kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pilen

För andra betydelser, se pil.

Pilen (Sagitta på latin) är en liten stjärnbild på norra stjärnhimlen. Pilen är en av 88 moderna stjärnbilder som listas av IAU, Internationella astronomiska unionen.

Historik 
Pilen var en av de 48 konstellationerna som listades av astronomen Klaudios Ptolemaios i hans samlingsverk Almagest.

Mytologi 
I grekisk mytologi var Sagitta det vapen Herakles (Hercules i romersk mytologi) använde för att döda örnen som plågade Prometheus.

Enligt en annan berättelse är det pilen som Heraklas sköt mot de stymfalidiska fåglarna i hans sjätte stordåd. Då påminner de angränsande stjärnbilderna, Örnen, Lyran (som också kallas Gamen) och Svanen om stordådet.

I en annan myt är det frågan om pilen som Apollon dödade cykloperna med, som hämnd för att de tagit livet av hans son, Asklepios.

En ytterligare förklaring till stjärnbilden på himlen är att det rör sig om pilen som Eros tillverkar för att få Zeus att bli förälskad i Ganymedes.

Läge 
Belägen strax norr om himmelsekvatorn går den någon gång under året att se från alla platser utom Antarktis. Stjärnbilden är den tredje minsta i storlek. Endast Södra korset och Lilla hästen är mindre.

Grekerna kallade stjärnbilden Oistos och romarna kom att benämna den Sagitta.

Stjärnor 

Det här är de ljusaste stjärnorna i konstellationen. 
 α - Alfa Sagittae (Sham) är en gul jätte av magnitud 4,37.
 β - Beta Sagittae bildar det befjädrade skaftet på pilen tillsammans med α Sge, 4,37.
 γ - Gamma Sagittae är ljusast I stjärnbilden, 3,51.
 δ - Delta Sagittae 3,82.
 ε - Epsilon Sagittae 5,66.
 η - Eta Sagittae 5,09.
 ζ - Zeta Sagittae 5,01.
 15 Sagittae 5,8.
 S Sagittae 5,5 – 6,2.

Djuprymdsobjekt

Stjärnhopar 
 Messier 71 (NGC 6838) är en klotformig stjärnhop.
 NGC 6839 som är en asterism som upptäcktes av William Herschel.

Nebulosor 
 PN G054.2-03.4 är en planetarisk nebulosa som på engelska fått namnet Necklace Nebula.

Referenser 
 Ian Ridpath och Wil Tirion, Stars and Planets Guide, Collins, London. . Princeton University Press, Princeton. , 2007

Externa länkar
Lilla lejonet

Lilla lejonet (Leo Minor på latin) är en liten och svag stjärnbild på norra stjärnhimlen. Konstellationen är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella Astronomiska Unionen.

Historik 
Stjärnbilden föreslogs av den polske astronomen Jan Hevelius 1687 i hans verk Catalogus Stellarum Fixarum. Hevelius skapade konstellationen från arton stjärnor mellan de betydligt större stjärnbilderna Lejonet och Stora björnen.

1845 reviderades verket av Francis Baily, som markerade stjärnor starkare än magnitud 4,5 med grekiska bokstäver. Han gav emellertid inte stjärnbildens starkaste stjärna, Praecipua, beteckningen alfa i sin revision.

1870 gav den engelske astronomen Richard Proctor stjärnbilden namnet Leaena (ungefär Lejoninnan), i ett försök att korta stjärnbildens namn, men förslaget slog inte igenom.

Stjärnor

Stjärnor med namn:
 Praecipua (Praecipula) - 46 Leonis Minoris magnitud 3,83

Stjärnor med Bayer-beteckning:
 Beta Leonis Minoris (31 LMi) 4,20

Djuprymdsobjekt

Galaxhopar 
Arp 107 är en galaxhop med galaxer som håller på att kollidera.

