kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Solero

Solero är ett varumärke för glass som lanserats av GB Glace, och alla andra glassbolag som ägs av nederländska Unilever. I Australien heter Solero, Splice.
Och i Mexiko heter Solero Exotic, Solero Paradise.

Solero i Sverige 
Den första Soleroglassen hette Solero Exotic och lanserades i Sverige under våren 1995. Den bestod av vaniljglass samt överdrag av is med smak av exotiska frukter. År 1996 lanserades Solero Forest och år 1998 byttes denna ut mot Solero Summer. Dessa var i stort sett likadana, så när som på de olika isöverdragen.

År 1999 gjordes glassarna om så att överdragsisen även fanns inne i glassen som rippel. Samma år lanserades Solero Shots Lime Lemon. Glassen bestod av en pappburk med plastlock i vilken det fanns iskulor i. Locket visade sig dock vara farligt eftersom det lossnade lätt och då kunde orsaka kvävning. Glassen drogs tillbaka, men relanserades nästa år med nytt lock.

År 2000 byttes Solero Summer ut mot en glass som hette Solero Ice, frysta jordgubbar med isöverdrag. Solero Exotic försvann år 2001. Samma år skulle man även ha lanserat Solero Tribe, men lanseringen uteblev efter produktionsproblem.

Solero Shots Lime Lemon och Solero Ice försvann år 2002 och ersattes av Solero Shots Tropical (Solero Shots med annan smak) och Solero Smoover. Solero Smoover var ett slags sorbet i plastförpackning som man skulle suga ur förpackningen.

Samtliga Soleroglassar försvann ur sortimentet år 2003 och ersattes av Solero Shots Twisted Berry (Solero Shots med bärsmak). År 2004 byttes denna ut mot Solero Red Fruit och Solero Orange Fresh. Dessa glassar har pinnformatet som användes i den ursprungliga glassen, men är mer inriktade på att vara hälsosamma samt att ha låg fetthalt.

År 2005 kom en ny Solero pinnglass med namnet Peach and Yoghurt. Även denna glass är inriktad på att vara hälsosam samt att ha låg fetthalt.

År 2006 kom Solero Exotic tillbaka på allmän begäran.

År 2012 meddelade GB att de åter kommer att ha Solero Shots på sin glasskarta, fast nu under namnet Calippo Shots, vilken lanserades under våren samma år.

År 2021 kom Solero Exotic åter tillbaka.

Se även
 Lista över smaker

Heartbrandglassar
James Norris Memorial Trophy

James Norris Memorial Trophy är ett årligt pris som tilldelas den bäste försvarsspelaren under säsongen i National Hockey League. 

Vinnaren utses av ishockeyjournalisterna i Professional Hockey Writers' Association.

Trofén, som introducerades 1954, är uppkallad efter James Norris, ägare av Detroit Red Wings 1932–1952.

Vinnare 

Källa:

Referenser

Externa länkar
James Norris Memorial Trophy Winners - Legends of Hockey

NHL:s troféer och priser
Priser och utmärkelser instiftade 1954
Scapa Flow

Scapa Flow är en fjärd som är omkring 30 km lång och nästan lika bred. Den ligger bland Orkneyöarna, söder om den största av dessa, Mainland (Pomona), i ett synnerligen skyddat läge och med utlopp såväl till Pentland firth i söder som till Nordsjön och Atlanten. I dessa lopp eller farleder löper tidvattensströmmarna med stor hastighet (varav namnet flow, ström). Scapa flow var den brittiska flottans viktigaste bas under de båda världskrigen. Basen lades ner 1956.

En whisky med namnet Scapa kommer från ett destilleri som ligger på huvudön vid Scapa Flows norra del.

Första världskriget 
Royal Navy (The Grand Fleet) hade sin bas i Scapa Flow från år 1914. Härifrån seglade skeppen till slaget vid Jylland år 1916.

