kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Akmeism

Akmeism var en modernistisk inriktning inom den ryska poesin, som var som starkast på 1910-talet. Dess främsta företrädare och grundare var Nikolaj Gumiljov. Även författarna Anna Achmatova, som en tid var gift med Gumiljov, och Osip Mandelstam tillhörde akmeismen. Achmatova och Mandelstam har ansetts vara de två främsta ryska 1900-talslyrikerna.

Rörelsen, även om den var tämligen måttfull, var en reaktion mot symbolismen. Namnet akmeism är taget från det grekiska ordet för höjdpunkt, ἀκμή, akme. Bakgrunden till det valet var att rörelsen strävade efter att poetiskt skildra upphöjda upplevelser.

Referenser

Noter

Tryckta källor 

 

Ryskspråkig litteratur
Litterära riktningar
ABC (programspråk)

ABC är ett programspråk, framtaget av CWI i Nederländerna, tänkt att vara ett lättlärt språk lämpligt för undervisning i programmering. Jämför till exempel med BASIC och Pascal. Program sägs bli betydligt kortare än i till exempel C eller Pascal.

Programspråk
Abdikation

Abdikation (av lat. ab-, "av", och dicare, "förkunna"), avsäga sitt ämbete, eller avsäga sig regeringsmakten eller tronen; när en regent avgår i förtid. 

Begreppet används normalt endast beträffande monarker eller andra statschefer som normalt sitter på livstid. Formellt görs en abdikation självmant, men ofta är den påtvingad av yttre omständigheter.

I bland annat Nederländerna och Luxemburg har det ofta förekommit att regenten abdikerar vid hög ålder.

Några regenter som abdikerat:

 den romerska diktatorn Sulla, 79 f.Kr. 
 de romerska kejsarna Diocletianus och Maximianus, 305 
 Maria I av Skottland, 1567
 drottning Kristina av Sverige (som valde att flytta till Rom) 1654, frivilligt till förmån för sin kusin Karl X Gustaf
 Ulrika Eleonora av Sverige, frivilligt till förmån för sin man Fredrik I 1720 
 Gustav IV Adolf av Sverige, påtvingat vid statskuppen 1809
 kejsar Napoleon I av Frankrike, när hans trupper hade besegrats 1814 och åter 1815
 Kejsar Austín I av Mexiko, 1823
 Karl X av Frankrike, påtvingat vid julirevolutionen 1830
 Ferdinand I av Österrike, med anledning av ungerska revolutionen 1848–1849
 Ludvig Filip I av Frankrike, påtvingat vid februarirevolutionen 1848
 Amadeus I av Spanien, 1873
 Nikolaus II av Ryssland, påtvingat vid ryska revolutionen 1917
Kejsar Vilhelm II av Tyskland, till följd av första världskrigets slut och den tyska revolutionen den 9 November 1918
Kejsar & Konung Karl av Österrike-Ungern, till följd av rikets upplösning och monarkins avskaffande vid slutet av första världskriget 1918
Edvard VIII av Storbritannien, frivilligt 1936, eftersom regeringen inte ville godkänna hans tilltänkta äktenskap
 Vilhelmina av Nederländerna, frivilligt av åldersskäl 1948
 Leopold III av Belgien, 1951, eftersom han kritiserades för en för stor beredvillighet mot den tyska ockupationensmakten under andra världskriget
 Juliana av Nederländerna, frivilligt av åldersskäl 1980
 Beatrix av Nederländerna, frivilligt av åldersskäl 2013
 Juan Carlos I av Spanien, frivilligt av åldersskäl 2014
 Akihito, Japans kejsare, frivilligt av åldersskäl 2019

Se även 
 Insei

Monarki
Politisk verksamhet
Atari SA

Atari, SA (tidigare  'Infogrames Entertainment, SA' ) är ett franskt holdingbolag med huvudkontor i Paris. 2009 bytte företaget namn till Atari SA. Dotterbolagen omfattar Atari Interactive och Atari, Inc. Företaget är kanske mest känt för "Alone in the Dark"-serien.

