kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mary Steenburgen

Mary Steenburgen, född 8 februari 1953 i Newport, Arkansas, är en amerikansk skådespelare, komiker, sångare och låtskrivare. Steenburgen har bland annat medverkat i filmer som Gilbert Grape och Philadelphia.

Mary Steenburgen var gift med Malcolm McDowell 1980–1990. Hon är gift med Ted Danson sedan den 7 oktober 1995.

Filmografi i urval 

 

 (TV-film)

Externa länkar 

 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Skådespelare från Arkansas
Oscar för bästa kvinnliga biroll
Personer från Jackson County, Arkansas
Födda 1953
Levande personer
Kvinnor
Ambient

Ambient betyder "omgivande" eller bakgrund och används i första hand som benämning på en musikgenre, men även som ett adjektiv för att beskriva allmänt lågmäld och gäckande musik. Ambientmusik i dess renaste form karaktäriseras av lågmälda, resonanta ljud, ofta framställda med dator eller annat elektroniskt instrument, och långsam eller ingen rytm. Ordet som benämning på en musikgenre ska ha myntats först av Brian Eno under 1970-talet. Han är också det mest kända namnet inom genren.

Exempel på grupper/artister

 Adiemus
 Afterlife
 Ambeon
 Aphex Twin
 Alio Die
 Anthoni Jones
 Ashera
 ATB
 Biosphere
 Boards of Canada
 Brian Eno
 Brunette Models
 Burzum
 Carbon Based Lifeforms
 Chu Ishikawa
 Eluvium
 Enigma
 The Future Sound of London
 Dan Gibson
 Gossamer dread
 Jean Ven Robert Hal
 Karl Sanders
 Kunst Grand
 Jean Michel Jarre
 Mortiis
 Pete Namlook
 Port Blue
 The Orb
 Retro Sampling
 Robert Rich
 Sigur Rós
 Solar Fields
 Somnam
 Stars of the Lid
 Steve Roach
 Tangerine Dream
 Vidna Obmana
 Vangelis

Genrer som brukar associeras med ambient

Dark ambient
Ambient trance
IDM
Ambient dub
Psykedelisk trance
New Age %28musik%29
Lounge
Chill out
Elektroakustisk musik
Syntmusik
Minimalism
Illbient
Postrock

Källor

Musikgenrer
Elektronisk musik
Och Gud skapade kvinnan...

Och Gud skapade kvinnan... är en fransk film från 1956 regisserad av Roger Vadim.

Handling 
Juliette är en vacker, frisinnad tonårsflicka med dåligt rykte, som bor i St. Tropez hos sina fosterföräldrar. Hon längtar efter kärlek och utforskar sin egen förmåga att väcka attraktion hos männen. Juliette blir förtjust i Antoine men han dumpar henne efter en natt. Hennes fosterföräldrar har tröttnat på hennes uppförande och hotar med att skicka tillbaka henne till barnhemmet. Den medelålders affärsmannen Eric, som också är intresserad av Juliette, försöker övertala Antoine att gifta sig med henne, så att hon kan stanna i St. Tropez. Antoine bara skrattar men hans yngre bror Michel, som är kär i Juliette, gifter sig istället med henne. Problem uppstår, då Juliette fortsätter att leva som hon vill och utmanar de gängse konventionerna i det lilla fiskarsamhället.

Nyinspelning 
En amerikansk nyinspelning gjordes 1987, med Rebecca De Mornay i huvudrollen. Även nyinspelningen regisserades av Vadim.

