 1990 och har proportionerna 1:2. Flaggan är en trikolor i färgerna blått, gult och rött belagd med statsvapnet. Flaggan påminner mycket om grannlandet Rumäniens flagga, vilket visar på den starka historiska och kulturella samhörighet som råder mellan länderna. Trikoloren började användas som rumänsk/moldavisk nationalsymbol under 1848 års uppror mot det osmanska riket. De tre färgerna sades då representera de tre delar som det dåvarande Rumänien bestod av: Oltenia (blått), Muntenia (gult) och Moldavien (rött).

När det självständiga kungadömet Rumänien bildades 1867 (där Moldavien var en del mellan 1918 och 1940) antogs en trikolor i dagens färger med kungahusets vapen i flaggans mitt. Under den sovjetiska perioden (1940–1941 samt 1944–1989) användes en röd flagga med hammaren och skäran, från 1952 med ett grönt horisontellt band i mitten. Efter Sovjetunionens fall antogs den gamla rumänska flaggan, men med det moldaviska statsvapnet i mitten. Flaggan var en symbol för den nya regeringens strävan att förena landet med Rumänien.

Enligt det officiella dekretet från maj 1990 ska statsvapnet endast finnas på flaggans advers ("framsidan"), vilket är ovanligt för nationsflaggor. I praktiken används dock även flaggor med statsvapnet på båda sidor.

Färger

Politiska ämbeten

Historiska flaggor

Källor

Se även

 Moldavien

Externa länkar

Nationsflaggor i Europa
Moldaviens nationalsymboler
Guds barn jag är

Guds barn jag är är en psalm om barnaskapet hos Gud av Lars Stenbäck (v. 1, publiceradpublicerad i Evangeliskt Weckoblad den 4 februari 1839 under rubriken "Accorder") och Carl Olof Rosenius (vv. 2-5, publicerade i Pietisten nummer 11 1848). 

Första versen är ren naivistisk eller expressionistisk poesi, medtagen av Bo Setterlind i hans poesisamling Lyriska klenoder, och Rosenius faller ganska väl in i stilen och stämningen. Ingen psalm eller sång har väl så väl återgivit innehållet i Första Johannesbrevet 3:1 som denna.

Melodin i folkviseton skrevs av Oscar Ahnfelt 1850 (Bess-dur, 4/4). Den har, som så ofta när det gäller Ahnfelts melodier, ett stort omfång och är kanske närmast tänkt för solosång.

Publicerad i
Hemlandssånger 1891 som nr 271 under rubriken "Tron".
Sionstoner 1935 som nr 536 under rubriken "Nådens ordning: Trosliv och helgelse".
Sionstoner 1972 som nr 379 under rubriken "Trons liv: Trons trygghet och glädje".
Guds lov 1935 som nr 185 under rubriken "Trons visshet".
EFS-tillägget 1986 som nr 776 under rubriken "Glädje, tacksamhet", med uteslutande av andra versen och en del ändringar i texten, särskilt i fjärde versen.
Lova Herren 1988 som nr 429 under rubriken "Guds barns trygghet och frid".

Svenska psalmer
Ditt ord, o Jesus, skall bestå

Ditt ord, o Jesus, skall bestå är en psalm av Lina Sandell om Guds rikes storhet och beständighet. På ett livfullt sätt skildras kampen mot det riket (”syndens vågor”, ”stormar det”, ”moln och mörker”, ”mörkrets makter”), men sången mynnar ut i trosvisst jubel (även om vers 5 innehåller en viktig reservation) och en lovsång (vers 6) som i Lova Herren 1988 försetts med ståpsalmsasterisk (*). De bägge första verserna diktade hon 1863 medan det dröjde till 1867 innan hon diktade verserna 3-6. Texten bearbetades 1919.

Sångböckerna "Guds lov" (1935) och "Lova Herren" (1987) har samma textversion, som i huvudsak är trogen ursprungstexten. En avvikelse är att i Guds lov har i sista versen originalets "en innebyggare" i stället för "som innebyggare".

