kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eva Remaeus

Eva Britt Remaeus, född 13 februari 1950 i S:t Peters klosters församling i Lund, död 29 januari 1993 på Gran Canaria (folkbokförd i Lovö församling i Stockholms län), var en svensk skådespelare. Hon blev mest känd för sitt deltagande i den pedagogiska TV-serien Fem myror är fler än fyra elefanter och var länge också aktiv inom teatergruppen Oktober.

Biografi 
Eva Remaeus växte upp i Malmö och var dotter till läromedelsintendenten Gösta Remaeus och Stina, född Wihlborg. Hon tog 1969 studenten vid S:t Petri läroverk i Malmö, och studerade därefter vid Lunds universitet 1969–1972 inom ämnena yrk-dramatik (praktisk, skapande dramatik) och drama-teater-film. Hon gick Statens scenskola i Malmö 1973–1974.

Karriär 
Samarbetet med Anders ”Loppan” Lindström ledde till teateruppsättningen Det finns en aldrig avslutad sång med Ninne Olsson, Henric Holmberg, Anders Granström och Jan Lindell. Uppsättningen blev början till Musikteatergruppen Oktober, vars medlemmar 1973–1974 gick ett fortbildningsår på Statens scenskola i Malmö. Eva Remaeus var medlem i gruppen fram till 1980. Där spelade hon bland annat i Bertolt Brechts Modern, som spelades tillsammans med en annan fri malmögrupp, Bruksteatern, och i Sven Klangs kvintett som också filmades.

Eva Remaeus var också med i de fria gruppernas samarbete Tältprojektet, 1977. Dessa projekt hade alla en samhällskritisk udd. Därför fick Magnus Härenstam och Lars ”Brasse” Brännström arbeta hårt för att värva henne till det underhållande barnprogrammet Fem myror är fler än fyra elefanter, där hon spelade Eva, en mycket spontan och sympatisk person. Programmet, som inspirerats av det amerikanska pedagogiska programmet Sesame Street, sändes 1973–1974 och har genom flera repriser lämnat ett bestående avtryck hos flera generationer svenska barn.

Remaeus medverkade 1976 i Bo Widerbergs polisfilm Mannen på taket. Under 1980-talet kom Eva Remaeus att blanda teaterroller med film- och TV-arbete. På TV var hon 1987–1991 programledare för barnprogrammet Världsmagasinet och 1991 för frågesportprogrammet De gränslösa frågorna. Hon medverkade bland annat i TV-serien Xerxes, 1988, och spelade Sally Bowles i Cabaret på Örebro länsteater.

Eva Remaeus var medlem i kultur- och sånggruppen Wiwili som via konst, musik och poesi informerade om och stödde förtryckta folk i Centralamerika.

Död 
Eva Remaeus avled 1993 till följd av en hjärntumör. Hon är begravd på Lovö kyrkogård.

Privatliv, minne 
Hon var 1982–1991 gift med skådespelaren Jan Jönson (född 1947), och hade under de åren efternamnet Remaeus Jönson. Hon fick med honom dottern Jovanna Remaeus Jönson (född 1982) – även hon verksam inom teater/film, bland annat som scenograf för TV-serien Tjockare än vatten.

Efter Eva Remaeus död startade Wiwilí en fond till hennes minne, Esperanza, som bland annat gav stöd till ett skolbygge i en by med samma namn i Nicaragua, där ett vattentorn i byn kallas Eva Remaeus vattentorn.

Filmografi (i urval) 
1973–1975, 1977 – Fem myror är fler än fyra elefanter

Teater

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

 

Kvinnor
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1950
Avlidna 1993
Skådespelare från Lund
Tomas Norström

Stig Tomas Norström, född 23 maj 1956 i Södertälje, Stockholms län, död 3 oktober 2021 i Katarina distrikt i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Norström utexaminerades från Teaterhögskolan i Stockholm 1981, där han varit klasskamrat med bland andra Jessica Zandén och Peter Stormare. Han blev folkkär efter sin medverkan i TV-serien Pistvakt – En vintersaga och filmen Pistvakt, men han gjorde även många andra roller på såväl scen som film. Han läste även in ljudböcker, bland annat J.R.R. Tolkiens verk.

