kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Romelanda församling

För andra betydelser, se Romelanda (olika betydelser)

Romelanda församling är en församling i Göta Älvdalens kontrakt i Göteborgs stift. Församlingen ligger i Kungälvs kommun i Västra Götalands län och ingår i Romelanda pastorat.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1942 annexförsamling i pastoratet Kareby och Romelanda, för att därefter vara moderförsamling i pastoratet Romelanda och Kareby.

Vid en brand i Romelanda prästgård 1815 förstördes pastoratets arkiv och därmed kyrkböcker för släktforskning.

Kyrkobyggnader 
Romelanda kyrka
Norrmannebo kapell

Se även
Romelanda socken
Diseröd
Romelanda landskommun

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Kungälvs kommun
Brasiliens delstater

Brasilien är en federation av 26 delstater (estados) och ett förbundsdistrikt (distrito federal) där huvudstaden Brasilia ligger.

Lista över Brasiliens delstater 

 
Administrativa indelningar av länder i Amerika
Svart jord

Svart jord kallas de spår som långvarig bebyggelse lämnar i marken. Inom arkeologin är områden med svart jord en god fingervisning om under hur lång tid ett område varit tätbebyggt. Materialet innehåller stor mängd organiskt material, bland annat kol, vilket ger den karakteristiska mörka färgen, och många arkeologiska fynd. 

I England, särskilt London, förekommer svart jord vid romarrikets bebyggelse.

Sverige
I Uppåkra, Skåne, indikerar svart jord på omkring 40 hektar och en rad järnåldersfynd stadsliknande bebyggelse fram till strax före år 1000, då staden förmodas ha flyttats till dagens Lund.

Svarta jorden på Björkö i Mälaren är ett cirka sju hektar stort område av svart jord som under cirka 250 år från 750 till 1000 e.Kr var platsen för en stadsliknande bebyggelse, och som idag ses som den mest sannolika platsen för "Ansgarii Birka". Utgrävningar har företagits i Svarta jorden åtminstone sedan 1600-talet, men det var främst under 1870 och 80-talen som dessa fick en mer vetenskaplig prägel. De senaste utgrävningarna som omfattade cirka 350 m² utfördes mellan 1990 och 1995. Svarta jorden är registrerad som fast fornlämning - Raä 119 i Adelsö socken.

Svarta jorden i Köpingsvik på Öland uppskattas till 1000 gånger 300 till 500 meter, och dateras till stenålder, bronsålder samt vikingatid till tidig medeltid.

Referenser

Arkeologi
Bahia

Bahia är en delstat i östra Brasilien. Folkmängden uppgår till cirka 15 miljoner invånare. Huvudstad och klart största stad är Salvador. Andra stora städer är Camaçari, Feira de Santana, Itabuna, Juazeiro och Vitória da Conquista. Staten har 7% av den brasilianska befolkningen och producerar 4,2% av landets BNP.

Referenser

Externa länkar 
Delstatens officiella webbplats

Brasiliens delstater
Megawati Sukarnoputri

, också känd som Megawati, född 23 januari 1947 i Yogyakarta, Indonesien, är en indonesisk politiker och ledare av oppositionspartiet PDI-P. Hon var Indonesiens president mellan 2001 och 2004 och var landets första kvinnliga president. Hon är också den första indonesiska ledaren som föddes efter självständigheten. Megawati är dotter till Indonesiens första president Sukarno.

Efter tjänstgjort som vicepresident under Abdurrahman Wahid blev Megawati president efter Wahid när han avgick 2001. Hon ställde upp för omval 2004 men besegrades av Susilo Bambang Yudhoyono i andra rundan.

År 2004 rankades hon som nummer åtta av Forbes Magazine på deras lista över världens 100 mäktigaste kvinnor. Från och med 2008 är hon inte längre med på listan.

Fotnoter

Externa länkar

Indonesiens presidenter
Indonesiens vicepresidenter
Personer i Indonesien under 2000-talet
Personer från Yogyakarta
Födda 1947
Levande personer
Kvinnor
Stödparti

Stödparti kallas ett parti, som utan att ingå i regeringen i regel kan förmodas stödja regeringen vid omröstningar i riksdagen (parlamentet). Eftersom stödpartiet inte ingår i regeringen, är det formellt sett egentligen en del av oppositionen. 

