kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Richard Harris

Richard St. John Harris, född 1 oktober 1930 i Limerick, County Limerick, död 25 oktober 2002 i London, var en irländsk-brittisk skådespelare. Harris medverkade i filmer som Camelot (1967), Horse (1970), De skoningslösa (1992), Gladiator (2000), Greven av Monte Cristo (2002), Harry Potter och de vises sten (2001) och Harry Potter och Hemligheternas kammare (2002).

Biografi 
Richard Harris studerade vid London Academy of Music and Dramatic Art och gjorde debut på scen 1956. Han framträdde på film första gången 1958 och blev internationell stjärna genom sin roll i Idolen 1962, för vilken han blev Oscarnominerad. 

Harris spelade ofta rebelliska rollkaraktärer, något som han även försökte leva upp till i det privata - Harris var känd för sitt utsvävande, alkoholfyllda leverne, bland annat tillsammans med sin dryckesbroder Peter O'Toole.

Richard Harris spelade Albus Dumbledore i de två första filmerna om Harry Potter. Under inspelningen av Harry Potter och de vises sten var han frisk, under inspelningen av uppföljaren blev han sjuk (Hodgkins sjukdom), och i film nummer tre tog Michael Gambon över rollen efter att Harris avlidit på sjukhus.

Harris spelade in flera framgångsrika musikalbum. Hans mest kända inspelning MacArthur Park från 1968 placerade sig på den amerikanska Billboard-listans 2:a plats.

Richard Harris var far till skådespelaren Jared Harris.

Filmografi i urval

Diskografi 
Studioalbum

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 
 The Round Table – En internationell Richard Harris-fansida

Födda 1930
Avlidna 2002
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska sångare under 1900-talet
Irländska skådespelare under 1900-talet
Irländska musiker under 1900-talet
Män
Personer från Limerick
Alumner från University of California, Santa Cruz
Irländska skådespelare under 2000-talet
Hasan Prishtina

Hasan Bej Prishtina (egentligen Hasan Berisha), född 1873, död 1933, var under en kort tid premiärminister i Albanien i december 1921. Efter att ha levt i staden Pristina under osmanernas styre, tog han efternamnet Prishtina.

Biografi
Prishtina studerade statsvetenskap och juridik i Istanbul. Han valdes 1908-1912 in i det turkiska parlamentet.

Då osmanerna nekade albanerna sina nationella rättigheter började Hasan Prishtina tillsammans med andra prominenta intellektuella albaner att organisera den albanska nationella rörelsen. Tillsammans med Isa Boletini och Bajram Curri etablerade han rörelsen i Kosovo.

1913 blev Prishtina minister i Ismail Qemalis regering i det nybildade Albanien. 1918 skapade han gemensamt med Kadri Prishtina (Hoxhë Kadriu) och många andra Kommittén för det nationellt försvaret av Kosovo och de hade representanter i Rom och i Albanien. I december 1919 var han ledare för en delegation till Pariskonferensen som försvarade albanernas rättigheter och krävde en sammanslagning av Kosovo och Albanien. 1920 var han huvudorganisatör av Lushnjakonferensen.

1921 blev Prishtina i premiärminister i Albanien, men avgick efter en kort tid på grund av osämja med Ahmet Zogu, senare kung av Albanien, men kvarstod som parlamentsledamot.

Efter en uppmjukning av relationerna med Jugoslavernas kungadöme 1922 blev Hasan Prishtina och andra kosovoalbanska ledare förföljda av Zog-administrationen.

I februari 1913 skapade Hasan Prishtina med sin kompanjon Bajram Curri ett uppror i Kosovo mot den serbiska regimens militära närvaro i provinsen, men upproret krossades och många förföljelser av kosovoalbaner följde.

Hasan Prishtina hade en betydande förmögenhet och sålde hela sin egendom för att finansiera såväl kosovoalbaners utbildning vid europeiska universiteter som det väpnade motståndet mot serberna.

