kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Picketts attack

Picketts attack var en berömd infanteriattack från konfederationens styrkor den 3 juli 1863, den sista dagen av slaget vid Gettysburg under amerikanska inbördeskriget. Attacken har fått sitt namn efter generalmajor George Pickett, en av de tre sydstatsgeneraler som utförde attacken under general James Longstreets ledning.

Mål
Attacken beordrades av general Robert E. Lee och var riktad mot general George E. Meades centrala unionsstyrka vid Cemetery Ridge. General Longstreet, vars styrkor skulle utföra attacken, var emot den och försökte under natten övertala Lee, men utan framgång. Meade hade förespått vad Lee skulle göra, eftersom han dagen innan anfallit Meades båda flanker utan framgång, så Meade förstärkte sin centrala styrka före attacken.

Striden
Striden började klockan 13.00 när 138 kanoner bombarderade Cemetery Ridge i två timmar. När anfallet började marscherade cirka 15 000 man på öppen mark mot unionsstyrkans front. Under den 15 minuter långa uppmarschen var Picketts styrkor hela tiden utsatta för nordstatarnas artilleri. Efter att till en början ha pressat tillbaka Meades styrkor blev sydstatarna nära nog omslutna och led stora förluster.

Betydelse
Picketts attack var konfederationens sista stora försök att ta initiativet i kriget. Förlusten avgjorde slaget vid Gettysburg och vände hela kriget. Därefter var sydstatarnas styrkor nära nog i konstant reträtt ända till krigsslutet två år senare.

Referenser

Amerikanska inbördeskriget
Slaget vid Gettysburg
Charles de Foucauld

Charles de Foucauld, född 15 september 1858 i Strasbourg, död 1 december 1916 i Tamanrasset, Algeriet, var en romersk-katolsk präst, eremit och ordensgrundare, helgonförklarad 2022.

Charles de Foucauld inledde 1876 sin militära karriär i den franska armén. Efter ett tämligen utsvävande och sorglöst liv upplevde han en omvändelse och blev trappistmunk. Han lämnade dock klostret och reste till Palestina, där han bosatte sig i Nasaret. Senare delade han sitt liv med tuaregerna i Sahara. Han bodde mycket enkelt och tillbringade flera timmar dagligen i bön. de Foucauld författade flera skrifter om mystik och kontemplation och inspirerade andra att nästan två decennier efter de Foucaulds död grunda två kongregationer, Jesu små bröder och systrar. Under första världskriget blev han mördad i Algeriet.

Charles de Foucauld saligförklarades av påven Benedictus XVI den 13 november 2005.

Charles de Foucauld helgonförklarades av påven Franciskus den 15 maj 2022.

Källor

Externa länkar

Födda 1858
Avlidna 1916
Franska helgon
Grundare av katolska ordnar, sällskap och institut
Män
Personer saligförklarade av påve Benedikt XVI
Personer från Strasbourg
Trappistorden
Personer helgonförklarade av påve Franciskus
Östra Eds kyrka

Östra Eds kyrka är en kyrkobyggnad i Valdemarsviks församling i Linköpings stift och Valdemarsviks kommun.

Kyrkobyggnaden
Den gustavianska kyrkan började uppföras 1778 och invigdes 1785. Kyrkan ersatte ett tidigare kapell från 1600-talet. 3 maj 1958 drabbades kyrkan av en förödande brand, efter vilken bara murarna återstod. Dock hann man rädda många värdefulla inventarier. En restaurering genomfördes åren 1959-1960 efter ritningar av arkitekt Rolf Bergh. Man bestämde sig att bygga upp kyrkan med gamla murarna som grund. Eftersom kyrkan inte behövde vara lika stor som förut valde man att göra den lite kortare. Kyrktornet gjordes något längre och smalare för att bättre passa in i omgivningen. Den 2 oktober 1960 återinvigdes kyrkan av biskop Ragnar Askmark.

