kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Apache Geronimo

Apache Geronimo är en applikationsserver som är baserad på öppen källkod och som implementerar Java Enterprise Edition 5.0-specifikationen.
(Java EE 5) specifikationen från Sun Microsystems. Apache Geronimo utvecklas av The Apache Software Foundation under Apache Software License.

Bakgrund
Projektet initierades den 5 augusti 2003 på initiativ av Geir Magnusson Jr., James Strachan och Richard Monson-Haefel, vilka skickade ett förslag på projektet till The Apache Software Foundation. Förslaget finns att läsa på .

Projektet syftar till att skapa en komplett och certifierad J2EE-stack som distribueras under Apache Software License. Man skulle återanvända redan existerande lösningar på de i specifikationen ingående systemdelarna där de finns tillgängliga under licenser som är kompatibla med Apache Software License. Endast de systemdelar där det inte fanns redan tillgängliga lösningar, eller där deras licensvillkor inte var kompatibla, skulle man utveckla dessa inom projektet. Geronimoprojektet skulle således kunna fokusera mer på att skapa ramverket för att knyta ihop de olika systemdelarna, som ingår i J2EE, till en applikationsserver.

Relaterade produkter
ActiveMQ - http://activemq.org/
Castor - https://web.archive.org/web/20051030030450/http://castor.codehaus.org/
MX4J - http://mx4j.sourceforge.net/
OpenEJB - http://www.openejb.org/
ServiceMix - http://servicemix.org/

Versionshistorik 
 Version 1.1.1, den 18 september 2006
 Version 1.1, den 26 juni 2006
 Version 1.0, den 5 januari 2006

Böcker 
 Apache Geronimo: J2EE Development and Deployment, by Aaron Mulder 
 Geronimo: A Developer's Notebook, by David Blevins 
 Professional Apache Geronimo, by Jeff Genender, Bruce Snyder, and Sing Li

Externa länkar
http://geronimo.apache.org/ - Officiell webbplats för Apache Geronimo
http://www.apache.org/ - Officiell webbplats för The Apache Software Foundation

Fria serverprogram
Hervé Villechaize

Hervé Jean-Pierre Villechaize, född 23 april 1943 i Paris, död 4 september 1993 (självmord) i North Hollywood, Los Angeles, Kalifornien, var en fransk skådespelare främst verksam i USA.

Villechaize led av dvärgväxt; han var 119 cm lång. 21 år gammal flyttade han till USA och inledde en framgångsrik skådespelarkarriär inom teater. Han medverkade i sin första film 1966. Sitt stora genombrott fick han genom Bondfilmen Mannen med den gyllene pistolen (1974), då han spelade Francisco Scaramangas hantlangare Nick Nack. Vid denna tiden engagerade han sig också för barn som blivit utsatta för misshandel. Han sjöng också in låten "When a child is born" som en medverkan på LP-skivan Children of the world.

Från 1978 medverkade han i TV-serien Fantasy Island, men efter konflikter med producenterna blev han uppsagd 1983. Vid ungefär samma tid skilde han sig också från sin andra fru, Camille Hagen. Detta resulterade i att han blev både  deprimerad och alkoholiserad, samtidigt som han led av svåra smärtor på grund av sin dvärgväxt.

1993 tog han livet av sig genom att skjuta sig själv, 50 år gammal.

Filmografi (urval)
1966 - Chappaqua
1972 - The Last Stop
1974 - Crazy Joe
1974 - Mannen med den gyllene pistolen
1978 - Fantasy Island TV-serie
1980 - Forbidden Zone

Externa länkar
 

Födda 1943
Avlidna 1993
Kortvuxna personer
Franska skådespelare under 1900-talet
Män
Skådespelare som begått självmord
Skådespelare från Paris
Chappaqua

Chappaqua är en amerikansk-fransk långfilm från 1966 i regi av Conrad Rooks. Filmen belönades samma år med  vid Filmfestivalen i Venedig. 

