kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lille prinsen

Lille prinsen (fransk originaltitel Le Petit Prince) är en kortroman från 1943 av den franske författaren och piloten Antoine de Saint-Exupéry. Boken är egentligen en barnbok, men den älskas av många vuxna för det sätt på vilket Lille prinsen levererar sina insikter om världen och människorna. Boken har sålt i 140 miljoner exemplar över hela världen och är hans mest kända verk. Lille prinsen, som är översatt till 361 olika språk, är det näst mest översatta verket i världen efter Bibeln.

Handling
En pilot har tvingats landa med sitt flygplan i öknen. Under tiden som han arbetar med att laga flygplanet dyker Lille prinsen upp. Denne kommer från en liten planet som heter B612, och han berättar för piloten om sin resa bland himlakropparna och de människor han träffat.

Översättningar och bearbetningar
Den första svenska översättningen, av Gunvor Bang, utkom 1952. En ny översättning av Nova Gullberg Zetterstrand och Henrik Petersen, med titeln Den lille prinsen, gavs ut 2015.

År 2008 gjorde Joann Sfar en serieversion av boken. Den är översatt till svenska under namnet Lille prinsen.

Utgivning på svenska
1952 –  (samt en mängd nyupplagor)
2015 – 
2016 – Saint-Exupéry, Antoine de. Lille prinsen – snabbläst version. Vilja förlag.

Teater - dockteater 
Le Petit Prince som dockteater på Marionetteatern, Stockholm, från 1973 framförd på turnéer i Asien och Europa, bl.a. till Frankrike för att initiera barnteater i Frankrike under Jack Lang. Stavdockor efter författarens akvareller och en skådespelare (Flygaren). Regi: Michael Meschke

Se även 
 Århundradets 100 böcker enligt Le Monde

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Lille prinsen på 253 språk
 Lille prinsen

Skönlitteratur 1943
Franskspråkig skönlitteratur
Fransk barnlitteratur
Fiktiva utomjordingar
Mankhöjd

Mankhöjd, mkh, är ett mått på fyrfota djur som framför allt används om hästar och hundar. Mankhöjden är avståndet mellan marken eller golvet och manken, det högsta området på djurets rygg, alldeles bakom halsen, där skulderbladen sitter.

Mankhöjd hos hästar

Hästens mankhöjd bestämmer vilken kategori den hör till:

A-ponny: upp till 107 cm 
B-ponny: 107,1–130 cm
C-ponny: 130,1–140 cm
D-ponny: 140,1–148 cm
Häst: Högre än 148 cm

Gränsen mellan ponny och häst gick tidigare vid 147,3 cm

Genomsnittliga mankhöjder hos olika djur
Råtta: 4–10 cm
Katt: 10–40 cm
Hund: 10–120 cm
Häst: 70–194 cm
Nötkreatur: 95–160 cm
Ren: 115–130 cm
Älg: 180–220 cm
Brontosaurus: 300–900 cm

Referenser 

Djuranatomi
Gopinath Bordoloi

Gopinath Bordoloi, född 6 juni 1890, död 5 augusti 1950, var en indisk politiker och Assams förste chefsminister (Chief Minister) efter Indiens självständighet. Han emottog Bharat Ratna.

Indiska politiker under 1900-talet
Födda 1890
Avlidna 1950
Män
Pranab Mukherjee

Pranab Kumar Mukherjee, född 11 december 1935 i Mirati i Västbengalen, död 31 augusti 2020 i New Delhi, var en indisk politiker som representerade Kongresspartiet. Han var Indiens president mellan 25 juli 2012 och 25 juli 2017 då han efterträddes av Ram Nath Kovind.

Mukherjee har innehaft en rad ministerposter sedan 1982, bland annat finansminister 1982-1984 och 2009-2012, försvarsminister 2004-2006 och utrikesminister 1995-1996 samt 2006-2009.

Han avled den 31 augusti 2020 i sviterna av covid-19.

Källa

Noter

Externa länkar 

Födda 1935
Västbengaliska politiker
Indiens presidenter
Indiens utrikesministrar
Indiens finansministrar
Indiens försvarsministrar
Män
Avlidna 2020
Personer som avlidit av covid-19
Personer från Västbengalen
Indiska politiker under 1900-talet
Indiska politiker under 2000-talet
Grini

Grini (, ), i östra delen av Bærums kommun utanför Oslo var åren 1941–1945 ett nazistiskt interneringsläger för politiska fångar.

