kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lista över ishockeyspelare i HV71

HV71 är en professionell ishockeyklubb hemmahörande i Jönköping, Småland, Sverige. De spelar i högsta ligan, Elitserien, sedan 1982. HV71 bildades år 1971 genom en sammanslagning av två mindre klubbar, Huskvarna IF och Vätterstads IF. Ända sedan föreningen bildades har över 310 spelare spelat minst en match för klubben. HV71 har vunnit SM-guld vid fem tillfällen. Sammanlagt har 77 stycken spelare varit med om att vinna SM-guld med klubben. Två spelare, Johan Davidsson och Per Gustafsson har varit med och vunnit guld vid samtliga tillfällen. Fredrik Stillman var med och vann guld 1995 som spelare, 2004 som tränare för HV71 och 2008 och 2010 och 2012 som sportchef för klubben. Johan Davidsson är spelaren som gjort flest antal mål, assist och poäng i klubbens historia.

Sex före detta HV-spelare har fått sina tröjnummer hissade i taket. Fredrik Stillmans nr 14 och Stefan Örnskogs nr 15 hissades upp den 26 december 2001 i Kinnarps Arena, Per Gustafssons nr 7 hissades upp den 18 september 2010, Stefan Livs nr 1 hissades upp den 10 januari 2012, Johan Davidssons nr 76 hissades upp den 27 september 2014 och David Petraseks nr 22 hissades upp den 27 januari 2016.

Förklaringar
 Spelar för HV71 under 2008/2009
 SM-vinnare, pensionerade tröjor (retired jerseys).

Målvakter

Utespelare



Statistiken är från säsongen Elitserien i ishockey 2008/2009.

Referenser

 Hockey Database
 Elite Prospects

HV71
Ishockeyspelare i HV71
Clarke Abel

Clarke Abel, född den 5 september 1789 i Bungay i England, död den 24 november 1826 i Kanpur i dåvarande Brittiska Indien, var en engelsk botaniker och läkare.

Abel blev utvald att som biolog ledsaga den brittiske ambassadören lord Amherst under resan till Kina 1816–1817. Amherst var ute efter att förbättra de något frostiga relationerna med Kina, vilket han inte var så framgångsrik med. Abel ansåg att ambassadören inte kunde återvända till England utan att ha något att visa upp, vilket ledde till att en insamling av frön och växter genomfördes. Det mesta av materialet stuvades på ett skepp för transport till England, men detta förliste på ett korallrev utanför Borneo och huvuddelen av materialet förstördes. Växter förknippade med Abel är bland annat växtsläktet Abelia (Caprifoliaceae).

Källor

Externa länkar 

Brittiska botaniker
Botaniker under 1800-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Födda 1789
Avlidna 1826
Män
Ledamöter av Royal Society
Konstantin Kaufmann

Konstantin Petrovitj von Kaufmann, född 2 mars (gamla stilen: 19 februari) 1818, död 16 maj (gamla stilen: 4 maj) 1882 i Tasjkent, var en rysk general. 

Kaufmann blev 1838 officer vid ingenjörkåren och kom snart till generalguvernementet Kaukasien, där han utmärkte sig särskilt vid belägringen av Kars 1855, varefter han 1857 blev generalmajor.
Efter att i några år ha tjänstgjort i krigsministeriet blev han 1867 generalguvernör i det nybildade generalguvernementet Turkestan, vilket han kom att styra fram till sin död. Han tog sitt säte i Tasjkent, gav denna stad en europeisk anstrykning, förvärvade sig snart förtroende inom landet och införde där ordnade förhållanden. Av hans militära bedrifter kan nämnas expeditionen till Buchara och Samarkands intagande 1868, expeditionen till Chiva 1873 och fälttåget mot khanatet Kokand 1875.

Källor 

Ryska generaler
Födda 1818
Avlidna 1882
Män
Kunz von Kaufungen

Kunz von Kaufungen, född omkring 1410, död 1455, var en tysk riddare och förövare av det så kallade sachsiska prinsrovet 1455. Han avrättades därför samma år.

Källor

http://daten.digitale-sammlungen.de/0001/bsb00016328/images/index.html?seite=361

Noter

Födda 1410
Avlidna 1455
Tyska militärer
Riddare
Män
Personer som blivit avrättade under 1400-talet
Militärer under 1400-talet
Tidlösa

Tidlösa (Colchicum autumnale L.) är en flerårig löklik växt som tillhör familjen tidlöseväxter. Tidlösa kännetecknas av att själva blomningen inte tar vid förrän bladen vissnat bort på hösten. Tidlösa kallas, troligen på grund av detta växtsätt, även för nakna jungfrun.

Biologi och utbredning 
Växten blir 10 till 30 cm hög och blommar från september till oktober med bleklila blommor bestående av 6 elliptiska lanslika flikar. Tre till fem blad, brett elliptiska, blankt gröna utvecklas på våren. Frökapseln är två till fem centimeter omvänt äggrund. Växten är ytterst giftig, giftet finns i hela växten men mest i fröna. 

Tidlösan är sällsynt förvildad, men trivs på öppen, näringsrik mark. Den kan återfinnas på fuktängar, vägrenar och gräsmattor. Dess utbredning i Norden är mycket sporadisk med några områden i sydöstra Sverige, östra Norge och sydöstra Danmark. Ursprungligen kommer den från Centraleuropa, Vitryssland och Ukraina.

Giftighet och användning 
Hela växten innehåller bland annat den mycket giftiga alkaloiden colchicin, ett cellgift. Dess verkan är lömsk, precis som arsenik, och ger symptom på förgiftning först 2–6 timmar efter att det intagits, och då är det fara värt att hjälpen kommer för sent. Växten har också fått öknamnet "vegetabilisk arsenik" för att dess verkan liknar arsenikens. Dödlig dos av ett frö eller knöl är för en vuxen 4 g, för ett barn cirka 1,5 g. Av det rena colchicinet kan så lite som 7 mg vara tillräckligt. Förgiftningen visar sig genom sveda i mun och svalg, synbesvär, magsmärtor, illamående med kraftiga uppkastningar och behov av att kasta vatten. Efter 12–24 timmars förlopp uppträder en smärtande kolik, blodig och slemmig diarré, blodig urin och smärtsamma sammandragningar av blåsan (liknande symptom som vid kolera).

Läkemedlet kolkicin som används vid bland annat giktbehandling utvinns från tidlösan och dess släktingar. Det används också vid studier av kromosomer då det stör normal celldelning.

Referenser

Noter

Allmänna källor 

Den nya nordiska floran 
Den virtuella floran - Tidlösa

Externa länkar

Tidlöseväxter
Ti Växtindex
Giftiga växter
Sachsiska prinsrovet

Riddaren Kunz von Kaufungen, som ansåg sig ha rätt till ersättning för åt kurfursten Fredrik den saktmodige lämnad krigstjänst, sökte tilltvinga sig sina fordringars uppfyllande genom att bortröva kurfurstens unga söner, Ernst och Albrekt. Prinsrovet verkställdes på slottet i Altenburg, Sachsen, natten till 8 juli 1455, och rövarna sökte på skilda vägar uppnå böhmiska gränsen. Traditionen förmäler, att den 12-årige Albrekt på färden under förevändning att plocka bär lyckades varsko en kolare, varpå denne skulle ha samlat några av sina kamrater, befriat prinsen och fångat Kunz von Kaufungen, varefter dennes medbrottslingar mot löfte om strafflöshet utlämnade prins Ernst. Riddar Kunz blev omedelbart halshuggen. Prinsrovet, vars detaljer forskningen inte helt lyckats utreda, blev på 1600-talet ämne för en hel rad sagor.

