kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arab-israeliska konflikten

Arab-israeliska-konflikten (, ) är en serie av konflikter och dispyter i Mellanöstern mellan ett flertal av de så kallade arabiska staterna i Arabförbundet och Israel, vilken har pågått sedan 1948. I centrum för konflikten står staten Israels bildande (1948) och den dithörande Israel–Palestina-konflikten. Konflikten har orsakat flera krig i området, och påverkar mellanstatliga relationer i hela världen.

Även staten Iran räknas som part i Mellanösternkonflikten vid sidan om arabstaterna efter Irans islamiska revolution 1979.  

Till de krig som Mellanösternkonflikten lett till hör 1948 års arabisk-israeliska krig, Israel–Libanon-konflikten och dithörande krig, Sexdagarskriget och Jom kippur-kriget. Arabvärlden har även utfärdat en bojkott mot Israel, och släpper inte in människor med israeliska pass eller (i många fall) israeliska passtämplar i sina länder. Krigen har lett till att Mellanösternkonflikten har börjat handla om mer än staten Israels existens eller den palestinska flyktingssituationen i arabiska länder, utan även bland annat om områden som Israel erövrat vid krigen. Under Kalla kriget kännetecknades konflikten till en del av den ideologiskt betingade motsättningen mellan USA och Sovjetunionen.

, en tankesmedja grundad 2002 i Indien, har för flera konflikter beräknat en alternativkostnad ("opportunity cost") där man för en tidsperiod jämför verklig utveckling av BNP med en uppskattning av möjlig BNP-utveckling vid fredliga förhållanden.

Med vissa antaganden anger man den totala alternativkostnaden för perioden 1991 till 2010 för länderna i Mellanöstern till , varav Israels andel är drygt , Irak cirka  och Saudiarabien till cirka , allt angivet i dollarkurs för 2006. 

Den mänskliga förlusten på grund av konflikten beräknas till  liv (74 000 militärer och 18 000 civila under åren 1945–1995)

Se även
Israel–Palestina-konflikten
Israel–Libanon-konflikten

Referenser 

 
Wikipedia:Basartiklar
AmigaOne

AmigaOne är ett varumärke som är exklusivt licensierat från Amiga Inc. till den engelska datorhandlaren Eyetech Group Ltd. för att distribuera hårdvara i form av moderkort och datorer till användare av AmigaOS 4 och eventuellt efterföljande versioner.

Sedan slutet av 2005 säljer Eyetech inga AmigaOne längre, och det är oklart om de någonsin kommer att göra det igen. Den hårdvara som marknadsfördes med AmigaOne-varumärket var Mai Logics moderkortsserie, som även såldes av Mai Logic m.fl. med dess ursprungliga namn "Teron".

Teron-serien och därmed AmigaOne var, likt Mac-datorer, PowerPC-baserade och levererades i form av moderkort i ATX- och Mini-ITX-format bestyckade med G3- eller G4-processorer med en klockfrekvens på mellan 600 och 933 MHz, samt ett 133 MHz arbetsminne på mellan 256 Megabyte och 2 Gigabyte.

Modeller och varianter

Se även

 AmigaOS 4
 Amiga
 AmigaOS
 Sam440ep
MorphOS

Hemdatorer
Amiga-hårdvara
Romano Romanelli

Romano Romanelli, född 1882 i Florens, död 1968, var en italiensk skulptör och professor.

Romanelli har utfört ett flertal verk i Rom, bland annat ryttarstatyn över Skanderbeg på Piazza Albania 1940 samt ett flertal krucifix i brons.

Italienska skulptörer under 1900-talet
Män
Födda 1882
Avlidna 1968
Skulptörer från Florens
Carl Hamilton

Carl Hamilton eller Karl Hamilton kan avse:

Carl Otto Hamilton, 1704–1770, friherre och riksråd
Karl Didrik Hamilton, 1766–1848, friherre och landshövding
Carl Bastiat Hamilton, 1865–1926, militär och riksdagsledamot
Carl Hamilton (diplomat), 1890–1977, diplomat
Carl Hamilton (lagman), 1915–2004, lagman
Carl B. Hamilton, född 1946, nationalekonom och politiker (folkpartist)
Carl Hamilton (författare), född 1956, ekonom, författare och samhällsdebattör
Carl Hamilton (litterär figur), litterär figur skapad av Jan Guillou
Länsväg 303

Länsväg 303 är en primär länsväg i Gävleborgs län. Den förbinder Ockelbo (länsväg 272) med kusten (E4) vid Bergby/Hamrångefjärden och är cirka 19 km lång. Den går i Ockelbo och Gävle kommuner.

