kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Duospårvagn

En duospårvagn, även kallad tram-train, är en spårvagn som kan köra på både spårväg och järnväg. 

I sin nuvarande form skapades tekniken i Karlsruhe, och den finns även i Kassel, Chemnitz, Saarbrücken, Köln/Bonn, Zwickau och Nordhausen, alla i Tyskland, samt i Nederländerna och New Jersey. Duospårvagnar kombinerar egenskaper hos konventionella spårvagnar med en del egenskaper hos pendeltåg. Trafikering av sådana nät ställer speciella krav på spårvagnarna; de måste klara olika typer av strömförsörjning eller vara dieselelektriska med en dieselmotor som driver en generator för järnvägar som inte är elektrifierade. De måste också leva upp till järnvägens krav på signalsystem och övrig säkerhet. Den högsta hastigheten för duospårvagnar är 100 kilometer i timmen.

Sverige
Reguljär trafik med duospårvagnar har inte förekommit i Sverige. Det finns sträckor som haft trafik med både godståg och spårvagnar, men utan anpassning av spårvagnarna. I dagsläget förekommer sådan trafik på en kort sträcka av Tvärbanan i Stockholm, och förekom fram till 1982 även på Lidingöbanan, som då räknades som järnväg men anpassad till spårvagnar.

Ett försök med fullskalig duospårvagnstrafik i Östergötland genomfördes 2006 av Statens väg- och transportforskningsinstitut (VTI). Enligt rapporten kunde de första utbyggda sträckningarna ansluta till Norrköpings spårväg från nuvarande pendelstråket mellan Norrköping och Finspång på järnvägen Kimstad (Södra stambanan) - Finspång och en förlängd spårväg från Norrköping till Söderköping. För en utbyggnad mellan Norrköping och Linköping krävs ett spårvägsnät i Linköping och en ny järnväg, Ostlänken, där fjärr- och regionaltåg kan gå, så att dagens järnväg avlastas. Även om detta sker är pendeltåg effektivare (eftersom de är längre och tar fler passagerare) mellan Linköping och Norrköping.. På nuvarande Södra stambanan finns inte kapacitet för fler än tre lokaltåg per timme och riktning mellan Linköping och Norrköping.

Finland 
Flera regioner och det statliga Trafikledsverket i Finland utredde från 2018 duospårväg som ett alternativ för att införa lokal spårtrafik på järnvägsnätet. Utredningar gjordes bland annat för regionerna kring Vasa, Lahtis, Jyväskylä och Kuopio.

Frankrike
I Parisregionen finns en åtta kilometer lång tidigare järnvägslinje som sedan 2006 trafikeras av SNCF med Siemens S70 Avanto duospårvagnar, Ligne 4 du tramway d'Île-de-France.

Staden Mulhouse har fyra spårvagnslinjer, varav en linje trafikeras av SNCF och lokaltrafikbolaget Soléa i samarbetet med duospårvagnar, också av typ Siemens S70 Avanto.

Se även
Light rail
Förortsbana
Interurbanspårväg
Spårväg i Sverige

Källor

Noter

Externa länkar
Lätta spår - en svensk atlas om spårväg och lätt spårtrafik
VTI om duospårvägsförsöket i Östergötland

Kollektivtrafik
Spårtrafik
Laskning

Laskning (med lask eller skarvbräda)  kallas en metod som innebär att man sammanfogar ändarna på trävirke eller metall endera med utanpåliggande material eller med uttunning av båda ändarna och hopfogning omlott med lim och/eller fästdon såsom spik, nit, skruv, plugg eller lödning. Laskning förekommer vid till exempel båtbygge, timring och möbelsnickeri men även inom äldre järnsmide och kopparslageri.

Olika typer av laskar

Bladlask
Bladlask Skarven är uthyvlad till en spets, till exempel 10 eller 12x av virkets
tjocklek. Följaktligen blir skarvens längd 200 mm om virket är 20 mm tjockt.
En bladlask limmas med lämpligt lim. Man kan också nita ihop lasken med till exempel kopparnit. 
En bladlask kan utföras också i en del snickeri, att foga tillsammans halvt i halvt. Halva delen i varje ände av träet till exempel 100 mm avlägsnas och lägges i varandra.

