kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Södra Åsums kyrka

Södra Åsums kyrka är en kyrkobyggnad i Södra Åsums socken i norra utkanten av Sjöbo tätort. Den tillhör Sjöbo församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan ersatte Södra Åsums gamla kyrka som ligger cirka 500 meter norrut. Den ritades av arkitekt August Lindvall och invigdes på Jungfru Marie bebådelsedag 1902. Den är uppförd i nygotisk stil. Byggmaterialet består av tegel på en grund av gråstensblock. De kraftiga stenpelarna är brutna ur ett och samma stenblock från trakten. Kyrktornet finns placerat i öster, och inte som brukligt i väster. Den troligaste anledningen är tornets tyngd i kombination med grundförhållandena.

Inventarier
Från den gamla kyrkan hämtades kyrkklockan gjuten på 1300-talet. 
Även dopfunten kom från gamla kyrkan, men återfördes dit 1971 och ersattes av en replik gjord av den lokala stenmästaren Hans Olofsson i Sjöbo. 
Predikstolen inköptes 1825, men är tillverkad 1736. Denna predikstol kommer från Skartofta medeltidskyrka som drabbats av brand 1705 och som rivits 1839. 
Nuvarande altartavla målades 1936 av Hugo Gehlin från Helsingborg.

Orglar
Läktarorgeln är från 1902 och byggd av firman Salomon Molander & Co i Göteborg. Orgeln är mekanisk. Den har tidigare renoverats och ska under 1988 renoveras av Smedmans Orgelbyggeri AB, Lidköping. Den är bevarad i originalskick.

Kororgel
1977 byggde Anders Persson Orgelbyggeri, Viken en kororgel med 5 stämmor. Orgeln är mekanisk. Den flyttades 1983 till Björka kyrka.

Under 1988 fanns ett instrument utlånat till kyrkan.
Den nuvarande kororgeln är byggd av Smedmans Orgelbyggeri AB, Lidköping och invigdes 1991.

Kyrkogård
En ny del på kyrkogården anlades 1977-1978 och består av norra delen för jordbegravningar, en urnlund, samt en minneslund. 1997 anlades Korslunden, som är en ask- och kistgravplats. Vid Korslunden finns en meditationsplats invid en damm. Utanför kyrkan, söder om vapenhuset, står en bronsskulptur föreställande den förlorade sonen. Den är gjord av Elsie Dahlberg-Sundborg och skänktes av Södra Åsums kyrkliga syförening år 1977.

Externa länkar

Källor

Sjöbo församling
Folder om kyrkan från Sjöbo församling

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Sjöbo kommun
Kyrkobyggnader invigda 1902
1902 i Sverige
Gärdslövs kyrka

Gärdslövs kyrka är en kyrkobyggnad i den lilla byn Gärdslöv. Den tillhör Anderslövs församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden 
Kyrkan uppfördes på 1100-talet. På 1400-talet ersattes kyrkorummets platta trätak med valv. Nuvarande sakristia byggdes till 1836. På 1850-talet byggde man till kyrktornet och en korsarm mot norr. Innan tornet fanns hade kyrkan två ingångar på sidorna, en för männen och en för kvinnorna. Numera går man in från väster genom tornets bottenvåning.

Inventarier 
 Den fyrkantiga dopfunten är tillverkad på 1100-talet av huggen sandsten. Funten har bilder föreställande träd, blommor, solen och månen.
 Från 1600-talet härstammar den snidade predikstolen, altaret samt ett triumfkrucifix.
 Nuvarande altartavla är inköpt i Rom 1903 av Fredrik von Blixen-Finecke. Tidigare altartavla, från slutet av 1600-talet, hänger numera på väggen.

Orgel
Tidigare användes ett harmonium i kyrkan.
Den nuvarande orgeln byggdes 1962 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel.