I EFS-tillägget 1986 under rubriken "Ordet" (något oegentligt, eftersom psalmen inte direkt berör Guds ord annat än i första raden). EFS-tillägget har i v. "äro här" i stället för "hopas här", trots en tydlig ambition att ha samma version som frikyrkorna – kom kanske ordet "hopas" in först i slutskedet av frikyrkornas sångboksarbete så att EFS inte "hann med"?

Melodin är i Psalmer och Sånger en tysk folkvisa (F-dur, 2/2), känd från Wittenberg 1533 och använd även till psalmen Gud låter sina trogna här. I Lova Herren 1988, Guds lov och EFS-tillägget 1986 används en melodi av Oscar Ahnfelt som år 1861 publicerades till sången Vem är en sådan Gud som vår. Den skrevs ursprungligen i D-dur, 4/4 takt, med ett väldigt tonomfång (från lilla A till tvåstrukna E), men har både i Lova Herren och EFS-tillägget sänkts till D-dur. Upptakten har däremot höjts en oktav i Lova Herren (till ettstrukna G) och en kvart i EFS-tillägget (till C).

Publicerad i
Hemlandstoner 1863, Bernhard Wadströms sångsamling, men enbart med de bägge första verserna.
Korsblomman 1868,  som dikt i kalendern tryckt 1867, med verserna 3-6. 
Metodistkyrkans psalmbok 1896, som nr 426 under rubriken "Missionen".
Hemlandssånger 1891 nr 114 under rubriken "Högtiderna".
Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nr 486 under rubriken "Gudsförsamling" 4 verser
Guds lov 1935 som nr 492 under rubriken "Mission". 
Sångbok för söndagsskolan 1962, 3 verser, som nr 217 under rubriken "Missionssånger" 
Psalmer och Sånger 1987 som nr 413 under rubriken "Kyrkan och nådemedlen - Ordet".
EFS-tillägget 1986 som nr 716  under rubriken "Ordet" 
Lova Herren 1988 som nr 735 under rubriken "Mission".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Sånger 1863
Paulus (olika betydelser)

Paulus är ett  romerskt familjenamn med betydelsen den lille, av grekiska Παῦλος, Paulos.

Personer med förnamnet Paulus
 Paulus, apostel
 Paulus brev

Påvar
 Paulus I (700–767), påve från 757
 Paulus II (1417–1471), påve från 1464
 Paulus III (1468–1549), påve från 1534
 Paulus IV (1476–1559), påve från 1555
 Paulus V (1552–1621), påve från 1605
 Paulus VI (1897–1978), påve från 1963
 Johannes Paulus I (1912–1978), påve 1978
 Johannes Paulus II (1920–2005), påve från 1978

Andra utan efternamn
 Paulus av Korset (1694–1775), italiensk präst och ordensgrundare
 Paulus av Thebe (228–343, påstått), egyptisk emerit
 Paulus Diaconus (725–799), langobardisk historieskrivare, benediktinmunk
 Paulus från Egina (625–690, ungefärliga årtal), grekisk läkare
 Paulus från Samosata (omkring 260), biskop av Antiokia
 Paulus Orosius (385–420), kristen historiker och teolog
 Julius Paulus (200-talet), romersk jurist
 Lucius Aemilius Paullus Macedonicus (229 f.Kr.–160 f.Kr.), romersk fältherre

Med efternamn (uarval) 
 Paulus Arajuuri (född 1988), finländsk fotbollsspelare
 Paulus Bor (1601–1669), nederländsk konstnär
 Paulus Melissus (1539–1602), tysk poet och kompositör
 Paulus Pauli (död 1617), svensk biskop
 Paulus Pontius (1603–1658), flamländsk kopparstickare
 Paulus Potter (1625–1654), nederländsk målare
 Paulus Powell (1809–1874), amerikansk politiker
 Paulus Roiha (född 1980), finländsk fotbollsspelare
 Paulus Romare (1865–1913), svensk läroverksadjunkt, målare och grafiker
 Paulus Schiemenz (1856–1936), tysk zoolog, fiskexpert
 Paulus af Uhr (1892–1972), svensk flygofficer och höjdhoppare
 Paulus Utsi (1918–1975), svensk samisk poet och slöjdare

