kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Island

The Island är en amerikansk långfilm som hade biopremiär i USA den 22 juli 2005.

Handling 
Filmen utspelas i framtiden (sett utifrån året filmen gjordes), år 2019. På grund av förgiftning och miljöförstöring har jordens människor samlats i en stad. Med hjälp av ett komplicerat övervakningssystem ser datasystemet till att envar äter en näringsriktig kost. Det enda som håller hoppet om ett bättre liv uppe är ett lotteri där människor slumpmässigt väljs ut och får lämna staden och komma till The Island, ett paradis som aldrig har blivit förgiftat.

En av dessa människor är Lincoln 6 Echo som undrar om världen utanför. Han blir kallad till psykolog och berättar om sin återkommande dröm: att han befinner sig på en båt. Psykologen försöker lugna honom - har han inte allt han behöver? Han får jobba som laboratorietekniker, äta i den gemensamma matsalen, får klä sig i snygga vita kläder och ständigt ompysslad av den allestädes närvarande vaktpersonalen.

Lincolns bästa kompis är Jordan 2 Delta som har turen att vinna lotteriet. På natten innan hon ska lämna staden vaknar han efter sin dröm, lämnar rummet och tar sig in där endast övervakningspersonalen har tillträde. Iklädd en läkarrock blir han vittne till hur en ung kvinna dödas efter att ha fött barn. En man som också har vunnit lotteriet nyligen ligger på ett operationsbord och ett läkarlag ska plocka ut hans organ.

Hela hans värld verkar vara något helt annat än vad han har fått lära sig. Lincoln lyckas dock få tag i Jordan och tillsammans lyckas de fly till utsidan. Sakta går sanningen upp för dem: deras samhälle är en enda klinik för att odla fram mänskliga organ, människorna i staden är kloner, deras minnen om ett tidigare liv är inplanterade och de får bara leva tills deras original behöver deras organ för transplantation. Lincoln och Jordan är egentligen bara 3-4 år gamla, vet ingenting om världen utanför men bestämmer sig för att ta sig till Los Angeles.

Men företaget som äger kloningskliniken inser att mycket står på spel om allmänheten får veta att klonade människor används som slit-och-släng varor och sätter därför in en halvmilitär styrka för att stoppa de två rymmarna.

Om filmen 
 The Island regisserades av Michael Bay.
 Även filmen Blade Runner utspelas år 2019 i Los Angeles men skildringen av livet i storstaden skiljer sig åt.
 Yachten i filmen är äkta och går under namnet Wally 118.

Rollista (urval) 
Ewan McGregor - Lincoln 6 Echo/Tom Lincoln
Scarlett Johansson - Jordan 2 Delta/Sarah Jordan
Djimon Hounsou - Albert Laurent, ledare för specialstyrkan
Steve Buscemi - McCord, tekniker på kliniken
Sean Bean - Merrick, klinikens chef
Michael Clarke Duncan - Starkweather

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 

Filmer i regi av Michael Bay
Amerikanska science fiction-actionfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska filmer 2005
Dystopisk film
Kalifornien på film
2019 på film
Arizona på film
Filmer från Dreamworks
Filmer från Warner Bros.
Filmmusik av Steve Jablonsky
Engelskspråkiga filmer
Gibba

För slanguttrycket, se ordet "gibba" på svenskspråkiga Wiktionary.

Gibba, pseudonym för  Francesco Maurizio Guido, född 18 december 1924 i Alassio i Ligurien, död 7 oktober 2018 i Albenga i Ligurien, var en italiensk animatör. Han gjorde på 1970- och 1980-talen ett antal erotiska tecknade filmer.