Historik
Grini uppfördes ursprungligen som ett kvinnofängelse 1938, men togs inte i bruk förrän kriget kom till Norge. Det togs i bruk 24 april 1940 som fångläger med cirka 700 fångar, främst norska officerare som hade tagits som krigsfångar. Den 14 juni 1941 fick Grini status som Polizeihäftlingslager, vilket inte var ett koncentrationsläger även om det fanns stora likheter. Det blev det största fånglägret i Norge under kriget och som mest satt här 5 400 fångar. Lägret drevs av SS och Gestapo och sammanlagt cirka 20 000 män och kvinnor internerades åren 1941–1945. Bland dem fanns medborgare från ett flertal europeiska länder. Av de 20 000 internerade blev cirka 3 400 deporterade till fängelser eller koncentrationsläger i Tyskland eller tyskockuperade områden, bland annat till Ravensbrück och Sachsenhausen. 

Åtta personer blev avrättade i Grini. Sex av dessa avrättades 21 juli 1944, dagen efter det misslyckade attentatet mot Hitler. Som vedergällning beordrades att 12 fångar i alla koncentrationsläger skulle avrättas. Av okänd anledning blev det bara sex i Grini, tre kvinnor och tre män.

Politiska fångar (urval)
Flera kända norrmän satt i Grini på grund av sitt motstånd mot ockupationsmakten och Quisling-regimen.

 Trygve Bratteli, politiker, statsminister åren 1971–1972 och 1973–1976
 Edvard Bull den yngre, historiker
 Francis Bull, litteraturhistoriker
 Einar Gerhardsen, politiker, statsminister åren 1945–1951, 1955–1963 och 1963–1965
 Johan Borgen, författare, journalist och litteraturkritiker
 Ole Hallesby, teolog
 Didrik Arup Seip, språkforskare och universitetsrektor
 Birger Ruud, backhoppare
 Kristian Schreiner, anatom 
 Johan H. Andresen
 Reidar Aulie
 Ingrid Bjerkås
 Anton Wilhelm Brøgger
 Ragnar Frisch
 Harald Grieg
 Odd Hassel
 Johan Bernhard Hjort
 Gunnar Jahn
 Per Krohg
 Odd Nansen
 Sigmund Ruud
 Hans Ryggen
 Kristian Schjelderup
 Henrik Sørensen
 Arnulf Øverland
 

Svenska nazistsympatisörer av icke-politiska orsaker som hölls fångna.
 Johnny Bode, kompositör och sångare
 Stig Cederholm, Åsa-Nisse-författare och SS-frivillig

Utveckling efter kriget
Efter kriget, fram till början av 1950, användes lägret som fängelse för landsförrädare och kollaboratörer. Fängelset bytte då namn till Ilebu fengsel, för att markera att det var en ny kategori fångar som placerades här. Den 1 januari 1951 omvandlades fängelset till ett centralfängelse för vanliga fångar (det vill säga icke landsförrädare). Efter ett antal namnbyten heter det från 2002 Ila fengsel, forvarings- og sikringsanstalt.

Referenser

Förintelsen
Fängelser i Norge
Bærums kommun
Cipher block chaining

Cipher block chaining, förkortat CBC, är en metod att öka säkerheten hos blockchiffer. Metoden fungerar så att den data som skickas till krypteringsalgoritmen är resultatet av en xor-operation mellan klartexten i det aktuella blocket och det föregående blockets chiffertext. I första steget då det inte finns någon chiffertext att använda används en initieringsvektor.

Kryptografi
R. Umanath

R. Umanath, född 1922 i Kozhikode i Kerala, död 21 maj 2014 i Tiruchirappalli i Tamil Nadu, var en indisk kommunistisk politiker. 

Umanath flyttade till Madras (Chennai) som ung. År 1940 arresterades han i samband med rättsfallet the Madras Conspiracy Case och dömdes till 3 års fängelse. Efter den indiska självständigheten satt han i Lok Sabha 1962 - 1971 för valkretsen Pudukkottai i Tamil Nadu. Han var medlem i politbyrån i Communist Party of India (Marxist).

Referenser

Politiker i Tamil Nadu
Indiska kommunister
Indiska politiker under 1900-talet
Personer från Kerala
Födda 1922
Avlidna 2014
Män
Harald Hamrell

Ivar Olof Harald Hamrell, född 13 december 1960 i Uppsala, är en svensk regissör, manusförfattare och skådespelare.