Historia
Vägen blev länsväg 303 år 1985, och var småväg innan. Väg 303 går idag i samma sträckning som denna småväg, ända sedan åtminstone 1940-talet. Parallellt med vägen finns resterna av Dala-Ockelbo-Norrsundets Järnväg.

Se även
 Lista över länsvägar i Gävleborgs län

Länsvägar i Gävleborgs län
Girolamo Masini

Girolamo Masini, född 27 december 1840 i Florens, död 21 december 1885 i Florens, var en italiensk skulptör. Han är bland annat känd för att ha utfört bronsstatyn föreställande Cola di Rienzo på Capitoliums sluttning i Rom.

Källor

Skulptörer från Florens
Födda 1840
Avlidna 1885
Italienska skulptörer under 1800-talet
Män
Tribun (ämbete)

Tribun (lat. tribunus) var titeln på en rad romerska ämbeten.
Tribun var också det romerska namnet på en tribuns fyrkantiga eller halvrunda upphöjda ämbetsplats på vilken den presiderande ämbetsmannen eller domaren hade sin plats vid offentliga framträdanden.

Folktribun
Folktribun (lat. tribunus plebis) var ett ämbete som enligt traditionen ska ha inrättats år 494 f.Kr. Ursprungligen var tribunerna två, men antalet höjdes fram till 457 f.Kr. till tio. Ämbetet skapades som skydd för plebejerna mot de patriciska ämbetsmännens övergrepp. Deras ställning byggde på att de genom ed var okränkbara, att de hade vetorätt och att de kunde låta fängsla ämbetsmän. År 23 f.Kr. övertog Augustus tribunernas makt och titel vilket i framtiden skulle tillhöra kejsarna.

Krigstribun
En krigstribun (lat. tribunus militus) var stabsofficer i den romerska armén. Det fanns sex sådana i varje legion. Vaniligtvis rekryterades de bland equites.

Konsulartribun
Konsulartribuner (lat. tribunus militum consulari potestate) var de 3-6 ämbetsmän som under cirka 80 år mellan 444 och 367 f.Kr. ersatte konsulerna.

Jämför
 Tribunal

Referenser

Romersk politik
Romerska rikets militär och krig
Romerska titlar
Forum Boarium

Forum Boarium (av latinets boarius, "nötboskaps-", "ox-", jämför bos, "nötkreatur", "oxe", "ko") var det antika Roms kreaturstorg, beläget mellan Palatinen och Tibern. Denna boskapsmarknad låg nära stadens flodhamn. Härifrån utgick Via Ostiensis som ledde till Ostia och saltanläggningarna vid lagunerna intill Medelhavet.

Beskrivning
Under antiken dyrkades Hercules här. Basen till det stora altaret, känt som Ara Maxima Herculis, har identifierats under den inre delen av kyrkan Santa Maria in Cosmedin. Litterära källor berättar att minst fyra tempel helgade åt Hercules fanns i närheten av altaret. Ett rundtempel närmare Tibern, som traditionellt ansetts vara ett Vestatempel, tycks enligt en delvis bevarad inskrift ha varit helgat åt Hercules Victor (”Hercules Segraren”). Tjugo imposanta korintiska kolonner omger templets cella, det rum som hyste gudabilden.

Här uppfördes även Janusbågen, Janus Quadrifrons (Janus med fyra ansikten), och markerade föreningen av Forum Boarium och Velabrum, som var en liten dal som ledde till Forum Romanum. Janusbågen anlades direkt ovanpå avloppsledningen Cloaca Maxima som dränerade den gamla träskmarken.

Det rektangulära templet, som tidigare kallades Fortuna Virilis tempel, var i själva verket helgat åt Portunus, flodernas och hamnarnas gud. Templet står på en sockel och har sex joniska travertinkolonner med kannelyr och tolv halvkolonner inbyggda i cellans tuffvägg.