Filmografi 
Scandalosa Gilda (1985) (endast en sekvens)
Il Racconto della giungla (1974) 
Il Nano e la strega (1973) - släppt i USA som King Dick och Zi Zi Pan Pan

Referenser

Externa länkar 
 Gibba - 80 years of cartoons
 

Födda 1924
Avlidna 2018
Italienska filmregissörer
Italienska serieskapare
Män
Pseudonymer
Erotiska konstnärer
Fulani

Fulani (fula: Fulɓe, 𞤆𞤵𞤤𞤩𞤫), Peul eller Fulbe är en etnisk folkgrupp tillhörande den västatlantiska grenen av Niger-Kongofolket. De talar språket fula och majoriteten utövar islam, många är anhängare av sufiordnar. Fulani dominerar numer i åtskilliga västafrikanska länder – militärt, politiskt och religiöst.

Folkgruppen omfattar åtminstone 40 miljoner personer i Västafrika, Centralafrika och Östafrika, men ungefär hälften är bosatta i Nigeria.

Geografisk spridning 
Under 800- och 900-talen fanns i kustlandet i nuvarande Senegal ett fulanirike som införde Islam i området. De fortsatte leva i södra delarna av nuvarande Senegal under 1000-talet. Därifrån spred de sig under de följande århundradena till östra och södra delarna av nuvarande Sudan och nådde ända till Wadai öster om Tchadsjön. Under åren mellan 1400 och 1800-talen grundade eller tog de makten i flera stora stater, främst i följande områden:

 Mandingo-området, som är beläget i norra Senegal och Niger
 Hausa-länderna i nuvarande norra Nigeria 
 Adamaoua i nuvarande Kamerun.

Det är främst inom dessa områden som de fortfarande finns i större och mindre koncentrationer. Betydande fulanibefolkningar finns dessutom i Guinea, Mali, Mauretanien, Gambia, Sierra Leone, Burkina Faso, Guinea Bissau, Elfenbenskusten, Togo, Ghana och Liberia.

Ekonomi 
Ursprungligen var fulani ett expansivt nomadfolk men sedan 1700-talet har de allteftersom blivit mer bofasta och lever av både boskapsskötsel och i viss utsträckning även av jordbruk. Folkgruppen anses vara världens största boskapsskötande folk. Den traditionella fördelningen är att männen ansvarar för att vallar boskapen medan kvinnorna ansvarar för mjölkning och försäljning av mjölkprodukterna.

Religion 
Majoriteten, över 90 procent, av fulani är anhängare av islam. Olika grupper inom folkgruppen tillämpar dock islam olika strikt och även de religiösa kunskaperna varierar dem emellan. En stor andel är anhängare av sufiordnar. Primärt är det de urbana grupperna som är de främsta anhängarna av islam medan de jordbrukande grupperna har en mer liberal inställning till religionen eller inte alls utövar den.

Referenser

Anmärkningar

Noter 

Etniska grupper i Burkina Faso
Etniska grupper i Mauretanien
Etniska grupper i Senegal
Etniska grupper i Guinea
Etniska grupper i Gambia
Etniska grupper i Mali
Etniska grupper i Nigeria
Etniska grupper i Sierra Leone
Etniska grupper i Kamerun
Etniska grupper i Niger
Etniska grupper i Togo
Etniska grupper i Liberia
Etniska grupper i Sudan
Etniska grupper i Elfenbenskusten
Etniska grupper i Guinea-Bissau
Etniska grupper i Ghana
Atlantiska folk
Elisabet Carlsson

Anne Elisabet Carlsson, född 9 januari 1968 i Kviinge församling, Östra Göinge, Skåne, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Carlsson började spela teater redan som barn i närheten av Växjö. Hon gick estetisk linje på gymnasiet och därefter utbildade hon sig vid Teaterhögskolan i Stockholm 1988-1991.  Scendebuten skedde i Medea och under studietiden framträdde hon även i Anne Franks dagbok i Örebro. I sju år var hon därefter engagerad vid Folkteatern i Gävle för att senare bli frilans.

