kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tysk-österrikiska backhopparveckan

Tysk-österrikiska backhopparveckan () eller Fyrbacksturneringen (), är en årlig backhoppningstävling och har avgjorts sedan säsongen 1952/1953. Evenemanget ingår i världscupen sedan denna hade premiär säsongen 1979/1980.

Den avgörs genom fyra deltävlingar runt nyår i Tyskland och Österrike. De fyra tävlingsorterna är: Schattenbergbacken i Oberstdorf, Große Olympiaschanze i Garmisch-Partenkirchen, Bergiselschanze i Innsbruck och Paul-Ausserleitner-Schanze  i Bischofshofen.

Hoppningarna i Garmisch-Partenkirchen är en tradition förknippad med nyårsdagen. Tävlingarna i Garmisch-Partenkirchen har direktsänts i SVT sedan 1959 och är därmed ett av de äldsta programmen i svensk TV-historia. Sändningarna gjorde av ekonomiska skäl ett uppehåll under åren 2005-2011. Sven "Plex" Petersson var kommentator fram till 1998. De senaste åren har bland annat de svenska backhopparna Anders Daun och Fredrik Balkåsen hörts som experter i sändningarna som numera ingår i SVT:s vintersportsatsning Vinterstudion.

Finlands Janne Ahonen är den som vunnit tävlingen flest gånger med sina fem segrar (1998/1999, 2002/2003, 2004/2005, 2005/2006 och 2007/2008). Norges Bjørn Wirkola och Helmut Recknagel  är de som har vunnit tävlingen tre år i rad (1966/1967, 1967/1968 och 1968/1969) och (1957/1958, 1958/1959 och 1960/1961).

Vinnare 

Källor:  (alla vinnare)

Kuriosa
Säsongen 2005/2006 delade Janne Ahonen, Finland och Jakub Janda, Tjeckien slutsegern efter exakt samma totalpoäng.
Sven Hannawald, Tyskland och Kamil Stoch, Polen samt Ryōyū Kobayashi, Japan är de enda som vunnit alla fyra deltävlingarna samma säsong, 2001/2002 respektive 2017/2018 och 2018/2019.
Traditionellt har ordningen för deltävlingarna varit: Oberstdorf, Garmisch-Partenkirchen, Innsbruck, Bischofshofen, med följande undantag.
1953: Deltävlingen i Garmisch-Partenkirchen först, och sedan Oberstdorf.
1956/1957, 1961/1962, 1962/1963: Deltävlingen i Innsbruck var den andra, och Garmisch-Partenkirchen tredje.
1971/1972: Innsbruck först, Oberstdorf tredje deltävlingen.
2007/2008, 2021/2022: Tävlingen i Innsbruck avbröts av dåliga väderförhållanden, och ersattes i stället av en extra deltävling i Bischofshofen.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Externa länkar

 Officiell webbplats
Oettingen in Bayern

Oettingen in Bayern är en stad i Landkreis Donau-Ries i Regierungsbezirk Schwaben i förbundslandet Bayern i Tyskland. Stadens folkmängd uppgår till cirka  invånare och majoriteten är romerska katoliker. Oettingen ligger i västra Bayern och tillhör administrativt distriktet Donau-Ries i regionen Schwaben. Närmaste större städer är Ingolstadt, Nürnberg och Ulm.
Staden ingår i kommunalförbundet Oettingen in Bayern tillsammans med kommunerna Auhausen, Ehingen am Ries, Hainsfarth, Megesheim och Munningen.

Oettingen med omnejd utgjorde tidigare det självständiga furstendömet Oettingen, där staden Oettingen var furstendömets huvudstad. I samband med Napoleonkrigen förlorade Oettingen sin självständighet och införlivades i konungariket Bayern 1806.

De äldsta delarna av Oettingen är från 900-talet. Oettingen erhöll stadsrättigheter på 1400-talet. Det finns många medeltida och andra äldre sevärdheter i området, bland annat delar av den gamla stadsmuren och många gamla kyrkor. Staden är känd i Tyskland för sitt stora bryggeri och orgeltillverkaren Steinmeyer.

