kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Pros and Cons of Hitch Hiking

The Pros and Cons of Hitch Hiking är före detta Pink Floyd-medlemmen Roger Waters första soloalbum efter brytningen med bandet. Albumet är ett konceptalbum som berättar om huvudpersonens drömmar och utspelar sig mellan klockan 4.30 och 5.12 en vanlig morgon. Både detta album och The Wall föreslogs av Roger Waters som nästa Pink Floyd-album efter Animals. Gruppen föredrog det sistnämnda och Waters sparade albumet för framtiden. Det spelades in mellan februari och december 1983 och släpptes i maj året efter.

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av Roger Waters.

"4.30 A.M. (Apparently They Were Travelling Abroad)" – 3:12
"4.33 A.M. (Running Shoes)" – 4:08
"4.37 A.M. (Arabs With Knives and West German Skies)" – 2:17
"4.39 A.M. (For the First Time Today, Pt. 2)" – 2:02
"4.41 A.M. (Sexual Revolution)" – 4:49
"4.47 A.M. (The Remains of Our Love)" – 3:09
"4.50 A.M. (Go Fishing)" – 6:59
"4.56 A.M. (For the First Time Today, Pt. 1)" – 1:38
"4.58 A.M. (Dunroamin, Duncarin, Dunlivin)" – 3:03
"5.01 A.M. (The Pros and Cons of Hitch Hiking, Pt. 10)" – 4:36
"5.06 A.M. (Every Strangers' Eyes)" – 4:48
"5.11 A.M. (The Moment of Clarity)" – 1:28

Medverkande 

Roger Waters - Bas, gitarr, sång
Andy Bown - Hammondorgel, 12-strängad gitarr
Ray Cooper - Trummor
Eric Clapton - Gitarr
Michael Kamen - Piano
Andy Newmark - Trummor
David Sanborn - Saxofon
Madeline Bell, Katie Flanagan, Doreen Chanter - Bakgrundssång

Externa länkar 

 albumet

Musikalbum 1984
Album av Roger Waters
Konceptalbum
Hibernian FC

Detta är en artikel om den skotska fotbollsklubben Hibernian FC, ej att förväxla med Hibernians FC från Malta

Hibernian FC är en skotsk fotbollsklubb från staden Edinburgh grundad av irländska arbetare 1875. Klubben har blivit skotska mästare fyra gånger och har nått semifinal i Europacupen som bäst 1955/56. Hemmaarenan heter Easter Road, och laget förkortas i vardagligt tal "Hibs" eller "Hibees".

Rivalitet
Klubbens stora rivaler är lokalkonkurrenterna Hearts of Midlothian. Matcherna mellan lagen kallas för The Edinburgh Derby.

Truppen 
 

Not: Spelare i kursiv stil är inlånade.

Utlånade spelare

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats
Regerverk

Regerverket i en piporgel är alla de delar och ledningar som överför den spelandes impulser till luftlådorna.

Regerverket omfattar följande huvuddelar:

Trakturen: De ribbor, trådar, vinklar, luftrör, elektriska ledningar, och så vidare som överför tangenternas rörelser till spelventilerna.

Registraturen: De förbindelser av liknande slag som överför registerandragens, -vippornas eller -kontakternas rörelser till slejfer, registerventiler eller motsvarande.

Koppel: De anordningar som möjliggör att man med tangenterna kan öppna spelventiler som hör till andra toner i samma eller andra verk.

Kombinationer: De anordningar som möjliggör att man med en knapp eller trampa samtidigt kan påverka ett flertal registerventiler.

Övriga spelhjälpmedel: Hit räknas till exempel crescendosvällare, registersvällare, tremulanter och liknande medel, som i olika avseenden påverkar tonernas karaktär.

Orgel
Jag mår illa

"Jag mår illa" är en sång skriven av Magnus Uggla och Anders Henriksson, och framförd av Magnus Uggla på studioalbumet 35-åringen. Sången handlar om kändisar och kritiserar skvaller/veckopressen. Den 17 september 1989 gick sången upp i topp på Svensktoppen. På singellistorna nådde den som högst nionde plats i Norge, medan den toppade i Sverige.