Förutom teatern har Carlsson även varit verksam som filmskådespelare. Debuten skedde i kortfilmen Istider (1996). Hon gjorde en uppmärksammad roll i Kvinna med födelsemärke (2001) där hon spelade rollen som Henni. Hennes stora genombrott kom i Grabben i graven bredvid (2002) i vilken hon gjorde huvudrollen som Desirée Wallin. För rollen blev hon nominerad till en Guldbagge. Hon har senare gjort roller i bland annat Beck-filmer och flera julkalendrar. 

Vid sidan av skådespelandet har hon skrivit egna sångtexter och år 2000 turnerade hon tillsammans med Lotta Östlin-Stenshäll och Annika Olsson med musik innehållandes motiv tagna från Kittyböckerna. Hon har även varit verksam som komiker i TV-programmet Parlamentet.

Hon har med skådespelaren Stefan Roos en dotter, född 2010.

Filmografi (urval) 

 (julkalender)

 (julkalender)

 (TV-film)

 (TV-film)

 (julkalender)

 (röst som drottning Elinor)

2013 – Wallander - Saknaden
 (röst som Alma Svensson)

 (röst som Mary)

Teater

Roller (ej komplett)

Anmärkningar

Källor

Externa länkar 

 

Kvinnor
Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1968
Levande personer
Guldbaggenominerade
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Personer från Kviinge socken
Jacques Freitag

Jacques Freitag, född 11 juni 1982, i Warrenton, Norra Kapprovinsen är en sydafrikansk höjdhoppare. Han växte upp i Bronkhorstspruit, femtio kilometer öster om Pretoria. Han är 2,04 meter lång. Hans mor, Hendrina Pieters, blev 1973 sydafrikansk höjdhoppsmästare och hade ett personbästa på 1,74 meter. 

Freitag är den första friidrottare som vunnit guldmedaljer inom IAAF:s senior- (2003), junior- (2000) och ungdomsmästerskap (1999). Han har ett personbästa på 2,38 meter utomhus (2005).

Hans nuvarande manager är Peet van Zyl och hans tränare Bob Cervanka. Han tävlar för klubben Rentmeester-Tuks AC i Pretoria.

Medaljer
2003 VM i friidrott - Guld
1999 JVM i friidrott - Guld
1998 UVM i friidrott - Guld

Källor

Fakta på IAAFs webbplats

Sydafrikanska höjdhoppare
Världsmästare i höjdhopp
Män
Födda 1982
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Sydafrika
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Personer från Norra Kapprovinsen
Parallax (TV-serie)

Parallax är en australiensk TV-serie från år 2004 av Paul Barron. Serien i sin helhet utgjordes av en säsong om 26 avsnitt och hade svensk premiär den 13 juni 2005.

Serien handlar om en pojke som heter Ben Johnson som upptäcker att vårt universum inte är det enda, utan att det finns parallella universum/världar. Till dessa världar finns det väktare som ser till att ingen vandrar mellan de olika världarna. Det finns tre kända väktare och deras namn är Otto, Veronica och Betti. Alla människor har en dubbelgångare i alla världar men av väktarna finns det bara ett exemplar. Veronica blir kidnappad av sin tvillingsyster Betti och det är sedan upp till Ben och hans syster Katherine att rädda Veronica.

Världar 
Här är några av universumen/världarna:

Bens värld - röd
Katherines värld - blå
Technovärlden - vit
Bettis harmonivärld - lila
Skogsvärlden - grön
Ökenvärlden - Ottos värld - orange
Hippievärlden - gul
Träskvärlden (Ben hamnar där i ett avsnitt)

Rollista 
Huvudroller:
 Joshua Marshall-Clarke som Ben Johnson
 Gillian Alexy som Katherine Raddic
 Caroline Brazier som Veronica Johnson/Betti
 David Richardson som Francis Short/Francis Thief
 Francoise Sas som Melinda
 Kazimir Sas som Martin Dunkly

Övriga roller:
 Rebecca McCarthy som Una
 Genevieve McCarthy som Due
 Lauren Williams som Mundi
 Luke Hewitt som Jeremy Johnson
 Paris Abbott som Tiffany
 Igor Sas som Stefan Raddic
 Faith Clayton som Mrs Irma Dawes
 Kristian Barron som Spy Kid

Externa länkar

Australiska TV-serier från 2000-talet
TV-program i Australian Broadcasting Corporation
TV-program i Nine Network
TV-seriestarter 2004
TV-serieavslutningar 2004
Australiska barnserier
Solecism

Solecism (grekiska σολοικισμός, soloikismos, latin solœcismus) är i första hand ett språkfel. Termen har använts som beteckning på olika slags språkfel, men i inskränkt bemärkelse betecknar den ett syntaxfel (meningsbyggnadsfel). I denna inskränkta betydelse kan solecism bilda ett motsatspar med barbarism, som kan betyda ordbildningsfel (se artikeln Barbarism).

Termen används även i bemärkelsen groda, blamage, brott mot god ton, etikettsbrott. Termen har fått sitt namn efter den antika staden Soloi i Kilikien, där invånarna sades tala en barbarisk form av grekiska.

Referenser 

Grammatik
Afrikanskt tulpanträd

Afrikanskt tulpanträd (Spathodea campanulata) är en art i familjen katalpaväxter och den enda arten i släktet. Trädet förekommer naturligt i tropiska och subtropiska Afrika. Arten är ett vanligt prydnadsträd i varma länder och har även naturliserats på många håll. Det förekommer ofta planterat på Kanarieöarna. 

Afrikanskt tulpanträd är ett träd som kan bli 25 meter högt. Blommorna är stora, orange eller rödorange och klockformade med fransiga kanter. De växer i täta samlingar. Bladen är stora och parbladiga. Som unga är de bronsfärgade men äldre blad är mörkgröna. Frukterna är avlånga kapslar som är omkring 20 centimeter långa. Arten kan blomma hela året.

Barken kan användas mot hudsjukdomar och dysenteri. Avkok på bladen tros vara verksamt mot njuråkommor och könssjukdomar.

Underarter
Tre underarter kan urskiljas:

subsp. campanulata - har kala blad och fruktämnen. Fodret är sammetshårigt. Förekommer i Västafrikas låglandsskogar. 

subsp. nilotica - har tätt håriga blad och fruktämnen. Fodret är tätt sammetshårigt. Förekommer i centrala och östra Afrikas bergsskogar.

subsp. congolana - har blad med strödda, krusiga hår. Fruktämnet och fodret är kala eller har krusiga hår.

Synonymer
För vetenskapliga synonymer, se Wikispecies

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas

Katalpaväxter
Af Växtindex
Afrikas blå lilja

Afrikas blå lilja (Agapanthus praecox) är en växt inom familjen amaryllisväxter (Amaryllidaceae). Afrikas blå lilja kommer ursprungligen från bergssluttningar i Sydafrika. I Sverige odlas arten som krukväxt och den är inte härdig på friland hos oss.

Beskrivning 
Afrikas blå lilja är flerårig ört med kraftig, grenad jordstam. Bladen är städsegröna, läderartade, djupt gröna, 20–70 centimeter långa och 1,5–5,5 cm breda. Blomstjälken blir 40–100 cm med få till många blommor i varje rund flock. Blomkronan blir 3–5 cm långa, klarblå till blekblå, ibland vita. Blompipen blir 7–26 mm, flikarna (kronbladen) är utbredda. Ståndare och pistill är vanligen lika långa som kronan, ibland kortare.

Arten kan delas in i tre underarter:

subsp. praecox - en storvuxen planta med blommor som bli minst 5 cm långa.
subsp. minimus - en liten planta med blad som inte blir bredare än 2,5 cm. Blomstängeln är smal, blommorna sitter glest och är kortare än 5 cm.
subsp. orientalis - något mindre än subsp. praecox. Den bildar en tätt tuvad planta med kraftiga blomstänglar och täta blomflockar, men blommor kortare än 5 cm.