Inventarier
 Dopfunten av trä är tillverkad 1709 av Anders Månsson.
 Nuvarande predikstol är tillverkad 1959-1960 av konstnär Martin Holmgren.
 Kyrkans två klockor är tillverkade 1959-1960 av Bergholtz klockgjuteri i Sigtuna.

Orgel
1789 bygger Pehr Schiörlin, Linköping en orgel med 10 stämmor.
1909 bygger Eskil Lundén, Göteborg en orgel med 12 stämmor fördelad på 2 manualer och pedal. Orgeln brann upp 1958.
 Nuvarande orgel kom på plats 1960 och är byggd av Mårtenssons orgelfabrik i Lund. Orgeln är mekanisk.

Externa länkar
 Östra Eds kyrka, Östergötlands länsmuseum
 Svenska kyrkan i Valdemarsvik och Ringarum

Kyrkobyggnader i Valdemarsviks kommun
Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Kyrkobyggnader invigda 1785
Kyrkobyggnader invigda 1960
1785 i Sverige
Julia Winter

Julia Daphne Beatrice Winter, född 17 mars 1993 i Stockholm, är en svensk-född brittisk barnskådespelare. 

Winter är född i Sverige och talar flytande svenska, men flyttade till London när hon var ett år. Hon pluggade läkarprogrammet vid Karolinska Institutet. Winter bor numera i Nacka och har gått på internatskolan Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket i Sigtuna. Hon gick i teaterskola i fyra år tills hon år 2005 fick rollen som Erika Salt i Tim Burtons film Kalle och chokladfabriken där hon spelar mot bland annat Johnny Depp.

Källor

Externa länkar 
 

Kvinnor
Brittiska skådespelare
Svenska barnskådespelare
Födda 1993
Levande personer
Gryts kyrka

Gryts kyrka kan syfta på 

Gryts kyrka, Skåne – en kyrka nordväst om Knislinge i Lunds stift
Gryts kyrka, Södermanland – en kyrka norr om Stjärnhov i Strängnäs stift
Gryts kyrka, Östergötland – en kyrka öster om Valdemarsvik i Linköpings stift
Gusums kyrka

Gusums kyrka hör till Ringarums församling i Linköpings stift och ligger i Valdemarsviks kommun.

Kyrkobyggnaden
Föregångare till dagens kyrka var ett litet timmerkapell som uppfördes för bruksbefolkningen under 1600-talets slut. Nuvarande träkyrka uppfördes åren 1730 - 1731. Kyrkan har en korsformad planform och består av ett långhus med vidbyggd sakristia i norr och ett vidbyggt vapenhus i söder. Åren 1762 - 1763 kläddes ytterväggarna med panel som målades några år senare. Ytterväggarna reveterades i början av 1800-talet. En fristående klockstapel söder om kyrkan byggdes 1752 av byggmästaren Jonas Österling.

Inventarier
 Dopfunten är av mässing och står på en svarvad träfot. Funten är tillverkad av Gusums bruk under senare delen av 1600-talet.
 Predikstolen i renässansstil är från Stegeborgs slottskapell och skänkt till kyrkan 1731.
 Altartavlan är målad 1940 av Olle Hjortzberg och föreställer personer vid Kristi grav.

Orglar
Kyrkans första orgel med åtta stämmor flyttades 1768 till Gusum från Skärstads kyrka. Den var tillverkad i Köpenhamn och hade från början tre stämmor. Då den kommit till Skärstads kyrka reparerades där 1731 och utökades med tre stämmor av Lars Solberg (orgelbyggare). Senare såldes den till Ljungs kyrka.

En ny orgel med tolv stämmor byggdes 1834 av Anders Jonsson, Ringarum.
År 1914 tillkom en orgel med elva stämmor fördelade på två manualer och pedal byggd av Eskil Lundén, Göteborg.
Den nuvarande mekaniska orgeln är byggd 1966 av Jacoby Orgelverkstad liksom fasaden.

Källor

Externa länkar
 Gusums kyrka, Östergötlands länsmuseum
 Antiqvarisk tidskrift för Sverige, andra delen (1867-1869), sid 111f, handlar om Gusums kyrka
 

Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Kyrkobyggnader i Valdemarsviks kommun
Kyrkobyggnader invigda 1731
1731 i Sverige
Ringarums kyrka

Ringarums kyrka är en kyrkobyggnad i Ringarums församling i Linköpings stift och Valdemarsviks kommun.