Förekomsten av ett eller flera stödpartier kan i ett parlamentariskt system vara en nödvändighet för att en regering skall kunna sitta kvar vid makten, om regeringen är en minoritetsregering. Samarbetet mellan regering och stödparti kan vara formaliserat i olika grad. Ibland finns regelrätta samarbetsavtal, medan det i en annan situation kan förhålla sig så att stödpartiet självt väljer att stödja regeringen för att stödpartiet i den befintliga parlamentariska situationen inte ser något bättre regeringsalternativ. 

En minoritetsregering kan ibland stödja sig på olika oppositionspartier i olika frågor. Den har då inget stödparti utan förlitar sig på en så kallad hoppande majoritet.

Källor 

Politiska partier
Stupni Do

Stupni Do är en bergsby i Bosnien-Hercegovina, norr om Sarajevo, öster om Vareš. Enligt folkräkningen utförd 1991 hade byn 255 invånare, varav 217 bosniaker, 35 serber, 2 kroater och 1 jugoslav.

Massakern 
Under kriget i Bosnien 1992–1995 intogs byn den 23 oktober 1993 av en styrka ur den kroatiska republiken Herceg-Bosnas armé HVO under ledning av Ivica Rajić. Soldaterna dödade 37 bosniakiska (bosniskmuslimska) invånare. Kvinnor våldtogs och en del av männen utsattes för tortyr. Samtliga av dem som mördades hade skjutits eller bränts till döds och byns bostadshus stacks i brand.

Händelsen kom till världens kännedom då en styrka ur den svenska FN-bataljonen Nordbat 2 tvingade sig fram till byn fyra dagar senare. Nyanlända svenska soldater i FN-styrkan UNPROFOR förhindrades av HVO-soldater vid en vägspärr att gå in i byn medan massakern pågick. På avstånd kunde de se rök från brinnande hus och höra skottlossning från byn. Först den 26 oktober kunde de svenska lätta pansarfordonen  komma in i byn och nyheten om massakerns omfattning blev känd.

Dominik Ilijasević, en av de som förde befäl under massakern, skall även ha begått andra krigsbrott, bland annat tortyr och mord på bosniska civilpersoner i den närbelägna staden Vareš. Han greps den 28 augusti 2000. Den 16 december 2002 inleddes rättegången mot honom i kantonen Zenicas domstol. I februari 2003 blev Ilijasević frisläppt mot borgen i väntan på dom. Ivica Rajić som var befälhavare över ett område i centrala Bosnien som omfattade Kiseljak, Kresevo och Vares, dömdes till 12 års fängelse för sin delaktighet i Stupni Do-massakern.

Anledningen till attacken skall enligt FN-källor ha varit en hämnd för att bosniska styrkor tidigare tagit den kroatiska byn Kopljari, men Stupni Do hade även en viss strategisk betydelse. Byn skall genom sitt strategiska läge på ovanför Vareš, på bergskammen och vid gränsen till bosnienserbiskt territorium, ha varit en viktig punkt och på så sätt betydelsefull för den trafik som bedrevs över gränsen av såväl bosniska som kroatiska smugglare.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Händelser under svenska internationella insatser
Krigsförbrytelser under Bosnienkriget
Orter i Federationen Bosnien och Hercegovina
Våldtäkt i krig
Vedisk matematik

Vedisk matematik är en påstådd tillämpning av innehållet i de indiska Veda-skrifterna. Genom att muntligen använda 16 formler, så kallade sutra, var och en bara en kort mening som man enkelt kommer ihåg, kan användaren (skenbart) lösa komplicerade matematiska problem. Formlerna hävdas i en bok av den hinduiske prästen Bharati Krishna Tirthaji ursprungligen ha skrivits på sanskrit, men detta saknar stöd.

Historia 
Under åren 1911-1918 hävdade Shri Bharati Krishna Tirthaji (1884-1960) att han återupptäckt vedisk matematik genom studier av de urgamla vediska skrifterna. Att han kallade matematiken "vedisk" har varit kontroversiellt bland indiska matematiker som ifrågasätter både det vediska ursprunget och ifall sutrorna i fråga verkligen täcker hela matematiken.

Den vediska matematiken erbjuder dock enkla och kraftfulla alternativa lösningar på vissa algebraiska och aritmetiska problem (oftast heltalsmultiplikation inom det decimala talsystemet) och kan vara nyttig inom skolundervisningen i matematik.

Vedisk matematik har likheter med Trachtenbergs system, ett annat system för huvudräkning som uppfanns av Jakow Trachtenberg då han var fånge i ett nazistiskt koncentrationsläger under andra världskriget.

