kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maire Valtonen

Elsa Maire Ojonen, också känd som Maire Valtonen, född 17 juni 1916 i Dubrovka i Ingermanland, gift Ojonen, död 14 januari 1995 i Kotka, var en finländsk sångerska och skådespelerska. Hon var den mellersta av de tre systrar Valtonen som 1935–1956 utgjorde gruppen Harmony Sisters.

Fadern, Adolf Valtonen, arbetade som kontorist på ett norskägt sågverk söder om Nöteborg i Kejsardömet Ryssland. Som flykting undan Ryska revolutionen (och sedan också undan Finlands inbördeskrig) dog han 1918 i Torneå. Hans fru Ester Valtonen, född Adolfsen, flyttade tillbaka till sin födelsestad Kotka med barnen. Där bodde alltjämt systrarnas mormor Anna Christina (från Töftedal i Dalsland). Systrarnas morfar kom från den norska sidan om gränsen.

Valtonen lärde sig att sjunga och spela gitarr inom Frälsningsarmén i Kotka tillsammans med modern. Hon gick i Kotka Svenska Samskola, och studerade därefter vid Konstuniversitetets Bildkonstakademi. Hennes första soloskiva var Pieni sydän (1939). Sedan Harmony Sisters upplösts flyttade hon till USA år 1957.

I slutet av livet bodde Elsa Ojonen omväxlande i Chicago och i Kotka, där hon dog 1995.

Kuriosa 
Ester Valtonen var syster till president Martti Ahtisaaris farfar. President Ahtisaari (1994–2000) var alltså systrarnas kusinbarn. Under intryck av den åter uppflammande språkstriden i Finland hade Martti Ahtisaaris far år 1937 valt ett förfinskat efternamn istället för det skandinaviska Adolfsen.

Filmografi

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska sångare
Kvinnor
Födda 1916
Avlidna 1995
Verner Thaysen

Verner Thaysen, född 29 april 1914, död 11 januari 2004, var en dansk skådespelare.

Filmografi

Externa länkar

Danska skådespelare under 1900-talet
Födda 1914
Avlidna 2004
Män
Barbro Scheutz

Gerd Barbro Marianne Scheutz, gift Lindberg, född 3 december 1930 i Kalmar, är en svensk skådespelare.

Filmografi

Referenser

Externa länkar

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1930
Levande personer
Skådespelare från Kalmar
Jimmy McHugh

Jimmy McHugh född James Francis McHugh 10 juli 1894 i Boston, Massachusetts, död 23 maj 1969 i Beverly Hills, Kalifornien, var en amerikansk kompositör av populärmusik.

Referenser

Noter

Födda 1894
Avlidna 1969
Amerikanska kompositörer
Män
Dorothy Fields

Dorothy Fields, född 15 juli 1905 i Allenhurst i New Jersey, död 28 mars 1974 i New York, var en amerikansk sångtextförfattare. Hon skrev mer än 400 sånger för Broadway och filmer.

Hon samarbetade med flera kompositörer, först med Jimmy McHugh (1928–35) och senare med Jerome Kern, Arthur Schwartz och Cy Coleman. Till Irving Berlins succémusikal Annie Get Your Gun skrev Dorothy librettot tillsammans med sin bror Herbert Fields.

Sånger med text av Dorothy Fields (urval)
1928 – I Can't Give You Anything but Love, Baby (med Jimmy McHugh)
1930 – Exactly Like You (med Jimmy McHugh)
1930 – On the Sunny Side of the Street (med Jimmy McHugh)
1933 – Don’t Blame Me (med Jimmy McHugh)
1935 – Hooray for Love (med Jimmy McHugh)
1935 – I'm in the Mood for Love (med Jimmy McHugh)
1936 – A Fine Romance (med Jerome Kern)
1936 – Never Gonna Dance (med Jerome Kern)
1936 – Pick Yourself Up (med Jerome Kern)
1936 – The Way You Look Tonight (med Jerome Kern)
1938 – You Couldn't Be Cuter (med Jerome Kern)
1940 – Remind Me (med Jerome Kern)
1966 – Big Spender (med Cy Coleman)
1966 – If My Friends Could See Me Now (med Cy Coleman)

