kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Föräldrafritt

Föräldrafritt (originaltitel: Risky Business) är en amerikansk dramakomedifilm från 1983, skriven och regisserad av Paul Brickman. Filmen ledde till att Tom Cruise blev en stor stjärna i Hollywood.

Handling 
Joel Goodson (Tom Cruise) är en high school-student som bor med sina rika föräldrar i en välbärgad förort till Chicago. Till vardags drömmer han kapitalistiska tonårsfantasier om bilar, kvinnor och pengar. När föräldrarna åker på semester i en vecka passar Joel på att förverkliga fantasierna.

Rollista

Om filmen 
 Cruise var tvungen att gå ner 12 kg inför rollen eftersom han var 20 år då filmen spelades in och han skulle spela 17. Filmen är även känd för att innehålla en bortklippt "snoppscen". Scenen väckte stor uppmärksamhet i det kristna USA då directors cut-versionen släpptes 1993.
 Krautrockbandet Tangerine Dream har gjort filmmusiken.

Externa länkar 
 

Filmer 1983
Amerikanska dramakomedifilmer
Chicago på film
Amerikanska satiriska filmer
Amerikanska sexkomedifilmer
Regidebutfilmer
Filmer om prostitution
Thomas "Bulan" Berglund

Ulf Thomas "Bulan" Berglund, född 9 februari 1969 i Piteå landsförsamling, är en svensk ishockeytränare och före detta ishockeyspelare, som är huvudtränare för Luleå HF i Svenska hockeyligan.

Spelarkarriär
Berglund började sin spelarkarriär i Piteå HC för att sedan spela i Luleå HF under totalt 17 säsonger från 1988 till 2005. I Luleå HF var han med och tog klubbens första SM-guld 1996.

Som spelare var han känd för sin frispråkighet, hårda spelstil och utnämnde sig själv till en av Sveriges bästa centrar. Han tog sedan tillbaka detta och menade att han inte bara var en av de bästa utan att han var den allra bästa. Under sin spelarkarriär hade Berglund oftast nummer 18 på ryggen. Han var assisterande lagkapten i Luleå HF under säsongerna 1999/00 till 2004/05 och är en av de mest utvisade spelarna i Elitseriens historia med 1 083 utvisningsminuter.

Tränarkarriär
Från 2005 till 2007 var Berglund tränare för Piteå HC tillsammans med sin gamla Luleå HF-lagkamrat Jonas Rönnqvist. Under deras ledning misslyckades laget att avancera från Div 1 till Hockeyallsvenskan.

Under åren 2007 till 2010 var Berglund Luleå HF:s juniortränare. Senare från 2010 till 2014 var Berglund tränare i Luleå HF, åter tillsammans med Jonas Rönnqvist (huvudtränare) och Roger Åkerström, som dessutom också är en gammal Luleå HF-lagkamrat. Under deras ledning lyckades laget ta sig till semifinal och final och vinna grundserien under tre av säsongerna.

19 januari 2015 blev det bekräftat det att Tomas bulan Berglund tar över Brynäs IF efter att Tommy Jonsson fått sparken.Med sig fick han Petter Lasu Nilsson.

Berglund var huvudtränare för Brynäs IF fram till april 2017. En klubb "bulan själv uttryckte sig att han trivdes väldigt bra i. Men på grund av familjeskäl valde att flytta hem till Norrbotten och Luleå HF. Under hans ledning i Brynäs IF lyckades laget ta sig till SM -final mot HV71 säsongen 16/17. Finalserien var en jämn tillställning där HV71 stod som segrare med 4-3 i matcher. Sista matchen gick till övertid.

Han blev säsongen 2016/17 utsedd till årets tränare i SHL av Ishockeyjournalisternas Kamratförening.

Efter flytten hem har "Bulan" varit huvudtränare för Luleå HF och blivit utsedd till årets tränare två år i rad i SHL Awards. Vann grundserien med laget säsongen 2019/2020, där SM-slutspelet blev tyvärr inställt på grund av Corona-viruset.

