kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tim Sköld

Tim Sköld, född 14 december 1966 i Skövde, är en svensk rockmusiker och basist.

Biografi
Tim Sköld och Harry Cody grundade på 1980-talet glamrockbandet Kingpin, med sångaren Zinny J. San och trummisen Stixx Galore. Deras enda svenska album hette Welcome to Bop City. Följande år flyttade bandet till Los Angeles där de skrev kontrakt med Cliff Cultreri på Relativity Records och bytte namn till Shotgun Messiah.

Tim Sköld släppte sitt debutalbum Skold på RCA 1996. Några av sångerna på Skold användes i filmer som Disturbing Behavior (“Hail Mary”), Universal Soldier: The Return (“Chaos”) och Playstationspelet Twisted Metal (“Chaos”). Under sin solokarriär remixade även Sköld för flera band som Prong och Drown.

Tim Sköld gick sedan med i bandet KMFDM där hans första medverkan var på skivan Symbols och han skrev och sjöng även låten Anarchy. Han turnerade 2001 med ohGr, ett projekt av Skinny Puppy-sångaren Nivek Ogre, för deras första album, Welt, och var där basist.

Skölds samarbete med Marilyn Manson började som producent för singeln "Tainted Love" som spelades i tonårsfilmen Not Another Teen Movie 2001. Manson och Sköld gjorde även filmmusik till Resident Evil från 2002. Till en början verkade Sköld som basist för att senare gå över till gitarr i Marilyn Manson. Han medverar på albumen The Golden Age of Grotesque, Eat me, Drink me där han spelar alla instrumet och på samlingsalbumet Lest We Forget där en ny cover av Depeche Mods låt Personal Jesus inkluderades.

Soloalbum 
1996 – Skold
1996 – Neverland EP
2002 – Dead God
2011 – Anomie
2016 – The Undoing

Källor
Kaos och karriär för Tim Sköld från Timmersdala Sveriges Radio 20 maj 2010. Läst 30 augusti 2016.
Interview: Tim Skold Miranda Yardley. Terrorizer 5 maj 2011. Läst 30 augusti 2016.

Externa länkar

Svenska pop- och rockmusiker
Svenska basister
Musiker från Skövde
Födda 1966
Levande personer
Män
Klass (matematik)

Inom mängdlära och dess tillämpningar inom matematiken, är en klass en samling av uppsättningar (eller ibland andra matematiska objekt) som entydigt kan definieras av en egenskap som alla dess medlemmar delar. Den exakta definitionen av "klass" beror på grundläggande sammanhang. Inom Zermelo-Fraenkels mängdteori, är begreppet klass informellt, medan andra teorier, såsom Von Neumann-Bernays-Gödels mängdteori, axiomerar begreppet "äkta klass", exempelvis som enheter som inte är medlemmar i en annan enhet.

Alla mängder är klasser men alla klasser är inte mängder. En klass är en mängd precis om den är ett element i någon klass. Klasser som inte är mängder kallas äkta klasser. Exempelvis är klassen av alla mängder en äkta klass, liksom klassen av alla kardinaltal. Man kan använda en klassterminologi som är analog med den för mängder, det vill säga man kan tala om delklasser och unioner av klasser etcetera, med den avgörande skillnaden att en äkta klass inte kan vara element i någon mängd eller i någon annan klass.

Utanför mängdläran, används ordet "klass" ibland som synonymt med "mängd". Detta från en historisk period när klasser och uppsättningar inte särskiljdes som inom modern teoretisk terminologi. I många diskussioner om "klasser" under 1800-talet och tidigare är de egentligen hänvisningar till mängder, eller kanske till mer tvetydiga koncept.

Historik 
Behovet av ett allmännare begrepp än mängd uppstod ur en önskan att kunna diskutera exempelvis samlingen av alla ringar eller samlingen av alla mängder på liknande sätt som mängdbegreppet kan användas för exempelvis samlingen av alla heltal. Till att börja med gjordes vissa försök att helt enkelt definiera "mängden av alla mängder (med en viss egenskap)" medelst den så kallade abstraktionsprincipen. Detta innebar dock att "mängd" blev ett självrefererande begrepp på ett sätt som ledde till logiska motsägelser; se vidare Russelparadoxen.

Klassbegreppet fick stor användning inom kategoriteorin.

Referenser

Mängdteori
Alliansfria rörelsen

Alliansfria rörelsen ( (NAM)) är en organisation för stater i tredje världen som under kalla kriget inte ämnade ta ställning för något av de stora ideologiska blocken i världen,  med ändamålet att bevaka de alliansfria medlemsstaternas intressen i världspolitiken, i synnerhet med avseende på problem som man menar härrör från avkoloniseringen.

Historia
Ibland hävdas att organisationen formades vid Bandungkonferensen mellan afrikanska och asiatiska stater i den indonesiska staden Bandung 1955. Världspolitisk betydelse fick organisationen dock först sedan en grupp vänsterinriktade ledare i tredje världen, närmare bestämt Josip Broz Tito, Gamal Abdel Nasser, Sukarno och Jawaharlal Nehru började samarbeta mot slutet av 1950-talet. Första mötet hölls i Belgrad 1961 som också formellt grundlade Alliansfria rörelsen som internationell organisation.

Rörelsen växte kraftigt under 1960-talet och höll då toppmöten förutom i Belgrad även i Kairo och Lusaka. Under 1970-talet visade den svenske statsministern Olof Palme ett stort intresse för avkoloniserade länders sak, och hävdade att denna organisation kunde vara nyckeln till avspänning och fred i världen. Indira Gandhi, Josip Broz Tito och Julius Nyerere var då viktiga ledare inom rörelsen. Inte minst viktigt, enligt Palme och andra ledare inom Socialistinternationalen, var organisationens roll i nord–syd-debatten; i arbetet med ”internationell ekonomisk jämlikhet”. Nord–syd-frågornas betydelse växte inom organisationen när ledare som Fidel Castro anslöt sina stater. Trots att flera av medlemsstaterna i praktiken hade mycket nära relationer med någon av  supermakterna fanns ändå stark sammanhållning med andra alliansfria stater gällande vissa frågor såsom kraftigt motstånd mot apartheidregeringen i Sydafrika. Försök gjordes att få Sverige att gå med, från exempelvis Vänsterpartiet kommunisterna år 1980, men dessa lyckades inte.

Numera har Alliansfria rörelsen inte mindre än 113 medlemsstater, men har ändå förlorat det mesta av sitt inflytande, inte minst till följd av kalla krigets upphörande. Nord–syd-frågor och en ny ekonomisk världsordning är frågor som först diskuterades inom NAM innan de nådde ut till debatten på nationalstatsnivå.

Organisation
På grund av det ursprungliga målet att bibehålla oberoende från de två blocken under kalla kriget har rörelsen inte haft någon strikt, hierarkisk organisation eller struktur. Det högsta organet är Konferensen för alliansfria stater vars ordförandeskap roterar mellan alla medlemsstater vid varje konferenstillfälle. Konferenser hålls var tredje år. Alliansfria rörelsens sittande generalsekreterare är Irans president Hassan Rouhani.

Källor

Mellanstatliga organisationer
Kalla kriget
Östpakistan

Östpakistan () var en del av Pakistan från den 14 oktober 1955 och fram till Bangladeshs befrielsekrig 1971, då området blev den självständiga staten Bangladesh. Östpakistan ersatte Östbengalen, och låg där Bangladesh nu ligger. Indien låg mellan de övriga delarna av Pakistan, som även kallades "Västpakistan", och Östpakistan.