De olika sutrorna (satserna) 
 Alla från nio och den sista från tio
 Vertikalt och korsvis
 Proportionalitet
 Med addition och subtraktion
 Eliminera och bevara växelvis
 Med enbart observation
 Använd medelvärdet
 Transponera och applicera
 Den ena i proportion - den andra noll
 När "Samuccaya" är lika, är "Samuccaya" lika med noll
 Den första med den första och den sista med den sista
 Fullständig eller ofullständig
 Med ett mer än föregående
 Produkten av summan är summan av produkterna
 Enbart de sista termerna
 Kalkyl

Exempel 
 Alla från nio och den sista från tio:
Sök produkten 87 · 97.
Båda är nära basen 100, använd således denna bas.
Skriv talen under varandra, och skriv differenserna (från basen 100) till höger om dem.

87      -13
97   -03

84  \   39

Eftersom talen är mindre än 100 blir avvikelserna negativa. Avvikelserna beräknas med hjälp av Alla från nio och den sista från tio. För talet 97 blir det således 9-9=0 och sista från tio, 7-10=-3, vilket ger -03. Lika gäller för talet 87, alltså 8-9=-1 och 7-10=-3, vilket ger -13.

Den vänstra delen av talet (84) fås genom att korsvis subtrahera, det vill säga 87-03 eller 97-13. Båda resulterar i talet 84.
Den högra delen av talet erhålls genom vertikal multiplikation av avvikelserna, det vill säga (-13)·(-03)=39.
Således är 87 · 97 = 8439.

Litteratur 
 Kenneth Williams, Upptäck vedisk matematik, 1992.

Externa länkar 
 Webbplats om vedisk matematik

Kultur i Indien
Matematikens historia
Aritmetik
Triumfbågen, Paris

Triumfbågen, Arc de Triomphe (de l'Étoile), är en monumental valvbåge och på Place Charles de Gaulle i Paris. Triumfbågen är 50 meter hög, 45 meter bred (284 trappsteg) och är öppen för allmänheten.

Triumfbågen uppfördes åren 1806–1836 och påbörjades av den franske arkitekten Jean François Thérèse Chalgrin och slutfördes av Guillaume Abel Blouet. Triumfbågen uppfördes inledningsvis på Napoleon I:s initiativ till minne av segern vid Austerlitz 1805, men han avsattes innan Triumfbågen hann färdigställas. År 1836 stod byggnaden klar. Den invigdes den 29 juli 1836 på sexårsdagen av julirevolutionen.

På Triumfbågen står det: ”Detta monument som påbörjades år 1806 för att hedra den utmärkta armén, lämnades ofullbordat i många år. Det fortsatte byggas år 1823 med en ny avsikt och var klart år 1836 under regeringstiden av kung Ludvig Filip I, som dedicerade det till äran av Frankrikes stridskrafter. G. A. Blouet, arkitekt.”

Den 15 december 1840 bars Napoleons kropp genom Triumfbågen på väg till hans begravning.

Under triumfbågen finns den okände soldatens grav som symboliserar alla de som stupade under första världskriget. Graven kom till år 1920 då stoftet efter en stupad soldat gravsattes här. På stilleståndsdagen den 11 november lägger Frankrikes president varje år en krans på graven till minne av första världskrigets offer.

Triumfbågen är belägen på den historiska axeln som är en rak linje genom Louvren, Place de la Concorde längs Champs-Élysées, Triumfbågen, La Défense och Grande Arche. Vid triumfbågen möts tolv breda avenyer som strålar ut från platsen. Fram till 1970-talet hette platsen Place de l'Étoile.

Se även 
 Arc de Triomphe de Carrousel
 Namn ingraverade på Triumfbågen
 Triumfbåge

Kommentarer

Referenser

Externa länkar 

Triumfbågen i Paris
Triumfbågar
Paris åttonde arrondissement
Quartier du Faubourg-du-Roule
Kirundi

Kirundi är ett språk som talas av minst 14 miljoner människor, framför allt i Burundi där det är officiellt språk men även av något hundratusental i Uganda och Tanzania. Språket hör till Niger-Kongospråken, av undergruppen bantuspråk. Det råder ömsesidig begriplighet mellan kirundi och kinyarwanda, det språk som talas i Rwanda. De båda språken ingår i det dialektkontinuum som benämns rwanda-rundi.

