kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Träsmak

Träsmak är en revy från 1983 som sattes upp i Göteborg och Stockholm. Den sändes även på TV 1985. I rollerna medverkar medlemmarna i Galenskaparna och After Shave, förutom Jan Rippe.

Revyn hade premiär på Stenhammarsalen i Göteborg den 15 oktober 1983. Den spelades 69 gånger i Göteborg och gjordes även som krogshow under 13 veckor på Restaurang Cabaret i Stockholm. Under tiden på Restaurang Cabaret gjordes en filminspelning som visades i TV den 1 februari 1985. Sångerna från revyn gavs senare ut på LP-skiva. Träsmak har även publicerats i SVT:s Öppet arkiv.

Temat i Träsmak var "livet är en film som man får träsmak av om den är kass". Kända nummer ur revyn är Säng, säng, säng, Borås Borås och Förbudsdepartementet.

I Träsmak dök bilmekanikern Roy (Anders Eriksson) upp för första gången. Uttrycket ”Ring mej sen” blev riksbekant när sketchen började spelas i radion. Senare blev Roy huvudperson i TV-serien Macken.

Rollista
Anders Eriksson
Kerstin Granlund
Claes Eriksson
Knut Agnred
Per Fritzell
Peter Rangmar

Referenser

Externa länkar
Kulturtuben – Träsmak

1983 i Sverige
Kultur i Göteborg
Teateråret 1983
Musikåret 1983
Svenska revyer
Galenskaparna och After Shave
Svenska komedifilmer
Bästa formen

Bästa formen är ett svenskt TV-program om form och design från SVT Malmö. Programmet hade premiär våren 2003 och visades till hösten 2007. Programledare var Staffan Bengtsson och Pernilla Månsson Colt.

Kulturprogram i Sveriges Television
Kultur i Malmö
Cyklar (revy)

Cyklar är en revy av Galenskaparna och After Shave som hade premiär på Lisebergsteatern i Göteborg den 20 april 1985. 

Cyklar var en hyllning till den mänskliga faktorn. Gud började med en ny skapelse och en ny Adam, därefter gick tiden i rasande fart via Hamlet rakt in i framtiden. Den kanske mest kända sketchen är Herrboutiqen där Peter Rangmar och Per Fritzell spelar hippa, rosaklädda försäljare som nästan skrattar ihjäl sig åt den töntige Jolo, gestaltad av Jan Rippe, som vill köpa en beige banlonpolo och ett par terylenbyxor med pressveck. Ett annat välkänt nummer är Claes Erikssons Jacques Brel-parodi Under en filt i Madrid.

Cyklar blev en stor framgång med 81 föreställningar i Göteborg. Vårvintern 1986 rullade revyn vidare på Intiman i Stockholm där den spelades ytterligare 89 gånger.
Förutom Grisen i säcken och Stinsen brinner är Cyklar den största teatersuccén som Galenskaparna och After Shave har haft genom åren. Under de 81 föreställningarna man spelade i Göteborg var det endast fyra biljetter som inte såldes.

Revyn Cyklar spelades in för TV under gästspelet på Intiman och visades i julhelgen 1987, den finns även utgiven på LP/CD-skiva och DVD.

Externa länkar
Kulturtuben – Cyklar

1985 i Sverige
Kultur i Göteborg
Teateråret 1985
Musikåret 1985
Svenska revyer
Galenskaparna och After Shave
The Castle Tour

The Castle Tour är en svensk TV-film från 1986, regisserad av Claes Eriksson och Lars Gustavsson med Galenskaparna och After Shave.

Handling
Ett gäng turister visas runt på Tjolöholms slott av en guide (Peter Rangmar) som pratar en oförståelig, hemmagjord engelska.