Källor

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Donau-Ries
Stenmark

Stenmark är ett svenskt efternamn.

Personer med efternamnet Stenmark
 Bertil Stenmark (1912–1989), konstnär
 David Stenmarck (född 1974), låtskrivare/musikproducent
 Edvin Stenmarck (1891–1964), jurist
 Gustaf Stenmarck (1886–1969), jurist
 Ingemar Stenmark (född 1956), alpin skidåkare
 Ingrid Stenmarck (1917–2011), simmare
 Jan Stenmark (född 1949), serietecknare
 Johan Stenmark (född 1999), fotbollsspelare
 Martin Stenmarck (1972), sångare/artist
 Per Stenmarck (1951–2013), politiker
 Rigmor Stenmark (född 1940), centerpartistisk riksdagsledamot

Övrigt 
 11004 Stenmark, en asteroid

Svenska efternamn
Maybelline

Maybelline är ett kosmetikaföretag som är en del av koncernen L'Oréal. 

Maybelline grundades i Chicago av apotekaren Thomas Lyle Williams 1915. Det sägs att Williams märkte att hans äldre syster Mabel använde en blandning av vaselin och kol på sina ögonfransar för att göra dem mörkare och fylligare. Han anpassade den sålde produkten lokalt med namnet Lash-Brow-Ine. Han döpte senare om sminket till Maybelline till sin systers ära. År 1917 producerade företaget en mascara i fast form, för både ögonfransar och bryn. Thomas Lyle behöll företaget till 1967 då det såldes. Inte förrän på 1970-talet började företaget sälja annat smink än ögonsmink.

I januari 2022 lanserade Maybelline en helvegetarisk produktlinje, Green Edition. Deras produkter testas däremot fortfarande på djur.

Bland märkets modeller återfinns Josie Maran och Adriana Lima och svenskan Marie Serneholt. Maybellines slogan är "Maybe she's born with it. Maybe it's Maybelline".

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Smink
Företag bildade 1915
Varumärken ägda av L'Oréal
Saxhyttan, Ludvika kommun

Saxhyttan är en småort i Grangärde socken i Ludvika kommun, belägen fyra km nordost om Grangärde och 20 km nordväst om Ludvika. Genom Saxhyttan går länsväg W 640 (här kallad Saxhyttevägen) mellan Grangärde och Tuna-Hästberg. Närmaste tätort är Nyhammar, cirka två kilometer väster om orten.

Historia
Redan under senmedeltiden inleddes koloniseringen av områden längs Saxhytteån. Det var tillgång till vatten och en fors som bidrog till att man under 1500-talet anlade en mindre så kallad osmundbläster. 

Vid Saxhytteån finns fortfarande ruinerna efter en hytta, anlagd av fyra bergsmän från Grangärde omkring 1633 och nedlagd 1856. Bergsbruket i Saxhyttan omnämns första gången år 1539. 

Någon permanent bebyggelse fick Saxhytten på 1660-talet. Dagens bebyggelse härrör huvudsakligen från 1800-talet och framåt, men redan under 1700-talet började uppodlingen av trakten. Omkring 1800 kunde Saxhyttan räknas till en av de största byarna i nordöstra delen av socknen. Av drygt 20-talet gårdar är de flesta fortfarande bebodda.

Bilder

Noter

Externa länkar

Orter i Ludvika kommun
Småorter i Sverige
Jesu! tu äst wår salighet

Jesu! tu äst wår salighet är en psalm från reformationen och troligen översatt av Olaus Petri eller Laurentius Petri Nericius. Den ursprungliga latinska titeln Jesu nostra redemtio.

Texter

Publicerad i
Swenske Songer eller wisor 1536 med titeln Jesu tu est wor saligheet under rubriken "Jesu nostra redemptio".
Een liten Songbook under rubriken "De Ascensione Domine".
1572 års psalmbok med titeln JEsu tu äst wår saligheet under rubriken "Om Christi himmelferd". 
Göteborgspsalmboken med titelraden Jesu tu all wår Saligheet under rubriken "Om Christi Himmelsfärd".
1695 års psalmbok som nr 175 under rubriken "Om Christi Himmelsfärd"

Referenser

Noter

Externa länkar
Hos Projekt Runeberg finns den äldre svenska textversionen från 1536.