Grammatik

Liten språkparlör

Källor 

Bantuspråk
Språk i Burundi
Språk i Uganda
Språk i Tanzania
John Shakespeare

John Shakespeare, född 1529, död 1601, var William Shakespeares far. Han var handskmakare och handelsman till yrket. Han blev senare även borgmästare.

Externa länkar 
 Biografi på shakespeare-online

William Shakespeare
Män
Födda 1529
Avlidna 1601
Positron

En positron (antielektron) är elektronens antipartikel. Den har samma massa och en lika stor men motsatt laddning som elektronen. Positronens laddning är +1 elementarladdning och den har ett spinn på 1/2.

När en positron och en elektron kolliderar annihileras (förintas) båda och resulterar i två gammafotoner. Detta sker dock långtifrån ögonblickligen. I normalfallet bromsas positronen upp till dess den har omkring samma rörelseenergi som elektronerna i materialet, varpå den bildar en så kallad positroniumatom tillsammans med en vanlig elektron (och joniserar därmed den atom som elektronen kom ifrån). En sådan "atom" existerar sedan i storleksordningen 0,1 nanosekunder innan den slutligen annihileras.

Positroner kan uppkomma genom positronemission (betasönderfall) från radioaktiva material eller vid parproduktion från en foton med energi > 2mec2.

Diracekvationen, som utarbetades av Paul Dirac 1928 är en generalisering av Schrödingerekvationen inom kvantmekaniken som även tar hänsyn till den speciella relativitetsteorin, postulerade existensen av positroner fyra år innan partikeln 1932 upptäcktes av Carl D. Anderson. Det var första gången som en elementarpartikel förutsagts teoretiskt innan den upptäckts experimentellt, något som blivit relativt vanligt sedan dess.

Källor

Externa länkar 

Leptoner
Vetenskapsåret 1932
Partido Popular

För andra folkpartier, se Folkpartiet (olika betydelser).

Partido Popular ("Folkpartiet"), PP, är ett konservativt och kristdemokratiskt parti i Spanien, ett av landets två största partier.

Partiet har sina rötter i Alianza Popular, ett parti som grundades och leddes av Manuel Fraga Iribarne och organiserade personer som hade stött Francoregimen men som förespråkade övergången till demokrati. PP bildades i slutet av 1980-talet och samlade då det tidigare AP och ett antal mindre kristdemokratiska partier.

Partido Popular var i regeringsställning från 1996 till 2004, och leddes då av premiärministern (Presidente del Gobierno, eg. "regeringspresident") José María Aznar. I augusti 2003 avgick Aznar som partiledare och efterträddes av Mariano Rajoy, som blev partiets premiärministerkandidat i valet 2004, som partiet förlorade.

I valet i november 2011 segrade Partido Popular och blev regeringsparti med absolut majoritet i Congreso de los Diputados och i Senaten och regerade i elva av Spaniens autonoma regioner, samt i Ceuta och Melilla. Det är, med regeringarna under José María Aznar och Mariano Rajoy, den regeringsbildning som har suttit nästlängst vid makten sedan återgången till demokrati (PSOE har haft regeringsmakten längst).

Partiet har 16 ledamöter i Europaparlamentet och ingår där i Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater), som består av konservativa och kristdemokratiska partier.

Sedan valet 2011 till 2018 leddes Spanien av premiärministern (Presidente de Gobierno) Mariano Rajoy, som var ledare för PP. Under perioden hade konflikten med Katalonien, skärpts och den tidigare tvisten kring regionens grad av autonomi hade skärpts till en konflikt kring eventuell katalansk självständighet. 2017 hade det hela, i samband med en ensidigt utlyst folkomröstning och en stor spansk polisaktion för att söka hindra den, utvecklats till en nationell konstitutionell kris.

I juni 2018 förlorade Spaniens premiärminister Mariano Rajoy en misstroendeomröstning i parlamentet. Pedro Sánchez från socialistpartiet PSOE blev ny premiärminister.

i juli 2018 valdes Pablo Casado till ny partiledare vid PP:s extraordinära kongress i Madrid.

I parlamentsvalet i november 2019 fick PP 88 platser i parlamentet och socialdemokratiska PSOE förblev största parti I maj 2021 vann Partido Popular och dess regionala ledare Isabel Díaz Ayuso en klar seger i valet för det regionala parlamentet i Madrid.