Rollista
Peter Rangmar - Guiden på slottet
Jan Rippe - Turist med godispåse
Kerstin Granlund - Turist
Per Fritzell - Raggande turist med intresse för kvinnan (Kerstin Granlund)
Anders Eriksson - Turisten med överlevnadsutrustning
Claes Eriksson - Turist med en kamera
Knut Agnred - Turist tillsammans med sin son (Erik Wingquist)
Erik Wingquist - ung grabb 
Marianne Östlund - städerska
Barbro Appelgren - städerska

Svenska TV-filmer
Galenskaparna och After Shave
Filmer i regi av Claes Eriksson
TV-filmer 1986
Golden Globe Award

Golden Globe Award är prestigefyllda amerikanska priser för biofilmer och tv-program som delas ut varje år.

Utdelningen organiseras sedan 1944 av Hollywood Foreign Press Association. Från och med 2005 är det 86 internationella journalister som jobbar i Hollywood som bestämmer vilka som ska få priserna. Efter Oscar (för biofilmer) och Emmy (för tv-program) är Golden Globe den viktigaste utmärkelsen för arbete inom nöjesbranschen.

Från 1944 till 1956 fanns bara priser för biofilmer. Golden Globe delas ut i olika kategorier, oftast uppdelade i Drama och Musikal eller komedi.

Meryl Streep har rekordet i störst antal Golden Globe-statyetter med åtta stycken. Jack Nicholson, Angela Lansbury och Alan Alda har prisats sex gånger var. Meryl Streep har även rekordet för flest nomineringar med 27 stycken, medan tvåan Jack Lemmon har 22. Fyra personer har vunnit två Golden Globes i skådespelarkategorierna under samma år. De är Sigourney Weaver 1989 för De dimhöljda bergens gorillor och Working Girl, Joan Plowright 1993 för En förtrollad April och Stalin, Helen Mirren 2007 för The Queen och Elizabeth I och Kate Winslet 2009 för Revolutionary Road och The Reader.

Den brittiske komikern Ricky Gervais var värd för Golden Globe-galorna 2010–2012 vilket väckte uppmärksamhet då han skämtade friskt om skådespelarna som galorna skulle premiera.

Priskategorier

Filmpriser 
 Golden Globe Award för bästa film – drama
 Golden Globe Award för bästa film – musikal eller komedi
 Golden Globe Award för bästa manliga huvudroll – drama
 Golden Globe Award för bästa kvinnliga huvudroll – drama
 Golden Globe Award för bästa manliga huvudroll – musikal eller komedi
 Golden Globe Award för bästa kvinnliga huvudroll – musikal eller komedi
 Golden Globe Award för bästa manliga biroll
 Golden Globe Award för bästa kvinnliga biroll
 Golden Globe Award för bästa regi
 Golden Globe Award för bästa manus
 Golden Globe Award för bästa sång
 Golden Globe Award för bästa musik
 Golden Globe Award för bästa animerade film (sedan 2006)
 Golden Globe Award för bästa utländska film
 Cecil B. DeMille Award

Tv-priser 
Utdelade sedan 1956.
 Golden Globe Award för bästa TV-serie – drama
 Golden Globe Award för bästa TV-serie – musikal eller komedi
 Golden Globe Award för bästa miniserie eller TV-film
 Golden Globe Award för bästa manliga huvudroll i en TV-serie – drama
 Golden Globe Award för bästa kvinnliga huvudroll i en TV-serie – drama
 Golden Globe Award för bästa manliga huvudroll i en TV-serie – musikal eller komedi
 Golden Globe Award för bästa kvinnliga huvudroll i en TV-serie – musikal eller komedi
 Golden Globe Award för bästa manliga huvudroll i en miniserie eller TV-film
 Golden Globe Award för bästa kvinnliga huvudroll i en miniserie eller TV-film
 Golden Globe Award för bästa manliga biroll i en TV-serie, miniserie eller TV-film
 Golden Globe Award för bästa kvinnliga biroll i en TV-serie, miniserie eller TV-film

Se även
Golden Globe-galan 2013
Golden Globe-galan 2014

Källor

Externa länkar 

 Hollywood Foreign Press Association

Amerikanska filmpriser
Amerikanska TV-priser
Priser och utmärkelser instiftade 1944
 
