kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pocketful

Pocketful är en svensk rockgrupp, bestående av Jerker Rellmark (sång, keyboards, trumpet) Johan Engström (gitarr) och Joakim Gralén (div texter).

Gruppen släppte i april 2005 albumet Sparkling (MUSEA FGBG 4474.AR). I april 2008 släpptes EP:n "A Sparrow's Mind" av Ovanbeck Records, där Rellmark är delägare. Året efter kom en ny EP, "Ambiguous Signs", samt en återutgivning av några låtar från "Sparkling", kallad "Sparkling Revisited". Pocketful har dessutom under 2009 börjat att regelbundet ge ut gratislåtar i en samling kallad "Pocketful Evergreens - A Collection of Demo Recordings". I december 2010 kom sex-låtars-EP:n "Late Night Call" och till en av låtarna, "I Don't", släpptes samtidigt trions första officiella musikvideo. Ytterligare två videos, "Extract" och "Late Night Call" följde snart därefter. Under 2010 blev dessutom en handfull av gruppens låtar remixade av musiker från bland annat Tyskland, Polen och USA - denna release väntas släppas under våren 2012.

Gruppen spelar atmosfärisk, rytmisk pop som för tankarna till No-Man, David Sylvian, Chroma Key, The Blue Nile och Talk Talk.

Diskografi

 (EP)
 (EP)

 (EP)
 (EP)

 Perfect Pose (2016) (EP)

Externa länkar
Officiell webbsida
Myspace-sida
Facebook-sida

Svenska pop- och rockgrupper
Army of Me: Remixes and Covers

Army of Me: Remixes and Covers är ett remixalbum av Björk som släpptes i maj 2005.

Med anledning av tsunamikatastrofen 2004 som krävde runt 120 000 människors liv och förstörde cirka 5 miljoner människors hem, bad Björk artister skicka in remixer och covrar av hennes låt Army of Me från skivan Post (1995). Runt 600 låtar kom in från kända och okända artister. Björk valde ut 20 låtar som fick vara med på skivan.
Intäkterna från skivan går till Unicef.

Två av låtarna på skivan är gjorda av svenska artister:
Låt nummer 3 är ett samarbete mellan 50hertz, Häxor & Porr och Slagsmålsklubben.
Låt nummer 20 är gjord av Tor Bruce, en electroartist som innan sin medverkan på skivan var så gott som okänd.

Låtlista
Interzone - Army of Me 
Grisbi – Army Of Me 
50hertz feat. Häxor & Porr, Slagsmålsklubben – Army Of Djur 
The Messengers Of God – Army Of Me 
Dr Syntax’N’CB Turbo v Rivethead – Army Of Me 
Dr Gunni – Army Of Me 
Martin White – Army Of Me (Accordion Mix)
Hemp – Army Of Me 
Lunamoth – Army Of Me 
Beats Beyond – Army Of Me (Bersarinplatz Mix) 
Peter Baker – Army Of Me (Baker Mix)
Random – Army Of Me 
Atoi – Army Of Me
R Luvbeats – Army Of Me (The Liquid Riot Mix)
Alfredo Lietor – Army Of Me (Pink Battle Mash Up)
Patrick Wolf – Army Of Me (Army Of Klaus Remix)
Neetoo – Army Of Me (Undancing Remix) 
Liliom – A(r)mour 
Mikhail Karikis – Once More (in CoF Minor) 
Tor Bruce – Army Of Me