Övrigt
Berglund blev invald i Piteå Wall of Fame i Kvarnvallen (numera LF Arena) 2006.
Berglund med på omslaget till TV-spelet Elitserien 95.
Smeknamnet "Bulan" kommer från en bula han fick i huvudet, efter att ha ramlat med en cykel.
"Årets tränare" i SHL Awards 2019 och 2020.
"Årets tränare" 2017 av Ishockeyjournalisternas Kamratförening.

Källor

Noter

Svenska ishockeytränare
Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Luleå HF
Ishockeyspelare i Piteå HC
Män
Födda 1969
Levande personer
Idrottare från Piteå
Ishockeytränare i Luleå HF
Theo van Doesburg

Theo van Doesburg, egentligen Christian Emil Marie Küpper, född 30 augusti 1883 i Utrecht, Nederländerna, död 7 mars 1931 i Davos, Schweiz, var en nederländsk målare, konstskribent och poet. Skapare av De Stijl och grundare av rörelsens tidning.

Biografi
I samverkan med Piet Mondrian utarbetade han ett strikt plangeometriskt måleri, den s.k. neoplasticismen, som ytterst grundade sig på kubismens stränga formschema. Den arkitektur som Doesburg utformade tillsammans med Gerrit Rietveld byggde också rätvinkliga kubistiska former och blev av stor betydelse för funktionalismens utveckling.

År 1916 började han samarbeta med arkitekterna Oud och Wils och 1923 med Cornelis van Eesteren för att tillämpa De Stijls principer på byggnader och inredning; 1922 undervisade han på Bauhaus. Samma år gjorde han dadaismen känd i Nederländerna och utgav, under pseudonymen I. K. Bonset, dadatidskriften Mecano. 1930 redigerade han en skrift med titeln Art Concret ("konkret konst") och förde därmed fram detta begrepp som ett alternativ till "abstrakt konst".

En oljemålning av honom, Abstrakte Komposition, beslagtogs som Entartete Kunst på Provinzial-Museum i Hannover av Propagandaministeriet i Nazityskland den 17 augusti 1937. I protokollet noteras den som "utplånad". Även en teckning, Entwurf für ein Fenster / Skiss till ett fönster, försvann samtidigt från samma museum.

1993 förärades dikten Lobelia I (av I. K. Bonset) en plats som väggdikt på Doezastraat 5 i den holländska staden Leiden. 13 november 2002 invigdes en andra väggdikt av Theo van Doesburgs pseudonym I. K. Bonset, X-beelden från 1920 på adressen Ir. Driessenstraat 11 i Leiden.

Texter 
 Anthologie-Bonset (Leiden: 1921) , en samling visuell poesi av I.K. Bonset Online (Internatinal Dada Archive)

Källor 
 Freie Universität Berlin (FUB): Beschlagnahmeinventar Entartete Kunst. (emuseum.campus.fu-berlin.de)

Fotnoter

Externa länkar

 Böcker av och om Theo van Doesburg på svenska bibliotek (libris.kb.se)
 Dada Companion. (dada-companion.com)
 Material av Theo van Doesburg på International Dada Archive. (dada.lib.uiowa.edu)

Nederländska konstnärer
Födda 1883
Avlidna 1931
Män
Dadaister
Personer från Utrecht
Kungsgården, Kramfors kommun

Kungsgården är en by i Bjärtrå socken och Kramfors kommun.

Historia
Kungsgården var maktcentrum i Ångermanland till 1580-talet då Härnösand grundades. Här finns rester efter en borganläggning som har daterats till tidigt 1400-tal med dendrokronologi. På Kungsgården bodde fogden över Ångermanland, och det är troligt att fogdens gård låg på samma plats som den nuvarande gårdsanläggningen. Borgen som låg i en dalgång fungerade troligen som förläggningsplats för soldater och som försvarsanläggning.

Källor 

Orter i Kramfors kommun
Byggnadsminnen i Kramfors kommun
Kungsgårdar i Sverige
Gårdar i Ångermanland
Kungsgården, Sandvikens kommun

Kungsgården är en tätort i Sandvikens kommun och kyrkbyn i Ovansjö socken.