Referenser 

Stjärnbilden Lilla lejonet
Quilpué

Quilpué är en stad i Chile och ligger i regionen Valparaíso. Staden ingår i Valparaísos storstadsområde (Gran Valparaíso) och har cirka 150 000 invånare. Quilpue kallas även på spanska "la ciudad del sol" som betyder solens stad, för att det är en av Chiles varmaste städer. Den kallas även "la ciudad dormitorio" som betyder sovstaden för att det är många som åker dit och sen stannar över natten för att sova och sen resa vidare.

Källor

Orter i Región de Valparaíso
Räven

Räven (Vulpecula på latin) är en svag stjärnbild på norra stjärnhimlen. Den är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella Astronomiska Unionen. Alfa Vulpeculae är den ljusaste stjärnan i stjärnbilden.

Historik 
Stjärnbilden Räven skapades av astronomen Jan Hevelius, som kallade den Vulpecula cum Anser; "den lilla räven med gåsen" - han avbildade stjärnbilden som en rävunge med en gås (lat. anser) i munnen. Senare kom stjärnbilden att delas upp i två; Räven och Gåsen. Numera räknas de båda åter som en enda stjärnbild med namnet Räven. Fortfarande kallas dock ibland stjärnan Alfa Vulpeculae för Anser.

Stjärnor 

Det här är de ljusaste stjärnorna i konstellationen.
 α - Alfa Vulpeculae (Anser, Lukida, Lucida Anseris) är den ljusstarkaste stjärnan i Räven. Den har magnitud 4,44.
 23 Vulpeculae är den näst ljusstarkaste stjärnan 4,52.
 31 Vulpeculae 4,59.
 HD 189733 (V452 Vulpeculae) är en dubbelstjärna 0,3 grader öster om Messier 27. I oktober 2005 upptäcktes en exoplanet, HD 189733 b, som har sitt omlopp kring primärstjärnan.
 PSR B1919+21 är den allra första pulsaren som upptäcktes, 1967

Djuprymdsobjekt

Stjärnhopar 
 NGC 6823 är en öppen stjärnhop som ligger i nebulosan NGC 6820.
 NGC 6885 (Caldwell 37) är en öppen stjärnhop.
 Brocchis samling (Al Sufis samling, Collinder 399) är en öppen stjärnhop som första gången beskrevs av den persiske astronomen Al Sufi, som beskrev den i sitt verk ”Book of Fixed Stars” år 964. De starkaste stjärnorna i Brocchis samling bildar en asterism som kallas Klädhängaren, som är lätt att känna igen med en fältkikare.

Galaxer 
 NGC 7052 är en elliptisk galax med aktiv galaxkärna som finns på ett avstånd av 191 miljoner ljusår.

Nebulosor 
 Hantelnebulosan (Messier 27 eller NGC 6853) är en planetarisk nebulosa, som var den allra första som upptäcktes 1764 av Charles Messier.
 NGC 6820 är en emissionsnebulosa som omger stjärnhopen NGC 6823.

Referenser

Externa länkar
Triangeln (stjärnbild)

För andra betydelser, se Triangeln.

Triangeln (Triangulum på latin) är en liten stjärnbild på norra stjärnhimlen. 
Konstellationen är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella Astronomiska Unionen.

Historik 
Triangeln var en av de 48 konstellationerna som listades av den grekiske astronomen Ptolemaios i hans samlingsverk Almagest.

När Johann Bayer och John Flamsteed katalogiserade stjärnbilden fick sex av stjärnorna Bayer-beteckning. Johann Bayer kallade konstellationen Triplicitas och Orbis terrarum tripertitus (för världsdelarna Europa, Asien och Afrika).
Triangulus Septentrionalis var ett namn som kom till användning för att särskilja konstellationen från Södra triangeln, som på latin har namnet Triangulum Australe.