Externa länkar 
Army of Me: Remixes and Covers minisajt på Björk.com

Album av Björk
Album utgivna på One Little Indian Records
Musikalbum 2005
Pektin

Pektin är en polysackarid (en kolhydrat) som är vanligt förekommande ingrediens i vissa livsmedel, och finns naturligt i bland annat syrliga äpplen, vinbär, hallon, och citrusfrukters skal. Det finns även mycket pektin i primärväggarna hos högre växter. Strukturen är ytterst komplicerad, och består bland annat av "släta" regioner bestående av polygalakturonsyra, och "håriga" regioner med en huvudkedja av varannan galakturonsyra och varannan rhamnos. Till rhamnosresterna finns ofta sidokedjor kopplade som kan bestå av 20 eller fler monosackaridrester. Galaktos och arabinos är vanliga i sidokedjorna, men flera andra socker förekommer, bland annat den märkliga monosackariden apios, som har en grenad kedja. Kalciumjoner kan tvärbinda två släta regioner genom att bilda starka komplex ("ägglådor") med karboxylsyror i polysackariden. Detta är förklaringen till varför kalciumsalter gelar pektinlösningar.

Pektin rikt på polygalakturonsyra är i allmänhet lättlösligt.

Tekniskt pektin utvinns bland annat från citrusfruktskal, som är pektinrika och erhålls i stora mängder som biprodukt vid juicetillverkning. Det används bland annat som konsistensgivare (förtjockningsmedel) och har då E-nummer 440.

I naturen bryts pektin ned av hydrolytiska pektinaser och av pektinlyaser, tillverkade av bland annat svampar och bakterier. Sådana enzymer används sedan länge för klarning av vin, och även vid beredning av bastfibrer. I det sistnämnda fallet separeras bastfibrerna (som består av bland annat cellulosa) genom att pektinet i mittlamellan bryts ner. Pektin kan finnas i t.ex. godis.

Vid linberedning går rötningen ut på att bryta ner pektinet, så att linfibrerna vid bråkningen lossnar från stjälkens vedartade ämnen.

Referenser 

Polysackarider
Livsmedelstillsatser
Cellbiologi
Karl Mantzius

Karl Mantzius, född den 20 februari 1860 i Köpenhamn, död den 17 maj 1921 i Frederiksberg, var en dansk skådespelare, regissör och författare. Han var son till skådespelaren Kristian Mantzius och gift första gången med skådespelaren Soffy Waleen. 

Mantzius debuterede som skådespelare på Det Kongelige Teater i Köpenhamn 1883 som Jeronimus i Erasmus Montanus. Han var verksam där fram till 1889, då han lämnade teatern för att under några år vara verksam som skådespelare och producent vid Dagmarteatret. Han återvände till Det Kongelige 1890 och utnämndes till chef för teatern 1909. Han genomförde sitt sista scenframträdande 1921. 

Inom filmen anställdes han 1914 som regissör vid Nordisk Film. Han kom bara att regissera tre danska stumfilmer, delvis kan orsaken vara att han som aktad skådespelare vid nationalscenen ansågs som för fin att ta steget ner till filmen. Dåtidens tidningar visade karikatyrteckningar där han beskrevs som den store "Dr. Film". Han engagerades till huvudrollen i Victor Sjöströms inspelning av filmen Hans nåds testamente 1919. 

Mantzius var en av grundarna till Dansk Skuespillerforbund 1904, och han valdes till förbundets förste ordförande. Som författare har han skrivit flera böcker om teaterhistoria, bland annat verket Skuespilkunstens historie i fyra band utgivna 1897–1916. Band tre som tog upp teaterperioden under Shakespearetiden gav honom en filosofie doktorsgrad vid Köpenhamns universitet.

Filmografi

Bibliografi 
1903 – Teaterspørgsmål og svar 
1917 – Fra den anden side
1919 – Min fader og jeg
1921 – Skuespilkunstens historie i det 19. århundradet

Externa länkar 

Födda 1860
Avlidna 1921
Danska skådespelare under 1800-talet
Danska teaterregissörer
Danska författare under 1900-talet
Män
Danska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Köpenhamn
Författare från Köpenhamn
Hans nåds testamente (film, 1919)

Hans nåds testamente är en svensk dramafilm från 1919 i regi av Victor Sjöström.

