kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sulky

En sulky är en mycket lätt tvåhjulig kärra med plats för endast en person. Den används inom travsporten, där kusken sitter i sulkyn som dras av hästen. Kärran väger inte mer än 25 kg. Det ledande materialet är stål. Fästet som placeras över hästens rygg väger ca 4 kg. Det har också en vadderad kudde längs hela ryggen för att inte hästen ska få skavsår. En sulky måste vara så lätt som möjligt så att hästens fart inte sinkas av tyngden. En sulky som är byggd för hand tar ungefär en arbetsvecka att bygga.

Olika sulkyalternativ är speedcarts, långsulky och rochards, där det även kan finnas plats för två.

Hästsport
Hästfordon
Lego (företag)

Lego System Aktieselskab (Lego A/S), marknadsfört som The Lego Group (svenska: LEGO-gruppen), är ett danskt leksaksföretag med säte i Billund i Region Syddanmark på Jylland som tillverkar och säljer leksaksbyggsystemet "Lego" och undersystem såsom Lego Duplo, Lego Technic och Lego Character and Creature Building System (CCBS), etc. 

Företaget grundades 1932 av Ole Kirk Christiansen, vars son Godtfred Kirk Christiansen utvecklade leksaksbyggsystemet Lego 1949. Lego är en sammandragning av de danska orden leg (lek) och godt (gott).

Historia 
Lego går tillbaka till den verksamhet som Ole Kirk Christiansen tog över 1916 när han köpte Billund Maskinsnedkeri. De kommande åren var han verksam som snickare och hans företag byggde i Billund-trakten. I början på 1930-talet började snickeriet tillverka leksaker som en följd av den ekonomiska depressionen som gör att antalet bygguppdrag blir färre. 1935 visas träleksakerna upp på en mässa i Fredricia. Bland annat tillverkades jojosar. 1936 tar företaget namnet Lego och det blir varumärket för leksakerna. Senare blev modellbilar i trä en stor framgång. Bolaget hade ofta finansiella problem under den ekonomiska depressionen på 1930-talet och fabriken brann ned tre gånger mellan 1924 och 1942 men verksamheten kunde återuppbyggas. Hela familjen med grundarens fyra söner engagerades i verksamheten som med tiden växte.

Efter kriget intresserade sig Ole Kirk Christiansen för plast och köpte in en maskin för tillverkning av plastleksaker, bland annat den så kallade Fredspistolen. Satsningen på plast visade sig bli mycket framgångsrik. 1949 startade tillverkningen av byggklossar efter brittisk förebild.

Produktserier (urval)

Constraction (konstruerbara actionfigurer)

Anmärkningar

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Danska företag
Lego
Företag bildade 1932
Danska leksakstillverkare
Billunds kommun
Ole Kirk Christiansen

Ole Kirk Christiansen, född 7 april 1891 i Filskov, död 11 mars 1958 i Billund, var en dansk affärsman som 1932 grundande företaget Lego A/S som tillverkar och säljer leksaksbyggsystemet Lego. Namnet Lego kom från danskans "leg godt" som betyder ungefär "lek bra".

Biografi
Ole Kirk Christiansen var det tionde barnet i en fattig familj på Jylland i västra Danmark. Han utbildade sig till snickare. Lego går tillbaka till den verksamhet som Ole Kirk Christiansen tog över 1916 när han köpte Billund Maskinsnedkeri. De kommande åren var han verksam som snickare och hans företag byggde i Billund-trakten. 1932 började Ole Kirk Christiansen tillverka leksaker som en följd av den ekonomiska depressionen som gjorde att antalet bygguppdrag blev färre. Strax efter dog hans hustru och han fick ta hand om deras fyra barn själv. Han gjorde sedan en liten träanka till sina barn, och den blev mycket populär bland hans barn. Han började sedan producera ankorna och produkter som leksaksbilar och jojosar följde. 1936 började namnet Lego användas.

1942 utbröt en brand på fabriken men verksamheten kunde återuppbyggas. Efter kriget intresserade sig Ole Kirk Christiansen för plast och köpte in en maskin för tillverkning av plastleksaker, bland annat den så kallade Fredspistolen. 1949 hade Lego producerat över 200 plastleksaker. Satsningen på plast visade sig bli mycket framgångsrik. 1949 startade tillverkningen av byggklossar efter brittisk förebild.