Östpakistans styrelse 
Den 14 oktober 1955 blev Östbengalens siste guvernör, Amiruddin Ahmad, den förste guvernören över Östpakistan. Samtidigt blev Östbengalens siste "chief minister" Östpakistans förste "chief minister". Systemet höll sig fram till militärkuppen 1958 då posten avskaffades i såväl Östpakistan som Västpakistan. 1958-1971 var administrationen starkt beroende av Pakistans president och Östpakistans guvernör som ofta även innehöll titeln krigslagsadministratör.

Källor 

Bangladeshs historia
Pakistans historia
Stater och territorier bildade 1955
Stater och territorier upplösta 1971
Livvakt

För andra betydelser, se Livvakten och Livvakterna.

Livvakt är en civil eller militär bevakningsstyrka för högre befattningshavare. Det kan också syfta på en enskild medlem av denna styrka.

De viktigaste offentliga personerna, som statschefer, regeringschefer och guvernörer skyddas av flera livvakter.

Ett antal högt profilerade kändisar och verkställande direktörer använder också livvakter.

Historia 

I historien har livvaktsstyrkor ofta spelat en viktig politisk roll i att tillsätta eller avsätta en härskare, eller genom att döda den de satts att bevaka. Pretoriangardet, eller cohors praetoria var de romerska fältherrarnas livvakt. De lade sig ofta i den romerska politiken. Under medeltid och förmedeltid förekom i nordisk och germansk historia och folklore bärsärkar som agerade elittrupper och livvakter vid olika hov. I en gammal nordisk dikt omnämns bärsärkare som Harald Hårfagers hushållstrupper.

Livvaktsorganisationer

Sverige 
I Sverige får cirka 400 befattningshavare som ingår i centrala statsledningen, bland andra kungen och statsministern, skydd av Säpos enhet för personskydd. Enheten har en livvaktsstyrka på cirka 130 personer.

USA 
USA:s president och vicepresidenten och deras familj skyddas av United States Secret Service.

Jobbkrav 
Livvakter arbetar ofta långa skift för att ge 24-timmarsskydd och skift inkluderar ofta kvällar, helger och helgdagar. Eftersom livvakter följer sina klienter under deras dagliga aktiviteter kan arbetsplatserna sträcka sig från kontorsmöten inomhus eller sociala evenemang till utomhusmöten eller konserter. Livvakter måste ofta resa med bil, motorcykel, tåg och flygplan för att eskortera sin klient. 

Livvakter har ofta en bakgrund inom militären, polisen eller säkerhetstjänsten, även om detta inte krävs. Undantaget från detta är fallet med livvakter som skyddar statschefer.

Livvakter måste vara fysiskt vältränade, med god syn och hörsel. För att vara en livvakt som skyddar en statschef måste en livvakt genomgå omfattande bakgrunds- och lojalitetskontroller.

Livvakter måste vara uppmärksamma och behålla sitt fokus på sitt jobb, trots distraktioner som trötthet. Livvakter måste kunna känna igen potentiellt farliga situationer och vara lugna under press.

Kända mord utförda av livvakter 
 Pretoriangardet mördade ett antal romerska kejsare
 Mordet på Indira Gandhi
 Mordet på Park Chung-hee, president i Sydkorea

Se även 
 Personskydd
 Livgarde

Referenser 

Personer inom säkerhet
Yrken
Kris- och katastrofberedskap
Awamiförbundet

Awamiförbundet (eng. först East Pakistan Awami Muslim League, senare Awami League) är ett politiskt parti grundat av aktiva i Bengal Provincial Muslim League under ledning av Husein Shahid Suhrawardi och Abul Hashim i Dhaka i den pakistanska provinsen Östpakistan 23 juni 1949. Till förste partiledare valdes Maulana Abdul Hamid Khan Bhasani. I det ursprungliga 42-punktsprogrammet krävdes regional autonomi för Östpakistan och att bengali erkändes som officiellt språk i Pakistan.

