Sven Lindberg

Sven Lindberg, född 20 november 1918 i Engelbrekts församling, Stockholm, död 25 december 2006 i Maria Magdalena församling, Stockholm, var en svensk skådespelare. Under 65 år, mellan 1940 och 2005, medverkade Lindberg i hundratalet filmer och teaterpjäser. Han kom in på Dramatens elevskola 1940 och blev fast anställd på Dramaten 1973.

Biografi 
Sven Lindberg studerade vid internatskolan Lundsberg och var skolkamrat med bland andra Carl Johan Bernadotte. Senare studerade han litteraturhistoria  och spelade på 1940-talet studentteater vid Stockholms högskola. Han kom in på Dramatens elevskola 1939. Hans genombrott på teaterscenen kom 1945 när han spelade Angeläget ärende på Nya Teatern i Stockholm. Han spelade på Dramaten första gången 1940 och blev fast anställd vid nationalscenen 1973. Totalt medverkade han i 73 uppsättningar på Dramaten, bland de många rollerna kan nämnas George i Vem är rädd för Virginia Woolf?, nazibödeln i Broder Eichmann och Argan i Den inbillade sjuke.

Han filmdebuterade i Elvira Madigan (1943). Vanligtvis fick han spela välartade unga män fram till Arne Mattssons Damen i svart (1958). Andra filmer där Lindberg haft framträdande roller är Jungfrun på Jungfrusund, Kvartetten som sprängdes (1950), När kärleken kom till byn (1950) och Picassos äventyr (1978). I den sistnämnda filmen spelade han doktor Albert Schweitzer, som blivit senil; bland annat misstar han Picasso för en kvinna och förlöser (efter bedövning med en reservoarpenna) en sko. För sin roll som den pensionerade hårfrisören Ragnar i Richard Hoberts Glädjekällan 1993 fick han Guldbaggen.

Sven Lindberg var en folkkär skådespelare och underhållare. Vid sidan av teatern var han också sångare. 1949–1955 sjöng han in ett 30-tal skivsidor. De mest populära blev Flickan i regnet, God natt Irene och Tennessee Waltz.
 
Han var också en stor humorist och skicklig komediskådespelare och medverkade i flera långkörare på privatteatrarna bland annat Thehuset Augustimånen som spelades 500 gånger på Intiman. Flera komediroller blev det hos Per Gerhard på Vasan där han medverkade i Mary Mary och Kaktusblomman. Till Vasan återkom han 1977 då han gjorde dundersuccé som Charleys Tant, en långkörare som spelades 247 gånger, och dessutom visades i TV. Han var också rösten till Skrotnisses bäste vän Bertil Enstöring i den kultförklarade TV-serien Skrotnisse och hans vänner.

I TV har han medverkat i bland annat Niklasons, Häpnadsväktarna och Rosenbaddarna. Sven Lindbergs sista teaterroll var som bonde i Riddartornet på Dramaten 2004. Han var sedan många år sommarboende i Skillinge i Skåne.

Lindberg är begravd på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Privatliv 
Sven Lindberg var under åren 1943-1973 gift med konstnären Ulla Waller Lindberg och fick med henne barnen Francisca, Angelica och Mikaela. Han gifte sig 1977 med Marianne von Baumgarten.

Filmografi 

 (kortfilm)
1945 – Den allvarsamma leken
1945 – Svarta rosor
1945 – Trötte Teodor

1950 – Kvartetten som sprängdes

1961 – Swedenhielms (TV-pjäs)

 (TV-film)

Regi

Producent i urval

Teater

Roller (ej komplett)

Regi

Radioteater

Roller

Priser och utmärkelser 
•  1958 - Anders de Wahl-stipendiet

1978 – Karl Gerhards hederspris
1985 – O'Neill-stipendiet
1985 – Svenska Dagbladets Thaliapris
1986 – Gösta Ekman-stipendiet
1986 – Litteris et Artibus
1993 – Guldbaggen för bästa manliga huvudroll i Glädjekällan
2000 – Svenska Akademiens teaterpris

Bibliografi

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 
 Sven Lindberg på Internet Movie Database
 

Svenska skådespelare
Alumner från Dramatens elevskola
Födda 1918
Avlidna 2006
Män
Guldbaggen för bästa manliga huvudroll
Mottagare av Litteris et Artibus
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm