kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Amityville Horror (film)

The Amityville Horror är en amerikansk långfilm från 2005 i regi av Andrew Douglas.

Filmen släpptes i USA den 15 april 2005 av Metro-Goldwyn-Mayer Pictures och Dimension Films. Filmen fick negativa recensioner från kritiker, med många som kände att den inte levererade något nytt och kallade den icke-originell till originalfilmen. Filmen samlade 108 miljoner dollar på en budget på 19 miljoner dollar.

Handling 
Familjen Lutz flyttar in i vad de tror är drömhuset. Tidigare bodde där en familj där sonen, Ronald DeFeo, Jr. mördade sina föräldrar och syskon. Han påstod efteråt att han hörde röster som sade åt honom att mörda. Det dröjer inte länge förrän även den nya familjen får höra röster och börjar ana att det spökar i huset.

Om filmen 
Filmen är en nyinspelning av Huset som Gud glömde från 1979.

Skådespelare (urval) 
 Ryan Reynolds - George Lutz
 Melissa George - Kathy Lutz
 Jesse James - Billy Lutz
 Jimmy Bennett - Michael Lutz
 Chloë Grace Moretz - Chelsea Lutz
 Rachel Nichols - Lisa
 Philip Baker Hall - Callaway, präst

Externa länkar

Filmer 2005
Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Engelskspråkiga filmer
Nyinspelningar av filmer
Hjortfluga

Hjortfluga, Lipoptena cervi,  är en tvåvingeart som beskrevs av Carl von Linné 1758. Arten har i folkmun även kallats älgfluga eller älglus. Hjortfluga ingår i släktet Lipoptena och familjen lusflugor, Hippoboscidae. Flugan parasiterar på hjortdjur exempelvis älg, kronhjort och rådjur, där honan suger blod för näring och reproduktionen. Arten är reproducerande i Sverige. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

Beskrivning 
En imago hjortfluga är mellan 5 och 7 millimeter lång och kroppsformen är flat. Flugan är mörkt brunröd ibland ljusare mot beige och har relativt stora transparenta vingar. Vingarna bryts av när flugan funnit sitt värddjur och den har då oftast bara små oregelbundna stumpar kvar av vingarna. Flugans lår är förtjockade och får flugan att se muskulös ut. Flugans fötter är försedda med rejäla klor.

Livscykel  
De imago flugorna börjar söka värddjur efter kläckningen i augusti–oktober. Flugan landar på sitt värddjur och bryter av sina vingar för att leva resten av sitt liv på värddjuret där den kryper in i pälsen och suger blod. Både hanar och honor livnär sig på blod men endast honorna bryter av sina vingar. Blodet används utöver näring till flugan också för att föda upp larverna. Honorna producerar en larv åt gången och behåller larven i kroppen under dess utveckling ända tills den är redo för förpuppning. Larven livnär sig på utsöndringar från en "mjölkkörtel" i sin mors livmoder. När honan föder larven är den förpuppningsfärdig och förpuppar sig genast på marken. Den är vit när den kommer ut men mörknar fort. De återfinns ofta i hjortdjurens legor. Honan kan producera larver så länge som tio månader om klimatet tillåter. Den släpper sina larver till marken och dessa blir puppor som sedan kläcks och blir flugor nästa höst. Den kan lätt ta miste på sina värddjur och andra stora däggdjur, även människor, vilket orsakar obehag. Oftast upptäcker den sitt misstag och kryper mest omkring innan den flyger vidare. Ibland upptäcker inte flugan misstaget och släpper sina vingar även på människor och försöker ibland livnära sig på vårt blod. Betten kan vara riktigt obehagliga och ge upphov till klåda och svullnad. Flugorna tros inte bära med sig några farliga virussjukdomar men kan vara bärare av bakterien Bartonella schoenbuchensis, som kan ge upphov till hudinfektioner, även hos människor. Flugorna kan dock inte använda människoblod för sin utveckling utan dör efter ett tag om de brutit av vingarna hos en människa.

Utbredning 
Arten förekommer i större delen av Europa, Sibirien bort till norra Kina, och även i Algeriet. Den har ofrivilligt introducerats i och är etablerad i östra USA.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Tvåvingar
Yield management

Yield management, eller revenue management, är ett marknadsföringsbegrepp som används inom branscher med ett reservationsförfarande, till exempel av flygbolag. Syftet är att öka vinsten av försäljning genom statistiska analyser av kundernas köpbeteende och förutsägelser av efterfrågan, vilket sedan ligger till grund för en segmenterad prissättning.

Yield management-analys förutsätter information om tillgång, priskänslighet hos kunder, omvärldsfaktorer, konkurrens och marginaler för att leverera en produkt eller tjänst. Olika metoder kan kombineras för att förstärka analysen som ligger till grund för 'yield management'. En vanlig metod är att utgå från prognoser av efterfrågan vid specifika tillfällen, till exempel vid säljstart, efter en viss tid förflutit samt en kortare tid före säljslut. Prognoserna för uppfyllnad kan utgå från tidigare bokningsmönster vilket förutsätter tillgång till ett informationssystem anpassat för uppgiften. 

Inom nationalekonomin så utgår man från begreppet priselasticitet och teori om för utbud och efterfrågan. Genom att kunna använda en segmenterad prissättning kan företaget få så hög ekonomisk ränta som möjligt. Detta förutsätter att priserna går att segmentera på laglig väg. Exempel på otillåten segmenterad prissättning är sådan prissättning som bygger på vilket kön en individ har.  

Yield management är inom flyget ett välkänt begrepp. Det handlar om att maximera yielden, intäkten per sittplatskilometer. Vissa kunder, särskilt de som reser i tjänsten, är beredda att betala mer om de måste, medan andra hellre avstår att köpa resan. På många flygbolag är det många tjänsteresenärer som är ute sent eller vill omboka sent, och då höjer flygbolaget priserna när avresedatum närmar sig, särskilt om det är få platser kvar. Där handlar det också om att ge köpstarka kunder möjlighet att boka sent, vilket ökar deras lojalitet. Andra flygbolag med mest privatresenärer kan sänka priset när avresedatum närmar sig för att locka de som vill resa mer på impuls, och för att undvika tomma platser.

Marknadsföring
Prissättning
Burkhard Waldis

Burkhard Waldis, född 1490, död 1556. Tysk munk i Livland som efter reformationen blev evangelisk präst och kyrkoherde i tyska Abterode, Hessen, affärsman, poet och kompositör. Han finns representerad i Den svenska psalmboken 1986 med ett antal verk, varav några melodier enligt tonsättarregistret används till flera psalmer: nr 253 = densamma som till 366, 560, 588 och 595, nr 257 = densamma som till 516, nr 405 = densamma som till 436 och 461, därtill tonsättningar av nr 471, 529 och 536. 

Samtliga tonsättningar är daterade 1553, vilket torde innebära att årsangivelsen är angiven utifrån att de publicerades samtidigt. 1553 publicerades hans samling Der Psalter, In Newe Gesangs weise und künstliche Reimen gebracht i Frankfurt (enligt 1921 års koralbok med 1819 års psalmer).

Psalmer 

 Ack, döden haver hädanryckt (1695 nr 331, 1819 nr 344) oklart om den används till fler psalmer.
Herren uti sin högsta tron (Göteborgspsalmboken 1650 s. 164-166, 1695 nr 88)  "Der HERR sprach in seinem höchsten".
 Hur fröjdar sig i templets famn (1819 nr 326, 1937 nr 208, 1986 nr 405)
 Guds rådslut från begynnelsen (1986 nr 436)
 O natt av ljus som ej kan dö (1986 nr 461)
 Jag och mitt hus för dig, o Gud (1937 nr 481)
 Oändlige, o du vars hand (1819 nr 7)
Hjälp mig, min Gud, ack, fräls min själ (1937 nr 280, 1986 nr 529)
 Vad har min själ till vinning kvar (1921 nr 517)
 Oändlige, o du vars hand (1937 nr 539)
 Kommer här och låter (1695 nr 83) förebild från Walids "Den rechten Gott wir meinen"
 O giv oss, Herre, av den tro (1986 nr 253)
 Allt mänskosläktet av ett blod (1819 nr 274, 1986 nr 588)
 Ditt ljus, o Helge Ande, tänd (1921 nr 538)
 En dyr klenod, en klar och ren (1921 nr 553, 1937 nr 172) hade i tidigare psalmböcker denna Burkhard-melodi 
 Förgäves all vår omsorg är (1819 nr 306, 1986 nr 595)
 I Guds församling Herren Gud (1819 nr 310)
 Kom, frälsta hjord (1819 nr 327)
 O Gud, ditt rike ingen ser (1819 nr 199, 1986 nr 366) kallas "melodins huvudtext" 1921
 Var glad, min själ, och fatta mod (1819 nr 230, 1986 nr 560)
 Om Kristus döljes nu för dig (1986 nr 471)
 Pris vare Gud! Allena han (1986 nr 257)
 Jag är det trädet i din gård (1986 nr 516)
 Säll du som dig åt Gud betror (1937 nr 309) 
 Säll är den man, som icke går (1695 nr 22) , "Wann unsre Obrigkeit in Not"
 Två väldiga strider om människans själ (1986 nr 536)