Rollista (i urval) 
 Brigitte Bardot - Juliete Hardy
 Curd Jürgens - Eric Carradine
 Jean-Louis Trintignant - Michel Tardieu
 Jane Marken - Madame Morin
 Jean Tissier - M. Vigier-Lefranc
 Isabelle Corey - Lucienne
 Jacqueline Ventura - Mme Vigier-Lefranc
 Christian Marquand - Antoine Tardiu

Noter

Externa länkar

Filmer 1956
Franska dramafilmer
Franskspråkiga filmer
Axo

Axo var en stor tillverkare av kundvagnar i Sverige. Fram till 2003 köpte de allra flesta svenska snabbköp och varuhus kundvagnar från Axo. Axo kundvagn var under många år den klassiska svenska kundvagnen som fanns i stort sett överallt. Under årens lopp förändrades Axo-kundvagnar något till sitt utseende men behöll sitt typiska snitt. De första vagnarna var i dagens förhållande ganska små. Dessa blev större under slutet på 1960-talet. Under andra halvan av 1970-talet kan man se på hjulen att de fick ett lite annat utseende och blev också bruna. Detta utseende höll sig under 1980-talet men samtidigt togs det också fram en lite större variant för större varuhus. Under slutet av 1980-talet togs en ny variant fram som hade lite mer plast på sidorna vid handtaget och hjulen blev åter grå i samband med denna generation. Några år senare under 1990-talet togs också fram en ännu större variant avsedda för stormarknader. Efter 2003 har tillverkningen lagts ned och konkurrerande företag har tagit över, framförallt Wanzl har tagit över den svenska marknaden på kundvagnar.

Ej längre existerande svenska företag
Barnen från Frostmofjället

Barnen från Frostmofjället är en svensk dramafilm från 1945 i regi av Rolf Husberg.
Filmen är baserad på Laura Fitinghoffs roman med samma namn från 1907. I huvudrollerna ses Hans Lindgren, Siv Hansson och Anders Nyström.

Handling 
Norra Sverige vid 1800-talets mitt. Sju barn på Frostmofjället blir föräldralösa när deras mor dör. För att inte bli utackorderade till socknens storbönder eller hamna i fattigstugan lämnar de hemgården och påbörjar en lång vandring över fjället för att finna ett bättre liv. Det blir en strapatsrik vandring i sällskap av geten Gullspira, som tillhandahåller både värme och mjölk.

Rollista i urval 

 Hans Lindgren - Ante
 Siv Hansson - Maglena
 Anders Nyström - Månke
 Ann-Sophie Honeth - Anna-Lisa
 Ulf Berggren - Per-Erik
 Paula Jagæus - Brita-Kajsa
 Christina Jagæus - Kristina 	
 John Ericsson - Sko-Pelle
 Ragnar Falck - Artur Grape, jägmästare
 Britta Brunius - Grapes hustru
 Birger Åsander - Stor-Anders i Moviken
 Ingrid Luterkort - Brita, Stor-Anders hustru
 Helge Hagerman - Oskar Niva 		
 Solveig Hedengran - Kristina, Oskar Nivas hustru 		
 Gunnar Sjöberg - prästen 		
 Carl Deurell - Stor-Jon, bonde
 Axel Högel - bonde 		
 Carl Ericson - bonde 		
 Dora Söderberg - Britta, barnens mor
 Nils Hallberg - Grels

Om filmen 
Filmen är en av de första svenska filmer som gjordes speciellt för barn.
Berättelsen utspelar sig i Norrland, och boken använder sig därför av dialektal svenska när barnen pratar. I filmen talar dock alla rikssvenska, i enlighet med de konventioner som rådde när filmen gjordes. Filmen spelades in 1942- 43 i Laisvallby 35 km väster om Arjeplog bland annat på Granudden under fjället Niebsurte och på Laisans is. Vissa sommarscener spelades in i Myckelgensjö med omnejd. Bröllopsscenen utspelar sig på Gammelgården i Myckelgensjö, som med sina 28 byggnader är en av Sveriges bäst bevarade bondgårdar på ursprunglig plats. Geten Gullspira inköptes också i Myckelgensjö av filmbolaget.