Prishtina blev fängslad av serber under en tid, men frisläpptes 1931. Då han befann sig i Thessaloniki 1933 blev han mördad av en alban. Hans kvarlevor återbördades till Albanien 1977.

Referenser 

Albaniens premiärministrar
Personer i Albanien under 1800-talet
Personer i Albanien under 1900-talet
Personer i Kosovo under 1800-talet
Personer i Kosovo under 1900-talet
Personer från Vushtrri
Födda 1873
Avlidna 1933
Män
Skånes Väl

Skånes Väl var en partibeteckning för valalliansen Skånes Valförbund som bestod av 16 skånska regionala partier som ställde upp i valen till Regionfullmäktige år 1998 och 2002. Störst framgång hade Skånes Väl i valet 1998 då partiet fick 6 mandat och en vågmästarroll i regionfullmäktige. Skånes Väl ställde inte upp i valet 2006 då man i stället valde att stödja Sverigedemokraterna.

Historia 
Partiet bildades i april 1997 av 16 lokala partier, deltagande partier var:

* Sjöbopartiet i Kristianstad heter numera Kristianstadbygdens Framtid.

Valet 1998 
I valet till Region Skåne 1998 fick valalliansen 6 mandat, men kort efter valet uppstod interna stridigheter inom alliansen. Den 21 maj 2000 upplöstes Skånes Valförbund med Skånes Väl och Carl P. Herslow (Skånepartiet) och Harry Franzén (Centrum-Demokraterna) uteslöts. Resterande medlemmar återbildade en ny allians under namnet "Valförbundet för Skånes väl". Herslow/Franzéns falang bildade samtidigt "Skånes Valförbund".

Efter splittringen 2000 har de båda falangerna varit inblandade i en långdragen strid om vilken av organisationerna som har rätt till partistödet som Skånes Väl har rätt till efter valframgången 1998.

Valet 2002 
I valet 2002 lyckades inte Skånes väl att ta sig in i regionfullmäktige. Herslow/Franzéns falang, under beteckningen Skånepartiet, lyckades heller inte att komma in i regionfullmäktige.

Valet 2006 
I valet 2006 valde Skånes väl att stödja Sverigedemokraterna och ställde således inte upp i valet. Herslow/Franzéns falang kommer att gå till val under namnet Skånes Självständighetsparti.

Se även
Skånepartiet
Skånefederalisterna

Referenser

Statsvetenskaplig Tidskrift 2003/2004, "Skånes Väl. De skånska regionalisternas möte med de svenska nationalisterna"
Expo 21 februari 2014, "Skånepopulismens återuppståndelse"

Regionala politiska partier i Sverige
Ismail Qemali

Ismail Bej Qemali, född 16 januari 1844 i Vlora i Osmanska riket, död 24 januari 1919 i Perugia i Italien, var en albansk politiker.

Ismail Qemali föddes i en albansk adelsfamilj. Han slutförde sekundärutbildning i hemstaden och gymnasieutbildning i Ioannina. Han flyttade 1859 till Istanbul, där han påbörjade en karriär som statstjänsteman och fick administrera flera balkanska städer.

Trots sina osmanska ämbeten deltog han i arbetet att standardisera det albanska alfabetet och grundandet av en albansk kulturell förening. År 1877 var Qemali på höjdpunkten av sin osmanska karriär men efter ett avskedande på grund av sina liberala åsikter tvingades han leva i exil i västra Anatolien. Han återkallades i ämbetet och blev guvernör över Beirut. På grund av sina direkta liberala policyrekommendationer fick han åter avgå och i maj 1900 sökte han sig till den brittiska ambassaden för att begära politisk asyl. Han deporterades från Turkiet och de kommande åtta åren försökte han befrämja konstitutionell lagstiftning inom Osmanska riket och drev den albanska frågan.

Efter den ungturkiska revolutionen 1908 invaldes Qemali som ledamot i det nya osmanska parlamentet. Qemali arbetade nära med liberala politiker och britterna. Då ett uppror mot ungturkarna uppblossade 1909 blev Qemali för en kort stund president för den osmanska församlingen. Qemali tvingades ånyo i exil och var därefter verksam enbart för den albanska frågan.

Qemali var en förgrundsfigur för grundandet av dagens Albanien. Han proklamerade landet självständigt den 28 november 1912, vilket avslutade ett historiskt kapitel av en fem sekel lång osmanskt styre. Tillsammans med Isa Boletini och Luigj Gurakuqi hissade han den albanska flaggan från ett tvåvåningshus. Qemali blev Albaniens premiärminister 1912-1914.

Under första världskriget levde Ismail Qemali i exil i Paris, då han skrev sina memoarer på engelska som publicerades postumt. 1918 reste Qemali till Italien för att försöka organisera befrielserörelsen i hemlandet. Han hindrades av den italienska regeringen att lämna Italien och förblev en ofrivillig gäst i ett hotell i Apulien. Han dog i hotellet under en middag till följd av en hjärtattack. Qemali är porträtterad på många albanska valutasedlar.

Se även 
Vloraproklamationen

Referenser

Albanska politiker under 1900-talet
Albanska diplomater
Albaniens utrikesministrar
Albaniens premiärministrar
Albaniens presidenter
Personer från Vlora
Personer i Osmanska riket under 1800-talet
Personer i Albanien under 1800-talet
Födda 1844
Avlidna 1919
Män
Konrad I

Konrad I (född cirka 890 på slottet Babenberg vid nuvarande Bamberg, död 23 december 918) var hertig av Franken och kung av Tysk-romerska riket 911–918.

Konrad var hertig av Franken från omkring 906 och gifte sig med Kunigunde Alaholfing, grevinna från Schwaben år 913.

Konrad blev vald till kung över östfrankiska riket 10 november 911 i Forcheim efter den siste karolingiske kungen Ludvig barnets död. Hans regeringstid var en konstant kamp mot de gryende maktfaktorerna Sachsen, Bayern och Schwaben. Inga av de krigståg Konrad genomförde var framgångsrika och hans försök att vinna över biskoparna vid synoden i Hohenaltheim 916 uppvägde inte hans tillkortakommanden på slagfältet. 

Konrad dog 23 december 918 utan att ha lyckats etablera sig som den nya kungliga dynastin. På sin dödsbädd övertygade han sin bror Eberhard att ge upp kronan för egen del och istället kräva att kejsardömets kurfurstar skulle välja Henrik fågelfängaren, hertig av Sachsen och en av hans värsta motståndare, som tronarvinge vid den Reichstag som skulle hållas i Fritzlar 919.

Referenser 

Tysklands kungligheter
Födda 890
Avlidna 918
Män
Personer i Tyskland under 900-talet
Margit Söderholm

Margit Charlotta Söderholm, född den 17 mars 1905 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, död den 23 november 1986 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk författare.

Biografi
Söderholm var dotter till kamrer Robert Söderholm och Aurore Kock. Hon utexaminerades från Högre lärarinneseminariet och tog filosofisk ämbetsexamen 1935. Efter tjänst som ämneslärare och adjunkt vid Bromma kommunala flickskola 1931–1940 var hon 1940–1947 verksam som adjunkt vid Bromma högre allmänna läroverk och från 1947 vid Nya elementar i Stockholm. 

Margit Söderholm debuterade 1940 med Skolflicksbekymmer. Genombrottet kom 1943 med Driver dagg, faller regn med vilken hon vann en romanpristävling anordnad av Hemmets Journal, bokförlaget Wahlström & Widstrand och SF Studios. Romanen filmatiserades 1946.  Hennes Hellestasvit, en serie romaner som utspelas kring det fiktiva godset Hellesta, var mycket populära under sin tid. De flesta av hennes böcker är okomplicerade herrgårds- eller bygderomaner där kärlekshistorier avslutas med äktenskap i ett konventionellt lyckligt slut.