Svenska psalmer
Himmelsfärdspsalmer
Benguela

Benguela (tidigare Benguella) är en stad i västra Angola, söder om Luanda och huvudstad i provinsen Benguela och kommunen Benguela. Staden grundades 1617 av portugiserna och har idag 555 000 invånare 2014. 

Staden var en viktig exporthamn för slavar till Kuba och Brasilien. Under början av 1900-talet var Benguela centrum för handel med gummi och vax, men minskade i betydelse vid mitten av 1900-talet. Senare var Benguela främst centrum för produktion av sockerrör.

Referenser

Externa länkar

Orter i Benguela (provins)
The Final Cartridge III

Final Cartridge III var en populär expansionsmodul skapad av Riska B.V. Home & Personal Computers för Commodore 64 och Commodore 128

Modulen placerades i porten för expansionsmoduler och kom med reset- och freeze-knapp. Insticksmodulen hade också en funktion kallad "Final Kill" som deaktiverade modulens funktionalitet och startade om datorn med modulen i det läget, vilket betydde att man aldrig behövde plocka bort den.

En av expansionsmodulens utmärkande funktioner var dess GUI, trots att dess användbarhet var ganska begränsad jämfört med andra GUI för Commodore 64. Om inte RUN/STOP hölls ner under uppstart eller omstart så startades ett grafisk WIMP - skrivbord. Det grafiska utseendet var lånat från AmigaOS 1.x. Det var möjligt att ladda nya verktyg från diskett eller band, dock var dessa sällsynta. I modulens ROM var de mest användbara en texteditor, ett diskverktyg, en miniräknare och en alarmklocka

En av de starkare försäljningsargumenten var dess turbofunktion för diskett och band. Den var tillgänglig för de flesta kommandon och accelererade laddningen av data från diskett och band märkbart.

Modulen tillhandahöll också en utökning av Commodore BASIC, som innehöll flertalet nya BASIC-programmeringshjälpmedel, såsom RENUMBER, och även flera andra kommandon. Ett av de mest betydande var DOS" som kan användas för att ge Commodore DOS-kommandon, (till exempel DOS"S0:UNDESIRED FILE för att ta bort en fil), för att läsa status på enheten (bara DOS") eller för att visa katalogstrukturen utan att skriva över BASIC-program i minnet (DOS"$). BASIC-kommandona gjorde det också möjligt att återgå till GUI-läge eller att starta maskinspråksmonitorn.

Freeze-funktionen gjorde det möjligt att spara minnesinnehållet på disk för att kunna hämtas tillbaka vid ett senare tillfälle (detta var till exempel ett smidigt sätt att kopiera spel som lästes in en gång). Det tillät också enklare spelfusk (för att till exempel stänga av sprite-kollisioner), och gjorde det möjligt att skriva ut en kopia av skärminnehållet på skrivaren. Freeze-funktionen gav också tillgång till maskinspråksmonitorn.

Litteratur
 Andersson, Kalle, "Den slutgiltiga cartridgen", test i Datormagazin nr. 10 1987, s. 8.

Se även  
 Action Replay

Externa länkar 
 Project64 etext of The Final Cartridge III manual
 Svensk manual

Final Cartridge III
Åke Brodin

Tor Åke Hilding Brodin, född 10 april 1902 i Sunne, död 22 oktober 1993 i Stockholms domkyrkoförsamling, Stockholm, var en svensk skådespelare och operettsångare.

Biografi 
Efter teaterstudier i Stockholm och Wien scendebuterade Brodin 1931 på Odéonteatern i rollen som Koltay i operetten Viktorias husar och han blev kvar på teatern till 1933. Åren 1934–1936 och 1939–1941 var han engagerad på Vasa Teater och däremellan på teatrar i Stockholm.