Referenser
 Församlingen informerar om kyrkan
 Kyrkoguiden

Externa länkar 
 Anderslövs församling

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Trelleborgs kommun
Äspinge kyrka

Äspinge kyrka är en kyrkobyggnad i Äspinge i Lunds stift. Den är församlingskyrka i Hörby församling.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan härstammar troligen från början av 1200-talet och är uppförd i romansk stil. Omkring 1500 slogs innertakets valv. Under andra hälften av 1500-talet försågs interiören med kalkmålningar, som dock överkalkades på 1630-talet. Målningarna togs fram igen vid en restaurering 1952. År 1844 tillkom kyrktornet och ersatte en tidigare klockstapel som revs. Kyrkan fick en ny ingång i väster genom tornet samtidigt som norra portalen revs.

Inventarier
 Dopfunten av huggen sandsten är troligen samtida med kyrkan.
 Predikstolen är från början av 1600-talet.
 Altare och altartavla tillverkades 1746 av altarsnidaren Johan Ullberg.

Orgel
1876 byggde Carl August Johansson, Hovmantorp en orgel med 7 stämmor.
1900 byggde Eskil Lundén, Göteborg en orgel med 7 stämmor.
1963 byggde Frede Aagaard en orgel med 13 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggde 1979 av J Künkels Orgelverkstad AB, Lund och är en mekanisk orgel. Fasaden är från 1963 års orgel.

Källor

Externa länkar
 Hörby församling
 Åsbo Släkt- och Folklivsforskare
 Demografisk Databas Södra Sverige

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Hörby kommun
The Raveonettes

The Raveonettes är en dansk rockduo från Köpenhamn, bestående av Sune Rose Wagner (sång, gitarr) och Sharin Foo (sång, gitarr). Bandet har sedan de bildades 2001 givit ut fem studioalbum, fem EP-skivor samt ett dussintals singlar. 2002 släpptes deras första EP, Whip It On, på Sony Music tillsammans med singeln "Attack of the Ghostriders".

The Raveonettes är starkt influerade av det skotska noisepopbandet The Jesus and Mary Chain.

Diskografi

Studioalbum

EP-skivor

Singlar
 2002 – "Attack of the Ghostriders"
 2003 – "Beat City"
 2003 – "That Great Love Sound"
 2003 – "Heartbreak Stroll"
 2004 – "That Great Love Sound" (nyutgåva)
 2005 – "Ode to LA" (10")
 2005 – "Love in a Trashcan"
 2007 – "Dead Sound" (7")
 2008 – "You Want the Candy" (7")
 2008 – "Aly, Walk with Me" (promo)
 2008 – "Blush" b/w "Black/White" (7")
 2008 – "Last Dance" b/w "Bang!" (7")
 2010 – "Heart of Stone"
 2010 – "Gone Forever"
 2011 – "Recharge & Revolt"
 2011 – "Apparitions"
 2011 – "Let Me on Out"
 2012 – "Observations"
 2012 – "She Owns the Streets"
 2012 – "The Enemy"
 2012 – "Curse the Night"
 2014 – "Endless Sleeper"
 2014 – "Killer in the Streets"
 2018 – "Ghost"
 2020 – "Snowstorm"

Soundtrack
 2005 - Stubbs the Zombie: The Soundtrack, med låten "My Boyfriend's Back" (The Angels-cover)
 2005 - Nordkraft - Original Soundtrack, med låten "Please You"
 2009 - Whip It! Soundtrack, med låten "Dead Sound"

Källor

Externa länkar

 Officiell webbplats
 The Raveonettes på Myspace

Danska rockgrupper
Musikgrupper bildade 2001
Musik i Köpenhamn
Grimstafältet

Grimstafältet, officiellt även Grimsta Gärde, är ett frisksportfält i Grimsta beläget söder om Bergslagsvägen i västra Stockholm.