Kyrkobyggnaden
En medeltida stenkyrka uppfördes i Ringarum sannolikt under 1200-talet. Den revs när nuvarande kyrka i gustaviansk stil uppfördes åren 1777-1779. Delar av gamla kyrkans syd- och västmurar ingår i nuvarande kyrka.

Kyrkan har en stomme av sten och består av rektangulärt långhus med tresidigt avslutat kor i öster och torn i väster. Öster om koret finns en vidbyggd halvrund sakristia. Norr om koret finns en vidbyggd sakristia.

Inventarier
 En dopfunt i mässing är tillverkad 1663 vid Gusums bruk.
 Predikstolen tillkom 1642.

Orglar
1648 byggde Simon Valentinson, Söderköping, en orgel med sex stämmor, som 1682 repareras av Georg Hum, Norrköping.
Innan 1808 fanns en orgel med sex stämmor.
1808 tillverkades en orgel av Pehr Schiörlin i Linköping som hade arton stämmor på två manualer och pedal.
Ett nytt orgelverk tillverkades av E. A. Setterquist & Son och kom på plats 1918. Orgeln är mekanisk och har rooseweltlådor.

Kororgel
En kororgel byggdes 1981 av Anders Perssons Orgelbyggeri. Orgeln är mekanisk och har fem stämmor.

Källor

Externa länkar
 Ringarums kyrka, Östergötlands länsmuseum
 Antiqvarisk tidskrift för Sverige, andra delen (1867-1869), sid 112, handlar om Ringarums kyrka
 

Kyrkobyggnader i Valdemarsviks kommun
Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Kyrkobyggnader invigda 1779
1779 i Sverige
Iriver

iriver, egentligen iriver Limited, är ett företag med huvudkontor i Seoul i Sydkorea som tillverkar hemelektronik. Det är ett dotterföretag till ReignCom och grundades 1999. Iriver är framför allt känt för sina bärbara musik- och videospelare.

Iriver släppte sin första produkt 2000: iMP-100, en bärbar CD-spelare med möjlighet att spela upp MP3-filer.

Flera av Irivers musikspelare stöder utöver WAV, MP3 och WMA det öppna ljudkomprimeringsformatet Ogg Vorbis.

Produktlista

MP3-spelare

Spelare med flashminne 
 iFP-180T
 iFP-190T
 iFP-390T
 iFP-790
 iFP 795T
 iFP-799
 iFP-899T
 iFP-990
 iFP-1090 - Flashminne, 256, 512 MB.
 iFP-1095
 N10 - Flashminne, 512 MB.
 N12 - Flashminne, 1024 MB.
 T10 - Flashminne, 512, 1024, 2048 MB.
 T20 - Flashminne, 512, 1024, 2048 MB.
 T30 - Flashminne.
 T50
 T60
 U10 - Flashminne, 512, 1024, 2048 MB.
 Clix - Flashminne, 2048, 4096 MB.
 Clix2 - Flashminne, 2048, 4096, 8192 MB.
 E30 - Flashminne 8192 MB.
 E100 - Flashminne 8192 MB.
 Spinn - Flashminne 8192 MB.

Spelare med hårddisk 
 iHD-140
 E10  - Hårddisk, 6 GB.
 H10  - hårddisk, 1 GB.
 H120 - hårddisk, 20 GB.
 H140 - hårddisk, 40 GB.
 H320 - hårddisk, 20 GB.
 H340 - hårddisk, 40 GB.
 PIMP100 - hårddisk, 20 GB.
 PIMP120 - hårddisk, 40 GB.

Spelkonsoler 
 Iriver G10

Externa länkar 
 Iriver
 Iriver Norden

Sydkoreanska företag
Företag bildade 1999
Företag i Seoul
WP:Projekt Korea
Källvatten

Med källvatten avses ett grundvatten som är avsett att användas som dricksvatten i sitt naturliga tillstånd och som förpackas vid vattentäkten.