Kungsgården angränsar till Storsjön och där finns Kungsgårdens enda badplats, Korsikabadet.

Historia

Kungsgården har anor från tidig medeltid, byn etablerades långt innan regionens centralort Gävle började byggas på 1400-talet. Ovansjö kyrka som ligger centralt i byn uppfördes redan på 1200-talet, men fick sin nuvarande form vid en större ombyggnad på 1700-talet.

Kungsgården är känd för att Gustav Vasa, under flykt från danska soldater, passerade och gjorde uppehåll i byn. Centralt i Kungsgården ligger Wasaparken, där han höll tal och samlade folk i revolt mot den danske kungen. På platsen har ett monument rests över Gustav Vasa. Fler spår av händelsen kan man finna i gatunamnen; däribland "Flyktsbackavägen".

Befolkningsutveckling

Samhället
I Kungsgården finns Ovansjö kyrka, en låg- och mellanstadieskola, förskola, fotbollsplan och Rosenlöfs tryckerimuseum. Dessutom finns här restaurangen Mitt i går’n, Berglunds Bageri, en Coop-butik, en inredningsbutik, gym, frisör, antikbutik, pizzeria, Granngården AB och några andra företag samt en camping. Vid Korsikabadet finns möjlighet att lägga i och ta upp fritidsbåtar.

Kungsgårdens herrgård ligger strax öster om tätorten.

Kommunikationer

Motorvägen E16 går precis norr om Kungsgården och är synlig från tätorten. Utöver skolbussar har tätorten kollektivtrafiksförbindelser i form av X-Trafiks busslinjer 141 som går mellan Hofors, Storvik, Kungsgården och motorvägen vidare till Sandviken samt 241 som är en direktbuss som går från Falun, Hofors, Storvik och Kungsgården och vidare via motorvägen och Valbo till Gävle. Glesa förbindelser finns till Sandviken via gamla landsvägen i form av linje 46 samt till Åshammar i form av linje 42.

Bergslagsbanan passerar strax söder om Kungsgården och har här en mötesstation.

Noter 

Orter i Sandvikens kommun
Tätorter i Sverige
Sidsjöns sjukhus

Sidsjöns sjukhus var ett mentalsjukhus som låg vid Sidsjön utanför Sundsvall. Sjukhuset lades ned år 2001 och området är omvandlat till bostäder, skolor, vårdcentral, och flyktingförläggning.

Det uppfördes och öppnades 1943 efter ritningar av Hakon Ahlberg, och betraktades då som mycket modernt. Vid öppnandet fanns 902 patientplatser och en personalstat på 265, med en läkare per 131 patienter. Till chef för det nya sinnessjukhuset hade Medicinalstyrelsen utsett läkaren Einar Osterman. Mest bekant blev specialavdelningen, den så kallade specialen, sedan 1967 benämnd Klinik 3 som låg i östra delen av området, där upp till 102 personer vårdades efter att ha överlämnats enligt § 5:5 i strafflagen. Sjukhuset ersattes 2001 av Rättspsykiatriska regionkliniken i Sundsvall.

Sjukhuset gick i funktionalistisk stil. Flera av byggnaderna är idag ombyggda. Det finns två skolor i området, Sundsvalls Montessoriskola och Sidsjö Fristående Grundskola (SFG). Det finns även fyra förskolor i byggnaderna, Förskolan Optimus, Blå Draken, Sundsvalls Montessoriförskola och Föräldrakooperativet Kullerbyttan Förskola. I området finns också Sidsjö vårdcentral, Sidsjö hotell och konferens, restaurang Gårdshuset och plusboende.

Referenser 

Ej längre existerande sjukhus i Sverige
Sidsjö-Böle
Mentalsjukhus i Sverige
Birgitta Palme

Birgitta Palme, född Sjögren den 30 december 1940 i Jönköping, död 25 september 2000 i Örgryte församling i Göteborg, var en svensk skådespelare, regissör och teaterchef. 
 