När låten låg etta på Svensktoppen, men Uggla inte lät sig intervjuas i programmet, ledde det till syrliga kommentarer i programmet från programledaren Kent Finell.

Senare upplagor av albumet 35-åringen innehåller spåret "Stig in och ta en cocktail (The Kent Finell Super Mix)", en nidlåt om Finell, och det tog 22 år innan Uggla och Finell försonades.

Tillkomst 
Magnus Uggla skrev låten till ett filmmanus, som det dock aldrig blev något av.<ref>Albumkonvolutet till Klassiska mästerverk, Magnus Uggla, 2002</ref>

 Text 
Texten handlar om kändisfester, vimmel och premiärer som Uggla bland annat läser i Svensk Damtidning.

Några av de kända svenskar som omnämns i texten är:

 Michael Bindefeldt ("Fru Bindefeldt")
 Emilio Ingrosso
 Pernilla Wahlgren
 Ann Uvhagen
 Björn Borg
 Jannike Björling
 Mona Seilitz
 Lili & Susie ("Två finska systrar")
 Orup
 Sofia Wistam
 Lotta Engberg
 Tommy Körberg
 Arja Saijonmaa
 Alice Timander
 Christer Lindarw ("Fröken Christer")
 Bruno Wintzell

 Musikvideo 
Musikvideon utspelar sig främst på en herrtoalett där Magnus Uggla framför låten. Filmsekvenser från kändisfester är inklippta. Några av de kända svenskar som syns i musikvideon är:

 Orup Eriksson
 Sofia Wistam
 Lill-Babs Svensson
 Tommy Körberg
 Jonas Hallberg
 Per Gessle
 Marie Fredriksson
 Lena Philipsson
 Camilla Henemark
 Micke "Svullo" Dubois
 Lili & Susie
 Pernilla Wahlgren
 Claes af Geijerstam
 Lill Lindfors
 Görel Crona
 Mona Seilitz

Videon avslutas med att Magnus Uggla tömmer sitt maginnehåll i toaletten, filmad från toalettskålens perspektiv.

Listplaceringar

Listföljd

 Utmärkelser 
Radioprogrammet Metropol utsåg sången till "1980-talets bästa svenska låt". Kritiker menade dock att det vid slutet av decenniet är lätt att vid sådana tillfällen glömma bort låtar som kom i början av decenniet.

 Andra versioner 
I november 2019 gjorde Niklas Strömstedt en egen tolkning av Jag mår illa i TV-programmet Så mycket bättre kallad Jag kan gilla''. Strömstedt valde i sin tolkning att skriva om texten genom att byta ut namnen på de personer som förekommer i originaltexten och hänvisa till samtida händelser. Strömstedt hyllade bland annat Greta Thunberg och Sara Danius och hånade Horace Engdahl och den så kallade Kulturprofilen.

Referenser

Noter 

Låtar av Anders Henriksson
Låtar av Magnus Uggla
Låtar framförda av Magnus Uggla
Musiksinglar 1989
Svensktoppsmelodier 1989
Sånger 1989
Svenskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige
Sveriges scoutförbund

Sveriges scoutförbund (SS) var det första fristående svenska scoutförbundet. Det första scoutförbundet i Sverige var dock KFUM:s scoutförbund.

Historia 
Förbundet bildades på Hotell Kronprinsen i Stockholm den 3 januari 1912 med Ebbe Lieberath som scoutchef, som en reaktion på de farhågor som tidigt uppstod kring en eventuell fragmentering av den tidiga scoutrörelsen. Man fruktade även att icke önskvärda krafter skulle göra intrång på scoutings idéer. Samma år som förbundet bildades, hölls det första förbundslägret, vilket förlades till Djurgården i samband med att de Olympiska spelen hölls i Stockholm.

