Marina Abramović

Marina Abramović, född 30 november 1946 i Belgrad i Jugoslavien, är en serbisk performancekonstnär. 

Marina Abramović, som är bosatt i New York, utbildade sig i måleri på Konstakademien i Belgrad samt i Zagreb 1965–70. Under 1970-talet undervisade hon på Konstakademien i Novi Sad. År 1975 flyttade hon till Amsterdam i Nederländerna. Mellan 1992 och 1996 var hon professor vid Hochschule für bildende Künste Hamburg och 1997–2004 professor i performancekonst vid Hochschule für bildende Künste Braunschweig.<ref>[https://archive.is/20120909085829/http://www.kunst-wissen.de/fach/f-kuns/o_pm/abramo0.htm Marina Abramovic (1946–) på kunstwissen.de]</ref>

Hon inledde sin konstnärliga karriär 1973. Människokroppen är av central betydelse i hennes konstnärskap, både som tema och medium. Hennes konstnärskap utforskar gränserna för människans fysiska och mentala gränser samt relationer mellan konstnär och publik. 

Hon arbetade från 1976 under tolv år tillsammans med den tyske performancekonstnären Ulay. De genomförde tillsammans performancekonstverk som utmanade kroppens fysiska och mentala gränser beträffande smärta, uthållighet och fara. 
Efter tre decenniers arbete började hon i början av 2000-talet att beskriva sig själv som "the grandmother of performance art".

År 2016 publicerade Abramović memoarboken Walk Through Walls, svensk översättning Gå genom väggar. Abramović finns representerad vid Moderna museet i Stockholm.

Transitory Objects for No-Human UseThe Hunt Chair for Animal Spirits, betong, hjort- och älghorn samt stål, en 12 meter hög installation i Wanås skulpturpark från 1998, är ett av Marina Abramovićs få platsspecifika verk. Det består av en hög stol av svartmålat stål, på vars långa ben är fästade ett antal horn av hjortar och älgar som skjutits på Vanås slotts marker. Det ingår i hennes serie av konstverk Transitory Objects for Non-Human Use, som Marina Abramović stimulerades till under genomförande av sin vandring utmed Kinesiska muren 1988, då hon insåg att det var den första gången hon genomförde en performance utan en närvarande publik. För att överföra denna erfarenhet gjorde hon ett antal föremål av stål, trä, metaller, grisblod och människohår, för "användning av människor", "andliga upplevelser" och "användning av kraft". Dessa objekt var enligt Abramović avsedda att förmedla "en särskild sorts energi". Hon karaktäriserade inte dessa objekt som "skulpturer", utan som kortlivade, övergående objekt som ska utlösa upplevelser hos publiken genom en tänkt interaktion med objekten.

 Marina Abramović i Stockholm 2017 
År 2017 ordnade Moderna museet i Stockholm en retrospektiv utställning, inkluderande The Cleaner, en ny, veckolång kollektiv performance, (The Cleaner), med körer, sångare och performers i Eric Ericsonhallen i månadsskiftet februari/mars 2017.

Bilder från Stockholm 2017

Bibliografi i urval

Marina Abramović: Cleaning the House, Wiley,1995, 
Marina Abramović med flera: Artist Body – Performances 1969–1998, Charta, 1998, 
Marina Abramović, Pablo J. Rico och Thomas Wulffen: The Bridge / El Puente, Charta, 1998, 
Marina Abramović och Dobrila Denegri: Performing Body, Charta 1998, 
Germano Celant och Marina Abramović: Public Body: Installations and Objects 1965–2001, Charta,2001, 
Marina Abramović och Miguel Fernandez-Cid: Student Body, Charta, 2002, 
Marina Abramović, Michael Laub, Monique Veaute och Fabrizio Grifasi: Marina Abramović – The Biography of Biographies, Charta 2004, 
Nancy Spector, Erika Fischer-Lichte, Sandra Umathum och Marina Abramović: Seven Easy Pieces, Charta 2007, 
Kristine Stiles, Klaus Biesenbach, Chrissie Iles och Marina Abramović; Marina Abramović, Phaidon Press 2008, 
James Westcott: When Marina Abramović Dies: A Biography, MIT, 2010, 

 Källor Nationalencyklopedin'', CD-utgåvan 2000

Noter

Externa länkar
Marina Abramovićs webbplats
Marina Abramovic Institute

Serbiska konstnärer
Födda 1946
Kvinnor
Personer från Belgrad
Levande personer
Performancekonstnärer