Föreskrifter 
Det finns bestämmelser och kvalitetskontroller för förpackat källvatten och mineralvatten, där kraven för mineralvatten är mer omfattande än för källvatten. I Sverige är det Livsmedelsverket som ansvarar för dessa och beviljar tillstånd. Råvattentäkter för utvinning av källvatten behöver inte godkännas av Livs­medelsverket, till skillnad från råvattentäkter för mineralvatten. Grundläggande krav för både källvatten och mineralvatten är att råvattnet kommer från en grundvattentäkt, samt att tappningen på flaska eller annan konsumentförpackning sker i direkt anslutning till vattenkällan, det vill säga att vattnet inte transporteras i exempelvis tankar. En skillnad är att råvattentäkten i sig inte behöver godkännas för källvatten, utan bara för mineralvatten. EU-föreskrifter reglerar hur aktiverad aluminiumoxid får användas för att avlägsna fluorid från källvatten och mineralvatten. I Sverige får mineralvatten innehålla högre mineralhalter än kranvatten, medan källvatten ska vara i paritet med kranvatten.

Både naturligt mineralvatten och källvatten får inte smaksättas men det är tillåtet att tillsätta kolsyra.

Folktro 
I den svenska folktron hade de naturliga källorna kopplingar till magi. Källvattnet ansågs bland annat kunna bota sjukdomar och krämpor. Källvatten som rann norrut ansågs särskilt kraftfullt och allra bäst effekt ansågs källvattnet ha vid särskilda tidpunkter på året, som midsommar. Källorna underhölls och dekorerades. Det anordnades fester för att hylla källorna och folk offrade silvermynt och andra småsaker till källorna.

Under 1500-talet ansåg Gustav Vasa att det var katolsk vidskepelse att vattnet kunde bringa hälsa. Därför ville han få slut på resor till källorna och traditionerna med offrandet. Det resulterade i att källor betäcktes, men eftersom folktron fortfarande var stark öppnades många upp igen.

Referenser

Externa länkar 
Livsmedelsverkets kontrollwiki om källvatten

Dricksvatten
Laertes

Laertes kan syfta på:

 Laertes (grekisk mytologi) – i grekisk mytologi far till Odysseus
 Laertes (Hamlet) – en rollfigur i William Shakespeares pjäs Hamlet
Filoktetes

Filoktetes var i grekisk mytologi son till kung Poeas av Meliboea i Thessalien. Historien om honom berättas av Sofokles, såväl som Vergilius, Pindaros, Seneca, Quintilianus och Ovidius. Han var en av argonauterna och vän till Herakles.

Herakles död 
Hjälten Herakles hade blivit förgiftad av kentauren Nessos blod och led svåra plågor. För att få slut på sitt lidande beslöt Herakles att han skulle brännas levande. När Herakles hade bestigit sitt likbål ville emellertid ingen tända det. Filoktetes gick till slut med på att tända bålet och fick som belöning Herakles båge och pilar. Pilarna hade doppats i hydrans gift. Filoktetes svor att aldrig avslöja platsen där Herakles aska gravsatts.

Deltagande i det trojanska kriget 
Filoktetes for till Sparta och blev en av den Sköna Helenas friare. Då hon gifte sig med Menelaus, svor alla friarna att de skulle beskydda Helena. Efter att Helena rymt med den trojanske kungasonen Paris, utbröt det trojanska kriget. Filoktetes anslöt sig till de grekiska styrkor som seglade mot Troja. 

På vägen till Troja landsattes Filoktetes på ön Lemnos. Det finns två olika historier orsaken till detta. Båda versionena berättar att Filoktetes fick ett sår på foten som varade och luktade fruktansvärt. De skiljer sig emellertid åt beträffande hur Filoktetes fick såret. En version berättar att han på den obebodda ön Chryse i närheten av Lemnos blev biten av en orm som Hera sänt ut för att straffa honom för att han varit i Herakles, Zeus oäkta sons, tjänst. I en annan version tvingade grekerna Filoktetes att avslöja var Herakles aska låg begravd. Filoktetes ville inte muntligen bryta sitt löfte att inte berätta var askan fanns, men han gick till platsen och satte sin fot där. När hans fot rörde jorden över askan uppstod ett sår.

Eftersom det infekterade såret spred en outhärdlig stank lät Odysseus skilja Filoktetes från den grekiska hären och lämnade honom på Lemnos. Befälet över Filoktetes män övertogs av Medon. Först efter tio år blev han hämtad av hellenerna när de insåg att de inte utan hans hjälp kunde inta Troja. Efter ankomsten till grekernas läger vid Troja helades hans sår och med Herakles pilar medverkade han till erövringen av den belägrade staden.

Källor 
Salmonsens konversationsleksikon

Personer i grekisk mytologi
Prins Erik, hertig av Västmanland

Erik Gustaf Ludvig Albert, född 20 april 1889 på Stockholms slott, död 20 september 1918 på Drottningholms slott, var prins av Sverige och Norge (från 1905 endast av Sverige) och hertig av Västmanland. Han var yngste son till Gustaf V och Victoria av Baden.

Biografi
Erik var epileptiker och hade en måttlig intellektuell funktionsnedsättning, vilket kan ha orsakats av de starka mediciner mot lunginflammation som hans mor tog under graviditeten. Han beskrivs som "ett ovanligt vackert barn, till läggning och lynne mycket snäll och älsklig, men alltifrån sin tidigaste barndom konstitutivt svag och sjuklig."

Han levde på grund av sin sjukdom ett mycket tillbakadraget liv och var nästan aldrig med vid stora tillställningar. Han sägs ha varit mycket intresserad av musik och geografi, Gamla stans historia och läste ofta reseskildringar och genealogi. Han blev även i vuxen ålder "med mycken omsorg skött av sin plikttrogna vårdarinna fröken Louise Rinman", som tidigare hade varit hans och hans bröders guvernant. Han uppges inte ha varit helt isolerad, utan hade några personliga vänner, bland dem  riksdagsledamoten direktör Sven Lundberg i Helsingborg, och "höll med mycken trofasthet fast vid dessa".

Som vuxen bodde Erik på gården Balingsholm i Huddinge socken och från slutet av 1917 på Drottningholms slott, i väntan på att Haga slott skulle iordningställas som ny bostad åt honom. Innan de nödvändiga renoveringarna på Haga hade hunnit vidtagas avled Erik dock i spanska sjukan på Drottningholm. Han ligger begravd i Riddarholmskyrkan.

Anfäder

Utmärkelser

Svenska utmärkelser 
   Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden (Serafimerorden), från födseln, 20 april 1889.
   Konung Oscar II:s och Drottning Sofias guldbröllopsminnestecken, 1907
   Konung Oscar II:s jubileumsminnestecken, 1897
   Kronprins Gustafs och Kronprinsessan Victorias silverbröllopsmedalj, 1906
   Kommendör med stora korset av Svärdsorden, från födseln, 20 april 1889.
   Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, från födseln, 20 april 1889.
   Riddare av Carl XIII:s orden, från födseln, 20 april 1889.

Utländska utmärkelser 
   Riddare av Badiska Husorden Fidelitas
  Storhertig Fredriks av Baden jubileumsmedalj (1902)
  Storhertig Fredrik och Louise Guldbröllopsminnestecken (1906)
   Riddare av Danska Elefantorden
   Storkorset av Franska Hederslegionen
   Riddare av Norska Lejonorden
   Storkorset av Norska Sankt Olavs orden
   Riddare av Preussiska Svarta örns orden
   Riddare av Preussiska Röda örns orden
  Kejsar Wilhelm I:s Minnesmedalj

Referenser

Externa länkar 

 https://sok.riksarkivet.se/sbl/Presentation.aspx?id=15400

Huset Bernadotte
Svenska prinsar
Norska prinsar
Riddare av Carl XIII:s orden
Mottagare av Sankt Olavs orden
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Personer från Stockholm
Gravsatta i Riddarholmskyrkan
Födda 1889
Avlidna 1918
Män
Mottagare av Serafimerorden
Personer i Sverige under 1900-talet
Stories from the City, Stories from the Sea

Stories from the City, Stories from the Sea är PJ Harveys sjätte album och släpptes den 23 oktober 2000 och fick mestadels strålande kritik. Albumet producerades av PJ Harvey själv, Rob Ellis och Nick Caves gamle kompanjon Mick Harvey. På albumet gästar Thom Yorke från Radiohead. Albumet vann Mercury Music Prize 2000.

