kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Rubettes

The Rubettes, brittisk popgrupp bildad 1973, där låtskrivarna Wayne Bickerton och Tony Waddington valde studiomusikerna Alan Williams (sång, gitarr), Tony Thorpe (gitarr), Bill Hurd, Pete Arneson (båda keyboard), Mick Clarke (basgitarr) och John Richardson (trummor) som ursprungliga medlemmar. Gruppen är främst känd för sin första singel "Sugar Baby Love", med falsettsång av gästartisten Paul Da Vinci (vars riktiga namn var Paul Prewer). Låten låg etta i Storbritannien fem veckor, och etta två veckor på svenska Tio i topp, vilka var de två sista listorna innan detta program lades ned. 

Gruppen släppte sedan mindre hits som "Juke Box Jive" och "I Can Do It".

1974–1975 decimerades sextetten till en kvintett. 1976–1980 agerade gruppen som kvartett och 1980–1983 som trio.

Sedermera har gruppen återuppstått som två band. I Rubettes feat. Alan Williams ingår originalmedlemmarna Williams, Clarke, och Richardson. I Rubettes featuring Bill Hurd ingår originalmedlemmen Hurd.

Diskografi (urval)
Album
Wear It's 'At (1974)
We Can Do It (1975) (UK (#41)
Rubettes (1975)
Sign of the Times (1976)
Baby I Know (1977)
Sometime In Oldchurch (1978)
Still Unwinding (1978)
Shangri'la (1979)
Riding on a Rainbow (1992)
Making Love in the Rain (1995)

Singlar (topp 40 på UK Singles Chart)
"Sugar Baby Love" (1974) (#1)
"Tonight" (1974) (#12)
"Juke Box Jive" (1974) (#3)
"I Can Do It" (1975) (#7)
"Foe-Dee-O-Dee" (1975) (#15)
"Little Darling" (1975) (#30)
"You're The Reason Why" (1976) (#28)
"Under One Roof" (1976) (#40)
"Baby I Know" (1977) (#10)

Referenser

Noter

Externa länkar

Officiell webbplats
Rubettes på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
Sven Lundehäll

Sven Arne Lundehäll, född 9 juli 1925 i Morlanda församling, död 8 augusti 2010 i Henån, partiledare i det lilla nationalsocialistiskt influerade partiet FUP, Frisinnade unionspartiet, bosatt på Ellös. Lundehäll var medlem i Nordiska rikspartiet från grundandet 1956 och organiserade för detta parti ett möte på Orust sistnämnda år.

Referenser

Personer inom svensk nazism
Svenska partiledare
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Morlanda socken
Födda 1925
Avlidna 2010
Män
Bourbonrosor

Bourbonros (Rosa Bourbon-gruppen) är en grupp av rosor. Gruppen har utvecklats ur hybrider mellan kinarosor och höstdamaskernerrosor. Den härstammar från början av 1800-talet på ön Bourbon, nuvarande Réunion. I ett blandat buskage av de båda föräldrarosorna hittades en planta med avvikande utseende, och det blev den första bourbonrosen.

Bourbonrosorna kan odlas som buskrosor, klätterrosor och rabattrosor. Ibland är det klimatet som avgör. De har en särskilt fin och stark doft med tätt fyllda blommor. Vissa sorter blir fyrdelade. De som föredrar klassiska rosenbuskar framför moderna brukar välja en sort ur den här gruppen.

Sorter
'Adam Messerich'        
'Anaïs'        
'Bardou Job'        
'Baron J. B. Gonella'        
'Boule de Neige'                 
'Climbing Souvenir de la Malmaison'        
'Commandant Beaurepaire'        
'Comtesse de Rocquigny'        
'Coupe d'Hébé'               
'Great Western'               
'Gros Choux d'Hollande'        
'Heroïne de Vaucluse'        
'Honorine de Brabant'        
'Kathleen Harrop'              
'Las Casas'        
'Louise Odier'        
'Martha'        
'Michel Bonnet'        
'Mlle Marie Drivon'        
'Mme Ernest Calvat'             
'Mme Isaac Pereire'        
'Mme Lauriol de Barny'        
'Mme Pierre Oger'        
'Mrs Paul'    
'Mrs Paul Hvid'       
'Parkzierde'             
'Prince Charles'        
'Prince Napoléon'        
'Queen of Bourbons' ('Reine des Iles Bourbon')       
'Reine Victoria'        
'Rev. H. d'Ombrain'        
'Robusta'        
'Souvenir d'Anselme'        
'Souvenir de la Malmaison'        
'Souvenir de Mme Auguste Charles'        
'Souvenir de St Anne's'        
'Variegata di Bologna'             
'Wrams Gunnarstorp'             
'Zéphirine Drouhin' (Bizot 1868)
'Zigeunerknabe'

Galleri

Referenser 

Rosor
Bo Växtindex
Kuliss

Kuliss är ett flyttbart scenografiskt element som inramar den del av scenen där skådespeleriet utförs. Kulissen har en förskönande och illusionsskapande funktion. Äldre typ av kulisser var oftast målade vävar som firades ner bakom skådespelarna.