Den polske astronomen Johannes Hevelius valde tre ljussvaga stjärnor – 6 Trianguli, 10 Trianguli och 12 Trianguli – för att skapa en nya stjärnbild Triangulum Minus (latin för Lilla triangeln) i sitt verk Firmamentum Sobiescianum, som utkom 1690. Han lät då den ursprungliga stjärnbilden få namnet Triangulum Majus (latin för Stora triangeln. Den mindre av dessa båda stjärnbilder beaktades inte när den Internationella Astronomiska Unionen på 1920-talet valde de 88 moderna stjärnbilderna.

Stjärnor 

Det här är de ljusaste stjärnorna i konstellationen.
 α - Alfa Trianguli (Caput Trianguli, Ras al Muthallah) med magnitud 3,42.
 β - Beta Trianguli är den ljusstarkaste stjärnan med magnitud 3,00.
 γ - Gamma Trianguli 4,01.
 δ - Delta Trianguli 4,865.
 ε - Epsilon Trianguli 5,50.
 ι - Jota Trianguli (6 Trianguli) 4,49.

Djuprymdsobjekt

Galaxer 
 Triangelgalaxen (Messier 33 eller NGC 598) är en spiralgalax på 2,9 miljoner ljusårs avstånd, som ingår i den lokala galaxhopen.
 NGC 634 är en spiralgalax. En typ Ia-supernova, SN 2008a, fick här sitt utbrott i januari 2008.
 NGC 925 är också en spiralgalax.

Nebulosor 
 NGC 595 är en H II-region.
 NGC 604 är en emissionsnebulosa som är ungefär 1500 ljusår i diameter.

Referenser

Externa länkar
Villa Alemana

Villa Alemana är en stad i Chile och ligger i regionen Valparaíso. Staden ingår i Valparaísos storstadsområde (Gran Valparaíso) och har cirka 125 000 invånare.

Källor

Orter i Región de Valparaíso
Ödlan

För djuret, se Ödlor.

Ödlan (Lacerta på latin) är en liten, svag stjärnbild på norra stjärnhimlen. Den är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella astronomiska unionen.

Historik 
Den introducerades 1690 av Johannes Hevelius i hans stjärnatlas Firmamentum Sobiescianum. Dess ljusstarka stjärnor bildar ett ”W”, som påminner om Cassiopeja. Stjärnbilden kallas därför ibland Lilla Cassiopeja. Hevelius kallade den Stellio, som är en vattenödla som finns vid Medelhavskusten.

Stjärnbilden har namngivits flera gånger i Europa. Den franske arkitekten Augustin Royer döpte den 1670 till Sceptrum som en hyllning till Ludvig XIV. Den tyske astronomen Johann Elert Bode döpte den till Frederici Honores (Fredericks heder) för att hylla kung Frederick den store. Båda försöken har fallit i glömska, men ödlan har blivit kvar.

Stjärnor 

Det här är de ljusaste stjärnorna i konstellationen.
 α - Alfa Lacertae är en vit jätte med magnitud 3,77.
 β - Beta Lacertae 4,4.
 Roe 47 är ett stjärnsystem med fem komponenter. Den starkaste stjärnan är av magnitud 5,8.
 2 Lacertae

Djuprymdsobjekt

Stjärnhopar 
 NGC 7243 (Caldwell 16) är en öppen stjärnhop av magnitud 6,4.
 NGC 7245 är en ljussvag stjärnhop som befinner sig 6000 ljusår bort.

Galaxer 
 BL Lacertae är en galaxkärna, som upptäcktes 1929 och då troddes vara en stjärna. Därför fick den beteckning som variabel stjärna, eftersom den varierar i ljusstyrka. 1968 identifierades den som radiokälla och galax. Den har blivit prototyp för BL Lacertae-objekt.

Nebulosor 
 IC 5217 är en planetarisk nebulosa som är 6,6 bågsekunder stor.

Referenser
Vargen (stjärnbild)

För andra betydelser, se Vargen. För sjukdomen som ibland kallas för lupus, se Systemisk lupus erythematosus.

Vargen (Lupus  på latin) är en stjärnbild på den södra stjärnhimlen . Stjärnbilden är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella astronomiska unionen.