Han regisserade också filmen Gunnel (2008) tillsammans med Henrik Carlheim-Gyllenskiöld.

I oktober 2021 gick Norström bort i sviterna av cancer.

Filmografi 

 – tränaren Börje

 – (som Banan-Boris)

 (Salmer fra kjøkkenet)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 
 
 
 Tomas Norström på SVT Play

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Södertälje
Födda 1956
Avlidna 2021
Män
Porr (olika betydelser)

Porr syfta på:

 Porr – sexuella skildringar med syfte att underhålla och väcka lust, se pornografi
 Porrbiograf – biograf som visar porrfilm
 Porrbutik – en butik  för pornografiskt material
 Porrklubb – ett ställe där det visas pornografisk underhållning
 Porrfilm – film som mer eller mindre närgånget skildrar sexuella handlingar
 Porr (roman) – en roman från 2002 av Irvine Welsh
 Porr, horor och feminister  – en bok av Petra Östergren från 2006
 Porr i skandalskolan  – en svensk film från 1974
 Porrkriget – skottlossningar vid porrklubbar i Stockholm (under 1990-talet)
 Porr AG – österrikiskt byggbolag
Maner

Maner (av franska: manière, italienska: maniera) är inom konstvetenskapen en konstnärs typiska särdrag vad gäller teknik och stil.

Se även
 Manierism

Konstvetenskap
Tomas Bolme

Tomas Robert Olof Bolme, född 21 april 1945 i Högalids församling i Stockholm, är en svensk skådespelare. Han gick ut Teaterhögskolan i Stockholm 1969. Han är före detta ordförande i Teaterförbundet och i skådespelarnas internationella federation (FIA).

Biografi 
Bolme var en av de drivande medlemmarna i den fria teatergruppen Fria Proteatern mellan 1971 och 1990. Han spelade pepparkaksgubben Peppis i julkalendern Julens hjältar 1999. Bolme gjorde den svenska rösten till seriefiguren Tintin, rösten till den japanska animefiguren Cobra samt till Cogo från serien Starzinger. Han är omtyckt inläsare av ljudböcker och utsågs till Årets Taltrast 2009.

Under 2005 och 2006 spelade Bolme två politiker, det socialdemokratiska kommunalrådet i Ystad Kenneth Nilsson i filmen Wallander – Afrikanen samt partitoppen (vilket parti är okänt) Ove Ternberg i När mörkret faller.

Bolme var tidigare aktiv i Kommunistiska Förbundet Marxist-Leninisterna (KFML) och i en intervju 1990 beskrev han sig själv som kommunist. Bolme har valt att offentliggöra att han ger ekonomiskt stöd till den antifascistiska tidskriften Expo. Bolme är också verksam som ideell revisor i föreningen Iraksolidaritet.

Han är gift med skådespelerskan Elisabeth Nordkvist sedan 1976. En syster var programledaren Agneta Bolme Börjefors.

Filmografi i urval 

 1969 – Tintins äventyr (TV-serie) (röst som Tintin)

 (röst, TV-dokumentär)

 (röst som Tintin)
 (TV-film)

 (TV-film)

 (röst som Mark Wellington mfl.)

 1984 – Nya himlar och en ny jord

 (TV-film)

 (TV-film)

 (Julkalendern i Sveriges Television)

 (TV-film)

 (röst som Klang)

 1998 – Pippi Långstrump (TV-serie) (röst som Klang)
 (röst som Asterix)
 (röst som Klang)
 (Julkalendern i Sveriges Television)

 (röst som Asterix)

 (TV-film)

 (berättarröst)
 (röst som Asterix)
 (röst som professor Robert Callaghan)
 (berättarröst)
 (berättarröst)
 (röst som Asterix)

Teater

Roller (ej komplett)