Franska datorspelsföretag
Företag bildade 1983
Hugo Salmela

Hugo Salmela född 13 juni 1884 i Parikkala i Viborgs län, död 28 mars 1918 i Tammerfors var ett högre befäl i de röda trupperna i finska inbördeskriget.

Privatliv 
Salmela var äldst i en skara på åtta barn. Hans far var bondsonen Matti Sikanen (f. 1859), som bytte namn till Salmela, och hans mor var Carolina Pellis från Ytterpurmo. Matti jobbade som sågverksarbetare i Karelen. I hans hem härskade en "religiöst-sedlig anda". Hugo gick i folkskola i Raivola och gifte sig med Hilma Siider från Kotka 1913. Han blev far till två barn, Voitto och Toivo. 

Salmela flyttade redan som ung till Kotka, där han tjänade sitt levebröd som diversearbetare (eller som metallarbetare). Han var autodidakt såtillvida att han tillägnade sig en viss allmänbildning genom flitigt läsande på fritiden. Han var också intresserad av scenkonsten, och var under 10 år Kotkan Työväenteatteris (Kotkas arbetarteater) främsta skådespelare.

Inbördeskriget 
Det var i Kymmenedalen som han 1917 anslöt sig till det röda gardet; och fick så småningom befälsuppdrag. Efter det finska inbördeskrigets utbrott var han först verksam i Kymmenedalens röda gardes distriktsstab. Därifrån förflyttades han i början av februari till Savolaxfrontens stab. Han utnämndes till befälhavare för de röda styrkorna på den västra eller norra fronten den 18 februari 1918, med den ryske överstelöjtnanten G.V. Bulatsel som biträdande chef. Under ett dryckesslag omkom han i en explosion i Tammerfors den 28 mars 1918, när målaren Kustaa Salminen, den 31-årige kommendanten för Björneborgs röda front kastade iväg en handgranat. 

I slutskedet av upproret flydde hans mor och hans hustru Hilma med barnen till Petrograd. Alla utom sonen Toivo avled i fläcktyfus.

Se även
Slaget om Tammerfors

Externa länkar 
 

Personer från Parikkala
Födda 1884
Avlidna 1918
Personer i finska inbördeskriget
Män
Ada (programspråk)

Ada är ett programspråk som utvecklades på uppdrag av USA:s försvarsdepartement i slutet av 1970-talet. Bakgrunden var att man ville rensa i floran av programspråk som användes för alla de system som fanns inom de olika försvarsgrenarna. Språket namngavs till minne av Ada Lovelace.

Historia 

1975 tillsattes en grupp Higher Order language Working Group (HOLWG) med uppdrag att antingen välja ett existerande programspråk, eller skapa ett nytt, som skulle kunna användas av majoriteten av de utvecklingsprojekt som gjordes på uppdrag av USA:s försvarsenheter. Arbetsgruppen skapade en serie av kravdokument med namnen Strawman, Woodenman, Tinman, Ironman och slutligen Steelman där kraven på ett sådant språk specificerades på allt högre detaljnivå. 1977 kom man fram till att inget existerande språk uppfyllde kraven och man begärde in förslag till, och anbud på, utvecklingen av ett nytt språk. Fyra inkomna förslag valdes ut för vidare utveckling. De fick beteckningarna det Röda, Gröna, Blåa och Gula förslaget och slutligen valdes det Gröna språket som utvecklats av en grupp vid Cii-Honeywell Bull ledd av Jean Ichbiah. Det färdiga språket fick namnet Ada för att hedra Lady Augusta Ada Byron, hertiginna av Lovelace, som brukar anges som den första programmeraren. Det första referensdokumentet godkändes 10 december 1980 på årsdagen av hennes födelse.

USA:s försvarsdepartement, och Nato, krävde länge att alla mjukvaruprojekt för deras räkning, där mer än 30 % av koden skulle nyskrivas, skulle använda Ada som programspråk. Detta krav övergavs först 1997.