Under andra världskriget trappade förbundet upp sitt samhällsarbete, och förbundets scouter arbetade med bland annat luftskydd och lantbruk. Många scouter tog sig även fadderbarn i de nordiska grannländerna. 1942 bildade förbundet tillsammans med ett trettiotal andra ungdomsorganisationer samarbetsorganet Sveriges Ungdomsberedskap, vilket senare utvecklades till Landsrådet för Sveriges Ungdomsorganisationer.

Sveriges scoutförbund gick 1960 samman med Sveriges Flickors Scoutförbund och dessa bildade tillsammans Svenska Scoutförbundet. Sveriges Scoutförbund upplöstes helt 1973.

Scoutchefer 
Alla scoutchefer för Sveriges Scoutförbund.
Ebbe Lieberath (1912-1937)
Folke Bernadotte (1937-1948)
Lennart Bernadotte (1948-1951)
Bengt Junker (1951-1956)
Gösta Lewenhaupt (1956-1957)
Bengt Junker (1957-1964)
Sten Kyhle (1964-1969)
Hans Siwe (1969-1972)
Sune Klefbouhm (1972-1975)

Förbundsläger 
1912 Djurgården, Stockholm, i samband med Olympiska spelen
1914 Baltiska lägret, Malmö, i samband med Baltiska utställningen
1923 Mölndal
1927 Beatelund, Gustavsberg, i samband med förbundets femtonårsjubileum.
1931 Kullalägret, Helsingborg.
1946 Gränsölägret, Gränsö.
1950 Åvatyr, Tyresö.
1955 6-delat landsläger.
1959 6-delat landsläger.
1965 Stegeborglägret.

Förbundsanläggningar 
Förbundet ägde följande anläggningar: (ej komplett lista)

Gilwellstugan vid Sparreholm
Vässarö
Lysestrand

Litteratur 
Puke, Margareta: Scoutings historia (1982)

Källor 

Scouting i Sverige
Phorusrhacos longissimus

Phorusrhacos longissimus är en utdöd förhistorisk fågel och den enda art man funnit av från släktet Phorusrhacos. Den var en enorm köttätande fågel som saknade flygförmåga. P. longissimus levde i nuvarande Brasilien och Patagonien.

Arten var en av de största fåglarna som existerat på vår planet.. Den var upp till 2,5 – 3 meter hög, hade en vikt av 120 – 130 kilogram och kan ha haft klor på de rudimentära vingarna. Arten var uteslutande köttätande och dominerade framför allt den sydamerikanska kontinentens näringskedja i flera miljoner år, från 27 miljoner år sedan till så sent som för 14000 år sedan. 

Ben från P. longissimus funna i Santa Cruz-formationen beskrevs 1887 av Florentino Ameghino, och antogs härstamma från en utdöd släkting till bältdjuren (Sydamerika har haft en stor mängd arter i denna grupp, nästan samtliga numera utdöda). 1891 kom man fram till att käken härrörde från en fågel.

Den närmaste levande släktingen till Phorusrhacos är de två arterna seriemor som lever i Sydamerika. Tidigare trodde man att gruppen var besläktad med rallar och trappar och placerade dem därför i ordningen Gruiformes men idag diskuterar man möjligheten att de istället är besläktade med rovfåglarna och placerar dem i den egna ordningen Cariamiformes.

Synonymer 
P. longissimus har genom åren beskrivits under en lång rad olika vetenskapliga namn och förts till en mängd olika släkten:  
 Phororhacos longissimus Ameghino, 1889
 Stereornis rollieri Moreno & Mercerat, 1891
 Stereornis gaundryi Moreno & Mercerat, 1891
 Mesembriornis studeri Moreno & Mercerat, 1891
 Mesembriornis quatrefragesi Moreno & Mercerat, 1891
 Darwinornis copei Moreno & Mercerat, 1891
 Darwinornis zittelli Moreno & Mercerat, 1891
 Darwinornis socialis Moreno & Mercerat, 1891
 Owenornis affinis Moreno & Mercerat, 1891
 Owenornis lydekkeri Moreno & Mercerat, 1891
 Phororhacos sehuensis Ameghino, 1891
 Phororhacos platygnathus Ameghino, 1891
 Titanornis mirabilis Mercerat, 1893
 Callornis giganteus Ameghino, 1895
 Liornis floweri Ameghino, 1895
 Eucallornis giganteus Ameghino, 1901
 Liornis minor Dolgopol de Saez, 1927