Biografi 
Hamrell växte upp i en akademikerfamilj i Kåbo i Uppsala där modern var matematiker och fadern statsvetare. En av Hamrells barndomsvänner ägde en dubbel-8-kamera som Hamrell fick använda. Han köpte senare en egen kamera och gjorde som elvaåring egna super-8-filmer som han visade för elever på Bergaskolan där han gick.

Som åttaåring provfilmade han för rollen som Emil i filmatiseringen av Astrid Lindgrens böcker. Efter att ha kommit tvåa (Jan Ohlsson fick rollen) tröstades han av storasystern Ulla. Hon hade spelat för Vilgot Sjöman, och genom den kontakten fick Harald Hamrell en liten roll i 1974 års En handfull kärlek. Via den rollen blev han senare tillfrågad att provfilma för Pojken med guldbyxorna, där han som 15-åring fick titelrollen. Hamrell har beskrivit inspelningen som fantastisk och att han kom nära filmteamet. Han har också beskrivit det kändisskap som följde i spåren av succén som till en början kul, men att det utvecklades till att bli jobbigt.

Hamrell ser sig i första hand som regissör och blev manusförfattare för att öppna upp möjligheter att få regissera. Då han var 16 år gammal arbetade han som regiassistent åt Bo Widerberg, vilket han har beskrivit som "en väg in". Han har även beskrivit Widerberg som en mentor. Han regidebuterade med 1978 års kortfilm Läcka vid reaktor 4. Han har därefter regisserat ett flertal filmer och TV-serier, däribland Storstad (1990), Snoken (1993–1995), Om Stig Petrés hemlighet (2004), Arne Dahl: Misterioso (2011) och Äkta människor (2012–2013). Han har även regisserat elva filmer om Martin Beck mellan 1998 och 2009. Under senare år har han även regisserat Äkta människor, Fröken Frimans krig, samt Vår tid är nu.

Familj 
Hamrell har två döttrar, Jenny och Hanna Hamrell. Jenny Hamrell medverkade 2006 i filmen Beck – Flickan i jordkällaren. Hamrell är bosatt i Enskede i Stockholm.

Filmografi

 Roller

 Regi

 Manus

 Producent

Priser och utmärkelser

Referenser

Externa länkar
 
 
 Officiell webbplats

Födda 1960
Svenska manusförfattare
Svenska filmregissörer
Svenska skådespelare
Män
Levande personer
Skådespelare från Uppsala
Guldbaggenominerade
E. Balanandan

E. Balanandan, född 16 juni 1924 i Sakthikulangara, Kollamdistriktet, död 19 januari 2009, var en kommunistisk politiker och fackföreningsman från Kerala i Indien. Han var medlem i politbyrån i Communist Party of India (Marxist) sedan 1978 och president för partiets fackliga organisation, Centre of Indian Trade Unions. 

Balanandan var medlem i den lagstiftande församlingen i Kerala 1967 - 1977, och ledamot av Lok Sabha 1980 - 1984. Han satt sedan i Rajya Sabha 1988 - 2002.

Referenser

Indiska politiker under 1900-talet
Indiska kommunister
Män
Födda 1924
Avlidna 2009
Brajagopal Roy

Brajagopal Roy, död 31 juli 2022, var en indisk politiker, och ledare för All India Forward Bloc (AIFB) i Tripura i sin egenskap av president för AIFB:s delstatskommitté. Han satt även med i det allindiska partisekretariatet.

Roy var ledamot av den lagstiftande församlingen i Tripura 1978–1983 och 1993–1998. Han kandiderade för alliansen Left Front i de delstatliga valen 2003; han blev inte vald men kom med sina 43,57 procent av rösterna på andra plats.

Referenser 

Indiska politiker
Födda 1900-talet
Avlidna 2022
Män
Oric-1

Oric-1, brittisk hemdator lanserad 1983 av Tangerine Computer Systems och såldes i stora delar av Europa. Datorn använde sig av en 8-bits MOS Technology 6502-processor på 1 MHz. En liten dator som främst stred mot Sinclair ZX Spectrum. Det fanns två modeller, med 16 KB eller 64 KB RAM-minne, men i övrigt tekniskt lika.

Datorn hade sitt ursprung i företaget Tangerine Computer Systems ltd som utvecklade datorer. Deras mest framgångsrika dator var den monokroma Microtan 65 som levererades som byggsats. De sålde också datordesign till andra tillverkare. Framgången med Microtan och den växande hemdatormarknaden fick Tangerine att utveckla en hemdator med färg. Företaget Oric Products International ltd startades för att tillverka och marknadsföra den nya datorn.