Som följd av det tyska nederlaget under första världskriget blev den tyska flottan kvarhållen i Scapa Flow i väntan på fredsförhandlingarna i Versailles. Skeppen kom till Scapa Flow i november 1918 och blev en stor attraktion för öborna. Den 21 juni 1919 gav den tyska amiralen Ludwig von Reuter order om att sänka alla skepp för att förhindra att skeppen skulle komma i brittiska händer. 51 skepp sänktes och 9 sjömän miste livet, de sista omkomna i det första världskriget. Av de 51 skeppen var 10 slagskepp (ett gick på grund och sänktes inte), fem slagkryssare, fem kryssare (tre gick på grund och sänktes inte) och 44 torpedbåtar (fyra gick på grund och blev inte sänkta).

Andra världskriget 

Marinbasen i Scapa Flow blev utsatt för ett angrepp från både ubåtar och luftangrepp från Luftwaffe. Före krigets start gjordes lite för att bygga försvarsanläggningar, eftersom man räknade med att det starka tidvattnet skulle skydda mot angrepp. En månad in i andra världskriget, 14 oktober 1939 blev Royal Navys slagskepp HMS Royal Oak sänkt av den tyska ubåten U-47 inne i hamnen. Totalt omkom 833 man vid denna händelse. Som motåtgärd bestämde sig britterna för att bygga upp ett nytt skydd. Dessa barriärer är idag kända som Churchillbarriärerna. De som utförde bygget var krigsfångar. Det var totalt 1 700 man som byggde anläggningen, och 1 200 av dessa var italienska krigsfångar. Krigsfångarna protesterade mot att bli satta i straffarbete, och hävdade att detta stred mot Genèvekonventionerna, som förbjuder makter som håller krigsfångar att använda dem till krigsrelaterat arbete. Britterna menade dock att barriärerna inte var krigsrelaterade, utan istället en åtgärd för att förbättra kommunikationen mellan öarna, eftersom man slapp att använda båt när man skulle över. De italienska krigsfångarna byggde ett kapell nära sjökanten. Idag är Italian Chapel en populär turistattraktion.

Scapa Flow är i dag ett mycket populärt mål bland dykare.

Källor

Orkneyöarnas geografi
Militära anläggningar under första världskriget
Militära anläggningar under andra världskriget
Militära anläggningar i Storbritannien
Torus

Torus är en matematisk kropp vars utseende i den vanliga tredimensionella varianten vanligen liknas vid en flottyrmunk.

Den enklaste torusen inom matematiken är en tvådimensionell badringsformad yta, en delmängd av , som brukar betecknas T ². Liksom sfären är den kompakt, medan den inte är enkelt sammanhängande. Dess Eulerkarakteristik är 0, dess genus är 1. 

Exempel på parametrisering: 
x = (R + r cos(ψ)) cos(φ)
y = (R + r cos(ψ)) sin(φ)
z = r sin(ψ)

(där 0 < r < R)

Ett alternativt betraktelsesätt är att låta torusen vara en delmängd av . Parametriseringen blir då något enklare:
x = cos(ψ)
y = sin(ψ)
z = cos(φ)
t = sin(φ)
Detta eftersom torusen nu kan skrivas som en kartesisk produkt mellan två cirklar, det vill säga T ² = S ¹ × S ¹. Denna version kallas även "den flata torusen", eftersom Gausskrökningen här är konstant 0.

Generaliseringar kan ske på flera olika sätt: Dels genom att byta antalet dimensioner, vilket lättast beskrives lättast genom T n = S ¹ × S ¹ ... × S ¹ (denna torus är då en delmängd av R2n); dels genom att göra flera hål. Om ringens tvärsnitt inte är en cirkel utan en annan sluten kurva brukar man tala om en toroid. Torusen kan då ses som ett speciellt slag av toroid.

