kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tungmaskar

Tungmaskar (Pentastomida) är efter nyare forskningar en klass eller en underklass i understammen kräftdjur med cirka 100 arter. Men denna systematiska indelning är fortfarande omdebatterad.

Det vetenskapliga namnet är bildat av de gammalgrekiska orden pente (fem) och stomatos (munhåla). Beteckningen är en felbedömning. Arterna har endast en munhåla med fyra säckliknande eller hakliknande utskott.

Det är det parasitiska levnadssättet, som gett dessa djur en masklik, ringlad kropp. Mundelar saknas helt hos det fullt utvecklade djuret. De fyra i munnens närhet befintliga hakarna tyder man som rudimentära rester efter lika många ben. Särskilda organ för andning och blodomlopp saknas. Hanarna är mycket mindre än honorna.

Den vanliga tungmasken (Linguatula serrata) lever i könsmoget tillstånd i hundens, vargens eller hästens näshåla och pannhåligheter. Arten hittas ibland i människans näshåla men den blir inte könsmogen. En fullväxt hona innehåller omkring 1/2 miljoner ägg. Dessa blir utstötta av värden genom nysningar samt kan komma i kontakt med växter och andra näringsämnen. Med dessa införs de i harens, kaninens, fårets, nötkreaturens, hästens eller (mera sällan) i människans tarmkanal. Maskens larver som under tiden utvecklat sig, genomborrar tarmens väggar för att komma in i levern eller lungan. Där omges det unga djuret med en kapsel samt undergår en del förändringar och på samma sätt som insekternas larver även hudömsningar. Först efter flera månaders förlopp har larven uppnått ett sådant utvecklingstillstånd, att de är redo för en vandring. Djuret bryter sig igenom kapseln och genomborrar levern och kommer in i kroppshåligheterna samt når bronkerna eller tarmen och glider slutligen ut ur kroppen.

Har värden ett större antal av dessa djur i kroppen kan det leda till värdens död. Infektionen av hundens och andra djurs näshålighet sker antingen genom direkt upptagande av dessa larver eller genom förtärandet av en infekterad lunga eller lever. Larverna kan i dessa djurs näshåla utvecklas till könsmogna djur, men i annat fall går de under. På detta sätt dör, som hos många andra parasitiska djurformer, tusentals ägg och larver. Det krävs flera lyckliga omständigheter, för att några få individer ska uppnå könsmogen ålder.

Referenser

Noter 

Kräftdjur
CYTA

CYTA (kortform för CYpriot Telecommunication Authority) eller ATHK (Αρχή Τηλεπικοινωνιών Κύπρου) på grekiska) är Cyperns nationella telefonoperatör och huvudleverantör för fast telefoni, internet och mobilkommunikation. CytaMobile köptes upp av Vodafone.

Företaget täcker hela landet med digital PSTN och ISDN-telefonlinjer och erbjuder dessutom ADSL i de största städerna.

CYTA-koncernen äger flera företag, bland annat Cytanet (ISP), CytaMobile (mobiltelefoni) och övriga företag inom den typ av kommunikation.

Externa länkar
 CYTA (officiell webbplats)
 CYTA:s webbutik

 
Cypriotiska företag
Företag med statligt ägande
Teleoperatörer
Suzanne Pleshette

Suzanne Pleshette, född 31 januari 1937 i New York i New York, död 19 januari 2008 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk skådespelerska.

Hon betraktades som en attraktiv stjärna på amerikansk scen, TV och film. Hennes mest kända roll var som lärarinnan Annie Hayworth som undfår en grym död i Alfred Hitchcocks Fåglarna (1963). Bland övriga filmer märks Alla tiders geisha boy (1958), Fort Delivery (1964) och If It's Tuesday This Must Be Belgium (1969).

Hon var en kort period gift med skådespelaren Troy Donahue.