Personer med efternamnet Paulus
 A. S. Mopeli-Paulus (1913–1960), lesothisk författare
 Eduard Paulus (1837–1907), tysk reseskildrare och konstskriftställare
 Friedrich Paulus (1890–1957), tysk generalfältmarskalk
 Heinrich Paulus (1761–1851), tysk teolog, exeget
 Karel Paulus (1933–2003), tjeckoslovakisk volleybollspelare
 Nikolaus Paulus (1853–1930), tysk romersk-katolsk teolog, kyrkohistoriker
 Olaf Paulus (1859–1912), norsk tonsättare
 Pearu Paulus (född 1967), estnisk sångare och låtskrivare

Annat
 Paulus, oratorium av Felix Mendelssohn
 Paulus VI:s liturgi, romersk-katolsk liturgi från 1969
 Pauluskyrkan, flera kyrkor
 Paulus kyrka, Helsingfors
 Pauluskyrkan, Tartu, Estland
 Polis Paulus' påskasmäll, svensk film 1925

Geografi

Antarktis
 Paulus Glacier
 Ioannes Paulus II Peninsula
 Joannes Paulus II Coast
 Mount Paulus

USA
 Paulus Hook, område, Jersey City, New Jersey

Se även
 Paul
 Paulina

Förnamnsförgreningssidor
Efternamnsförgreningssidor
Tyska efternamn
Paulus
Hos Gud är idel glädje

Hos Gud är idel glädje (orig. ”Hos Gud er idel glede”) är en psalm om jordelivet och himmelens härlighet av Johan Nordahl Brun, tryckt i den av Brun 1786 utgivna ”Evangeliske Sange”. En norsk hymnolog, J. Stene, skriver:

 Inom de väcktas krets i äldre tid fanns det knappast en psalm eller andlig sång
 vilken så gav uttryck åt deras lycka i Herrens gemenskap som just denna av
 Brun. Särskilt i tider av andlig livaktighet sjöngs den vid snart sagt varje möte. 
 I de låga stugorna har mången norsk kristen avlagt sin bekännelse med att av
 denna psalm sjunga strofen ”Jeg bytter ej med dårer / som har sin glede her”.
 (cit. efter Oscar Lövgren: Psalm- och sånglexikon, Gummessons 1964, sp. 114).

Psalmen översattes av Lina Sandell 1872 för Oscar Ahnfelts "Andeliga sånger", som också innehöll den av Ahnfelt komponerade melodin (Ess-dur, 6/8), känd även till En liten stund med Jesus.

Publicerad som
Nr 284 i Hemlandssånger 1891 under rubriken "Tron".
Nr 301 i Svensk söndagsskolsångbok 1908 under rubriken "Lärare- och föräldramöten".
Nr 656 i Sionstoner 1935 under rubriken "Pilgrims och hemlandssånger" 
Nr 459 i Guds lov 1935 under rubriken "Hemlandssånger".
Nr 221 i Sions Sånger 1981 under rubriken "Längtan till hemlandet".
Nr 799 i EFS-tillägget 1986 under rubriken "Himlen" och med vissa smärre ändringar. 
Nr 719 i Psalmer och Sånger 1987 under rubriken "Framtiden och hoppet - Pilgrimsvandringen". 
Nr 643 i Lova Herren 1988 under rubriken "Det himmelska hemmet"
Nr 640 i Segertoner 1988 under rubriken "Pilgrimsvandringen".

Referenser

Noter 

Norska psalmer
no:Johan Nordahl Brun
Hör, Gud ännu sin nåd dig bjuder

Hör, Gud ännu sin nåd dig bjuder är en psalm som skrevs 1814 av Frans Michael Franzén "vid ringning till gudstjänst", först publicerad i "Förslag till förbättrade Kyrko-Sånger" 1814. Psalmen är allvarlig och väckande, som ett "memento mori": nästa gång kanske klockan klämtar för dig. Bearbetad av Britt G. Hallqvist 1983 för 1986 års psalmbok.