Handling 
På Rogershus huserar baron kammarherren Roger Bernhusen de Sars där han på sin 65-årsdag ska offentliggöra sitt testamente. Hans syster Jullan och dennas två söner fikar efter arvet, men baronen tänker ändra testamentet så att det tillfaller den oäkta dottern Blenda när hon gifter sig med sin Jakob. Men Blenda förälskar sig strax i Jullans ena son, Per, och efter förvecklingar skriver baronen om testamentet.

Om filmen 
Filmen premiärvisades 3 november 1919. Som förlaga har man Hjalmar Bergmans roman Hans nåds testamente från 1910. Inspelningen skedde vid Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö samt exteriörscener Sandemars slott utanför Dalarö av Henrik Jaenzon. Romanen kom att filmas 1940 i regi av Per Lindberg, se Hans Nåds testamente. Huvudrollen spelades av den danske skådespelaren Karl Mantzius och i denna film gjorde han sitt enda gästspel i svensk film.

Roller i urval 
 Karl Mantzius – Hans nåd, ryttmästare Roger Bernhusen de Sars 
 Carl Browallius – Anders Vickberg, Hans nåds hovmästare 
 Greta Almroth – Blenda, Hans nåds illegitima dotter 
 Tyra Dörum – fru Lovisa Enberg, Hans nåds hushållerska 
 Georg Blickingberg – Toni, Hans nåds taffeltäckare
 Semmy Friedmann – Jakob Enberg, Lovisas och Tonis son 
 Augusta Lindberg – änkedomprostinnan Julia Hyltenius, Hans nåds syster 
 Gabriel Alw – Per Hyltenius, änkedomprostinnans son 
 Sture Baude – Roger Hyltenius, jur. kand., änkedomprostinnans andra son 
 Nils Arehn – Björner, häradshövding, Hans nåds kusin 
 Josua Bengtson – Johnsson, betjänt 
 Sigurd Wallén – inspektorn 
 Carl Borin – skolläraren som leder barnkören 
 Emil Fjellström – brevbäraren 
 Olof Ås – en sovande dräng på ladugårdsbacken

Källor 
 

Svenska filmer 1919
Filmer i regi av Victor Sjöström
Hjalmar Bergman-filmatiseringar
Svenska dramafilmer
Svenska stumfilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer från Svenska Biografteatern
Svartvita filmer
Sara Arrhenius

Anna Sara Sofia Arrhenius, född 19 september 1961, är en svensk skribent, konstkurator och författare. Hon var den första chefen för Bonniers konsthall i Stockholm mellan februari 2005 och januari 2017.

Sara Arrhenius har arbetat som skribent och kritiker på Dagens Nyheter sedan 1998. Åren 1996–1999 var hon redaktör för konsttidskriften Index och hon är en av grundarna av tidskriften NU - The Nordic Art Review, där hon även var redaktör 1999–2001. Hon har varit direktör för IASPIS och var kurator för Göteborgs Internationella Konstbiennal 2005.
 
Hon var rektor för Kungliga Konsthögskolan från 2017 till 2022. Hon tillträdde i januari 2023 som direktör för Svenska Institutet i Paris.

Bibliografi 
Sara Arrhenius och Cecilia Sjöholm: Ensam och pervers, 1995
Sara Arrhenius: En riktig kvinna: om biologism och könsskillnad, 1999
Sara Arrhenius (redaktör): Feministiska konstteorier, 2000

Referenser 

Svenska feminister
Svenska författare under 1900-talet
Svenska kuratorer
Kvinnor
Födda 1961
Levande personer
Ledamöter av Konstakademien
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
I hennes skor

I hennes skor är en amerikansk långfilm från 2005 i regi av Curtis Hanson. Baserad på boken med samma namn av Jennifer Weiner.

Handling 
Filmen handlar om två systrar: Maggie som är sexig men ansvarslös (Diaz), och Rose som är oattraktiv men smart (Collette).

Rose jobbar på advokatbyrå och har ett förhållande med en kollega, Jim. När Maggie har blivit vräkt från sin pappa och styvmor och ännu en gång är utan jobb får hon tillfälligt flytta in hos sin syster Rose. Men när Rose upptäcker henne i säng med Jim kastar hon ut Maggie. Medan Maggie flyttar till deras mormor Ella i Miami säger Rose upp sig från advokatbyrån och börjar försörja sig genom att gå ut med andras hundar.