Källor

Kristdemokratiska partier i Spanien
Konservativa partier i Europa
Politiska partier bildade 1989
Babyloniska fångenskapen

Den babyloniska fångenskapen eller babyloniska exilen, 587–537 f.Kr räknat från Jerusalems förstörelse till perserkungen Kyros den stores löfte om att de till Babylon bortförda judarna kunde återvända till Jerusalem och landet Juda, skildras i både den judiska Tanakh och i den kristna Bibelns Gamla Testamentet. Den bibliska texten handlar om befolkningen i Juda rikes deportation och av profeterna förutsagda 70-åriga exil i Babylon samt deras återvändande därifrån.

Historia 
Det var eliten och de unga i främst Jerusalem som tvingades tåga till Babylonien, och detta skedde i tre etapper, och det var i samband med den tredje deportationen som babylonierna totalförstörde templet i Jerusalem. Profeten Daniel var bland de första som deporterades (605 f.Kr.), och sju decennier senare erövrade perserna under kung Kyrus II Babylonien. Under det allra första året av sin regeringstid, 537 f.Kr. skrev Kyrus ett dekret i vilket han proklamerade att judarna kunde återvända till Juda och Jerusalem och där återuppbygga sitt tempel, och efter något år befann sig de första återvändarna i Jerusalem för att återställa och bygga nytt. Här fattas ett år för att profetiorna om 70 år ska stämma, men avvikelsen beror på att judarna använde sig av flera kalendrar. 

Under kungen Nebukadnessar II:s tid blev Babylon ett mäktigt rike och erövrade Juda 605 f.Kr. Befolkningen deporterades i tre olika omgångar till Babylon, dit det var en lång vandring. Judarna var inte fängslade utan snarare ofrivilliga kolonister som kunde bedriva näringsverksamhet och utöva och bevara sin religion. Framstående judar kunde till och med göra karriär i det babyloniska riket, till exempel Daniel som blev en högt betrodd man vid hovet. Den sista deportationen ägde rum 587–586 f.Kr. då också templet i Jerusalem förstördes.

Efter Nebukadnessar II:s död började Babylon att falla samman. Riket erövrades av perserna 539 f.Kr. och en ny härskare, perserkonungen Kyros II, tog över makten och kungjorde 537 f.Kr. att ättlingarna till dem som deporterats från Juda rike skulle få återvända. Drygt 42 000 judar återvände till Juda, vilket innebar att en betydande majoritet valde att stanna i det toleranta perserriket dit Babylonien nu hörde. På så vis etablerades ett judiskt centrum i Babylon, lika viktigt som det i Jerusalem. De hemvändande judarna återuppbyggde templet i Jerusalem under ledning av Serubbabel och det stod färdigt 516 f.Kr. Det var då inte alls lika imponerande som Salomos tempel hade varit, men spelade ändå en stor roll i nationens religiösa liv. Den babyloniska fångenskapen är skildrad ur olika perspektiv i bland annat Hesekiel, Daniels bok och Jeremia samt Esra och Nehemja.

Se även 
 Avignonpåvedömet (även kallad "Påvarnas babyloniska fångenskap")
 Rivers of Babylon

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Gamla testamentet
Judisk historia
Babylonien
Ugglan
Fuengirola

Fuengirola är en spansk kommun och stad i provinsen Málaga och regionen Andalusien belägen 30 km från staden Málaga. Den omfattar 10 km² och har 82 585 invånare (2021). Kommunen gränsar i öster till Benalmádena och i norr och väster till Mijas rakt söderut ligger Medelhavet. Motorvägen A-7 går förbi Fuengirola. Kommundelen Las Lagunas i Mijas är helt hopbyggd med Fuengirola, de båda kommunerna var från början en kommun som delades i maj 1841.

Fuengirola, som från början var en liten fiskeby är numera nästan helt konstruerad och uppbyggd kring turism. Här har både spanjorerna själva och många andra européer semesterbostäder. Fuengirola är också centrum för den svenska, danska, norska och finska befolkningen utmed Costa del Sol. Här finns den Svenska skolan, Svenska kyrkan, Skandinaviska turistkyrkan och Spansk Nordiska Sällskapet med mera. 

Staden har en 8 km strandremsa och strandpromenaden är den längsta på hela kusten. Längs med strandpromenaden ligger många av stadens barer och restauranger och det finns också en småbåtshamn med 330 båtplatser. I staden finns också en fiskehamn med stor betydelse för stadens ekonomi. I Fuengirola finns Spanska solkustens enda djurpark, Bioparc Fuengirola. Staden har också en historisk tjurfäktningsarena.