Grimstafältet består huvudsakligen av en stor äng, som används för rastning av hundar, modellflyg och som startplats för varmluftsballonger. Fältet tillhör Grimsta naturreservat omges av Grimstaskogen. Cirka 500 meter norr om Grimstafältet ligger Grimsta IP med fotbollsplaner, ishall och ridhus. Cirka 500 meter sydväst om fältet ligger Kanaanbadet. Under kalla kriget fanns beredskapsplaner att Grimstafältet (norr om Mälaren) tillsammans med Skrubba (söder om Mälaren) skulle kunna användas som krigsgravfält. I Grimsta planerade man för 22.000 platser.

Referenser

Externa länkar

Grimsta naturreservat
Sportanläggningar i Stockholm
Västerort
Grimsta

Grimsta kan syfta på:

 Grimsta, Stockholm – en stadsdel i Västerort inom Stockholms kommun
Grimsta naturreservat
Grimsta IP – idrottsplats i Vällingby
 Grimsta och Lundvreten – en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Uppsala kommun
 Grimsta, Nynäshamns kommun – en småort i Nynäshamns kommun
Klassiska skolan

Klassiska skolan kan syfta på:

 Klassisk kriminologi – en straffrättsideologi från slutet på 1700-talet präglad av upplysningstidens kontrakts och utilitaristiska filosofer
 Klassisk nationalekonomi – den första moderna skolan i ekonomiskt tänkande, till mitten av 1800-talet
 Klassiska skolan – ridkonst från 1500-talet som fortfarande utövas i Wien, se Spanska ridskolan
Korgboll

Korgboll är ett bollspel som förekommer särskilt i skolidrott, och har legat till grund för basket. Korgboll har likheter med både basket och handboll. På finlandssvenska syftar korgboll vanligtvis på basket, och gjorde så även i Sverige till och med 1950-talet.

Spelidé och regler 
Korgbollsplanen är mellan 20 och 30 meter lång och 10–15 meter bred. Målen, en järnring med nät, placeras på stolpar 3 meter in på planen från kortsidan. Varje korgbollslag består av sex spelare och speltiden är 2 gånger 10 minuter. 

Bollen får endast beröras med händerna. Det är förbjudet att springa mer än tre steg med bollen och att hålla den längre än tre sekunder. Mål görs genom att bollen uppifrån passerar korgringen.

Historia 
Korgboll omnämns första gången 1603 i en skrift utgiven i Tyskland, men utövades i Nordamerika. Det var ett samlingsnamn på alla varianter som spelades med nätförsedda järnringar (korgar) som mål. Basket, som introducerades i USA i slutet av 1800-talet, är en form av korgboll. Korgboll kom till Tyskland under 1850-talet och spred sig därefter till andra länder i Europa. Till Sverige kom korgboll omkring år 1900 och förekom främst som skollek. Det genomfördes dock distriktsmästerskap i många distrikt i Sverige under 1920- och 1930-talen. Under 1930-talet avtog intresset för korgboll. Dels för att basket blev populärare och i Sverige även för att handboll etablerades som tävlingssport. Korgboll har därefter levt vidare inom skolorna, särskilt dåvarande flickskolor.

Källor 

Bollsport
Janica Kostelić

Janica Kostelić, född 5 januari 1982 i Zagreb, Kroatien, SFR Jugoslavien är en kroatisk alpin skidåkare.

Janica Kostelić är yngre syster till Ivica Kostelić.

Karriär 
Janica Kostelić började åka skidor vid nio års ålder. När hon var 14 vann hon samtliga 22 tävlingar hon ställde upp i. 

Hon blev historik när hon i olympiska vinterspelen 2002 vann tre guld och ett silver, en bedrift som ingen tidigare lyckats med i olympiska sammanhang.

Säsongen 2003/2004 var hon borta länge på grund av struma och en efterhängsen knäskada. Ett tag trodde hon att hon inte skulle kunna komma tillbaka till världstoppen igen. Hon vann den totala världscupen 2001, 2003 och 2006. År 2005 avgjordes totala världscupen i årets sista åk. Kostelić behövde bli sämst 7:a för att vinna, men åkte nio hundradelar av en sekund för långsamt och blev tvåa, endast 3 poäng efter Anja Pärson.

Den 15 januari 2006 blev Janica Kostelić den tredje alpina skidåkerskan genom tiderna (efter Pernilla Wiberg och Petra Kronberger) som har vunnit i samtliga 5 disciplinerna, en så kallad "Grand Slam". En månad senare, 5 februari 2006, vann hon i slalom, därmed har hon vunnit i samtliga discipliner på en och samma säsong, något som bara Petra Kronberger lyckats med innan.

Säsongen 2005/2006 tog Kostelić 1 970 poäng i världscupen. Med det slog hon Pernilla Wibergs rekord från säsongen 1996/1997 som var 1 960 poäng. Kostelić rekord för flest vunna poäng på en säsong slogs 2011/2012 av Lindsey Vonn som då tog 1 980 poäng.

Den 19 april 2007 meddelade Kostelić att hennes karriär var över på grund av alla skador hon drabbats av under sin karriär.

Meriter i världscupen
Segrare i totala världscupen 2001, 2003 och 2006
Segrare i slalomcupen 2001, 2003 och 2006
Totalt 30 världscupssegrar
20 slalom
6 kombination
2 storslalom
1 super-g
1 störtlopp

Referenser

Externa länkar

Janica Kostelić - Officiell webbplats
  
Janica Kostelić - Världscups statistik

Födda 1982
Kroatiska alpina skidåkare
Kroatiska idrottare under 1900-talet
Kroatiska idrottare under 2000-talet
Kroatiska olympiska bronsmedaljörer
Kroatiska olympiska guldmedaljörer
Kroatiska olympiska silvermedaljörer
Kvinnor
Levande personer
Olympiska bronsmedaljörer 2002
Olympiska guldmedaljörer 2006
Olympiska silvermedaljörer 2006
Idrottare från Zagreb
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Kroatien
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Kroatien
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Kroatien
Världsmästare i alpin skidsport
Suttungamjödet

Suttungamjödet, i nordisk mytologi en dryck som ger skaldeförmåga. Suttungamjödet bryggs av dvärgarna Fjalar och Galar. Det framställer de av gudarnas spott och blod från den vise mannen Kvaser som de dödat, mjödet tas sedan av jätten Suttung som hämnd, för att Fjalar och Galar också dödat hans föräldrar.
 
När Oden får höra talas om skaldemjödet blir han mycket intresserad och börjar genast leta efter det. En dag kommer han till en äng där nio drängar står och slår hö. Deras arbete går långsamt eftersom de har så slöa liar. Oden slipar deras liar med sin brynsten och när drängarna märker hur mycket lättare det är att slå höet med slipade liar, vill de genast köpa brynstenen. Till slut kastar Oden upp brynstenen över dem och i desperation att få tag i den hugger drängarna av varandras huvuden med de vassa liarna. Då förvandlar Oden sig till människan Bölverk. Han går upp till gården, där jätten Bauge, Suttungs bror, sitter. Han berättar om olyckan som har skett och frågar sedan om diktarmjödet. Bauge säger att det är hans bror Suttung som äger det. Bölverk frågar honom om han kan få lite mjöd om han stannar över sommaren och utför nio mäns arbete. Bauge tycker att det låter som ett bra förslag och Bölverk börjar arbeta på gården.