Forum Boarium var det äldsta torget i Rom och hade anlagts av etruskerna genom att dika ut ett träskområde. En av de etruskiska kungarna, Servius Tullius, anlade här Roms första hamn, Portus Tiberinus. Här uppfördes också många butiker i tegel.
Tillsammans med det närliggande Forum Holitorium som var grönsaks- och kryddmarknad bildade det Roms merkantila centrum där inte bara handel med boskap ägde rum utan här slaktades och såldes kött från oxe, gris och får. Sannolikt var också ursprungligen torget centrum för saltförsäljningen. Här låg också Roms första bro över Tibern. Ursprungligen var det en träbro men den ersattes 174 f.Kr. av en bro byggd i sten, Pons Aemilius, senare kallad Ponte Rotto.

Norra delen av Forum Boarium hade god tillförsel av vatten medan södra delen, innan Aqua Appia byggdes, endast hade en källa, Fons Scaurianus.

Källor

Noter

Webbkällor
 Lacus Curtius om Forum Boarium

Tryckta källor

Externa länkar

Torg i Rom
Rione Ripa
Portunus

Portunus (även Portumnus) är i romersk mytologi hamnarnas och hamninloppens gud, identifierad med grekernas Palaimon.

Från början syns namnet Portunus ha betecknat Janus eftersom portöppningar och dörrar var helgade åt Janus och portus i det äldre språket utmärkte genomgång och även husdörr. Liksom Janus framställdes han med en nyckel. Efter hand kom han alltmer att uppfattas som gudomlighet för hamnar och lyckosam sjöfart. Han dyrkades i Portunustemplet i Rom.

Källor 

Gudar i romersk mytologi
Zübeyde Simsek

Zübeyde Simsek, född 13 juli 1969 i Hälleforsnäs i Södermanlands län, är en svensk-turkisk frisör, dokusåpadeltagare och programledare.

Zübeyde Simseks föräldrar har ursprung från Turkiet. Hon är uppvuxen i Hälleforsnäs och har även en längre tid bott i Katrineholm. Hon flyttade 2003 till Stockholm.

Simsek deltog i Expedition Robinson 2001 och 2003, som joker i Robinson – revanschen 2012, samt kom på andra plats i dokusåpan Club Goa i TV 3 2005. Hon har även varit med i juryn i Sikta mot stjärnorna i TV4.

Hon har även startat en egen kollektion för brudklänningar.

Källor

Externa länkar

Kvinnor
Födda 1969
Brommabor
Svenska dokusåpadeltagare
Svenska TV-programledare
Levande personer
Personer från Mellösa socken
Frisörer
March On, Bahamaland

March On, Bahamaland är nationalsång i Bahamas. Den är komponerad av Timothy Gibson och antogs 1973.

Text 
Lift up your head to the rising sun, Bahamaland;
March on to glory, your bright banners waving high.

See how the world marks the manner of your bearing!
Pledge to excel through love and unity.

Pressing onward, march together
to a common loftier goal;

Steady sunward, tho' the weather
hide the wide and treachrous shoal.

Lift up your head to the rising sun, Bahamaland,
'Til the road you've trod lead unto your God,
March on, Bahamaland. 

Nationalsånger i Nordamerika
Kultur i Bahamas
Qristina Ribohn

Theresa Qristina Ribohn Plückthun, i pressen kallad Farmen-Qristina, född 2 oktober 1955 i Skånela i Stockholms län, är en före detta dokusåpadeltagare, diplomerad drogrådgivare och sjöman. Hon har även varit verksam som drogrådgivare och politiker i Karlshamn men är numera pensionerad.

Qristina Ribohn blev rikskänd genom sitt deltagande i dokusåpan Farmen 2001 och 2003 på TV4. Därefter har hon varit med i Fortet på TV4 tre gånger, Baren på TV3 2001 samt Fimpa Nu! som sändes 2004 i TV4 Plus. 2005 var Ribohn med i Club Goa på TV3. Ribohn var även en av deltagarna i andra säsongen av Realitystjärnorna på godset 2016.

Källor 

Svenska dokusåpadeltagare
Personer från Skånela socken
Födda 1955
Levande personer
Kvinnor
Joey Jordison

Joey Jordison, egentligen Nathan Jonas Jordison, född 26 april 1975 i Des Moines, Iowa, död 26 juli 2021, var en amerikansk musiker. 

Han spelade trummor i det amerikanska metalbandet Slipknot fram till avhoppet i december 2013. På konserter använde han sig av en vit japansk "kabuki"-mask som han sedan färglade med svart och röd färg. Han spelade även gitarr i horrorpunkbandet Murderdolls. Jordison har turnerat som trummis i bandet Korn och spelat med Rob Zombie. 

