The Offspring (musikalbum)

The Offspring är det amerikanska punkrockbandet The Offsprings debutalbum, släppt den 15 juni 1989 via skivbolaget Nemesis Records. Efter att ha lanserat några demoutgivningar under andra hälften av 1980-talet gick The Offspring i mars 1989 in i South Coast Recording Studio i Santa Ana, Kalifornien för att spela in sitt debutalbum tillsammans med producenten Thom Wilson. En begränsad upplaga på 5 000 exemplar lanserades av den första versionen av The Offspring; det dröjde till november 1995 innan albumet lanserades på CD.

The Offspring har fått blandade, men främst positiva recensioner. Recensenterna har lyft fram att albumet är hårdkokt och att det innehöll ett unikt sound för bandet. The Offspring nådde som bäst plats 85 i Nederländerna.

Bakgrund och inspelning 
The Offspring lanserade tidigt under sin karriär demoutgivningarna 5 Songs, 7 Songs, 6 Songs (samtliga 1986) och Tehran (1988) och dessa låg till grund för vad som senare skulle komma att bli The Offspring. De hade även lanserat singeln "I'll Be Waiting/Blackball" i juli 1986. Via distributören Kane Boychuck introducerades The Offspring för grundaren av Nemesis Records, Big Frank Harrison och 1989 gjorde bandmedlemmarna en överenskommelse med Nemesis Records som innebar att de betalade för själva inspelningen av albumet, men att Nemesis stod för distributionen. I mars samma år spelade The Offspring in sitt debutalbum i studion South Coast Recording Studio i Santa Ana, Kalifornien tillsammans med producenten Thom Wilson. Det var under inspelningen av The Offspring som Wilson gav Noodles hans smeknamn.

Musik och låttext 

Select beskrev The Offspring som "en ganska glädjelös samling av raseriutbrott som handlade om vanliga punkteman såsom poliser, död, religion och krig." Den sista låten, "Kill the President", handlar om demokrati och exkluderades från nytryckningar av albumet den 26 juni 2001 i USA och den 16 juli 2001 i Storbritannien. I "Jennifer Lost the War" nämns Little Miss 1565, vilket var namnet som gavs till ett av de oidentifierade dödsoffren i den stora cirkusbranden i Hartford, Connecticut i USA den 6 juli 1944. "Beheaded" skrevs delvis av James Lilja, som var en tidig medlem i Manic Subsidal; senare omdöpt till The Offspring. "Beheaded" är, enligt Noodles, en komisk och rent av löjlig låt som har misstolkats som seriös på grund av dess mörka sound. Låten släpptes 1999 i en nyinspelad version, då under namnet "Beheaded '99", och kom med på soundtracket till Idle Hands. "Tehran" släpptes i en nyinspelad och omgjord version under namnet "Baghdad" på Baghdad 1991. "I'll Be Waiting" hade 1986 arbetstiteln "Fire and Ice" och "Demons" gick tidigare under titeln "The Prophecy". "Elders" var en av de första låtarna i vilken Dexter Holland sjöng i ett högre register än tidigare och det inspirerade honom att fortsätta sjunga i detta register i framtiden. "Out on Patrol" innehöll från början ett gitarrsolo men Wilson tyckte, till bandets stora förvåning, att detta solo borde plockas bort. The Offspring gick till slut med på det och Wilson ansåg att det var en lärorik upplevelse för bandet.

Förpackning 
Framsidan på 1989 års version av The Offspring är helt olik 1995 års framsida. 1989 års framsida, vilken är gjord av Mad Marc Rude, visar en utomjordisk varelse, likt xenomorfen från Alien, hållande en Fender Stratocaster som exploderar ur en persons mage. Noodles sade i en intervju från 1997 att han hatade 1989-års framsida. Han påpekade att han ansåg Mad Marc Rude vara en duktig konstnär, men att framsidan var löjeväckande och inte representativ för varken albumet eller The Offspring som band. Bandmedlemmarna har dock funderat på om konstverket kan användas som ett t-shirtstryck istället. Baksidan på albumet består av en närbild på en mänsklig hand. Framsidan ryktades vara för "grotesk" och ändrades till framtida lanseringar. Harrison blev besviken över att nyutgåvan från 1995 inte hade Mad Marc Rudes framsida och han antog att det hela rörde sig om upphovsrätten gällande xenomorfen från Alien. 

På 1995 års framsida syns istället en något suddig person i vänstra delen av bilden, där bilden i sig har en lätt lilaaktig ton. Baksidan på albumet här återanvänder bilden från framsidan på "I'll Be Waiting/Blackball". Ett alternativt omslag användes på en bootleg-kassettbandsutgåva av The Offspring, som lanserades av Audio Max i Polen under 1996.