Oric-1 led av flera designmissar. Styrprogrammen i datorns ROM-kretsar var buggiga och tangentbordet började ofta glappa efter en tids användande. Problem med trasiga returnerade datorer gjorde att flera revisioner av datorn byggdes.

Ljudchipet var samma som användes i Amstrad CPC, MSX-datorer och Atari ST (General Instrument AY-3-8912). En lite udda kuriositet i hemdatorsammanhang är Oricens fyra BASIC-kommandon Zap, Ping, Shoot och Explode, vilka orsakade var sitt passande ljud.

Som tillbehör fanns en liten skrivare och en diskettstation. Diskettstationen använde ett relativt ovanligt format med 3"-skivor, vilket annars främst använts av datorföretaget Amstrad. Det vanligaste sättet att lagra data var dock på kassettband.

Senare ersattes datorn av modellen Oric Atmos, vilken var tekniskt mycket lik. Den hade buggfixade ROM-kretsar, annat hölje och ett bättre tangentbord.

Hemdatorer
Jimmy Andersson (fotbollsspelare)

Erik Jimmy Andersson född 21 september 1976 i Degerfors är en svensk lärare som varit barnpopstjärna och professionell fotbollsspelare.

Andersson var som 8-åring musikgruppen The Pinks yngsta medlem. Han blev sedermera fotbollsspelare, där han åren 1996–1997 spelade i Allsvenskan som vänsterback för Degerfors IF samt deltog i 8 landskamper för U21-laget. Han fortsatte senare som professionell fotbollsspelare i Norge och spelade senare med Strömtorps IK i division 3. Han avslutade sin fotbollskarriär omkring 2011 och arbetar idag (2016) som biträdande rektor på Möckelngymnasiet i Karlskoga.

Referenser

Externa länkar
Jimmy Andersson på Discogs

Svenska fotbollsspelare
Män
Födda 1976
Fotbollsspelare i Degerfors IF
Fotbollsspelare i IFK Ölme
Levande personer
Svenska lärare under 2000-talet
Bellan Roos

Bellan Roos, egentligen Tyra Isabella Björklund, ogift Roos, född 25 maj 1901 i Ösmo församling, Nynäshamn, död 8 april 1990 i S:t Görans församling, Stockholm, var en svensk skådespelare.

Roos scendebuterade i Allan Rydings teatersällskap 1925 och spelade mest på friluftsteatrar och revyscener. Hon var periodvis engagerad vid Odeonteatern. Hon filmdebuterade 1933 i Ivar Johanssons Bomans pojke och kom att medverka i ett 60-tal filmer. En av hennes vanligaste filmroller var satkärringens.

Bellan Roos gifte sig 1948 med Henrik Björklund (1912–1980).

Filmografi i urval  

 

  

 

1962 –  Kvartetten som sprängdes

 (TV) 
 avsnitt 3

Teater

Roller

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1901
Avlidna 1990
Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Personer från Nynäshamn
Fältjägare

Fältjägare är en äldre benämning på infanteriets jägarförband och spaningssoldater i dessa förband. Förebilden för det svenska fältjägarkonceptet var det tyska Field-Jäger-Corps som började utvecklas 1632 av den tyske lantgreven Wilhelm V av Hessen-Kassel som skapade tre kompanier för spaning och strid bakom fiendens linjer. Soldaterna i dessa kompanierna rekryterades bland jägmästare samt viltvårdare och ordet fältjägare var valt för att betona den militära rollen.

Det första fältjägarförbandet i svenska armén var en del av Sprengtportens frikår i svenska Pommern, uppsatt 1757. I Finland sattes Savolax jägarregemente upp 1772 med fältjägare. I Jämtland bildades fältjägarförband redan 1787 men det dröjde ända till 1820 innan regementet fick namnet Jämtlands Fältjägarregemente. 1788 sattes Wermlands Fältjägare upp på order av Gustav III för skydd av den Värmländska gränsen mot Norge. I den svensk-finska armén utvecklades också fältjägare i de Karelska och Sandelska jägarkårerna. Det har också funnits flera olika fältjägarförband i Norrland bl.a. i Norrbottens och Västerbottens fältjägarkårer som antingen avvecklades eller slogs ihop med andra förband.

