kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ränneslätt

Ränneslätt, utanför Eksjö i Småland, anses vara en av landets äldsta militära övningsplatser och mötesplats.

Historik
Den svenske kungen Erik XIV mönstrade svenska armén där 1564 i samband med kriget mot Danmark. År 1690 blev Ränneslätt permanent övnings- och mötesplats för Smålands kavalleriregemente. Permanent bebyggelse började uppföras på övningsplatsen på 1820-talet, då en del byggnader som tidigare stått vid officersbostället i Kvarnarp flyttades hit. Kvarnarp hade tidigare använts för en del övningar. Vid mitten av 1800-talet uppfördes kaserner, stall, ridhus med mera. 1868 uppfördes ett sjukhus på södra delen av slätten och 1878 tillkom stora chefsbostaden som 1927 kom att övertas som bostad för chefen för Göta ingenjörregemente. 1879 tillkom grenadjärkårens underofficersmäss, senare använd av skjutfältsavdelningen och 1880 Soåsabaracken som senare brukades som förråd. Av de äldsta bevarade byggnaderna idag är en ombyggd officerspaviljong och en norr om den belägen köksbyggnad, båda från 1834. Det gamla ridhuset liksom två kokhus från 1878 är idag klassade som kulturminnen.

År 1906 stod de nya kasernerna för husarregementet färdiga vid Stockholmsvägen. De gamla kasernerna användes av Östgöta trängkår 1907–1911 och övertogs därefter av Göta ingenjörregemente 1928.

Under andra världskriget inrättades ett interneringsläger för omkring 1 000 tyska och 167 baltiska soldater på Ränneslätt. Soldaterna var huvudsakligen sysselsatta med dikesarbeten, vägbyggen och liknande, och uppförde även en "teaterlada" som senare kom att ingå i Göta Ingenjörsregementes fritidsgård. Lägret tömdes i november 1945 inför baltutlämningen.

Området omfattar i dag ett femtontal byggnader av högt kulturhistoriskt värde.

En omständighet som mer än något satte sin prägel på det forna möteslivet på Ränneslätt var platsens omedelbara närhet till Eksjö. Särskilt gällde detta Smålands husarer, som under så gott som hela sin existens hade övningarna förlagda till Ränneslätt. Husarerna blev starkt förknippade med staden Eksjö. Ränneslätt och staden Eksjö representerar tillsammans en 400-årig historia.

Tio soldater dödades vid en övning med minor på Ränneslätt vid Eksjö den 6 mars 1943. Denna händelse har gett namn åt platsen "mingläntan".

Källor

Se även
Eksjö-Ränneslätt flygfält

Externa länkar 

Ränneslätt, på mil.se

Svenska militära mötesplatser
Eksjö kommuns historia
Svenska militära övningsfält
Hult

Hult eller Hulth kan syfta på:

 -hult – ett led i sydsvenska ortnamn
 Hult, Ale kommun – en småort i Ale kommun
 Hult, Eksjö kommun – en tätort i Eksjö kommun
 Hult, Falu kommun – en bergsmansgård i Falu kommun
 Hult, Hylte kommun – en ort i Hylte kommun
 Hult, Kristinehamns kommun – en ort i Kristinehamns kommun
 Hult, Mörbylånga kommun – en småort i Mörbylånga kommun på Öland
 Hults socken – en socken i Småland
 Hults landskommun – en tidigare kommun i Jönköpings län 1863–1951
 Hults församling – en tidigare församling i Linköpings stift –2018
 Hult-Edshults församling - en församling i Linköpings sfit 2018–
 Hults kyrka – en kyrkobyggnad som tillhör Hult-Edshults församling
 Hults distrikt –  ett distrikt i Eksjö kommun och Jönköpings län 2016–
 Hultsbruk – en småort och bruksegendom i Norrköpings kommun
Hult (naturreservat) - ett naturreservat i Karlskoga kommun
 Hult Healey – en svensk sportbil
 Hult (efternamn) – ett efternamn

Se även
 Hulth
Movänta

Movänta Camping är en campingplats norr om Hult i Eksjö kommun.