I augusti 2010 röstades Joey Jordison fram som världens bästa trummis av Rhythm Magazines läsare. År 2013  startade han en ny grupp som heter Scar the Martyr.

Den 26 juli 2021 avled Jordison, 46 år gammal.

Diskografi 
Med Modifidious
1993: Drown
1993: Submitting to Detriment
1993: Visceral
1994: Mud Fuchia
1994: Sprawl

Med The Have Nots
1996: Forgetting Yesterday and Beating You with Kindness

Med Slipknot
1996: Mate. Feed. Kill. Repeat.
1998: Slipknot (demo)
1999: Slipknot
1999: Welcome To Our Neighborhood
2001: Iowa
2002: Disasterpieces
2004: Vol. 3: (The Subliminal Verses)
2005: 9.0 Live
2006: Voliminal: Inside the Nine
2008: All Hope Is Gone
2010: (sic)nesses
2012: Antennas to Hell

Med Murderdolls
2002: Right to Remain Violent (EP)
2002: Beyond the Valley of the Murderdolls
2010: Women and Children Last

Med Roadrunner United
2005: The All-Star Sessions
2008: The Concert

Med The Rejects
2012: Love Songs for People Who Hate
2014: Strung Out, Pissed Off and Ready To Die

Med Scar the Martyr
2013: Revolver (EP)
2013: Metal Hammer (EP)
2013: Scar the Martyr

Med Sinsaenum
2016: Sinsaenum (EP)
2016: A Taste of Sin (EP)
2016: Echoes of the Tortured
2017: Ashes (EP)
2018: Repulsion for Humanity

Källor 
 Drummerworld

Referenser

Externa länkar 

 Joey Jordison Facebook
 Information om Joey Jordison hos Slipknot News

Födda 1975
Amerikanska metaltrummisar
Amerikanska rockgitarrister
Män
Personer från Des Moines
Avlidna 2021
Amerikanska musiker under 1900-talet
Amerikanska musiker under 2000-talet
Musiker från Iowa
Bakhjulsdrift

Bakhjulsdrift kallas det när ett fordon, till exempel en bil, drivs endast med bakhjulen.

Motorn kan antingen vara monterad fram (ovan eller framför framaxeln), i mitten (mellan axlarna) eller längst bak (ovanpå eller bakom bakaxeln) på bakhjulsdrivna fordon.

På en bakhjulsdriven bil med motorn fram går det drivande momentet från motorn genom växellådan och via kardanaxeln till bakaxeln. 
På bakaxeln leds kardanaxeln in i en bakaxelväxel. Denna består av en vinkelväxel (oftast av hypoidtyp) och en differentialväxel. Bakaxelväxeln kan vara försedd med differentialbroms eller differentialspärr.

På fordon som har mittmonterad eller bakmonterad motor är differentialväxeln normalt sammanbyggd med växellådan och därför saknas kardanaxel.

Fram till 1980-talet tillverkades många vanliga familjebilar med bakhjulsdrift, men framhjulsdrivna modeller har nästan helt tagit över marknaden på grund av lägre tillverkningskostnad och bättre utnyttjande av utrymmet i bilen. Endast sportbilar och några mer exklusiva märken har fortsatt med bakhjulsdrift, samtidigt som fyrhjulsdrift har blivit alltmer populärt även på dessa modeller. En viss renässans för bakhjulsdrivna bilar är dock på gång eftersom många elbilar nu har lanserats med bakhjulsdrift. Anledningen är att en elmotor tar mindre plats och kan placeras vid bakhjulen. Viktfördelningen i en elbil är också mer beroende av hur batterierna är placerade än var motorn sitter.

De allra flesta bussar och tunga lastbilar är bakhjulsdrivna.