Ljudboksuppläsningar (i urval) 
 1986 – Coq Rouge (och uppföljarna) av Jan Guillou
 1998 – Vägen till Jerusalem (och uppföljarna) av Arn Jan Guillou
 2003 – I Mördarens rum av P.D. James
 2004 – Tordyveln flyger i skymningen av Maria Gripe
 2005 – Han som föddes att möta mörkret av Michelle Paver
 2008 – Mästaren och Margarita av Michail Bulgakov
 2012 – Brobyggarna (och uppföljarna) av Jan Guillou

Referenser

Externa länkar 

 
 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska röstskådespelare
Svenska barnskådespelare
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Guldbaggen för bästa manliga huvudroll
Skådespelare från Stockholm
Födda 1945
Levande personer
Män
Louise Edlind Friberg

Sandra Louise Maud Edlind Friberg, född Edlind den 15 juli 1946 i Oscars församling, Stockholm, är en svensk skådespelare och liberal politiker.

Biografi  
Louise Edlind Friberg är dotter till läkaren Göran Edlind och förbundsordföranden och politikern Britt Edlind, född Melin, samt dotterdotter till arkitekten Carl Melin.

Edlind gick ut Statens scenskola i Stockholm 1969 och är främst känd för sin roll som "Malin" i Saltkråkan. Hon har även medverkat i nästan 600 avsnitt av TV-såpan Vänner och fiender.

Louise Edlind Friberg syns även i videon till Sven-Ingvars-låten "Byns enda blondin" från 1994.

Edlind Friberg var ersättare i riksdagen för Folkpartiet 2003 och ledamot i Kulturnämnden i Stockholms kommun 2003-2006. Från 1 januari 2006 till riksdagsvalet samma år var hon ordinarie riksdagsledamot.

Louise Edlind Friberg är ledamot i Strindbergssällskapet.

Hon var från 1966 gift med läkaren Sten Friberg till hans död 2017.

Filmografi 

1964 –  Vi på Saltkråkan (TV)
1964 – Tjorven, Båtsman och Moses
1965 – Tjorven och Skrållan
1966 – Tjorven och Mysak
1967 – Skrållan, Ruskprick och Knorrhane
1971 – Le Mans
1971 – Lockfågeln
1992 – Dødelig kjemi (TV)
1996 – Vänner och fiender (TV)
2007 – Barnvakten (Kortfilm)
2008 – Tennsoldaten (Kortfilm)
2008 – Sockerdricka och vaniljdrömmar (Kortfilm)

2010 – Psalm 21
2013 – Stugan i skuggan

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 

Svenska skådespelare
Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Födda 1946
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
1109

1109 (MCIX) var ett normalår som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Korsfarare erövrar Tripoli.

Födda 
 25 juli – Afonso I av Portugal.
 Aelred av Rievaulx, engelsk cisterciensabbot.
 Bela II av Ungern (omkring detta år).

Avlidna 
 21 april – Anselm av Canterbury, ärkebiskop av Canterbury, helgon, en av skolastikens grundare.
 28 april – Hugo av Cluny.
 1 juli – Alfons VI av Kastilien, kung av León och Kastilien.
 Euphraxia av Kiev, tysk-romersk kejsarinna och hertiginna av Sachsen.

Externa länkar
Gustaf Skarsgård

Gustaf Caspar Orm Skarsgård, född 12 november 1980 i Maria Magdalena församling, Stockholm, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Gustaf Skarsgård är son till My och Stellan Skarsgård och helbror till Alexander, Sam, Bill, Eija och Valter Skarsgård och samt halvbror till Ossian och Kolbjörn. Hans farfars far var Hjalmar Nilsson.  

Skarsgård filmdebuterade 1989 i kortfilmen Prima ballerina, där han spelade balettelev mot Emelie Rosenqvist. Samma år långfilmsdebuterade han i Täcknamn Coq Rouge, där han spelade systerson till titelkaraktären, som spelades av hans far, Stellan Skarsgård. Gustaf Skarsgård fortsatte därefter med flera barn- och ungdomsroller i exempelvis Min vän Percys magiska gymnastikskor (1994) och Skuggornas hus (1996). 