Låtlista
Alla låtar skrivna av PJ Harvey.
 "Big Exit"
 "Good Fortune"
 "A Place Called Home"
 "One Line"
 "Beautiful Feeling"
 "The Whores Hustle And The Hustlers Whore"
 "The Mess We're In"
 "You Said Something"
 "Kamikaze"
 "This Is Love"
 "Horse In My Dreams"
 "We Float"
 "This Wicked Tongue" (UK & Japan Bonus Track)

Musikalbum 2000
Album av PJ Harvey
Italienska kommunistpartiet

Italienska kommunistpartiet, PCI (Italienska: Partito Comunista Italiano) var ett kommunistiskt parti i Italien. Den grundades den 21 januari 1921 som Italiens kommunistiska parti (Partito Comunista d’Italia, PCd'I), bytte namn den 15 maj 1943 och upplöstes den 3 februari 1991. Under efterkrigstiden och fram till 1990-talet var det Västeuropas starkaste kommunistparti och ledande inom Eurokommunismen.

Valresultat 

1 Folkfront med andra vänsterpartier.

Se även 
 Palmiro Togliatti
 Nicola Bombacci
 Giacinto Menotti Serrati
 Antonio Gramsci

Kommunistiska partier
Kommunistpartiet
Politiska partier bildade 1921
Politiska partier upplösta 1991
Janakpur

Janakpur är en stad i distriktet Dhanusa i Nepal. Folkmängden uppgick till 97 776 invånare vid folkräkningen 2011.

I staden finns det stora Janaki Mandir-templet, omtalat för sin arkitektur. I staden föddes kung Janaks dotter Sita, som enligt traditionen gifte sig med guden Rama.

Referenser 

Orter i Nepal
Antonio Di Ponziano

Antonio Di Ponziano, född 5 oktober 1962 i Hägersten i Stockholm, är en svensk skådespelare. Han är far till Dao Molander Di Ponziano.

Filmografi (i urval)
1983 – Blödaren

1997 – Skilda Världar
1997 – Emma åklagare 
1999 – Sjätte dagen
1999 – Mitt i livet
2005 – Länge leve Lennart
2011 – Bilar 2 (röst)

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1962
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Spontanjäst öl

Spontanjäst öl är öl i vilken fria jästpartiklar i luften får starta jäsprocessen. Spontanjäsning ger en mer varierad öl jämfört med när man jäser med en kontrollerad jästkultur som över- och underjäsning.

Spontanjäsning är den äldsta formen av jäsning. Den utnyttjar de mikroorganismer som finns i luften. Först bryggs stamvörten och slås upp i stora öppna grunda kar, så kallade kylskepp. Dessa finns ofta på bryggeriernas övervåningar. Kylskeppen är ofta inte mer än 30 - 40 cm djupa, för att så stor yta som möjligt ska komma i kontakt med luften. Utrymmena med kylskeppen har luckor som ställs öppna så att luften kan komma i kontakt med vörten. Efter en natt i kylskepp tappar man upp vörten på fat. Faten är ofta gamla vinfat med volymer från 250 till 10 000 liter. Jäsningen kommer igång inom en vecka. För att jäsningen inte ska ske explosionsartat sker bryggningen bara under det kyligare halvåret.

Jäsningen sker i flera steg. Under de första månaderna sker framför allt alkoholjäsning. Därefter dominerar laktobakterier, som skapar den för lambik så karaktäristiska syran. Efter ett år dominerar brettanomyces, en jästfamilj som skapar karaktäristiska aromer av hästfilt.