Källor 

Amerikanska sångtextförfattare
Kvinnor
Födda 1905
Avlidna 1974
Lorenz Hart

Lorenz Hart, född 2 maj 1895 i New York i New York, död 22 november 1943 i New York i New York, var en amerikansk sångtextförfattare. Han samarbetade främst med kompositören Richard Rodgers.

Sånger i urval

 A Ship Without a Sail
 Bewitched, Bothered and Bewildered
 Blue Moon
 Blue Room
 Dancing on the Ceiling
 Falling in Love with Love
 Glad to Be Unhappy
 Have You Met Miss Jones?
 He Was Too Good to Me
 I Could Write a Book
 I Didn't Know What Time It Was
 I Wish I Were in Love Again
 I'll Tell the Man in the Street
 I've Got Five Dollars
 Isn't It Romantic?
 It Never Entered My Mind
 It's Easy to Remember (and So Hard to Forget)
 Johnny One Note
 Little Girl Blue

 Lover
 Manhattan
 Mountain Greenery
 My Funny Valentine
 My Heart Stood Still
 My Romance
 Sing for Your Supper
 Spring Is Here
 Ten Cents a Dance
 The Lady Is a Tramp
 The Most Beautiful Girl in the World
 There's a Small Hotel
 This Can't Be Love
 Thou Swell
 To Keep My Love Alive
 Where or When
 With a Song in My Heart
 You Took Advantage of Me

Referenser 

Födda 1895
Avlidna 1943
Amerikanska sångtextförfattare
Män
Personer från New York
Alumner från Columbia University
Aero Airlines

Aero Airlines var dotterbolag till det finska flygbolaget Finnair och hade sin huvudbas i Estland. De bedrev allt sitt flyg i codeshareavtal med Finnair och de flög med flygplantypen ATR 72. Namnet på bolaget kommer från Finnairs gamla namn: Aero Oy.

Sommaren 2007 bestämde Aeros ägare Finnair att man skulle sälja fyra ATR 72 och enbart ha kvar tre flygplan som bara ska flyga från Helsingfors till Åbo, Tammerfors och Tallinn. Enligt Finnair är ATR-flygplanen i gott skick, även om de är från år 1989.   

Den 6 januari 2008 slutade Aero Airlines att flyga och flygbolaget lades ned. De tre sista flygplanen fick nya ägare. Finnair och Finncomm Airlines ersatte trafiken.

Destinationer och flotta

Finland
Åbo
Tammerfors

Estland
Tallinn

Flotta

Källor

Externa länkar
Finnair
Aero Airlines AS bildgalleri från Airliners.net

Estniska flygbolag
Ej längre existerande estniska företag
Flygbolag bildade 2001
Flygbolag upplösta 2008
Aero Caribbean

Aero Caribbean var ett kubanskt inrikesflygbolag. Flygbolaget flyger med 3 ATR 42 samt 4 ATR 72. Aero Ceribbean har tidigare flugit bland annat följande flygplansmodeller:
 AN-24
 AN-26
 ATR 42
 ATR 72
 DC-8
Iljushin Il-14
Iljushin Il-18
 Jak-40

Olyckor

1995 omkom samtliga ombord (34 stycken) när en Iljysin-18 tillhörande Aero Caribbean kraschade in i ett berg på väg till Puerto Plata, Dominikanska republiken Aviation Safety Networks hemsida om flygkraschen.
I november 2010 kraschade en ATR 72 under inrikesflygning till Havanna. Samtliga 68 ombord omkom.

Kubanska flygbolag
Flygbolag bildade 1982
Flygbolag upplösta 2015
Aerogaviota

Aerogaviota är ett flygbolag som hör till hotellkedjan Gaviota Tours, som ägs av Kuba.