Språket 
Ada var ursprungligen inriktat mot inbyggda system och realtidssystem. Språket är starkt typat (eng: strong typing). d.v.s. alla data måste deklareras och kontroller av datatyper sker vid kompileringen. Det finns möjlighet till parallella processer och händelsehantering. Språket innehåller också begreppet paket som medger strukturering och indelning i moduler med strikt definierade gränssnitt.

Idéerna om objektorienterad programmering hade inte riktigt hunnit sprida sig vid slutet av 1970-talet och den ursprungliga versionen av språket saknar egentliga möjligheter för detta. Detta har dock tillkommit i senare versioner (Ada 95, ISO-8652:1995). Den engelska sidan beskriver även versionerna från 2005 och 2012.

Programexempel 

Hello World i Ada95:

 with Ada.Text_Io;
 use Ada.Text_Io;

 procedure Hello is
 begin
   Put_Line("Hello World!");
 end Hello;

Referenser

Externa länkar 

 www.adahome.com
 AdaPower
 AdaCore

Programspråk
Indeo

Indeo är en videostandard från Intel, som numera ägs av Ligos. I version 3.1 medgav den en upplösning på 320x340 punkter samt en hastighet på 30 bilder/sekund. Den dåliga upplösningen medför att den ej är lämplig för filmer i fullskärm. 1997 var man uppe i version 5.01. Senare versioner av standarden stöds inte av någon videodekoder med öppen källkod, då videostandarden är proprietär.

Indeo video stöder officiellt endast Windows 95, 98, 2000 och XP. Det går att få att fungera i andra 32-bitars operativsystem (t.ex. Windows Vista och Linux), men inte 64-bitars operativsystem.

Externa länkar 
 Officiell sida

Video
Leif Jennekvist

Leif Jennekvist, född 14 april 1957, är en svensk polis som tidigare var chef för länskriminalen i Stockholm. Jennekvist ledde utredningen efter mordet på Anna Lindh 2003, vilket han även har skrivit en bok om. 

Som kommenderingschef har Leif Jennekvist lett ett flertal av de stora polisfallen i Sverige, bl.a. jakten på Ioan Ursut, morden på Stureplan, de försvunna kurdbarnen, OS-bombaren och kidnappningen av Erik Westerberg. Han var också Stockholmspolisens kommenderingschef efter tsunamikatastrofen och ledde arbetet med mottagandet av de omkomna offren och deras anhöriga. Han har varit polismästare i Roslagens polismästardistrikt och spelade en central roll tillsammans med länspolismästare Carin Götblad när kommissarier åtalats vid länskriminalen. 

Leif Jennekvist är sedan 2008 polismästare i Söderorts polismästardistrikt. Där driver han frågor om att minska ungdomskriminalitet, våld mot kvinnor och för en ökad polisnärvaro i allmänna kommunikationer, i krogmiljöer och på allmänna platser i trygghetsskapande syfte.

Leif Jennekvist tillträdde som tillförordnad länspolismästare i Västmanlands län 1 september 2012 för en period av sex månader, och utsågs 2013 till ordinarie länspolismästare.

Källor

Män
Födda 1957
Svenska länspolismästare
Svenska jurister
Levande personer
Abbé

En abbé är i dagens Frankrike titel för katolska präster som inte tillhör någon religiös orden, en så kallad sekularpräst. Formellt sett sågs dessa klerker som likvärdiga med en chef över ett kloster, en abbot (franska abbé). Historiskt benämndes en fransk katolsk präst abbé ifall de innehade sinekurer. Ofta var en abbé lärare för adelsfamiljers söner.

Benämningen skall ses mot bakgrund av den företeelse som benämns kommendatur. Så kallad kommendatur var en sed som hade uppkommit under senmedeltiden i bland annat Frankrike enligt vilken somliga präster eller klerker ur de högre stånden uppbar inkomster från olika ordenshus utan vistas i dem. I praktiken sköttes emellertid klostret av priorn (abbotens högra hand), under det abboten ägnade sin tid åt lärda studier, undervisning eller societetsliv.