Han gick ut Teaterhögskolan 2003. Han fick en Guldbagge för bästa manliga huvudroll i filmen Förortsungar 2007. Samma år blev han utsedd till årets Shooting Star på Filmfestivalen i Berlin.

År 2011 debuterade han som regissör när han skrev manus och regisserade novellfilmen Människor helt utan betydelse, baserad på Johan Klings roman med samma namn.

År 2012 hade Skarsgård en roll i den norska Oscarsnominerade dramafilmen Kon-Tiki. Där porträtterade han den svenske etnografen och författaren Bengt Danielsson. År 2013 och framåt spelade han rollen som Floki i den historiska dramaserien Vikings. Serien är bland annat regisserad av Johan Renck och de två samarbetade 2014 i SVT-dramat Ettor och nollor.

På Dramaten och Stockholms stadsteater har Gustaf Skarsgård bland annat gjort roller som Hamlet, Bassanio och Claudio i Shakespeares Hamlet, Köpmannen i Venedig och Lika för lika, samt Arvid i Söderbergs Den allvarsamma leken och flera roller i Tjechovs Platonov.

Privatliv 
Gustaf Skarsgård har ett förhållande med Caroline Sjöström. Tillsammans har de en dotter född i november 2020.

Filmografi (i urval) 

 (TV-film)

 (röst som råttan Remy)

 (regi och manus)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 

 

Svenska skådespelare
Skådespelare från Stockholm
Födda 1980
Levande personer
Guldbaggen för bästa manliga huvudroll
Sommarvärdar 2007
Män
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Guldbaggenominerade
1188

1188 (MCLXXXVIII) var ett skottår som började en fredag i den Julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
Vintern - Gotlänningarna överfaller novgorodska köpmän.
Fullt krig råder på Östersjön.
Anfallare västerifrån, oklart vilka, besegrar novgoroderna i slagen vid Choruschka och Novotorschek.
Någon gång mellan detta år och 1197 omnämns Hälsingland för första gången i ett svenskt dokument. Landet är kristnat och lyder under ärkebiskopen i Uppsala.
Alfons IX av León sammankallar Cortes de León med representanter för adeln, prästerskapet och städerna, vilket anses vara ett av de första parlamenten i Europa.

Födda 
 4 mars – Blanche av Kastilien, "drottning av England" 1216–1217 och av Frankrike 1223–1226 (gift med Ludvig VIII)
 Isabella av Angoulême, drottning av England 1200–1216 (gift med Johan utan land) (född omkring detta år)
 Ada av Holland, nederländsk regent, regerande grevinna av Holland.

Avlidna 
Öystein Erlandsson, Øystein av Nidaros, norsk ärkebiskop, helgon.
Aoife MacMurrough, irländsk adelsdam och härförare.

Externa länkar
1123

1123 (MCXXIII) var ett normalår som började en måndag i den julianska kalendern.

Händelser

Augusti 
 29 augusti – När Öystein Magnusson, som är den ene av Norges båda samregerande kungar, dör blir den kvarvarande, hans bror Sigurd, ensam kung av Norge.

Okänt datum 
 Norske kung Sigurd Jorsalafarare företar ett krigståg, det så kallade Kalmare ledung, mot Kalmarsund, vilket ger rikt byte (bland annat 1 500 kreatur).
 Ärkebiskopen av Hamburg-Bremen viger Siward till biskop i Uppsala, trots att Uppsala lyder under Lund, vilket upprör ärkebiskopen där.
 Blivande furst Vsevolod av Republiken Novgorod genomför ett krigståg till Tavastland, varvid karelerna omnämns som Novgorods bundsförvanter.
 Första laterankonciliet äger rum.
 Kryptans högaltare i Lunds domkyrka invigs.
 Sutoku efterträder Toba på Japans tron.

Födda 
 29 mars – Shizong, kinesisk kejsare.

Avlidna 
 9 februari – Otto den rike av Ballenstedt, tysk greve
 29 augusti – Öystein Magnusson, kung av Norge sedan 1103.