Referenser

Tyska kriminalfall
Nord-Frons kommun

Nord-Frons kommun (norska: Nord-Fron kommune) är en kommun i Innlandet fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Vinstra.

Administrativ historik 

Kommunen har sitt ursprung från 1851 då Frons kommun delades. Kommunen bar då namnet Nordre Fron. Nord-Fron och Sør-Frons kommun slogs ihop igen 1966, för att åter delas 1977.

Tätorter 
 Kvam
 Vinstra

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kommuner i Innlandet fylke
Nordre Lands kommun

Nordre Lands kommun (norska: Nordre Land kommune) är en kommun i Innlandet fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Dokka.

Administrativ historik 

Kommunen grundades 1847 då Lands kommun delades i Nordre Land och Søndre Land. 1868 överförs ett område med 340 invånare från Søndre Land till Nordre Land. 1914 delades kommunen, varvid Torpa kommun bildades. 1962 slås Nordre Land, Torpa och en mindre del av Flubergs kommun samman.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Kommuner i Innlandet fylke
Harris (växt)

Harris, uttalas "har-ris", eller på bygdemål i Skåne hara-ris, Cytisus scoparius (ibland stavat Cytisus scoparicus) är en växt som tillhör familjen ärtväxter. Växten benämns även Harginst.

Beskrivning 
Den blir från 40 till 150 cm hög och blommar från maj till juni med orangegula blommor som växer med en till två blommor på cirka två cm långa skaft från bladvecken. Harris växer i form av en kvastlik buske med femkantiga gröna grenar utan tornar. De övre bladen är enkla medan de nedre är 3-fingrade med en till två cm långa småblad. Den från början gröna fröbaljan blir tre till fyra cm, blir svart på utsidan när den är mogen och öppnar sig då på ett explosivt sätt så att fröna sprätter långt omkring. Detta är gynnsamt för harrisets spridning. Växten är frostkänslig och vid temperaturer under -25 - -30 grader dör stjälkarna.

Utbredning 
Arten är vitt spridd i stora delar av världen, och är invasiv på sina håll. Den skada den gör, bl a i USA, Australien och Nya Zeeland, är att den tar sig in i skogshyggen, där den konkurrerar med nyplanteringar och orsakar betydande ekonomiska förluster för skogsägarna. 

Harris är ganska vanlig i Danmark och trivs på solig, varm, torr, ganska mager sandjord. Men pH i marken får inte vara alltför lågt, helst över 6,0. Markens buffrande förmåga ska vara god. Det kan åstadkommas på annan sandjord med tillförsel av lite torr, pulverformig kalkhaltig lera + bevattning direkt efter. Harris kan påträffas på exempelvis vägslänter, buskmark, banvallar, sandhedar och glesa strandskogar. Dess utbredning i Norden anses vara ursprunglig i Danmark. Lågväxta, övriga bestånd är förvildade och kan påträffas i södra Sverige upp till Mälardalen,  i små områden i södra Finland och på kustnära platser från Østfold till Trøndelag i Norge.

Synonymer 
Cystisus multiforum
Genista scoparius (Lam)
Sarotham[n]us scoparius (L.) Wimmer ex Koch
Spartium scopari[c]um (L.)

Noter

Externa länkar
Den virtuella floran - Harris

Ärtväxter
Ha Växtindex
Invasiva arter i Nordamerika
Invasiva arter i Nya Zeeland
Søndre Lands kommun

Søndre Lands kommun (norska: Søndre Land kommune) är en kommun i Innlandet fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Hov.

Administrativ historik 

Kommunen bildades 1847 genom en delning av Lands kommun. 1868 överförs ett område med 340 invånare till Nordre Lands kommun. 1900 överförs ett obebott område till Vardals kommun. 1914 delas kommunen i Søndre Land och Flubergs kommun. 1962 slås Søndre Land och större delen av Flubergs kommuner ihop igen.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kommuner i Innlandet fylke
Ann Gelbar-Söderberg

Ann Gelbar-Söderberg eller Ann Gelbar, folkbokförd Astrid Ellen Ann-Charlotte Söderberg, född 31 juli 1918 i Falsterbo, död 11 juli 2012 på samma ort, var en svensk skådespelare. Gelbar-Söderberg var bland annat känd för rollen som småskollärarinnan Greta Berglund i TV-serien Hem till byn.

Biografi

Hon fick engagemang vid Malmö stadsteater 1945 och efter några år vid Wasa Teater, varefter hon spelade på stadsteatrarna i Uppsala, Borås och Göteborg. Hon ingick äktenskap andra gången 1951 med skådespelaren Roland Söderberg, som hon var gift med till hans död 1983, med vilken hon fick dottern Katarina Söderberg.

Filmografi
 
 även 1979 och 1982

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser 
 Östgötateaterns arkiv
Dödsnotis - Sydsvenskan

Noter

Externa länkar

 Ann Gelbar på Malmö stadsteater 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1918
Avlidna 2012
Kvinnor
Folke Walder

Oscar Folke Uebel-Walder, född 25 augusti 1896 i Linköping, död 31 oktober 1984 i Göteborg, var en svensk skådespelare. Han medverkade bland annat i TV-serien Hem till byn, i rollen som magister Berglund.

Filmografi 

 (till och med 1976)

Teater

Roller (ej komplett)

Radioteater

Roller

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1896
Avlidna 1984
Skådespelare från Linköping
Sør-Aurdals kommun

Sør-Aurdals kommun (norska: Sør-Aurdal kommune) är en kommun i Innlandet fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Bagn.

E16 mellan Oslo och Bergem går genom kommunen.

Administrativ historik 

Kommunen bildades på 1830-talet samtidigt med flertalet andra norska kommuner. 1894 bildas Etnedals kommun ur delar av Sør- och Nord-Aurdals kommuner. 1984 överförs ett obebott område i  Makalausfjellet till Nord-Aurdals kommun.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Kommuner i Innlandet fylke
Sør-Frons kommun

Sør-Frons kommun () är en kommun i Innlandet fylke i Norge. Den ligger i Gudbrandsdalen, cirka 70 kilometer norr om staden Lillehammer. Kommunens centralort är tätorten Hundorp.

Administrativ historik 
En kommun med namnet Sør-Fron bildades första gången 1851 genom en delning av Frons kommun. 1966 slogs Sør-Fron och Nord-Frons kommun ihop igen, för att åter delas 1977. 1990 överförs ett obebott område till Folldals kommun.

Kommunvapen 
Kommunvapnet är hämtat ifrån legenden om Dal-Gudbrand, en hednisk herse som enligt Olav den heliges saga ska ha gett namn åt Gudbrandsdalen. Dal-Gudbrand ska ha ägt en avbild av Tor som Olav den heliges starke man Kolbein ska ha slagit sönder med en klubba, varpå de råttor, ormar och ödlor som bosatt sig i avbilden och levt på offren ska ha flugit ut. Denna episod finns med i filmen Den vite vikingen, men Olav den helige är utbytt mot kung Olav Tryggvason. Johannes Brost spelade Kolbein.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kommuner i Innlandet fylke
Kammarkör

Kammarkör (; ) är en blandad kör med i regel 20–30 sångare, ofta på professionell eller halvprofessionell nivå. Körtypen fick sitt genombrott i Sverige med den av Eric Ericson 1945 grundade Kammarkören (numera Eric Ericsons Kammarkör). Utmärkande för körtypen är att repertoaren ofta huvudsakligen består av västerländsk konstmusik.

Se även 
Kammarmusik

Källor 

Körsång
Vokalensembletyper
Rötning

Rötning eller metanbildning innebär att biologisk nedbrytning av organiskt material sker i syrefri (anaerob) miljö. Rötningens mekanism består av att anaeroba organismer med tillgång till metaboliserande näringsämnen, såsom kväve, kol och fosfor, under rätt förhållanden bryter ned det organiska materialet. Detta leder till bildning av cellprotoplasma alltmedan kväve omvandlas till organiska syror och ammoniak. Kol frigörs huvudsakligen i form av metan och koldioxid, d.v.s. biogas.

Rötning utnyttjas i anläggningar av varierande storlek för produktion av biogas. Man använder sig då oftast av en flerstegsprocess, där materialet först i omgångar genomgår s.k. hygienisering (där detta är ett krav från myndigheter) för att därefter tillföras en rötningstank. Rötningstank kallas även rötkammare och det är där den biologiska processen sker och den slutliga så kallade rötresten uppstår under gasbildning. Rötningsprocessen är känslig för inblandning av syre och för hög halt/mängd av starkt sura eller alkaliska ämnen då dessa kan störa eller helt döda processen. Normalt bör processen ha ett pH på ca 7-8 för att de aktiva organismerna ska överleva. De metanproducerande bakterierna är temperaturkänsliga, och det är viktigt att rötkammaren håller en given temperatur för att biogasprocessen inte skall avstanna. Mesofila bakterier fungerar optimalt vid temperaturer på 30-40 grader Celsius, medan termofila bakterier fungerar bäst vid temperaturer på 50-60 grader Celsius.

Utvunnen biogas utnyttjas, efter uppgradering, främst (till närmare 50%) som fordonsbränsle, men även för uppvärmning, elproduktion m m. Den s.k. rötresten har i ökad grad kommit till användning som jordförbättringsmedel/gödningsmedel inom jordbruket. Detta ställer stora krav på det som rötas. Matavfall från hushållen innehåller alltför ofta plast och andra föroreningar som inte hör hemma på åkrarna. Därför finns höga krav på att rötresten ska vara rent från vissa fraktioner/ämnen.

Exempel på material som används är organiskt avfall från hushåll, storkök och restauranger (matavfall), fett från fettavskiljare (gäller biologiskt fett), slam från reningsverk och biomassa från jordbruket, så som gödsel, halm, vallväxter, rens och spannmål.

Sveriges största anläggningar för rötning återfinns i Helsingborg och Linköping, med en årlig behandlad mängd på över 50 000 ton. Projektering för ny- och utbyggnad pågår på många håll.

Det biologiska material som återstår efter rötningen sk. rötrest används (om det är godkänt) som gödsel inom jordbruket. Jämfört med orötad gödsel har det för växterna en högre halt lätt tillgängligt kväve, fosfor och andra växtnäringsämnen, varför mindre mängd gödning behövs per hektar åker och därmed minskar antal körningar på åkern, vilket är fördelaktigt för ekonomi och miljö.

Baserar sig biogasproduktionen enbart på substrat (dvs. biologiskt material) som är godkända enligt vissa regler kan rötresten få spridas på KRAV-odlingar. Detta ställer hårda krav på anläggningarna i form av ursprungskontroller för substratet och strikta rutinmässiga prover som säkerställer olika gränsvärden.

Se även
 Kompostering

Avfallshantering
Reningsverk
Birkenes kommun

Birkenes kommun (norska: Birkenes kommune) är en kommun i Agder fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Birkeland.

Administrativ historik 

Likt andra norska kommuner bildades Birkenes på 1830-talet. Flera gränsjusteringar har skett genom åren. 
 1883 övers ett obebott område till Landviks kommun.
 1967 slogs Birkenes samman med Herefoss och Vegusdals kommuner. 
 1970 överförs ett obebott område från Frolands kommun.
 1979 och 1980 överförs ett obebott områden från Frolands kommun.
 1986 överförs ett område med 8 invånare till Evje og Hornnes kommun.
 1991 överförs ett område med 60 invånare till Frolands kommun.

Referenser

 
Kommuner i Agder fylke
Bykle kommun

Bykle kommun (norska: Bykle kommune) är den nordligaste kommunen i Agder fylke i södra Norge. Den gränsar till kommuner i Vestland fylke och Vestfold og Telemark fylke. Kommunen genomskärs av riksväg 9 och har två jämnstora tätorter, Hovden och Bykle kyrkby. Viktiga näringar är vattenkraft och turism. Hovden är den största vintersportorten söder om Hardangervidda. Bygden karaktäriseras av högfjäll som går upp till 1500 meter över havet. Största vattendraget är Otra.

Administartiv historik
Kommunen grundades 1902 genom en delning av Valle kommun.

Referenser

Kommuner i Agder fylke
 
Setesdalen
Freden i Altranstädt

För religionstraktaten mellan protestanter och katoliker 1707, se Altranstädtkonventionen.

Freden i Altranstädt var ett fredsfördrag som slöts i Altranstädt i Sachsen den 14 september 1706 mellan Sverige och Polen å ena sidan och Kurfurstendömet Sachsen å den andra. Genom freden tvingades kung August den starke att avsäga sig den polska kronan, erkänna Stanislaus som kung i Polen, skilja sig från ryska förbundet och utlämna Johann Patkul. Freden kan betraktas som en separatfred under stora nordiska kriget.

Sveriges underhandlare var Carl Piper och Olof Hermelin. Freden hölls en tid hemlig, emedan August var beroende av Ryssland och till och med efter fredsslutet måste delta i ett angrepp på en i Polen stående svensk-polsk styrka under Marderfelt vid Kalisch den 19 oktober samma år. Men då August därefter i Warszawa lät sjunga Te Deum med anledning av svenskarnas nederlag och dessutom i hemlighet begärde hjälp i Berlin och Köpenhamn, offentliggjorde Karl XII fredsfördraget 16 november. 

Efter Karl XII:s nederlag vid Poltava förklarade August 29 juli 1709, då han i Dresden förnyade förbundet med tsar Peter, freden i Altranstädt ogiltig under föregivande att hans ombud von Imhoff och Pfingsten överskridit sin fullmakt.

Altranstädtkonventionen 

I Altranstädt fördes underhandlingar mellan Karl XII och kejsar Josef I, som ledde till undertecknandet av den så kallade Altranstädtkonventionen i det närbelägna Liebertwolkwitz den 22 augusti 1707, men konventionen uppkallades efter Altranstädt. Fördraget beredde full religionsfrihet åt lutheranerna i Schlesien. England och Nederländerna garanterade fördraget.

Källor

Noter 

Svenska freder
Altranstädt
Stora nordiska kriget
Polen under 1700-talet
Sachsen
Schlesien
1706
1707
Evje og Hornnes kommun

Evje og Hornnes kommun () är en kommun i Agder fylke i södra Norge. Tätorten Evje utgör kommunens centralort.

Kommunen tillhörde tidigare dåvarande Aust-Agder fylke.

Administrativ historik 
Evje og Hornnes kommun bildades den 1 januari 1960 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Evje och Hornes. 1986 överfördes ett område med åtta invånare från Birkenes kommun.

Tätorter 
I Evje og Hornnes kommun finns en tätort:
Evje (centralort)

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Agder fylke
Frolands kommun

Frolands kommun (norska: Froland kommune) är en kommun i Aust-Agder fylke i Norge. Den gränsar i norr mot Åmli kommun, i öst mot Tvedestrands kommun, i söder mot Arendal, Grimstad och Birkenes kommuner samt i väst mot Evje og Hornnes kommun och Byglands kommun. Kommunens center ligger i tätorten Blakstad.

Administrativ historik
Kommunen bildades 1850 genom en delning av Øyestad. Den fick sina nuvarande gränser 1967 genom en sammanslagning med Myklands kommun. 
1968 överförs ett område med 6 invånare från Åmli kommun. 1970, 1979 och 1980 överförs tre obebodda områden till Birkenes kommun. 1991 överförs ett område med 60 invånare från Birkenes.

Kommunvapnet
Kommunvapnet godkändes 1986 och visar en silverfärgad ekorre mot en grön bakgrund som en symbol för skog och skogsbruk.

Geografi
Kommunen domineras av stora skogsarealer som genomkorsas av två stora vattendrag, Nidelva och Tovdalselva. Högsta punkten är Befjell, 658 m ö.h.

Tätorter
Kommunen har endast en tätort, Blakstad.

Kommunikationer

Transportleden genom Froland kommun från öst mot väst är riksvei 42 som förbinder Arendal och Evje. Riksvägen korsar Nidelva och Arendalsbanen vid Blakstad. Via riksvei 408 har Froland förbindelse i riktning mot Rykene och Grimstad. Riksvei 41 eller Telemarksveien följer Tovdalselva från Hynneklev mot Topedalsfjorden och Kristiansand och i motsatt riktning mot Åmli, Treungen och Nissedal i Vest-Telemark.

Arendalsbanen är en förbindelse mellan Sørlandsbanen och Arendal går genom kommunen och har hållplatser vid Froland kyrka och Blakstad.

Näringsliv
Skogsbruk och jordbruk har länge varit viktiga näringar i Froland.

Energibolaget Arendals Fossekompani, grundat 1896, som driver tre kraftstationer i Froland och Åmli har sitt kontor på Bøylefoss i Froland.

Utbildning
Blakstad vidergående skole är en av Aust-Agders största gymnasieskolor inom yrkesutbildning.

Historia
Frolands verk grundades som järnverk 1763 och bedrevs som sådant fram till 1867. Efterhand tog skogsbruk och sågverk över. Idag är huvudbyggnaden från 1791 skyddad och det gamla stallet används som kulturcentrum.

Froland drabbades 2008 av en historiens värsta skogsbränder i Norge. Över 1 000 hektar skog brann och 300 man från brandförsvaret, hemvärnet, civilförsvaret och Röda Korset sam flera helikoptrar bekämpade den. Mykland centrum var hotat från tre håll. Flera fritidsbostäder brann ned, men inga permanentbostäder drabbades. Röklukten kunde kännas ända till Thisted i Danmark.

Kända personer med anknytning till Froland
Niels Henrik Abel, matematiker, avled på Frolands verk den 6 april 1829 och är begravd på Frolands kyrkogård.

Referenser 

Kommuner i Agder fylke
Lövsta

Lövsta kan syfta på:

 Lövsta, Stockholm – ett område i stadsdelen Hässelby Villastad i Västerort inom Stockholms kommun
 Lövsta sopstation –  en anläggning för sopåtervinning i Lövsta
 Lövsta, Södertälje – en herrgård på Enhörnalandet i Ytterenhörna socken i Södertälje kommun
Lövsta, Norrtälje kommun - en småort i Norrtälje kommun
 Lövsta (Gotland) – en tätort i Gotlands kommun i Gotlands län
 Lövsta, Trosa kommun – en småort i Trosa kommun
 Lövsta IP - en idrottsplats i Östersund
 Lövsta – ett tidigare namn på en ort i Uppsala kommun, se Almunge
 Lövsta skola – en tidigare skola i Kyrkhamn i stadsdelen Hässelby i nordvästra Stockholm
 Lövsta tegelbruk – ett tidigare tegelbruk i nuvarande Södertälje kommun
 Funbo-Lövsta - en tidigare herrgård i Funbo socken, numera tillhörig SLU som Lövsta forskningscentrum
 Lövsta, Eds socken - En herrgård i Eds socken, Upplands-Väsby kommun
 Lövsta, Knista socken- En herrgård i Knista socken, Lekebergs kommun

Se även
 Lövstabruk –  en småort i Österlövsta socken i Tierps kommun
 Löfstad slott –även skrivet Lövstad – ett slott i Kimstads socken och Norrköpings kommun
 Västerlövsta
 Österlövsta