Musik i filmen  
 Tryggare kan ingen vara (SvPs nr 248), text Lina Sandell, sång Hans Lindgren, Siv Hansson, Anders Nyström, Ann-Sophie Honeth med flera. 
 Morgon mellan fjällen (Morn Amid the Mountains) (SvPs nr 179), kompositör Karl Heinrich Ernst Hauer, svensk text Betty Ehrenborg-Posse, sång Hans Lindgren, Siv Hansson, Anders Nyström,  Ulf Berggren med flera.
Var jag går i skogar, berg och dalar (SvPs nr 251), text 1847 Carl Olof Rosenius, sång Ann-Sophie Honeth.

DVD 
Barnen från Frostmofjället gavs ut på DVD 2007 och 2011.

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1945
Svenskspråkiga filmer
Svenska familjefilmer
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Rolf Husberg
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer baserade på svenska romaner
Filmer baserade på barnböcker
Sverige på film
1800-talet i svensk film
Norrland på film
Filmer om barn
Filmer om föräldralösa
Svenska 1940-talsfilmer
Svenska barnfilmer
Pålrot

En pålrot är en typ av rot som vissa växter har. Dessa växter utvecklar pålrot när markförhållandena är gynnsamma för detta. Pålroten växer rakt ner under stammen och från pålrotens sidor grenar mindre rötter ut sig. Träd som har fullt utvecklad pålrot, till exempel tall, står mycket stadigt. Därför bryts tallstammar ofta av i storm, medan träd med ytliga rötter, till exempel gran, oftare välter omkull med hela roten, så kallad rotvälta.

Hos vissa kulturväxter är det pålroten som skördas och äts, till exempel hos morot, rättika, pepparrot och palsternacka. Pålrot hos maskros går att torka och rosta för att sedan göra maskroskaffe.

Referenser

Växtanatomi
Wanzl

Wanzl (Wanzl Metallwarenfabrik GmbH) i Leipheim är ett tyskt företag som tillverkar butiksutrustning med kundvagnar som den mest kända produkten. Företaget grundades 1947. Wanzl tillverkar bland annat kundvagnar och butikshyllor. Deras produktion av kundvagnar uppgår till 2 miljoner per år. Ikea är stor svensk kund åt Wanzl och köper årligen in tusentals kundvagnar till sina varuhus i Sverige.

1947 grundades bolaget i Leipheim av Rudolf Wanzl sedan familjen flytt från Sudetlandet där hans far haft en verkstad i hemstaden Giebau (Jívová). I Leipheim innefattade verksamheten vagnbyggnation och reparationer. Bland kunderna fanns NCR i Augsburg som bad Wanzl tillverka inköpskorgar för en demonstration av bolagets kassasystem. När självbetjäning började införas i Västtyskland insåg bolaget potentialen och under en resa i USA mötte Rudolf Wanzl Sylvan Goldman, uppfinnaren av kundvagnen. 1951 togs patent på en egen kundvagnskonstruktion. Bolaget kom sedan att växa i takt med att självbetjäning blev vanligt och sedan när stormarknader började öppnas.

Externa länkar
Wanzls webbplats

Tyska företag
Företag bildade 1947
Ulf Berggren (barnskådespelare)

Ulf Berggren, född 1 mars 1938, är en svensk barnskådespelare, som medverkade i fem filmer på 1940- och 1950-talen.

Filmografi

Externa länkar
 
 

Svenska barnskådespelare
Män
Födda 1938
Levande personer
Shejken

Shejken (engelska: The Sheik) är en amerikansk stumfilm från 1921.

Handling 
Den arabiske Schejk Ahmed Ben Hassan (Rudolph Valentino) förälskar sig i den viljestarka, moderna Lady Diana Mayo (Agnes Ayres), vilken anser att giftermål är det värsta som kan hända en kvinna. Schejken kidnappar henne och för henne till sitt storslagna tältpalats i Saharas öken. En rad äventyr i öknen och en lång kamp mellan Ahmeds kärlek och Dianas motstånd väntar.

Mottagande 
Shejken var en enastående succé som satte publikrekord och kom att definiera Valentinos karriär och göra honom till en superstjärna, älskad av den kvinnliga biopubliken. Filmen inspirerade flera imitationer och parodier och fick även senare nypremiär. Filmen fick också en uppföljare, Shejkens son (1926).