TV-program i NBC
Chet Atkins

Chester Burton "Chet" Atkins, född 20 juni 1924 i Luttrell i Union County, Tennessee, död 30 juni 2001 i Nashville, Tennessee, var en amerikansk gitarrist och skivproducent. Förutom en solokarriär, som inleddes redan 1942, började han under tiden på RCA Victor att producera andra artisters skivor, och medverka som studiogitarrist på dessa. Under slutet av 1950-talet skapade han, tillsammans med bland andra Floyd Cramer, den stil inom countrymusik som kallas Nashvillesoundet, men producerade samtidigt Elvis Presleys första skiva på RCA, och återfinns även som kompgitarrist på denna.

Chet Atkins invaldes i Rock and Roll Hall of Fame år 2002.

Diskografi
Album
		
 (10"-version)

 (LP-version)
	

	
	
	
	
	

	
	

 (med Mark Knopfler)

Signaturmodeller
Gibson
CE/CEC
Studio CE/CEC
SST
L-10
Gretsch
Chet Atkins Signature Nashville
6120 Chet Atkins Hollowbody
Country Gentleman
Tennessean
7660 Chet Atkins
W6190 Super Chet
Epiphone
Chet Atkins SST
Chet Atkins CE
Chet Atkins CEC

Referenser

Externa länkar

Chet Atkins officiella webbplats
Chet Atkins på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Amerikanska countrygitarrister
Amerikanska jazzgitarrister
Amerikanska musikproducenter
Rock and Roll Hall of Fame
Personer från Union County, Tennessee
Födda 1924
Avlidna 2001
Män
Grammy Award-vinnare
Hockeyfyran

Hockeyfyran är en serie och den sjätte högsta divisionen i ishockey för herrar i Sverige, även benämnd division 4. Serien finns endast i Stockholms- och Göteborgsområdet samt Östergötland, administreras av de lokala distrikten av Svenska Ishockeyförbundet och antalet grupper kan ändras från säsong till säsong. Serien är i oftast den lägsta serien i de geografiska områden där den finns, men i Stockholm finns även division 5.

Indelning
Säsongen 2017/2018 består Division 4 av följande serier:

Region Syd
Hockeyfyran A Göteborg
Division 4, Östergötlands Ishockeyförbund 

Region Öst
Division 4 Uppland
Hockeyfyran Mellersta Stockholm
Hockeyfyran Norra Stockholm
Hockeyfyran Södra Stockholm

Se även 
Lista över ishockeyligor

Referenser

Webbkällor

Externa länkar
 Svenska Ishockeyförbundet stats.swehockey.se
 Everysport: Hockeyfyran Herr
 Eliteprospects: DIVISION 4

Ishockeyserier i Sverige
Graham Greene (skådespelare)

Graham Greene, född 22 juni 1952 i Six Nations-reservatet utanför Brantford, Ontario, är en First Nations-kanadensisk skådespelare.

Greene har spelat indian i en mängd långfilmer. Han blev nominerad till en Oscar för bästa manliga biroll för rollprestationen i Dansar med vargar (1990).

Filmografi i urval 

 (28 avsnitt)

Externa länkar 

 

Kanadensiska skådespelare
Män
Födda 1952
Levande personer
Andrew Ridgeley

Andrew John Ridgeley, född 26 januari 1963 i Windlesham, Surrey, är en brittisk popsångare som tillsammans med George Michael på 1980-talet utgjorde popduon Wham!.

Biografi 
Han föddes i Windlesham i Surrey men växte senare upp i Bushey i Hertfordshire och där studerade han vid Bushey Meads School, där han lärde känna George Michael - musik var ett gemensamt intresse så de fann varandra snabbt och de spelade i flera olika band innan de bestämde sig för att bilda Wham!. 

Efter att Wham! splittrats spelade Ridgeley in ett soloalbum och släppte två singlar; George Michael medverkade och sjöng på Red Dress. Ridgeley har idag inga planer på att fortsätta sin karriär inom musikbranschen.