Bölverk lyckas under sommaren utföra vad han lovat, men Suttung vill inte ge bort en enda droppe av mjödet. Bauge, som tycker synd om Bölverk, borrar ett hål genom bergväggen. Bölverk förvandlar sig då till en orm och slingrar sig in. Sedan förvandlar han sig tillbaka till Bölverk igen. Väl där inne träffar han Gunnlöd, som blir väldigt glad när hon får besök av en man. Han sover med henne i tre nätter och sedan är Gunnlöd så förälskad i Bölverk att hon lovar honom en klunk från varje kar. Men Bölverk dricker upp allt mjöd ifrån de tre karen och flyger iväg i sin örnhamn. Suttung, som ser örnen, förvandlar sig och följer efter. Oden flyger så snabbt han kan och när han når Idavallen, skyndar sig de andra asarna att bära ut alla kar de äger. Sen spyr Oden upp mjödet i karen, men eftersom Oden flyger i en sådan hög hastighet, rinner lite mjöd ut baktill. Asarna får mjödet – även en del människor får lite mjöd, så att de kan dikta. Mjödet kan drickas av vem som helst, men det gör ingen till en duktig diktare, dock räcker det för att kunna rimma.

Se även 
 Mjöd
 Kvaser
 Odrörer
 Hnitbjörg
 Rate

Föremål i nordisk mytologi
Oden
Armégrupp

En armégrupp är en militär organisation med övergripande ansvar för de militära operationerna på ett mycket stort frontavsnitt, eventuellt en hel front. En armégrupp består följaktligen, och som namnet antyder, i de flesta fall av flera arméer.

Andra världskriget 
Under större delen av andra världskriget var till exempel den tyska krigsmakten på östfronten indelad i tre armégrupper, Nord, Mitte och Süd.

Nato 
På Natos centralfront i Europa under kalla kriget, i huvudsak den inomtyska gränsen, skulle i händelse av krig med Warszawapakten, de arméstridskrafter som Nato förfogade över delas in i två armégrupper. Dessa var den norra (NORTHAG) och den centrala (CENTAG). De bestod av vardera fyra nationella armékårer från Belgien, Nederländerna, Storbritannien, Tyskland (3 st) och USA (2 st) och skulle alltså enligt andra världskrigets terminologi snarare kallats en armé, än en armégrupp.

Armégrupperna lades ner 1993 som en del av Natos omorganisation efter kalla krigets slut, kallad "New Strategic Concept". Stora reduceringar av de konventionella stridskrafterna i Europa planerades och armégruppsstaberna blev överflödiga.

Se även 
 Armégrupp A
 Militärförband
 Armé

Referenser

Noter 

Militär organisation
Kirsten Aagaard Hansen

Kirsten Dorothea Aagaard Hansen, född 1850, död 1902, var en norsk lärare och författare, tillika psalmförfattare. Hansen finns representerad i Den svenska psalmboken 1986 med två psalmer (nr 232 och 301).

Hon var dotter till Christian August Aagaard Hansen, lärare i Moss, senare rektor vid Horten høyere allmennskole, sockenpräst i Berg i Troms och slutligen sockenpräst i Vikedal i Ryfylke i Rogaland. Kirsten fick en god utbildning och behärskade engelska, tyska, franska och latin.

Hon påverkades av en väckelserörelse grundad av Lars Oftedal, och inom denna kom hon att dikta och översätta psalmer.

Psalmer
Frälsare, du som äger läkedomen (nr 232), 1877
Hur ljuvligt det är att möta (nr 301), 1871

Källor

Noter

Norska psalmförfattare
Födda 1850
Avlidna 1902
Kvinnor
Jakob Byström

Jakob Jakobsson Byström, född 15 maj 1857 i Skorpeds församling, Västernorrlands län, död 21 augusti 1947 i Gustav Vasa församling, Stockholms stad, var en svensk predikant, redaktör, riksdagsman och psalmförfattare.