Hon var chef för Göteborgs Stadsteater 1985–1989. Palme är begravd på Stampens kyrkogård. Hon var gift med byråarkitekten i Göteborgs kommun Erik Palme.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Regi (ej komplett)

Källor 

Noter

Svenska teaterregissörer
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska teaterchefer
Birgitta
Gravsatta på Stampens kyrkogård
Födda 1940
Avlidna 2000
Kvinnor
Per Lysander

Per Anders Lysander, född 8 augusti 1944 i Sollefteå, är en svensk teaterman, rektor samt professor i dramatik och dramaturgi.

Per Lysander var redaktör för tidningen Lundagård år 1970–1971. Han var redaktör för tidskriften Ord & Bild från 1972 och arbetade därefter som dramaturg och dramatiker på Unga Klara tillsammans med Suzanne Osten från teaterns start 1975. Lysander var chef för Radioteatern 1984–1988 och för Göteborgs stadsteater 1989–1992. Han kom till Svenska Filminstitutet till den nyinrättade tjänsten som filmkonsulent och utnämndes därefter till rektor vid Dramatiska Institutet.
Som chef på Göteborgs stadsteater genomförde Lysander bland annat den nordiska premiären av Nicholas Nickleby, en av de mest omfattande teaterproduktionerna i landet.

Manus (i urval) 
1975 – Medeas barn (med Suzanne Osten) efter Euripides
1977 – Prins sorgfri (med Suzanne Osten) efter Eva Wigström
1978 – Barnen från Frostmofjället (med Suzanne Osten) efter Laura Fitinghoff
1993 – Macklean (med Ragnar Lyth)
1994 – Greven av Monte Christo efter Alexandre Dumas den äldre

Referenser 
• Libris: Per Lysander
• Svensk Filmdatabas: Per Lysander 

Svenska manusförfattare
Svenska teaterchefer
Svenska filmkonsulenter
Svenska redaktörer
Personer från Sollefteå
Födda 1944
Levande personer
Män
Eugen Schauman

Eugen Waldemar Schauman (uttal: IPA ˈʃoːman), född 10 maj 1875 i Charkov, död 16 juni 1904 i Helsingfors, var en finlandssvensk student, aktivist och attentator.

Biografi 
Schauman var son till generalen Waldemar Schauman (1844–1911) och Elin Schauman samt äldre bror till Sigrid Schauman. Schauman blev student i Helsingfors 1895 och efter avlagd universitetsexamen extrakopist i senaten för Finland 1900 samt kammarförvant i Skolöverstyrelsen 1902.

Schauman var djupt förbittrad över den ryska förtryckarpolitiken i Finland och förövade den 16 juni 1904 ett attentat mot det dåvarande ryska storfurstendömet Finlands ryske generalguvernör Nikolaj Bobrikov i Helsingfors senatshus. Schauman sköt Bobrikov och sedan sig själv. Schauman dog omedelbart, medan Bobrikov avled följande dag.

Händelserna kring attentatet har filmatiserats flera gånger. I Kajastus (Skimmer) (1930) och Helmikuun manifesti (Under knutpiskan) (1939) spelas Schauman av Runar Schauman som var släkting till Eugen Schauman. I filmen Luottamus (Förtroende) (1976) spelas Schauman av Runar Schaumans son Göran Schauman.

Bibliografi 
 Sigrid Schauman: Min bror Eugen: en gestalt ur Finlands frihetskamp, Natur & Kultur, Stockholm 1964

Källor

Se även 
 Schauman, släkten

Externa länkar

 YLE Elävä arkisto/Arkivet: Fem skott i senaten (drama)
 

Finlandssvenska aktivister
Finländska aktivister
Finländska mördare
Födda 1875
Avlidna 1904
Män
Ugglan
Personer från Charkiv
Personer som begått självmord
Reset (tidning)

Reset var en svensk dator- och TV-spelstidning med inriktning på spelandet som livsstil och kulturfenomen.