Se även 
 Abbedissa

Referenser

Kyrkliga titlar
Kristna kloster
Sekularpräst

En sekularpräst är en katolsk präst som inte tillhör någon klosterorden. I Frankrike tilltalas en sekularpräst vanligtvis Monsieur l'Abbé under det att ordenspräster tituleras mon Père.

En stiftspräst är en katolsk präst som vigs för tjänst inom ett särskilt stift.

Romersk-katolska kyrkans titlar
Abbedissa

En abbedissa (av medeltidslatinets abbatissa) är inom den katolska och den ortodoxa kyrkan titeln på föreståndarinnan för ett nunnekloster. Då den ortodoxa kyrkan inte har några ordnar benämns alla kvinnliga föreståndarinnor abbedissa, men i den katolska kyrkan är titeln reserverad för benediktin-, cisterciens-, kartusian-, birgittin- och klarissföreståndarinnor. Abbedissans ställning är likvärdig med abbotens, bortsett från funktionen som präst. I andra ordnar benämns de "mother superior" (utan någon särskild motsvarighet på svenska) eller priorinna. Stav och ring är två insignier som en abbedissa använder. 

Abbedissa emerita är den titel som används efter att innehavaren lämnat sitt uppdrag och betecknar att hon fortfarande är formellt knuten till kyrkan och stiftet och alltjämt bunden vid sina avgivna löften.

Se även 
 Abbé
 Abbot
 Priorinna

Referenser

Externa länkar

Kyrkliga titlar
Ordensväsen
Kvinnohistoria
300-talet



Övergripande historia

Romarriket och kristendomen 
Den första delen av 300-talet i Romarriket präglades av Konstantin den store inflytande som romersk kejsare från år 306 till sin död år 337. Konstantin den store är känd för att ha tillåtit kristendomen i romarriket, men även för att ha låtit flytta imperiets huvudstad från Rom till Byzantikon (som han lät döpa om till Konstantinopel och i modern tid döpts om till Istanbul).

Östasien

I Kina tvingades Jin-dynastin på reträtt i början av seklet efter ett uppror från sexton kungadömen. Jin-dynastin upprättade efter detta den så kallade östra Jin-dynastin.

Händelser 
 Kristendomen blir accepterad i det Romerska riket
 År 395 – Romerska riket delas upp i Västromerska riket och Östromerska riket, det senare ofta kallat Bysantinska riket.
 Klosterrörelsen uppstår i Egypten
 Stockholmspapyrusen (Papyrus graecus Holmiensis) nedtecknas.

Födda 
18 april 359 – Gratianus, kejsare av Rom.

Avlidna 
23 april 303 – Sankt Göran, helgon inom romersk-katolska kyrkan, anglikanska kyrkan, östortodoxa kyrkan, de orientaliskt ortodoxa kyrkorna och de katolska östkyrkorna.
304 – Lucia, helgon inom romersk-katolska och ortodoxa kyrkan.

Externa länkar
Kärlek på flykt

Kärlek på flykt (originaltitel: L'Amour en fuite) är en fransk film från 1979 som är skriven, producerad och regisserad av François Truffaut. Det är den fjärde och sista långfilmen med Truffauts alter ego Antoine Doinel, spelad av Jean-Pierre Léaud.

Handling 
Antoine Doinel (Jean-Pierre Léaud), nyseparerad från sin fru Christine (Claude Jade), skriver en bok om sina romanser.