Under militärdiktaturen ledd av Mohammad Ayub Khan 1958-1969 växte Awamiförbundets inflytande i Östpakistan och man blev den ledande kraften i den dåvarande autonomirörelsen, med schejk Mujibur Rahman som partiledare. Den sistnämnde lade vid ett möte mellan de pakistanska oppositionspartierna i Lahore i februari 1966 fram ett 6-punktsprogram av stor betydelse
Federal parlamentarism med allmän rösträtt
All makt till delstaterna, med undantag för utrikespolitik och försvar
Separata valutor för Väst- och Östpakistan
Beskattningsrätt för delstaterna
Rätt för delstaterna att bedriva utrikeshandelspolitik och sluta handelsavtal
Rätt för delstat att hålla paramilitära styrkor.
Mujibur Rahmans 6-punktsprogram ledde till att han åtalades i det s.k. Agartala conspiracy case (1968). Detta mål ledde sedan 1969 till uppror och att Ayub Khan tvingades avgå. I de allmänna val som sedan hölls 1970 vann Awamiförbundet inte mindre än 160 av de 162 parlamentsmandaten från Östpakistan, vilket gav partiet egen majoritet (167 av 313) i det pakistanska parlamentet.

Den nya militärjuntan under Yahya Khan tillät dock inte att Awamiförbundet bildade regering, utan inledde istället militära operationer i Östpakistan, och inbördeskriget var ett faktum. Sedan Indien intervenerat på separatisternas sida i Östpakistan tvingades den västpakistanska militärjuntan 16 december 1971 erkänna sig besegrad och se Bangladesh utropas som självständig stat. Under självständighetsperioden har Awamiförbundet befunnit sig i regeringsställning under två perioder om totalt 8,5 år, först med Mujibur Rahman som premiärminister (1972-1975), sedan under ledning av Mujibur Rahmans dotter, schejk Hasina Wajed (1996-2001).

Awamiförbundet vann valet 2008 och har sedan dess hållit sig kvar vid makten. Premiärminister Sheikh Hasina anklagas för att ha blivit alltmer auktoritär under Awamiförbundets långa regeringsperiod.

Referenser 

Politiska partier i Bangladesh
Politiska partier bildade 1949
Jonathan Guinness, 3:e baron Moyne

Jonathan Bryan Guinness, 3:e baron Moyne, född 16 mars 1930, är en brittisk affärsman. Han är son till Bryan Guinness, 2:e baron Moyne (1905-1992) och Diana Mitford (1910- 2003). Modern var senare omgift med Oswald Mosley, den brittiske fascistledaren före och under andra världskriget. 

Lord Moyne blev känd i Sverige i samband med Trustorhärvan då han anklagades för att ha fungerat som målvakt, men friades från brottsmisstankar av tingsrätten.

Vid faderns bortgång 1992 blev Jonathan Guinness den tredje Lord Moyne. Titeln instiftades åt hans farfar Walter Guinness 1934.

Källor 

Engelsk adel
Personer inom Storbritanniens näringsliv under 1900-talet
Födda 1930
Levande personer
Män
Alumner från Oxfords universitet
Centrala gränsvärdessatsen

Den centrala gränsvärdessatsen är en fundamental sats inom statistik. Enligt centrala gränsvärdessatsen gäller att om man adderar ett stort antal oberoende slumpmässiga variabler, eventuellt med olika sannolikhetsfördelningar, men med ändliga varianser, kommer summan att gå mot en normalfördelning.

Låt X1, X2, ... vara en oändlig följd av oberoende och likafördelade stokastiska variabler med väntevärde μ och med standardavvikelse σ > 0. Låt den stokastiska variabeln

beteckna summan av de första n stokastiska variablerna i följden.

Då gäller att

där  betecknar fördelningssfunktionen för en standardiserad normalfördelning.

 
Till exempel gäller att om ett stort antal tärningar kastas så är summan ungefär normalfördelad. Samma sak händer vid slantsingling.