Geometri 
Om 
R är avståndet från ringens centrum till själva torusens centrum, och 
r är ringens radie

så följer för ytan och volymen för en cirkulär torus:

Referenser 

Geometri
Ytor
Conn Smythe Trophy

Conn Smythe Trophy är ett pris som årligen tilldelas den mest värdefulle spelaren i National Hockey League under Stanley Cup-slutspelet. Omröstning och utnämning görs av ishockeyjournalisterna i Professional Hockey Writers' Association.

Trofén är uppkallad efter Conn Smythe, ägare av Toronto Maple Leafs och grundare av Hockey Hall of Fame.

Vinnare

++ Spelare i det förlorande laget.

Källa:

Referenser

Externa länkar
Conn Smythe Trophy hhof.com

NHL:s troféer och priser
Priser och utmärkelser instiftade 1965
Tinning

Tinning är huvudets sidotrakt mellan den yttre ögonvrån och örats övre del. Underlaget är det av en platt tuggmuskel täckta tinningbenet, ett av de större huvudskålsbenen, vilket med en sagittalt ställd skiva bildar en stor del av kraniets sida, går ned och in i skålens bas, med hörselgången på utsidan och hörselorganet inuti, samt med ett utsprång framåt bildar okbågen och baktill utskjuter ett annat nedåt: vårtutskottet. Benskivan är tunn och utgör skålens svagaste del (näst ögonhålans väggar). Största delen av skivans taggiga kantfog, tinningsömmen, vilar utanpå hjässbenet.

Källor

Människans anatomi
Ansiktet
Calder Memorial Trophy

Calder Memorial Trophy, tidigare Calder Trophy, är ett årligt pris som tilldelas årets bäste nykomling i National Hockey League under grundserien. Årets rookie utses av ishockeyjournalisterna i Professional Hockey Writers' Association.

Utmärkelsen har fått sitt namn efter Frank Calder som var NHL:s president åren 1917–1943.

Vinnare 

Källa: 

1 = Spelaren gick som första draftval.

Referenser

Noter

NHL:s troféer och priser
Priser och utmärkelser instiftade 1933
Classics IV

Classics IV, amerikansk popgrupp aktiv under slutet av 1960-talet. Gruppen bestod av sångaren Dennis Yost, gitarristerna James Cobb och Wally Eaton, basisten Joe Wilson, och trummisen Kim Venable. Gruppen hade tidigare kompat artister som Tommy Roe, men påbörjade en egen karriär 1967. Under åren 1968-1969 hade de sedan tre stora hits, "Spooky", "Traces" och "Stormy". Alla tre var lätta pop-hits. År 1970 lämnade Cobb gruppen för att bilda en annan musikgrupp. Cobb var den som tillsammans med gruppens producent skrivit gruppens tre stora låtar, och gruppen kom att försvinna en bit in på 1970-talet.

Diskografi
Spooky (1968)
Traces (1969)
Mamas & Papas/Soul Train (1969)
Song (1970)

Amerikanska popgrupper
Piktogram

Ett piktogram (alternativt men mindre specifikt ikon) är en symbol eller ett skrivtecken (ett ideogram) som representerar ett objekt eller begrepp genom en – oftast förenklad – illustration, exempelvis bilden för herr- och damtoalett. Piktogram används på flygplatser och järnvägsstationer eftersom de kan förstås av alla människor oavsett språk eller kultur. Symbolerna för månens faser som ofta förekommer i kalendrar och trafiksymboler är också piktogram.

ISO 7001
Internationellt förekommande piktogram definieras i en internationell standard (ISO 7001: Public Information Symbols) från Internationella Standardiseringsorganisationen. Några andra vanligt förekommande piktogram är tvättsymboler och kemiska varningsfigurer.

GHS och CLP 
För kemikalier finns dock en ny standard, Globally Harmonized System of Classification and Labelling of Chemicals (GHS). Av avdelning III (3) i Europeiska unionens (EU) CLP-förordning, som gäller i hela EU/EES-området (Europeiska ekonomiska samarbetsområdet) framgår regler för märkning av kemikalier. I korthet ersätts de flesta piktogram med orange bakgrund med liknande symboler fast inskrivna i romber med röd kant. Noteras bör dock att den exakta användningen av piktogrammen förändras. Detta innebär till exempel att vissa kemikalier som tidigare var märkta med orange giftpiktogram nu ska märkas med CLP-piktogram för hälsofarliga ämnen.

Exempel

Se även
 Ideogram
 Ikon (data)
 Uttryckssymbol
 Industriella varningsskyltar
 Clipart

Referenser

Noter 

Symboler
Grafisk formgivning
Jay and the Americans

Jay and the Americans var en amerikansk doo wop-inspirerad popgrupp som bildades år 1960 i New York. Gruppens uppsättning skiftade mycket, men ett stående inslag i gruppen var sångaren David "Jay" Black, som blev "Jay" då gruppens förste sångare Jay Traynor ersattes av honom. Deras största singelhit fick de 1963 med "Come a Little Bit Closer" som nådde tredjeplatsen på Billboardlistan. Bland gruppens övriga hits märks "She Cried" och "Cara Mia". "Cara Mia" blev senare känd i Sverige i en inspelning av The Shanes. Efter ytterligare några mindre singelhits nådde de åter Topp 10-placering i USA med en cover på The Drifters "This Magic Moment". Gruppen upplöstes 1973. De återförenades 2006 med en ny sångare, Jay Reincke. Howie Kane är enda originalmedlemmen kvar i gruppen.

Medlemmar
Sandy Deanne (Sandy Yaguda) - sång (1959-1973, 2006-idag)
Howie Kane - sång (1959-1973, 2006-idag)
Marty Sanders (Marty Joe Kupersmith) - sång, gitarr (1962-1973, 2006-idag)
Jay Reincke - sång (2006-idag)
Tidigare medlemmar
Kenny Vance - sång (1959-1973)
John "Jay" Traynor - sång (1959-1962)
David "Jay" Black - sång (1962-2006)

Diskografi
Studioalbum
 

 
Jay and The Americans (1968) 

 

Livealbum

Samlingsalbum
Blockbusters (1965)
Greatest Hits! (1965)
Jay and The Americans (1965)
 

The Original (1998)

Singlar (urval)
Tonight / The Other Girls (1961)
She Cried / Dawning (1961) (US #5)
Come a Little Bit Closer / Goodbye Boys, Goodbye (1964) (US #3)
Let's Lock the Door (And Throw Away the Key) / I'll Remember You (1964) (US #11)
Cara Mia / When It's All Over (1965) (US #4)
Some Enchanted Evening / Girl (1965) (US #13)
Sunday and Me / Through this Doorway (1965) (US #18)
Crying / I Don't Need A Friend (1966) (US #25)
No Other Love / No, I Don't Know Her (1968) 
This Magic Moment / Since I Don't Have You  (1968) (US #6)
Hushabye / Gypsy Woman (1969) (US #62)
Walkin' in the Rain / For the Love of a Lady (1969) (US #19)
There Goes My Baby / Solitary Man (1971) (US #90)

Källor

Jay and the Americans

Amerikanska popgrupper
1092

1092 (MXCII) var ett skottår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Maj 
9 maj – Lincoln Cathedral invigs.

Okänt datum 
Minamoto no Yoritomo utnämns till shogun av kejsaren av Japan.
 Hög tidvattenvåg orsakar stora översvämningar England och Skottland. Earl Godwins Kentish-landområden blir kända som Goodwin Sands.

Födda 
 Abenezra, (eller 1093), författare
 Foulques V, greve av Anjou och kung av Jerusalem
 Stefan av Blois, kung av England 1135–1154 (född omkring detta år, 1096 eller 1097)
 Sybilla av Normandie, drottning av Skottland 1107–1122 (gift med Alexander I)

Avlidna 
14 januari – Wratislav II av Böhmen

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Art Ross Trophy

Art Ross Trophy är ett årligt pris som ges till den spelare i National Hockey League som har gjort flest poäng, det vill säga summan av gjorda mål och assist, under grundserien. 