Haklask

Haklask är en skarv längs med kölstocken vid en förlängning av densamma eller en lask mellan kölen och stäven. Haklask monteras med dragkilar och bultförband.
Haklask är att finna även i äldre timmerbyggnader till exempel i syll eller hammarband

Laxstjärt

Laxstjärt används för laskning av virke på längden eller till exempel däcksbalkar med balkvägare eller längsgående ruffkarvel med däcksbalkar. Laxstjärt är att likna symboliskt med en fiskstjärt, benämnes även laxa ihop virke. Laxstjärt utföres dubbel eller enkel. Laxstjärt användes för i trähus, bjälklag anbringades i syll samt takstol i hammarband och utföres vid reparation.

Snedlask
Snedlask virket är uthyvlat till en diagonal spets, till exempel 5 eller 6x virkets bredd. Skarvens längd blir alltså 500 mm om virket har en bred av 100 mm. Skarven bör limmas med lämpligt lim vid till exempel båtbygge.

Stumlask 
Stumlask är en vinkelrät skarv som ligger över bakomvarande spant i en kravellbyggd båt. I klinkbygge är borden skarvade med en laskbricka medelst nitning med kopparspik. Stumlask är att se när ändträ ligger mot ändträ, och används även i all slags byggnadssnickeri samt övrigt snickeri.

Se även 
 Sammanfogning (snickeri)

Källor 

Smide
Fartygskonstruktion
Snickeri
Byggteknik
Åsberget

För Åsberget vid Siljan i Dalarna, se Åsberget, Dalarna.
Åsberget är ett berg i Ångermanland strax väster om Örnsköldsvik.

Berget, som är ett av Örnsköldsviks stadsberg, är 217 meter högt över havet och ligger nordväst om Varvsberget. På Åsbergets topp har Teracom två master. En äldre mast som är ca 100m hög och strax intill den ca 170m höga masten för TV-sändningarna över Örnsköldsviksområdet. Förr var toppen plats för en vårdkase. Åsberget har en mycket brant sydsida som ses från väg E4. Genom Åsberget går Åsbergstunneln, en järnvägstunnel som tidigare endast användes för industritransporter, och som nu byggts om för Botniabanan. Planer finns för att bygga ännu en tunnel för biltrafik som ska leda väg E4 förbi Örnsköldsvik. 

Åsbeget är också ett populärt friluftsområde för strövtåg. Här finns Gula Leden som är en ca: 6 kilometer lång vandringsled från stadens ytterkant till toppen intill TV-masten. Leden passerar flera rastplatser med utsikt och här finns många spår efter inlandsisen, som rullstensåsar, jättegrytor och flyttblock. En mindre grotta, Frejas Sal, som bildats av ett flyttblock finns här. Vid toppen finns en startplats för hängflygning. Från Åsbergets topp har man utsikt över Örnsköldsvik, Veckefjärden, Veckefjärdens golfbana, Själevadsfjärden och Själevads kyrka.

Från Lillbacke i väster finns en bilväg till toppen. Den är dock inte öppen för allmän trafik den sista kilometern.

Se även
 Åsbacken

Källor
 

Berg i Ångermanland
Örnsköldsviks kommun
Landsvägen

Landsvägen kan syfta på 
Landsvägen - en väg i södra Skåne, tidigare huvudväg mellan Malmö och Ystad, se Länsväg 101
Landsväg - en väg för fordonstrafik utanför tätortsområde som inte är en motorväg
Landsvägen, Sundbyberg - huvudgata i centrala Sundbyberg
Götz Friedrich

Götz Friedrich, född 4 augusti 1930 i Naumburg an der Saale, död 12 december 2000 i Berlin, var en tysk operaregissör och teaterledare. Friedrich arbetade 1953–1972 vid Komische Oper i Östberlin. 1972 lämnade han DDR och arbetade och bodde ett år i Stockholm. Från 1973 arbetade han vid Hamburgs Staatsoper och Covent Garden i London, och var från 1981 chef för Deutsche Oper Berlin.

Viktigaste uppsättningar 
I Bayreuth iscensatte han 1972 Richard Wagners Tannhäuser, och därefter Lohengrin (1979) och Parsifal (1982). 
På Covent Garden i London satte han upp Nibelungens ring 1974–1975 med bland andra Berit Lindholm som Brünnhilde samt senare i Berlin 1984–1985.
Richard Strauss Die Frau ohne Schatten i Salzburg. 
1977 Richard Wagners Mästersångarna i Nürnberg på Kungliga Operan i Stockholm.
1972 Leoš Janáčeks Jenůfa med Elisabeth Söderström i titelrollen på Kungliga Operan i Stockholm.
2000 Alban Bergs Wozzeck på Kungliga Operan i Stockholm.
1992 Ingvar Lidholms Ett drömspel på Kungliga Operan i Stockholm. 

Han regisserade flera TV-filmer, bland annat Verdis opera Falstaff (med Georg Solti) samt Richard Strauss operor Elektra och Salome (med Karl Böhm).

Priser och utmärkelser
1982 – Litteris et Artibus
1989 – Ledamot nr 397 av Kungliga Musikaliska Akademien.

Referenser
Nyström, Pia; Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie (1996). Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771-1995. Kungl. Musikaliska akademiens skriftserie, 84. Stockholm: Kungliga Musikaliska Akademien. ISSN 0347-5158 Libris 7749167. 
Åstrand, H. (red.), Sohlmans musiklexikon. 2., rev. och utvidgade uppl. Stockholm: Sohlman, 1975. 2. Campra-Fue. S. 682-683. .
Junker Miranda, U. (red.), Bonniers musiklexikon. Stockholm: Bonnier, 2003. S. 163. .

Tyska operaregissörer
Födda 1930
Avlidna 2000
Män
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Mottagare av Litteris et Artibus
Personer från Naumburg an der Saale
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Mezzo (musikkanal)

Mezzo är en franskspråkig satellit-TV kanal specialiserad på konst/klassisk musik, opera, balett, folkmusik, jazz och världsmusik.
2002 gick Mezzo (kontrollerad av Lagardère and Vivendi-Universal) ihop med kanalen Muzzik (kontrollerad av France Télécom and France Télévision) och blev den största kulturkanalen i Europa.

10 februari 2005 firade kanalen 10-årsjubileum.

I Sverige ingår kanalen i Com Hems tillvalspaket. Systerkanalen Mezzo HD, som har ett separat program, erbjuds mot betalning av Comhem.

TV-kanaler i Frankrike
Musikkanaler i TV
France Télévisions
TV-kanaler och TV-stationer startade 1995
Franskspråkiga TV-kanaler
Kvittningslagen

Lag  om arbetsgivares kvittningsrätt, även kallad kvittningslagen reglerar en arbetsgivares rätt att kvitta en fordran på en arbetstagare mot dennes lön. 

Huvudprincipen är att arbetsgivare endast får göra en sådan kvittning med arbetstagarens medgivande, så kallad frivillig kvittning. Arbetstagaren kan när som helst återkalla sitt medgivande till frivillig kvittning. I dessa fall återstår det för arbetsgivaren att ansöka om stämning eller betalningsföreläggande för att få ut sin fordran.

Kvittning utan arbetstagarens medgivande, tvungen kvittning, får undantagsvis ske med klar och förfallen motfordran som grundar sig på anställningen. Vid tvungen kvittning garanteras arbetstagaren en lön som möjliggör skälig levnadsstandard. Det är Kronofogdemyndigheten som räknar ut det kvittningsfria beloppet utifrån uppgifter från arbetsgivaren. Arbetsgivaren måste därför inhämta besked i ärendet från Kronofogdemyndigheten. Kronofogdemyndigheten prövar i dessa fall inte om arbetsgivaren har rätt att kvitta.