Källor 
 

Sannolikhetsteori
Korona

Koronan är solens yttersta atmosfär som syns som bäst vid en total solförmörkelse. Den är extremt varm och har en temperatur på över 1 000 000° C, vilket upptäcktes av Bengt Edlén 1941 när han jämförde koronans spektrallinjer med spektrallinjer som emitterades från ämnen i en högspänningsgnista. Temperaturen kan jämföras med solens synliga "yta", fotosfären, som är mindre än 6 000° C. 

Att fotosfären syns bättre än koronan beror på att koronans densitet är lägre. Man vet inte säkert på vilket sätt koronan värms upp, men en trolig teori är uppvärmning genom induktion från solens magnetfält och tryckvågor underifrån. Utkanterna av koronan försvinner hela tiden ut i rymden som solvind.

Solens aktivitet varierar, och under perioder av låg aktivitet samlas koronan mer eller mindre runt solens ekvator och vid polerna uppstår "korona-hål". Vid hög aktivitet är koronan jämnt utbredd runt hela solen, men den största aktiviteten sker vid solfläckarna.

Ibland skjuts enorma mängder av koronans material ut från solen med en hastighet av upp till mer än tolv miljoner km/h. Detta kallas koronamassutkastningar.

Koronaurladdning (i kraftledning) 
Med koronaurladdning avses då elektroner joniserar luften kring en elektrisk ledning för högspänning.

Noter

Se även 
 Kraftledning

Astronomi
Elektricitet
Union Carbide

Union Carbide Corporation, amerikansk kemikoncern, med huvudkontor i Danbury, Connecticut. Bolaget grundades 1917. År 2001 köptes det upp av Dow Chemical. Bolagets verksamhetsområde är huvudsakligen produktion av baskemikalier och plaster. 

Union Carbide är numera mest känt för Bhopalkatastrofen, det stora utsläpp av gifter som skedde från anläggningen i Bhopal, i den indiska delstaten Madhya Pradesh 1984. Tusentals dödsoffer krävdes.

Historia
Bolaget grundades som Union Carbide and Carbon Corporation 1917 då Union Carbide Company som grundats 1898 och National Carbon Company som grundats 1886 samt Linde Air Products Company och Prest-O-Lite company gick samman. Bolaget fortsatte att expandera genom företagsköp och bland annat köptes Bakelite Corporation 1939 som grundats av Leo Baekeland. 

Union Carbide var 1927 med i ett tunnelbygg utanför Charleston i West Virginia där flera tusen arbetare drabbades av silikos då bolaget inte gav ut några skyddsmaskar.

1957 antogs namnet Union Carbide Corporation. Bolaget ingick ett partnerskap med Fosfatbolaget genom joint-venture-bolaget Unifos som etablerade petrokemisk industri i Stenungsund med produktionsstart 1963. Union Carbide var även delägare i Skandinaviska Grafitindustri AB i Trollhättan, Sveriges enda tillverkare av grafitelektroder. 1967 köpte man upp resterande 50% och bytte namn till Union Carbide Norden AB. Produktionen i Trollhättan lades ned under 1986.  Härnösands Grafit AB (Hagraf)  (1969 – 1991) 

Bhopalkatastrofen var ett gasutsläpp som inträffade natten mellan 2 och 3 december 1984 i Bhopal i Madhya Pradesh i Indien vid en pesticidfabrik ägd av Union Carbide India Limited. Olyckan är den dödligaste industriolyckan då 5200 personer omkom och tusentals skadades.

Referenser

Externa länkar 
 Union Carbide
 Bhopal Information Center Officiell sida för Union Carbide och Dow Chemical
 The International Campaign for Justice in Bhopal 

Amerikanska kemisk-tekniska företag
Företag bildade 1917
Dow Chemical
Bhopalkatastrofen
Kumar Patel

Kumar Patel, född 2 juli 1938 i Baramati, Indien är en indisk civilingenjör och fysiker.