Se även Potemkinkuliss.

Scenteknik
The Abduction Club

The Abduction Club är en brittisk-fransk-irländsk-tysk film från 2002 i regi av Stefan Schwartz.

Handling
Handlingen utspelar sig på Irland, sent 1700-tal. Byrne och Strange är de yngre sönerna i välbärgade familjer. Då traditionen är sådan att den äldste sonen ärver allt är Byrnes och Stranges öde att arbeta för sin lön och bli soldater. Det enda alternativet är att gifta sig rikt. Klubben för arvslösa män, The Abduction Club, kan bli deras räddning. Målet är att röva bort en lämplig förmögen kvinna från sin familj och sedan under ett dygn försöka charma henne till äktenskap. Efter att ha sett andra i samma situation lyckas med sina erövringar tror Byrne och Strange sig ha funnit sin lycka när de träffar de vackra systrarna Kennedy... The Abduction Club är ett romantiskt och humoristiskt drama baserat på verkliga händelser som utspelade sig under 1780-talet på Irland.

Om filmen
Filmen hade världspremiär den 10 april 2002 vid irländska filmveckan i Ungern. Den hade svensk premiär den 1 januari 2007.

I Storbritannien klipptes biografversionen av filmen med en sekund och videoversionen med sju sekunder för att få en 12-årsgräns. Det som klipptes bort var två hängande män i en avrättningsscen med motiveringen att det fanns risk för skador om man skulle försöka imitera scenen.

Tagline
It'll steal your heart.

Rollista

Externa länkar

Brittiska dramafilmer
Brittiska komedifilmer
Franska dramafilmer
Franska komedifilmer
Tyska dramafilmer
Tyska komedifilmer
Irländska dramafilmer
Irländska komedifilmer
Filmer 2002
Ecclesia de Eucharistia

Ecclesia de Eucharistia () är påven Johannes Paulus II:s fjortonde och sista encyklika, promulgerad skärtorsdagen den 17 april 2003.

I encyklikan ger Johannes Paulus II en personligt hållen, men samtidigt en helt traditionstrogen sammanfattning av katolska kyrkans lära om altarets allraheligaste sakrament, eukaristin. Skrivelsen manar även till större vördnad vid firandet av liturgin.

Litteratur 
 Johannes Paulus II, Eukaristin och Kyrkan. Encyklikan Ecclesia de Eucharistia om Eukaristin i dess förhållande till Kyrkan. Ängelholm: Catholica 2003.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Ecclesia de Eucharistia (hela texten på engelska)

2003 i Vatikanstaten
Encyklikor
Disneyland Paris

Disneyland Paris, tidigare Euro Disney Resort eller Eurodisney, är en semesterort och nöjesparker belägna i Val d'Europe, en av de fyra sektorerna ingående i Ville nouvelle Marne-la-Vallée, cirka 35 kilometer öster om centrala Paris, Frankrike. 

Arrangemangen omfattar bland annat scener ur sagornas och Disneyfilmernas värld, amerikanska historietablåer och naturmiljöer. Nöjesparken drivs av företaget Eurodisney S.C.A och invigdes 12 april 1992. 

Det finns två olika parker: Disneyland Park och Walt Disney Studios Park.

Disneyland Park 

Disneyland Park är den park som öppnade 1992 och den består av fem olika zoner och sammanlagt 49 åkattraktioner. Varje zon har sitt eget utseende och tema som påminner om det ursprungliga Disneyland i Kalifornien. Zonerna är Frontierland (Gränslandet, Adventureland (Äventyrslandet), Fantasyland (Fantasilandet), Discoveryland (Upptäcktslandet) och Main Street USA (Huvudgatan USA). 

I närheten av Disneyland finns även sju Disneyhotell.