Utanför lagens tillämpningsområde faller avdrag på arbetstagarens lön som beror på korrigering av preliminärt beräknad lön, löneavdrag som utgör disciplinpåföljd eller avdrag för förskott på lön.

Lagen instiftades 1970 och ändrades senast 2006.

Källor

1970 i Sverige
Politikåret 1970
Juridikåret 1970
Ekonomiåret 1970
Sveriges lagar
Arbetsliv
Friedrich

Friedrich är vanligen ett tyskt förnamn, motsvarande det svenska Fredrik. Det kan också användas som efternamn.

Personer med efternamnet Friedrich
 Arne Friedrich (född 1979)), tysk fotbollsspelare
 Ariane Friedrich (född 1984), tysk höjdhoppare
 Caspar David Friedrich (1774–1840),  tysk konstnär
 Francesco Friedrich (född 1990), tysk bobåkare
 Götz Friedrich (1930–2000), operaregissör
 Hans-Peter Friedrich (född 1957), tysk konservativ politiker
 Heike Friedrich (född 1970), östtysk simmare
 István Friedrich (1883–1951), ungersk politiker
 Johannes Friedrich, flera personer
 Johannes Friedrich (biskop) (född 1948), tysk evangelisk biskop och teolog
 Johannes Friedrich (gammalkatolik) (1836–1917), tysk gammalkatolsk teolog
 Johannes Friedrich (orientalist) (1893–1972), tysk orientalist
 Jörg Friedrich (född 1959), östtysk roddare
 Manuel Friedrich (född 1979), tysk fotbollsspelare
 Otto Friedrich (1862–1937), österrikisk målare
 Tadeusz Friedrich (1903–1976), polsk fäktare
 Walter Friedrich (1883–1968), tysk fysiker

Personer med Friedrich som förnamn

Utan efternamn
 Friedrich Anton Ulrich, Prins av Waldeck-Pyrmont
 Fredrik Ulrik av Braunschweig-Wolfenbüttel
 Friedrich Wilhelm av Hohenzollern-Sigmaringen

Med efternamn
 Friedrich Nietzsche filosof, författare och klassisk filolog
 Friedrich Hermann Wolfhagen, dansk statsman

Övrigt
 Friedrich (brädspel)

Tyska efternamn
Tyska förnamn
Synchronized Multimedia Integration Language

Synchronized Multimedia Integration Language, förkortat SMIL, är ett sätt att presentera TV-liknande innehåll på Internet. Med SMIL kombineras ljud, stillbild, video och animeringar så att man får interaktiva multimediaproduktioner med TV-kvalitet. Se även XML.

SMIL är en W3C-rekommendation.

W3C-standarder
Namnbricka

En namnbricka är en liten bricka som vanligen fästs utanpå kläderna och på vilken bärarens namn står. Brickan kan fästas på kläderna med hjälp av en säkerhetsnål, men det finns flera olika typer av fästanordningar.

Användning
Namnbrickor bärs under arbetet på vissa arbetsplatser och är särskilt vanliga i serviceyrken. Exempel på arbetsplatser där personalen bär namnbricka är sjukvården, restauranger, hotell-motel och inom detaljhandeln. Brickan kan även innehålla uppgifter om personens befattning på sin arbetsplats. Vissa företag, till exempel Ikea, har även namnbrickor som genom nationsflaggor ger information om vilka språk den anställda talar. Även prao-elever och andra praktikanter kan bära namnbrickor.

Militära applikationer

Namnbrickor används även i militära sammanhang. På fältuniformer bärs i stället för namnbricka, namnband i textil i samma kulörval som uniformen. I Sverige monteras namnbrickan över vänster bröstficka, medan det i andra länder, till exempel USA, är vanligt att den monteras över höger bröstficka. På uniformer för garnisonsbruk används i Sverige en graverad plastbricka monterad på ett stålclips som sedan fästs i bröstfickans täcklock.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Arbetskläder
Formella kläder
Bricka
Dansk Aritmetisk Sekvenskalkulator

DASK var den första datorn i Danmark. DASK är en förkortning av Dansk Aritmetisk Sekvenskalkulator.