Källor

Externa länkar

 Fuengirola kommuns officiella hemsida (På spanska)

Indelningar i Andalusien
Orter i Andalusien
Antikrist

För boken av Friedrich Nietzsche, se Antikrist (bok).

Antikrist (av grekiskans αντί anti, "mot", även "istället för", och Χριστός Khristos, "Kristus"), "Kristi motståndare", omnämns i Johannesbreven i Nya Testamentet som en gudlös person, som sprider irrläror, missbrukar Guds namn och en som förväntas komma i framtiden. Detta är dock inte helt accepterat att Antikrist skulle vara namnet på en specifik person. En annan omdebatterad fråga är ifall vilddjuret i Uppenbarelseboken skulle vara Antikrist. Det bör nämnas att själva ordet "Antikrist" aldrig nämns i den boken.

I apokalyptiska framtidsbilder har Antikrist dessutom tolkats som djävulen i människogestalt eller djävulens tjänare. I tolkningar har Antikrist lånat drag från det "lilla horn" som ska regera i framtiden enligt en profetia i Daniels bok, och som har förknippats med kung Antiochos Epifanes. Antikrist har i tolkningar även fått drag av Herodes, Caligula, Nero med flera. Gestalten blev en stående figur i det apokalyptiska sceneriet i århundradet efter Kristi födelse. Namnet har troligen uppstått först i den kristna apokalyptiken. Särskilt sågs det antikristska i romerska kejsares anspråk på att dyrkas som gudar (Caligula, Nero, Domitianus med flera). Begreppet Antikrist har även associerats till "laglöshetens människa, undergångens son, motståndaren", som utger sig för att vara Gud (Andra Thessalonikerbrevet 2:3 ff.) och till "Vilddjuret" vars tal är 666 (Uppenbarelseboken 13:18), då man omsätter det i dess motsvarande hebreiska bokstavsvärde, till resultat namnet Neron Kesar (kejsar Nero), vilket tre tyska och en fransk bibelforskare på 1830-talet nästan samtidigt fann. Många andra tolkningar av talet har gjorts under historien, till exempel Lateinos, som av protestanterna tyddes som påven, och Lutheranos, som katoliker har läst in. 

I Johannes första brev betecknar författaren irrlärarna såsom antikrister (2:18), och i de yngre breven är en falsk läras utspridande den antikristska verksamhetens viktigaste kännemärke. Även av kyrkofäderna betraktas irrläran som det antikristliga – ett åskådningssätt, som under senare tider går igen i katolikers och protestanters tanke att som Antikrist definiera än Muhammed, än Luther, än påven, Napoleon Bonaparte, liksom Adolf Hitler, Stalin eller andra kristendomsförföljande diktatorer.

Antikrist i litteraturen
Vladimir Solovjev: Berättelsen om Antikrist, Nova Förlag 1993. 
Nietzsche skrev också ett religionskritiskt verk med titeln Antikrist. 
De amerikanska Bibelfundamentalistiska författarna Jerry B. Jenkins' och Tim LaHayes serie Left Behind (även titel på begynnelseboken) kretsar kring en fiktiv rumänsk politiker som i skenet av en global kris tillträder ämbetet som FN:s "högste potentat" och utvecklas till en global tyrann, som demaskeras som den bibliskt utlovade Antikrist, i strid med Kristus' anhängare. Motsättningen eskalerar till en global konflikt som avgörs vid Harmagedon.

Se även 
 Falsk profet
 Antichrist, en skräckfilm av Lars von Trier
 Adso av Montier-en-Der

Referenser 

Kristen mytologi
Kristen teologi
Gondica

Gondica är ett svenskt actioninriktat fantasyrollspel i en heroisk spelvärld utgivet av spelföretaget Rävspel 1998. Spelet är konstruerat av Anders Blixt och Åke Rosenius som också illustrerat grundreglerna.

Spelsystemet uppmuntrar cineastisk handling i bästa Errol Flynn-stil och spelarnas rollpersoner kan med tiden bli vittberyktade hjältar som färdas vida på jakt efter ära och rikedom. Spelvärlden Gondica är dynamisk, komplex och färgstark med många spännande högkulturer.

Externa länkar
 Presentation av Gondica
 Officiellt diskussionsforum

Svenska rollspel
Fantasyrollspel