Externa länkar 
Aerogavitas webbplats

Kubanska flygbolag
Karin Hagås

Karin Hagås, född 6 augusti 1985, är en svensk skådespelare.

Hagås började som barnskådespelare och debuterade 1992 i TV-serien En komikers uppväxt.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar
  

Svenska skådespelare
Födda 1985
Kvinnor
Levande personer
Lars Kolvig

Lars Kolvig, född 11 februari 1946, död 30 mars 2011, var en dansk filmproducent och produktionsledare verksam mellan 1967 och 2004. Kolvig var bland annat producent för filmen En sång för Martin (2001) som nominerades till en Guldbagge för bästa film på Guldbaggegalan 2002. Han var biträdande producent för Kådisbellan (1993) och produktionsledare för Pelle Erövraren (1987). Under karriären samarbetade han bland annat med kända regissörer som Billie August, Jan Troell och Lars von Trier. När Liv Ullmann regidebuterade 1992 med filmen Sofie var Kolvig producent.

Produktioner i urval

Referenser

Externa länkar

Danska filmproducenter
Män
Födda 1946
Avlidna 2011
Tegnértornet

Tegnértornet (Skogstornet) uppfördes på initiativ av Torsten Tegnér (1888–1977), känd idrottsprofil och chefredaktör för Idrottsbladet. Tornet uppfördes 1971 och är beläget i Norra Boarp 1,5 kilometer öster om (västbranten på) Grännaberget vid Gränna.

Tegnértornets utsiktsplatå, som ligger 351 meter över havet (262 meter över Vätterns yta), kan nås via en invändig spiraltrappa med 144 trappsteg. 27 meter högt.  Vid klart väder ser man därifrån samtliga de landskap som omger Vättern: Närke, Småland, Västergötland och Östergötland.

Referenser

Externa länkar
 Om Tegnértornet på Destination Jönköping.

Byggnader och anläggningar i Jönköpings kommun
Utsiktstorn i Sverige
Paul Fredrik August av Oldenburg

Paul Friedrich August, född 13 juli 1783 i Rastede, död 27 februari 1853 i Oldenburg, var storhertig av Oldenburg mellan 1829 och sin död 1853. Han var son till Peter Fredrik Ludvig av Oldenburg.

Vid Napoleons ockupation av Oldenburg 1810 reste Paul till sin släkting tsar Alexander I i Sankt Petersburg. Denne utnämnde honom till guvernör av Estland. Han anslöt sig till de ryska trupperna i striderna mot fransmännen och återvände till Oldenburg i november 1813. Han efterträdde sin far 1829 som regent av Oldenburg och antog titeln storhertig.

Gift 1:o i Schaumburg 1817 med Adelheid av Anhalt-Bernburg-Schaumburg (1800-1820); gift 2:o i Schaumburg 1825 med sin svägerska Ida av Anhalt-Bernburg-Schaumburg (1804-1828); gift 3:o i Wien 1831 med Cecilia av Sverige, dotter till Gustav IV Adolf (1807-1844).

Barn
 Amalia av Oldenburg (1818-1875); gift 1836 med Otto I av Grekland, prins av Bayern (1815-1867) 
 Friederike (1820-1891); gift 1855 med Maximilian, Frhr von Washington (1829-1903) 
 Peter II av Oldenburg (1827-1900); gift 1852 med Elisabeth av Sachsen-Altenburg (1826-1896)
 Alexander Friedrich Gustav (1834-1835) 
 Nikolaus Friedrich August (1836-1837) 
 Elimar av Oldenburg (1844-1895); gift (morganatiskt) i Wien 1876 med Natalie Vogel von Friesenhof, grevinna von Welsburg 1896 (1854-1937)

Referenser 

Huset Oldenburg
Hertigar av Oldenburg
Män
Födda 1783
Avlidna 1853
Storhertigar
Prins Albert Victor, hertig av Clarence och Avondale

Prins Albert Victor, hertig av Clarence och Avondale, Albert Victor Christian Edward, "Eddie", född 8 januari 1864 på Frogmore House nära Windsor Castle , död 14 januari 1892 på Sandringham House, var äldste son till Albert Edvard, prins av Wales (senare kung Edvard VII) och Alexandra av Danmark.