Han är begravd på Kumla kyrkogård. Brodin gifte sig 1933 med Elsa Maria Öhrnell (1907–1991).

Filmografi

Teater

Roller

Källor

Externa länkar 
 
 

 

Födda 1902
Avlidna 1993
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska operettsångare
Svenska sångare
Män
Personer från Sunne
Tomas Axnér

Ulf Tomas Axnér, född 30 november 1969 i Stockholm, är en svensk handbollstränare och före detta handbollsspelare (högersexa). Sedan 2020 är han förbundskapten för Sveriges damlandslag.

Som spelare är Tomas Axnér tillsammans med Stefan Lövgren de enda som har gjort över 1 000 mål i de båda högsta serierna i Sverige och Tyskland, Elitserien (1 079 mål) och Bundesliga (1 103 mål).

Handbollskarriär

Som spelare 
Tomas Axner började spela handboll relativt sent i moderklubben Lödde HK. Han debuterade som senior för Lödde HK, innan han värvades till IK Wargo och sedan av Pölsemannen, som spelade i dåvarande division 2.

1992 värvades han av H43 Lund, som då spelade i Allsvenskan, och spelade för dem under 3,5 säsonger.

Under hösten 1995 ville elitserielaget Lugi HF värva Axnér. Axnér skrev på för Lugi HF, men klubbarna kom inte överens om den exakta övergångssumman. Detta resulterade i att Axnér fortsatte att spela för H43 under i princip hela hösten 1995, tills klubbarna kom överens. Under en liten del av hösten och sedan under hela vårdelen av säsongen 1995/1996 spelade han i Elitserien, för Lugi HF. 1998

Som tränare 
Vid Tomas Axnérs återkomst 2005 till Elitserien och H43 Lund som spelare, blev han samtidigt spelande assisterande tränare till Ola Månsson. Han hade denna roll fram till 2010, då han slutade spela aktivt och bytte klubb till att bli assisterande tränare till Johan Zanotti för Lugi HF:s herrlag.

2012 fördelades rollerna om i ledarstaben för Lugi HF:s herrlag och Tomas Axnér blev ensam huvudtränare. Efter att ha lett laget till SM-final 2014 som Lugi förlorade till Alingsås gjorde han ett års uppehåll. Inför säsongen 2014/2015 tog Tomas Axnér time-out som tränare för Lugis herrlag men återkom året efter. Han har lett laget framgångsrikt med semifinal i slutspelet men det har inte blivit fler finalplatser. Lugi har föryngrats och många egna spelare har fått plats i A-laget. I mars 2020 tog han över som förbundskapten för svenska damlandslaget.

Karriär vid sidan av spelar- och tränarkarriären 
Tomas Axnér började i december 2007 blogga på Skånska Dagbladets webbplats under titeln Axnérs blogg. Han avslutade bloggandet där i november 2010. Sedan VM-slutspelet för herrar 2009, som spelades i januari, är Tomas Axnér anställd av TV4, som expertkommentator och bisittare.I oktober 2013 började Tomas Axnér återigen att blogga. Denna gång för den Bonnierägda kvällstidningen Kvällsposten. Axnér har fortsatt att delta som expertkommentator vid TV4 sändningar från handbollen i Sverige. Sedan TV3 tog över mästerskapen har han inte kommenterat mästerskapen i TV. 2018 slutade Axnér som handbollsexpert på TV4.

Privat 
Axnérs dotter Tyra Axnér är även hon handbollsspelare.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Tomas Axnérs blogg på Kvällspostens webbplats

Födda 1969
Svenska handbollsspelare
Svenska handbollstränare
Män
Levande personer
Spelare i Lugi HF
Spelare i H43 Lund
Idrottare från Stockholm
Spelare i VfL Gummersbach
Spelare i GWD Minden
Ebba Ringdahl

Ebba Martina Alexandra Ringdahl, född 28 mars 1905 i Stockholm, död 31 december 1983 i Göteborg, var en svensk skådespelare. 