Etymologi 
Agapanthus kommer från två grekiska ord: agape ("kärlek") och anthos ("blomma"). Praecox betyder "tidig". Ett synonymt svenskt namn är afrikansk kärlekslilja.

Odling 
Afrikas blå lilja behöver en ljus och solig växtplats. Detta gör också att blomstjälken tenderar att luta sig mot söder. Den tål inte mycket frost, vilket gör att den i Sverige mestadels odlas i kruka. Den kan dock gärna stå utomhus på sommaren. På vintern behöver växten vila och ska då stå i en temperatur på 5-10 °C. Den vill ändå ha en ljus vinterplats. Från vår till höst behöver den mycket vatten, men ska torka upp mellan vattningarna. En gång i veckan ska den vattnas med näringslösning. Under viloperioden vattnas växten sparsamt och utan näring. Afrikas blå lilja förökas genom delning av äldre exemplar och delning och omplantering görs helst på våren.

Synonymer 
subsp. praecox
Agapanthus africanus Dur. & Schinz
Agapanthus medius Lodd. ex Steudel
Agapanthus minor Lodd.
Agapanthus multiflorus Willdenow
Agapanthus tuberosus L. ex de Candolle
Agapanthus umbellatus L'Hér.
Agapanthus umbelliferus Poiret
Agapanthus variegatus Steudel

subsp. minimus (Lindley) F.M.Leighton
Agapanthus comptonii F.M.Leighton
Agapanthus comptonii subsp. longitubus F.M.Leighton
Agapanthus longispathus F.M.Leighton
Agapanthus umbellatus var. minimus Lindley

subsp. orientalis (F.M.Leighton) F.M.Leighton
Agapanthus orientalis F.M.Leighton
Agapanthus umbellatus var. maximus Edwards

Referenser 
Svensk kulturväxtdatabas angående namnsynonymer för Agapanthus
Carl von Linnés digitala växtdatabas

Agapantusväxter
Af Växtindex
Sydafrikas flora
Endemiska växter i Sydafrika
Aftonstjärna

Aftonstjärna (Ornithogalum nutans) är en blomväxt som tillhör familjen sparrisväxter. Den blir mellan 30 och 60 centimeter hög. Bladen är mörkgröna och rännformade. Blommorna är grönvita och sitter i klasar med mellan 3 och 12 blommor. Blomningstiden är under våren och försommaren. Frukten är en kapsel. Ståndarsträngarna är plattade och liknar tillsammans bikronan på påsklilja. I hela växten finns hjärtaktiva gifter. Aftonstjärnan trivs bäst i halvskugga och i mager, väldränerad jord. 

Arten kommer ursprungligen från Sydösteuropa. I Sverige är den ganska sällsynt, men förekommer i Sydsverige, även förvildad eller kvarstående på ödetomter.

Referenser

Externa länkar 
Den virtuella floran - Aftonstjärna

Sparrisväxter
Af Växtindex
Tuulikki Koivunen Bylund

Maritta Tuulikki Koivunen Bylund, född 19 juli 1947 i Åbo, är biskop emerita i Svenska kyrkan. Hon var biskop i Härnösand 2009–2014.

Biografi
Koivunen Bylund föddes i Åbo men tillbringade sina barn- och ungdomsår i Raumo. Hon avlade teologie magisterexamen vid Åbo Akademi, prästvigdes i Lund 1971 och blev teol. dr vid Uppsala universitet 1994. Hennes avhandling behandlade diakonihemmet Samariterhemmets framväxt i Uppsala under 1800-talet. Hon var domprost i Uppsala domkyrkoförsamling 1995–2009. Politiska uppdrag inkluderar Statens medicinsk-etiska råd, där hon i tre mandatperioder representerade Miljöpartiet, samt kommittén för Märkesåret 1809.