Biografi 
Byström studerade vid Betelseminariet och vid Madison University (nuvarande Colgate University) i Hamilton, Madison County, i staten New York i USA. Han blev därefter predikant i Eskilstuna baptistförsamling. Byström blev senare även redaktör för Svenska härolden och Svenska baptistsamfundets dåvarande tidning Veckoposten. Han använde i sitt skrivarbete ofta signaturen J. B-m.. Byström var även sekreterare för Svenska baptistsamfundets så kallade yttre mission, ledamot i dess styrelse och i styrelsen för Betelseminariet, samt i Baptisternas världsallians. Han var även Svenska baptistsamfundets representant vid Ekumeniska mötet i Stockholm 1925 och var medlem i Allmänkyrkliga världssamfundet. Byström finns representerad med en psalm i Den svenska psalmboken 1986.

Han var även aktiv inom Blåbandsrörelsen och har författat en rad skrifter i såväl religions- som nykterhetsfrågor.

Jakob Byström är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Politik 
Byström var liberal riksdagsledamot, invald i andra kammaren 1897–1914 och 1916–1917 (för Stockholms stads valkrets till 1911 och därefter för Stockholms stads andra valkrets). Vid invalet i riksdagen anslöt han sig till den liberala partigruppen Folkpartiet, som år 1900 uppgick i Liberala samlingspartiet. I riksdagen var han bland annat engagerad i nykterhets- och religionsfrihetsfrågor.

Psalmer 
 Hur ljuvligt det är att möta (Segertoner 1930 nr 88, Den svenska psalmboken 1986 nr 301) översatt från norska 1903
 O Herre, låt din ära (Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 nr 631)

Referenser 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930.

Noter

Externa länkar 
 Jakob Byström, på Projekt Runeberg.
 Jakob Jakobsson Byström, på Riksarkivet.
 Elimkyrkan (Eskilstuna baptistförsamling)
 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet (1895–1900)
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Personligheter inom Blåbandsrörelsen i Sverige
Personligheter inom Svenska Baptistsamfundet
Svenska psalmförfattare
Personer från Skorpeds socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1857
Avlidna 1947
Män
Jeanne av Frankrike

Se även Jeanne d'Arc.

Jeanne av Valois-Frankrike, född 23 april 1464 i Nogent-le-Roi, död 4 februari 1505 i Bourges, var en fransk prinsessa, drottning och helgon. Hon var dotter till Ludvig XI av Frankrike och Charlotte av Savoyen, syster till Karl VIII av Frankrike och gift med Ludvig XII av Frankrike. Hon var tillfälligt drottning av Frankrike år 1498. Hon är känd som helgon under namnet Saint Jeanne de Valois.

Biografi 
Jeanne blev år 1476, tolv år gammal, bortgift med sin kusin hertig Ludvig av Orléans, sedermera kung Ludvig XII av Frankrike; äktenskapet var barnlöst. 

När hennes make tillträtt tronen efter hennes brors död 1498, utverkade han påvens upplösning av äktenskapet för att kunna gifta sig med den tidigare kungens änka, Anna av Bretagne, för att kunna behålla Bretagne i fransk ägo. 

Skilsmässorättegången beskrivs som en av dåtidens smutsigaste affärer. Ludvig förklarade att äktenskapet var ogiltigt, eftersom det var ofullbordat på grund av att Jeanne hade missbildningar som han sedan detaljerat beskrev, och att han utsatts för trolldom som hindrat honom att utföra samlag genom att göra honom tillfälligt impotent. Jeanne presenterade vittnen som stödde hennes uppgifter att han 1476 skrutit över att äktenskapet var fullbordat, och sade att om han hindrats av trolldom att ha samlag med henne, borde han inte veta hur det var att försöka. 

Enligt denna tids skilsmässolag skulle Jeanne ha vunnit målet om lagen följts, men påven gick på makens linje av politiska skäl och förklarade äktenskapet ogiltigt. Hon tvingades genomgå en förödmjukande fysisk undersökning där hon förklarades steril. Hon drog sig tillbaka med orden: Jag vet att jag aldrig har varit en skönhet och löftet att hon skulle be för Ludvig. 

