Gynekologi

Gynekologi (från grekiskans: γυναικολόγος "läran om kvinnan" ) är inom medicinen den specialitet som studerar sjukdomar i kvinnans könsorgan – vulva, slida, livmoder, äggledare och äggstockar. En läkare med specialistutbildning inom gynekologi kallas gynekolog (även kvinnoläkare).

Gynekologi utgör tillsammans med obstetrik (läran om graviditet och förlossning) verksamhetsområdet kvinnosjukvård. Många gynekologer är även obstetriker, och i Sverige samlas dessa både yrkeskategorier i Svensk förening för obstetrik & gynekologi. Motsvarande vård för män kallas andrologi.

Historia

Antiken 

Gynekologin har anor från de tidiga högkulturerna. I Kahun-papyrusen, en samling egyptiska papyrusrullar från 2000-talet f.Kr., ges råd kring abort, menstruationsrubbningar och barnlöshet.

I det antika Grekland utvecklades olika medicinska vetenskaper, men den mänskliga anatomin var länge dåligt känd. Exempelvis ansåg Hippokrates, känd som "läkekonstens fader", att en livmoder kunde vandra runt i bukhålan. Den humoralpatologiskt berömde Galenos påstod på 100-talet e.Kr. att livmodern bestod av sju rum.

Medeltiden och nyare tid 
I den bysantinska encyklopedin Suda från omkring 900-talet publicerades postumt den grekiska läkaren Soranos avhandling Gynecologica. Soranos var född i Efesos men var verksam i Rom mellan år 98 och 138 efter Kristus. Avhandlingen bevarades och publicerades på nytt 1838.

De kvinnliga könsorganen blev närmare kända först på 1500-talet, och vetskapen att en befruktning sker via att en äggcell och en sädescell sammansmälter uppenbarades först 1875.

Genom den gynekologiska forskningen har man under andra hälften av 1900-talet nått stora upptäckter. Dessa inkluderar tillkomsten av p-piller och provrörsbefruktning.

Sverige 
1856 genomfördes den första bukoperationen för cysta i äggstockarna i Sverige.

Fram till 1930-talet handhades den kirurgiska gynekologin i Sverige av kirurger, men under detta årtionde sammanfördes gynekologi och obstetrik till en enda klinisk specialitet. Särskilda kvinnokliniker (ofta förkortade som KK) finns numera vid alla större sjukhus i Sverige, efter en hastig utbyggnad under främstd 1940- och 1950-talen.

Diagnosticering och undersökning 

För att diagnostisera är huvudverktygen sjukdomshistoria och undersökning. Den gynekologiska undersökningen genomförs av en läkare (gynekolog) eller en barnmorska. Barnmorskan undersöker dock endast patientens yttre, medan gynekologen undersöker de inre delarna av kroppen. En annan arbetsfördelning mellan de två sker vid en förlossning, där barnmorskan tar hand om allt det praktiska medan gynekologen hanterar de eventuella förlossningsskadorna.

Undersökning 

En gynekologisk undersökning (gynundersökning) inkluderar inspektion och palpation. Den förra tekniken handlar om att läkaren med hjälp av instrumentet spekulum kan studera om sjukliga förändringar finns i slidan eller de yttre könsdelarna.

Vid en palpation kan läkaren föra in ett eller två fingrar i slidan, och med andra handen trycka mot buken och avgöra om livmodern och äggstockarna förändrats på ett sjukligt sätt. I vissa fall ingår även palpation via ändtarmen, och ibland kan ultraljudsundersökning genomföras.

I samband med en gynundersökning används en gynstol, vilket är en specialbyggd brits med särskilda benstöd. Den som ska undersökas ligger på rygg i stolen, medan benen vilar i benstöden. Stolen är anpassningsbar efter olika kvinnors kroppar och behov. Bland annat kan huvudet placeras i olika höjdläge, och själva stolen är ofta höj- och sänkbar.

Den som gör undersökningen sitter i regel på en pall mellan benstöden på gynstolen. För att underlätta undersökningen används i regel en lampa som gör den undersöktas underliv extra belyst.

Vissa länder 
I vissa länder måste kvinnan först besöka en allmänläkare eller vårdcentral. Där kan man få en remiss till en gynekolog, om det krävs specialkunskaper eller kirurgiska ingrepp.

Intriktning

Sjukdomar och störningar 
Några exempel på sjukdomar eller störningar som gynekologer arbetar med är:

 Barnlöshet
 Hormonrubbningar
 Klimakteriska besvär

 Infektioner och tumörer i kvinnans könsorgan
 Inkontinens (samordning med urologi)
 Mensproblem
Amenorré (utebliven menstruation)
 Menorragi (riklig menstruationsblödning)
 Sexuella störningar (samordning med sexologi)
 Vissa former av sexuellt överförbara infektioner (STI:er)
 Smärttillstånd

Kirurgi 
 Abortingrepp
 Ingrepp mot barnlöshet
 Canceroperationer
 Åtgärdande av framfall (prolaps av bäckenorgan)
 Missbildningar

 Skrapning (avlägsnandet av livmoderns slemhinna)

Andra uppgifter 

 Födelsekontroll
 Preventivmedelsrådgivning
 Strålbehandling och cytostatika mot cancer i underlivet

Etymologi 
Ordet gynekologi finns i svensk skrift sedan 1839 (Hygiea. Medicinsk och pharmaceutisk månads-skrift). Det är baserat på motsvarande ord i tyska och franska, vilka är bildade från grekiskans  γυναικολογία (gynaikologia) – en sammansättning av γυναιı (gyne, 'kvinna') och λόγος (logos, 'lära'). Yrkesbeteckningen gynekologi syntes för första gången i svensk text år 1868.

Se även 
 Andrologi
 Fortplantning
 Urologi

Referenser

Externa länkar 

Projekt Kvinnliga huvudpersoner