Walt Disney Studios Park 

Walt Disney Studios Park är den andra Disneylandparken utanför Paris och det huvudsakliga ämnet för parken är att visa hur man gör film. Men det finns också 14 åkattraktioner. Här finns fyra zoner: Frontlot, Backlot, Production Courtyard och Toon Studio.

Frontlot ska se ut som en av de största gatorna i Los Angeles, och tittar man upp på väggarna vid ingången till de andra zonerna så ser man till exempel Hollywoodskylten uppmålad där. Där finns enbart affärer och restauranger. Backlot är en film bakom kulisserna och där finns en åktur där man kan åka med vid inspelningen av en specialeffekt till filmen Armageddon. I Backlot finns också berg- och dalbanan Rock'n'Roller Coaster Starring Aerosmith. Toon Studio är den nyaste zonen på Walt Disney Studios och där kan man åka bilkarusell, flygande mattkarusell och en berg- och dalbana inspirerad av filmen Hitta Nemo.

Referenser

Noter

Externa länkar

 Disneyland Paris (officiell webbplats)
 Euro Disney SCA, företaget som driver Disneyland Paris (officiell webbplats)
 Officiell video
 15-årsjubiléets officiella blogg

Disneys temaparker
Temaparker i Frankrike
Walt Disney Company
Bildanden 1993
Byggnader och anläggningar i Île-de-France
Seine-et-Marne
About Adam

About Adam är en irländsk/brittisk/amerikansk film från 2000

Handling 
Den oemotståndlige och oförutsägbare Adam inleder förhållanden med två systrar.

Om filmen 
Filmen är inspelad i Dublin.

Den hade världspremiär vid Sundance Film Festival den 28 januari 2000 och svensk premiär den 8 september 2004 på SVT1.

Rollista (i urval) 
 Stuart Townsend - Adam 
 Frances O'Connor - Laura 
 Charlotte Bradley - Alice 
 Kate Hudson - Lucy 
 Alan Maher - David 
 Brendan Dempsey - Martin 
 Cathleen Bradley - Karen 
 Rosaleen Linehan - Peggy

Källor 
 
 

Filmer 2000
Irländska komedifilmer
Irländska romantikfilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska romantikfilmer
Brittiska komedifilmer
Brittiska romantikfilmer
Filmer från Miramax Films
Dublin på film
Mongo Santamaria

Mongo Santamaria, eg. Ramon Santamaria, sångare, trumvirtuoso, född 7 april 1922 i Havanna, Kuba, död den 1 februari 2003 i Miami. Känd för sitt virtuosa congas-spel. Santamaria tilldelades en Grammy 1977 för albumet Dawn.

Han kom till New York på 1950-talet och skaffade sig kontakter med stora namn inom den latinska musiken som Tito Puente och Pérez Prado. 1963 släpptes hans version av Herbie Hancocks låt "Watermelon Man" som singel och hamnade på billboardlistans tionde plats. Han släppte under resten av 1960-talet många dansanta jazzalbum med latinsk "touch", och gjorde även egna versioner av stora hits från tiden. Cloud Nine var hans enda låt som förutom Watermelon Man hamnade på en någorlunda hög placering (#32) på Billboards singellista. På 1970-talet gick han tillbaka till rötterna och började spela afro-kubansk jazz, och det var vad han sedan sysslade med resten av sitt liv. Han dog till följd av en stroke 2003.

Referenser 

Kubanska jazzmusiker
Kubanska sångare
Kubanska slagverkare
Musiker inom latinsk musik
Män
Födda 1922
Avlidna 2003
Tofu

Tofu (豆腐, japanska: tōfu, kinesiska: dòufu eller dòufǔ) är en produkt gjord av sojabönor. Tofu används ofta som ersättning för mjölkprodukter i produkter för veganer, mjölkallergiker eller laktosintoleranta. Genom sin neutrala smak kan tofu smaksättas och användas till många olika saker, exempelvis glass, vegetarisk köttimitation, vegansk ost, etc.

Tofu tillverkades först i Kina, men har spridits med den vegetariska kosthållningen. [Citat behövs]

Tofu kan köpas i olika hårdhetsgrader i mataffärer och är en basvara inom det östasiatiska köket. Japansk tofu säljs oftast i två hårdhetsgrader. Hård tofu kallas bomullstofu (japanska 木綿豆腐, momendōfu) och mjuk tofu kallas silkestofu (japanska 絹漉し豆腐, kinugoshi tōfu).

Tofu är en av flera sojamjölksprodukter som finns i det kinesiska och japanska köket.