Deras mormor tycker att systrarna måste bli vänner igen och skickar en flygbiljett till Rose. Roses nya karriär och hennes nye fästman gör att hon känner sig bättre och Maggie har fått ökat självförtroende av att jobba med gamla på ett pensionärshem, då en pensionerad lärare lär henne läsa. Mognare och med erfarenhet av livet kan båda systrarna till slut återförenas som bästa vänner.

Skådespelare 
 Cameron Diaz - Maggie Feller
 Toni Collette - Rose Feller
 Shirley MacLaine - Ella Hirsch
 Mark Feuerstein - Simon Stein
 Ken Howard - Michael Feller
 Candice Azzara - Sydelle Feller

Externa länkar 

Filmer 2005
Amerikanska komedifilmer
Florida på film
Philadelphia på film
Filmer i regi av Curtis Hanson
Engelskspråkiga filmer
Filmer om systrar
Craig Stadler

Craig Stadler, född  2 juni 1953 i San Diego i Kalifornien, är en amerikansk professionell golfspelare som har vunnit flertalet tävlingar på både PGA Touren och Champions Tour.

Stadler visade tidigt att han kunde spela golf och 1973 vann han U.S. Amateur. Han blev professionell 1975 och vann majortävlingen The Masters Tournament 1982 efter särspel mot Dan Pohl. Stadler inledde mästerskapet med 75 slag på torsdagen, vilket är det högsta resultatet en vinnare har noterat på första rundan. Han följde upp 75 slag med 69 slag på fredagen och 67 slag på lördagen, för att sedan ha 73 slag på söndagen och hamnade i särspel mot Dan Pohl. Särspelet är det kortaste i Masters historia, då Stadler gör par på första särspelshålet och vinner mästerskapet.

Han vann sina två första PGA-tävlingar 1980 i Bob Hope Desert Classic och Greater Greensboro Open. 1982 vann han ytterligare fyra tävlingar, bland annat den första av sina två segrar i World Series of Golf.

Han vann Byron Nelson Golf Classic 1984 och 1991 års Tour Championship. 1992 vann han åter igen World Series of Golf och 1994 vann han Buick Invitational of California. Han vann även Nissan Open 1996 och B.C. Open 2003 då han blev en av de äldsta spelarna som hade vunnit på PGA-touren där han totalt totalt vann 13 tävlingar. Han har deltagit i Scandinavian Enterprise Open sju gånger och han vann på Drottningholm 1990 på 268 slag, varav Stadler hade en rond på 61 slag, vilket är tävlingens lägsta rondresultat. Han deltog i det amerikanska Ryder Cup-laget 1983 och 1985.

Stadler började att spela på Champions Tour 2003 och blev den spelare som spelade in mest pengar på den touren under 2004.

Stadler har fått smeknamnet "Valrossen" på grund av sin mustasch och för att hans headcovers (skydd för klubbladen) är sydda i valrosskepnad.

Meriter

Majorsegrar

1 Besegrade Pohl med par på första särspelshålet.

PGA-segrar

Segrar på Champions Tour

Fetmarkerade tävlingar är majortävlingar på seniortouren.

Övriga segrar
1985 Canon European Masters (PGA European Tour)
1987 Dunlop Phoenix (Japan Golf Tour)
1990 Scandinavian Enterprise Open (PGA European Tour)
1992 Argentine Open
1999 Champions Challenge (med sonen Kevin Stadler)
2002 Office Depot Father/Son Challenge (med Kevin Stadler)

Lagtävlingar 
 Ryder Cup: 1983, 1985
 UBS Cup: 2003, 2004 
 Wendy's 3-Tour Challenge (representera Champions Tour): 2003, 2004, 2005, 2006