Phorusrhacos i populärkulturen 
I filmen ”Journey to the beginning of time” jagas en av huvudpersonerna av en Phorusrhacos genom högt gräs, och i filmen ”Den hemlighetsfulla ön” från 1961 attackeras ett läger av en rödplymad Phorusrhacos. Den har hittills också varit med i två TV-serier för BBC:s räkning: ”Odjurens tid” från 2001, och ”Förhistoriska parken” från 2006.

Referenser

Externa länkar 
"Terror birds", om Phorusrhacos på BBCs sida om TV-serien Walking with beasts

Förhistoriska fåglar
Phorusrhacos
DJ Large

Jan Mattias Hedbom, mest känd som DJ Large och Large Vegas, född den 18 september 1979 i Uppsala, var DJ och musikproducent för den svenska rap-pionjären Organism 12 och medlem i gruppen Mobbade barn med automatvapen.

Som producent och scen-Dj fick Hedbom som “”Dj Large”” sitt internationella genombrott (2004 när han skrev musiken till och producerade Promoes stora hitlåt ”These walls don't lie”.

Hedbom har givit ut ett antal mixtapes, bland annat Mitt sjunde sinne och Bananmixtapet (2006) tillsammans med Petter, Garotta Di Ansjovis tillsammans med Organism 12 och sitt eget Sounds Of Sweden Vol.1. Han medverkar också på Promoes album White Man's Burden.

DJ Large utsågs till Årets DJ vid Kingsizegalan 2012.

Hedbom har under tre år haft uppdraget att underhålla och värma publiken på Melodifestivalens alla deltävlingar samt finalen på Friends Arena. Tillsamman med bland andra Kodjo Akolor, Nassim Al Fakir & Emma Knyckare.

Idag, 2019, arbetar Hedbom som musikprodcent, scenunderhållare, och DJ på så väl stora evenemang som privata fester och bröllop.

Se även 
 Urban kultur i Uppsala

Källor

Externa länkar

 Dj Large officiella webbplats

Svenska diskjockeyer
Svensk hiphop
Födda 1979
Män
Levande personer
Musiker från Uppsala
Svenska musiker under 2000-talet
Zjanna Friske

Zjanna Vladimirovna Friske (ryska: Жанна Владимировна Фриске), född 8 juli 1974 i Moskva, död 15 juni 2015 i Balasjicha i Moskva oblast, var en rysk fotomodell och sångerska.

Friske var en välkänd fotomodell i Ryssland. Åren 1996-2003 sjöng hon i tjejgruppen Blestjasjtjie där även hennes syster Natalja Friske var medlem 2007-2008.

År 2005 slog hon igenom med singelskivan "La, La, La" som sedan efterföljdes med albumet "Zjanna" den 18 september år 2005. 

I januari 2014 diagnostiserades Friske med långt framskriden hjärncancer. Hon ville inte behandlas med cellgifter eftersom hon var gravid och inte ville utsätta barnet för några risker. I april samma år föddes hennes son. Friske avled 40 år gammal den 15 juni 2015.

Diskografi
 2005 - Janna

Filmografi
 2004 - spelade häxan Alisa Donnikova i Nattens väktare (Ночной дозор, Notjnoj dozor )
 2005 - spelade häxan Alisa Donnikova i Dnevnoj dozor (Дневной дозор)

Källor

Externa länkar
  Officiell webbplats

Ryska fotomodeller
Ryska sångare
Kvinnor
Personer från Moskva
Födda 1974
Avlidna 2015
Seriemor

Seriemor (Cariamidae) är en uråldrig sydamerikansk fågelfamilj som numera placeras i den egna ordningen Cariamiformes. Tidigare trodde man att den var närmre besläktad med tranor och rallar och placerade den därför i ordningen tran- och rallfåglar (Gruiformes) men idag diskuteras det om de inte istället är närmre besläktade med falkfåglarna.