Tofutillverkning 
Att göra tofu är delvis som att ysta vanlig ost (därav namnet "bönost"). De blötlagda sojabönorna mals och kokas i vatten några minuter. Då har det bildats rikligt med skum på ytan. Produkten är sojamjölk som koaguleras på ett liknande sätt som komjölksost.

Ett koaguleringsmedel tillsätts och rörs igenom vätskan. Kineserna använder gips (kalciumsulfat) och japanerna nigari (にがり) som är ett extrakt från havsvatten sedan bordssalt (natriumklorid) har framställts. När sojamjölken flockar sig, hälls vätskan tillsammans med ostmassan med slev i en träform klädd med silduk och massan pressas under en vikt. Ytterligare pressning görs på en sluttande träskiva om tofun skall vara hårdare.

Har man inte en fyrkantig form kan även ett rent bomullstyg användas tillsammans med en vanlig sil.

Framställningen är tidskrävande på grund av att stora mängder vatten måste kokas upp för att producera en mindre mängd tofu. I Kina och Japan sköts tofutillverkningen av specialister som motsvarar bagare.

För kinugoshi (絹漉し) som har ett högre vatteninnehåll framställs en tjockare sojamjölk och förvandling till tofu sker i en vanlig behållare utan att vattnet silas av. Kinugoshi (sidentofu) äts på sommarmånaderna eftersom den är svalkande.

Näringsvärde 
Näringsvärdet för sojamjölk och tofu liknar komjölk, med ett undantag: om gips har använts som koaguleringsmedel för att producera tofu, vilket är vanligare i Kina, blir kalciuminnehållet högre. I tofu som görs enligt den japanska metoden med nigari, är kalciuminnehållet lägre.

Okara 
Okara (御殻) är en restprodukt från tillverkning av tofu och består av malda sojabönor sedan sojamjölken har extraherats. Den används i japan som djurfoder och kan även användas i vegetariska färser, vid brödbak, och andra rätter.

Referenser

Externa länkar 
 Recept.
 How nigari is made 

Mat och dryck i Kina
Mat och dryck i Korea
Mat och dryck i Japan
Köttersättning
WP:Projekt Kina
WP:Projekt Korea
WP:Projekt Japan
Överste Sun

Överste Sun (eng. titel Colonel Sun) var den första James Bond-romanen som publicerades efter Ian Flemings död (1964). Den skrevs under pseudonymen "Robert Markham" av Kingsley Amis, och gavs ut 1968.

Handling
När M blir kidnappad från sitt hus, Quarterdeck, följer Bond spåren till en ö i Egeiska havet, Vrakonisi. M:s kidnappare är en kinesisk överste som tänker destabilisera fredssamtalen i Mellanöstern och ge britterna skulden. Bond slår sig samman med den grekiska spionen Ariadne Alexandrou, som jobbar för Sovjetunionen, och gör en plan för att rädda M. Men räddningsaktionen går fel och överste Sun fångar Bond och utsätter honom för en hemsk tortyr.

Karaktärer (i urval)
 James Bond
 Överste Tan-Sun Moon/Sun Liang-tan
 Ariadne Alexandrou
 M
 Bill Tanner
 Gordienko
 von Richter
 Niko Litsas
 Tzimas
 Yanni

Om boken
Flemings änka, Ann Fleming, motsatte sig Amis som författare, eftersom han låg politiskt till vänster, och var rädd att Amis skulle förvandla Bond till Lucky Jim. Amis var dock en beundrare av Bond, och träffade Fleming inför sin bok Fallet James Bond. Förstaupplagan hade ett Salvador Dalí-inspirerat omslag illustrerat av Tom Adams.

Kingsley Amis begärde själv att boken aldrig skulle filmas, men vissa element kan ha inspirerat andra Bondfilmer: den grekiska miljön i Ur dödlig synvinkel (1981), kidnappningen av M i Världen räcker inte till (1999), och den koreanska skurken överste Tan-Sun Moon i Die Another Day (2002).

Förlaget Glidrose hade tänkt att fortsätta ge ut Bondböcker skrivna av olika författare under samma pseudonym. Det blev bara en roman, även om det ryktas om att det finns en outgiven bok av en annan författare.

Det skulle dröja ända tills 1981 innan nästa Bondbok kom, då av John Gardner.

Överste Sun är den enda icke-Flemingska Bondboken som har gjorts i serieform. Den publicerades av tidningen Evening Standard mellan 1969 och 1970, adapterades av Jim Lawrence och ritades av Yaroslav Horak.