Källor

Externa länkar
Profil på PGA Tour

Amerikanska golfspelare
Födda 1953
Män
Levande personer
Idrottare från San Diego
Brum

Brum kan syfta på:

Brum (tecknad serie) – en tecknad serie Äventyr bland djuren och seriefigur av Rune Andréasson
Brum (seriefigur) – en seriefigur av Rune Andréasson i serien Bamse
Brum (TV-program) – ett barnprogram på TV
David Toms

David Wayne Toms, född 4 januari 1967 i Monroe, Louisiana är en amerikansk professionell golfspelare på PGA-touren. Han har flera gånger legat bland de tio bästa på golfens världsranking och har som bäst blivit rankad som världsfemma. Toms har vunnit totalt 13 tävlingar på PGA-touren och en majortävling, PGA Championship 2001.

Biografi 
Toms vann 1984 års Junior World Golf Championships. Han tog examen på Louisiana State University och blev proffs 1989. 

Toms kvalificerade sig till PGA Touren genom att sluta på en delad 23:e plats på PGA Tour qualifying school 1991, vilket gav honom spelrättigheter på PGA-touren under säsongen 1992. Efter en dålig säsong 1994 blev Toms av med sitt tourkort på PGA Touren, och spelade då på Nike Tour (nu Web.com Tour), där han vann två tävlingar och återfick sitt tourkort på PGA Touren inför 1996.

Under 1996 års säsong noterar Toms enbart två top-10 placeringar, men slutar på en 105:e plats på penningligan, vilket ger honom fortsatta spelrättigheter på PGA Touren under 1997 års tävlingssäsong. Toms vinner 1997 Quad City Classic, vilket är hans första seger på PGA Tour. 

Under säsongen 1999 vinner Toms två tävlingar: Sprint International och Buick Challenge och noterar ytterligare fem top-10 placeringar. Följande säsong, år 2000, vinner Toms Michelob Championship at Kingsmill och placerar sig även som delad 4:a på British Open. Toms klarar totalt 26 kvalgränser av 31 spelade tävlingar under säsongen.

Säsongen 2001 kom att bli Toms bästa: han vann PGA Championship, Michelob Championship och Compaq Classic of New Orleans och ytterligare sex stycken top-10 placeringar. Hans segerresultat på 265 slag, 15 under par i PGA Championship, var den lägsta 72-hålsscore någonsin i en major även om det inte är det lägsta i förhållande till par, ett rekord som Tiger Woods har. Rekordet av Toms stod sig till 2016 då Henrik Stenson vann British Open på 264 slag.

Meriter

Majorsegrar

Segrar på PGA Tour

Segrar på Web.com Tour 
 1995 Nike Greater Greenville Classic, Nike Wichita Open.

Lagtävlingar för USA
 Ryder Cup: 2002, 2004, 2006
 World Cup: 2002
 Presidents Cup: 2003, 2005, 2007, 2011

Källor

Externa länkar
Profil på PGA Tour



Amerikanska golfspelare
Idrottare från Louisiana
Personer från Monroe, Louisiana
Födda 1967
Levande personer
Män
Idrottare i LSU Tigers
Alumner från Louisiana State University
David Duval

David Duval, född 9 november 1971 i Jacksonville i Florida, är en professionell golfspelare på den amerikanska PGA-touren.

Duval vann U.S. Junior Amateur 1989. Han blev professionell 1993 och hans karriär tog fart mellan 1997 och 2001 då han vann 13 PGA-tävlingar. Under en period kallades han "den bäste spelaren som aldrig hade vunnit en major". Hans seger i The Open Championship satte dock stopp för den titeln.

Bland övriga höjdpunkter i karriären finns bland annat hans topplacering i golfens världsranking i april 1999 samt då han gick på 59 slag under den sista rundan i 1999 års Bob Hope Chrysler Classic. Fram till dess hade endast två spelare klarat det på herrarnas PGA Tour och det var Al Geiberger och Chip Beck.