Historik 
Stjärnbilden var med när stjärnbilderna listades av astronomen Klaudios Ptolemaios på 100-talet e. Kr. i hans samlingsverk Almagest. 

I Babylon kallades stjärnbilden Ur-Idim, ”Vildhunden”. Grekerna kallade stjärnbilden Therium – ett ej närmare beskrivet odjur – medan romarna bara kallade den besten. De föreställde sig ett vilddjur som bars fram på en lans av den näraliggande Kentauren för att offras på Altaret. 
Araberna talade om Al-Asadah, ”Lejoninnan”. Under renässansen blev den slutligen en varg och den tyske astronomen Johann Bayers stjärnatlas Uranometria, som utkom 1603.

Stjärnor 

I Vargens stjärnbild finns inga stjärnor av första magnituden, men däremot ett antal av magnitud 2 och 3.
 α - Alfa Lupi är en blåvit jättestjärna av spektralklass B1.5 III och magnitud 2,28. Den är klassificerad som Beta Cephei-variabel med perioden 0,29585 dygn, eller 7 timmar och 6 minuter.
 β - Beta Lupi har magnitud 2,68 och är också en blåvit jätte och Beta Cephei-variabel, med perioden 0,232 dygn. Beta Lupi är av spektralklass B2 III och belägen när supernovaresten SN 1006.
 γ - Gamma Lupi är en blåvit underjätte av spektralklass B2 IV och magnitud 2,77.
 δ - Delta Lupi är också en blåvit underjätte av spektralklass B1.5 IV och magnitud 3,22. Också Delta Lupi klassificeras som Beta Cephei-variabel, med perioden 0,1655, det vill säga sex perioder per dygn.
 ε - Epsilon Lupi är en spektroskopisk dubbelstjärna där stjärnorna har den korta omloppstiden 4,55970 dygn. Dubbelstjärnan har en ytterligare följeslagare på 26,5 bågsekunders avstånd, vars omloppstid beräknats till 64 år.
 ζ - Zeta Lupi är en gul jättestjärna av spektralklass G7 III och magnitud 3,41.
 η - Eta Lupi är en blåvit underjätte av spektralklass B2.5 IV och magnitud 3,41.
 ι - Jota Lupi är också en blåvit underjätte av spektralklass B2.5 IV, med magnitud 3,54.
 SN 1006 är en supernova som upptäcktes 30 april 1006 av observatörer över hela världen. Stjärnan har ett avstånd från jorden av 7200 ljusår och nådde i maximum magnitud -7,5, vilket gjorde att den var synlig mitt på dagen och i ljusstyrka nådde en fjärdedel av fullmånens sken. Supernovaresten identifierades 1965 som den tidigare kända radiokällan PKS 1459-41.

Djuprymdsobjekt 
Stjärnbilden har ett antal intressanta objekt, men inget Messierobjekt. Antalet objekt är dock inte så många, som närheten till Vintergatan kunde få en att förmoda. En del av förklaringen är att många av galaxens mörka stoftmoln ligger nära Vargens stjärnbild.

Stjärnhopar 
 Följande klotformiga stjärnhopar förekommer: NGC 5824 med magnitud 9,09, NGC 5927 med magnitud 8,01 och NGC 5986 med magnitud 6,92.
 Följande öppna stjärnhopar förekommer: NGC 5749 med magnitud 11,23 och NGC 5822 med magnitud 10,28.

Nebulosor 
 Följande planetariska nebulosor förekommer: NGC 5882 med magnitud 9,4 och IC 4406.

Referenser

Externa länkar
Vattenormen

Vattenormen (Hydra  på latin) är en stjärnbild på den södra stjärnhimlen Den är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella astronomiska unionen.

Vattenormen är störst av alla stjärnbilder och sträcker sig över en fjärdedel av stjärnhimlen.

Historik 
Vattenormen var med när stjärnbilderna listades av astronomen Klaudios Ptolemaios på 100-talet e. Kr. i hans samlingsverk Almagest.