Rollista i urval 
 Jean-Pierre Léaud – Antoine Doinel
 Claude Jade – Christine Doinel
 Marie-France Pisier – Colette
 Dorothée – Sabine Barnerias
 Dani – Liliane

Referenser

Externa länkar 

Filmer 1979
Franska romantikfilmer
Filmer i regi av François Truffaut
Filmmusik av Georges Delerue
Franskspråkiga filmer
TI

Ti eller ti har flera betydelser:

 Ti – förkortning för det binära prefixet tebi
 Ti – beteckning för språket tigrinja enligt ISO 639-1
 Ti – kemisk beteckning för titan (grundämne)
 TI – halvledartillverkaren Texas Instruments
 TI – läroanstalten Tekniska institutet, Stockholm
 TI – organisationen Transparency International
T.I. – en amerikansk rappare, låtskrivare, musikproducent, skådespelare och VD
Ti? – en låt på albanska framförd av den albanska sångerskan Rezarta Smaja
 Ti –  en av asagudarna, se Tyr
Design Patterns

Design Patterns (fullständig titel; Design Patterns, Elements of Reusable Object-oriented Software) är en bok av Erich Gamma, Richard Helm, Ralph Johnson och John Vlissides, populärt kallade Gang of Four (GoF).

Boken lanserade idén om designmönster för mjukvaruutveckling.

Externa länkar
Design Patterns på Libris

Engelskspråkig facklitteratur
Facklitteratur 1994
John Vlissides

John Vlissides (John Matthew Vlissides), född 2 augusti 1961, död 24 november 2005 (hjärntumör), var en av GoF, det vill säga en av författarna till boken Design Patterns.

Bibliografi
1996 - Pattern languages of program design. 2 
1998 - Pattern hatching : design patterns applied

Externa länkar
 

Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1961
Avlidna 2005
Män
Comal

Comal är ett programspråk för datorer, skapat 1973 i Danmark av Benedict Løfstedt och Børge R. Christensen. Språket skapades i huvudsak för utbildningsändamål. Förenklat kan Comal sägas vara en strukturerad version av BASIC utan Pascals allt för "tunga" uppbyggnad. Tanken var att möjliggöra strukturerad programmering i en miljö där BASIC normalt används.

Comal var populärt att använda på den svenska skoldatorn Compis där det var tänkt som det primära språket. På 80-talet valdes språket av svenska byråkrater till "Svensk utbildningsstandard". Beslutet var omtvistat då Comal, trots att det passar utmärkt för utbildning, var ovanligt utanför skolväsendet.

Exempel på syntax 

Villkorssatser:

 IF condition THEN
   instructions
 ENDIF

Loopar:

 FOR number:= 1 TO 1000 DO
  PRINT number
 ENDFOR

Programexempel 

 10 PAGE
 20 FOR number:= 1 TO 10 DO
 30  PRINT "THIS IS JUST AN EXAMPLE"
 40 ENDFOR
 50 END " "

Tillgänglighet 

COMAL finns tillgängligt för:

 BBC Micro
 Commodore PET
 Commodore 64
 Commodore 128
 Amiga
 Compis
 Scandis
 CP/M
 IBM PC
 Tiki 100
 ZX Spectrum
 Mac OS
 Grundy NewBrain

Programspråk
Bo01

Bo01 var en bomässa som hölls i Västra hamnen i Malmö från maj till september 2001.

Västra hamnen blir ledig 
Bomässan var först tänkt att hållas år 2000, på och bredvid Ön i Limhamns hamnområde, men kommunen fick tillgång till ett större markområde i Västra hamnen och beslöt då att flytta mässan dit, och att skjuta på bomässan ett år. Namnet på mässan bestämdes då till Bo01.

Bo01-mässan skulle vara stor, och ha ett europeiskt perspektiv. Ledningen spenderade mycket pengar på studiebesök och hade många storstilade och kostsamma planer. En dag blev det för mycket. Ledningen byttes ut, och mässan bantades en aning. Målet var fortfarande att hålla Bo01-mässan under sommarhalvåret 2001.

Bostäderna byggs 

Efter en lång tid utan särskilt många företag som förbundit sig att bygga hus till mässan, blev det till slut ganska många byggprojekt. Den stora frågan var nu om alla byggprojekt skulle hinna bli klara till Bo01-mässans öppnande. Ett stort problem var att många byggen skulle byggas samtidigt tätt intill varandra. Bo01-området var vid den här tiden det ställe i Europa där byggkranarna stod som tätast. Inför Bo01-mässans öppnande byggdes det mycket intensivt.