Referenser

Noter

Externa länkar

Internet Broadway Database

Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1937
Avlidna 2008
Kvinnor
Alumner från Syracuse University
Kämnärsrätt

Kämnärsrätt (i äldre svenska kæmenær, tyska Kämmerer, av medeltidslatin camerarius, av camera, skattkammare, kassa; således ursprungligen detsamma som kamrerare) är en numera upphävd underdomstol i Sveriges städer.

Historik
Enligt stadslagen skulle utöver rådstuvurätten finnas även en lägre domstol ute på torget, torgrätten. Denna domstols plats blev sedermera intagen av kämnärerna, vilkas ämbete från början var att övervaka, uppbära och redovisa stadens inkomster. Under Gustav II Adolfs regering utfärdades stadsprivilegier i vilka kämnärerna upptas som utövande den lägre domsrätten inom staden. I den 1619 upprättade stadgan gällande städernas administration och uppkomst bestämdes att kämnärerna skulle vara två i varje stad. De skulle enligt denna stadga ha ett särskilt rum i rådhuset kallat kämnärsstugan. Kämnärernas ämbete sägs i stadgan vara att ta upp alla mindre saker till förhör och döma i enklare mål.

Vidare skulle kämnärerna utkräva böter och se till att staden fick in kapital och skatter i rätt tid. I 1734 års lag (Rättegångsbalken, kap. V) behölls kämnärsrätten som första instans i städerna. I kap. VI § 4, stadgades, att där kämnärsrätt inte fanns, skulle rådstuvurätten rannsaka och döma i alla de mål som annars tillhörde kämnärsrätt. Enligt en uppgift från början av 1800-talet skulle så varit fallet i åtminstone 25 städer. Kämnärsrättens befogenhet enligt 1734 års lag var att i staden rannsaka och döma alla tvister, även brottmål, där de ej efter lag eller särskilda stadgar hörde till annan rätt. Handlade målet om liv eller ära, skulle kämnärsrätten bara rannsaka, inte döma, utom i Stockholm, där kämnärsrätten även i dessa mål skulle döma och sända in domen till hovrättens granskning. 

Den 18 april 1849 vidtogs en reform av domstolsorganisationen, som sänkte antalet instanser från fyra till tre. Då upphävdes kämnärsrätterna och alla de mål som dittills hört till kämnärsrätterna, skulle omedelbart upptas av rådstuvurätten.

Lista över kämnärsrätter i Sverige 

 Stockholms Norra förstads kämnärsrätt för Norrmalm inrymd i Kastenhof
 Stockholms Södra förstads kämnärsrätt för Södermalm
 Stockholms stads kämnärsrätt
 Kämnärsrätten i Kalmar

Se även 
 Instansordning

Litteratur
C. T. Odhner, Bidrag till svenska städernas och borgareståndets historia före 1633 (1860) samt 
C. T. Odhner, Bidrag till svenska stadsförfattningens historia (1861).

Referenser
 

Svenska historiska domstolar
Ej längre existerande svenska kommunala myndigheter
Borgarrätt
Kaja Widegren

Karin (Kaja) Widegren-Malmquist, född 11 juli 1873 i Västerås, död 1 september 1960 i Stockholm, var en svensk målare, tecknare, grafiker, etsare och pjäsförfattare.

Hon var dotter till kontraktsprosten och docenten Gunnar Widegren och Sara Svartling och gift 1901–1906 med Gustaf Malmquist och 1920–1925 med författaren Tage Aurell samt mor till Sandro Malmquist. 

Hon studerade konst för Georg von Rosen vid Konstakademien i Stockholm 1897–1901 och deltog sporadiskt i akademiens etsningsskola. Runt sekelskiftet studerade hon i Rom som följdes av studier i Paris 1919–1921 och under studieresor till Tyskland 1920–1925 och Italien 1950–1951. Under 1920-talet undervisade hon i krokiteckning vid sin ateljé i Stockholm. 