Från födseln och till sin hädangång, i egenskap av äldste son till prinsen av Wales, var prins Albert Victor på andra plats i den brittiska tronföljden. Efter bortgången övertog yngre brodern hans plats i tronföljden, blev tronföljare 1901 efter farmoderns död och efterträdde 1910 fadern som kung Georg V.

Biografi
På hans farmor drottning Victorias önskan döptes han till Albert Victor efter henne själv och hennes avlidne make prins Albert. Då prins Albert Victor föddes var han den andre i successionsordningen efter fadern. 

Albert Victor förälskade sig i Hélène av Orléans, dotter till den franske tronpretendenten Ludvig Filip, greve av Paris. Paret ville gifta sig, vilket innebar att Hélène skulle tvingas konvertera. Både hennes far och påven själv motsatte sig dock att Hélène skulle överge katolicismen, så bröllopsplanerna gick om intet.

I december 1891 förlovades Albert Victor med Mary av Teck och bröllopsdatumet sattes till 27 februari 1892. Men Albert Victor avled i lunginflammation den 14 januari 1892, vilket ledde till att hans yngre bror, prins George ärvde tronen, liksom han kom att "ärva" hans fästmö, prinsessan Mary.

Det har i efterhand spekulerats och smitts många konspirationsterorier kring många aspekter av prinsens liv. Hans påstått begränsade intellekt (som kanske påverkades av hans nedärvda partiella dövhet), hans påstådda homosexualitet och labila psykiska hälsa har alla givit upphov till olika teorier. Han misstänktes även att ha varit seriemördaren Jack Uppskäraren, men det finns inga bevis för dessa beskyllningar.

Utmärkelser
  Strumpebandsorden (1883)
  Sankt Patriksorden (1887)

  Elefantorden (1883)
  Serafimerorden (1885)

Anfäder

Referenser

Externa länkar

Brittiska prinsar
Huset Sachsen-Coburg-Gotha
Riddare av Strumpebandsorden
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Födda 1864
Avlidna 1892
Män
Mottagare av Serafimerorden
Alumner från Trinity College, Cambridge
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
TV-teater i Sverige

TV-teater är en pjäs som är skriven och filmad för visning i TV. Den kan antingen vara producerad av ett TV-bolag eller producerad av en institution och ensemble som producerar teater för TV. En TV-teater brukar vara inspelad på en teater utan publik eller i studiomiljö. Ofta är det längre scener och färre miljöombyten än i andra dramaproduktioner. I Sverige visade Sveriges Radio (nuvarande SVT) TV-teatrar från 1950-talet när TV-sändningarna inleddes. TV-teatrarna i Sverige dog ut efter 1980-talet. TV-teatern skulle fungera folkbildande. Den svenska TV-teaterns förebild var de pjäser som sändes av BBC.

TV-teaterns förste chef var Henrik Dyfverman (chef 1956–1968), och 1958 anställdes en fast ensemble bestående av åtta skådespelare. Anledningen till att man valde att ha en fast ensemble var att man inte ville vara tvungen att lita på teatrarnas välvilja att låna ut skådespelare. Under 1960-talet växte ensemblen och när den var som störst var ett tjugotal skådespelare knutna till den. Ensemblen försvann 1973, men en särskild ensemble för de båda TV-kanalerna fanns 1980–1987. Åren 1969–1983 leddes teatern (som sände sina föreställningar i den nybildade TV 2) av Lars Löfgren.