Söderholm var medlem i den protyska Riksföreningen Sverige–Tyskland, och sedan även i Svensk Opposition, och Jan Myrdal, som var hennes elev vid Bromma läroverk, beskrev henne som "svärmiskt Hitlerbeundrande".  Hennes politiska sympatier framkommer i två av hennes böcker: Dit du går från 1946, och Möte i Wien från 1951.

Bibliografi (urval) 
1940 – Skolflicksbekymmer
1943 – Driver dagg, faller regn
1945 – Grevinna H, bygger på legenden om Pintorpafrun.
1946 – Dit du går
1948 – All jordens fröjd
1950 – Bröderna H
1951 – Möte i Wien
1952 – Bärgad skörd
1953 – Livets krona
1954 – Jul på Hellesta H
1955 – Moln över Hellesta
1956 - Resa till Delphi
1957 – Sommar på Hellesta H
1960 – Våren kommer till Tyrsta H
1962 – Caroline H
1975 – Prostmamselln
1980 – Flickorna Anckarberg H

De böcker som markerats med bokstaven H ingår i den s.k. Hellesta-sviten; en släktsaga i adlig herrgårdsmiljö från 1800-talet. Den romantiska thrillern Moln över Hellesta, som utspelas i samtiden, brukar inte räknas dit.

Filmatiseringar 
1946 – Driver dagg faller regn
1953 – All jordens fröjd 
1956 – Moln över Hellesta

Källor

Noter

Externa länkar
 

Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Kvinnor
Födda 1905
Avlidna 1986
Författare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Khasa

Khasa eller Khāsa kan syfta på:

 Khasa (kungarike) – ett tidigare kungarike i Nepal
 Khāsa Minor – en kanal i Indien

Se även
 Cerro Jatun Khasa – flera
 Cerro Khasa – flera
Wild and Peaceful

Wild and Peaceful är ett musikalbum av Kool and the Gang släppt 1973 på De-Lite Records. Det här guld-säljande albumet slog gruppen igenom med. "Funky Stuff" blev gruppens första stora hit. Den följdes av de funkiga "Jungle Boogie" och "Hollywood Swinging" som båda blev stora hits.

Låtlista
"Funky Stuff" (Bell/Lowery/May/Moreno) - 3:00
"More Funky Stuff" (Kool and the Gang) - 2:50
"Jungle Boogie" (Kool and the Gang) - 3:03
"Heaven at Once" (Bayyan/Bell) - 5:01
"Hollywood Swinging" (West) - 4:36
"This Is You, This Is Me" (Brown) - 5:23
"Life Is What You Make It" (Thomas) - 3:53
"Wild and Peaceful" (Bayyan) - 9:26

Musikalbum 1973
Album av Kool & the Gang
Spirit of the Boogie

Spirit of the Boogie är ett musikalbum av Kool and the Gang släppt 1975 på De-Lite Records.

Har man bara hört de mer lättintagliga låtar som gruppen gjorde från 1979 och framåt blir man kanske förvånad över den intensiva funk som finns på detta album. Många kritiker anser att bandet var som bäst den här perioden då de spelade hårt och livligt, och inte lika kompromissat som på 1980-talet. Titelspåret blev en stor hit, och när "Spirit of the Boogie" släpptes som singel blev även den instrumentala b-sidan, "Summer Madness" en hit.

Låtlista
"Spirit of the Boogie" (Bayyan/Boyce) - 4:52
"Ride the Rhythm" (Bayyan) - 2:55
"Jungle Jazz" (Bayyan) - 4:43
"Sunshine and Love" (Bayyan) - 3:46
"Ancestral Ceremony" (Bayyan) - 3:39
"Mother Earth" (Bayyan/Brown) - 5:38
"Winter Sadness" (Bayyan/Smith) - 5:04
"Caribbean Festival" (Bayyan) - 9:26

Musikalbum 1975
Album av Kool & the Gang
Hathras

Hathras är den administrativa huvudorten för distriktet med samma namn, i den indiska delstaten Uttar Pradesh. Staden hade 135 594 invånare vid folkräkningen 2011, med förorter 160 909 invånare. Staden ligger där huvudvägen Agra-Aligarh korsar huvudvägen Mathura-Bareilly.