Skulle två eller fler spelare ha lika många poäng vinner den som gjort flest mål. Om detta inte särskiljer spelarna vinner den som spelat minst antal matcher. Om inte heller detta skiljer spelarna åt vinner den spelaren som gjort det tidigaste målet under säsongen.

Priset donerades till ligan 1947 av Arthur Howie "Art" Ross, ishockeyspelare, tränare och sportdirektör.

Vinnare 

* Förkortad säsong 1994–1995, endast 48 matcher spelades.** Förkortad säsong 2012–2013, endast 48 matcher spelades.*** Förkortad säsong 2019–2020, endast 68–71 matcher spelades på grund av Covid-19-pandemin.**** Förkortad säsong 2020–2021, endast 56 matcher spelades på grund av Covid-19-pandemin.

Källa:

Referenser
Statistik från nhl.com

Noter 

NHL:s troféer och priser
Priser och utmärkelser instiftade 1948
Blood, Sweat & Tears (musikalbum)

Blood, Sweat & Tears är bandet Blood, Sweat & Tears självbetitlade andra album, släppt i januari 1969. Det blev etta på Billboardlistan och belönades med en Grammy för årets album.

Till skillnad från deras första album, Child Is Father to the Man, är detta album mer fritt från psykedelia än det första. Det beror antagligen mycket på att man tillsatt fyra nya medlemmar vid tidpunkten. Stora hitar från albumet blev "Spinning Wheel", "And When I Die" och "You've Made Me So Very Happy"

Låtlista 
 "Variations on a Theme by Erik Satie (First and Second Movements)" (Erik Satie) - 2:35 
 "Smiling Phases" (Jim Capaldi/Steve Winwood/Chris Wood) - 5:11 
 "Sometimes in Winter" (Steve Katz) - 3:09 
 "More and More" (P. Vee/D. Juan) - 3:04 
 "And When I Die" (Laura Nyro) - 4:06 
 "God Bless the Child" (Billie Holiday/A. Herzog) - 5:55 
 "Spinning Wheel" (David Clayton-Thomas) - 4:08 
 "You've Made Me So Very Happy" (Berry Gordy Jr./Brenda Holloway/Patrice Holloway/F. Wilson)) - 4:19 
 "Blues, Pt. 2" (Blood, Sweat & Tears) - 11:44 
 "Variations on a Theme by Erik Satie (First Movement)" (Erik Satie) - 1:49 
 Bonusspår på 2005 års utgåva
 "More and More" (P. Vee/D. Juan) - 4:37 (live)
 "Smiling Phases" (Jim Capaldi/Steve Winwood/Chris Wood) - 18:44 (live)

Medverkande 
 David Clayton-Thomas - sång
 Bobby Colomby - trummor, percussion, sång
 Jim Fielder - bas
 Dick Halligan - orgel, piano, flöjt, trombon, sång
 Jerry Hyman - trombon, blockflöjt
 Steve Katz - gitarr, munspel, sång
 Fred Lipsius - piano, saxofon
 Alan Rubin - trumpet
 Lew Soloff - trumpet, flugelhorn
 Chuck Winfield - trumpet, flugelhorn

Musikalbum 1969
Album av Blood, Sweat & Tears
Ted Lindsay Award

Ted Lindsay Award, tidigare Lester B. Pearson Award, är ett årligt pris som tilldelas den bäste spelaren i National Hockey League under grundserien. Den bäste spelaren framröstas av medlemmarna i National Hockey League Players' Association (NHLPA), det vill säga spelarna själva.

Priset var uppkallat efter och för att hedra Lester Bowles Pearson, kanadensisk premiärminister 1963–1968 och mottagare av Nobels fredspris 1957. Priset är sedan 2010 uppkallat efter Ted Lindsay, före detta spelare i Detroit Red Wings och Chicago Blackhawks.