Melodin är från Hamburg 1690 (Bess-dur, 4/4 eller 2/2), känd till ett flertal psalmer: De rika skördar, som förgyllde, Ett vänligt ord kan göra under, Jag nu den säkra grunden vunnit, Är än min röst som änglars tunga.

Publicerad i
1819 års psalmbok som nr 323 "Med avseende på särskilda personer, tider och omständigheter: Lärare och åhörare: Vid ringning till gudstjänst".
1937 års psalmbok som nr 205 under rubriken "Helg och gudstjänst".
Den svenska psalmboken 1986 som nr 402 under rubriken "Helg och gudstjänst".

Finländska psalmer
Gal

Gal eller GAL kan syfta på 

 Gal (enhet) – en mätenhet för tyngdacceleration
 Gal Gadot – israelisk fotomodell och skådespelare
 Galaterbrevet – en av böckerna i Nya Testamentet 
 .gal –  toppdomänen för den autonoma regionen Galicien, Spanien 
 GAL – den spanska regeringens illegala antiterroriststyrka, se Grupos Antiterroristas de Liberación
 GAL – en programmerbar logikkrets, se Generic array logic
 GAL – en förkortning inom statsvetenskap för Grön, Alternativ och Libertariansk, se GAL–TAN
 GAL - en förkortning för talesättet "Get a life"
Fil

Fil eller fil. kan syfta på:

 Fil (data) – en samling data (information) som är lagrad under ett filnamn i ett filsystem
 Fil (verktyg) – ett verktyg av härdat stål med räfflad yta
 Filbunke – en frukosträtt med puddingliknande konsistens som i Finland och i vissa dialekter kallas fil
 Filmjölk – samlingsnamnet för ett flertal sorter av trögflytande kulturmjölk, främst i Sverige
 Körfält – uppdelningen av en väg
 "Filosofie" – sådant som berör den filosofiska fakulteten eller dess arvtagare
 Filipperbrevet – en av böckerna i Nya testamentet
Singularis

Singularis (ental) är ett numerus som betecknar ental. Det ställs i de flesta språk mot pluralis (flertal). I vissa språk finns även särskilda ordformer för tvåtal (dualis) och tretal (trialis).

 Exempel: ordet "dator" är (en) singular (är böjt i singularis), och "datorer" är (en) plural (det vill säga en flertalsform).

Referenser

Numerus
Katolicitet

Katolicitet (från latin catholicus, från grekiska: καθολικός, katholikos, "universell", "allmän") är en kristen term som syftar på att kristendomen är katolsk i betydelsen "allomfattande" eller "allmän". Termen kan avse den kristna kyrkans utbredning och allmängiltighet, men kan också vara en beskrivning där teologi, sakrament och ordningar kan ha mer eller mindre katolska egenskaper, det vill säga att de kan vara gemensamma för alla trosinriktningar inom kristendomen, oavsett faktisk tillhörighet. I samband med reformationen kunde de olika kristna fraktionerna, trots meningsskiljaktigheter, enas om vissa grundläggande och konfessionella dokument som sedan blev grundval för de olika samfundens lära. För de kristna samfund som räknar sig som lutherska blev skrifterna Confessio Augustana och Konkordieboken (främst Konkordieformeln) särskilt viktiga, medan romersk-katolska kyrkan hade sin motsvarighet i Confutatio.

Romersk-katolska kyrkan gör anspråk på att vara den enda katolska kyrkan. Även andra kristna samfund gör emellertid anspråk på katolska egenskaper, till exempel formulerat i apostoliska trosbekännelsen. Vissa anglikaner och lutheraner betonar på så sätt vikten av kontinuitet snarare än uppbrott i reformationen, inklusive anspråk på apostolisk succession. Inom protestantismen brukas dock ofta andra termer, till exempel "allmännelig".