Utbildning 
Han tog en examen i telekommunikation från universitetet i Pune 1958, sedan Ph.D. i elektroteknik vid Stanford University 1961. Han var anställd vid Bell Laboratories under 30 år.

Upptäckter inom laserteknik 
Patel upptäckte 1963 lasereffekten i koldioxid, och byggde sedan en kvävedioxidlaser. Han anses vara upphovsmannen bakom koldioxidlasern, som används inom såväl industrin som inom medicinen. Patel står bakom 36 olika patent inom laserområdet, och bland många andra kan "Ramanlasern" nämnas.

Utmärkelser 

1996 fick Patel utmärkelsen "National Medal of Science" av Bill Clinton. 

Indiska fysiker
Indiska uppfinnare
Födda 1938
Män
Levande personer
Alumner från Stanford University
Ranjit Singh

Ranjit Singh, född 13 november 1780 vid Gujranwala, död 27 juni 1839 i Lahore, var en indisk maharaja och sikhernas härskare. Han grundade Sikh-imperiet 1799. 

Ranjit Singh erövrade Lahore 1799, dit han flyttade sin huvudstad 1802. 1809 erövrade han även Amritsar. Samma år slöt Ranjit Singh ett avtal med britterna genom 1:e earlen av Minto (fördraget i Amritsar) vari han förband sig att inte utöka sitt maktområde söder om floden Sutlej. 

Singh var britternas maktpolitiska motpol i Punjab, och kom med tiden att behärska hela Punjab norr om Sutlej, såväl som Kashmir. Ranjit Singh respekterade alla religioner och behandlade alla lika oavsett kast, religion, nationalitet eller dylikt.

Han efterträddes av sin son Kharak Singh.

Barn

 Kharak Singh
 Sher Singh
 Duleep Singh

Referenser 

Indiska regenter
Personligheter inom sikhismen
Män
Födda 1780
Avlidna 1839
Personer från Gujranwala
Personer i Indien under 1800-talet
Warren Hastings

Warren Hastings, född 6 december 1732, död den 22 augusti 1818, var Brittiska Ostindiska kompaniets förste generalguvernör över Indien.

Hastings fick 1749 anställning vid Ostindiska kompaniet som föreståndare för ett faktori i Bengalen. Efter att han deltagit i Robert Clives fälttåg i Bengalen blev Hastings 1758 resident vid det bengaliska hovet i Murshidabad och 1761 medlem av rådet i Calcutta, men återvände 1764 till Storbritannien efter svåra slitningar med sina kollegor. Efter att ha återvänt till Indien 1769, blev Hastings 1772 guvernör och 1774 generalguvernör över Bengalen, men viss myndighet även över guvernementen Madras och Bombay. Hastings generalguvernörstid 1774–85 betydde själva uppbyggandet av det brittiska väldet i Indien såväl inåt som utåt. Hans hänsynslöshet och självrådighet härvid skapade honom dock en mängd fiender, häribland Philip Francis.

År 1784, samma år som han föranstaltade om grundandet av Asiatiska sällskapet i Bengalen, återvände Hastings till England.

Hans fienders energiska bearbetning av den allmänna opinionen i Storbritannien och koalition med ett flertal ledande parlamentariker, däribland Edmund Burke och Richard Brinsley Sheridan, ledde 1788 till anklagelse om högmålsbrott mot Hastings och en uppseendeväckande rättegång, som 1795 slutade med Hastings fullständiga frikännande. Återstoden av sitt liv tillbringade Hastings på sitt fädernegods Daylesford i Heresfordshire.

Omdömena om Hastings har utfallit mycket olika. Hans hänsynslöshet vid genomförandet av sina planer kan inte bestridas, inte heller hans egensinnighet och totala avsaknad av smidighet och anpassningsförmåga, men hans organisatoriska förmåga och driftighet har väckt beundran hos många. I vilket fall som helst kom han att få stor betydelse för skapandet av Storbritanniens välde i Indien.