Tidningen utkom månadsvis från våren 2005 till våren 2006. Chefredaktör var Tobias Bjarneby.

Historik 
Tidningen skapades som reaktion på att förlaget Medströms - som gav ut tidningarna Super PLAY och PC Gamer - blev uppköpt av Hjemmet Mortensen förlag. Samtidigt med uppköpet, i november 2004, slutade dåvarande chefredaktören på Super PLAY, Tobias Bjarneby, samt redaktörerna Thomas Wiborgh och Martin Johansson. På PC Gamer slutade dåvarande chefredaktören Joakim Bennet, samt redaktionschefen Mats Nylund. Den 21 januari 2005 slutade alla kvarvarande skribenter på Super PLAY utom den nya chefredaktören Tommy Rydling och några dagar senare presenterades RESET, den tidning som de avhoppade skribenterna själva startat och nu började ge ut via det egna förlaget Reset Media. Tidningen utmärkte sig genom en större självmedvetenhet, där spelrecensenternas utgångspunkter var snarare personliga än sakliga.

RESET lades ner i mars 2006, i samband med att Reset Media gick ihop med IDG-förlaget. I stället startas en ny tidning från maj 2006 kallad LEVEL, i princip en sammanslagning av tidningarna RESET och Player1.

Se även
 LEVEL
 +N

Nedlagda svenska datorspelstidskrifter
Tidskrifter startade 2005
Tidskrifter nedlagda 2006
Ruby (namn)

Ruby är ett för- och efternamn i engelskspråkiga länder:

Personer med efternamnet Ruby
 Jack Ruby (1911–1967), amerikansk nattklubbsägare, sköt Lee Harvey Oswald
 Karine Ruby (1978–2009), fransk snowgoardåkare
 Lloyd Ruby (1928–2009), amerikansk racerförare

Personer med förnamnet eller artistnamnet Ruby

Män
 Ruby Laffoon (1869–1941), amerikansk politiker, demokrat, guvernöir i Kentucky

Kvinnor
 Ruby (sångare) (född 1981), egyptisk sångerska
 Ruby Dee (1922–2014), amerikansk skådespelare, författare och aktivist
 Ruby Ferguson (1899–1966), brittisk författare av ungdomsböcker
 Ruby Keeler (1909–1993), amerikansk skådespelare, dansare och sångerska
 Ruby Lin (född 1976), taiwanesisk skådespelare
 Ruby Murray (1935–1996), sångare
 Ruby Rose (född 1986), Australian MTV VJ
 Ruby Katherine Stevens (1907–1990), amerikansk skådespelare känd under namnet Barbara Stanwyck
 Ruby Wax (född 1953), amerikansk-brittisk komiker

Se även 
 Ruby (olika betydelser)

Kvinnonamn
Engelska efternamn
Engelska förnamn
Emma Albani

Dame Emma Albani född Marie Louise Cecilie Emma Lajeunesse 1 november 1847 i Chambly i Québec, död 3 april 1930, var en kanadensisk operasångare (sopran).

Hon bytte sitt efternamn 1868, medan hon studerade sång i Italien, för att skaffa sig ett mer gångbart namn bland de europeiska operahusen. Hon var fast engagerad vid Covent Garden Opera House i London, och företog gästuppträdanden i Italien, Frankrike, Tyskland och USA.

Kvinnor

Kanadensiska operasångare
Födda 1847
Avlidna 1930
Operasångare under 1800-talet
Personer i Kanada under 1800-talet
Anna Hammarén (skådespelare)

Anna Eufrosyne Hammarén, född Joelsson den 29 november 1888 i Maria Magdalena församling i Stockholm, död den 28 maj 1972 i Göteborg, var en svensk skådespelare.