Ebba Ringdahl var dotter till doktor Alexander Rigezu och Matilda Teolinda Andréasson, senare omgift Ringdahl. Efter att ha genomgått Dramatens elevskola 1926–1929 och ett år varit anställd vid Åbo Svenska Teater kom hon till Folkteatern i Stockholm. Ringdahl var 1931–1933 anställd vid Lorensbergsteatern i Göteborg och 1937–1938 vid Nya teatern i Stockholm, samt knöts 1938 till Göteborgs stadsteater. Hon deltog även i Riksteaterns och Skådebanans turnéer.

Bland hennes roller märks Prinsessan i Kao-Tse-Tschengs Lutans sång, Dynamene i Christopher Frys Kärleksgåvan, Estelle Benbow i Robert Ayre och Ketti Frings Herr Lönn, Birdie i Lillian Hellmans De små rävarna, Jenny Sjuberg i Ingmar Bergmans Dagen slutar tidigt, Estelle i Jean-Paul Sartres Stängda dörrar, Dorine i Molières Tartuffe och Olivia i Shakespeares Trettondagsafton.

Filmografi (urval)

1938 – Med folket för fosterlandet
1941 – Frun tillhanda
1941 – Uppåt igen

1944 – Släkten är bäst

1968 – Markurells i Wadköping (TV)

Teater

Roller (ej komplett)

Radioteater

Roller

Referenser

Noter

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1905
Avlidna 1983
Olof Ask

Johan Olof Ask, född 18 mars 1982 i Lund, är en svensk före detta handbollsspelare (mittsexa).

Karriär 
Olof Ask moderklubb var KFUM Lundagård. Han spelade sex säsonger i H43 Lunds seniorlag till säsongslut 2007. Under åren i H43 spelade han i U21-landslaget som vann UVM-guld 2003. Säsongen 2005/2006 vann han Elitseriens MEP-liga. Han debuterade i A-landslaget 2006 och spelade totalt elva landskamper till år 2010.

Hans första klubb i Danmark blev 2007 GOG Svendborg TGI. Klubben gjorde konkurs 2010 och nästa klubb blev den danska mästarklubben KIF Kolding.  Efter en kort tid i Kolding blev det AaB Håndbold som blev Olof Asks sista klubb i Danmark 2010-2011.

Efter proffsåren i Danmark återvände han till svensk handboll i OV Helsingborg för spel i allsvenskan 2011-2014. Att kombinera handbollen med ett arbete som civilekonom lockade mer än elitserien.

2014 var den aktiva spelarkarriären över. Olof Ask sade då att han saknade intresse för att bli tränare. Ask arbetar nu på Höganäskoncernen.

Referenser

Externa länkar 

Män
Födda 1982
Levande personer
Svenska handbollsspelare
Spelare i Aalborg Håndbold
Spelare i H43 Lund
Spelare i Olympic/Viking Helsingborg HK
Spelare i KIF Kolding
Idrottare från Lund
Bengt Nordwall

Bengt Nordwall, Bengt Erik Nordvall, född 3 januari 1924 i Skänninge, död 10 maj 1985 i Upplands Väsby, var en svensk filmfotograf.

Nordwall började vid Europafilm som B-fotograf 1945-46. Därefter var han tre år hos Svensk Kulturfilm, frilans under cirka tre år och vid Svensk Filmindustri som B-fotograf 1952-55. Därefter vara han verksam som fotograf vid SR.

Filmfoto i urval

Svenska filmfotografer
Män
Födda 1924
Avlidna 1985
Personer från Skänninge
Fred Hjelm

Fred Öystein Hjelm (född Andersen), tidigare Öystein Walfred Hjelm, född 29 mars 1937 i Oslo i Norge, död 3 juli 2015 i Gustav Vasa församling i Stockholm, var en svensk skådespelare och regissör.

Biografi
Fred Hjelm var son till violinisten och konsertmästaren Walfred Andersen och hudvårdsspecialisten Elisabeth, ogift Scheide. Han gick Malmö Stadsteaters elevskola 1961–1964.