Efter sin seger i The Open Championship tappade Duval formen och 2002 placerade han sig på 80:e plats i penningligan och 2003 slutade han på 211:e plats vilket gjorde att han tog ett längre avbrott från tävlingsgolfen. Det fanns många orsaker till att han tappade formen, bland annat ryggproblem, personliga problem och problem med yrsel.

Många trodde att hans karriär var slut men han återvände till golfen 2004 i US Open där han under de två första rundorna gick på 25 slag över par och missade cutten. Duval har kämpat hårt sedan sin återkomst och hans bästa resultat är en trettondeplats i 2004 års Deutsche Bank Championship.

När Duval låg på topp så betraktades han som reserverad och var inte en publikfavorit men numera så sympatiserar de flesta med honom och önskar att han övervinner sina problem och kommer tillbaka till toppgolfen.

Meriter

Majorsegrar
2001 The Open Championship

PGA-segrar
1997  Michelob Championship at Kingsmill, Walt Disney World/Oldsmobile Classic, The Tour Championship
1998  Tucson Chrysler Classic, Shell Houston Open, NEC World Series of Golf, Michelob Championship at Kingsmill
1999  Mercedes Championships, Bob Hope Chrysler Classic, The Players Championship, BellSouth Classic
2000  Buick Challenge

Externa länkar
Profil på PGA Tour

Amerikanska golfspelare
Män
Födda 1971
Levande personer
Idrottare från Jacksonville, Florida
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare på PGA Tour
Kajskjul 8

Kajskjul 8 är ett före detta kajskjul vid Packhuskajen i Göteborgs hamn. Skjulet byggdes kring 1885 och användes som lagerbyggnad. Järnvägen gick ända fram till byggnaden så att man kunde lasta in gods i skjulet och över till fartyg, eller tvärt om. År 1995 byggdes skjulet om för att passa ihop med förnyelsen av Packhusplatsen och för att kunna användas vid olika evenemang. Skjulet är en av de få återstående träbyggnaderna längs med Göteborgs kajer. 

Sedan början av 1990-talet används lokalen som showkrog. Triple & Touch, Pistvakt - En vintersaga och After Shave och Anders Eriksson är några av dem som gjort krogshower i Kajskjul 8.
Stefan Ljungqvists TV-serie Ljungqvist på bommen spelades in på Kajskjul 8.

Externa länkar
Kajskjul 8

Byggnader och anläggningar i Göteborg
Nöjen i Göteborg
Nordstaden
Tidigare förvaringsanläggningar i Sverige
Galenskaparna och After Shave
Claude Harmon

Claude Harmon är en amerikansk golfspelare.

Harmon vann majortävlingen The Masters Tournament 1948. Han är en av de största familjerna av golftränare och är far till Butch, Dick, Craig, och Bill som ofta har placeringar bland de 50 bästa golftränarna i världen i tidningen Golf Digest.

Amerikanska golfspelare
Män
Födda 1916
Avlidna 1989
Don January

Don January, född 20 november 1929 i Plainview, Texas, död 7 maj 2023 i Dallas, Texas, var en amerikansk professionell golfspelare.

January vann tio tävlingar på PGA-touren under sin karriär och hans största framgång var segern i majortävlingen PGA Championship 1967.  När det gäller antal segrar så har han dock lyckats bättre på Champions Tour där han har vunnit 20 tävlingar inklusive två senior majors.

Han spelade för det amerikanska laget i Ryder Cup 1965 och 1977.

Referenser 
  

Amerikanska golfspelare
Män
Födda 1929
Avlidna 2023
Oxidativ fosforylering

Oxidativ fosforylering är en biokemisk process som förekommer i de allra flesta celltyper. Den överför energi till en form som är användbar för många processer i cellen. Med andra ord skapar den det bränsle som cellen använder i nästan alla sammanhang där det som ska göras kräver ett energitillskott. Med andra ord producerar oxidativ fosforylering ett bränsle som heter adenosintrifosfat (ATP). Oxidativ fosforylering är det sista steget i cellandningen. I eukaryota celler utförs den oxidativa fosforyleringen på mitokondriens inre membran. 