Lansering och marknadsföring 

The Offspring lanserades den 15 juni 1989 via Nemesis Records och denna version av albumet trycktes i totalt 5 000 kopior. De första 3 000 av dessa har enbart en skivbolagslogotyp tryckt på sig (logotypen för Nemesis Records) medan de resterande 2 000 kopiorna även har logotypen för Cargo Records tryckta på sig. Harrison har sagt att Nemesis upplaga låg på antingen 500 eller 1 000 kopior och att de resterande kopiorna trycktes utan hans godkännande. Wilson hade ett tidigare samarbete med Nemesis och det var tack vare hans kontakter på skivbolaget som The Offspring lanserade sitt debutalbum via Nemesis eftersom bandmedlemmarna innan hade haft planer på att lansera albumet själva; Nemesis hade enbart fått en treårig licens för lanseringen av albumet. The Offspring återlanserades på CD, LP och kassettband av Nitro Records i november 1995.

För att marknadsföra albumet gav The Offspring sig ut på en sex veckor lång USA-turné. Bandmedlemmarna gjorde även ett kortare framträdande i TV-programmet Hot Seat (även känt som The Wally George Show). Där började programledaren Wally George med att introducera bandet och visa upp ett exemplar av deras debutalbum för publiken. Han förklarade vidare att han tyckte att "Kill the President" var löjeväckande och därefter förstörde han LP-skivan. George rev även sönder albumkonvolutet och innan bandet har hunnit säga en hel mening blev de utskickade av säkerhetsvakterna och avsnittet avslutades. I april 1992 blev The Offspring signade till Epitaph Records. Efter The Offsprings kommersiella genombrott med Smash 1994 slutade de uppträda med låtar från The Offspring eftersom de var rädda att deras nyare fans inte skulle känna igen dessa låtar. Dock uppträdde de med "Beheaded" och "Tehran" en kortare tid efter Smash hade blivit framgångsrikt och bandet har fortsatt att uppträda med "Beheaded", bland annat den 5 augusti 2023 under en konsert i Mountain View, Kalifornien där Lilja medverkade.

Mottagande 

Stephen Thomas Erlewine från Allmusic kallade The Offspring för ett hårdkokt album, men ansåg att det saknade minnesvärda låtar. Erlewine gav albumet 2,5 av 5 i betyg. Punknews ansåg att The Offspring innehöll flera bra låtar och lyfte särskilt fram "Jennifer Lost the War", "A Thousand Days", "I'll Be Waiting" och "Tehran" som minnesvärda låtar. De gav albumet betyget 3,5 av 5. Sputnikmusic tyckte att The Offspring till viss del innehöll politiska låtar och att det var ett unikt album för bandet. De gav The Offspring 4 av 5 i betyg. Per Bjurman från Aftonbladet gav albumet betyget 1 av 5 och skrev i en recension den 17 november 1995 att "[d]et finns de som hävdar att Offspring är ett av de mest talanglösa band som någonsin nått stora publika framgångar. Denna sex år gamla debut, påpassligt återutgiven lagom till julrushen, talar inte direkt emot den sortens resonemang."

Holland sade i en intervju från oktober 1990 att ingen av bandmedlemmarna var helnöjda med albumet, men att de hade mycket att tacka Wilson för. I samma intervju sade Noodles att i efterhand skulle de ha gjort saker annorlunda, men att han tyckte att The Offspring överlag var ett ganska bra album. Noodles förklarade i en intervju från 1997 att han personligen älskade albumet, men att han förstod att det inte passade allas smak. Ron Welty sade i en intervju i mars 1995 att han tyckte att albumet musikaliskt sett låter "slarvigt". I en intervju från januari 2001 sade Holland att The Offspring lät mycket som ett album av T.S.O.L., även om de inte kände så vid tillfället. Harrison höll med om att The Offspring vid tillfället lät som T.S.O.L., men att det kan ha funnits andra influenser såsom Agent Orange, Rikk Agnew, Christian Death, The Damned, The Sisters of Mercy och Bauhaus.

Låtlista

Medverkande 
Dexter Holland – sång och kompgitarr (skrivet som Keith Holland på baksidan av 1989 års version)
Noodles – sologitarr och sång
Greg K. – elbas och sång
Ron Welty – trummor (skrivet som R. Welty)

Övriga medverkande 
Jason – sång på "Blackball"
Jeff 1 – sång på "Blackball"
Jeff 2 – sång på "Blackball"
Tyler – sång på "Blackball"
Rick – sång på "Blackball"
Michelle – sång på "Blackball"
Marvin – sång på "Blackball"
Cynthia – sång på "Blackball"
Thom Wilson – producent
Jim Dotson – ljudtekniker
Mad Marc Rude – illustration på framsidan av 1989 års version
Kirk – fotografi på baksidan av 1989 års version
Mackie Osborne – design för 1995 års version (skrivet som Mackie)

Topplistor

Anmärkningar

Referenser

Noter

Engelska originalcitat

Externa länkar 
Officiell webbplats för The Offspring (arkiverad den 6 april 2009)

Album av The Offspring
Musikalbum 1989
Debutalbum 1989
Amerikanska debutalbum
Engelskspråkiga musikalbum