Biografi
Hon studerade för Konstantin Axelsson, och började hösten 1908 hos Hjalmar Selanders teatersällskap. Hon var engagerad vid Helsingborgs stadsteater 1923–1924, och vid Lorensbergsteatern och Göteborgs stadsteater 1925–1935. Bland hennes roller märks Ane i Bjørnstjerne Bjørnsons Geografi och kärlek, Teodora i Lope de Vegas Järnvattnet i Madrid, Mrs Miller i Eugene O'Neills Ljuva ungdomstid och Modern i Herbert Grevenius Första maj.

Hon var från 1911 gift med skådespelaren Torsten Hammarén, som avled 1962. De är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Teater

Roller

Filmografi

Referenser

Noter

Källor 

 Hammarén, Anna Eufrosyne på SvenskaGravar.se

Kvinnor
Födda 1888
Avlidna 1972
Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Anno 2005

Anno 2005 är svenska etnopopgruppen Nordmans fjärde studioalbum, och en comeback för gruppen vars sångare Håkan Hemlin blivit av med det drogberoende flertalet texter på plattan handlar om. På skivan, som logiskt nog kom ut år 2005 (27 april), återfinns singeln "Ödet var min väg" som de framförde i Melodifestivalen 2005.

Albumet finns släppt både som vanlig skiva (jewelcase) och digipak. Skivan gavs ut av Bonnier Amigo.

Låtlista
Allt eller ingenting (3:40)
Vila hos dig (3:14)
Ta mig för den jag är (3:35)
Ödet var min väg (3:04)
Ge mig tid (4:05)
Ensam varg (2:54)
Se horisonten (3:50)
Livet tar det livet ger (3:48)
Känner du ljuset (4:06)
Jag kan se nu (3:57)
Då var en annan tid (3:27)
Om jag alltid vänder om (3:23)

Musik: Mats Wester utom
"Allt eller ingenting" av Mats Wester/Håkan Hemlin
"Känner du ljuset" av Mats Wester/Håkan Hemlin
"Ge mig tid" av Mats Wester/Oscar Söderberg
"Om jag alltid vänder om" av Mats Wester/Tim Norell.
Text: Mats Wester/Danne Attlerud utom
"Allt eller ingenting", "Ensamvarg", "Se horisonten", "Känner du ljuset" och "Då var en annan tid" av Danne Attlerud
"Ge mig tid" av Mats Wester/Danne Attlerud och Oscar Söderberg.

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

Album av Nordman
Musikalbum 2005
Julian McMahon

Julian McMahon, född 27 juli 1968 i Sydney, Australien, är en australisk skådespelare. 
Han är känd från TV-serien Förhäxad som Cole Turner och som Christan Troy från serien Nip/Tuck. Har varit gift med sångerskan Dannii Minogue (2 januari 1994 - 1995) och skådespelerskan Brooke Burns (22 december 1999 - 2001) med vilken han har dotter Madison.

Biografi
Julian är den andra barnet av tre, till Sir William McMahon, premiärminister i Australien (1971) och Lady Sonia McMahon. Han studerade till advokat vid "University of Sydney", men blev uttråkad av sin klass efter första året och började istället en karriär som model i Paris. År 1987 jobbade han även med reklam i Los Angeles, New York, Milano, Rom, Paris mm. Hans uppkomst på Tv-reklam började med jeans-reklam i Australien gjorde honom så populär att han blev erbjuden rollen i den ledande "Dynasty"-som serie i Australien. Efter att ha jobbat där i 18 månader, fick han rollen i "Home and Away" (1988), en annan populär serie, för vilken han vann utmärkelse för bästa skådespelare från en national tidning. 

Julian spelade sedan på scen i musikal versionen av "Home and Away" i England och även i "Love Letters" i Sydney och Melbourne. Efter det fick han huvudrollen i filmen "Wet and Wild Summer!" (1992)

År 1992, medverkade han som Ian Rain i drama "Another World" och 1996 fick stor roll i "Profiler" (1996).
Har också medverkat i TV-serien Förhäxad.

På fritiden gillar McMahon att surfa, baka och bara laga "vad som helst". Han gillar baseboll, fotboll och basketboll och samlar på klassiska (äldre/antika) böcker.