Vinnare

Källa:

Referenser

Externa länkar
Ted Lindsay Award Winners hhof.com

NHL:s troféer och priser
Priser och utmärkelser instiftade 1971
Clyde McPhatter

Clyde McPhatter, född 15 november 1932 i Durham, North Carolina, död 13 juni 1972 i Teaneck, New Jersey, var en amerikansk rhythm & blues-sångare.

McPhatter räknas som en av de mera inflytelserika rhythm & blues-sångarna från 1950-talet. Han växte upp i en religiös familj aktiv inom baptist-rörelsen, och började redan som ung sjunga i gospel-kör. 

År 1950 började han sjunga i en lite mer jordnära musikgrupp, Billy Ward and the Dominoes. Den gruppen fick en stor hit 1951 med låten "Sixty Minute Man". År 1953 lämnade dock McPhatter gruppen då han inte tjänade tillräckligt med pengar. Året därpå skrev han kontrakt med Atlantic Records och formade legendariska gruppen The Drifters och hade hits som "Money Honey", "Such a Night", "Honey Love", och "White Christmas" med den. Samma år fick han inkallelse till värnplikt, men blev posterad i USA, så det gjorde att han kunde fortsätta spela in skivor. Kort efter detta lämnade McPhatter Drifters för att påbörja en solokarriär.

McPhatter gjorde succé även som soloartist, men ännu bättre gick det för vita musiker som gjorde sina versioner av hans verk. I början på 1960-talet skrev han kontrakt med MGM Records och hade även där en del hits, exempelvis "I Never Knew" och "Lover Please". Hans karriär började dock ta skada av hans alkoholism. Han fortsatte ha hits framåt på 1960-talet men de blev gradvis färre. Han flyttade till England en tid och fick en liten karriär där, men flyttade tillbaka till USA i början på 1970-talet. Han dog av en hjärtattack i Teaneck, New Jersey år 1972.

McPhatter blev invald i Rock and Roll Hall of Fame år 1987.

Externa länkar 

 

Födda 1932
Rhythm and blues
Amerikanska soulsångare
Amerikanska popsångare
Amerikanska gitarrister
Rock and Roll Hall of Fame
Män
Avlidna 1972
Personer från Durham, North Carolina
Alive

Alive kan syfta på:

Film 
 Alive (film) – en amerikansk film från 1993

Musik 
 Alive (musikgrupp) – ett svenskt pojkband

Album
 Alive! – ett livealbum med gruppen Kiss
 Alive (Peter Danemo-album) – ett livealbum med jazztrummisen Peter Danemo
 Alive (album av Kate Ryan) – ett musikalbum med sångaren Kate Ryan

Sånger
 Alive (Pearl Jam-låt) – en singel från 1991 av Pearl Jam
 Alive (Da Buzz-låt) – en singel från 2003 av Da Buzz
 Alive (Goldfrapp-låt) – en singel från 2010 av Goldfrapp
Bill Masterton Memorial Trophy

Bill Masterton Memorial Trophy är ett årligt pris som tilldelas den spelare i National Hockey League som under grundserien visat störst ihärdighet, sportsmannaanda och engagemang inom ishockeyn. 

Vinnaren röstas fram av ishockeyjounalisterna i Professional Hockey Writers' Association.

Trofén har fått sitt namn efter för att hedra ishockeyspelaren Bill Masterton i Minnesota North Stars, som dog efter en skada han fick under en ishockeymatch den 15 januari 1968. Masterton visade under sin karriär just de kvaliteter som trofén nu belönar. Bill Masterton Memorial Trophy delades ut första gången efter säsongen 1967–68.

Vinnare

Källa:

Referenser

NHL:s troféer och priser
Priser och utmärkelser instiftade 1968
Olof Palmes gata, Stockholm

Olof Palmes gata är en gata på Norrmalm i  Stockholms innerstad, som sträcker sig mellan Sveavägen och Norra Bantorget. 