Han drabbades av sviktande hälsa i början på 1950-talet och sonen Godtfred Kirk Christiansen fick ta över ansvaret för driften av företaget. Han dog år 1958 av en hjärtattack.

Referenser

Födda 1891
Avlidna 1958
Personer inom Danmarks näringsliv under 1900-talet
Män
Lego
Joseph Stilwell

Joseph Warren Stilwell, född 19 mars 1883 i Palatka, Florida, död 12 oktober 1946 i San Francisco, Kalifornien, var amerikansk militär. Han utnämndes till fyrstjärnig general 1944.

Stilwell, som talade utmärkt kinesiska och japanska, utnämndes 1943 till chef för de amerikanska styrkorna i Sydöstasien och blev rådgivare åt den kinesiske ledaren Chiang Kai-shek. 1943 blev han också utnämnd till ställföreträdare för Louis Mountbatten som var överbefälhavare över de allierades styrkor i området. En av Stilwells uppgifter var att försöka samordna de allierades ansträngningar befria Burmavägen från japansk ockupation i den s.k. Burma-Yunnankampanjen.

Han fick öknamnet Vinegar Joe (Ättiks-Joe) och saknade enligt många samtida varje form av takt. Samarbetet med Chiang och Mountbatten präglades av stora svårigheter och Chiangs hustru var en av de få som kunde åstadkomma någon form av samförstånd mellan Stilwell och Chiang, som starkt ogillade varandra. 

1944 omplacerades Stilwell på grund av samarbetssvårigheterna. I slutet av Stillahavsstriderna ledde han den amerikanska tionde armén, sedan dess befälhavare dödats vid striderna på Okinawa.

Källor

Noter

Generaler i USA:s armé
Personer i USA under 1900-talet
Personer från Palatka, Florida
Födda 1883
Avlidna 1946
Män
WP:Projekt Kina
Riddare av Hederslegionen
Alumner från United States Military Academy
Alumner från United States Army Command and General Staff College
Pachacamac

Pachacamac kan syfta på
 Pachacamac (tempel) – ett tempel från inkatiden, söder om Lima, Peru
 Pachacamac (gudom) –en gudom som tillbads i Peru
 Pachacámac (distrikt) –ett distrikt i provinsen Lima, Peru
Pachamama

Pachamama eller Mama Pacha är en drakliknande natur- och fruktbarhetsgudinna hos folket i Inkariket i dagens Peru, Bolivia, Chile, Colombia och Argentina.

Hon är syster och möjligen maka till Pachacamac eller Inti. Hon är fortfarande den viktigaste gudinnan i denna region av Anderna och identifieras med moder Jord. Hon anses orsaka jordbävningar och lamadjur offras till henne. Hon står också för kärleken, och små statyetter av henne kan man ge som gåvor till dem man älskar. Man brukar även ge Pachamamastatyetter till personer som har otur i livet, för att hon ska bryta förbannelsen och bringa dem lycka igen. Statyetten representerar också sexlusten hos varje individ och symboliserar en kallelse för sexuellt umgänge.

Namnet Pachamama betyder Moder Jord på Quechua.

Se även 
 Mytologi: Fruktbarhet
 Mytologi: Lyckan
 Inkafolkets mytologi

Referenser 

Gudinnor i inkafolkets mytologi
Fruktbarhetsgudar
Pachayachachic

Pachayachachic (”Världens lärare”) var hos folket i Inkariket i dagens Peru den högste skapelseguden.

Se även
 Inti
 Apu Punchau
 Viracocha
 Mytologi: Gud över gudar
 Inkafolkets mytologi

Referenser 

Gudar i inkafolkets mytologi
Skapargudar
Padmasambhava

Padmasambhava (bokstavligen "Lotusfödd"), också känd som Guru Rinpoche ("Värdefulla Guru"), var en indisk buddhistisk mästare (vajrācārya, inom Vajrayana-traditionen) från 700-talet. Lite är dock känt om den historiske Padmasambhava, förutom att han hjälpte till att etablera Samye — Tibets första buddhistkloster — och kort därefter lämnade Tibet som följd av intriger med hovet.

Ett antal legender har skapats omkring Padmasambhavas liv och gärningar, och han vördas ofta som en Buddha inom inriktningen nyingma. Nyingma benämner Padmasambhava som grundaren till deras tradition. Inom nyingma förekommer han som en karaktär i en genre av litteratur kallad gter ma. Där framstår han som en emanation av Amitabha Buddha som visar sig för tertöner och fokuserar på guruyoga. Han sägs även själv ha komponerat ett antal gter mor.

Enligt Sam Van Shaik gavs en större roll till Padmasambhava gällande introduktionen av tantrisk buddhism till Tibet från 1100-talet:

Enligt denna historia, bjöd Trisong Detsen in Śāntarakṣita till Tibet. Santaraksita började byggandet av Samye, men demoniska krafter hindrade introduktionen av den buddhistiska läran, och Padmasambhava bjöds in till Tibet för att ta hand om dessa demoniska krafter. Demonerna förgjordes inte, utan sägs ha konverterats till buddhismen.

Se även
 Nyingma
 Tibetansk buddhism
 Taktshang

Referenser

Litteraturkällor
Kværne, Per (2013). Tuttle, Gray; Schaeffer, Kurtis R.. redigering. The Tibetan history reader. New York: Columbia University Press. 
Schaik, Sam van. (2011) Tibet: A History. Yale University Press

 Laird, Thomas. (2006). The Story of Tibet: Conversations with the Dalai Lama. Grove Press, New York. .

Personligheter inom tibetansk buddhism
WP:Projekt Kina
Pah

Pah är månens gud hos de nordamerikanska Pawneeindianerna.  

Pah fick sin plats på himlavalvet intill solguden Shakuru av skapelseguden Tirawa när denne förberedde världen åt människorna.

Se även 
PAH

Referenser 

Gudar i amerikansk mytologi
Mångudar
Pan

Pan var i grekisk mytologi en gud som associerades med skogar, fält, herdar och deras hjordar. Hans romerske motsvarighet hette Faunus.

Historik och beskrivning
Ursprungligen var Pan en lokal herdegud i Arkadien på Peloponnesos Namnet antas härstamma från grekiskans paein (πάειν), ungefär motsvarande betande.

Pan brukar gestaltas som en man med lurviga ben och bockfötter. Han sägs fördriva tiden i skogen med att spela på sin flöjt och injaga skräck i människor han möter. Enligt myten skall Pan ha förälskat sig i nymfen Syrinx och förföljt henne. För att undkomma Pan förvandlade sig Syrinx till vass. För att vinna Syrinx skar Pan av vasstråna och band dem till en flerpipig flöjt – panflöjten. Därigenom erövrade Pan henne, och han spelade ofta på henne.

I en annan historia anordnas en musiktävling mellan Pan och Apollon. Berget Tmolus utses till domare och även Pans lärjunge kung Midas närvarar. Apollon koras som segrare men till hans förtret instämmer inte Midas i beslutet. Apollon ordnar som hämnd så att kung Midas får åsneöron.

Pan har satyrer till följeslagare.

Under middagstiden vilar han och vill inte bli störd, och en plötslig panik i en boskapshjord tillskrevs pan, därav ordet panik eller "panisk skräck". Pan kunde också injaga panik i arméer.

Enligt en legend var det Pan som injagade en sådan skräck hos perserna i Slaget vid Marathon, varför atenarna efter segern tillägnade honom en grotta på Akropolis norra sida.

En egendomlig saga talar också om "Den store Pans död".

I romersk mytologi likställdes han ofta med Marsyas eller Faunus. Senare tiders filosofiska spekulationer försökte genom en felaktig namntolkning (pan = alltet, universum) göra antaganden om att Pan ursprungligen varit världsalltets Gud.

Pans attribut var, förutom herdepipan och herdestaven, en barrträdskrans.

Familj
Pan var son till Hermes och nymfen Dryope, som enligt legenden övergav honom på grund av hans fulhet. Hans hustru hette Aix och var antingen en nymf eller en get.

Pan hade ett flertal barn tillsammans med olika nymfer. Tillsammans med Ismenis hade han sonen Krenaios, och med nymfen Eupheme fick han sonen Krotos.

Namngivet 
Nedslagskratern Pan på Jupiter månen Amalthea och asteroiden 4450 Pan är uppkallad efter honom.

Se även
Faunus
Panik
Pans labyrint
Peter Pan
Satyrer

Referenser

Externa länkar

Gudar i grekisk mytologi
Film noir

Film noir (franska för "svart film") är en subgenre inom thrillerfilmen. Klassisk film noir, genrens tidigaste filmer, är en kategori svartvita kriminalfilmer från Hollywood, från 1940- och 1950-talen. Termen myntades av franska filmkritiker – därav det franskklingande namnet. Ljussättningen var dyster och handlingen kunde utspela sig mellan cyniska män och manipulerande kvinnor. Film noir kan ses som en direkt motsvarighet till den litterära stilen hårdkokt. En sentida efterföljare är filmgenren neo-noir.

Stil och historik

Till genrens främsta kännetecken hör en cynisk och dyster värld av falskspel, svek, girighet, korruption och mord. Till stilen hör  osminkade skildringar av våld, sexualitet och brottslighet. Tekniskt utmärker sig genren bland annat av utmanande och sneda kameravinklar, lågt placerad kamera, nattscener och dramatiska ljus- och skuggeffekter, t.ex. Low-key, motljus, långa skuggor och siluetter. Återkommande drag var rök, regnvåta gator, neonljus, mörka gränder, nattklubbar, flashback-episoder, berättarröster, privatdetektiver samt en femme fatale – en farlig och förförisk kvinna. 

Flera av de största noir-filmerna, som Utpressning (The Big Sleep), Lady från Shanghai (The Lady from Shanghai), Kvinna i rött (Scarlet Street) och Kvinna utan samvete (Double Indemnity) är berömda för sina hårdkokta cynismer och kvicka repliker ofta präglade av sexuella anspelningar och självreflexiv humor. 

Som den första filmen i genren nämns ofta Stranger on the Third Floor (1940) med Peter Lorre i en av huvudrollerna.

Om filmnoirklassikern "Den tredje mannen" har C-J Charpentier skrivit boken "Jakten på Harry Lime" ()

Fransk film noir

Film noir som filmterm har också använts om vissa poetiskt realistiska franska filmer från 1930-talet. Exempel är Marcel Carnés Dimmornas kaj (1938), Hôtel du Nord (1938) och Dagen gryr (1939), som är präglade av undergångsstämningar i kombination med romantik.

Populära företrädare
Några betydande regissörer: Billy Wilder, John Huston, Otto Preminger, Fritz Lang, Orson Welles, Robert Siodmak, Howard Hawks och Alfred Hitchcock. 

Några manliga skådespelare: Humphrey Bogart, Robert Mitchum, Edward G. Robinson, Dick Powell, Joseph Cotten, Glenn Ford och Fred MacMurray,

Några femme fatale: Barbara Stanwyck, Ava Gardner, Lana Turner, Jane Greer, Gene Tierney, Rita Hayworth och Lauren Bacall. 

De 10 mest populära film noir-filmerna på Internet Movie Database var februari 2013 följande:

 Främlingar på tåg (1951)
 M (1931) 
 Sunset Boulevard (1950) 
 Riddarfalken från Malta (1941) 
 Kvinna utan samvete (1944) 
 Den tredje mannen (1949) 
 Trasdockan (1955)
 En djävulsk fälla (1958) 
 Utpressning (The Big Sleep, 1946) 
 Spelet är förlorat (1956)

Referenser

Externa länkar
 https://www.moviezine.se/nyheter/topp-10-film-noir 
 http://www.independent.co.uk/arts-entertainment/films/art-of-darkness-top-20-film-noirs-a7353866.html
All Hail, Liberia Hail

All Hail, Liberia, Hail är Liberias nationalsång sedan 1847.

Texten till All Hail, Liberia Hail skrevs av Daniel Bashiel Warner (1815-1880) på engelska, musiken komponerades av Olmstead Luca (1836-1869).

Sångtext 
Första versen
All hail, Liberia, hail! 
All hail, Liberia, hail!
This glorious land of liberty
Shall long be ours.
Though new her name,
Green be her fame,
And mighty be her powers,
In joy and gladness with our hearts united
We'll shout the freedom of a race benighted,

Long live Liberia, happy land,
A home of glorious liberty
By God's command.
A home of glorious liberty
By God's command.

All hail, Liberia, hail!
All hail, Liberia, hail!
In union strong success is sure
We can not fail;
With God above
Our rights to prove
We will o'er all prevail,
With heartand hand our country's cause defending
We will meet the foe with valor unpretending.