Rollista (i urval) 
 Rudolph Valentino - Shejk Ahmed Ben Hassan
 Agnes Ayres - Lady Diana Mayo
 Ruth Miller - Zilahl
 George Waggner - Yousaef
 Frank Butler - Sir Aubrey Mayo
 Charles Brinley - Mustapha Ali
 Lucien Littlefield - Gaston
 Adolphe Menjou - Raoul de Saint Hubert
 Walter Long - Omair, en bandit

Externa länkar 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska romantikfilmer
Amerikanska stumfilmer
Filmer 1921
Moi

Moi kan syfta på:

Toril Moi (1953–), norsk litteraturvetare och professor
Daniel arap Moi (1924–2020), tidigare president i Kenya
Moi (sångerska) (1983–), norsk sångerska
 Moi (tätort), ort i Rogaland fylke, Norge
Shejkens son

Shejkens son är en amerikansk stumfilm från 1926.

Handling
Filmen är uppföljare till Shejken från 1921. Ahmed, den vuxne sonen till Schejk Ahmed ben Hassan (Valentino spelade båda rollerna) är precis lika impulsiv som sin far. Ahmed blir kidnappad av danserskan Yasmines far, han befrias dock av sin lojale tjänare Ramadan och därefter kidnappar Ahmed i sin tur Yasmin.

Om filmen
Filmen är Valentinos sista film, och anses av en del vara hans bästa film.

Rollista (i urval)
Rudolph Valentino - Ahmed, schejkens son/Sheik Ahmed Ben Hassan
Vilma Banky - Yasmin, Andrés dotter
George Fawcett - André
Montagu Love - Ghaba
Karl Dane - Ramadan
Bull Montana - Ali
Bynunsky Hyman - Pincher
Agnes Ayres - Diana, schejkens hustru

Externa länkar

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska stumfilmer
Filmer 1926
Filmer bevarade i National Film Registry
Nageltrång

Nageltrång (latin: unguis incarnatus) är när naglar (främst stortånaglar) växer in i huden. Nageltrång orsakar ofta att svallkött och sårbildning uppkommer vid sidan av nageln. Denna sårbildning kan i sin tur ofta bli infekterad med  sekretion av var och kräva särskild behandling. Tillståndet kan ofta behandlas med egenvård, men i en skandinavisk population beräknas ungefär 2 till 4 per 1000 individer per år behöva söka sjukvård för nageltrång.

Orsaker 
Nageltrång inträffar ofta i samband med puberteten och är något vanligare hos pojkar. Till vanliga orsaker räknas att klippa nageln för kort på sidorna, trånga skor eller yttre våld. En vanlig orsak till infekterat nageltrång är Staphylococcus aureus. Till de förebyggande åtgärderna räknas att hålla god fothygien och använda rymliga skor, samt att låta nageln växa ut förbi den laterala nagelvallen och inte klippa den kortare än så.

Behandling 
Förebyggande behandling och egenvårdsråd är i regel tillräckligt. Utöver det kan alsolomslag användas i avsvällande syfte. Väteperoxid eller lapislösning används också som lokalbehandling. Infekterade nageltrång kan  behöva behandlas med antibiotikasalva eller tabletter.

Königs operation 

Komplicerade nageltrång som inte avhjälps av sedvanlig behandling kan åtgärdas kirurgiskt genom Königs operation. Operationen görs vanligtvis med lokalbedövning i form av tåbasblockad inom primärvård och på kirurgmottagningar. Man skär/klipper bort den del av nageln som växer in i huden, vanligtvis den ena eller andra sidan, helt ned till roten. Man försöker att också ta med denna bits nagelbädd med hjälp av en kurett, så att nageln blir smalare när den växer ut igen. Man kan även förstöra den påverkade sidans nagelrot med fenol. Vid behov skärs även en del infekterad hud med eller utan svallkött bort vid operationen.