Den spontanjästa ölen finns i följande varianter:
Lambik är spontanjäst öl från den första jäsningen. Den är relativt ovanlig och har en alkoholstyrka på 5-6%.
Gueuze är en blandning av ung och gammal lambik som får jäsa tillsammans på flaska.
Faro är en med farinsocker sötad lambik och är mycket ovanlig.
Fruktlambik är den vanligaste sorten och finns i många varianter.
Kriek görs på körsbär och är vanligast.
Frambozen görs på hallon.
Perzik görs på persika.
Bosbes görs på röda vinbär.
Zwarte bes görs på svarta vinbär.

Det finns även mindre traditionella varianter på till exempel vattenmelon och hjortron.

Se även 
underjäst öl
överjäst öl

Källor

Noter 

Ölsorter
Anteckningsböcker från fängelset

Anteckningsböcker från fängelset (it. Quaderni del carcere), Antonio Gramscis mest betydande verk, 29 anteckningsböcker från hans tid i fängelse 1929-1935, utgivet i fyra band efter hans död.

Titel i original
Quaderni del carcere 
Deltitel Vol. 1, Quaderni 1(XVI)-5(IX), (1929-1932) 
Deltitel Vol. 2, Quaderni 6(VIII)-11(XVIII), (1930-1933)
Deltitel Vol. 3, Quaderni 12(XXIX)-29(XXI), (1932-1935)
Deltitel Vol. 4, Apparato critico

Externa länkar
Anteckningsböckerna on line i engelsk översättning

Politisk litteratur
SOM-institutet

SOM-institutet är en centrumbildning vid Göteborgs universitet och har sin bakgrund i ett samarbete mellan forskare vid Institutionen för journalistik, medier och kommunikation (JMG) och Statsvetenskapliga institutionen vid Göteborgs universitet. SOM-institutet genomför sedan 1986 årliga frågeundersökningar med fokus på Samhälle, Opinion och Medier (SOM). 

Institutet bedriver egen samhälls- och metodforskning, men fungerar också som en infrastruktur för att ställa forskningsfrågor till befolkningen eller till deltagare i webbpaneler - något som utnyttjas av såväl forskare vid svenska och internationella lärosäten som av myndigheter och andra offentliga organisationer. Utöver SOM-undersökningarna och Medborgarpanelen genomför SOM-institutet även PEP-rapporten i samverkan med Generation PEP och Karolinska Institutet (KI).

Historik 
SOM-institutet grundades av Sören Holmberg, professor i statsvetenskap, Lennart Weibull, professor i massmedieforskning, samt Lennart Nilsson, docent i offentlig förvaltning.

Sedan 1986 genomför institutet en nationell riksrepresentativ postenkätundersökning med möjlighet att svara på webben (den nationella SOM-undersökningen) på temat samhälle, opinion och medier. Den nationella undersökningen går ut till 21 000 slumpmässigt utvalda personer boende i Sverige mellan 16 och 85 år. Sedan 1992 genomför SOM-institutet även regionala och lokala undersökningar bland annat i Västra Götaland, Skåne, Värmland och Göteborg. 

De tydligaste spåren av undersökningsverksamheten är SOM-institutets publikationer i form av rapporter och forskarantologier. Merparten av de resultat som publiceras i form av böcker, rapporter och presentationer kommer ifrån SOM-undersökningarna, och framförallt den nationella SOM-undersökningen. . Alla publikationer och presentationer från SOM-institutet finns för nedladdning på institutets hemsida. 

Föreståndare för institutet är sedan oktober 2017 Johan Martinsson, docent i statsvetenskap. Tidigare föreståndare (2010-2017) var professor Henrik Oscarsson.

SOM-institutets forskarantologier

Referenser

Noter

Externa länkar
 - Officiell webbplats
 www.snd.gu.se - Svensk Nationell Datatjänst där alla data från SOM-undersökningarna deponerats för forskning och utbildning

Forskningsinstitut vid Göteborgs universitet