Fördelar
Bakhjulsdrift medger enklare konstruktion vad avser styrning och fjädring. Med drivhjulen bak kan hjulen monteras på en stel, fjädrad axel. Till skillnad från framhjulsdrift där drivhjulen måste kunna vinklas vid styrning. Detta möjliggörs på framhjulsdrivna bilar genom drivknutar, fjäderben och spindelleder.
Bakhjulsdrivna bilar är i regel enklare och billigare att underhålla än framhjulsdrivna.
Bakhjulsdrift medger mindre vändradie än framhjulsdrift.
Bakhjulsdrivna bilar är oftast att föredra framför framhjulsdrivna om man drar en tyngre släpkärra eller drar upp en båttrailer från vattnet. Den ökade vikten på bakaxeln medger bättre grepp.
Motorstarka bilar med stor viktförflyttning bakåt vid acceleration, t.ex. avancerade sportbilar, formelbilar, dragracingbilar mm använder nästan uteslutande bakhjulsdrift.
Föraren har mer kontroll över bilen i kurvorna, kan "styra med gasen" genom att framkalla en kontrollerad sladd. (Detta är samtidigt en nackdel eftersom man kan tappa kontrollen mycket snabbt.)

Nackdelar
Sämre innerutrymme på grund av växellåds- och kardantunnel.
Tillverkningskostnaden blir något högre än för en framhjulsdriven bil, eftersom fler komponenter måste monteras separat. (I en framhjulsdriven bil kan hela drivpaketet monteras ihop i förväg och sättas in i bilen som en enhet.)
Motor fram + bakhjulsdrift ger oftast sämre framkomlighet vintertid i jämförelse med bakmotoriserade eller framhjulsdrivna bilar.
Vid halt väglag är risken större att bilen hamnar i sladd vid gaspådrag med en bakhjulsdriven bil. (Eftersom moderna bilar har antisladdsystem är detta inte ett lika stort problem som tidigare.)

 
Fordonsteknik
Den blida vår är inne

Den blida vår är inne är en vårpsalm av Johan Olof Wallin från 1807. Ursprungligen hade psalmen sex 8-radiga verser. Dessa bearbetades (verserna 1-2), förkortades och omdiktades helt (verserna 3-6) av Anders Frostenson 1978. 

Melodin (2/2, F-dur) är en svensk folkvisa känd från 1693, samma som till Den blomstertid nu kommer som tydligt inspirerat Wallins text, och samma som till Som sol om våren stiger och Som spridda sädeskornen.

Publicerad i
1819 års psalmbok som nr 392 under rubriken "Med avseende på särskilda personer, tider och omständigheter: Årets tider och jordens fruktbarhet: Våren".
1937 års psalmbok som nr 471 under rubriken "Våren".
Den svenska psalmboken 1986 som nr 197 under rubriken "Årstiderna".

Vårpsalmer
Verk av Johan Olof Wallin
Svenska psalmer
Introitus

Introitus (lat. "inträdande", "intåg") är den efter kyrkoåret växlande ingångssången i högmässan. En fullständig introitus utgörs av en antifon, psaltartext och Gloria Patri (Ära vare Fadern) som läses eller sjunges i början av gudstjänsten. Det är en del av Proprium, det vill säga den del som ändras under kyrkoåret.

I den katolska kyrkans romerska rit kallas Introitus antiphona ad introitum (Ingångsantifon), som i den text som gäller för varje mässa. Den kallas också cantus ad introitum (Ingångssång) som i Allmän introduktion till det romerska missalet (Institutio Generalis Missalis Romani) §47 och i den första romerska klosterorden (500- till 600-talet).   I de upplagor av det romerska missalet som gavs ut innan 1970-talet användes ordet Introitus, särskilt från ordets vanligaste betydelse (inträdande/intåg) genom sin stora anfangsbokstav. I ambrosiansk och beneventansk sång kallas Introitus motsvarighet "ingressa".
I den mozarabiska, kartusianska, dominikanska och karmelitiska riten kallas den "officium".

Introitus i svensk lagstiftning 
I Svenska Kyrkan kallas ibland ingångspsalmen till högmässan för introitus. Musiken vid introitus i högmässan var tidigare föremål för svensk lagstiftning, eftersom Svenska Kyrkan var statsreligion. Den sista lagändringen skedde 1949 och hette "Kungörelse angående alternativ musik för introitus vid högmässa".

Den upphävdes 1988 under den tidsperiod då separationen från staten debatterades som bäst.

Se även 
 Mässa

Referenser

Noter

Översättning

Liturgi
John Mills

Sir John Mills, ursprungligen Lewis Ernest Watts Mills, född 22 februari 1908 i North Elmham, Norfolk, död 23 april 2005 i Denham, Buckinghamshire, var en brittisk skådespelare.