Under perioden 1962–1967 verkade Hjelm som skådespelare, främst då på Malmö Stadsteater där han deltog i en rad uppsättningar. Efter att 1967–1971 ha lett Proteatern, en grupp inom Riksteatern, var Hjelm 1971–1993 verksam vid Stockholms stadsteater, där han svarade för en rad personliga och fantasifulla iscensättningar. Bland annat kan nämnas Peer Gynt 1974, Haren och vråken 1978, Möss och människor 1987, Gustaf III 1988 samt Othello 1992. 

Vidare var han rektor för Teaterhögskolan i Stockholm under åren 1994–2001, där han stred för en mer självständig skola med högre pedagogisk status. Många gånger satte han upp sevärda och professionella slutproduktioner, som ofta ansågs bättre än vanliga teatrars genomsnittsproduktioner. Efter att ha avgått som rektor 2001 verkade Fred Hjelm som professor vid Teaterhögskolan fram till 2004.

Han gifte sig 1964 med biståndshandläggaren Anne E. Hoffsten (född 1943), dotter till adjunkten Sven Gustavsson och hushållsläraren Marianne Hoffsten. Bland barnen märks skådespelaren Tobias Hjelm (född 1972). Fred Hjelm är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi

 1972 – Tintin i Hajsjön

Teater

Regi (ej komplett)

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter
<references>

</references>

Källor
 Nummer - Angående teaterhögskolorna i Göteborg och Stockholm
 Fred Hjelm på Malmö stadsteater

Externa länkar 
 
 

Svenska teaterregissörer
Svenska skådespelare
Skådespelare från Oslo
Män
Födda 1937
Avlidna 2015
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Sam Ermolenko

Sam Ermolenko, född 23 november 1960, är en tidigare amerikansk speedwayförare. Han blev individuell världsmästare 1993. Ermolenko har även tagit brons vid 3 tillfällen individuellt. Lagvärldsmästare vid 3 tillfällen. Parvärldsmästare vid 1 tillfälle. Ermolenko lade av efter säsongen 2006 som 46-åring. Jobbar nu ibland som expertkommentator vid större tävlingar. Inte att förglömma blev han även svensk lagmästare med Valsarna.

Födda 1960
Amerikanska speedwayförare
Världsmästare i speedway
Män
Levande personer
Khabur

Khabur, även Chabur eller Habur, är en biflod från vänster till Eufrat i  norra Syrien och Eufrats största tillflöde. Den hette under antiken Chaboras (Aborras), Araxes enligt Xenofon och Kebar bland hebréerna. I Gamla testamentet hade profeten Hesekiel sina profetiska syner vid dess strand. Denna flod utgjorde länge (efter 165 e. Kr.) gränsen för det romerska Mesopotamien.

Tidiga jordbrukskulturer uppkom där under neolitisk tid. Runt Khabur finns idag 33 assyriska byar. Majoriteten av de som bor vid bifloden är assyrier men det finns andra folkgrupper såsom kurder , araber m.m. I februari 2015 attackerade IS Den terrorgruppen de assyriska byarna och drev ut tusentals assyrier från deras ursprungsområde. Assyrierna bodde där och hade övergripande kontroll över Khabur i över 70 år. De första assyrierna flydde från Hakkari-bergen från Irak under 1900-talet och bosatte sig runt Khabur. Ständigt pågår en process i att Arabifiera de assyriska byarna. Sedan 2011 då krigets Syrien bröt ut så är den nordvästra delen av Syrien (bland annat Khabur) ockuperad från den syriska regeringen olagligt. En högkultur utvecklades senare under bronsåldern då området bosattes av hurriter.

Referenser 

Vattendrag i Syrien
Shatt al-Arabs avrinningsområde
Anton Axelsson

Anton Axelsson, född 16 januari 1986 i Kungälv, är en svensk före detta ishockeyspelare.

Axelsson återvände 2011 till Frölunda HC efter att under några säsonger ha spelat elitseriehockey för Timrå IK. Hans äldre bror Per-Johan Axelsson spelade också i Frölunda HC.