Externa länkar
1103

1103 (MCIII) var ett normalår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

April 
 27 april – Anselm av Canterbury går i exil.

Juli 
 10 juli – Den danske kungen Erik Ejegod dör. Då han vid tillfället befinner sig på Cypern på pilgrimsfärd dröjer det till året därpå innan nyheten når Danmark och hans bror Nils kan ta över kungamakten i landet.

Augusti 
 24 augusti – När Magnus Barfot dör efterträds han av sina tre söner Olav, Öystein och Sigurd som samregerande kungar av Norge.

Okänt datum 
 Norden frigörs från ärkestiftet Hamburg-Bremen och blir ett eget ärkebiskopssäte inom den romersk-katolska kyrkan, med säte i Lund.
 Amadeus III blir greve av Savojen.
 Bohemund I av Antioch friges från turkarnas fångenskap.

Födda 
 Adeliza av Louvain, drottning av England 1121–1135 (gift med Henrik I) (född omkring detta år)
 Alphonse I, greve av Toulouse.
 Harald Gille, kung av Norge 1130–1136.
 Toba, japansk kejsare.
 William Adelin, son till Henrik I av England.

Avlidna 
 10 juli – Erik Ejegod, kung av Danmark sedan 1095 (död på Cypern).
 24 augusti – Magnus Barfot, kung av Norge sedan 1094.
 Slutet av året – Bodil Thrugotsdatter, drottning av Danmark från 1095 till 10 juli detta år, gift med Erik Ejegod.
 Humbert II av Savojen.

Externa länkar
Niklas Hjulström

Niklas Lennart Hjulström, född 15 februari 1962 i Mölndal, är en svensk skådespelare, regissör, sångare och teaterchef.

Biografi 
Niklas Hjulström är uppvuxen i Göteborg som son till skådespelaren och regissören Lennart Hjulström och Ulla Söderdal Hjulström samt bror till programledaren Carin Hjulström.

Han gick ut Teaterhögskolan i Stockholm 1990 och har varit verksam på ett flertal teatrar.  Han var 1996–1999 konstnärlig ledare för Angeredsteatern och 2001–2008 konstnärlig ledare för stora scenen på Folkteatern i Göteborg. Åren 2009–2010 ingick Hjulström i Folkteaterns ensemble och syntes i Lars Noréns uppsättning av Orestien. 2010–2016 har han arbetat som regissör och skådespelare på Kulturhuset Stadsteatern i Stockholm. Från sommaren 2016 är han chef för Västmanlands teater.

Som skådespelare fick han ett stort genombrott i rollen som polisassistenten Skacke i Sjöwall-Wahlöö-deckarna med Gösta Ekman d.y. i huvudrollen. Han har 2001–2003 spelat Annika Bengtzons man i filmatiseringarna av Liza Marklunds böcker. 

Som sångare är han ena halvan av popduon Cue som i samband med den svenska TV-serien Glappet 1997 fick en hit med "Burnin'".

Hjulström har bland annat regisserat teateruppsättningar av Simon och ekarna (efter Marianne Fredrikssons roman) och Tre kärlekar (efter Lars Molins TV-serie).

Niklas Hjulström var 1993–2009 gift med Ann-Christin Andersson (född 1962). Tillsammans har de tre söner, födda 1991, 1995 och 2002.

Filmografi 

 (kortfilm)

 (även 2004)

 2003 – De drabbade (TV)
 2003 – Swedenhielms (TV-pjäs)
 (även 2005)

2011 – Arthur och julklappsrushen (röst)

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar 

 
 
 
  på Uppsala stadsteater

Svenska skådespelare
Svenska sångare
Svenska teaterregissörer
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Personer från Mölndal
Födda 1962
Levande personer
Män
Kjell Sundvall

Kjell Gösta Sundvall, född 31 mars 1953 i Edefors församling i Norrbottens län, är en svensk regissör.