Tidigare utgjorde gatan en del av Tunnelgatan. Det gamla gatunamnet syns fortfarande på fasaden av hörnhuset i Kv. Vargen vid korsningen Olof Palmes gata/Sveavägen.

Efter mordet på statsminister Olof Palme den 28 februari 1986 i korsningen Sveavägen och Tunnelgatan lät staden byta namn på gatan till hans minne. Namnbytet ansågs även lämpligt  eftersom Olof Palmes gata leder till Norra Bantorget, där Palme höll många första maj-tal och där skulpturen Mitt hjärta i världen finns. Namnbytet gick fort och beslöts redan i april 1986 av kommunfullmäktige.

Den smalare delen av gatan öster om Sveavägen, som leder mot själva Brunkebergstunneln och där Palme sköts, heter fortfarande Tunnelgatan.

I Cityplan 67 avsågs Tunnelgatan/Olof Palmes gata att byggas ut till 6-filig stadsmotorväg med fortsättning via David Bagares gata till Stureplan och i andra änden anslutning till Klarastrandsleden via en bro över spårområdet vid Stockholms Central. Planerna skrinlades dock definitivt i och med Cityplan 1977.

Se även 
 Gator som är döpta efter Olof Palme

Externa länkar

Gator och torg på Norrmalm
Olof Palme
PS2

PS2 kan syfta på:

 PS2 – en TV-spelskonsol tillverkad av det japanska teknikföretaget Sony, se Playstation 2
 IBM PS/2 – en persondator från IBM presenterad 1986
 PS/2-kontakt – ett runt, sexpoligt kontaktdon som används för att ansluta tangentbord och möss till datorer

bg:PS/2
cs:PS/2
nl:PS/2
pl:PS/2
ru:PS/2
Orhan

Orhan, ibland Orkhan eller Orkan, född 1281, död 1362, var härskare (bey) av Osmanska riket från 1326 till 1362. Under sin regentstid erövrade han stora delar av de kvarvarande bysantinska områdena i västra Mindre Asien, däribland den stora staden Bursa, som blev osmanernas huvudstad. Han var son till Osman I.

Källor
Osmanska källor från tiden till Osman I, Orhan, Murad I och Bayazid I saknas och en tidig krönika från slutet av 1300-talet av Yahshi Fakih, son till den första osmanska qadi, Dursun Fakih, som har återberättats eller kopieras i senare källor, har inte bevarats i original. Ashikpashazade skrev att han själv "återberättade" händelser från historien som gavs till honom av Yahshi Fakih, ägaren till huset där han stannade år 1413. Dessutom finns viss information om härskarna i krönikor av bysantinska, arabiska och europeiska författare. Till exempel skriver Nikifor Gregora och Ioann Kantakuzin, Ibn Battuta om Orhan.

Han gifte sig med den bysantinska  prinsessan Theodora år 1346. Hon var dotter till Johannes VI Kantakuzenos, kejsar Johannes V Palailogos fördrivne förmyndare, och hjälpte Kantakuzenos avsätta och ersätta Palailogos, vilket gav Orhan politiskt inflytande över den nye kejsaren.

Orhans son Süleyman intog år 1354 staden Gallipoli då denna övergivits av invånarna till följd av ett jordskalv och osmanerna fick därmed fotfäste i Europa. Süleyman gick dock bort, och Orhan efterträddes av sin andre son, Murad.

Orhans kanske mest betydande arv till sina efterträdare var att han lät grunda en ny kår av elitsoldater, janitsjarerna, som bland annat skulle få en avgörande betydelse för erövringen av Konstantinopel 1453. Janitsjarerna skulle även under flera århundraden framöver skulle spela en avgörande roll i det osmanska riket, såväl militärt som politiskt.

Referenser 

Osmanska rikets sultaner
Födda 1281
Avlidna 1362
Män
Personer i Osmanska riket under 1300-talet