Biografi 
Mills, som växte upp i Felixstowe i Suffolk, visade redan tidigt intresse för teatern och gjorde sin professionella debut 1927. Via teatern kom han till filmen 1932 där han debuterade med The Midshipmaid. Mills blev med tiden en av Storbritanniens mest omtyckta skådespelare och utvecklades till en tillförlitlig karaktärsgestaltare. För Ryans dotter tilldelades han en Oscar för bästa manliga biroll.

Under sin karriär hann han medverka i över hundra filmer och flera populära TV-serier. Han adlades 1976.

Hans första fru var skådespelaren Aileen Raymond. Efter deras skilsmässa gifte Mills om sig med Mary Hayley Bell 1941. Deras två döttrar Juliet (f. 1941) och Hayley (f. 1946) blev sedermera själva skådespelare. Hayleys son, Crispian Mills, blev en framgångsrik popmusiker.

Under de sista åren innan hans död uppträdde han allt mer sällan, han förlorade nästan helt sin syn 1992. Mills avled vid 97 års ålder den 23 april 2005 i sitt hem efter en stroke.

Filmografi i urval 

 (TV-film)
 (röst)

Externa länkar 

 

Brittiska skådespelare
Avlidna 2005
Män
Födda 1908
Oscar för bästa manliga biroll
Älvsborg FF

Älvsborg FF är en svensk fotbollsförening som bildades 1995 genom en sammanslagning mellan Nordsten IF och Furås BoIF.  

Säsongen 2023 spelar föreningens herrlag i Division 4B Göteborg. Hemmamatcherna spelas på Påvelunds IP (konstgräs 4G).

Den 9 juni 2018 invigdes ombyggda Hagenplan (konstgräs) där föreningens ungdomar 8-11 år spelar sina matcher. De äldre lagen spelar på Påvelunds IP.

Föreningen bedriver sin verksamhet i västra Göteborg (i stadsdelen Älvsborg, Västra Frölunda). Föreningens lag spelar i blå/svart-randiga tröjor, svarta byxor och svarta strumpor.

Föreningen har cirka 900 aktiva spelare (flickor och pojkar) och tillhör de största fotbollsföreningarna i Göteborg. 

År 2014 blev Älvsborg FF årets fotbollsförening i Göteborg.

Före detta landslagsspelaren och assisterande förbundskaptenen Marcus Allbäck har spelat i Nordsten IF. VM-spelaren 1994, Kennet Andersson, har varit tränare för föreningens damlag 2015-2018.

År 2011 deltog föreningen i Svenska cupen efter att ha vunnit Västra Cupen 2010.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Göteborg
Sportklubbar bildade 1995
Edwy av England

Edwy, född cirka 941, död 1 oktober, 959, kung av England 955–959. Som Edmunds äldste son, valdes Edwy av adeln att efterträda farbrodern Edred som kung. Hans korta regeringstid präglades av konflikter med hans familj, thegnerna, och särskilt den romersk-katolska kyrkan under Dunstans och ärkebiskop Odos ledning.

Biografi
Enligt en legend inleddes konflikten med Dunstan på Edwys invigningsdag, då han försummade mötet med adeln. Då Dunstan fann den unge monarken omkringskuttande med en adelsdam vid namn Ethelgive och han vägrade att följa med biskopen. Dunstan släpade med sig Edwy och tvingade honom att inte kännas vid flickan. Senare insåg Dunstan att han förargat kungen och flydde till sitt kloster. Edwy, pådriven av Ethelgive, följde efter och plundrade klostret. Även om Dunstan lyckade undkomma, gick han i exil i Flandern och återkom först efter Edwys död. 

Thegnerna i Mercia och Northumbria blev frustrerade av kungens ålägganden och, stöttade av ärkebiskop Odo, valde de att istället stå bakom Edwys bror Edgar 957. Edwy besegrades i ett slag vid Gloucester, men för att undvika inbördeskrig nåddes en överenskommelse med adeln att kungariket skulle delas vid Themsen, Edwy skulle behålla Wessex och Kent i söder och Edgar skulle styra i norr. I de kvarvarande åren av sin regeringstid styrde Edwy sitt rike klokare och gav betydande gåvor till Kyrkan. Han dog dock i 18–19-årsåldern och efterträddes av sin bror och rival, Edgar, som enade riket.

Referenser

Englands regenter
Födda 941
Avlidna 959
Män
Personer i England under 900-talet