Ridgeley är sedan 1991 gift med Keren Woodward från popgruppen Bananarama, som han har ett barn tillsammans med. De är bosatta i Cornwall och Ridgeley ägnar sig åt golf och surfing. 

1993 utsågs han till "Världens snyggaste man" av tidningen All Of They.

Diskografi (solo)

Album
1990 – Son of Albert

Singlar
1990 – "Shake"
1990 – "Red Dress"

Källor

Externa länkar

Brittiska sångare
Brittiska pop- och rocksångare
Män
Födda 1963
Levande personer
Synthpopsångare
Maverick (film)

Maverick är en amerikansk westernfilm från 1994 i regi av Richard Donner. Filmen baseras på tv-serien med samma namn från 1950-talet, där James Garner spelade huvudrollen. I den här filmversionen syns bland andra Jodie Foster, Mel Gibson och James Garner i huvudrollerna.

Handling 
En pokerturnering på en flodbåt annonserar om att en ensam vinnare kammar hem 500 000 dollar och Bret Maverick har siktet ställt på att bli vinnaren som tar hem hela potten. Men först måste han ta itu med en domare som tycker att en ögla på ett rep är den bästa medicinen, en skenande diligens, en säck full med ormar och så måste han skramla ihop till anmälningsavgiften för turneringen.

Rollista (urval) 
Mel Gibson - Bret Maverick, Jr. 
Jodie Foster - Mrs. Annabelle Bransford 
James Garner - Marshal Zane Cooper 
Graham Greene - Joseph 
Alfred Molina - Angel 
James Coburn - Commodore Duvall
Dub Taylor - Room Clerk 
Geoffrey Lewis - Matthew Wicker/Eugene, Banker 
Paul L. Smith - The Archduke 
Dan Hedaya - Twitchy
Dennis Fimple - Stuttering 
Denver Pyle - Old Gambler 
Clint Black - Sweet-Faced Gambler 
Max Perlich - Johnny Hardin
Lauren Shuler Donner - Mrs. D., Bathhouse Maid 
Corey Feldman - bankrånare 
Art LaFleur - pokerspelare
Doug McClure - pokerspelare

Externa länkar
 

Amerikanska westernfilmer
Filmer 1994
Amerikanska actionkomedifilmer
Oregon på film
Engelskspråkiga filmer
Poker på film
Filmer i regi av Richard Donner
Filmmusik av Randy Newman
James Cran

James Douglas Cran, född 28 januari 1944 i Kintore i Skottland, är en brittisk konservativ politiker. Han var parlamentsledamot för valkretsen Beverley and Holderness i norra England 1987-2005.

Källor

Noter 

Brittiska parlamentsledamöter
Alumner från University of Aberdeen
Män
Födda 1944
Levande personer
Fången på Zenda (film, 1937)

Fången på Zenda (engelska: The Prisoner of Zenda) är en amerikansk äventyrsfilm från 1937 i regi av John Cromwell. Filmen är baserad på Anthony Hopes roman Fången på Zenda från 1894. I huvudrollerna ses Ronald Colman, Madeleine Carroll, Douglas Fairbanks Jr., David Niven, Raymond Massey och Mary Astor. Filmen nominerades till två Oscars.

Handling 
En ung engelsman, Rudolf Rassendyll, kommer till ett litet kungadöme för att vara med när hans kusin kröns till kung. Han upptäcker snart att han är identiskt lik kronprins Rudolf. Men kungens styvbror Michael har också anspråk på tronen och kidnappar kronprinsen. Rassendyll får rycka in som stand-in vid kröningen och snart har han förälskat sig i prinsessan Flavia.

Om filmen 
Som teknisk rådgivare (Technical Advisor) fungerade Sigvard Bernadotte.

Romanen har filmatiserats ett flertal gånger, bland annat 1952 med James Mason, se Fången på Zenda (1952).