Mytologi 
I den antika myten var Hydran, alias Vattenormen, ett månghövdat monster som hjälten Herakles/Hercules kämpade mot och slutligen besegrade.

Stjärnor 

Vattenormens stjärnbild sträcker sig över en fjärdedel av stjärnhimlen, men innehåller ändå inga särskilt starka stjärnor.
 α - Alphard (Alfa Hydrae) är en orange jättestjärna av spektralklass K3 II-III och magnituden 1,97.
 γ - Gamma Hydrae är näst ljusstarkast med magnitud 2,99. Den är en gul jätte av spektralklass G8 III
 ζ - Zeta Hydrae är en gul jättestjärna av spektralklass G9 II och magnitud 3,10.
 β - Beta Hydrae tillhör inte de fem ljusstarkaste stjärnorna trots sin Bayer-beteckning och har magnitud 4,28.
 σ - Sigma Hydrae (Minchir) är en orange jätte av spektralklass K1 III och magnitud 4,44.
 ε - Epsilon Hydrae är en multipelstjärna med gemensam magnitud 3,38.
 ν - Ny Hydrae är en orange jätte med magnitud 3,12.
 π - Pi Hydrae är en orange stjärna på väg att bli jätte, som har spektralklass K1 III-IV och magnitud 3,25.
 δ - Delta Hydrae är en dubbelstjärna med magnitud 4,14.
 W Hydrae är en åldrande, röd jättestjärna av magnitud 7,7 som ligger 300 ljusår bort. Under 2015 hittade svenska forskare tydliga tecken på vattenånga i täta moln nära stjärnan.

Djuprymdsobjekt 

Stjärnbilden har tre Messierobjekt och många andra objekt av intresse.

Stjärnhopar 
 Messier 48 (NGC 2548) är en öppen stjärnhop av magnitud 5,8, som är ungefär 300 miljoner år gammal.
 Messier 68 (NGC 4590) är en klotformig stjärnhop på 33600 ljusårs avstånd med magnitud 9,67.
 NGC 5694 (Caldwell 66) är en av de äldsta klotformiga stjärnhoparna som astronomerna känner till i Vintergatan. Den är av magnitud 10,2.

Galaxer 
 Messier 83 (Södra Vindsnurregalaxen eller NGC 5236) är en av de närmast belägna spiralgalaxerna på stjärnhimlen. Den befinner sig på ett avstånd av 14,7 miljoner ljusår och har magnitud 7,54. Sex supernovor har observerats i galaxen under det senaste århundradet: SN 1923A, SN 1945B, SN 1950B, SN 1957D, SN 1968L och SN 1983N.
 NGC 3054 och NGC 3314 är spiralgalaxer. 
 NGC 3621 är en spiralgalax av magnitud 10,0.
 NGC 3923 är en elliptisk galax.
 NGC 4980, NGC 5078 och ESO 510-G13 är spiralgalaxer.

Nebulosor 
 NGC 3242 (Caldwell 59) är en planetarisk nebulosa med magnitud 8,60. Den kallas ibland ”Jupiters vålnad”, för att den i ett teleskop mycket påminner om vår planetgranne.

Landskapsstjärnbild 
Vattenormen är Hallands landskapsstjärnbild.

Referenser

Externa länkar 

 
Landskapsstjärnbilder
Mercedes-Benz X164

Mercedes-Benz X164 (eller Mercedes-Benz GL-klass) är en SUV-modell som tillverkades av den tyska biltillverkaren Mercedes-Benz mellan 2006 och 2012.

Versioner:

X164
Fyrhjulsdrivna fordon
Rombiska nätet

Rombiska nätet (Reticulum på latin) är en liten, svag stjärnbild på södra stjärnhimlen. Den är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella Astronomiska Unionen.

Historik 
Stjärnbilden fanns inte med bland de 48 konstellationerna som listades av den antike astronomen Ptolemaios i hans samlingsverk Almagest.

En stjärnbild i området introducerades först av den tyske professorn Isaac Habrecht II 1621 och kallades då Rhombus.

Den ersattes av en något förändrad konstellation på 1700-talet av den franske astronomen Nicolas Louis de Lacaille. Han kallade den le Réticule Rhomboide, vilket anspelade på hårkorset till sökaren på hans teleskop. Namnet latiniserades senare till Reticulum i Lacailles stjärnkatalog Coelum Australe Stelliferum.

1810 lät William Croswell stjärnorna bilda konstellationen Marmor Sculptile, efter en byst av Christofer Columbus, men den förändringen accepterades aldrig bland astronomerna.

Stjärnor 
Rombiska nätet är en stjärnbild som bara har två stjärnor som är ljusstarkare än magnitud 4. 
 α - Alfa Reticuli är ljusstarkast med magnitud 3,32, en jättestjärna av spektraltyp G8 II-III. Den har en följeslagare av magnitud 12 som heter CCDM J04144-6228B
 β - Beta Reticuli är en trippelstjärna med magnitud 3,84. Primärstjärnan är en orange jätte av spektraltyp K0IV SB.
 ε - Epsilon Reticuli är en dubbelstjärna av magnitud 4,44. En exoplanet med 1,17 Jupitermassor upptäcktes 2000, med en omloppstid av 418 dygn runt Epsilon Reticuli A.
 γ - Gamma Reticuli är en röd jätte av spektraltyp M4III och magnitud 4,48.
 δ - Delta Reticuli är också en röd jätte, av spektraltyp M2 III och magnitud 4,56.
 R Reticuli är en Miravariabel som varierar i ljusstyrka 6,35 - 14,2.

Djuprymdsobjekt 

Stjärnbilden innehåller inga Messierobjekt.

Galaxer 
 NGC 1313 är en stavgalax på 15 miljoner ljusårs avstånd från Vintergatan.
 NGC 1559 är en annan stavgalax av magnitud 11. Här observerades supernovan SN 2005df

Referenser

Externa länkar
Södra fisken

Södra fisken (Piscis Austrinus på latin) är en stjärnbild på den södra stjärnhimlen. Konstellationen är en av de 88 moderna stjärnbilderna som erkänns av den Internationella Astronomiska Unionen.

Historia 

Södra fisken är en av de äldsta stjärnbilderna och var självskriven bland de 48 konstellationerna som listades av astronomen Klaudios Ptolemaios i hans samlingsverk Almagest från cirka 150 e. Kr. Då utgjorde den moderna stjärnbilden Tranan fiskens stjärt. I den stjärnatlas som publicerades av den nederländske astronomen Petrus Plancius och den flamländske kartografen Jodocus Hondius 1597, frigjordes Tranan från Södra fisken och blev en egen stjärnbild.

Stjärnor 

Södra fisken är en relativt svag stjärnbild, med ett lysande undantag, Fomalhaut, som är stjärnhimlens 18:e ljusstarkaste stjärna.
 α - Fomalhaut (Alfa Piscis Austrini) har magnitud 1,16 och är en vit stjärna i huvudserien. Namnet är arabiska Fum al-ḥawt och betyder “fiskens mun”.
 ε - Epsilon Piscis Austrini är näst ljusstarkast med magnitud 4,18.
 δ - Delta Piscis Austrini är en multipelstjärna med den kombinerade magnituden 4,20.
 β - Beta Piscis Austrini är också en multipelstjärna, med magnitud 4,29.
 ι - Jota Piscis Austrini är en multipelstjärna med magnitud 4,35.
 γ - Gamma Piscis Austrini är en multipelstjärna med magnitud 4,46.
 μ - My Piscis Austrini är en vit stjärna i huvudserien med magnitud 4,50.
 Lacaille 9352 är på tiondeplats när det gäller stjärnor som är nära jorden. Den är av magnitud 7,34 och på ett avstånd av endast 10,74 ljusår. Den placerar sig också som fyra på listan över stjärnor med stor egenrörelse, 6,9 bågsekunder/år.