Historik 
DASK byggdes och drevs av Regnecentralen. Arbetet påbörjades i april 1956 och datorn togs i drift 13 februari 1958. Ursprungligen var det meningen att DASK skulle baseras på den svenska datorn BESK, men planerna ändrades under arbetets gång, och den gjordes i stället kompatibel med SMIL i Lund. Ett av skälen till detta beslut var att man ansåg att DASK och SMIL tillsammans skulle täcka datorbehovet i Öresundsregionen för flera årtionden framåt.

Efterföljaren till DASK hette GIER.

Teknisk konfiguration 
DASK var elektronrörsbestyckad och vattenkyld. Den hade ett internminne om 1 024 ferritceller om 40 bitar vardera, som med nutida termiologi motsvarar 5 Kbyte. Så småningom blev detta otillräckligt, och man skaffade därför två trumminnen på tillsammans 40 kbyte. Som inorgan hade man en hålremsläsare, och som utorgan en hålremsskrivare och en elektrisk skrivmaskin (med typarmar). Det anskaffades också litet senare ett hålkortssystem med läsare och stans, men detta visade sig opålitligt och användes endast i nödfall. Mot slutet installerades även 4 bandstationer.

Algol 
I samband med att man installerade ett Read-only memory (det vill säga ett endast läsbart minne) med ett delvis sladdprogrammerat standardfunktionsbibliotek beslöt man att lägga upp en Algol-kompilator till BESK. Kompilatorn blev färdig i september 1961.

Referenser

Externa länkar 
Noget om Dask av H.B. Hansen

Datorhistoria
Vetenskap i Danmark
Valby
Hilarius (påve)

Hilarius, född på Sardinien, död 29 februari 468, var påve från den 19 november 461 till sin död, 29 februari 468. Hilarius vördas som helgon i Romersk-katolska kyrkan, med 28 februari som minnesdag.

Biografi 
Hilarius var född på Sardinien. Innan han blev påve var han ärkediakon, och hade tillsammans med biskop Julius av Puteoli varit Leo I:s legat vid den så kallade rövarkonciliet i Efesus (Latrocinium) år 449. Där hade han drivit påvens överhöghet hårt samt opponerat sig mot fördömelsen av Flavianos av Konstantinopel, och därför blivit föremål för våldsamheter från Dioskurus av Alexandria varför han hade flytt. Efter stora svårigheter hade han lyckats ta sig tillbaka till Rom med underrättelser till påven om synoden. Han valdes till att efterträda Leo, och konsekrerades sannolikt den 19 november 461.

Hilarius fullföljde sin företrädares påvliga politik och hävdade den romerska biskopstolens supremati över de flesta galliska och spanska biskoparna. Flera ärkebiskopar i dessa trakter utsåg biskopar eller flyttade biskopar från ett säte till ett annat, fastän sådana beslut tillkom påven. Bland annat hade en ärkediakon i Narbonne olagligen uppstigit på biskopssätet där. Hilarius kallade till synod, med ärkediakonen företrädd av legater, och utfärdade därefter en encyklika som han sände till biskoparna i omgivningarna: ärkediakonen skulle bli titulärbiskop av Narbonne, men inte få göra biskopstjänst. Originaldokumenten från en annan synod, i Santa Maria Maggiore den 19 november 465, är de äldsta bevarade i historien. Synoden behandlar tillsättningen av Irenaeus. Liber Pontificalis uppger att Hilarius utfärdade en encyklika till den östliga kyrkan om koncilierna i Nicaea, Chalkedon och Efesos, men denna finns inte bevarad.

Hilarius sökte reformera flera av klostren i Rom. Han byggde två oratorier i Lateranen, till Johannes Döparen – Oratorio di San Giovanni Battista – och Johannes Evangelisten – Oratorio di San Giovanni Evangelista. Han uppförde även två publika badanläggningar, två kloster och ett bibliotek vid San Lorenzo fuori le Mura.