Referenser 

Nagelsjukdomar
Sår och skador
Häxan

Häxan är en dansk-svensk stumfilm från 1922 i regi av Benjamin Christensen.

Handling
Temat är häxväsendet under århundradena. Fakta och vidskepelse kring häxtron och den blodiga uppgörelsen när kyrkan ville utrota häxeriet fram till 1900-talet när kvinnor istället kan träffa psykiatern. Paralleller dras mellan medeltidens "häxor" och samtidens "hysterikor".

Om filmen
Filmen premiärvisades 18 september 1922. Den räknas i efterhandsperspektiv som en av de mest originella och imponerande stumfilmer som över huvud taget finansierades med svenska medel. För foto svarade Johan Ankerstjerne. Benjamin Christensen använde sig i stor utsträckning av amatörskådespelare även för bärande rollerna i filmen och flera av dessa amatörskådespelare kom med tiden att bli ryktbara artister i dansk teater och film.

För inspelningen köpte Svensk Filmindustri upp Astra-Films ateljéer i Hellerup, Danmark. Dessa ateljéer kom inte till användning för någon annan inspelning så länge de var i SF:s ägo. För regissören innebar filmen ett Hollywood-kontrakt men det blev inte några fler filmiska storverk under stumfilmsperioden för honom. Han återkom till Danmark vid tiden för andra världskriget och engagerade sig i filmer med ett socialpolitiskt tema.

År 1941 gjordes en nypremiär av filmen på Dagmar Bio i Köpenhamn. Inför den nya visningen gjordes ett förtal med ljud framfört av Benjamin Christensen. Ytterligare en film med namnet Häxan spelades in 1956. Detta var en fransk-svensk produktion regisserad av André Michel och baserad på Alexandr Kuprin novell Olesia.

Rollista i urval 
Maren Pedersen - Häxan
Clara Pontoppidan - Nunnan
Elith Pio - Johannes, häxdomaren
Oscar Stribolt - Gråbroder
Tora Teje -  Hysterisk kvinna
Johannes Andersen - pater Henrik, Chefsinkvisitorn
Benjamin Christensen - Djävulen
Poul Reumert - Juvelerare
Astrid Holm - Anna Bokpräntarhustru
Karen Winther - Annas yngre syster
Ib Schønberg - Häxdomare

Kritik 
Torsten Fogelqvist i Dagens Nyheter: "Man kan icke helt underlåta att på Häxan tillämpa den klassiska definitionen på det tragiska dramats syfte - "att genom fruktan och medlidande verka till affekternas rening". Och den mynnar ut i en tacksamhetsgärd till upplysning, vetenskap och humanitet. För en gångs skull välsignar man sin egen tid och känner det efter utgången ur detta historiska inferno lättare att andas och leva. Det är icke värdelöst att hos moderna människor, som mest se nuets mörka sidor, framkalla en sådan känsla. Det vore för övrigt ett utslag av irrealistisk hjärtnupenhet att bannlysa det skräckfulla ur människans syn- och tankevärld, ett pjosk som var antiken främmande. Man måste dock göra en bestämd distinktion mellan det fruktansvärda och det rafflande. Det senare uppstår när det förra blir sitt eget självändamål. Och det är åt den sortens sensationer som film och billighetslitteratur så ofta skattat."

Externa länkar 
 Häxan på Danska filminstitutet 
 

Filmer 1922

Svenska dokumentärfilmer
Svenska skräckfilmer
Svenska stumfilmer
Filmer om psykiatri
Häxor på film
Svenska 1920-talsfilmer
Ivans barndom

Ivans barndom (ryska: Иваново детство Ivanovo detstvo) är sovjetisk krigsfilm från 1962 i regi av Andrej Tarkovskij. Den handlar om den föräldralöse pojken Ivans upplevelser under andra världskriget.