Intill campingen finns en badplats. Campingen har omkring 80 campingtomter och campingstugor samt en restaurang. På campingen finns minigolfbana, boulebana, roddbåtar, kajaker och en lekstuga samt en klätterställning för barn. Det går också att fiska i den närbelägna, Försjön. Vanliga fiskarter är abborre, gädda och mört.

Externa länkar 
Movänta Camping
Detaljer om badplatsen 

Badplatser i Sverige
Eksjö kommuns geografi
Apple II

Apple II var en av de mest populära persondatorerna under sent 1970-tal och fram till tidigt 1990-tal. Den första modellen lanserades 1977 av Apple Computer och produktionen av modellen IIe upphörde år 1993.

Föregångaren till Apple II var Apple I, en tidig dator som hobbyanvändaren själv fick sätta ihop med hjälp av en komponentlåda. Apple I serietillverkades aldrig, men låg till grund för många av de funktioner som gjorde Apple II till en succé. Apple II levererades med ett integrerat tangentbord. Det var mycket vanligt på tidiga persondatorer, men som idag i stort sett endast finns på bärbara datorer.

Steve Wozniak designade Apple II som ett öppet system, vilket medförde att det kom ut en mängd tredjepartstillbehör till datorn. Förbättrade grafikkort, minnesexpansioner, hårddiskar och nätverkskort producerades till Apple II. Det fanns även ett Z80-kort, vilket gjorde det möjligt att köra program utvecklade för Z80-processorn, till exempel CP/M-program.

Apple II blev mycket populär bland hemanvändare och var under 1980-talet den dominerande datorn i amerikanska skolor. Den såldes också i viss omfattning till småföretagare, mycket på grund av att världens första kalkylprogram, VisiCalc, släpptes till Apple II. Ett försök att år 1980 lansera en renodlat affärsorienterad dator, Apple III, misslyckades dock.

De första Apple II-datorerna var baserade på 8-bitarsteknologi. Apple IIGS, som lanserades 1986, hade dock en bakåtkompatibel 16-bitars processor. Apple IIGS var den mest avancerade datorn i serien och utrustades med ett grafiskt användargränssnitt som påminde om Macintosh. Den hade även för tiden jämförelsevis avancerad färggrafik och ljudmöjligheter.

Apples Macintosh-datorer, som först lanserades 1984, finansierades i praktiken med vinsterna från försäljningen av Apple II-datorer. Bland de många hängivna användarna av Apple II var frustrationen stor när utvecklingsresurserna gick till Macintosh och Apple II gradvis blev föråldrad. Den mycket hängivna användarskaran och de många tillbehörstillverkarna gjorde dock att datorn fortsatte leva vidare förvånansvärt länge.

"II" i Apple II skrevs på många olika sätt, exempelvis som ][, ][e, //c och //e. IIgs och IIc plus skrevs med just II.

Källor

Externa länkar

Hemdatorer
Apple-hårdvara
Tolir

Tolir var en bryte i Roden cirka år 1070, troligen gift med Gyla.

Nedanför Hovgårdens ruiner på Adelsö vilar ett runblock registrerat som U 11 med följande inskrift: 

"Tyd du runorna! Rätt lät Tolir, bryte i Roden, rista dem åt konungen. Tolir och Gylla lät rista (dessa runor) båda makarna efter sig till minnesvård ... Håkon bjöd rista."

Tolir var bryte, vilket betyder att han var kungens fogde på Hovgården, och Gylla var sannolikt hans hustru. Som fogde ansvarade Tolir för förvaltningen av Roden, som här åsyftar Roslagen. Vid den tiden omfattade Rodens eller roddarlagets område också Mälaröarna. "Kungen" kan vara Håkon Röde, som antas ha regerat på 1070-talet. Runstenen är extra intressant eftersom detta är den tidigaste kända förekomsten av ordet konung i Sverige. 

Tolir var under vikingatiden ett vanligt nordiskt  mansnamn.

Se även
Toola den feminina formen av Tolir.

Fornnordiska mansnamn
Runstensresare
Personer i Sverige under 1000-talet
Bryte

Bryte, på fornnordiska bryti och på danska Brydi, var en nordisk titel under folkvandringstid och vikingatid. Den syftade på en man, ibland en träl, som hade uppsyn över trälar eller skötte en gård som han själv inte ägde. Även kvinnliga trälar kunde befordras; de kallades då deja, en benämning för piga, vilket sedan i betydelsen mjölkpiga fortlevde inom bondesamhället. Ofta hade bryten en förvaltande eller arbetsledande funktion. 

Bryten kunde verka på en gård, också en jarls bryte eller en konungs bryte. Kungen hade till exempel en träl som vaktade en viss del av hans egendom och kallades bryte. Möjligen kan ordet härledas ur "bryta bröd", alltså att bryten serverade eller också provsmakade kungens mat, för att kontrollera om den var förgiftad eller inte.

Senare blir bryte ett ämbete, en av kungens eller jarlens närmsta förtrogna. Ibland jämställs under medeltiden ämbetet bryte med jarlens.

I den medeltida Östgötalagen (ÖgL D XIV) talas om konungs bryte i Uppsala bo, jarls bryte i Rodens bo och biskops bryte i stavs och stols bo. Med bryte avses här en förvaltare som var satt att sköta huvudgården åt ägaren. Ibland likställs titeln med det i tyskspråkiga regioner vanliga Meier med varianterna Meyer, Mair, Mayr och Mayer, som var ansvariga för gårdar eller gods åt en annan ägare. Dessa Meierar skulle senare ofta ha tagit över gårdarna, men fortsatt att betala med råvaror och ur detta ord härleds möjligen termen mejeri. I Uppland var bryten träl under ägaren, medan bryten i Skåne i det närmaste ska ha varit delägare. 

Lagarna stadgar också olika straff för våld emot en bryte: "Men de från den mosaiska rätten emanerande hårda straffen för dråp, även av barn, som vi finner i Kristofers landslag, bör ses mot bakgrund av landskapslagarna, där till och med viljadråp på barn kan sonas med böter, och där människoliv över huvud taget taxeras i pengar, med olika bötesbelopp för dråp av utlänning, konungs bryte, bondes bryte, landstrykare, lekare etc".

Vid ruinerna efter Hovgården på Adelsö står runsten U 11 med följande text: 

Tolir var bryte, vilket betyder att han var kungens fogde på Hovgården och Gylla var hans hustru. Tolir svarade för förvaltningen av Roden och "Kungen" kan ha varit Håkan Röde, vilken tros ha regerat på 1070-talet. Runstenen är intressant eftersom det är första gången orden bryte och konung har hittats omnämnda i Sverige.

Se även
Jarl, annan hög titel.
Deja, befordrad kvinnlig träl.
Socknare, jämförbar med den senare betydelsen av bryte

Referenser

Externa länkar

Slaveri
Titlar
Vikingatiden
Roden

Roden (troligen från det fornsvenska roðer, "rodd") är ett historiskt område i Upplands kusttrakter.

Historik och utsträckning
Roden omtalas första gången i Upplandslagen 1296 där sägs att lagen även skall gälla i Norra Roden, vilket lett till antagandet att Roden ursprungligen legat utanför folklandsindelningen, vilket dock är högst osäkert.

I Upplandslagen ligger skillnaden mellan folklanden och Roden i den militära organisationen, för i judiciellt avseende förklaras det, att Roden ligger "i landslaghum", och i ecklesiastikt hänseende hörde Norra Roden till Uppsala stift.