Svenska kyrkan betraktar sig som en del av den världsvida kyrkan såsom den uppfattas i den nicaenska och apostoliska trosbekännelsen, men översätter "katolsk" med "allmännelig". I de kristna trosbekännelserna ingår (latin): "Credo in ... sanctam Ecclesiam catholicam",, på svenska: "Jag tror på...den heliga katolska kyrkan". I Svenska kyrkans trosbekännelse översätts detta till "Vi tror ock på ... en helig, allmännelig kyrka". Ärkebiskop Nathan Söderblom menade att Svenska Kyrkan var "evangelisk-katolsk" i början av 1900-talet, med stöd i tolkningar av ärkebiskop Laurentius Petris  liv och verk.

Referenser

Noter

Kristen teologi
In dulci jubilo

In dulci jubilo är en så kallad makaronisk julpsalm, det vill säga skriven på en blandning av svenska och latin. Sången är först känd på tyska och latin, "In dulci jubilo nun singet und seid froh", och anses härstamma från 1300-talet och vara skriven eller nedtecknad av professorn Petrus Dresdensis i Prag. En svensk översättning av den tyska versionen kom 1582. Psalmen börjar i krubban i stallet och slutar i himlens glädje.

Melodin (E-dur, ¾) finns i en handskrift från 1400-talets början, men antas vara minst lika gammal som texten, den kom i tryck i Sverige 1582 i sångboken Piae Cantiones. Det är för övrigt just denna melodi som spelas av det konstfärdigt utformade astronomiska uret i Lunds domkyrka från 1400-talet. Enligt 1921 års koralbok med 1819 års psalmer användes samma melodi till psalm nr 68 vilken i 1986 års psalmbok anges vara en "medeltida julvisa från 1533".

Psalmen finns med i Göteborgspsalmboken 1650 och 1695 års psalmbok. I samma version togs psalmen in i 1937 års psalmbok, men inte bland de andra julpsalmerna, utan under rubriken "Hymner och sånger" i slutet av psalmboken. 

I 1986 års psalmbok har Jan Håkan Åberg både bearbetat de svenska raderna något och gjort en helsvensk översättning som står efteråt (med notering att texten inte är avsedd att sjungas eftersom psalmen är avsedd att sjungas på "makaroniska").

Andra exekutörer
Mike Oldfield gjorde en version av psalmen på en singelskiva som gavs ut 14 november 1975.

Publikation 
Göteborgspsalmboken under rubriken "Om Christi Födelse".
1695 års psalmbok, som nr 130 under rubriken "Jule-högtids Psalmer".
1937 års psalmbok, som nr 606 under rubriken "Hymner och sånger"
Den svenska psalmboken 1986, som nr 433 under rubriken "Jul".
Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) som nr 18 under rubruken "Jul", med titelraden  "Kom, alla stora, små, låt oss till kubban gå".
Julens önskesångbok (på svenska som "Låt oss med fröjd uppstå"), 1997, under rubriken "Traditionella julsånger", angiven som "Melodi från medeltiden".

Referenser

Externa länkar

 Hos Sibelius-Akademin återfinns noterna enligt 1695 års melodi till In dulci jubilo
Latin-German Lyrics on the Homepage of Frank Petersohn in Canada
 In dulci jubilo (Piae Cantiones)

Tyska psalmer
Julsånger
Ingen hinner fram till den eviga ron

Ingen hinner fram till den eviga ron är en väckelsepsalm av Lars Linderot från 1798. I Linderots sångbok Andeliga Sånger och Tillfällighets-Verser, (1815) har psalmen titeln Sång om eldigt bemödande att vinna evig sällhet. Den trycktes redan 1798 i Karlskrona tillsammans med sånger av andra författare i ett tryck som kallades Fem Andeliga Wisor. Sångens fem verser är inspirerade av Jesus ord i  Kämpa för att komma in genom den trånga porten. 