Med anledning av covid-19-pandemin i början av 2020-talet väckte femtiotals svenska film- och teaterprofiler debatt om att återuppliva TV-teatern i Sverige i syfte att nå ut med teatern till människor i hela landet. Bland namnen fanns Maria Blom, Reine Brynolfsson, Lena Endre, Marie Göranzon, Peter Haber, Lena T. Hansson, Krister Henriksson, Melinda Kinnaman, Sissela Kyle, Jan Malmsjö och Gunilla Röör. Programdirektören på SVT, Eva Beckman, kallade initiativet intressant, men ansåg att SVT sände annan scenkonst som hon menade låg rätt i tiden.

Förteckning över uppsättningar
Förteckning över uppsättningarna spelåret 1954/55
Förteckning över uppsättningarna spelåret 1955/56
Förteckning över uppsättningarna spelåret 1956/57
Förteckning över uppsättningarna spelåret 1957/58
Förteckning över uppsättningarna spelåret 1958/59
Förteckning över uppsättningarna spelåret 1959/60
Förteckning över uppsättningarna spelåret 1960/61
Förteckning över uppsättningarna spelåret 1961/62
Förteckning över uppsättningarna spelåret 1962/63
Förteckning över uppsättningarna spelåret 1963/64
Förteckning över taluppsättningarna spelåret 1964/65
Förteckning över taluppsättningarna spelåret 1965/66
Förteckning över taluppsättningarna spelåret 1966/67
Förteckning över taluppsättningarna spelåret 1967/68
Förteckning över taluppsättningarna spelåret 1968/69

Referenser

Vidare läsning

Lars Löfgren:TV2-Teaterns repertoar 1969 - 1983. Sveriges Television AB 1983.
Lars Löfgren: Svensk teater. Natur och Kultur 2003.

Listor över TV-teater i Sverige
TV-genrer
Television i Sverige
Joel Svensson (konstnär)

Joel Svensson, född 20 januari 1950, konstnär, läkare. Joel Svensson sitter med i styrelsen för Galleri SubBau, Göteborg. Medförfattare till boken "Här bor Dick Bengtsson" utgiven år 2005.

Utställningar
Citygalleriet, Atelier Nord, Oslo, 1998
Cashbox, Galleri Box, Göteborg, 2000
Gyllene Tider, Röhsska Museet, Göteborg, 2002
Nordicliveart, Göteborgs Konsthall, Göteborg, 2003
Decembersalong, Galleri SubBau, Göteborg, 2003
Galleri PS, Gothenburg - Drawing Exhibition, 2004
Julsalong, Galleri Dunér, Göteborg, 2005
Cashbox, Galleri Box, Göteborg, 2006
Galleri PS, Göteborg, 2015
Cashbox, Galleri Box, Göteborg, 2018

Svenska läkare under 1900-talet
Svenska konstnärer under 1900-talet
Svenska konstnärer under 2000-talet
Män
Födda 1950
Levande personer
Silverpilen (soptåg)

För andra betydelser, se Silverpilen 

Silverpilen var en populärbenämning på det tåg som körde sopor till Lövsta sopstation i nordvästra Stockholm.

Under 1880-talet etablerades Stockholms sophantering i Lövsta. För att möta det ökande transportbehovet anlades 1889 Spånga–Lövsta järnväg, SLJ. 

Silverpilen kallades i folkmun det soptåg som körde två gånger dagligen under mitten av 1900-talet. Namnet fick det då vagnarna var silver- och gråfärgade och hastigheten var tämligen låg. Ett tåg kunde bestå av upp till 50 vagnar och hade en hastighet på cirka 35-40 km/h.

Sedan soptåget tagits ur trafik 1970 överfördes benämningen på en typ av tunnelvagnar i Stockholms tunnelbana, de silverfärgade C5-vagnarna.

Historiska svenska tåg
Avfallshantering i Sverige
Tekniska försörjningssystem i Stockholm
Apelviken

Apelviken i centralorten Varberg, Varbergs kommun, Hallands län är ett av Hallands mest omtyckta badområden, sedan 1980-talet även utnyttjat för vindsurfing, som här sägs ha särskilt goda förutsättningar. 