Medverkande 
Nikolaj Burljajev – Ivan
Valentin Zubkov – Cholin
Jevgenij Zjarikov – Galtsev
Stepan Krylov – Katasonytj
Nikolaj Grinko – Grjaznov
Dmitrij Miljutenko – gammal man
Valentina Maljavina – Masja
Irma Raush – Ivans mor

Referenser

Externa länkar 

 
 
 

Filmer 1962
Filmer i regi av Andrej Tarkovskij
Filmatiseringar efter sovjetiska upphovsmän
Sovjetiska krigsfilmer
Sovjetiska dramafilmer
Andra världskriget på film
George Ouzounian

George Ouzounian, mer känd under pseudonymen Maddox, föddes 1978, och är upphovsman till webbplatsen The Best Page in the Universe. Han är av armeniskt ursprung, och bor i Salt Lake City, Utah, USA.

Sidan är minimalistisk i sin design, och har som enda syfte att provocera och uttrycka Maddox personliga åsikter. Sidan är, bland annat, mycket ironisk och cynisk. Eller som han själv uttrycker det: This page is about me, and why everything I like is great. If you disagree, you are wrong.

Artiklarna på sidan är mycket kontroversiella, och behandlar ämnen såsom självmord, vegetarianer, feminister etc. Sidan är mycket populär och hade mellan 1997, då han startade sidan, till och med december 2010 haft cirka 249 600 000 besökare. Maddox har även som vana att publicera och förlöjliga de hatbrev han får.

2006 släppte han sin första bok, The Alphabet of Manliness och en serietidning, The Best Comic in the Universe.

2014 startade han podcasten The Biggest Problem in the Universe tillsammans med Dax Herrera.

2016 nådde The Biggest Problem in the Universe ett abrupt slut. I det sista avsnittet (där enbart Ouzounian medverkar) tackar Ouzounian ett flertal personer, dock inte Herrera som han drivit podcasten tillsammans med.

2017 lämnade Ouzounian in en stämningsansökan mot bland annat sin tidigare podcast-kollega Herrera. Ouzounian yrkade på 372 miljoner dollar för påstådda trakasserier. Domaren Charles Ramos menar på att stämningsansökan har lämnats in i fel delstat, är dåligt skriven, och att det är otydligt vad som anförs i stämningsansökan.  

I domen framgår det att de påstådda trakasserierna bland annat ska ha bestått i att Ouzounian kallats för det negativt laddade begreppet "cuck" eller "cuckold". Detta begrepp är att likställa med en avmaskuliniserad man, men som formellt innebär en man som blir bedragen av sin fru. Paradoxalt nog har Ouzounian försvarat denna fetisch i en video på sin officiella YouTube-kanal där han förklarar att det inte är något konstigt eller fel med det.  Ouzounian har även tryckt upp tröjor till försäljning med texten "cuck".

Komikern Asterios Kokkinos står med i stämningsansökan för att han laddade upp ett satiriskt album med julsånger, "Cuckmas Carols", där texterna enbart handlar om att Ouzounian är en "cuck". Albumet låg ett tag på första plats på humortopplistan i iTunes och finns även arkiverad hos Billboard.

Referenser

Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1978
Män
Levande personer
William Kenney

Leonard William Kenney CP, född 7 maj 1946 i Newcastle-on-Tyne, är katolsk hjälpbiskop i Birmingham i England. Innan dess var han fram till 17 oktober 2006 hjälpbiskop i Stockholms katolska stift, ordförande i Caritas Sverige och Justitia et Pax. 

Kenney prästvigdes 1969. 1987 utsåg påven Johannes Paulus II honom till titulärbiskop av Midica samt hjälpbiskop i Stockholm. Dåvarande katolske biskopen i Stockholm, Hubertus Brandenburg utförde biskopsvigningen 24 augusti samma år. 