Medan Clive sedan ändå begick självmord ledde rättsprocesserna till att Hastings blev ekonomiskt utblottad. Såsom erkänsla för hans tjänster fick han sin försörjning tryggad av Ostindiska kompaniet, och kunde under senare år väljas in i Privy Council.

Noter 

Brittiska politiker
Indiens generalguvernörer
Födda 1732
Avlidna 1818
Män
Balaji Vishwanath

Balaji Vishwanath, födda 1680, peshwa eller premiärminister i Marathariket. 

När kung Shahu avled 1712 tillträdde ingen ny kung, utan peshwan blev ävenledes regent. Balaji lade på så sätt grunden till peshwadynastin. Balajis regeringstid präglades av ökad makt för Marathariket och inflytande även över stormogulerna i Delhi. Han efterträddes 1721 som peshwa av sin son Bajirao Peshwa I.

Referenser 

Indiska regenter
Män
Födda 1680
Avlidna 1712
Personer i Indien under 1700-talet
Nayak

Nayakdynastin var en dynasti av härskare över ett mindre rike i södra Indien (i nuvarande Tamil Nadu) som regerade mellan 1529 och 1736. 

Riket bröts helt ut ur Vijayanagarriket omkring 1550 och ingick från 1674 i en konfederation lett av maratherna. När denna dynasti sedan dog ut på svärdssidan 1736 togs riket över av britterna.

Nayakernas huvudstad var Madurai. Deras rike omfattade även den gamla staden Thanjavur, ett viktigt kulturellt centrum för hinduismen i södra Indien.

Referenser 

Indiska dynastier
Historiska indiska stater
Indien under 1500-talet
Indien under 1600-talet
Indien under 1700-talet
Regionalism (politik)

Regionalism är en ideologi eller politisk hållning som fokuserar på en bestämd region eller grupp av regioners intressen. Regionalismen eftersträvar att regionen eller regionernas betydelse och inflytande ökar, och i förlängningen att nationalstaternas roll tonas ned.

Se även 
Regionalisering
Regionalpolitik
Regionförstoring

Källor 

Politiska åskådningar
Magadha

Magadha, forntida indiskt rike i norra Indien, i södra delen av nuvarande delstaten Bihar, från omkr. 600 f.Kr. till 320 f.Kr. Huvudstad: Pataliputra. Under sin storhetstid fanns här kungar som Bimbisara. Riket erövrades av mauryahärskarna vid 320 f.Kr. och blev hjärtlandet i deras vidsträckta rike.

Historiska indiska stater
Madura

Madura kan syfta på:

 Maduresiska –  ett Sunda-Sulawesiskt språk i den austronesiska språkfamiljen
Madura (djur) – ett släkte av insekter

Geografi

Indien 

 Madurai (distrikt), Tamil Nadu, 
 Madurai, Tamil Nadu,

Indonesien 

 Madura (ö), Jawa Timur, 
 Desa Madura, administrativ by, Jawa Tengah, 

Robotskapade Indienförgreningar
Robotskapade Indonesienförgreningar
Bahamansk dollar

Bahamansk dollar (BS$ - Bahamian dollar) är den valuta som används i Bahamas i Nordamerika. Valutakoden är BSD. 1 Dollar = 100 cents.

Valutan infördes under år 1966 och ersatte det bahamanska pundet.

Valutan har en fast växelkurs till kursen 1 US dollar (USD $), det vill säga 1 BSD = 1 USD.

Användning 
Valutan ges ut av Central Bank of The Bahamas - CBB som grundades 1974 och har huvudkontoret i Nassau.

Valörer 
 mynt: 1 och 2 Dollar
 underenhet: 1, 5, 10, 25 och 50 cents
 sedlar: 1, 3 (används ej), 5, 10, 20, 50 och 100 BSD

Externa länkar 
 Centralbanken CBB
 BSD sedlar

Bahamas ekonomi
Nordamerikanska valutor