En melodi som används till texten är i (D-dur, 2/4) och är troligen en folkmelodi. I 1939 års koralbok finns också en annan folkmelodi i (E-moll, 2/4), vilken inte använts till denna text i Sverige men är den vanligaste i Norge. I Koralbok för Nya psalmer, 1921 anges en svensk folkmelodi som a-melodi och att texten också kan sjungas till melodin för psalmen Väldigt går ett rop över land, över hav (1921 nr 543). I Linderots egen samling anges inte någon melodi till denna psalm.

Publicerad i
Andelige Sånger och Tillfällighets-Verser 1815, som nr 82 med titeln Sång om eldigt bemödande att winna ewig sällhet under rubriken "Af blandat innehåll".
Hemlandssånger 1891 som nr 327 under rubriken "Kärleken".
Hjärtesånger 1895 som nr 219 under rubriken "Väckelsesånger".
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1907 som nr 27.
Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nr 296 under rubriken "Strid och lidande".
Nya psalmer 1921 som nr 576, tillägget till 1819 års psalmbok under rubriken "Det Kristliga Troslivet: Troslivet hos den enskilda människan: Kallelse väckelse och upplysning".
Fridstoner 1926 som nr 75 under rubriken "Frälsnings- och helgelsesånger".
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 43 under rubriken "Frälsningssånger - Varning och väckelse".
Psalm och Sång 1929/31 som nr 73 under rubriken "Väckelse och omvändelse".
Segertoner 1930 som nr 347.
Sionstoner 1935 som nr 272 under rubriken "Nådens ordning: Väckelse och omvändelse".
1937 års psalmbok som nr 265 under rubriken "Kallelse och upplysning". Den enda psalm där som behållit sitt nummer i 1986 års psalmbok.   
Segertoner 1960 som nr 347.
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 44 under rubriken "Frälsning".
Den svenska psalmboken 1986 som nr 265 under rubriken "Vaksamhet - kamp - prövning".
Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) som nr 412 under rubriken "Kallelse oc efterföljd"

Kuriosa
Psalmen används i Hasse Alfredsons och Tage Danielssons animerade film I huvet på en gammal gubbe.

Källor
Oscar Lövgren: Psalm- och sånglexikon, Gummessons 1964, sp. 378.
Lars Linderot Andeliga Sånger och Tillfällighets-Verser,  (1815), 2:a upplagan 1829, Göteborg.

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1937 i "Den gamla psalmboken" i PDF

Svenska psalmer
Väckelsepsalmer
Sånger 1798
NGC 1818

NGC 1818 är en ung klotformig stjärnhop i stjärnbild Svärdfisken med ca 20 000 stjärnor belägen i Stora Magellanska molnet ca 3,2 kpc från centrum. Hopen upptäcktes i 1826 av den skotske astronomen James Dunlop och har sedan dess studerats väl.

Egenskaper
NGC 1818 har en uppskattad kärnradie på 2,67 parsek och en 90-procent ljusradie på 13,83 parsek, med en kombinerad massa på ca 13 500 solmassor. Åldersuppskattningar för hopen varierar från 25 till 40 miljoner år − de flesta klotformiga stjärnhopar i Vintergatan uppskattas vara flera miljarder år gamla. Med tanke på detta är de flesta stjärnor i hopen med en massa som är lika med solen eller mindre fortfarande i ett förstadium till huvudserien. Den genomsnittliga metalliciteten – det som astronomer kallar överskott av element med högre atomnummer än helium – är -0,4, eller ca 10−0,4 ≈ 40 procent av överskottet hos solen. 

Det verkar finnas två distinkta stjärnpopulationer i NGC 1818, dels de mer blå (varmare) stjärnorna som visar långsammare rotationshastigheter, dels de rödare (svalare) stjärnorna. Frekvensen av dubbelstjärnor i hopen ökar med avstånd från kärnan, vilket avviker från den normala trenden för klotformiga stjärnhopar. Detta kan förklaras av interaktioner med andra stjärnor i den tätare kärnan som stör dubbelstjärnor, innan massegregeringen av hopen har inletts. Hopen innehåller få om några alls blå eftersläntrare, som är resultatet av stjärnfusioner.

Se även
 NGC

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

NGC 1818
NGC 1818
1818
NGC 1818