Markgäldsförteckningen 1312 är äldsta belägget för vilka socknar som ingick i Roden, då räknas Västlands socken och Valö socken liksom en del av Ekeby socken till Roden, från största delen av det som idag räknas som hit saknas dock skattelängder. 1314 sägs uppbördslängden för erläggande av sexårstionden Västlands socken, Österlövsta socken, Hållnäs socken, Valö socken, Hökhuvuds socken, Börstils socken och Hargs socken ingå i Roden. Uppenbarligen har även Skepplagen i söder ingått i Roden. Åtminstone 1409 ingår Bro skeppslag, Häverö skeppslag, "Birke thinglagh" (antagligen Björkö med omgivande socknar), Frötuna skeppslag och "Öslabo thinglag" (bör ungefär ha motsvarat Länna socken).

År 1413 räknades Hamrånge och Hille socknar samt halva Valbo socken till Roden, medan övriga Gästrikland räknades till Uppland. Detta har lett till antagandet att Roden tidigare skulle ha omfattat även Gästrikland. Detta är dock högst tveksamt, kung  Magnus Eriksson tillskrev i ett brev 1331 innevånarna i Tiundaland, Attundaland, Fjärdhundraland, Roden och Gästrikland, så åtminstone då räknades Gästrikland som ett eget område. År 1314 förrättades gränssyn mellan Tiundaland och Gästrikland mellan Nora och Österfärnebo socknar, och då räknades inte Gästrikland som en del av folklanden.

Etymologi
Under 1500-talet börjar namnen Roslagen och Roden användas som synonymer i de administrativa dokumenten.

Det finska namnet på Sverige, Ruotsi, och det estniska namnet på Sverige, Rootsi, anses av vissa språkforskare vara kommet ur Roden.

Sæland
Snorre Sturlason talar om ett område kallat Sæland (inte att förväxla med Själland) som omfattade även andra svenska landskap vid Östersjön, som den närmast havet belägna delen av Östergötland och möjligen andra kusttrakter. Vilka härader av Östergötland som räknades till Sæland uppges inte bestämt, men Schlyter tror sig kunna anta, att Östkinds, Björkekinds, Lösings och Hammarkinds samt möjligen även Skärkinds härad hört dit. Om detta område skall ses som en del av Roden är väl tveksamt, även om de troligen ingått i de områden som gjort ledung.

Referenser

Roden
Roslagen
Håkan Röde

För författaren som skrev under pseudonymen, se Ossian Håkansson

Håkan Röde var svensk kung cirka 1070–1079. I Västgötalagens kungalängd står att Håkan Röde var född och begravd i Levene i Västergötland. Han ska enligt traditionen ha gett namn åt gården Håkantorp i denna bygd.

Håkan i olika källor
Förutom tillägget till äldre västgötalagen är den främsta källan till kunskap om Håkan Adam av Bremens krönika. De två källorna placerar dock honom på olika platser i den svenska kungalängden: enligt den med Håkan samtidige Adam av Bremen ska Håkan ha efterträtt en Anund Gårdske, som regerade efter Halsten, medan den senare västgötalagen placerar honom mellan Emund Slemme och Halsten. Enligt Adam ska Håkon ha gift sig med "den unge Olavs moder", vilket troligen syftar på modern till Olav Kyrre, men om det var hans mor Tora Torbergsdatter eller hans styvmor Elisabeth framgår inte av Adams latin och övriga källor är för osäkra för att avgöra frågan.

Osäkra källor
En annan möjlig källa är den skadade runstenen Håkanstenen vid Hovgården på Adelsö i Mälaren. Stenen restes av Tolir, bryte över Roden, och hans hustru Gyla. Texten på runstenen lyder: 

Det är första gången som ordet "konung" och ett kunganamn är dokumenterat i en inhemsk svensk källa. Denne Håkon kan ha varit Håkan Röde.

Dessutom nämns i ett brev från påven Gregorius VII riktat till kung Inge den äldre en kung "A" som denne ska ha regerat tillsammans med. De båda uppmanas införa tionde och kallas reges wisigothorum ("västgötarnas kungar", men egentligen 'visigoternas kungar'). Denne "A" tolkas vanligen som Inges bror Halsten, men kan möjligen syfta på Håkan.

Tolkningar av källäget
Håkan Röde placeras i regentlängden vanligen mellan Anund och Inge den äldre, i enlighet med den samtida Adam av Bremen. Kungliga hovstaterna tar dock överhuvudtaget inte upp honom i sin regentlängd. Dick Harrison menar också i Sveriges historia att Västgötalagens kronologi ger ett "förvirrat intryck".

Adolf Schück föreslog att han kan ha varit samma person som Blot-Sven, en teori som inte påträffas i övriga sekundärkällor som behandlar honom.

Referenser

Noter

Källor

Lars O. Lagerqvist & Nils Åberg Litet lexikon över Sveriges regenter Vincent förlag, Boda kyrkby 2004  

Håkan 1
Personer i Sverige under 1000-talet
Födda 1000-talet
Avlidna 1079
Män
Alsnö hus

Alsnö hus är ruinen efter ett medeltida palats från 1200-talet på Adelsö i Mälaren. Alsnö hus hör till området Hovgården och tillsammans med Birka är det ett Unesco-världsarv sedan 1993.

Historia 

När Hovgården omnämns första gången i de medeltida källorna år 1200 betecknas kungsgården som "mansionem regiam Alsnu", det vill säga ett hus av mer än ordinär storlek. Drygt 70 år senare lät Magnus Ladulås ersätta detta med ett ståtligt sommarpalats i tegel (enligt vissa källor var byggherren Valdemar Birgersson, men Magnus tog snabbt över huset). Av vad som framgått tidigare var det här på Alsnö hus som samme kung vid en herredag 1280 genom den så kallade Alsnö stadga instiftade ett riddarstånd vilket innebar att adeln därmed avgränsades som samhällsklass.

Till skillnad mot tidens ofta välbefästa borgar var Alsnö hus byggt närmast som ett lustslott inrättat mer för bekvämlighet än försvar. Magnus Ladulås och senare hans son Birger Magnusson vistades också ofta här ute under sommarhalvåret. De kungabrev som finns från denna tid och kan härledas från Adelsö är daterade 1279, 1280, 1281, 1284, 1286, 1288, 1297, 1303 och 1304. Alla breven är daterade under sommaren, det tidigaste den 15 maj och det senaste den 7 oktober.

Slutet för Alsnö hus 
Redan i slutet av 1300-talet mötte dock Alsnö hus sin undergång. Möjligen brändes det ned vid ett överfall av vitaliebröderna, det vill säga de mecklenburgska kapare som vid denna tid härjade i Östersjön för att försöka återge kung Albrekt den svenska tronen som han efter slaget vid Åsle 1389 förlorat till drottning Margareta. Vid utgrävningen av ruinen 1916-1918 visade sig nämligen kullen vara översållad med armborstpilspetsar. Idag återstår endast delar av grundmurarna på en kulle vid stranden nordöst om Adelsö kyrka.

Bilder

Se även 
 Alsnögatan på Södermalm i Stockholm.

Litteratur 
Thordeman, B., Alsnö hus. Ett svenskt medeltidspalats i sitt konsthistoriska sammanhang. 1920

Externa länkar 

Sven Rosborn: Det Alsnöhus som Bovæ byggde.
 Riksantikvarieämbetet, .
 Om Alsnö hus på Historiska.se

Se även 
Adelsö
Adelsö kyrka
Hovgården
Håkanstenen

Borg- och slottsruiner i Uppland
Birka och Hovgården
Kungsgårdar i Sverige
Fornminnen i Ekerö kommun
Fornminnen i Uppland
Adelsö
Mastit

Mastit (av grekiskans μαστός, "bröst", och ιτις, suffix som anger inflammation) avser bröstkörtelinflammation hos människa och juverinflammation hos djur. Hos människan är mastit ett exempel på mjölkstockning och kallas även vid det namnet. 

Mastit orsakas oftast av en bakteriell infektion. Många olika bakterier, till exempel stafylokocker, streptokocker och koliformer, kan vara inblandade. Orsaken till mastit är mångfaktoriell och varierar mellan människa och djur. För att förebygga mastit är det viktigt att minska förekomsten av sjukdomsframkallande bakterier på bröst/juver och minska risken att immunförsvaret hos människan/djuret hämmas, till exempel amma/mjölka flera gånger per dag. Vid bakteriebetingad mastit kan infektionen i vissa fall behandlas med antibiotika.

Mastit hos nötkreatur i Sverige  
Mastit är den vanligaste och mest kostsamma sjukdomen bland Sveriges mjölkkor. Sjukdomen är också den vanligaste anledningen till att mjölkkor behandlas med antibiotika. Olika former av mastit kan även drabba dikor, men hur vanlig sjukdomen är bland dessa djur är inte väl känt. 

De vanligaste bakteriefynden vid mastit hos mjölkkor är stafylokocker, streptokocker och koliformer.

Se även 
 Inflammation

Källor

Externa länkar 

 Mastit hos nötkreatur
 Sveriges Veterinärförbund – Riktlinjer för användning av antibiotika till produktionsdjur – nötkreatur och gris

Veterinärmedicin
Infektionssjukdomar
Amning
Bröstsjukdomar
Experimentalfältet

Experimentalfältet var Kungliga Lantbruksakademiens experiment- och försöksverksamhet på Norra Djurgården i Stockholm. Kungliga Lantbruksakademien grundades år 1811 av Karl XIII och delar av dess verksamhet flyttades några år senare ut till Frescati där en försöksverksamhet startades för växtförädling och nya redskap, växtslag, odlingsmetoder, djurraser och utfodringssätt skulle provas för att i förlängningen öka lönsamheten för det svenska jordbruket.

Tillkomsten av Experimentalfältet tillskrivs ofta Sveriges dåvarande kronprins Karl Johan men även Abraham Niclas Edelcrantz, mönsterjordbrukare på Stora Skuggan på Djurgården.

De nya rönen skulle spridas genom undervisning, demonstrationer och publikationer samt via hushållningssällskap runt om i Sverige.

Experimentalfältet kom också att innefatta en framgångsrik plant- och trädskola, trädgårdsundervisning och en med tiden alltmer specialiserad och ambitiös jordbruksvetenskaplig verksamhet med odlings-, utfodrings- och rasförädlingsförsök. Experimentalfältet anlades vid Skeppsbroäng, Stockholm, som bestod av torra lövängar, fuktiga strandängar och mossar samt skogsmark. Föreståndaren för Experimentalfältet tilldelades en professur i lantbruksvetenskap och den första var Olof Carling. Åren 1856-69 förestods det av Alexander Müller.

Från 1907 drevs Experimentalfältet av myndigheten Centralanstalten för försöksväsendet på jordbruksområdet, som under 1930-talet successivt delades upp i flera organisationer.

Lantbruksakademien och Experimentalfältet var föregångare till Sveriges lantbruksuniversitet. På 1940-talet flyttades jordbruksforskningen till Ultuna lantbrukshögskola vid Ultuna utanför Uppsala. Det dröjde dock till början av 1960-talet innan Experimentalfältets trädgårdsskola flyttades.

Se även
Kungliga Lantbruksakademien
Sveriges lantbruksuniversitet

Externa länkar 

Experimentalfältet

Agrarhistoria
Jordbruksanläggningar
Lantbruksvetenskap
Norra Djurgården
Byggnadsminnen i Stockholms kommun
Gävle slott

Gävle slott är ett slott beläget på södra sidan om Gavleån, vid Slottstorget i Gävle i Gästrikland. Det är idag residens för landshövdingen i Gävleborgs län, som därmed även är ståthållare på Gävle slott och då ingår i de Icke tjänstgörande hovstaterna vid Kungliga hovet.

Historik 
Åren 1583–1593 lät kung Johan III påbörja byggnationen av ett kyrkslott; en slottsbyggnad där kyrkorummet är det centrala. Slottet hade ett helt annorlunda utseende än det nuvarande. I likhet med andra Vasaslott hade det torn med spiror och utsirade gavlar. Arkitekt var Willem Boy och byggnaden stod klar 1597. Efter att ha förfallit under flera år rustades slottet upp under 1650- och 1660-talet och byggnaden blev högkvarter för landshövding och landsstaten.

Påsken 1727 bröt elden ut i slottet. Slottskyrkan lades i ruiner och slottets översta våning totalförstördes. Slottet fick stå övergivet i några år innan man 1741 beslöt att reparera byggnaden och åter inrätta den till landshövdingeresidens. Överintendent Carl Hårleman fick i uppdrag att utföra ritningar till renovering och ombyggnad och efter detta arbete fick Gävle slott det utseende det i huvudsak har sedan dess. År 1754 kunde den första landshövdingen, Axel Johan Gripenhielm, flytta in.

Innanför slottsmuren, på tomtens sydöstra hörn, ligger Slottshäktet. Slottshäktet var troligtvis ursprungligen matkällare, men under 1600-talet fick byggnaden en ny funktion som häkte. Även det brann ner i slottsbranden 1727, men återuppbyggdes och stod klart 1732. I dag ligger Sveriges fängelsemuseum i Slottshäktet.

Galleri

Se även 
 Vasaslott
 Suecia antiqua et hodierna

Vidare läsning

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Gävle
Slott i Gästrikland
Byggnadsminnen i Gävleborgs län
Länsresidens i Sverige
Byggnader invigda under 1500-talet
Byggnader ritade av Carl Hårleman
Statliga byggnadsminnen i Sverige
Palats

Ett palats är en praktfull byggnad (eller grupp av byggnader) för högreståndsboende och oftast i stadsmiljö. Ett palats kan ligga helt ut mot gatan, som Arvfurstens palats, eller tillbakadraget, som Buckingham Palace eller Elyséepalatset.

De italienska palatsen i antikens Rom och fram till renässansens Florens och Venedig, bildade modell för senare palatsbyggen. Ett av Sveriges äldsta palats är det så kallade Bjälbopalatset i Vadstena, byggt på 1200-talet.

Ordet palats kommer av latinets palatium, efter Palatium eller Palatinen, den av Roms sju kullar som kejsarna oftast byggde sina bostäder på. Ordet har lånats in i många språk, dock med varierande innebörd. På engelska syftar palace oftast på en statschefs residens, och därför kallas Drottningholms slott för Drottningholm Palace på engelska.

I överförd betydelse kan ordet palats användas som allmän beteckning på praktfulla byggnader.

Exempel på palats

Frankrike 
 Chaillotpalatset
 Påvepalatset i Avignon
 Slottet i Versailles
 Louvren

Italien 
 Palazzo Barberini
 Palazzo Farnese
 Palazzo Venezia
 Dogepalatset i Venedig

Kina 
 Förbjudna staden

Kroatien 
 Adriapalatset
 Banpalatset
 Diocletianus palats 
 Guvernörspalatset
 Rektorspalatset
 Sponzapalatset

Ryssland 
 Peterhof
 Vinterpalatset
 Katarinapalatset

Spanien 
 Palacio de los Duques de Medinaceli

Storbritannien 
 Buckingham Palace
 Blenheim Palace
 Westminsterpalatset

Sverige 
Stockholm:

 Arvfurstens palats
 Axel Oxenstiernas palats
 Bondeska palatset
 Bromska palatset
 Bååtska palatset
 Gustav Horns palats (Hornska palatset)
 Hallwylska palatset
 Hessensteinska palatset
 Stockholms slott
 von Rosenska palatset
 Ryningska palatset
 Sagerska palatset
 Schering Rosenhanes palats
 
 Stenbockska palatset
 Wrangelska palatset
Se även: Diplomatstaden

Turkiet 
 Topkapipalatset
 Svenska palatset i Istanbul

Se även 
 Barn- och ungdomskulturhuset Palatset i Stockholm
 Skateboardarken Palatset i Avesta
 Novellen Palatset av Carl Jonas Love Almqvist

Källhänvisningar 

Byggnadstyper