Mässan öppnas 

När Bo01-mässan öppnades av kungen och drottningen stod det klart att många visningslägenheter hade hunnit bli klara.  Husen såg utanpå ganska färdiga ut, men inuti bestod många lägenheter som inte var visningslägenheter bara av tomma skal. Under första delen av mässan hade man bara hunnit iordningställa de största vägarna i Bo01-området. De mindre stråken var fortfarande grusgångar. Detta fixades till under mässans gång.

De första invånarna 

De första Bo01-invånarna flyttade in medan mässan pågick. Flyttbilarna fick bara komma in i området på förmiddagarna. Flyttning på egen hand utan flyttfirma fick bara ske utanför mässans öppettider. Bilar fick inte vara inom mässområdet under mässans öppettider. De boende fick parkera bilarna utanför Bo01-området. Bo01-mässan lockade många besökare, men inte så många som man hade räknat med. Främst var det de utländska besökarna som uteblev. Många Malmöbor tyckte att inträdet var för dyrt.

Mässbolaget gick i konkurs 

Dagen efter sista mässdagen försatte sig mässbolaget i konkurs, vilket väckte stor uppmärksamhet i tidningarna. Många småföretagare som hade hjälpt till med mässan fick inte ut någon ersättning, vilket i sin tur skapade en dominoeffekt där andra bragtes i konkurs. I samband med detta lämnades flera stämningsansökningar in.

Från mässa till bostadsområde 

Efter Bo01-mässan revs staketet runt området, och för första gången kunde de boende i området nå sina bostäder utan att passera en bevakad grind. Nu var det dags att omvandla Bo01-mässområdet till ett mer normalt bostadsområde.
I boken Cities for People av Jan Gehl hyllas Bo01 för bland annat dess humana och variationsrika byggnader, offentliga rum och stadsplanering.

Se även
H99
H55

Externa länkar
Västra Hamnen i Malmö
Så såg det ut när Bo01 byggdes

Bomässor
Malmö under 2000-talet (decennium)
Sienapriset
2001 i Sverige
Arkitekturåret 2001
Evenemang i Malmö
HiSpeed Pascal

HiSpeed Pascal är en Pascal-kompilator för Atari- och Amiga-datorerna från det engelska företaget HiSoft. Såldes ursprungligen som Turbo Pascal, men bristande intresse för vidareutveckling på dessa plattformar från Borlands sida ledde till att de danska utvecklarna köpte loss koden och lanserade det som HiSpeed Pascal.

Källor 

Programmering
Kompilatorer
Amiga-mjukvara
Atari
Croteam

Croteam är en kroatisk datorspelsutvecklare grundad 1993. Företaget är mest känt för sina FPS-spel med Serious Sam.

Utgivna spel
5-A-Side Soccer (Amiga)
Football Glory (Windows, Amiga)
Inordinate Desire 
Save The Earth (Amiga 4000)
Serious Sam: First encounter (Windows)
Serious Sam: Second encounter (Windows)
Serious Sam (Xbox)
Serious Sam 2
The Talos Principle

Externa länkar
Officiell webbplats

Kroatiska datorspelsföretag
Företag bildade 1993
Företag i Zagreb
Vesuvius

Vesuvius (italienska: Vesuvio) är ett berg och en vulkan i södra Italien. Det ligger 10 km sydöst om Neapel och sträcker sig till 1 281 meters höjd över havet. Vesuvius klassificeras som en stratovulkan och är fortfarande aktiv. År 79 e.Kr. ödelade ett utbrott Pompeji, Herculaneum, Stabiae och flera andra städer.

Historia

Utbrott 
Vesuvius har haft en hög förekomst av vulkanutbrott, även om lång tid förflyter mellan utbrotten.