Nationalsånger i Afrika
Kultur i Liberia
Kandelaber

Med kandelaber avses idag vanligen en stor och ståtlig ljusstake med två eller flera armar. Under antiken avsåg det ursprungligen en enkel ljusstake gjord av trä, vassrör, lera eller metall. Sedermera kom det att avse en konstnärligt utförd praktljusstake som stod på golvet och som ofta var ända upp till 2-3 meter hög. Ovanpå denna ställde man lampor eller brände rökelse. I denna utvecklade form tillverkades kandelabern av brons, marmor eller alabaster och smyckades med bladverk, människo- och djurskepnader, reliefer o.s.v.

Kandelaberns delar var foten, vanligen bildad av tre djurfötter (ofta lejontassar), det långa skaftet, vilket i de flesta fall var räfflat, samt krönet, upptill format som en flat skål. Under den romerska kejsartiden tillverkades mycket konstfulla lyxkandelabrar av ädla metaller i form av akantusstånd, murgröneomlindade stammar med blomkalkar eller vaser överst, karyatidfigurer m.m. Ofta lät man pelarskaftet dela sig till armar, från vilka lampor hängde ned i fina kedjor. Ett sådant ljusställ kallades hos romarna lychnuchus (av grekiskans lychnuchos, "ljusstake"). Tempel, palats och offentliga bad pryddes rikligt med kandelabrar.

Av en helt annan karaktär är de kandelaberformer som den romanska och den gotiska konsten utvecklat. Renässansen upptog här som på andra områden antikens former, men gjorde kandelaberns skaft utsvällande och rikare ledat. Kandelabern användes såväl under antiken som, efter dennas förebild, under renässansen som ett rent dekorativt motiv i pilasterfyllningar o.d.

Källor

Ljusstakar
Pandavas

Pandavas är i den hinduiska mytologin i Indien fem söner till guden Pandu och hans två hustrur Kunti och Madri.

När Pandu dog uppfostrades Pandavas av hans halvbror Dhritarashtra. En rivalitet uppstod mellan Pandavas och Dhritarashtras egen söner Duryodhana. Pandavasbrödernas flykt och senare deras landsflykt är en av handlingarna i Mahabharata.

Indisk mytologi
Pandora (mytologi)

I den grekiska mytologin var Pandora den första kvinnan, skapad av Hefaistos, smideskonstens gud, som en del av ett straff för att Prometheus hade avslöjat eldens hemlighet för människorna.

Myten om Pandora 
Myten om Pandora har nedtecknats av Hesiodos.

Prometheus stjäl elden från gudarna 
Epimetheus (”den som tänker efteråt”, det vill säga den omdömeslöse eller efterkloke) var ansvarig för att skänka alla djur positiva egenskaper, men när det blev människans tur fanns det inget kvar att ge henne. Epimetheus bror Prometheus (”den som tänker före”, det vill säga den kloke och förutseende), tyckte att människan var överlägsen alla andra djur och beslöt att ge henne en gåva som inget annat djur hade fått. Prometheus stal därför elden från Zeus och gav den till människorna.

Gudarna straffade Prometheus genom att kedja fast honom på ett berg. Varje natt kom en jättelik örn flygande och åt av hans lever som ständigt åter växte ut till nästa natt. Detta upprepades tills han så småningom blev befriad från sina lidanden av Herakles.

Pandora skapas 
När människorna fick elden slutade de att bry sig om gudarna. Genom att sända människorna en stor olycka för att återföra dem till gudarna fick därför Hefaistos uppdraget av Zeus att skapa en kvinna. Denne formade då en kvinnogestalt av lera och gudarna gav henne liv. Hon fick goda egenskaper och användbara föremål till skänks från olika gudar. Därför fick hon namnet Pandora, som betyder ”den allbegåvade”. Afrodite och Atena gav henne skönhet, konstfärdighet och förstånd och Hermes lärde henne inställsamhet och smicker. Pandora fördes av Hermes till Epimetheus som gåva från Zeus.

Pandoras ask 
Epimetheus hade varnats av sin bror Prometheus att inte ta emot någon gåva från Zeus, men blev förälskad i Pandora och tog henne till slut till hustru. Pandora hade med sig en ask som hon fått av Zeus och som hon aldrig fick öppna.