I det tidigare steget flyttar elektrontransportkedjan protoner över det inre membranet i mitokondrien, så att en koncentrationsskillnad uppstår. Detta är ett sätt att lagra energi. Koncentrationsskillnader utgör nästan alltid en energiresurs. I det här fallet uppstår också en elektrisk potential av samma typ som i ett batteri. 

Ett stort proteinkomplex, ATP-syntas, som ligger inbäddat i mitokondriens inre membran, släpper protoner genom membranet och utnyttjar den energi som protonen då förlorar, till att sätta samman en ADP och en fosfatjon till en ATP. 

Reaktionen kan också uttryckas:

ADP3- + H+ + Pi2- ↔ ATP4- + H2O

De protoner som av elektrontransporten flyttats över med hjälp av en NADH-molekyl räcker till tillverkning av 2,5 - 3 ATP och en FADH2 ger 1,5 - 2 ATP. Teoretiskt skulle NADH och FADH2 kunna ge mer energi om all kemisk energi kunde användas till ATP-produktion. En källa till energiförlust är att protoner läcker genom mitokondriemembranet.

Källor
Champe, P Biochemistry 3rd Ed, Lippincotts Williams & Wilkins (2002)  

Metabolism
Fred Daly

Fred Daly, född 1911 i Portrush i County Antrim, död 1990 var en nordirländsk golfspelare.

Daly vann The Open Championship 1947 på Royal Liverpool Golf Club. 2005 var han fortfarande den ende spelaren från den irländska ön som hade vunnit tävlingen. Han deltog i Ryder Cup 1947, 1949, 1951 och 1953.

Källor 

Nordirländska golfspelare
Födda 1911
Avlidna 1990
Män
Nordirländare från Antrim grevskap
Steroidhormon

Steroidhormoner är hormoner som, kemiskt sett, är steroider, och vilka verkar i kroppen genom att binda till steroidreceptorer i cellernas cytoplasma. Steroidhormonerna kan delas in i fem grupper, efter vilka receptorer de binder till för att överföra sin signal: glukokortikoider, mineralkortikoider (eller mineralokortikoider), androgener, östrogener och progesteron. Ett sjätte besläktat system av besläktade hormoner är en grupp derivat av Vitamin D, fast rent kemiskt är dessa steroler snarare än steroider. Steroidhormoner verkar genom att de inducerar syntes av vissa proteiner, genom att inducera transkription av generna för dessa proteiner.

Steroidhormoner syntetiseras från kolesterol, främst i äggstockar respektive testiklar och i binjurarna. Vidare omvandling och nedbrytning sker i lever, i andra perifera vävnader, och i de vävnader där hormonet verkar. I blodet bärs steroidhormonerna i allmänhet av särskilda bärarprotein. 

Eftersom steroider och steroler är fettlösliga, kan de relativt lätt diffundera genom cellmembranet till cellens inre. I cellens cytoplasma kan steroidhormet ibland genomgå en förändring med hjälp av ett enzym, såsom att reduceras eller hydroxyleras innan det binder till sin receptor. I några fall är denna receptor bunden till ett heat shock protein, som släpper när receptorn bundit sin ligand. De flesta receptorer till steroidhormoner dimeriserar när hormonet binder. Två receptorenheter med bunden ligand slår sig ihop till en funktionell enhet, som tar sig in i cellkärnan. I kärnan binder detta komplex till specifika DNA-sekvenser, och inducerar transkription av sina målgener.

Syntes av steroidhormon

Steroider syntetiseras från kolesterol. 
Viktiga enzymer för steroidsyntesen är aromatas som aromatiserar androgener till östrogener, 17α-hydroxilas som behövs för att lägga till en hydroxylgrupp på kolatom 17 i steroidskelettet och 5α-reduktas som omvandlar testosteron till det mer potenta dihydrotestosteron.

 
Dopning