Tillsammans med Gösta af Geijerstam ställde hon ut på Gummesons konsthall 1916 och hon medverkade i Föreningen Svenska Konstnärinnors utställningar på Konstakademien, Skånska konstmuseum och Liljevalchs konsthall och hon var representerad flera gånger i Sveriges allmänna konstförening utställningar runt om i Sverige samt Baltiska utställningen i Malmö. Bland hennes offentliga arbeten märks en dekorativ målning med bibliskt motiv på Radiumhemmet i Stockholm. 

Hennes konst består av stilleben, porträtt och landskapsbilder utförda i olja, gouache eller pastell. Som specialitet målade hon bonader som närmast var en pastisch på dalmåleriet. Bland hennes porträtt märks personer som Erik Axel Karlfeldt, Ellen Key, Bengt Lindfors, Anna Wittlock och Wilhelm Stenhammar. 

Hon utgav 1939 Poesiklubben, ett skådespel i två akter och 1943 spelades hennes pjäs Pecks Äventyr på Kungliga Dramatens stora scen.

Referenser

Noter

Tryckta källor
 
 Svenskt konstnärslexikon del V, sid 663-664, Allhems Förlag, Malmö.  (som Widegren)
 Svenskt konstnärslexikon del IV, sid 72, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296 (som Malmquist)

Födda 1873
Avlidna 1960
Kvinnor
Konstnärer från Västerås
Svenska dramatiker under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Birgit Finnilä

Birgit Marianne Finnilä, född den 20 januari 1931 i Sibbarp, Hallands län, är en svensk konsert- och operasångerska (alt/kontraalt). Finnilä är invald som ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien.

Finnilä har studerat för Ingalill Lindén i Göteborg och för Roy Henderson vid Royal Academy of Music i London. Efter en framgångsrik debut i Göteborg 1967 som Orfeus på Stora Teatern har hon vunnit internationell berömmelse för sina tolkningar av Bach, Bruckner, Mahler och Wagner. Hon har främst framträtt vid festspel, bland annat på La Scala och operorna i München och Paris. Hon har sjungit under dirigenter som Abbado, Solti, Leinsdorf, Karajan, Barenboim, Kubelik, Gardiner, Negri, Mackerras, Barbirolli och Sergiu Comissiona.

Konsertframträdanden har varit Birgit Finniläs huvudsakliga område, men hon har också med framgång medverkat i operor av bland andra Britten (Lucretia), Gluck och Mozart.

Hon har även medverkat vid skivinspelningar för bland annat EMI, till exempel som Marcellina i Figaros bröllop samt i Bruckners Te deum och Sjostakovitj Lady Macbeth från Mtsensk. Flera inspelningar med musik av Bach har även gjorts för Erato Records, bland annat Matteuspassionen och Johannespassionen, en inspelning med Schumanns Frauenliebe und Leben för Swedish Society Discofil samt en lp med Mahlersånger för Bluebell Records. En inspelning av Vivaldis Juditha triumphansför Philips har prisbelönats internationellt.

Källor
Biography from Bach-Cantatas.com
Sørensen, Inger, Operalexikonet, sidan 186, Forum, 1993, .
Nyström, Pia; Kyhlberg-Boström Anna, Elmquist Anne-Marie (1996). Kungl. Musikaliska akademien: matrikel 1771–1995. Kungl. Musikaliska akademiens skriftserie, 0347-5158; 84. Stockholm: Musikaliska akad.. LIBRIS-ID: 7749167.  (inb.)
Nyberg, Katarina, Sveriges radio, Operamagasinet, oktober 1994. En sångares liv och tankar. Om och med Birgit Finnilä. 
Finnilä-Eker, Annika, Bisses saga. Birgit Finnilä. Ett sångarliv. Norsborg: Recito, 2012. . LIBRIS-ID: 13506099. Sidorna 103–154: Konserter och annan verksamhet. (Omnämner utbildning, samtliga framträdanden under åren 1948–1996 samt i stort alla inspelningar för grammofon).