Rollista i urval 

 Ronald Colman - major Rudolf Rassendyll / kronprins Rudolf
 Madeleine Carroll - Prinsessan Flavia, kronprinsens förlovade
 C. Aubrey Smith - överste Zapt
 Raymond Massey - hertig Michael
 Mary Astor - Antoinette de Mauban, Michaels förlovade
 David Niven - kapten Fritz von Tarlenheim
 Douglas Fairbanks jr. - Rupert av Hentzau
 Montagu Love - Detchard
 William von Brincken - Kraftstein
 Florence Roberts - Duenna
 Torben Meyer - Max, butlern
 Lawrence Grant - Marshal Strakencz
 Ralph Faulkner - Bersonin
 Byron Foulger - Master Johann
 Howard Lang - Josef, betjänt
 Alexander D'Arcy - De Gautet

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 
 

Amerikanska filmer 1937
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Swashbucklerfilmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer i regi av John Cromwell
Filmer från United Artists
Ross Cranston

Ross Frederick Cranston, född 23 juli 1948 i Brisbane i Australien, är en brittisk Labourpolitiker. Han var parlamentsledamot för valkretsen Dudley North från 1997 till 2005. Han är professor i juridik.

Källor

Noter 

Brittiska parlamentsledamöter
Alumner från University of Queensland
Alumner från Harvard Law School
Män
Födda 1948
Levande personer
Personer från Brisbane
Shigeru Miyamoto

Shigeru Miyamoto  , född 16 november 1952 i Sonobe (nuvarande Nantan), är en japansk spelskapare som arbetar för Nintendo. Han har bland mycket annat skapat några av världens mest framgångsrika TV-spelserier som Donkey Kong, Super Mario, The Legend of Zelda, Star Fox, F-Zero och Pikmin. Han är en av världens största spelregissörer, och kallas ofta fadern till moderna TV-spel. Hans spel fokuserar ofta på spelaren, och att få spelaren att själv upptäcka saker.

Han anställdes från början som konstnär hos Nintendo, som då var ett leksaksföretag. 1980 fick han uppdraget att designa Nintendos första arkadspel. Resultatet blev Donkey Kong, en enorm succé. Spelets huvudperson var Mario (då vid namnet Jumpman), vilken också blev Nintendos maskot. Miyamoto blev snabbt Nintendos stjärnproducent och skapade en stor mängd varumärken, av vilka de flesta fortfarande används idag.

Shigeru Miyamoto blev 1998 den första person att bli invald i Academy of Interactive Arts and Sciences' Hall of Fame.

Han har en fru, Yasuko, och två barn.

Biografi 
Shigeru Miyamoto föddes i Sonobe (nuvarande Nantan) i Kyoto prefektur, Japan. Som ung pojke älskade han att måla och utforska området runt hemmet. Han utforskade bland annat grottor och sjöar på landsbygden utanför Kyoto. Det har inspirerat till bland annat miljön i Zelda-spelen. 1970 började han på Kanazawas industridesign- och konsthögskola från vilken han avlade examen fem år senare, även om han senare erkänt att han tillbringade mer tid med att rita än att plugga. 1977 mötte Miyamoto, som nu hade en examen inom industriell design, Nintendos dåvarande VD Hiroshi Yamauchi. Han anställdes och placerades som lärling i planeringsavdelningen.

1980 släppte Nintendos relativt nystartade amerikanska filial spelet "Radarscope" som de trodde skulle göra succé. Så blev det dock inte och spelet floppade. Det var nu Miyamoto fick sitt första speljobb. Han gjorde om spelet totalt och slutresultatet blev supersuccén Donkey Kong, ett spel som de flesta till en början var skeptiska mot då spelet hade en människa som huvudperson under en tid då majoriteten av alla spel utspelade sig i rymden. Donkey Kong har ofta hävdats vara det första spelet med en bakgrundshistoria.