Hilarius är begravd i San Lorenzo fuori le Mura.

Källor

Webbkällor

Externa länkar

Män
Avlidna 468
Påvar
Italienska helgon
Heliga stolens diplomater
Födda okänt år
Personer från Sardinien
Sjöstjärnekaktus

Sjöstjärnekaktus eller Stjärnkaktus (Astrophytum asterias) är en suckulent växt inom släktet prickkaktusar (Astrophytum) och familjen kaktusväxter.

Beskrivning

Sjöstjärnekaktus är en liten kaktus som bara blir cirka fem centimeter i diameter och fyra centimeter hög. Den har inga taggar men åtta släta åsar på vilka det sitter små vitluddiga areoler. Blommorna utvecklas ur areolerna i mitten och är mellan tre och åtta centimeter i diameter, svavelgula, sällsynt rosa, med röd botten. 
 
Det vetenskapliga namnet Astrophytum är en komposition av grekiskans a’ster, stjärna och phyto’n, växt. Asterias kommer från latinets asteroi’deus som betyder stjärnfomad. Stjärnväxt som är stjärnformad.

Förekomst
Sjöstjärnekaktus kommer ursprungligen från södra Texas till norra Mexiko.

Odling
Sjöstjärnekaktusen kräver mycket ljus men bör skyddas mot det mest intensiva solljuset under sommaren. Från tidig vår till sen höst vattnar man så att jorden är genomfuktad vid varje vattning, men sedan är det viktigt att jorden hinner torka upp ordentligt mellan vattningarna. Kaktusar vattnar man helst underifrån så att man håller rothalsen torr, eller ser till att man har en mycket porös jord så att ingen fukt blir kvar i toppskiktet. Från vår till höst vill den stå varmt, lägst normal rumstemperatur. Vintertid hålls jorden nästan alldeles torr, och den vilar helst i mellan 7 och 10°C, och då upphör man också med att vattna. Vattna med kaktusnäring en gång i månaden under sommaren. Resten av året ger man ingen näring alls. För mycket näring ger ömtåliga kaktusar. Dels angrips de lättare av olika slags skadedjur och dels blir övervintringsegenskaperna sämre. På våren är det tid för omplantering, men det behöver sällan ske varje år. Unga plantor i god växt kan behöva omplantering vartannat år och lite äldre vart fjärde. Plantera helst i lerkrukor så är risken för övervattning mindre. Krukan ska också vara 2-3 större i diameter än vad själva kaktusen är. Använd helst särskild kaktusjord. Sjöstjärnekaktusen förökas ennbart med frön eftersom inga sidoskott bildas. Arten växer extremt långsamt och ibland ympar man den därför på arter med lite mer växtkraft i.

Referenser

Botanica •  (engelsk) •  (svensk)
IPNI • International Plant Names Index

Externa länkar

Kaktusväxter
Krukväxter
Sj Växtindex
Växter i Mexiko
Brodnica

Brodnica (tyska Strasburg in Westpreussen eller Strasburg an der Drewenz) är en stad i norra Polen med 28 546 invånare (2012). Staden ligger i Kujavien-Pommerns vojvodskap.

Historia

Staden har anor från 1262 och fick sina stadsrättigheter 1298. Orten tillhörde länge det polsk-litauiska samväldet.

Brodnica gav sig
åt svenskarna i juli 1626; där utkämpades i juni 1629
en för dessa mindre gynnsam arriärgardesfäktning. De
innehade staden till 1635. 19 november 1655–augusti 1659 var
Brodnica åter i svenskarnas besittning.

Brodnica införlivades i kungariket Preussen 1772, men återtogs 1807 och löd under hertigdömet Warszawa som skapades av Napoleon Bonaparte. Mellan åren 1815 och 1920 tillhörde staden Preussen, där det tillhörde regeringsområdet Marienwerder i provinsen Västpreussen. Efter första världskriget kom den att tillhöra Polen.