Kjell Sundvall är uppvuxen i Älvsbyn i Norrbottens län, där fadern var tandläkare. På 1960-talet flyttade familjen till Luleå. Sundvall var i unga år verksam på skivbolaget Manifest i Luleå och medverkade 1974 i konstituerandet av Nordiska  Fonogramproducenters Förening. Han har bland annat regisserat en serie filmer om polismannen Martin Beck (spelad av Peter Haber). Senaste filmerna i den serien, Beck – Gamen och Beck – Advokaten, hade premiär vintern 2006/07. Han tilldelades en Guldbagge för bästa regi 1996 för filmen Jägarna och har regisserat flera uppmärksammade SVT-produktioner, bland annat Lorry, Snoken samt ett flertal avsnitt av långköraren Rederiet. Han är sedan 2006 filosofie hedersdoktor vid Luleå tekniska universitet samt ledamot av Luleå tekniska universitets styrelse. Kjell Sundvall var sommarpratare i Sveriges radio 1989 och 1998.

Åren 1988–1992 var han gift med tv-producenten Madeleine Stenberg.

Filmografi

Regissör 
 Filmer

 TV-serier

 (även 1995, 1997 och 2001)
 (även 1997)
 (även 2003)

Manus

Roller

Producent 
 (medproducent)

Teater

Regi (ej komplett)

Referenser

Fotnoter

Externa länkar

Svenska filmregissörer
Sommarvärdar 1989
Sommarvärdar 1998
Sommarvärdar 2004
Hedersdoktorer vid Luleå tekniska universitet
Personer inom proggrörelsen
Personer från Edefors socken
Födda 1953
Levande personer
Män
Guldbaggen för bästa regi
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Guldbaggenominerade
Adam Kraft

Adam Kraft även Krafft, född mellan 1455 och 1460, död 1509, var en tysk skulptör och byggmästare, en av senmedeltidens yppersta konstnärer i Tyskland.

Asteroiden 6146 Adamkrafft är uppkallad efter honom.

Biografi 
Förteckningen över Krafts kända verk börjar 1490 och fortgår oavbruten ända till hans död. Det första fullt säkra arbetet av honom är de 1490-92 i sten utförda stora relieferna till den så kallade Schreyerska gravvården, som sträcker sig längs ena ytterväggen till Sebalduskyrkans kor i Nürnberg. Dessa reliefer framställer Kristus som bär korset, korsfästelsen, gravläggningen och uppståndelsen i figurrika kompositioner, de största, som finns av mästaren.

Strax därefter högg han de sju så kallade Stationerna på den till Johannes’ kyrkogård ledande vägen. Det är sammanträngda figurer, tagna direkt ur livet (originalen numera i Germanisches Nationalmuseum tillsammans med andra verk av Adam Kraft). Till samma krets hör en passionsbild i Sebalduskyrkan (1496). Men av helt annat slag är en relief över stadens våghus (1497), som framställer, i humoristiskt genreartad uppfattning vågmästaren i full sysselsättning, hantlangaren och den betalande köpmannen.

1500 fullbordade Kraft det höga, berömda tabernaklet i Sankt Lorenzkirche, stiftadt 1493 av Hans Imhoff d.ä. (som dock inte fick se det färdigt, då han dog 1499, före dess fullbordande), utförd i blomstrande sengotik, fylld med reliefer ur bibeln och helgonbilder samt buret av 3 knäböjande, kroppsstora figurer, mästerligt karakteriserande mannens ålder och tydligt vittnande om porträttlikhet. Konstverket fick bara lindriga skador under andra världskriget på grund av att den hade en skyddande mantel i gips.

Samtidigt utförde han 1498 i Frauenkirche en Jungfru Maria med Kristusbarnet, omgivna av änglar, som breder ut madonnans mantelveck över kristenheten, representerad av små knäböjande figurer. Från 1500 härstammar även Marias kröning i Frauenkirche. Samma ämne behandlades 1501 i en gravvård i Sankt Egidienkirche. Från hans sista levnadsår är Bebådelsen (Maria och ängeln Gabriel, fäst vid ett hörnhus nära Sankt Sebaldus) samt Kristi gravläggning, i ett kapell på Johannes’ kyrkogård (1507), med 14 kroppsstora figurer, ordnade i en djup och bred nisch kring Kristi lik. I Josef från Arimataia har konstnären avbildat sina egna drag.