Allmänt
Seriemor är klumpiga flygare och håller sig mest på marken. De har långa ben, lång hals och stjärt men korta vingar. Fjäderdräkten är brunaktig och de har proportionerligt korta näbbar. De återfinns i områden med torra öppna gräsytor. Deras föda består av insekter, ormar och ödlor.

Seriemor har en lång klo som den kan lyfta från marken och som påminner om den sorts klo som dinosaurier som exempelvis velociraptor hade, men eftersom den inte är böjd tillräckligt mycket kan den inte användas som ett vapen.

Systematik

Taxonomi
Bara två arter som kategoriseras i två olika släkten återstår idag:

 Rödbent seriema (Cariama cristata) (auktor Linné, 1766), också kallad kron-kariama, har sin utbredning från östra Brasilien, till centrala Argentina. Den bygger sitt bo dierkt på marken och lägger två ägg. 
 Svartbent seriema (Chunga burmeisteri) (auktor Hartlaub, 1860) har sin utbredning i nordvästra Argentina och i Paraguay. Den bygger sitt bo i träd där den lägger två ägg.

Urfåglar
De två arterna av seriemor anses vara de närmsta släktingarna till en grupp gigantiska köttätande fåglar, de så kallade terrorfåglarna (Phorusrhacidae), där en av de större arterna Phorusrhacos longissimus var kontinentens topprovdjur under flera miljoner år. Man känner till dessa fåglar genom fossil som hittats i både Syd- och Nordamerika. Av seriemor har man dock hittills (september 2006) bara lyckats beskriva en förhistorisk art, nämligen Chunga incerta.

Nya taxonomiska rön
DNA-studier ledda av forskaren Per Ericson vid Naturhistoriska riksmuseet i Stockholm visar att seriemafåglarna och därmed terrorfåglarna är nära släkt med falkfåglar (Falconiformes)

Namn
Det vetenskapliga namnet C. burmeisteri har den fått efter den tyske zoologen Karl Hermann Konrad Burmeister.

Galleri

Källor

Lars Larsson, ''Birds of the World, 2001, CD-rom

Fågelfamiljer
Fågelordningar
Masja Rasputina

Masja Rasputina (), egentligen Alla Nikolajevna Agejeva (), född 13 maj 1965 i byn Urop i Kemerovoregionen, rysk musiker, popsångerska och skådespelerska.

Rasputina är en relativt välkänd person i Ryssland, bland annat omskriven för sina tidigare privata relationer med sångaren Filipp Kirkorov, då denne var gift med Alla Pugatjova.

Diskografi

 2003 — Roza tjajnaja
 2001 — Zjivi, strana!
 2000 — Potseluj menja pri vsech
 1998 — Тy menja ne budi
 1995 — Ja byla na Venere
 1994 — Sinij ponedelnik
 1993 — Ja rodilas' v Sibiri
 1991 — Gorodskaja sumassjedsjaja

Videor

 2005 — Dzjalma
 2004 — Mosty
 2003 — Metjta
 2003 — Roza tjajnaja
 2003 — Dozjd' sumassjedsjij
 1999 — Plat'je iz roz
 1998 — Ty menja ne budi
 1998 — Ty upal s luny
 1996 — Chuligantjiki
 1995 — Ach, Odessa

Se även
 Rasputina
 Rasputin

Externa länkar
 Officiell webbplats

Födda 1965
Ryska popsångare
Ryska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Personer från Kemerovo oblast
Levande personer
Ryska skådespelare under 2000-talet
Ryska sångare under 1900-talet
Ryska sångare under 2000-talet
Emil Winqvist