1998 valdes hon till årets upplänning. Anledningen anses vara att hon upplät Uppsala domkyrka för Elisabeth Ohlson Wallins utställning Ecce Homo.

Koivunen Bylund har varit kandidat i biskopsval i Åbo stift och Skara stift. Den 8 april 2009 valdes hon till biskop i Härnösands stift och blev därmed Sveriges fjärde kvinnliga biskop. Hon biskopsvigdes i Uppsala domkyrka den 8 november 2009 tillsammans med Eva Brunne, biskop i Stockholms stift. Hon gick i pension i december 2014.

Koivunen Bylund var gift med professor Torleif Axel Bylund under åren 1976–1997. De har två barn.

Referenser

Externa länkar
 Härnösands stift. Svenska Kyrkan.
 Tuulikki Koivunen Bylund. Svenska Kyrkan.
 Tuulikki Koivunen Bylund bytte land för att få bli präst. Dagen 10 november 2009.

Svenska teologer under 1900-talet
Sverigefinländare
Biskopar i Härnösands stift
Domprostar i Uppsala
Kvinnor
Födda 1947
Levande personer
Personer från Åbo
Svenska teologer under 2000-talet
Svenska präster under 1900-talet
Svenska präster under 2000-talet
Bernardo O'Higgins

Bernardo O'Higgins Riquelme, född 20 augusti 1778 i Chillán, BioBío, död 24 oktober 1842 i Lima, Peru, var en chilensk militär och politiker av delvis irländskt ursprung. Han är nationalhjälte i Chile.

Under sin studietid i Storbritannien lärde O'Higgins känna Francisco de Miranda och blev anhängare av dennes dröm om ett självständigt Sydamerika.

O'Higgins deltog i Latinamerikanska självständighetskrigen mot spanjorerna, från 1813 som ledare för den chilenska upprorsarmén. Efter sin seger i slaget vid Chacabuco utsågs O'Higgins till statschef i Chile, men hans kraftfulla reformpolitik väckte missnöje hos adeln och kyrkan och 1823 tvingades han till landsflykt i Peru.

Han kämpade även för en generell latinamerikansk frigörelse från kolonialmakterna. I den kampen samarbetade han med Argentinas nationalhjälte José de San Martín.

O’Higgins far Ambrose kom från County Sligo i västra Irland, därav efternamnet. Fadern tjänstgjorde i den spanska armén i Chile. Bernardos mor var chilenska med rötter i Spanien.

Den chilenska regeringen delar ut Bernardo O'Higgins-orden, uppkallad efter O’Higgins kallad.

Asteroiden 2351 O'Higgins är uppkallade efter honom.

Referenser 

Chilenska militärer
Chilenska politiker under 1800-talet
Födda 1778
Avlidna 1842
Män
Statschefer
Aleppotall

Aleppotall (Pinus halepensis) är ett barrträd inom tallsläktet och familjen tallväxter. Aleppotall är relativt snabbväxande och kan bli upp till 20 meter hög, har gles krona samt vridna grenar och stam. Barren är cirka 10 centimeter långa, sitter parvis och kottarna är rödbruna. Barken på de unga stammarna och grenarna är askgrå, men blir rödbrun då den åldras.

Dess utbredningsområde är nästan hela Medelhavets kustområde. Arten växer i låglandet och i bergstrakter upp till 1700 meter över havet. Bränder är vanlig förekommande i regionen. Tallens kottar öppnas även vid mycket solljus. Under längre tider utan bränder blir korkek ett dominant träd i området. 

Beståndet hotas regionalt av nya byggnader när kusten. Hela populationen anses vara stabil. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor 
 Botanica •  (engelska) •  (svenska)

Externa länkar

Tallväxter
Träd
Al Växtindex
Alpnycklar

Alpnycklar (Orchis spitzelii) är en art i familjen orkidéer. 