Epimetheus och Pandora levde lyckliga tillsammans en tid, men till slut gav Pandora efter för sin nyfikenhet och öppnade asken. Det visade sig att den innehöll en mängd olyckor och sjukdomar som flög ut över världen. När Pandora förskräckt stängde asken hade nästan hela dess innehåll redan flugit ut. Det enda som fanns kvar på botten av asken var hoppet.

Se även 
 Mytologi: Första kvinnan
 55 Pandora

Källor

Noter

Externa länkar 

Personer i grekisk mytologi
Första kvinnan-mytologi
Pandu

Pandu (sanskrit: पाण्‍डु) är i den hinduiska mytologin i Indien fader till Pandavas, en grupp hjältar som beskrivs i Mahabharata. Pandu var son till Ambalika och Rishi Ved Vyasa.

Se även
 Kunti
 Arjuna
Indisk mytologi
Pangu

Pangu () är i kinesisk mytologi skaparen av världen. Pangu separerade himmel från jord och från hans kropp skapades universum.

Myten
Ursprungligen var världen i mörk kaos där det formade ett ägg. Efter 18 000 år kläcktes ägget, och från detta ägg föddes Pangu. Ägget veks ut och vitan formade himlen (yang) och gulan blev till jorden (yin), och Pangu levde däremellan. Med tiden blev Pangu mer gudomlig och började separera himlen och jorden. Varje dag höjdes himlen 3 meter, och jorden blev 3 meter tjockare och Pangu blev större och större. Detta pågick i ytterligare 18 000 år varefter himlen blev extremt hög, jorden blev extremt tjock, och Pangu blev extremt stor.

Det finns olika varianter på myten, och flera berättar att universum skapades från hans kropp när Pangu dog. Pangus andetag blev vinden och molnen, hans röst blev till åskan, hans ögon blev solen och månen, hans lemmar och kropp blev till jorden och hans blod och svett blev till floder. I andra versioner av myten blir Pangus kroppsdelar till andra fenomen och storheter. Vissa versioner beskriver de tre första gudomliga härskarna som ättlingar till Pangu.

Pangu avbildas ofta med ett huggjärn och yxa i sina händer.

Historiska referenser
Det är oklart när myten om Pangu uppstod, men troligen under Qindynastin (221 f.Kr.–206 f.Kr.) eller Handynastin (206 f.Kr.–220) och sannolikt i områdena kring dagens Jiangsu och Zhejiang. Pangu omnämndes för första gången i den kinesiska litteraturen  under perioden De tre kungadömena (220–280) i det historiska verken Sanwu liji (三五歴記) och Wuyun linian ji (五遠歷年紀) av Xu Zheng.

I Shuyiji (述異記) som skrevs under Liangdynastin (502–557) beskrivs varianten där världen skapas ur Pangus kropp. En liknande variant är även beskriven i verket Xuanzhongji (玄中記) och Shanhaijing (山海經).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Gudar i kinesisk mytologi
Begynnelser
WP:Projekt Kina
Jättar
Skapargudar
Paraparawa

Paraparawa är i mytologin hos Triofolket i Brasilien en man som lärde sig bemästra jordbruket av en mystisk, kvinnlig gestalt. Paraparawa mötte detta mystiska väsen i skepnad av en fisk. Fisken berättade om konsten att plantera bananträd, jams och sötpotatis. Hon berättade också hur han skulle göra för att tillreda födan över en öppen eld.

Referenser 

Amerikansk mytologi
Parashurama

Parashurama (Sanskrit: परशुराम) (”Rama med yxan”) är i indisk mytologi den sjätte av guden Vishnus många inkarnationer som han uppträdde i när han bekämpade en världslig kast som börjat få ökat inflytande.

Referenser 

Gudar i indisk mytologi
Parjanya

Parjanya är i indisk mytologi en av solens tolv gestalter. 

Parjanya gestaltas som ett regngivande moln eller en ko som delar med sig av sin inneboende godhet.

Se även
 Rigveda

Indisk mytologi
Parshu

Parshu (”revben”) är i indisk mytologi dotter till Manu och hustru till den förste mannen. Parshu uppträder i berättelsen om Indiens ursprung.

Se även 
 Mytologi: Första kvinnan

Indisk mytologi
Första kvinnan-mytologi