Man har bland annat hittat spår efter ett mycket omfattande utbrott för ungefär 3 800 år sedan. En uppskattning är att det utbrottet var mångdubbelt svårare än det kända utbrottet 79 e.K.; bland annat ska kokande vatten ha forsat 25 kilometer nordväst om nuvarande Vesuvius, genom Neapel och vidare. Förödelsen ska ha varit enorm, och allt inom en radie av 12 kilometer kring Vesuvius blev förstört.

Det senaste utbrottet ägde rum 1944.

Undersökningar 
Vesuviusobservatoriet ligger på bergets nordliga sluttning. Det har till uppgift att försöka förutsäga nästa vulkanutbrott.

Geologi 
Vesuvius är del av en subduktionszon mellan den afrikanska och den eurasiska kontinentalplattan. Den tillhör ett vulkaniskt band som sträcker sig från Monte Amiata nära Siena till Monte Vulture nära Potenza.

Berget, som i syd och väst gränsar mot Neapelbukten, har vid foten ett omfång av cirka 80 km och täcker en yta av 480 km². Toppen från före 79 e.Kr. störtade samman vid utbrottet och bildade en kaldera med 4 km i diameter. 

Calderan har därefter nästan fullständigt fyllts med material från senare utbrott, och bara den norra delen av kraterkanten finns kvar. Den står ungefär 200 meter över omgivningen och har i spetsen Punta Nasone en höjd av 1 132 meter. Mitt i calderan uppkom en ny vulkandel, Gran Cono, som idag är 1 281 meter hög. 

Vulkanens bas ligger ungefär 1 000 meter under havsytan.

Referenser

Noter

Externa länkar  

Berg i Italien
Vulkaner i Italien
Stratovulkaner
Dekadvulkaner
Uffizierna

Uffizierna (it. Galleria degli Uffizi) är ett konstmuseum i Florens i Italien. Det anses vara ett av världens främsta och äldsta konstmuseer. Museets mest kända verk är Botticellis Venus födelse.

Museet och dess historia
Giorgio Vasari inledde byggnaden av palatset 1560 på uppdrag av Cosimo I de' Medici som administrationskontor. Namnet Uffizi betyder kontor. Bygget stod färdig 1581. Allteftersom åren gick blev delar av palatset använt som lagerplats för några av de många konstskatter som Medici samlade på sig. Efter ätten Medicis styres förblev konstskatterna kvar i Florens. Galleriet har varit öppet för besökande sedan 1600-talet, och 1765 öppnades det officiellt för allmänheten.

Eftersom samlingen är så stor finns verk även på andra museer i Florens, och några berömda statyer finns i Bargello.

Ur samlingarna
Alfabetisk lista över målningar på museet
 Cimabue (Maestà)
 Duccio (Maestà)
 Giotto (Ognissanti Madonna, Badiapolyptyken)
 Simone Martini (Bebådelsen)
 Paolo Uccello (Slaget vid San Romano)
 Piero della Francesca (Diptyk med hertig Federico da Montefeltro och hertiginna Battista Sforza av Urbino)
 Fra Filippo Lippi (Madonnan och Barnet med två helgon)
 Sandro Botticelli (Våren, Venus födelse, Konungarnas tillbedjan)
 Hugo van der Goes (Portinarialtaret)
 Leonardo da Vinci (Jesu dop, Bebådelsen, Konungarnas tillbedjan)
 Piero di Cosimo (Perseus befriar Andromeda)
 Albrecht Dürer (Konungarnas tillbedjan)
 Michelangelo (Tondo Doni)
 Rafael (Porträtt av påven Leo X med kardinalerna Giulio de' Medici och Luigi de' Rossi)
 Tizian (Flora, Venus från Urbino)
 Parmigianino (Madonnan med den långa halsen)
 Caravaggio (Bacchus, Isaks offer, Medusa)

Referenser

Externa länkar

 Uffizi

Konstmuseer och konsthallar i Italien
Museer i Florens
Palats i Italien