Källor 

Grekland i skönlitteratur
James Bond-böckerna
Skönlitteratur 1968
BAT

BAT kan syfta på

 .bat – en datorfil för systemen MS-DOS, OS/2 eller Microsoft Windows
 BAT –  världens näst största tobaksbolag, se  British American Tobacco
 BAT – ett landområde i Antarktis som Storbritannien ensidigt gör anspråk på, se British Antarctic Territory
 BAT – IATA:s kod för en flygplats i Barretos, Brasilien, se Chafei Amsei Airport
 BAT-principen – en princip för nyinvesteringar

Se även
 Bat (olika betydelser) – flera

Akronymer
Marie Ahl

Marie Birgitta Ahl, född Andersson 5 april 1950 i Sundsvall, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Ahl studerade vid Statens scenskola 1973–1976. Hon filmdebuterade 1986 i Henry Meyers kortfilm Rövaren.

Filmografi 
 (kortfilm)
 (kortfilm)
 (kortfilm)

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1950
Levande personer
Skådespelare från Sundsvall
Svenska skådespelare under 2000-talet
Mercedes-Benz SLK-klass

Mercedes-Benz SLK (från 2016 benämnd SLC-klass) är en lyxroadster med infällbar hardtop, som tillverkas av Mercedes-Benz sedan 1996. Den första generationen, R170, tillverkades fram till 2004 då den ersattes av R171, vilken i sin tur ersattes av R172 år 2011. 

Se även:
 Mercedes-Benz R170
 Mercedes-Benz R171
 Mercedes-Benz R172

Externa länkar 

SLK-klass
Bakhjulsdrivna fordon
Schwaben

Schwaben, ursprungligen kallat Alemannien eller Alemannia, är en historisk region och ett språkområde, i sydvästra delen av nuvarande Tyskland med grannländer. Det historiska hertigdömet Schwaben motsvarade i stora drag – utöver det bayerska regeringsområdet med samma namn – även stora delar av Württemberg (den östra delen av delstaten Baden-Württemberg). Under medeltiden ansågs större delen av Schweiz och Alsace också tillhöra Schwaben. Detta motsvarar sammanlagt områden som befolkats av de båda germanska folken sveber (jämför schwabare) och alemanner (jämför franskans Allemagne och spanskans Alemánia).

För många tyskar är Schwaben än idag synonymt med Württemberg, där befolkningen talar den schwabiska dialekten.

Tidskrift 
 Suevica. Beiträge zur schwäbischen Literatur- und Geistesgeschichte. Herausgegeben von Reinhard Breymayer. Verlag Hans-Dieter Heinz, Akademischer Verlag Stuttgart,

Referenser

Baden-Württemberg
Bayern
Liebling (musikalbum)

Liebling är ett studioalbum från 1999 av den svenske popsångaren Andreas Johnson.

Låtlista
"Glorious"
"People"
"The Games We Play"
"Do You Believe in Heaven"
"Should Have Been Me"
"Breathing"
"Patiently"
"Spaceless"
"Please (Do Me Right)"
"Safe from Harm"
"Unbreakable"

Medverkande
Andreas Johnson - sång, gitarr
Peter Kvint - gitarr, klaviatur, sång
Jerker Odelholm - bas
Andreas Dahlbäck - trummor, slagverk

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Album av Andreas Johnson
Engelskspråkiga musikalbum
Musikalbum 1999
Länsväg 296

Länsväg 296 är en primär länsväg i Dalarnas, Gävleborgs och Jämtlands län. Den går mellan Orsa och Ytterhogdal i en ganska udda sträckning. I Orsa lämnar den E45 och följer Ore älv i ganska rakt östlig riktning 34 km till Furudal. Därifrån är riktningen lite mer nordöstlig de 38 kilometerna till Voxna, varifrån den fortsätter ganska rakt norrut nästa 78 km, till Kårböle. De sista 32 kilometerna fram till Ytterhogdal går i nordvästlig riktning. Vid Ytterhogal kommer länsväg 296 tillbaka in på E45. Den totala längden är alltså kring 182 km. Hittills ej nämnda orter längs vägen är bland annat Skattungbyn, Dalfors, Mattsmyra och Los. Sträckan Furudal-Voxna delas med länsväg 301 och de 6 nordligaste kilometerna delas med E45. Strax söder om Los korsas länsväg 310 och i Kårböle korsas riksväg 84.

Vägen byggdes 1825.