Emil Winqvist, 1862 - 1921, resesekreterare inom KFUM, en av svensk scoutings tidiga förgrundsgestalter. Han bedrev en scoutliknande verksamhet som hade vissa likheter med Robert Baden-Powells idéer om pojkfostran, vilket skedde vid hans villa i Spånga 1908, endast ett år efter Baden-Powells eget experiment på Brownsea Island. Winqvist skrev om scouting för första gången i KFUM:s förbundstidning i april 1910 och förordade då scouting som ett bra sätt att rekrytera pojkar till KFUM.  Han blev, genom att väljas till ordförande vid KFUMs Scoutförbunds bildande i december 1911, Sveriges förste scoutchef.

Litteratur 
Puke, Margareta: Scoutings historia (1982)
KFUK-KFUM 100 år

Svenskar med anknytning till scouting
Män
Civil War

Civil War (engelska för inbördeskrig) är en sång inspelad av Guns N' Roses. 

Låten låg ursprungligen på Nobody's Child: Romanian Angel Appeal från 1990, en välgörenhetsskiva för barnhem i Rumänien. Låten är en protestsång mot krig, där alla krig kallas för 'inbördeskrig' och att det bara "matar den rike medan det begraver den fattige". Låten låg även på albumet Use Your Illusion II från 1991 och utkom 1993 även på singel. Den placerade sig som högst på fjärde plats på US Mainstream Rock.

USA var visserligen indraget i en mindre konflikt i Panama i början av 1990-talet, men låten är främst inspirerad av protestsångerna mot Vietnamkriget under slutet av 1960-talet och början av 1970-talet.

Sången börjar med en sampling från filmen "Cool Hand Luke" från 1967.
Sången slutar med att ställa frågan vad som är så "civil" (engelska för civiliserat) med krig, en ordlek inom engelskan.

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Fredssånger
Låtar av Guns N' Roses
Musiksinglar 1993
Sånger 1990
Engelskspråkiga sånger
World Association of Girl Guides and Girl Scouts

World Association of Girl Guides and Girl Scouts (WAGGGS) är ett av två världsomspännande världsscoutförbund. Förbundet bildades 1928. Man tillåter endast kvinnliga medlemmar. Förbundet har runt tio miljoner medlemmar i 144 länder. WAGGGS har sin motsvarighet i WOSM.

Kvinnliga scouter i Sverige är genom Scouterna medlemmar i WAGGGS.

Världscentra 

WAGGGS förestår fyra världscentra, vid vilka man erbjuder aktiviteter, logi och utbildning för scouter och ledare. Dessa fyra centra är:
 Our Chalet, i Adelboden, Schweiz; öppnat 1932
 Pax Lodge, i Hampstead, London, England; nuvarande centrum öppnat 1990. Pax lodge är egentligen WAGGGS tredje centrum, då det efterträdde Our Ark, som öppnade 1937 och döptes om till Olave House vid sitt 25-årsjubileum.
 Our Cabaña, i Cuernavaca, Mexiko; öppnat 1957
 Sangam, i Pune, Maharashtra, Indien; öppnat 1965

Externa länkar
WAGGGS
Olave Baden-Powell Society

Flickscouting
World Association of Girl Guides and Girl Scouts
Organisationer bildade 1928
Protestsång

En protestsång är en sång som sjungs för att protestera mot och lyfta fram frågor man tycker är fel, till exempel krig, rasism eller orättvisor. Under vänstervågen i slutet av 1960-talet och början av 1970-talet blev många protestsånger hitlåtar. Många protesterade mot krig genom sånger, som till exempel Give Peace a Chance och Imagine, båda av John Lennon. En annan berömd protestsångare blev Bob Dylan, som med sånger som A Hard Rain's A-Gonna Fall och Masters of War kritiserade krigsindustrin och krigsviljan. Många protestsångerna framfördes till enkla arrangemang, som akustisk gitarr och munspel.