Efter napoleonkrigen (år 1815) började jägarkaraktären att urvattnas hos fältjägarförbanden och i början av 1900-talet utvecklades fältjägarna till lätta skytteförband avsedda för strid i ödemarksterräng, som organiserades i fristående fältjägarbataljoner på Armékårnivå och blev senare ett fördelningsförband 1955. Fältjägarbataljonerna ersattes i sin tur av fristående norrlandsskyttebataljoner som var vanliga infanteriförband avsedda för strid i Norrland. Värt att notera är att jägarsoldater vid Livregementets husarer (K 3) ofta felaktigt har givits beteckningen "Fältjägare".

Referenser

Befattningar inom Försvarsmakten (Sverige)
Infanteri
Emily Robison

Emily Burns Strayer, men framförallt känd under sitt tidigare namn Emily Robison, född Emily Burns Erwin den 16 augusti 1972 i Pittsfield i Massachusetts, är en amerikansk countrymusiker. Hon är medlem i gruppen Dixie Chicks som hon grundade tillsammans med sin syster Martie Maguire. I gruppen spelar hon gitarr, dobro, dragspel och banjo.

Bakgrund
Robison började spela fiol i 7-årsåldern och banjo i 10-årsåldern, och lärde sig snart spela flera olika stränginstrument.

Diskografi (urval)
Studioalbum med Court Yard Hounds
2010 – Court Yard Hounds
2013 – Amelita

Singlar med Court Yard Hounds
2010 – "The Coast"
2010 – "It Didn't Make a Sound"
2010 – "See You In The Spring" / "Everybody's Hurting" (m/Jacob Dylan)
2013 – "Sunshine"
2013 – "The World Smiles"

Se också diskografi Dixie Chicks

Källor

Externa länkar

 Dixie Chicks (Officiell webbplats)
 Court Yard Hounds (Officiell webbplats)

Dixie Chicks på allmusic.com
Court Yard Hounds på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Födda 1972
Amerikanska countrymusiker
Amerikanska countrygitarrister
Amerikanska banjospelare
Amerikanska dragspelare
Kvinnor
Levande personer
Musiker från Massachusetts
Personer i USA under 2000-talet
Martie Maguire

Martie Maguire, född Martha Elenor Erwin den 12 oktober 1969 i York, Pennsylvania, är en amerikansk countrymusiker. Hon är medlem i gruppen Dixie Chicks som hon var med om att grunda tillsammans med sin syster Emily Robison. I gruppen spelar hon fiol och mandolin.

Diskografi
Album med Court Yard Hounds
2010 – Court Yard Hounds	
2013 – Amelita

Singlar med Court Yard Hounds
2010 – "See You In The Spring" / "Everybody's Hurting"

Album med Dixie Chicks
1990 – Thank Heavens for Dale Evans
1992 – Little Ol' Cowgirl
1993 – Shouldn't a Told You That
1998 – Wide Open Spaces
1999 – Fly
2002 – Home
2003 – Top of the World Tour: Live
2006 – Taking the Long Way
2010 – Playlist: The Very Best of Dixie Chicks (samlingsalbum)
2010 – Essential Dixie Chicks (samlingsalbum)
2020 – Gaslighter 

Singlar med Dixie Chicks (topp 10 på Billboard Hot Country Songs)
1997 – "I Can Love You Better" (#7)
1998 – "There's Your Trouble" (#1)
1998 – "Wide Open Spaces" (#1)
1999 – "You Were Mine" (#1)
1999 – "Tonight the Heartache's on Me" (#6)
1999 – "Ready to Run" (#2)
1999 – "Cowboy Take Me Away" (#1)
2000 – "Cold Day in July" (#10)
2000 – "Without You" (#1)
2001 – "If I Fall You're Going Down with Me" (#3)
2001 – "Some Days You Gotta Dance" (#7)
2002 – "Long Time Gone" (#2)
2002 – "Landslide" (#2)
2002 – "Travelin' Soldier" (#1)

Externa länkar

 Dixie Chicks (Officiell webbplats)
 Court Yard Hounds (Officiell webbplats)
 Martie Maguire på allmusic.com
 Diskografi på Discogs

Amerikanska countrymusiker
Amerikanska violinister
Födda 1969
Kvinnor
Levande personer
Musiker från Pennsylvania
Personer i USA under 2000-talet
Personer från York, Pennsylvania
Natalie Maines

Natalie Maines, född 14 oktober 1974 i Lubbock, Texas, är en amerikansk sångerska och låtskrivare, medlem i countrygruppen Dixie Chicks, i vilken hon ersatte den tidigare sångerskan Laura Lynch.