Diskografi
Så gott som fullständig diskografi finns i Finnilä-Ekers biografi, se ovanför under Källor.

Svenska operasångare under 1900-talet
Altar
Personer från Sibbarps socken
Födda 1931
Levande personer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Kvinnor
Klaus Voormann

Klaus Otto Wilhelm Voormann, född 29 april 1938 i Berlin, är en tysk grafiker och musiker.

Voormann lärde känna The Beatles i Hamburg i början på 1960-talet då han sällskapade med Astrid Kirchherr. Han formgav omslaget till The Beatles album Revolver från 1966 och spelade bas i John Lennons grupp Plastic Ono Band på 1970-talet. Han var dessförinnan basist i gruppen Manfred Mann 1966–1969 och erbjöds också platser i The Hollies och The Moody Blues, men tackade nej.

Voormann har också designat skivomslag till bland andra Wet Wet Wet, Turbonegro och Bee Gees. Vid mitten av 1990-talet fick han uppdraget att designa omslagen till The Beatles Anthology del 1, 2 och 3. Dessa utformade han som kollage av gamla foton.

Källor 

Födda 1938
The Beatles
Tyska grafiker
Tyska musiker
Män
Levande personer
Konstnärer från Berlin
Musiker från Berlin
Gustaf Malmquist

Knut Gustaf Emil Malmquist, född 18 augusti 1865 i Stockholm, död 24 augusti 1926 i Fiskebäckskil, var en svensk skulptör.

Han var son till snickarmästaren Anders Malmquist och Anna Bernhardina Ever och gift första gången 1901–1906 med Kaja Widegren och från 1907 med Ivi Natt och Dag. Malmqvist var far till Sandro Malmquist. Han studerade vid Konsthögskolan i Stockholm 1889–1893 där han tilldelades en kunglig medalj avslutningsåret. Som stipendiat fortsatte han sina studier i Tyskland, Italien och Frankrike 1897–1901. Vid återkomsten till Sverige medverkade han i utställningar i Stockholm 1901 där han visade arbeten utförda under sin studietid utomlands. Han kom senare att medverka i samlingsutställningar i Helsingborg 1903, Malmö 1904 och Norrköping 1906. Efter att han 1906 blev lärare i figurmodellering och träskärning vid Tekniska skolan i Stockholm framträdde han mycket sparsamt i utställningsverksamhet. Vid sidan av sitt arbete utförde han porträttbeställningar. Bland hans större arbeten märks ryttarstatyn av Karl X Gustav, som avtäcktes 1917 framför Nordiska museet i Stockholm. En kort tid före sin död medverkade han i en utställning i Göteborg. Malmqvist finns representerad vid Nationalmuseum i Stockholm.

Fotogalleri

Externa länkar 

  
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 72, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 344,

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska skulptörer under 1900-talet
Skulptörer under 1900-talet
Födda 1865
Avlidna 1926
Män
Hyperbel

En hyperbel är den geometriska orten för en punkt P i planet, vars avstånd till två givna punkter, brännpunkterna F1 och F2, har en konstant skillnad. Hyperbeln är ett av kägelsnitten.

Hyperbeln, som består av två oändliga grenar, är symmetrisk i förhållande till transversalaxeln, på vilken brännpunkterna ligger, och konjugataxeln.
Axlarnas skärningspunkt kallas medelpunkt och genom denna går hyperbelns två
asymptoter. 

Ett mått på hyperbelns form är dess excentricitet e = c/a, där c är halva avståndet mellan brännpunkterna och a är avståndet från medelpunkten till skärningspunkterna med transversalaxeln. Ju större excentriciteten är desto större är vinkeln mellan asymptoterna.