Axelsson spelade under uppväxten bland annat fotboll i Ytterby IS och handboll i Kungälvs HK. Men det var hockeyn han brann för och lärde sig mycket av sin framgångsrike äldre bror.

Axelsson draftades 2004 som nr 192 totalt av Detroit Red Wings.

I oktober 2016 meddelade Axelsson att han avslutar sin karriär som spelare på grund av långvariga skadeproblem.

Klubbar 
 Kungälv/Ytterby HK (moderklubb)
 Frölunda HC: 2001/02–2005/06 (ungdom- & juniorhockey)
 Frölunda HC: 2005/06–2006/07
 Timrå IK: 2007/08–2010/11
 Frölunda HC: 2011/12–2016

Meriter 
 DM-guld: 2001 (pojkar)
 Vinnare av TV-pucken 2001 med Göteborg
 JSM-guld:
 2003 (J18)
 2004 (J18)
 2005 (J20)

Referenser

Noter 

Svenska ishockeyspelare
Spelare i Frölunda HC
Ishockeyspelare i Timrå IK
Män
Födda 1986
Levande personer
Personer från Kungälv
Spelare valda i NHL Entry Draft 2004
Spelare valda av Detroit Red Wings i NHL Entry Draft
Brunalger

Brunalger (Phaeophyceae) är en stor grupp av flercelliga alger som ytligt sett liknar växter, men saknar närmare släktskap med dessa. Tidigare räknades brunalgerna till protisterna och många räknas vardagligt som tång. Brunalger räknas idag till den stora och heterogena gruppen heterokonter, en grupp av eukaryoter i riket Chromalveolata, som främst utmärker sig genom att ha kloroplaster omgivna av fyra membran. De flesta brunalgerna innehåller pigmentet fukoxantin, som ger dem den karaktäristiskt grönbruna färgen de fått sitt namn efter. Brunalgernas förmåga att bilda flercelliga strukturer, med differentierade vävnader, skiljer dem från de övriga heterokonterna. Liksom övriga heterokonter reproducerar de sig dock med hjälp av flagellata sporer och deras könsceller liknar de andra heterokonternas. Genetiskt verkar brunalgernas närmaste släktingar vara gulgrönalger.

Vissa brunalger har en viktig ekologisk roll i den marina miljön, till exempel kelp (Macrocystis) och sargassotång (Sargassum). Utanför Kalifornien bildar kelp (Macrocystis pyrifera), som kan bli 60 meter lång, marina skogar och sargassotång skapar ett unikt habitat i Sargassohavet som den därför givit namn åt. Mycket av den tång som hittas uppspolad på stränder, runt hela jorden, är olika sorters brunalger, till exempel blåstång (Fucus vesiculosus).

Några brunalger används som mat åt både djur och människor, exempelvis brunalgen Laminaria används i soppor (främst i Japan).

Galleri

Se även 
 Cyanobakterier
 Kiselalger
 Fucus
 Guldalger
 Grönalger
 Rödalger

Referenser 
 ''Den här artikeln var ursprungligen en översättning av motsvarande engelskspråkiga artikel den 15 september 2006

Externa länkar 

Protister
Peach (musikgrupp)

Peach är ett metalband från England som spelade mellan 1991 och 1994. Bandet döptes om till Sterling 1995 då sångaren Simon Oakes slutade och ersattes av Rod Sterling. Simon Oakes och Rob Havis återbildade Peach 2000, men använde namnet Suns of the Tundra.

Medlemmar
Peach
Simon Oakes – sång
Rob Havis – trummor
Ben Durling – gitarr
Justin Chancellor – basgitarr

Suns of the Tundra
Simon Oakes – sång, gitarr
Rob Havis – basgitarr
Andy Prestidge – trummor, synthesizer
Mark Moloney – gitarr
Andy Marlow – basgitarr, synthesizer

Diskografi
Album (som Peach)

EPs (som Peach)
  
  
  
 

Singlar
"Spasm" / "Catfood" (1993)

Album (som Suns of the Tundra)
 

EP (som Suns of the Tundra)

Externa länkar
Peach officiella webbsida
Peach på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper