Gunnar Gren

Johan Gunnar Gren, före 1958 folkbokförd som Olsson, född 31 oktober 1920 i Oscar Fredriks församling i Göteborg, död 10 november 1991 i Annedal i Göteborg, var en svensk fotbollsspelare (högerinner) som med det svenska landslaget vann OS-guld 1948 och VM-silver 1958. 

Gren är främst känd som en del av den legendariska innertrion Gre-No-Li som under 1950-talet var framgångsrik i italienska AC Milan till vilka han anslöt 1949. Här blev han italiensk mästare 1950/1951 tillsammans med de två övriga svenskarna i trion: Gunnar Nordahl och Nils Liedholm.

Gren blev även svensk mästare, för IFK Göteborg 1942, allsvensk skyttekung 1947 och fick dessutom år 1946 som första spelare motta Aftonbladets pris Guldbollen som Årets bästa svenska fotbollsspelare.

Grens tjugo år i landslagslaget var svenskt rekord innan det år 2021 slogs av Zlatan Ibrahimovic. Under åren 1939–1958 spelade han 57 landskamper på vilka han gjorde 32 mål.

Gunnar Grens goda bollbehandling och taktiska skicklighet gav honom i Italien smeknamnet Il professore (Professorn). 

Gren är som medlem nr 13 invald i Svensk fotbolls Hall of Fame.

Biografi

Uppväxten
Gren växte upp i Majorna i Göteborg. Hans talanger uppmärksammades första gången den 7 oktober 1934, då Göteborgs Fotbollförbunds ordförande Carl "Ceve" Linde anordnade en öppen tävling i bolljonglering i Gamla Mässhallen. Gren som tävlade för BK Strix vann med 126 tillslag, vilket var nära nog dubbelt så många som tvåan - Yngve "Knappen" Lindegren från Örgrytes allsvenska lag klarade av. Han hade därmed vunnit sitt första idrottspris - en bronsplakett. Göteborgska "Idrottsbladet" skrev dagen därpå:
"Det var en upplevelse att se särskilt de mindre grabbarna leka med bollen i skallning och jonglering. Fenomenala saker presterades, och de stora pojkarna i de nationella serierna blevo skändligen slagna över hela linjen av 'kryddorna' från pojklagen. 13-åringen Gunnar Gren från Bollklubben Strix gjorde så fina tricks, att han som en annan Rastelli mycket väl skulle kunna ta engagemang vid en cirkus eller varieté."
Segern gav honom hans första kommersiella engagemang. Han fick underhålla publiken i pausen på en handbollsmatch, mellan Majorna och Redbergslid, och hans gage var då fem kronor.

Allsvenska tiden
Gunnar Gren spelade sin första allsvenska match med Gårda BK den 1 maj 1938 på Gamla Ullevi då man mötte Malmö FF (resultatet blev 0–0). I augusti 1940 debuterade Gren officiellt i A-landslaget vid en bortalandskamp mot Finland.

Efter 54 allsvenska matcher och 16 mål för Gårda BK lämnade Gren klubben på våren 1941, då han engagerades i IFK Göteborg, i vilken klubb han blev både svensk mästare och vann skytteligan. Debuten i IFK blev mot Gårda BK i augusti 1941 (vinst med 6–1, där Gunnar Gren gjorde första målet). Sin sista match för IFK spelade Gren den 6 juni 1949 mot IFK Norrköping på Gamla Ullevi (förlust 0–1). Han hade då spelat 164 matcher för Göteborg och gjort 78 mål.

I maj 1947 deltog Gren i det europeiska landslaget (FIFA) som spelade mot det engelska på Hampden Park i Glasgow. Gren spelade fyra matcher i det svenska landslag, som blev olympiska guldmedaljörer 1948.

Proffs i Italien
År 1949 blev det dags för tiden som proffs i Italien. Han spelade under tre säsonger i AC Milan därefter två säsonger i AC Fiorentina och slutligen en säsong i Genova AC. I Milan bildade han tillsammans med Gunnar Nordahl och Nils Liedholm den omskrivna trion Gre-No-Li, vilka debuterade på Stadio Marassi i Genua, i matchen AC Milan–Sampdoria 11 september 1949. Namnet uppfanns av fotbollskrönikören Signore Conju i tidningen Corriere Lombardo. I Italien blev han oerhört populär och den italienska publiken gav honom namnet Il professore redan under den första säsongen. Själv ansåg Gren att ”Nacka” Skoglund var den största, svenska bollbegåvningen i Italien. Han sa bland annat:
"Fast vi tre var inte de största svenskarna i Italien, det var "Nacka" Skoglund. Folk älskade hans sätt att spela och hans sätt att leva. Och det var förstås innan han tittade för djupt i flaskan. Ingen blir någonsin större än Nacka. Tänk bara när vi i Milan föll mot Inter med 3–2 och nykomlingen Nacka gjorde 2 mål."

Tillbaka i Sverige 

Efter sejouren i Italien flyttade han hem till Göteborg 1956, där han blev spelande tränare i Örgryte IS (debutmatchen i division II mot Jönköpings Södra, vinst för Örgryte) till och med 1959 och senare i GAIS från hösten 1963.

Efter hemkomsten gav fotbollens ledare Gren amatörstatus och den 21 oktober 1956 blev han, tillsammans med det före detta Roma-proffset Stig "Vittjärv" Sundqvist, den förste spelare att få landslagsstatus på nytt. Visserligen bara en B-landskamp mot Danmark i Viborg. Men Sverige vann med 4–0 och Gunnar Gren svarade för en fullt godkänd insats.