Maines skapade stor kontrovers då hon vid en Dixie Chicks-konsert i mars 2003 sade att de skämdes över att USA:s president kom från Texas. Detta med anledning av George W Bushs förberedelser att påbörja Irakkriget. Uttalandet ledde till att Dixie Chicks låtar slutade spelas av flera amerikanska radiostationer och även till dödshot mot Maines. 

Vid sidan av Dixie Chicks har hon bland annat sjungit duetten Too Far from Texas med Stevie Nicks på Nicks skiva Trouble in Shangri-La (2001).  

Natalie Maines är dotter till musikproducenten och multi-instrumentalisten Lloyd Maines.

Diskografi
Soloalbum
2013 – Mother

Singlar
2011 – "God Only Knows"
2012 – "Golden State (Live)" (med Eddie Vedder)
2013 – "Without You" (promo)

Källor

Externa länkar

 Natalie Maines på allmusic.com
 
 Dixie Chicks.com (Officiell webbplats)
 Chicks in the Line of Fire
Fan-webbplats

Amerikanska countrysångare
Födda 1974
Kvinnor
Levande personer
Personer från Lubbock
Personer i USA under 2000-talet
Kärrgruvan

Kärrgruvan är ett samhälle ett par kilometer norr om centrala Norberg som ingår i tätorten Norberg. Orten Kärrgruvan är mest känd för sin industrihistoriska gruvdrift som pågick i mer än 800 år från medeltiden till början av 1900-talet. De kvarvarande anläggningarna ingår i Ekomuseum Bergslagen.

Samhället
Kärrgruvans huvudsakliga bebyggelse finns längs riksväg 69 (före detta länsväg 270) mot Hedemora samt längs Linnévägen. Centrum med pizzeria, en bensinmack och en numera nedlagd affär, kan sägas ligga där de söderifrån (från Norberg) kommande vägarna Linnévägen och riksväg 69 går ihop till riksväg 69, Hedemoravägen, cirka tre kilometer norr om Norbergs centrum. Om byarna Kylsbo och Kallmora räknas med har Kärrgruvan strax under  invånare, och detta invånarantal har varit relativt konstant under de senaste 50 åren. Under 1960-talet var huvuddelen av befolkningen koncentrerad till fem flerbostadshus som utgjorde tre bostadsrättsföreningar under det gemensamma namnet Bolagshagen. Namnet Kärrgruvan kommer ursprungligen från ett mindre dagbrott med detta namn.

Historisk gruvdrift

Polhemshjulet
I Kärrgruvan pågick gruvdrift i över 800 år. Här finns bland annat "Polhemshjulet" som byggdes 1876 enligt uppfinnaren och ingenjören Christopher Polhems principer. Det är ett polhemshjul på hela femton meter i diameter som via en stånggång drev ett vattenuppfordringsverk (vattenpump) vid Svinryggens gruvor fram till 1920-talet. Vattnet leddes fram till Polhemshjulet via en cirka tre km lång, men bara 60 cm djup, kanal från sjön Bålsjön. Den sista biten gick i en vattenränna fram till hjulhuset.

Svinryggen och Mossgruveparken
Som en del av Norbergsfältets gruvor bär Svinryggen spår av äldre brytningsteknik. Svinryggen är egentligen en bergkam mellan två rader av sammanlagt arton gruvhål på båda sidor av bergsryggen, som numera är vattenfyllda. Svinryggen är belägen bara några hundra meter från Polhemshjulet och ingår i ett system av vattenhjul och stånggångar.

I Kärrgruvan finns även Mossgruveparken där stigarna slingrar fram längs bråddjup och djupa vattenfyllda gruvschakt och dagbrott. Mossgruveparken är ett sedan länge nerlagt gruvfält, men i området finns fortfarande anläggningar kvar från slutet av 1800-talet, bland annat trälaven över Södra schaktet. Andra är Risbergs konstschakt som ursprungligen var ett vattenpumpsschakt för Mossgruvan, men som idag fungerar som ett gruvmuseum. Smedjan, raststugan, linspel, hissen och delar av pumpverket är något av det som bevarats.

Vidare läsning

Se även 
 Norbergs malmfält

Källor

Noter

Externa länkar 

Orter i Norbergs kommun
Ekomuseum Bergslagen
Gruvor i Västmanland
Nedlagda gruvor i Sverige