Ekvationer

Väljs sammanbindningslinjen mellan brännpunkterna till x-axel och dess mittpunktsnormal till y-axel, blir hyperbelns ekvation

Om A1 och A2 är skärningspunkterna med x-axeln är

Med

definieras excentriciteten som

Asymptoter
Linjerna

är hyperbelns asymptoter.

För den liksidiga hyperbeln är asymptoterna vinkelräta mot varandra.

Tangenter
Tangenten i punkten (x1, y1) är

Normaler
Normalen i punkten (x1, y1) är

Krökningsradie
Krökningsradien är

Konstruktion

Brännpunkterna givna
Låt F1 och F2 vara brännpunkterna. Drag en cirkel med godtycklig radie F2A = r med F2 som medelpunkt. Drag sedan cirkeln med radien r-2a där a är avståndet till skärningspunkten med transversalaxeln och med F1 som medelpunkt. Cirklarna skär varandra i C1 och C2 som är punkter på hyperbeln.

Axlarna givna

Drag från punkten OA = a tangenten AT1 och från punkten OB = b tangenten BT2. Drag en godtycklig linje genom O som skär tangenterna i C och D. Avsätt sträckan OE = OD. Dras PE vinkelrätt mot OE och CP vinkerätt mot PE är P en hyperbelpunkt.

Det kanske enklaste sättet att konstruera en hyperbel när axlarna är givna är att utnyttja Pythagoras sats 
 enligt bild. Om en av axlarna är imaginär så gäller i stället .

Kägelsnitt
Birationell geometri
Hyperboloid

Hyperboloid är en form av andragradsyta. Dess skärningslinjer med ett plan är i allmänhet antingen ellipser eller hyperbler. 

Hyperboloiderna är av två slag:
En hyperboloid med en mantel består av två symmetriskt belägna, trattformiga, vid smaländarna förenade ytor, vilka åt andra hållet är obegränsade. 
En hyperboloid med två mantlar består av två skilda, toppformiga, symmetriskt belägna ytor, som är obegränsade åt ena sidan.

Dessa hyperboloider beskrivs av ekvationen
   (enmantlad hyperboloid),
respektive
   (tvåmantlad hyperboloid).

De kallas också elliptiska hyperboloider och om och endast om a = b, rotationshyperboloider eller circulära hyperboloider.

Källor
 

Andragradsytor
Ugglan
Ytor
Ellipsoid

Ellipsoid är en buktig yta av 2:a graden, med tre i allmänhet olika axlar.

Genomskärningen med ett plan är alltid en ellips. Om två axlar är lika stora, kan ytan anses uppkomma genom att en ellips roterat kring sin ena axel. En sådan yta kallas rotationsellipsoid eller sfäroid. Den är tillplattad eller långsmal, allteftersom rotationen skett runt ellipsens lillaxel eller storaxel. Jorden samt himlakropparna i allmänhet har approximativt formen av tillplattade sfäroider eller, om de roterar tillräckligt långsamt, sfärer. Några av månarna i solsystemet liknar mer långsmala sfäroider - Saturnus månar Mimas, Enceladus och Tethys samt Uranus måne Miranda. Dvärgplaneten Haumea har formen av en treaxlig ellipsoid.

Ekvation 
I ett vanligt kartesiskt koordinatsystem (med axlarna x, y och z) är ekvationen för en ellipsoid

där a, b och c är de tre radierna (mätta längs de tre axlarna).

Volym 
Volymen av en ellipsoid ges av formeln:

där a, b och c är de tre radierna. Om a = b = c så blir formeln den sedvanliga för ett klots volym.

Andragradsytor
Ytor
Ellen Jolin

Maria Helena (Ellen) Jolin, född den 16 juni 1854 i Stockholm, död där den 25 maj 1939, var en svensk författare, målare och grafiker.

Biografi 
Ellen Jolin var dotter till skådespelaren Johan Christopher Jolin och Catharina Mathilda Wigert samt faster till konstnären Einar Jolin. 