Statens biografbyrå lät dåvarande medicinalstyrelsen yttra sig beträffande om filmen skulle tillåtas i Sverige. Ingen i medicinalstyrelsens expertgrupp ansåg att filmen skulle tillåtas. Följaktligen blev den i ett första skede förbjuden i Sverige.

Den svenska premiären var den 27 mars 1967 på Chinateatern i Stockholm. Den amerikanska premiären blev inte av förrän den 7 november 1967 på Sutton Theater, New York.

Handling 
Chappaqua är en delvis självbiografisk berättelse om en 27-årig alkohol- och drogmissbrukare som söker vård på ett privat sanatorium i Paris. Huvudpersonen Russel Harwick flyter omkring i en värld mellan dröm och verklighet, förstärkt hallucinationer och skräckvisioner. Scener från New York, en rundresa i USA och Paris blandas med ett udda persongalleri.

Rollista (i urval)
Jean-Louis Barrault - Dr. Benoit
Conrad Rooks - Russel Harwick
William S. Burroughs - Opium Jones
Allen Ginsberg - Messiah
Ravi Shankar - Sun God
Paula Pritchett - Water Woman
Ornette Coleman - Peyote Eater
Swami Satchidananda - The Guru
Moondog - The Prophet
Ed Sanders - The Fugs
Hervé Villechaize - Midget

Källor

Externa länkar
 

Filmer 1966
Amerikanska dramafilmer
Franska dramafilmer
J. Carrol Naish

Joseph Patrick Carrol Naish, född 21 januari 1897 i New York, död 24 januari 1973 i La Jolla i Kalifornien, var en amerikansk karaktärsskådespelare. Naish anlitades i amerikansk film mycket ofta i roller som exotiska karaktärer, dock kom han aldrig att spela irländare, vilken var nationaliteten han hade sitt ursprung i. Han blev mer brett uppmärksammad i USA då han gjorde huvudrollen i Life With Luigi (1950) som sändes i radio och TV.

Naish har tilldelats en stjärna på Hollywood Walk of Fame för arbete inom television.

Filmografi i urval 

1930 – Scotland Yard
1931 – Gun Smoke
1933 – The World Gone Mad
1934 – Murder In Trinidad
1934 – Ett drama i New York

1936 – Svart raseri
1936 – The Return of Jimmy Valentine
1936 – Charlie Chan på Cirkus
1937 – Night Club Scandal
1938 – Prison Farm
1938 – King of Alcatraz
1939 – Hotel Imperial

1943 – Batman
1943 – Sahara

1971 – Dracula Vs. Frankenstein

Källor

Externa länkar 
 
 
 Horror-Wood Webzine
 J. Carrol Naish

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1897
Avlidna 1973
Kaledoniderna

Kaledoniderna eller den Kaledoniska bergskedjan, är en nederoderad bergskedja som omfattade delar av nordvästra Irland, bergsområdena i norra Skottland, Nordgrönland samt den Skandinaviska fjällkedjan till Spetsbergen. I dagsläget är Kaledoniderna ett avlångt geologisk deformationsbäte, ett så kallat orogen. De nutida Skanderna uppstod mycket senare och oberoende över samma område som Skandinaviska Kaledoniderna. 

Kaledoniderna är ett resultat av den kaledonska orogenesen och började att bildas för cirka 490 miljoner år sedan. Den initierades genom att Avalonia började närma sig, för att sedan kollidera med Laurentia. Samtidigt närmade sig Baltika Laurentia och till slut kolliderade de två kontinenterna. Detta innebar en period av intensiv bergskedjebildning.  Det är därför som man idag hittar delar av Laurentia (nuvarande Nordamerika) i Europa. I samband med att Baltika och Laurentia närmade sig varandra blev Iapetushavet allt mindre och mindre.

Den nordamerikanska avlöparen fortsätter söderut via den akadiska orogenesen (dess idag nedslipade berg löper öster om dagens Appalacherna). Kaledonidernas europeiska och nordamerikanska längd blir tillsammans 5 100 km.