Filmografi (i urval)

 (som Doktor Doom)
 (som Doktor Doom)

Externa länkar
 
Julian McMahon XXL (informations,photos and more)

Australiska skådespelare under 2000-talet
Män
Födda 1968
Levande personer
Skådespelare från Sydney
Alumner från University of Sydney
Alumner från Monash University
Henrik Åberg (arkitekt)

Gustaf Henrik (Enrique) Åberg, född 24 december 1841 i Linköping, död 17 september 1922 i Rom, var en svensk arkitekt och akvarellmålare som var verksam i Argentina 1869–1887.

Biografi
Han var son till källarmästaren Johan Gustaf Åberg och Gustava Henrika Evelina Nordvall och från 1888 gift med Olga Henriette Evelina Synnerberg. Åberg gick vid 14 års ålder till sjöss efter att hans far dött. 1858 var han verksam som bokhållare i Värmland innan han två år senare återvände till Östergötland och studier vid Norrköpings tekniska elementarskola 1860–1863. Åren 1863–1869 studerade han i Stockholm vid Kungliga Akademien för de fria konsterna med avbrott för en studieresa till Tyskland och Frankrike 1866.

Eventuellt på inrådan av Knut Lindmark, som 1867–1876 var vice direktör eller direktör för Argentinska republikens ingenjörskår, reste Åberg tillsammans med kollegan Carl August Kihlberg till Buenos Aires och deltog där i en arkitekttävling kring ett fängelse. Inga pristagare utsågs i tävlingen varvid arkitekterna återvände till Sverige, men reste sedan tillbaka för projekteringen av ett nytt posthus i huvudstaden. Åberg utnämndes 1874 landets förste och ende nationalarkitekt samt chefsinspektör för civilingenjörsdepartementet. 1884 lämnade han in sin avskedsansökan efter en framgångsrik karriär som gjort honom förmögen men som tagit hans hälsa. Han återvände till Europa 1887 och bosatte sig först i Paris där han studerade han akvarellmålning för Léon Bonnat, sedan i San Remo och Rom och ägnade sig främst åt måleri. Han testamenterade jämte sin 1923 avlidna maka stora belopp till sin födelsestad Linköping genom Henrik och Olga Åbergs museifond. Åberg är representerad vid Östergötlands museum och Linköpings stads museum. Hans minnesvård på den protestantiska kyrkogården i Rom avtäcktes 1926 och hade skapats av Torben Grut med reliefer av Theodor Lundberg.

Verk i urval
Posthus i Buenos Aires 1873, tillsammans med Carl August Kihlberg 
Hamnkontor i Buenos Aires 1874-1876. 
Tullhus i Rosario 1876. 
Palats för Vetenskapsakademien i Cordoba 1874-1884. 
Kyrka i San Vicente i Buenos Aires (Iglesia de Domselaar) 1876. 
Järnvägsstationer i Rosario & Tucumán 1877. 
Regeringspalatset, Buenos Aires (Casa Rosada) 1882. 
Naturhistoriska museet, La Plata 1885-1888, tillsammans med Heynemann. 
Gravkapell för frihetshjälten general José de San Martín i katedralen, Plaza del Mayo, Buenos Aires. 
Eget hus i Buenos Aires 1889. 
Åtskilliga privata palats (ett stort antal bostäder i Buenos Aires) och byggnader i Argentina. 
Ritningar till normalskolor i Argentina. 
Egen villa i San Remo. 
Projekt till konstmuseum i Linköping 1913–1917.

Bilder

Källor

Hospital Bernardino Rivadavia - Aberg Enrique El Arquitecto del Hospital 
Svenska avtryck i Argentina
Svenskt konstnärslexikon del V sid 763, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Vidare läsning

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1841
Avlidna 1922
Svenska arkitekter under 1900-talet
Buenos Aires
Män
Arkitekter från Linköping
Ugglan
Henrik Åberg

Henrik Åberg kan avse flera personer:

* Henrik Åberg (arkitekt) (1841–1922), svensk arkitekt
 Henrik Åberg (artist) (född 1976), svensk artist