Ludografi

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 Shigeru Miyamoto på Nintendo Miiverse
 "Master of Play" profil i New Yorker, 20 december 2010
 N-Sider – Shigeru Miyamotos profil
 
 New York Times profil, 25 maj 2008
  från den digitala TV-serien Play Value producerad av ON Networks
 

Nintendopersonligheter
Födda 1952
Män
Levande personer
Japanska konstnärer
Japanska datorspelsproducenter
Japanska datorspelsutvecklare
Datorspelsmusiker
Personer i Japan under 1900-talet
Personer i Japan under 2000-talet
WP:Projekt Japan
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Personer från Kyoto prefektur
Honeywell

Honeywell International Inc. är ett amerikanskt multinationellt konglomerat. Företaget grundades 1906. Honeywell sysslar i huvudsak med datoriserad automation inom industri- och byggbranschen. Huvudkontoret finns i Charlotte i North Carolina.

Honeywell fusionerades år 1999 med Alliedsignal. Trots att Alliedsignal var två gånger större än Honeywell, bestämde man att behålla Honeywell som hela företagets namn i och med att varumärket var så välkänt.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

 
Företag bildade 1906
Katitzi

Katitzi (romskt smeknamn för Katarina, kati=katarina, katitzi= lilla kati) är huvudpersonen i en självbiografisk serie barn- och ungdomsböcker av Katarina Taikon. Serien följer Katitzi från sjuårsåldern upp till övre tonåren och vänder sig till läsare i ungefär Katitzis ålder. De första lämpar sig därför för relativt små barn medan de senare, som behandlar Katitzis barnäktenskap, hennes missfall och den romska rättegång som löser henne ur äktenskapet, snarare är ungdomsböcker.

Tecknaren Björn Hedlund ritade och överförde under 1970-talet Katitzi till en tecknad serie, publicerad i Kamratposten, och i en egen serietidning (8 nummer) utgiven av Williams Förlag. 1979 samlades serien i tre album utgivna på av Bonniers Juniorförlag: "Barnhemsflickan", "Zigenarflickan" och "Hjältinnan".

Ulf Andrée gjorde 1979, med Bo Löfberg som producent, en TV-serie baserad på böckerna om Katitzi (se Katitzi (TV-serie)). Sedan 2008 finns även den första Katitziboken översatt till Katarina Taikons modersmål romanès (kalderash) av sångaren/författaren Hans Caldaras. 

Böckerna i serien gavs under 2010-talet ut på nytt av Natur & Kultur. Texterna är redigerade av Lawen Mohtadi, dels för att byta ut gammaldags ord mot nyare diton, dels för att rätta till felaktigheter i interpunktion och grammatik, och dels för att byta ut ordet "zigenare" mot "romer" då ordet används av romer, även om "zigenare" har fått står kvar oförändrat då icke-romer använder det, för att inte dölja hur språkbruket såg ut på den tiden. Böckerna har fått nya illustrationer av Joanna Hellgren.

En utställning "Katitzis resa genom Sverige" anordnades av Tensta konsthall 2012–2013.

I Skellefteå, där Katarina Taikon bodde i  fosterhem, finns sedan 2015 Katitzis gata uppkallad efter henne.

Boklista
  
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
                                                                           

Bilderböcker om Katitzi med illustrationer av Lisbeth Holmberg-Thor

Se även
 Katitzi (TV-serie)

Källor
 "Katitzis resa genom Sverige", Tensta konsthall.

Noter 

Fiktiva figurer från Sverige
Svenska litterära figurer
Svenska seriefigurer
Rollfigurer i TV-serier
Figurer i barn- och ungdomslitteratur
Fiktiva figurer introducerade 1969
Barndomsskildringar
Sanjay Gandhi

Sanjay Gandhi, född 14 december 1946 i New Delhi, död 23 juni 1980 i New Delhi, var Indira Gandhis yngste son och hennes tilltänkte politiske arvtagare, men han omkom i en flygolycka 1980.

Han var bror till Rajiv Gandhi.

Källor

Noter 

Indiska politiker under 1900-talet
Födda 1946
Avlidna 1980
Personer som omkommit i flygincidenter
Män
Feroze Gandhi

Feroze Gandhi, ursprungligen Feroze Jehangir Ghandy, född 12 september 1912 i Bombay, död 8 september 1960 i New Delhi, var en indisk journalist och politiker. Han är mest känd som make till Indira Gandhi, född Nehru. De gifte sig 1942, i en hinduisk och zoroastrisk vigselceremoni.