Hon fick titeln hertiginna av Berry och bosatte sig i Bourges, där hon grundade den kontemplativa religiösa franciskanska orden Ordre de l'Annonciation de la Vierge Marie 1501, och avlade klosterlöftena som nunna 1503. Efter hennes död gick det rykten om att hon utfört mirakler och helanden. Hon saligförklarades 1742 och helgonförklarades år 1950.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Succession 

Frankrikes drottningar
Födda 1464
Kvinnor
Avlidna 1505
Franska helgon
Franska nunnor
Personer från Nogent-le-Roi
Catharina Broomé

Catharina Birgitta Anna Broomé, född 15 september 1923 i Stockholm, död 17 juli 2007, dominikanersyster sedan 1940-talet, teologie hedersdoktor och ledamot i Sampsalmkommittén, tillika psalmförfattare och översättare. Broomé gav också ut många böcker rörande romersk-katolskt tros- och kyrkoliv. Av hennes översättningar har särskilt Tusen skäl att leva av Hélder Câmara och  Östkyrkans mystiska teologi av den ryskortodoxe teologen Vladimir Lossky rönt uppskattning.

Broomé finns representerad i Den svenska psalmboken 1986 med fyra verk. (nr 12, 16, 221 och 301). Hon är begravd på Katolska kyrkogården i Stockholm.

Psalmer 
Brist ut, min själ, i lovsångs ljud (1986 nr 12) bearbetad 1984
Guds Andes kraft ger liv åt allt (Psalmer och sånger nr 397), 1986
Hur ljuvligt det är att möta (1986 nr 301) bearbetad 1984
Jesus, det eneste, (Psalmer och sånger nr 375) översatt från norskan till Jesus, det skönaste, 1984
Kom, låt oss nu förenas här (1986 nr 16) bearbetad 1984
Skynda till Jesus, Frälsaren kär (1986 221) bearbetad 1984

Bibliografi (urval) 
 1993 - Katolicismen: kyrkan, läran, missionen 
 1989 - I kyrkans mitt: kloster, ordnar och kongregationer 
 1978 - Efterföljare: en helgonkalender enligt det nya romerska kalendariet jämte svenska helgondagar

Översättningar (urval) 
 Hélder Câmara: Biskop omvänd (Proprius, 1986)
 Anselm Hertz: Dominikus och dominikanerna (Cavefors, 1982)
 Pierre Teilhard de Chardin: Så tror jag (översatt tillsammans med Ingrid Olausson, Hagaberg, 1984)

Källor

Noter

Vidare läsning

Se även 

Svenska psalmförfattare
Svenska översättare
Födda 1923
Avlidna 2007
Gravsatta på Katolska kyrkogården i Stockholm
Kvinnor
Personligheter inom romersk-katolska kyrkan i Sverige
Översättare från Stockholm
Portsmouth, Virginia

Portsmouth är en stad och ett countyfritt område (independent city) i sydöstra Virginia i USA med en befolkning på 101 337 (år 2006).

Portsmouth grundades 1752 och var i början av 1900-talet en betydande örlogshamn med varv och förråd för flottan. Portsmouth var även exporthamn för lantbruksprodukter och ostron.

Referenser

Noter

Externa länkar

 City of Portsmouth

 

Oberoende städer i Virginia
Orter grundade 1752
Sophie Dedekam

Sophie Dedekam, född den 1 april 1820 i Arendal, död den 1 juni 1894 i Ottestad, var en norsk tonsättare och koralkompositör.

Dedekam finns representerad i Den svenska psalmboken 1986 med ett verk (nr 301) och i flera andra psalmböcker med ytterligare ett verk.

Psalm
Hur ljuvligt det är att möta (1986 nr 301), tonsatt före 1845.
Det finns en underbar källa

Norska koralkompositörer
Norska musiker under 1800-talet
Personer från Arendal
Födda 1820
Avlidna 1894
Kvinnor