Källor

Orter i Uttar Pradesh
Ohio Players

The Ohio Players var en amerikansk musikgrupp bildad 1959 i Dayton, Ohio, då som Ohio Untouchables. Under mitten av 1970-talet var de en av de största musikgrupperna inom funken. De blev också mycket uppmärksammade för sina sexuellt utmanande skivomslag. Gruppmedlemmar varierade kraftigt under åren, men när gruppen var som mest populär åren kring 1975 var den en fast enhet.

Medlemmar från början var Robert Ward (sång/gitarr), Clarence "Satch" Satchell (saxofon/gitarr), Ralph "Pee Wee" Middlebrooks (trumpet/trombon), Marshall "Rock" Jones (bas), och Cornelius Johnson (trummor). Ward kom dock att lämna gruppen ganska snart för att påbörja en solokarriär. Övriga medlemmar fortsatte och tog in fler medlemmar i gruppen, dessa var Leroy "Sugarfoot" Bonner (gitarr) och Gary Webster (trummor). Två sångare till fick också plats i gruppen, Bobby Lee Fears och Dutch Robinson. Gruppen fick plats som backup-grupp på ett skivbolag, men upplöstes igen 1970.

Snabbt bildades ännu en ny version av gruppen med de gamla medlemmarna Bonner, Satchell, Middlebrooks, Jones, Webster och de nya medlemmarna Walter Morrison (keyboards), Bruce Napier (trumpet), och trombonisten Marvin Pierce. Gruppen hade nu börjat synas på billboards R&B-lista, men än så länge hade de inte fått någon större hit.

Morrison och Webster lämnade gruppen innan det skrivits kontrakt med Mercury Records 1974. Ersättarna blev Billy Beck (keyboards) och Jimmy "Diamond" Williams (trummor). Året innan hade gruppen sin första stora hit i USA med "Funky Worm". Gruppens populäraste period var nu i antågande och de hade stora hits med låtar som "Fire", "I Want to Be Free", deras kändaste låt "Love Rollercoaster", "Sweet Sticky Thing" (alla 1975), samt "Who'd See Coo" från året därpå. Gruppens popularitet avtog kraftigt i början av 1980-talet.

Diskografi, album 
 Observations in Time (1968)
 Pain (1971)
 Pleasure (1972)
 Ecstasy (1973)
 Climax (1974)
 Skin Tight (1974)
 Fire (1975)
 Honey (1975)
 Contradiction (1976)
 Angel (1977)
 Jass-Ay-Lay-Dee (1978)
 Everybody Up (1979)
 Tenderness (1981)
 Ouch! (1982)
 Graduation (1984)
 Back (1988)
 Ol' School (1996)
 Live 1977 (2013)

Amerikanska funkgrupper
Musikgrupper bildade 1959
Hathras (distrikt)

Hathras (även känt som Maha Maya Nagar) är ett distrikt i den indiska delstaten Uttar Pradesh, och är genomflutet av floden Karban. Invånarantalet var 1 336 031 invånare år 2001 på en yta av 1 751,0 km², vilket gav en befolkningsdensitet på 763,01 inv/km². Den administrativa huvudorten är staden Hathras. Den klart dominerande religionen i distriktet är Hinduism (89,41 %), med Islam (10,09 %) som den näst största.

Administrativ indelning
Distriktet är indelat i fyra kommunliknande enheter, tehsils:
Hathras, Sadabad, Sasni, Sikandra Rao

Städer
Distriktets städer är huvudorten Hathras samt Hasayan, Mendu, Mursan, Purdilnagar, Sadabad, Sahpau, Sasni och Sikandra Rao.