Gandhi tillhörde folkgruppen parser som är zoroastrier och har sitt ursprung i Iran. Han ändrade stavningen av sitt efternamn från Ghandy till Gandhi eftersom han såg upp till Mahatma Gandhi.

Från 1952 satt Feroze Gandhi i Lok Sabha på ett mandat för Kongresspartiet, men befann sig ofta på kollisionskurs med premiärminister Jawaharlal Nehru, sin svärfar.

2016 gav den svenske journalisten Bertil Falk ut en bok om Feroze Gandhi med titeln Feroze: the forgotten Gandhi.

Källor 

Indiska politiker under 1900-talet
Män
Födda 1912
Avlidna 1960
Alumner från London School of Economics
Varennes-en-Argonne

Varennes-en-Argonne, eller Varennes, är en ort och kommun i departementet Meuse i Frankrike. År  hade Varennes-en-Argonne  invånare.

Orten blev omtalad den 20 juni 1791, då Ludvig XVI och Marie-Antoinette försökte fly från Frankrike, assisterade av Axel von Fersen. Det franska kungaparet avslöjades dock och arresterades följande dag. Denna historiskt betydelsefulla episod har fått namnet flykten till Varennes och har filmatiserats som Natten i Varennes.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Varennes-en-Argonne

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Meuse

Källor

Externa länkar 

Orter i Lorraine
Franska revolutionen
1791
Kommuner i Meuse
Sveriges Grand Prix 1977

Sveriges Grand Prix , officiellt Gislaved Grand Prix of Sweden, var en Formel 1-lopp som kördes  på Scandinavian Raceway i Anderstorp i Sverige. Det var det åttonde av 17 lopp ingåendes i Formel 1-säsongen  och kördes över 80 varv. Detta var det femte av sammanlagt 6 F1-lopp som kom att köras på Anderstorp.

Resultat
 Jacques Laffite, Ligier-Matra, 9 poäng
 Jochen Mass, McLaren-Ford, 6
 Carlos Reutemann, Ferrari, 4
 Patrick Depailler, Tyrrell-Ford, 3
 John Watson, Brabham-Alfa Romeo, 2
 Mario Andretti, Lotus-Ford, 1
 Clay Regazzoni, Ensign-Ford
 Jean-Pierre Jarier, ATS (Penske-Ford)
 Jackie Oliver, Shadow-Ford 
 Hans-Joachim Stuck, Brabham-Alfa Romeo 
 Brett Lunger, BS Fabrications (McLaren-Ford)
 James Hunt, McLaren-Ford
 Rupert Keegan, Hesketh-Ford
 David Purley, LEC-Ford
 Patrick Nève, Williams (March-Ford) 
 Harald Ertl, Hesketh-Ford
 Alan Jones, Shadow-Ford
 Emerson Fittipaldi, Fittipaldi-Ford
 Gunnar Nilsson, Lotus-Ford (varv 64, hjullager)

Förare som bröt loppet
 Ian Scheckter, March-Ford (varv 61, transmission) 
 Vittorio Brambilla, Surtees-Ford (52, bränsletryck) 
 Niki Lauda, Ferrari (47, hantering) 
 Jody Scheckter, Wolf-Ford (29, olycka) 
 Ronnie Peterson, Tyrrell-Ford (7, tändning)

Förare som ej kvalificerade sig
 Alex Ribeiro, March-Ford 
 Emilio de Villota, Emilio de Villota (McLaren-Ford) 
 Larry Perkins, Surtees-Ford 
 Boy Hayje, RAM (March-Ford) 
 Hector Rebaque, Hesketh-Ford 
 Conny Andersson, BRM 
 Mikko Kozarowitzky, RAM (March-Ford)

Noteringar
 Mikko Kozarowitzky gjorde F1-debut.
 Jacques Laffites första F1-vinst.
 Ligier-Matras och motortillverkaren Matras första F1-vinst.

VM-ställning

Referenser 

 

Sport i Sverige 1977
1977