Kenney utnämndes till hedersdoktor vid Göteborgs universitet 1988. Beteckningen CP innebär att Kenney tillhör passionistorden.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Catholic Hierarchy – William Kenney

Födda 1946
Personligheter inom romersk-katolska kyrkan i Sverige
Biskopar i Stockholms katolska stift
Män
Levande personer
Hedersdoktorer vid Göteborgs universitet
Aldrig på en söndag

Aldrig på en söndag, grekisk, svart-vit film från 1960.

Handling
Filmen handlar om en amerikan (Jules Dassin) på jakt efter livets mening och filosofi. Han börjar i filosofins moderland Grekland och finner där den unga, vackra och moraliskt fördärvade enligt honom, Ilia (Melina Mercouri); en prostituerad som han beslutar att hjälpa ur fördärvet. Det är nu spänningen raskt börjar och vi inser att den enda lyckliga i filmens värld faktiskt är Ilia, som är nöjd med sina val och har hittat meningen med sitt liv.

Om filmen
Filmen blev det stora genombrottet i Sverige för Melina Mercouri, som även sjöng ledmotivet ur filmen. Filmen blev nominerad till fem stycken Oscars, varav den vann en; för bästa originalsång. Det var första gången en utländsk film vann detta pris. Filmen spelades in i Pireus, Grekland.

Rollista (i urval)
Melina Mercouri - Ilya
Jules Dassin - Homer
George Foundas - Tonio
Titos Vandis - Jorgo
Mitsos Liguisos - Kaptenen
Despo Diamantidou - Despo
Dimos Starenios - Poubelle
Dimitris Papamichael - Sjöman

Externa länkar
 

Filmer 1960
Grekiska dramafilmer
Grekiska komedifilmer
Filmer i regi av Jules Dassin
Grekiskspråkiga filmer
Engelskspråkiga filmer
Ryskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Marie Kühler

Marie Christin Kühler Flack, född 14 oktober 1965 i Gävle, är en svensk dansare, koreograf och revyartist.

Marie Kühler är dotter till dansaren Lasse Kühler och kom på så vis tidigt in i teaterbranschen. Hon är sedan 1990 gift med revymannen Peter Flack. Hon har medverkat i de flesta av hans uppsättningar i Örebro och Stockholm samt även på DVD-filmerna Hjalmar på nätet och Hjalmars såpa. Förutom engagemangen i makens uppsättningar har Kühler satt upp en musikal, Stepping Out, och spelat en uppmärksammad monolog om en kvinnas vardag i Cellofan. Hon har också medverkat som skådespelare i Kexfabriken i SR P3 och i Wilnius veckomagasin i SVT. Hon driver även en egen showdansskola i Örebro med 600 elever.

Kühler spelar även rösten till Kajsa Anka i flera filmer och serier.

Filmografi (urval)

Källor

Externa länkar
Marie Kühlers webbplats

Svenska revyartister
Svenska dansare under 1900-talet
Svenska koreografer under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1965
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Gävle
Svenska dansare under 2000-talet
Svenska koreografer under 2000-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Jules och Jim

Jules och Jim (originaltitel: Jules et Jim) är en fransk romantisk dramafilm från 1962 i regi av François Truffaut, baserad på en romanen Jules och Jim från 1952 av Henri-Pierre Roché.

Handling 
Österrikaren Jules (Oskar Werner) och fransmannen Jim (Henri Serre) träffas i Paris och blir vänner. De träffar Catherine (Jeanne Moreau) som båda blir kära i, men hon gifter sig med Jules. Under första världskriget kämpar Jules och Jim på olika sidor, men efter kriget är de fortfarande vänner. Jim reser för att hälsa på sina vänner. Catherine är uttråkad och börjar snart inleda ett förhållande med Jim.

Om filmen 
Jules och Jim har visats i SVT, bland annat i oktober 1985 och i november 2021.

Medverkande (i urval)

Externa länkar 
 

Filmer 1962
Franska dramafilmer
Franska romantikfilmer
Filmer i regi av François Truffaut
Filmmusik av Georges Delerue
Franskspråkiga filmer
Paris på film
Svartvita filmer