Den vita katten

Den vita katten är en svensk dramafilm från 1950 i regi av Hasse Ekman.

Om filmen 
Filmen premiärvisades 26 december 1950 på biograf Grand i Stockholm. Den spelades in vid Sandrew-Ateljéerna med exteriörer från Centralen, Tyska Brunnsplan i Stockholm och Ulriksdals vagnhallar i Solna av Göran Strindberg. 

Som förlaga har man  Walter Ljungquists roman Nycklar till okänt rum som utgavs 1950. En skillnad mellan boken och filmen är dock, att medan de båda huvudpersonerna i filmen är jämnåriga, skildrar boken en kärlekshistoria mellan X, en medelålders man, och den mycket yngre kvinnan Auri. Detta avspeglar Ljungquists eget liv; samma år som boken kom ut gifte han sig med Auris förebild i verkligheten, den 30 år yngre Gerda Antti.

Handling 
En ung man anländer en kväll med tåg till Stockholms centralstation. Han har förlorat minnet. Tidningarna rapporterar om en förrymd sinnessjuk sexualförbrytare, han fasar inför tanken att det kan vara han. 

På Centralens kaffeservering möter han servitrisen Auri. Hon upptäcker att han saknar pengar och att han inte har någonstans att ta vägen. Han berättar för henne om sin situation. Av medkänsla erbjuder hon sig att själv betala för hans mat och att ta med sig honom hem till sig. Inför Auri kallar han sig "X". Hon vill gå till polisen men X är rädd för att vara efterspanad för något brott och avvisar tanken.

På vägen hem till henne stöter de ihop med en berusad man som tror sig känna igen honom, men hävdar att han skulle vara död samt ber honom att hälsa "Pax". X och Auri pratar om vem X kan vara och hur hans förträngda liv egentligen ser ut, om han har familj och var han kan höra hemma. Han fasar inför vem han är, om det är något väldigt mörkt och obehagligt han flytt ifrån. 

Men X söker ändå svaret på vem han egentligen är. I fickan hittar han nycklar och en lapp med en adress och ett telefonnummer. Adressen leder honom till en konstnärslya i Gamla Stan och nycklarna passar i låset. Lyan tillhör en konstnär med namnet Elias Sörbrunn.

Roller i urval
Alf Kjellin - "X", Torben Gall, författare 
Eva Henning - Auri Rautila, servitris 
Sture Lagerwall - Elias Sörbrunn, konstnär 
Gertrud Fridh - "Pax", Lena Gall, Torbens hustru 
Hugo Björne - "Väglusen", byoriginal 
Ingrid Borthen - Ingeborg Eksell 
Gunnar Björnstrand - Jarl Eksell, Ingeborgs man 
Gull Natorp - Otti Patkull 
Doris Svedlund - Inez, flickan i skolhuset 
Gösta Gustafson - Filip, Inez far 
Margit Andelius - Ebba Patkull, Ottis syster 
Stig Järrel - Algot, nattfirare på Österlånggatan 
Peter Blitz - Jerker, pojken i skolhuset 
Arne Ragneborn - kis på Centralen, bondfångare 
Alf Östlund - biljettkontrollör på Centralen

Ej krediterade 
Barbro Flodquist - Algots dam
Ellika Mann - flickan vid serveringsdisken på Centralen
Mona Geijer-Falkner - portvaktsfrun på Själagårdsgatan 5
Helga Brofeldt - äldre hyresgäst på Själagårdsgatan 5
Astrid Bodin - lättfotad hyresgäst på Själagårdsgatan 5
Amelie Tuné - gammal hyresgäst på Själagårdsgatan 5
Georg Skarstedt - hyresgäst på Själagårdsgatan 5
Werner Ohlson - Hyresgäst på Själagårdsgatan 5, Bojans kille
Svea Holst - Svea, Eksells hembiträde
Bengt Wærnholm - den druckne luffaren
Gösta Bringborn - första konduktören
Carl Andersson - andra konduktören
Hanny Schedin - kassörskan på Centralens servering
Gunvor Pontén - skrattande flicka i tågkupén
Karin Hedström - skrattande flickans kamrat
Nina Scenna - dam på Centralens servering
Agda Helin - dam på Centralens servering
Magnus Kesster - herre på Centralens servering
Frithiof Bjärne - Svenne, mannen som bultar på Auris dörr (röst)
Emy Storm - telefonisten (röst)
Eva Wikman - servitris på Centralens servering
Theodor Berthels - pastorn i missionshuset

Musik i filmen
Dream Boogie, kompositör Charlie Norman, instrumental. 
Not Far, Not Far From the Kingdom (Ej långt, ej långt från Guds rike), kompositör Ira D. Sankey engelsk text Henry Thomas Smart

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2016.

Externa länkar

Filmer 1950
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Hasse Ekman
Svenskspråkiga filmer
Stockholm på film
Svenska filmer baserade på romaner
Järnväg på film
Filmmanus av Hasse Ekman
Svenska 1950-talsfilmer