Urbaniseringsgraden låg på 19,80 procent år 2001.

Källor

Distrikt i Uttar Pradesh
Tom Wesselmann

Tom Wesselman, född 23 januari 1931 i Cincinnati, Ohio, död 17 januari 2004 i New York, var en amerikansk konstnär inom popkonsten.

På universitetet studerade Tom Wesselmann psykologi. Han studerade på konsthögskolan i Cincinnati 1954-1956 och intresserade sig särskilt för abstrakt expressionism.

Biografi
Tom Wesselmann är känd för sitt sätt att blanda måleri och collage i sina konstverk. Trots att han hämtade inspiration till sina verk från den formella abstrakta konsten, bland annat Robert Motherwells Elegier till den spanska republiken, räknas han ändå in i popkonsten då hans motiv, vardagsföremål, collage, och nakna modeller var typiskt för konstarten. Hans mest kända verk är antagligen bildserien "Great American Nudes" som han jobbade med under 1960-talet. Serien består av 100 amerikanska kvinnor som ofta vulgärt poserar nakna i olika miljöer. Syftet med serien var att på ett ironiserat sätt visa hur sexualiteten utnyttjades av samhället, och i och med det blev steril.

Under hans senare skaparperiod har han gjort sig känd genom ett slags metallteckningar där han för över linjeteckningar till metallplattor.

Amerikanska konstnärer
Män
Födda 1931
Avlidna 2004
Popkonst
Navassaön

Navassaön (engelska: Navassa Island, franska: La Navasse, haitisk kreol: Lanavaz eller Lavash) är en liten ö i Västindien mellan Haiti och Jamaica. Ön är ett område inom Förenta staternas mindre öar i Oceanien och Västindien och har hört till USA sedan den 18 november 1857 utan att vara en införlivad del av hemlandet. Ön är obebodd och förvaltas av United States Fish and Wildlife Service (en myndighet inom USA:s inrikesdepartement som hanterar naturskyddsfrågor). Haiti har dock gjort anspråk på ön sedan 1801.

Geografi 

Ön, som är obebodd, ligger i centrala Västindien och har en areal om cirka 5,4 kvadratkilometer (1 344 amerikanska tunnland), vilket är något mindre än Ven. Navassaöns högsta punkt är belägen cirka 65 meter över havet. Ön är glest bevuxen och täcks till större delen av låg vegetation.

Historia 
Ön upptäcktes sannolikt redan 1504 av spanska sjöfarare under ledning av Christofer Columbus. Haiti gör sedan länge anspråk på ön.

Externa länkar 

 United States Fish and Wildlife Service om Navassaön 
 Navassa: Legal Nightmares in a Biological Heaven? – artikel av Fabio Spadi (2001) i Boundary & Security Bulletin vol. 9 nr 3, Durhams universitet 

Haitis öar
Förenta staternas mindre öar i Oceanien och Västindien
Kim Collins

Kim Collins, född den 5 april 1976, är en sprinter från Saint Kitts och Nevis.

Collins första internationella mästerskap var VM i Aten 1997 där han tävlade på 100 meter utan att ta sig vidare till finalen. Han deltog även vid VM 1999 i Sevilla men slogs även där ut i kvalet. Han deltog vid Olympiska sommarspelen 2000 i Sydney, där han sprang både 100 meter (där han blev sjua) och 200 meter där han slogs ut i semifinalen.

Collins stora genombrott kom vid VM 2001 i Edmonton där han blev bronsmedaljör på 200 meter på tiden 20,20 - det var den första medalj vid ett VM som en tävlande från Saint Kitts och Nevis vunnit. Vid Samväldesspelen 2002 blev Collins mästare på 100 meter. 

Collins deltog vid inomhus VM 2003 i Birmingham där han blev silvermedaljör på 60 meter efter Justin Gatlin. Utomhus deltog han vid VM i Paris där han något oväntat vann guld på 100 meter på tiden 10,07. 