Jolin studerade privat för Fredrik Scholander, Kerstin Cardon och den norske målaren Carl Hansen. Därefter deltog hon i en ettårig kurs vid Tekniska skolan innan hon 1877 kom in på Konstakademien. År 1889 for hon till Paris och studerade där för J. J. Lefebvre vid Académie Julian. Hon är representerad på Nationalmuseum, Norrköpings konstmuseum och ett flertal andra museer. Jolin är begravd på Solna kyrkogård.

Galleri

Bibliografi

Referenser

Noter 

Svenska målare under 1800-talet
Svenska grafiker under 1800-talet
Svenskspråkiga författare
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Konstnärer från Stockholm
Författare från Stockholm
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1854
Avlidna 1939
Kvinnor
Lista över proteaväxternas släkten

Detta är en lista över släkten i familjen proteaväxter (Proteaceae) alfabetiskt ordnad efter de vetenskapliga namnen.

A

B

C

D

E

F

G

H

I

K

L

M

N

O

P

R

S

T

V

X

Se även
Lista över auktorsförkortningar inom växttaxonomin

Auktorkällor
 IPNI - International Plant Names Index
 SKUD - Svensk kulturväxtdatabas

Externa länkar
IPNI
Svensk kulturväxtdatabas

Proteaväxter
Proteaväxter
Bonnier Books

Bonnier Books samlar Bonniers bokrelaterade verksamheter. Idag spänner dessa från traditionella förlag till bokhandelskedjor och digitala prenumerationstjänster för ljud- och e-böcker. Bonnier Books har cirka 2 000 medarbetare i sju länder och omsätter cirka 7 miljarder kronor. Verkställande direktör är Håkan Rudels.

Verksamhet i Sverige
Bonnierförlagen är den ledande förlagsgruppen i Sverige. Bonnierförlagen inkluderar också bokklubbar, Bonnier Rights och Bonnier Brands.

BookBeat är en digital prenumerationstjänst som erbjuder tillgång till ett urval av ljudböcker och e-böcker från branschens ledande bokförlag. BookBeat finns i Finland, Tyskland, Danmark, Polen och 23 länder till.

Pocket Shop är en ledande återförsäljare av pocketböcker.

Verksamhet i Europa

Tyskland
Bonnier Media Deutschland är den näst största förlagsgruppen i Tyskland och marknadsledande inom barnböcker och serier.

Storbritannien 
Bonnier Books UK är ett brittiskt förlag med 12 imprints som ger ut böcker i en rad genrer för olika åldrar.

Norge 
Cappelen Damm är Norges näst största bokförlag med inriktning på både norsk och utländsk litteratur. Cappelen Damm samägs av Bonnier Books och Egmont med 50 procent var.

Finland
Werner Söderström OY, WSOY, ger ut finsk och översatt litteratur, fiktion och facklitteratur för alla åldersgrupper. 

Akademiska Bokhandeln är en bokhandelskedja i Finland som erbjuder böcker på främst finska och svenska, kontors- och pappersvaror samt andra relaterade produkter.

Danmark 
Gutkind Forlag grundades i januari 2020 med fokus på dansk och översatt litteratur för vuxna läsare.

Alpha Forlag publicerar dansk och utländsk litteratur, barn- och ungdomsböcker samt facklitteratur.

Polen 
Bonnier Books Polska består av förlagen Marginesy och Jaguar. Bonnier Books Polska ger ut rikt illustrerade självbiografier och biografier, skönlitteratur av polska och utländska författare samt barnböcker.

Externa länkar
 Bonnier Books webbplats
 Bonnierförlagens webbplats

Svenska bokförlag
Bonnierkoncernen
Bonnierförlagen

Bonnierförlagen är ett svenskt aktiebolag som ingår i Bonnier Books. Bonnier Books innefattar Bonnierkoncernens förlagsverksamhet.

Bokförlag

Albert Bonniers Förlag 
Gondol (imprint)
Wahlström & Widstrand (imprint)
Bazar Förlag
Bokförlaget Forum
Bonnier Fakta (imprint)
Lovereads (imprint) 
Historiska Media
Bokförlaget Semic
Bonnier Audio
Bonnier Bookery
Bonnier Carlsen
Fenix Förlag
Bokförlaget Max Ström
Romanus & Selling
Älska Pocket

Bokklubbar
Bonniers Bokklubb
Månadens Bok

Litterär agentur 

Bonnier Rights

Källor

Noter

Externa länkar
Bonnierförlagens webbplats

Svenska bokförlag
Bonnierkoncernen
T/S Gunilla

T/S Gunilla är ett barkskepp som till största delen används som skolfartyg av Öckerö seglande gymnasieskola på Öckerö. 

Gunilla var Sveriges största seglande fartyg innan Ostindiefararen Götheborg blev färdig. De båda fartygen seglade tillsammans några dagar senhösten 2005 utanför Kanarieöarna, Götheborg på sin resa till Kina och Gunilla på väg med förstaårseleverna till Kap Verde och därefter Sydamerika. Varje år gör Gunilla en resa runt Atlanten från Öckerö-Öckerö. På vägen kommer hon till ställen som Kap Verde, Grenada, Dominikanska Republiken, USA, Mexiko och Kuba för att nämna några.  

I September 2020 seglades Gunilla för första gången i historien som ett segelfartyg till Island av Na/SJD 1821. Klassen seglade runt hela Island och besökte sedan huvudstaden Reykjavik. På sin segling hem la hon även till på Shetland i staden Lerwick. Även här var det ett första besök för T/S Gunilla. Klassen, som egentligen skulle segla från USA till Sverige fick trots den rådande pandemin en segling, inte likt några tidigare resor som gjorts med skolfartyget. Detta är något som kan läsas om i media.  

T/S Gunilla byggdes 1940 som lastfartyg på Oskarshamns varv och användes som fraktfartyg fram till 1970. Hon är 35 meter upp till masttoppen och har totalt 19 segel. Gunillas maxfart är 14 knop. Rekordet över Atlanten med T/S Gunilla ligger på 13,5 dagar, som genomfördes av SA1720. SA1720 slog ännu ett rekord när klassen seglade över Atlanten en andra gång från Progreso, Mexico till Öckerö, Sverige utan hamnstopp. Seglatsen tog 43 dygn och är därmed rekord på längsta sjöben med T/S Gunilla. Bedriften var nödvändig på grund av den rådande pandemin och uppmärksammades i media.

Referenser 

Svenska segelfartyg
Fartyg sjösatta 1940
Fartyg byggda i Oskarshamn
Svenska skolfartyg
Mo Lei Tau

Mo lei tau kallas den nonsens-humor som ofta förekommer i komedier från Hongkong, och som särskilt Stephen Chow har gjort populär.

Filmgenrer
Kinesisk film
WP:Projekt Kina
Havsspindlar

Havsspindlar (Pycnogonida, även Pantopoda) är en klass i understammen palpkäkar.

Dessa djur har jämförelsevis långa ben, en kägellik sugsnabel, en kort och ledad bål och rudimentär abdomen. Dessutom är hannarna utrustade med ett övertaligt främre par av extremiteter vid vilket äggen fästes. Ifrån tarmkanalen utgår långa blindsäckar som sträcker sig in i benen. Särskilda andningsorgan saknas.

Arterna i denna klass lever uteslutande i havet. Havsspindlar hittas i regioner med tidvatten och upp till 7000 meter under havsytan. De flesta havsspindlar simmar inte utan kryper trögt omkring mellan alger och stenar, vanligen helt nära stranden. Flera arter finns även vid Sveriges västkust.

Födan utgörs av nässeldjur, mossdjur, blötdjur och sjöpungar. Larverna av flera arter lever som parasiter.

Källor

Noter 

Havsspindlar