Apelviken var tidigt "boråsarnas" badplats, här hyrde man stugor och byggde med tiden sina egna. Den långgrunda viken med sin mer än kilometerlånga sandstrand är särskilt lämpad för barnfamiljer. Det finns dock klippområden i vikens båda ändar, där undervattensströmmar kan dra med sig den badande till havs. Röd varningsflagga hissas när vindförhållandena så kräver.

Järnvägen Västkustbanan går genom området. Där finns ett par riskabla gångpassager och två signalstyrda korsningar. Planer finns på att lägga järnvägen i en tunnel under centralorten, alternativt lägga den öster om staden, vilket för Apelviksområdet skulle vara gynnsamt.

Längs stranden finns serveringar, kiosker och minigolfbanor och även en stor campingplats. 

Apelviken är det gängse namnet på hela området, men det finns på kartor en uppdelning i Stora och Lilla Apelviken, där den sistnämnda ligger norr om Subbehalvön vid Varbergs strandpromenads södra del. I söder gränsar Apelviken till Södra Näs och kan till fots eller per cykel nås därifrån.

Se även 
 Kustsanatoriet Apelviken

Badplatser i Sverige
Stadsdelar i Varberg
Sara Alström

Sara Catharina Alström, född 28 oktober 1975 i Stockholm, är en svensk tidigare skådespelare. Hon är äldre syster till skådespelaren Hanna Alström.

Alström började spela barnteater tillsammans med sin syster Hanna vid Unga Teatern när hon var 11 år. Hon turnerade i både Sverige och England med nummer från kända musikaler samt uppträdde på Konserthuset i Stockholm vid 12 års ålder. Hon fick sin första stora scenroll på Confidenceteatern i pjäsen Siri Brahe 1988. Hon studerade först vid Stockholms Balettakademi 1993–1995 och Kulturamas musikal-yrkeslinje 1994–1996 samt senare i New York  vid Actors' Studio och Stella Adler Conservatory of Acting. I mitten av 1990-talet blev hon känd för en bredare publik som Lina Dahlén i TV-serien Rederiet.

I början av 2000-talet ändrade hon primärt bana till arbete bakom kameran för att få det något lugnare och mer tid för familjeliv. Under 2010-talet fick hon barn och började arbeta som säljare av hudvårdsprodukter.

Filmografi 
 (dubbning)

Källor

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska barnskådespelare
Skådespelare från Stockholm
Födda 1975
Levande personer
Kvinnor
The 150 Murderous Passions

The 150 Murderous Passions är en LP med Whitehouse från 1981. Albumet spelades in under Guy Fawkes Night året innan och raketer och smällare spelade en viktig roll när det gällde att skapa vissa av ljuden på albumet. 1990 gavs en CD-version av albumet ut.

Låtförteckning
 ej namngiven, sida A (17:34)
 ej namngiven, sida B (11:34)

Musikalbum 1981
E = mc²

Formeln E = mc² i teoretisk fysik anger relationen mellan energin (E) hos en kropp, och dess massa (m), samt ljusets hastighet i vakuum (c, 299 792 458 m/s).

Sambandets innebörd 

Sambandet mellan energi och massa innebär att dessa är ett mått på samma sak. Även när en kropp i en given referensram är i viloläge så besitter den fortfarande energi motsvarande vilomassan. Detta är i motsats till klassisk mekanik, där en vilande kropp inte har någon energi alls. Det är på grund av detta som massan i vissa sammanhang kallas för en kropps viloenergi.

Omvänt så kan någonting som rör sig betraktas som att det har en "extra" massa motsvarande den rörelseenergi det har, så att en kropp i rörelse framstår som lite tyngre än om den var i vila.

Denna formel ger också kvantitativa förhållandet mellan energi och massa vid en process i vilken de omvandlas till varandra, som till exempel i kärnvapen. Då kan E ses som den energi som frigörs, när en viss mängd massa annihileras eller energin som absorberas för att skapa en viss mängd massa m. I de fallen är energin som frigörs (absorberas) lika med massan som annihileras (skapas) gånger ljusets hastighet i kvadrat.

Historia 
Sambandet formulerades 1905 av Albert Einstein i en av hans annus mirabilis-artiklar, Ist die Trägheit eines Körpers von seinem Energieinhalt abhängig? (Är en kropps tröghet beroende på dess energiinnehåll?), på en något annorlunda form:

Det är skillnaden i massa före och efter avgivandet av energi som är ekvivalent med L/c2, inte föremålets totala massa. Vid denna tidpunkt var sambandet enbart teoretiskt och ej belagt med experiment.

Se även 
 Speciella relativitetsteorin för en omfattande beskrivning av teorin.
 Kovariant relativitetsteori
 Kärnenergi
 Virtuell partikel

Källor 
 Bodanis, David, 2001, E=mc2 Historien om världens mest kända ekvation (översättning Nille Lindgren)

Referenser 

Ekvationer
Relativitetsteori
SLJ

SLJ är förkortning för:

 Spånga–Lövsta järnväg
 AB Storstockholms Lokaltrafiks Järnvägar
Johan Kock (revolutionär)

Johan Kock, född 4 juni 1861 i Finland, död 13 april 1915 i Fitchburg, Massachusetts i USA, var revolutionär, författare och publicist.

Kock fick officersutbildning i Ryssland och efter underkaptens avsked, slog sig ned i Esbo 1897 som småbrukare. Han blev känd för sina socialrevolutionära idéer och var under storstrejken 1905 chef för nationalgardet i den finländska huvudstaden. Hans begåvning och goda möjligheter att knyta kontakter i Helsingfors hade delvis sin orsak i att han talade och skrev flytande på finska, svenska och ryska. I månadsskiftet juli-augusti följande år försökte Kock få oroligheterna bland trupperna på Sveaborg att sprida sig, bland annat genom att utlysa en ny storstrejk, men den misslyckades. Han flydde därefter till Amerika, där han verkade som journalist och lantbrukare, utgav 1906 memoarverket Seitsemän päivää keskusasemalla (Sju dagar vid centralstationen), och postumt utkom 1916 Avoin kirje, herra Arvid Järnefeltille (Öppet brev till herr Arvid Järnefelt).

Externa länkar 
 

Finländska författare under 1800-talet
Finländska författare under 1900-talet
Födda 1861
Avlidna 1915
Män
Stockholm Norra

Stockholm Norra var en svensk rockgrupp från Stockholm som tillhörde proggrörelsen. Gruppen bildades våren 1977.

Medlemmar var Tore Berger (sång, klarinett), Leif Nylén (trummor) och Torkel Rasmusson (sång, saxofon, kompgitarr) från den 1974 upplösta gruppen Blå Tåget samt Ola Backström (gitarr, klaviatur) och Sigge Krantz (bas, gitarr). De gav ut albumet Stockholm Norra (MNW 84P) 1978 samt singeln "Vad önskar du dig för nånting i julklapp?" / "Den nyaste regeringen" (MNW 52S).

Medlemmar
Ola Backström – gitarr, klaviatur
Tore Berger – sång, klarinett
Sigge Krantz – basgitarr, gitarr
Leif Nylén – trummor
Torkel Rasmusson – sång, saxofon, kompgitarr

Diskografi 
Album 
 (MNW 84P)

Singlar 
 1978 – "Vad önskar du dig för nånting i julklapp" / "Den nyaste regeringen" (MNW 52S)

Källor 

 

Musikgrupper inom proggrörelsen
Svenska rockgrupper
Musikgrupper från Stockholm
Musikgrupper bildade 1977
Upplösta svenska musikgrupper