Efter framgången vid VM tillhörde han favoriterna inför Olympiska sommarspelen 2004 i Aten men hans tid i finalen 10,00 räckte bara till en sjätte plats. Bättre gick det i stället vid VM 2005 i Helsingfors där Collins blev bronsmedaljör på tiden 10,05 slagen av Justin Gatlin och Michael Frater. 

Collins deltog vid VM 2007 i Osaka men blev där utslagen i semifinalen. En framgång blev VM inomhus 2008 i Valencia där han blev silvermedaljör på 60 meter efter Olusoji Fasuba. Collins deltog även vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking, där han blev sexa på 200 meter men utslagen i semifinalen på 100 meter. Vid VM 2011 i Daegu tog sig Collins på nytt upp på prispallen med en tredjeplats på 100 meter.

Personliga rekord 
 60 meter - 6,47 (Łódź i Polen 17 februari 2015)
 100 meter - 9,93 (Bottrop i Tyskland 29 maj 2016)
 200 meter - 20,20 (Edmonton i Kanada 9 augusti 2001)

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Män
Födda 1976
Friidrottare från Saint Kitts och Nevis
Världsmästare på 100 meter löpning
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Saint Kitts och Nevis
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Saint Kitts och Nevis
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Saint Kitts och Nevis
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Saint Kitts och Nevis
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Saint Kitts och Nevis
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Saint Kitts och Nevis
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Durazzo

Durazzo är en välkänd familj i Italien som hade sitt ursprung i Durrës i Albanien. Durazzo-familjen hjälpte Republiken Genua och finansierade uppbyggnaden av många städer. Två medlemmar av familjen, Stefano Durazzo (1594-1667) och Marcello Durazzo (1633-1710), var kardinaler.

Durazzo är också det italienska namnet på den albanska staden Durrës. Därifrån kommer namnen Johan av Durazzo och Karl av Durazzo.

Källor

Fotnoter

Se även
Albani

Italiensk adel
Karl av Durazzo

Karl av Durazzo, född 1323, död den 23 januari 1348, var en italiensk hertig. Han var son till Johan av Durazzo och gift med Maria av Kalabrien, en syster till Johanna I av Neapel.

Källor
 Rala I. Diakité, Matthew T. Sneider (2022). The Eleventh and Twelfth Books of Giovanni Villanis New Chronicle.

Fotnoter

Italienska militärer
Personer i Italien under 1300-talet
Födda 1323
Avlidna 1348
Män
Nymö

Nymö är en småort i Kristianstads kommun i Skåne län och kyrkby i Nymö socken, belägen cirka tio kilometer öster om Kristianstad.

Befolkningsutveckling

Källor 

Orter i Kristianstads kommun
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Skåne län
Olseröd

Olseröd är en ort i Maglehems socken i Kristianstads kommun i Skåne län. Orten klassades fram till 1995 som en småort och återigen från 2020

Historia
Från 1900 och ett halvt sekel framåt betjänades Olseröd av Östra Skånes järnvägar. 

Utanför Olseröd ligger byggnadsminnet Folkestorps bränneri, vilket anlades 1908-1909 och lades ned 1971-1972. Sedan finns 2015 finns Olseröds Konsthall i samhället.

Befolkningsutveckling

Näringsliv
I orten finns företaget Olseröds Elektriska.

Källor 

Orter i Kristianstads kommun
Småorter i Sverige
Oppmanna

Oppmanna är en småort i Kristianstads kommun och kyrkby i Oppmanna socken i Skåne, belägen vid Oppmannasjöns östra strand. Oppmanna kyrka ligger här.

Den nordöstra delen av Oppmanna var vid 1995 och 2000 års småortsavgränsningar en separat småort, "Oppmanna (nordöstra delen)", men var vid 2005 års småortsavgränsning inte längre en småort då befolkningen sjunkit till under 50.

Befolkningsutveckling

Källor 

Orter i Kristianstads kommun
Småorter i Sverige