Uppbyggnaden av den skandinaviska delen av bergskedjan
Den skandinaviska delen av Kaledoniderna delas in i olika skollor.
översta skollberggrunden
övre skollberggrunden (t.ex. Köliskollan)
mellersta skollberggrunden (t.ex. Offerdals-, Seve- och Särvskollorna)
undre skollberggrunden. 

Bergarterna inom dessa skollor har sitt ursprung i olika geologiska miljöer, Baltikas randzon, Iapetushavets botten och delar av Laurentia. 
Den understa skollberggrunden innehåller bergarter som bildades på Baltikas kontinentalsockel och ju högre upp man kommer bland skollorna desto närmare kommer man rester från Laurentia, vilket är den paleokontinent som motsvaras av vår tids Nordamerika.

Lista över skollor
Offerdalsskollan
Köliskollan
Seveskollan
Särvskollan

Källor

Bergskedjor i Irland
Bergskedjor i Storbritannien
Bergskedjor i Norge
Bergskedjor i Sverige
Bergskedjor i Finland

es:Orogenia caledoniana
nl:Caledoniden
Banner

Banner kan syfta på:

 Banner (skivmärke) – ett amerikanskt skivmärke under 1920- och 1930-talen
 Banner – en form av reklam på Internet, se webbannons
 The Banner of Freedom – titeln på Samoas nationalsång
 The Banner Saga – ett taktiskt, episodiskt datorrollspel som handlar om vikingar
 The Star-Spangled Banner – USA:s nationalsång
 Operation Banner – det uppdrag brittisk militär hade under Konflikten i Nordirland mellan 1969 och 2007

Personer 
 Banner (släkt) – en dansk adelssläkt
 Banner Johnstone (1882–1964), en brittisk roddare
 David Banner (rappare) (1974–), amerikansk rappare, musikproducent och skivbolagschef
 Erik Banner (1481–1554), en dansk adelsman

Geografi
 Banner, Wyoming – en ort
 Banner County – ett administrativt område i delstaten Nebraska
 Ejina Banner – en prefektur i Kina
 Banner Lake – flera

Se även
 Baner
Alexander den store (film, 1917)

Alexander den store är en svensk lustspelsfilm från 1917 regisserad av Mauritz Stiller.

Handling
Alexander är hovmästare på en restaurang där man kan äta i enskilda rum, vilket inte uppskattas av alla och en förening för att motverka detta bildas. Både restaurangens gäster och föreningens medlemmar blir inblandade i en rad missförstådda situationer som Alexander lyckas reda upp så småningom. 

Till slut beslutas att man ska öppna ett familjehotell för att motverka osedligheterna, Alexander får uppgiften att sköta det nya hotellet. Han får dock sparken, men kort efter dyker en rik vän upp och övertalar honom att starta ett nytt hotell.

Om filmen
Filmen premiärvisades 12 november 1917 på biograf Röda Kvarn. Filmen kom att bli Harald Madsens filmdebut. Som förlaga har man författaren Gustav Esmanns lustspel Alexander den store som uruppfördes 1900 på Folketeatret i Köpenhamn. Till Sverige kom pjäsen första gången 1906 genom ett danskt gästspel på Dramaten i Stockholm. Fotograf för filmen var Julius Jaenzon.

Rollista i urval
Hauk Aabel - Alexander Nyberg, överkypare på Paladshotellet 
Albin Lavén - kammarherre Bryde 
Hjalmar Lauritz - kammarjunkare Axel Bryde, husarlöjtnant, kammarherrens brorson 
Arthur Alftán - etatsrådet Mönther 
Gucken Cederborg - etatsrådinnan Thea Mönther 
Lili Ziedner - Bera Mönther, deras dotter 
Harald Madsen - Teodor Lampe, teologie kandidat 
Anna-Lisa Lindzén - fröken Filippa Ottesen 
Stina Stockenstam - fröken Signe Ottesen, Filippas syster, folkvisesångerska 
August Miehe - grosshandlare Moses Isacsen, Filippas kavaljer 
Eric Lindholm - Petersen, journalist, gäst på Thea-hotellet 
Sigurd Wallén - kypare på Paladshotellet och på Thea-hotellet 
Manne Lundh - Hans höghet, Signes "beskyddare" 
Mona Geijer-Falkner - Signes påkläderska 
Julius Hälsig - kypare på Paladshotellet

Referenser 

Svenska komedifilmer
Svenska filmer 1917
Filmer i regi av Mauritz Stiller
Svenska stumfilmer
Michael Rother

Michael Rother, född 2 september 1950 i Hamburg, är en tysk musiker.

Rother är mest känd som grundare av bandet NEU! (1971–1975) tillsammans med Klaus Dinger. Rother spelade också i Harmonia (1973–1976) som även samarbetade med Brian Eno, och med Kraftwerk (1971) under en kort period. Han var också med och producerade skivan Zuckerzeit (1974) för Cluster.

Idag arbetar han solo, och i maj 2004 släppte han sitt nionde soloalbum. Han har även gjort konserter med Dieter Moebius under 2005.

Källor

Externa länkar

 Rothers hemsida

Tyska musiker under 1900-talet
Tyska musiker under 2000-talet
Tyska kompositörer under 1900-talet
Tyska låtskrivare
Tyska musikproducenter
Kraftwerk
Musiker från Hamburg
Män
Födda 1950
Levande personer
Jean Françaix

Jean Francaix, född 23 maj 1912, död 25 september 1997 i Paris, var en framstående fransk tonsättare som skrev i många olika genrer. 

Hans produktivitet var hög resulterade i fem operor, 16 baletter, solokonserter för nästan alla instrument, vokalmusik, pianoverk, kammarmusik och filmmusik. 

Hans musik är delikat – med klart melodiska linjer och subtil harmonik. Den har gemensamma drag med musik av Wolfgang Amadeus Mozart, Franz Schubert, Frédéric Chopin och Maurice Ravel.

Verkförteckning i urval
 Scherzo  för piano  (1932)
 Pianoconcertino  (1932)
 Serenad  för liten orkester  (1934)
 Kejsarens nya kläder, balett  (1935)
 Saxofonkvartett nr.1  (1935)
 Suite carmelite  för orgel  (1938)
 Johannes uppenbarelse, oratorium  (1937-1939)
 Marche solenelle  för orgel  (1957)
 Profan svit  för orgel  (1960)
 Marche triomphale  för orgel och fyra trumpeter  (1980)
 En eklektisk musikvetare tar en promenad  för piano  (1987)
 Messe de mariage  för orgel  (1991)
 Cinq portraits de jeunne filles,  svit för piano
 Eloge till dansen,  svit för piano  (över dikter av Paul Valéry)
 Cinq bis  för piano
 Pianosonat  
 Åtta variationer över namnet Johannes Gutenberg  för piano

Franska klassiska kompositörer
Födda 1912
Avlidna 1997
Män
Banner (skivmärke)

Banner, amerikanskt skivmärke som existerade 1922–1935. Banner producerades ursprungligen av Plaza Music Company som senare gick upp i American Record Corporation (ARC).

Banner var, liksom de flesta av Plazas etiketter (Regal, Oriole, Jewel med flera), ett lågprismärke som såldes främst genom olika typer av varuhuskedjor. Utgivningen bestod till stor del av dans- och populärmusik samt en viss andel jazz, och många skivor utgavs under pseudonym.

I Europa utgavs en stor mängd Plaza-inspelningar på det brittiska märket Imperial.

Amerikanska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1922
Skivbolag och skivmärken upplösta 1935
Mor i skutan

Mor i skutan är en sketch av och med Galenskaparna och After Shave.

Sketchen var först med i TV-serien Tornado – en tittarstorm 1993, och tack vare sin popularitet fick den också vara med i revyn Allt möjligt på Lorensbergsteatern 2000.

I sketchen spelar Claes Eriksson Mor i skutan och Anders Eriksson spelar "Länsmansjäveln" som kommer och hälsar på i stugan där Mor står och "stånkar kôrv".

I sketchen används en slags påhittad gammeldagssvenska som egentligen aldrig har funnits. Exempel på uttryck från pjäsen är "Han ska passa sig för att skvätta bläck på tvättat folk" (ung. Du ska inte sprida falska rykten) och "Den da'n då jag inte kan stånka kôrv då får vår Herre bädda pinnsoffan för då får han främmat".

Sketchen Mor i skutan förväxlas ibland med en annan sketch ur Tornado, "Veden är slut". I denna sketch kallas huvudfiguren Mor Tuta och spelas av Kerstin Granlund och Anders Eriksson spelar Far Luta. Hela denna sketch är skriven på rim till skillnad från Mor i skutan.

Som "Bonusmaterial" framfördes även sketchen 2011-2012 i författarens Claes Erikssons (Galenskaparna) soloföreställning C Eriksson MAX, med honom själv i båda rollerna.

Galenskaparna och After Shave
Fiktiva figurer från Sverige
Grisen i säcken (musikalbum)

Grisen i säcken är en musikalbum av Galenskaparna och After Shave från 1992. Albumet innehåller musiken från pjäsen Grisen i säckens första akt.

Låtförteckning
Alla låtar är skrivna av Claes Eriksson.
"Frisörens sång" - Jan, Per, Peter, Knut
"I parfymaffären" -alla
"Grisen i säcken" alla
"Utan mankemang" Per, Claes
"Svärföräldrarna" - Knut, Per, Kerstin
"Telefonsamtalet" - Claes, Jan
"Mitt lilla rugbylag" - Jan
"Astor (Bossa-kungen)" - Peter, Kerstin
"Min lille streber" - Kerstin
"Utan mankemang (igen)" - Per, Claes, Jan, Peter, Knut, Kerstin
"Överraskningarnas man" - alla
"Min man har blivit politiker" Per, Kerstin, Anders, Claes
"Stapeldiagram" -alla
"Vinden i ryggen" - Anders, Claes, Kerstin
"Som en kork i mörker" Peter, Claes, Anders, Jan, Knut
"Min lille streber (igen)" - Kertsin
"Grisen i säcken (TV-leken)" - alla

Sång: After Shave: Knut Agnred, Per Fritzell, Peter Rangmar, Jan Rippe; Galenskaparna: Kerstin Granlund, Anders Eriksson, Claes Eriksson.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Galenskaparna och After Shave
Musikalbum 1992
Klaus Dinger

Klaus Dinger, född 24 mars 1946 i Scherfede, Westfalen, Tyskland, död 21 mars 2008, var en tysk musiker.

Klaus Dinger är mest känd som trummis som startade NEU! (1971–1975) tillsammans med Michael Rother. Han spelade också trummor på Kraftwerks första LP (1970). År 1974 startade han bandet La Düsseldorf tillsammans med Thomas och Hans Lampe.

Dinger avled av hjärtsvikt.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Klaus Dinger på Dingerland 

Födda 1946
Avlidna 2008
Tyska trummisar
Kraftwerk
Män
Progressiv rock-sångare
Paray-le-Monial

Paray-le-Monial är en stad och kommun i departementet Saône-et-Loire (Bourgogne-Franche-Comté) i östra Frankrike. År  hade Paray-le-Monial  invånare.

I den romanska basilikan Sacré-Cœur fick nunnan Marguerite-Marie Alacoque 1675 en uppenbarelse av Jesu hjärta. Idag är staden en viktig vallfartsort.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Paray-le-Monial

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Saône-et-Loire

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Orter i Bourgogne-Franche-Comté
Kommuner i Saône-et-Loire
Svenska kyrkan i Göteborg

Svenska kyrkan i Göteborg har genom tiderna varit organiserad på olika sätt inom stadens gränser.

Kyrklig samfällighet
Svenska kyrkan i Göteborg var mot slutet den vanliga benämningen på den tidigare Göteborgs kyrkliga samfällighet, en kyrklig samfällighet som utgjordes av de 28 församlingar som ligger i Göteborgs kommun. Samfälligheten bildades redan 1883 av de dåvarande åtta församlingarna som låg inom stadens område, samfälligheten har sedan vuxit med kommunen. Samfälligheten upphörde 2018 och verksamheten tas därefter om hand i de olika pastoraten och självständiga församlingarna, vilka har egen ekonomi.

Historia
Staden Göteborg grundades 1621 på Örgryte sockens mark men området innanför stadsgränsen administrerades inte av socknen. Vid Göteborgs grundande bildades två församlingar för invånarna inom stadens gränser: Gustavi församling och tyska församlingen.

Med åren tillkom flera församlingar, år 1883 fanns åtta församlingar, ett antal som växte allt eftersom staden växte. Församlingsindelningen användes även för att dela in staden för administrativa ändamål.

Se även
Göteborgs stift

Externa länkar
 Svenska kyrkan i Göteborg

Göteborg
Göteborgs historia
Klippljusapparat

Klippljusapparaten är en uppfinning för gasdrivna fyrar som gör att de kan blinka. Den uppfanns av Gustaf Dalén och lanserades 1906. Denna är rund med ett membran till lock. En ventiltunga finns fästad vid till- och avloppsöppningarna för gasen och med en fjäder kopplad till membranet. När man släpper på gasen lyfts membranet och drar över tungan till andra läget. Tilloppet stängs och avloppet, som leder till brännaren, öppnas. Mycket snart har så mycket gas strömmat ut att tungan återgår till det ursprungliga läget. På detta sätt upprepas förloppet. I brännaren tänds gasen av en mycket liten evighetslåga. Då lilla lågan krävde mycket mindre gas än den stora och minskade gasbehovet med 90%.

Se även
Etyn
AGA-fyr
Solventil

Externa länkar
Dalénmuseet i Stenstorp Modernt museum med många av Daléns och Aga's uppfinningar.
AGA-systemets tillämpning för olika belysningsändamål Svenska Fyrsällskapet.
Farledsfyren - i skuggan av de stora av Johan Stiernspetz i Blänket 2011:5 (se sidan 5). En illustrerad beskrivning av klippapparatens funktion.

Fyrar
Gustaf Dalén
Herbert Westrell

Herbert Westrell, född 1910, död 2003, var en svensk konsertpianist och pianopedagog. Han var verksam som pianopedagog vid Stockholms borgarskola och Kungliga musikhögskolan i Stockholm. Han var pianoelev till Henning Mankell d.ä. från 1918, studerade pianospel vid Musikaliska akademien i Stockholm 1928-1934. Han var elev till Gottfrid Boon från 1935 och hade en viktig roll i det 1962 bildade Gottfrid Boonsällskapet, som senare ombildades till sällskapet Pro Piano.

1936 debuterade Westrell som konsertpianist i Stockholm.

Under lång tid var han uttolkare av Mankells musik och spred den till en stor mängd pianostuderande.

Källor 

Svenska klassiska pianister
Män
Födda 1910
Avlidna 2003
Los Alamos National Laboratory

Los Alamos National Laboratory (LANL) och är ett amerikanskt statligt forskningscentrum i Los Alamos, New Mexico. Det drivs av University of California på uppdrag av National Nuclear Security Administration, som är en del av USA:s energidepartement. Forskningscentret grundades 1943 för att genomföra Manhattanprojektet, byggandet av atombomben.

Det bedriver fortfarande vapen- och försvarsforskning, men en betydande del av forskningen är numera civilt orienterad. Los Alamos är ett av de två forskningsinstitut i USA som sysslar med hemlig kärnvapenforskning; det andra är Lawrence Livermore National Laboratory.