Se även 
 Gotikens konst

Referenser

Externa länkar 

Tyska skulptörer
Tyska byggmästare
Födda 1450-talet
Avlidna 1509
Män
Byggmästare

En byggmästare är en person som var ansvarig för uppförandet av byggnader, ofta som entreprenör. Benämningen härrör från skråtiden, det första kända byggmästarordningen i Sverige är känd från Stockholm år 1454. Det närbesläktade muramästarämbetet tillkom år 1487.

Sedan skråväsendet upphört år 1846 ansågs det viktigt att upprätthålla kompetenskravet hos byggmästarna varför fabriks- och hantverksförodningen stadgade att den som ville verka som byggmästare i städerna skulle uppvisa bevis om skicklighet i yrket. Från 1875 utfärdade Stockholms stads byggnadsnämnd sådana behörighetsförklaringar. behörigheten grundades på intyg om praktisk byggnadsverksamhet och betyg från fackskolor. Utanför städerna fanns inga sådana behörighetskrav.

Med Stadsstadgornas upphävande försvann dess krav på byggmästarna, och idag används byggmästare som beteckning för mindre lokala byggentreprenörer.

Se även 
 Arkitekt
 Byggentreprenör
 Byggherre
 Byggmästaren (tidskrift, 1922-1984)
 Byggnadshytta
 Gotikens arkitektur
 Byggmästarbostad
 Murmästare

Källor 

Hantverksyrken
Skrå (olika betydelser)

Skrå kan avse:

 Skråväsen – ett tidigare organisationssystem för de borgare som var hantverkare
 Båtskrå – en fast ställning för exempelvis livbåtar eller skeppsbåt på ett fartyg
 Skråspikning – en spikförbindelse mellan en stående och en liggande regel
Ewan McGregor

Ewan Gordon McGregor OBE, född 31 mars 1971 i Perth i Skottland, är en brittisk (skotsk) skådespelare.

Biografi
Ewan McGregor föddes i Perth i Skottland, men växte upp i den närbelägna orten Crieff. Båda hans föräldrar är lärare. 

McGregors internationella genombrott kom år 1996 som heroinmissbrukaren Mark Renton i filmen Trainspotting. En av hans mer uppmärksammade roller är den som Obi-Wan Kenobi i föregångartrilogin i Stjärnornas krig-filmerna.

Tillsammans med vännen Charley Boorman har han genomfört tre motorcykelfärder "jorden runt". Den första tog dem bland annat till nomadläger i Mongoliet och genom bergen i Alaska och västra Kanada och skildrades i TV-serien Long way round (2004). Nästa resa gick från Storbritannien och genom Afrika med slutdestination i Kapstaden. Denna resa skildrades i TV-serien Long way down (2007) Tredje resan genomfördes på eldrivna motorcyklar och gick från Sydamerikas sydligaste spets till Los Angeles och skildrades i Long way up (2020). 

McGregor har en av huvudrollerna i Ron Howards filmatisering av Dan Browns roman Änglar och demoner. 2006 blev han tillfrågad som den nya James Bond men avböjde erbjudandet.

Han har nominerats till två Golden Globes, 2002 för sin roll i Moulin Rouge! och 2013 för sin roll i Laxfiske i Jemen.

Privatliv
År 1995 gifte sig McGregor med Eve Mavrakis. Tillsammans har de fyra döttrar, en av dem adopterad från Mongoliet. Den 19 januari 2018 ansökte McGregor om skilsmässa från Mavrakis.

I maj 2017, efter att ha separerat från sin hustru, inledde McGregor ett förhållande med Mary Elizabeth Winstead. Deras son föddes i juni 2021. McGregor och Winstead gifte sig den 23 april 2022.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

Skotska skådespelare
Födda 1971
Män
Levande personer
Skotska röstskådespelare
Personer från Perth and Kinross