Alpnycklar är en flerårig ört som kan bli cirka 30 centimeter hög och har lilaaktiga blommor som blommar i juni. Arten är sällsynt och har i Sverige endast hittats på Gotland, och kallas här "gotlandsnycklar". Som samtliga i Sverige förekommande orkidéer är den fridlyst, i gotlandsnyckelns fall sedan 1940.

Fotnoter

Externa länkar 

Den virtuella floran: Orchis spitzelii

Orkidéer
Orkidéer i Sverige
Al Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
Europadomstolen

Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna ska ej förväxlas med Europeiska unionens domstol.

Europadomstolen, formellt Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, är en domstol som ansvarar för att avgöra tvister som rör tolkningen av Europakonventionen. Dock är domstolen ingen överinstans till nationella domstolar och myndigheter och kan därför inte upphäva en dom eller ett beslut som fattats av en nationell myndighet eller domstol. Om domstolen bedömer att en nationell dom bryter mot Europakonventionen så innebär det dock att landet måste anpassa sin tillämpning av lagen så att en kränkning inte sker igen och det kan i vissa fall även tvingas ändra i sin lagstiftning. Europadomstolen kan även utdöma skadestånd. I enstaka fall har domstolen direkt ålagt stater att ändra lagstiftning eller frige personer som frihetsberövats. Domstolens beslut är bindande för de berörda staterna och de är skyldiga att verkställa dessa. Europadomstolen har tolkningsföreträde för konventionsfrågor.

Europadomstolen består av en domare från varje medlemsstat i Europarådet, vilka utses av den rådgivande församlingen i organisationen som består av företrädare för parlamenten i medlemsstaterna. Sätet är beläget i Strasbourg i Frankrike.

Sverige accepterade domstolens obligatoriska jurisdiktion år 1966.

Sveriges domare i Europadomstolen 
1959–1971: Åke Holmbäck
1971–1976: Sture Petrén
1977–1988: Gunnar Lagergren
1988–2003: Elisabeth Palm
2003–2012: Elisabet Fura
2012–2018: Helena Jäderblom
2019– : Erik Wennerström

Referenser

Se även 
 Lista över internationella domstolar
 Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter

Externa länkar 

 Officiell webbplats: European Court of Human Rights – Cour européenne des droits de l'homme

Internationella domstolar
Domstolar i Frankrike
Europarådet
Organisationer bildade 1959
Interamerikanska domstolen för mänskliga rättigheter

Interamerikanska domstolen för de mänskliga rättigheterna är ett organ inom Organization of American States (OAS), vars generalförsamling väljer domstolens sju domare. Uppgiften består i att pröva ärenden kring tolkningen av den Amerikanska konventionen om de mänskliga rättigheterna från 1969. Domstolen har sitt säte i Costa Ricas huvudstad San José.

Se även
 Lista över internationella domstolar

Internationella domstolar
Monster till svärmor

Monster till svärmor är en amerikansk långfilm från 2005, regisserad av Robert Luketic.

Handling 
Charlotte (Jennifer Lopez) har efter flera års letande äntligen träffat den Rätte. Men det var innan hon träffade hans mamma. Hon är ett monster till svärmor och en levande mardröm för Charlotte. Jane Fonda, som gör sin första filmroll på 15 år, spelar den fasansfulla svärmodern som gör vad som helst för att behålla sonen för sig själv.

Skådespelare (urval) 
 Jennifer Lopez - Charlotte Cantilini
 Jane Fonda - Viola Fields
 Michael Vartan - Kevin Fields
 Wanda Sykes - Ruby

Referenser

Externa länkar 

Filmer 2005
Amerikanska romantiska komedifilmer
Filmer om bröllop
Filmer i regi av Robert Luketic
Engelskspråkiga filmer
Los Angeles på film
Filmer från New Line Cinema