Bemärkta forskare som arbetat i Los Alamos National Laboratory
 Hans Bethe
 Enrico Fermi
 Richard Feynman
 Robert Oppenheimer
 Stanislaw Ulam

Externa länkar

Amerikanska forskningsinstitut
Organisationer bildade 1943
Los Alamos County
USA:s energidepartement
USA:s militär
Cunningham (segling)

Cunningham är en trimmöjlighet på bermudariggade segelbåtar. Den består vanligtvis av en tamp som går antingen från däcket eller bommen, genom ett förstärkt hål i seglet och via däck till en plats där besättningen kommer åt den, vanligtvis till sittbrunnen. 

Effekten av att dra i cunninghamen är att mastliket sträcks och det resulterar i att seglets buk flyttas framåt, neråt och blir mindre (se bild). En mindre buk gör att båten lutar mindre och har möjlighet att gå fortare, detta dock på bekostnad av att den inte kan hålla en kurs lika högt mot vinden.

Cunninghamen är uppkallad efter sin uppfinnare Briggs S. Cunningham II som var en framgångsrik America's Cup-seglare.

Segling
Sjötermer
Helena av Grekland

Helena av Grekland, född 2 maj 1896 i Aten, Grekland, död 28 november 1982 i Lausanne, Schweiz, var en kronprinsessa av Rumänien. Dotter till kung Konstantin I av Grekland och Sofia av Preussen. Gift 1921 med kronprins Carol, sedermera kung Carol II av Rumänien, och mor till Mikael I av Rumänien.

Biografi 

Helenas familj tvingades på begäran av de allierade bosätta sig i Schweiz 1917 efter faderns dåliga stöd till de allierade under första världskriget.

Kronprinsessa
Hon mötte Carol i Luzern 1919 och mottog ett frieri från honom 1920, samma år som hennes far återinsattes på den grekiska tronen och familjen kunde återvända till Grekland. Paret gifte sig 1921 i Aten. Äktenskapet var inte arrangerat, och beskrivs som lyckligt, till att börja med. Hon utnämndes 1921 till hedersöverste för nionde regementet Roshiori. 

1925 inledde Carol ett förhållande med Magda Lupescu, och året därpå lämnade han landet med denna och avsade sig sin kungliga status och sin arvsrätt till tronen. Helena kvarstannade i Rumänien som mor till tronarvingen och tillerkändes titeln prinsessa. 1927 blev hennes son Mikael monark under sin farbrors förmynderskap, men Helena tillerkändes ingen plats i förmyndarregeringen. Hon gick 1928 med på skilsmässa på regeringens inrådan.

Skilsmässa
Då Carol 1930 återvände och besteg tronen efter att ha fått sin avsägelse av sin arvsrätt och kungliga status ogiltigförklarad, inleddes förhandlingar om huruvida även deras skilsmässa skulle ogiltigförklaras, något som stöddes av både allmänheten och regeringen. Regeringen framlade ett förslag för Carol om att tillerkänna henne titeln drottning, men han gav henne i stället titeln "Hennes Majestät Helena" snarare än "Hennes Majestät Drottning Helena av Rumänien". Eftersom hon stödde regeringens planer på att ogiltigförklara skilsmässan satte Carol hennes hus under bevakning, varför hon lämnade landet 1931. Vid hennes återkomst året därpå organiserades separationens villkor, och hon fick ett underhåll, tillåtelse att bo i Rumänien sex månader om året och resa utomlands med sin son en gång om året. Hon bosatte sig 1934 i Italien.

Drottningmoder
Då sonen besteg tronen 1940 återkallade han Helena till Rumänien och gav henne titeln drottningmoder av Rumänien. Under andra världskriget skötte hon sårade soldater och räddade rumänska judar undan nazisterna, varför hon efter kriget fick priset Rättfärdig bland folken. Hon lämnade Rumänien vid monarkins avskaffande 1947 och bosatte sig då åter i Italien.

Anfäder

Källor 
 

Kvinnor
Rumänska prinsessor
Födda 1896
Avlidna 1982
Grekiska prinsessor
Huset Glücksburg
Rättfärdig bland folken
Personer från Aten