Djuprymdsobjekt  

Stjärnbilden ligger långt från Vintergateplanet och innehåller inga Messierobjekt.

Galaxer 
 NGC 7172 är en spiralgalax av Seyfert-typ.
 NGC 7173 är en elliptisk galax som ingår i HCG-90 (se nedan).
 NGC 7174 är en spiralgalax som också ingår i HCG-90.
 NGC 7176 är en elliptisk galax som ingår i HCG-90.
 NGC 7314 är en spiralgalax av Seyfert-typ.

Galaxhopar 
 HCG-90 (Hickson Compact Group 90) är en galaxhop bestående av NGC 7173, NGC 7174 och NGC 7176.

Referenser

Externa länkar
Gamepark Holdings

Gamepark är ett sydkoreanskt företag som producerar spelkonsoler, grundat 1996.  Gamepark gick i konkurs mars 2007.

Företaget lanserade i november 2001 en handhållen spelkonsol med namnet GamePark 32 2001, som påminner mycket om  Game Boy Advance från Nintendo. Den hade en liten framgång i Korea och i Europa. Den kom aldrig till Nordamerika. Senare tillkom också GP32 FLU och GP32 BLU. Till skillnad från Nintendos konsoler kan en Game Park användas för andra syften än bara spel, till exempel film och musik, det finns också ett stort stöd för så kallade homebrew mjukvara. 2006 gick Gamepark ut med GamePark 32 uppföljare XGP. Senare kom också XGP-Mini och XGP-Kids, dessa konsoler lanserades aldrig.

Gamepark Holdings
2005 bröt sig en grupp av anställda sig loss från företaget och bildade Gamepark Holdings, då det rådde delade meningar om hur Gameparks nästa konsol skulle vara. De producerade och utgav konsolerna GP2X i november 2005 och GP2X Wiz i november 2008. De blev relativt lyckade.

Externa länkar
Officiell webbplats (fungerar inte)
History of Game Park Holdings split

Sydkoreanska datorspelsföretag
Företag bildade 1996
Företag upplösta 2007
Företag som gått i konkurs
WP:Projekt Korea
Famicom

Famicom , är en japansk TV-spelskonsol. Produkten lanserades, i en något reviderad version, som Nintendo Entertainment System (NES) i väst. Konsolen gavs ut i Japan den 15 juli 1983. Hårdvaran i de båda konsolerna är i grund och botten samma, men de skiljer sig åt på en del punkter, bland annat till utseendet och kassettformatet.

Basenhet
Basenheten var i huvudsak teknologiskt identisk med NTSC-versionen av NES, men ett flertal inre och yttre egenskaper var annorlunda.

Handkontroller
Handkontrollerna var hårdkopplade till maskinen och kunde således inte bytas ut. Den ena handkontrollen saknade "Start"- och "Select"-knapp men hade istället ett volymreglage. Den andra handkontrollen hade dessutom en mikrofon. Denna funktion användes i Famicom-versionen av Zelda där vissa monster kunde "ropas ihjäl".

Kassetter
Famicoms grundsystem använde 60-pins spelkassetter som var betydligt mindre än de till NES. Spelen laddades in via en slot i toppen på samma sätt som till exempel SNES. På Famicom-kassetterna fanns två pins som möjliggjorde att ett spel kunde inkludera egen ljud-hårdvara, denna funktion togs bort på NES.

Famicom Disk System

, officiellt förkortat "FDS", var en diskettbaserad expansion till Famicom. Den släpptes den 21 februari 1986 av Nintendo och bara i Japan.

Övriga tillbehör
Famicom fick en serie tillbehör som aldrig släpptes till NES. I urval:
 Family Basic - en implementering av BASIC för Famicom. Användare kunde bland annat programmera egna spel.
 Famicom Data Recorder - en kassettbandspelare liknande den till C64, möjliggjorde bland annat att spara program skrivna i Family Basic och banor skapade i spel som Excitebike.

Galleri

Se även
 Nintendo Entertainment System

Källor

Fotnoter

Nintendos spelkonsoler