Vid nästan 38 års ålder spelade Gren högerinner i det svenska landslag som tog silver i VM i fotboll 1958 i Sverige. Han gjorde det svenska ledningsmålet i semifinalen mot Västtyskland. Han hade då sedan debuten i landslaget 29 augusti 1940 och fram till sista matchen den 16 oktober 1958, spelat 57 A-landskamper. Efter turneringen togs Gren ut till världslaget.

Som ett tillfälligt återinhopp i den italienska fotbollsvärlden fick Gren 1960 anställning som teknisk direktör för ligaklubben Juventus i Turin. Detta var då den högsta befattning inom italiensk fotboll någon svensk innehaft.

Sin sista allsvenska match spelade han för GAIS den 1 oktober 1964, 27 år efter den första. Gunnar Gren var egentligen tränare i GAIS, men eftersom det gick dåligt för laget fick han göra comeback, som Allsvenskans genom tiderna äldsta spelare (ett rekord som sedan 1979 innehas av Rolf Nilsson) i ett desperat försök att rädda kvar laget i serien. Tyvärr hjälpte det inte. GAIS slutade sist i tabellen. 
Gunnar Gren avslutade sin aktiva karriär 1976 som tränare för uddevallalaget IK Oddevold. Han förde vid 56 års ålder IK Oddevold till en överlägsen serieseger i Division 4 Bohuslän-Dal. Gren hoppade själv in som spelare i sista seriematchen hemma mot Bengtsfors där Oddevold vann med hela 7–1.

Utmärkelser och erkännanden
Gunnar Gren blev 1946 den förste att få Guldbollen som landets bäste fotbollsspelare; detta var året innan han vann skytteligan. Av facktidningen "Gazetta dello Sport" utnämndes Gren två gånger till ligans främste utländske spelare. År 1970 blev han av en expertjury i Hylands hörna utsedd till "Alla tiders störste svenske fotbollsspelare".

Gunnar Gren valdes år 2004, i den andra selektionen, som medlem nr 13 in i Svensk fotbolls Hall of Fame. Han presenteras där med texten: ""Il professore" försåg i Milan och landslaget Gunnar Nordahl med de målgivande passningarna. OS-guld 1948, VM-silver 1958. Spelarkarriären omfattade 40(!) säsonger."

Gunnar Grens staty

Gunnar Grens staty, utförd i brons av Jan Steen, avtäcktes den 29 september 1993 vid en fotbollsmatch på Gamla Ullevi, varefter den flyttades till en plats utanför Gamla Ullevi. Statyn bekostades av Göteborgsalliansen och Kanal Göteborg. När arenan revs senhösten 2006, magasinerades statyn, men återkom sedan på samma plats, fast utanför den nya arenan med samma namn. Populära namnförslag i Göteborgstrakten på den nya arenan var "Gunnar Grens fotbollsstadion" eller "Gunnar Gren arena".

Övrigt

Den 3 september 1958 godkändes släktnamnet Gren för Gunnar Grens familj, som tidigare hetat Olsson officiellt. Gren var farfaderns soldatnamn, men hade inte registrerats i folkbokföringen för hans efterkommande. Gunnar Grens OS-guld 1948 och VM-silver 29 juni 1958 erövrades alltså medan han ännu var folkbokförd som Olsson.

Gren var en bra tennisspelare och blev i veterandubbel svensk mästare tillsammans med Torsten Johansson.

Gunnar Gren är begravd i familjegraven på Västra kyrkogården i Göteborg.

Tränaruppdrag 
 Örgryte IS (1956-1959)
 IFK Göteborg (1960)
 GAIS (1963-1964, 1968-1969)
 IFK Värnamo (1965-1966)
 Skogens IF (1970)
 Fässbergs IF (1973)
 Götahed-Färjenäs IF (1974)
 Tuve IF (1975)
 IK Oddevold (1976)
 Norrby IF (1979)

Bibliografi

Referenser

Kommentarer

Källhänvisningar

Källor 
 Idrottsarvet 1991 : årsbok för Idrottsmuseet i Göteborg, redaktion: Roland Jerneryd & Allan T Nilsson, Idrottens Tryckeri, Göteborg 1991 ISSN 0283-1791 s. 18–37
 Tidernas elva : Sveriges största fotbollshjältar, redaktörer: Åke Persson och Måns Gahrton, Semic, Sundbyberg 1999  s. 55ff

Vidare läsning

Externa länkar 

 
 Gunnar Gren på Gais webbplats
 Gunnar Gren i Svensk fotbolls Hall of Fame
 
 Aftonbladet - Guldbollen år 1946

Svenska fotbollsspelare
Svenska fotbollstränare
Spelare i Örgryte IS Fotboll
Spelare i AC Milan
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i Genoa CFC
Spelare i Serie A
Svenska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1948
Olympiska guldmedaljörer 1948
Spelare i VM i fotboll 1958
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska mästare i fotboll
Idrottare från Göteborg
Svenska landslagsspelare i fotboll
Män
Födda 1920
Avlidna 1991
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Tränare i Örgryte IS Fotboll
Fotbollstränare i IFK Göteborg
Tränare i Gais
Fotbollstränare i IFK Värnamo
Medlemmar i Svensk fotbolls Hall of Fame
Svenskar i Italien
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottsledare under 1900-talet