Under 2014 slutfördes en omfattande upprustning och förstärkning av länsväg 296 på delen mellan Los och Voxna.

Se även
 Lista över länsvägar i Dalarnas län
 Lista över länsvägar i Gävleborgs län

Källor

296
Länsvägar i Gävleborgs län
Länsvägar i Jämtlands län
Heartbreak Ridge

Heartbreak Ridge, amerikansk film från 1986 av Clint Eastwood med Clint Eastwood m.fl.

Handling
Sergeant Tom Highway (Clint Eastwood) är en gammal krigsveteran som får ta befälet över en trött och förslappad spaningspluton. Highways ideal är lydnad och hård exercis. Något som inte plutonen gillar som är vana vid "sötebrödsdagar". Mot sig har han en tjockskallig major utan stridserfarenhet. När plutonen skickas för att strida på Grenada (baserad på USA:s invasion 1983) får både den  och sergeanten visa vad de kan.

Rollista (urval)
Clint Eastwood - Tom  "Gunny" Highway
Marsha Mason - Aggie
Everett McGill - major Powers
Moses Gunn - sergeant Webster
Eileen Heckart - Little Mary
Bo Svenson - Roy Jennings
Boyd Gaines - löjtnant Ring
Mario Van Peebles - Stitch

Externa länkar

Amerikanska krigsfilmer
Filmer 1986
Filmer i regi av Clint Eastwood
Engelskspråkiga filmer
Liebling

Liebling kan syfta på:

 Liebling (tidskrift) – en tidskrift utgiven av Liberala ungdomsförbundet
 Liebling (musikalbum) – ett musikalbum av Andreas Johnson
 Liebling (EP av The Radio Dept.) – ett EP av The Radio Dept. från 2003
Norrlåtar

Norrlåtar var en musikgrupp från Norrbotten verksam 1974-2004. Gruppen började som ett försök att tillvarata och föra vidare norrbottnisk folkmusik, och har senare gått vidare med egna kompositioner och även breddat sig till genren världsmusik med inspiration från många av världens hörn.

Embryot till gruppen formades ur kretsarna kring det tidiga 1970-talets Anton Svedbergs Swängjäng i Luleå, med målet att utforska och sprida norrbottnisk folkmusik. Gruppen gjorde fältinspelningar för att dokumentera folklig musik, och var en viktig komponent i dokumentationsprojektet Projekt Älvdal.  Viktiga spelningar de första åren var på museet i Jokkmokk under Jokkmokks marknad, Gruppen som i Sverige turnerade bland annat tillsammans med Filarfolket och gjorde konserter tillsammans med Norrbotten Big Band gjorde också spelningar i de nordiska grannländerna. Norrlåtar spelade även på större folkmusikfestivaler i dåvarande Jugoslavien, Östberlin, Frankrike, Belgien och Canada. 1995 turnerade Norrlåtar i Peru och Bolivia. Gruppen tillhörde först skivbolaget Manifest och senare MNW, och kan därför betraktas som en del av progressiva musikkulturen i Sverige. Norrlåtar gjorde sammanlagt 8 fullängdsalbum.
 
Gruppen höll kombinerat 30-årsjubileum och avskedskonsert 19–20 mars 2004.

Medlemmar genom tiderna
Jan Olofsson: sopransax, blockflöjt, fiol, altfiol, med mera; 1974–
Mikael Segerström: fiol, nyckelharpa, gitarr, bas, med mera; 1974–
Hans Sandin: fiol, dragspel, mandolin, bas, med mera; 1974–
Magnus Sjögren: fiol, dragspel, med mera; 1974–1980
Hasse Alatalo: sång, dragspel, klaviatur, med mera; 1974–1994
Lars-Gunnar Omberg: trummor, slagverk; 1984–
Björn Sjöö: trombon, klaviatur, dragspel, bas, med mera; 1984–

Till gruppen räknas dessutom
Lars Nordström: produktion och teknik; 1984–

Diskografi
Folkmusik från Norrbotten, 1975
Meikäläisiä/Folk som vi, 1976
Urminnes hävd, 1978
Framtidshopp, 1980
Ko över Sarek/Gällivarevisan, 1983 (singel)
Ugrisk längtan, 1985
Känslans partisan, 1987
Korpens tecken, 1989 (samling)
En Malsvelodi, 1990
Sign of the Raven, 1993 (samling)
Ravn, 1994
Korpens tid 1974-2004 (samling)

Källor

Musikgrupper inom proggrörelsen
Svenska folkmusikgrupper
Norrbotten