I det tidiga 1970-talets Sverige bildades många grupper, ofta med socialistiska förtecken, som kallades för progg till exempel Knutna Nävar och Nationalteatern. Här kritiserades även den så kallade kommersiella popmusiken, med fenomen som Abba, Melodifestivalen, Svensktoppen och dansbanden, då denna musik ansågs vara alltför kommersiell.

Under andra halvan av 1970-talet växte punkrockskulturen fram, och då fanns det band som The Clash och Sex Pistols som sjöng om orättvisor. Dock var musiken och sången mer ilsken.

Se även
 Progg
 Nueva Canción

Källor

Externa länkar

Protestsånger
Protesttaktiker
Spandau Ballet

Spandau Ballet är en brittisk musikgrupp från London som bildades av Gary Kemp, Martin Kemp, John Keeble, Tony Hadley och Steve Norman 1979. De var ett av de ledande banden inom new romantic-genren och utvecklade senare en elegant och välpolerad soulpopstil. Gruppen hade stora framgångar under 1980-talet med låtar som "True" och "Gold". Bandet fick sitt namn efter ett förslag från journalisten Robert Elms. Han hade sett det klottrat på en toalettvägg i en nattklubb i Berlin. Spandau i namnet kommer från Spandau-fängelset.  

Gruppen splittrades 1990 men aviserade sin återförening i mars 2009, komplett med en turné som inleddes i oktober samma år.
  
Gruppen släppte sitt nya album, Once More, som innehöll omarbetade versioner av tidigare material, och den nyskrivna singeln med samma namn den 19 oktober 2009.

Martin Kemp har också en framgångsrik karriär som skådespelare och även Gary Kemp har medverkat i flera filmer, bland andra Bodyguard från 1992.

Det bekräftades den 31 juli 2014 att gruppen har arbetat med nytt material i studion med Trevor Horn.

Den 3 juli 2017 meddelade Tony Hadley på Twitter att på grund av omständigheter utanför hans kontroll var han inte längre medlem i bandet.

Diskografi

Album
 Journeys to Glory (1981)
 Diamond (1982)
 True (1983)
 Parade (1984)
 Through the Barricades (1986)
 Heart like a Sky (1989)
 Once More (2009)

Livealbum
 Live from the N.E.C. (2005)

Samlingar
 The Singles Collection (1985)
 The Twelve Inch Mixes (1986)
 The Best of Spandau Ballet (1991)
 The Collection (1999)
 Original Gold (2000)
 Gold - The Best Of Spandau Ballet (2001)
 Reformation (2002)
 The Twelwe Inch Mixes (2003)
 The Collection II (2004)
 The Ultra Selection (2005)
 Singles, Rarities & Remixes (2006)
 Essential (2011)
 The Albums 1980-1984 (2012)

Externa länkar

 Officiell webbplats

Brittiska musikgrupper
Musikgrupper med syskon
Musikgrupper bildade 1979
Musikgrupper från London
KFUM:s Scoutförbund

KFUM:s Scoutförbund var det första svenska scoutförbundet. Det bildades officiellt den 18 december 1911.

De första stegen mot scouting inom KFUM togs av Emil Winqvist under 1908 utanför dennes villa i Spånga, där han genomförde ett försöksläger med en patrull pojkar. Försöket föll väl ut, och under våren 1910 startades de första KFUM-scoutkårerna upp under namnet Frivilligkårer. Det var dessa kårer som kom att bilda KFUM:s Scoutförbund.

Förbundet gick 1960 ihop med Sveriges KFUK:s Scoutförbund och bildade KFUK-KFUM:s Scoutförbund.

Scoutchefer 
KFUM:s scoutförbund hade under sin knappt femtioåriga verksamhet endast fem scoutchefer. Dessa fem var:
1911-1917 - Emil Winqvist
1918-1934 - Ivar ”Ivriga Wargen” Wallin
1934-1945 - Hugo Cedergren
1945-1956 - Kjell Bengtsson
1945-1960 - Åke Andrén

Litteratur 
Puke, Margareta: Scoutings historia (1982)

Scouting i Sverige
Organisationer bildade 1911