Galleri

Se även 
Anna Vasa

Referenser

Externa länkar 

Brodnica (visittorun.pl)
Brodnica (portal.brodnica.pl)

Städer i Kujavien-Pommerns vojvodskap
Stadskommuner i Kujavien-Pommerns vojvodskap
Golub-Dobrzyń

Golub-Dobrzyń är en stad som ligger vid floden Drwęca i mellersta Polen. Staden är omnämnd 1258.

Se även 
Anna Vasa

Externa länkar 

Visit Golub-Dobrzyń

Städer i Kujavien-Pommerns vojvodskap
Stadskommuner i Kujavien-Pommerns vojvodskap
Leiser

Leiser är en diktart inom det germanska språkområdet, företrädesvis använt inom gudstjänstlivet, som är uppkallat efter upprepandet av ordet "eleison". 

Leisern utvecklades med början omkring 1000-talet från litanian, där liturgen åkallar Gud och församlingen svarar Kyrie, eleison! (Herre, förbarma dig). Den avskildes till en enstrofig sång.
En leiser sjöngs på deltagarnas språk, till skillnad från latinet som var gängse i övrigt under gudstjänsten. I Norden sjöng man ofta en leiser inskjuten mellan stroferna i någon kyrklig sång på latin, till exempel In dulci jubilo, idag kallas blandningen av språk för makaronisk.
Leisen förekom också som färdleis, som användes på korståg och pilgrimsfärder. Uthi Gudz Namn nu rese wij är en sådan resesång. Ett annat exempel är påskleisen Jesus Christus han är worden.

Exempel på leiser

nr 336 Uthi Gudz Namn nu rese wij i 1695 års psalmbok
nr 164 Jesus Christus han är worden i 1695 års psalmbok

Kristen musik
Mary Moody

Mary Moody, född 1870, död 1963, var en sångförfattare från USA. Daniel Webster Whittles dotter, som tonsatte Whittles sång En gång på korset för mig Jesus dog. Hon var gift med Dwight L. Moodys son William R. Moody.

Externa länkar
Om Mary Moody på Cyber Hymnal.

Amerikanska koralkompositörer
Födda 1870
Avlidna 1963
Kvinnor
En gång på korset för mig Jesus dog

En gång på korset för mig Jesus dog är en sång från 1888 med text av Daniel Webster Whittle och som är tonsatt av hans dotter Mary Moody. Sången översattes 1896 av Anna Ölander (1861-1939).

Publicerad i
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 239 under rubriken "Jubel, erfarenhet och vittnesbörd".
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1930 som nr 239.
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 374 under rubriken "Det Kristna Livet - Erfarenhet och vittnesbörd".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 539 under rubriken "Erfarenhet och vittnesbörd".

Externa länkar
Lyssna på och läs engelska texten på Cyber Hymnal.

Amerikanska psalmer
En dåres dagbok (film)

En dåres dagbok är en svensk kortfilm från 1968 i regi av Jan Bergquist. Filmen filmades in av Rune Ericson och Rolf Wertheimer. Som förlaga har man Nikolaj Gogols novell  Zapiski sumassjedsjego som utgavs 1835, novellen kom i svensk översättning 1886 med titeln En vansinnigs dagbok.

Roller i urval
Mimmo Wåhlander
Christer Holmgren   
Jan Bergquist   
Mathias Henrikson   
Eric Gustafsson   
Anders Beling   
Crister Junge   
Karsten Engström
Håkan Söderberg

Svenska filmer 1968
Svenska kortfilmer
Nikolaj Gogol-filmatiseringar
Svenska 1960-talsfilmer
Herre Jesus, dig jag älskar

Herre Jesus, dig jag älskar är en sång med text av Francis Bottome (verserna) och Daniel Webster Whittle (kören, 1882), musiken är skriven av James McGranahan.

Publicerad i 
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 158 under rubriken "Helgelse".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 407 under rubriken "Helgelse".

Brittiska psalmer