Källor
 

Tyska koralkompositörer
Tyska klassiska kompositörer
Män
Födda 1490
Avlidna 1556
Bolmers högar

Bolmers högar består av två stora gravhögar på Söderslätt från äldre bronsåldern (ca 1300 f.Kr.) belägna i Mellan-Grevie socken i Skåne. De ligger på en av de högsta punkterna i Vellinge kommun mellan Vellinge och Östra Grevie och är 26 respektive 25 meter i diameter och 4,5 respektive 4 meter höga. 

De två gravarna bildar det nordligaste partiet av ett omfattande fornlämningsområde, Steglarps gravfält, vilket omfattar tolv gravhögar från bronsåldern. Övriga högar är något mindre, omkring 15-20 meter i diameter, och ligger i Fuglie socken (Trelleborgs kommun). Steglarpsgravfältet är ett av Nordens absolut största bevarade högkomplex från bronsåldern. Då högarna ligger mycket tätt ges här en säregen miljöbild av den nordiska forntiden. En urgammal markväg går fortfarande genom hela området.

Från högarna kan man se 20 kyrktorn. Området är skyddat enligt kulturminneslagen.

Litteratur

Externa länkar 
, Riksantikvarieämbetet.

Vellinge kommun
Fornminnen från bronsåldern i Sverige
Gravhögar i Sverige
Fornminnen i Skåne
Skånes förhistoria
Hot Rats

Hot Rats är ett musikalbum av Frank Zappa som släpptes i oktober 1969. Det var Zappas första soloalbum efter att det ursprungliga Mothers of Invention upplösts. Zappa dedikerade skivan till sin nyfödde son, Dweezil – som med sitt band Zappa Plays Zappa 2009 fick en grammy för bästa instrumentella framförande av låten "Peaches en Regalia".

Hot Rats är ett helt instrumentellt album med undantag för låten "Willie the Pimp", på vilken Captain Beefheart sjunger. Musiken är en blandning av jazz och rock och albumet är ett tidigt exempel på jazz fusion. 

Albumet nådde som bäst 194:e plats på Billboard 200-listan. Det är ett av de album som listas i boken 1001 album du måste höra innan du dör.

På albumet finns även låten "Peaches en Regalia" som är en av Frank Zappas mest kända och uppskattade låtar.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Frank Zappa.
Sida ett
"Peaches en Regalia" - 3:38
"Willie the Pimp" - 9:16
"Son of Mr. Green Genes" - 8:58
Sida två
"Little Umbrelllas" - 3:04
"The Gumbo Variations" - 16:55
"It Must Be a Camel" - 5:15

Musiker 
På albumet spelas de flesta instrument och stämmor av Frank Zappa själv (gitarr, oktavbas, slagverk) och Ian Underwood (piano, orgel, flöjt, klarinetter, saxofoner). Max Bennett spelar bas på alla låtar utom "Peaches en Regalia".

Övriga medverkande 

 Captain Beefheart – sång på "Willie the Pimp"
 Shuggie Otis – bas på "Peaches en Regalia"
 John Guerin – trummor på "Willie the Pimp", "Little Umbrellas" och "It Must Be a Camel"
 Paul Humphrey – trummor på "Son of Mr. Green Genes" och "The Gumbo Variations"
 Ron Selico – trummor på "Peaches en Regalia"
 Don "Sugarcane" Harris – fiol på "Willie the Pimp" och "The Gumbo Variations"
 Jean-Luc Ponty – fiol på "It Must Be a Camel"
 Lowell George – kompgitarr

Referenser

Noter

Externa länkar
 Hot Rats på Archive.org

Album av Frank Zappa
Musikalbum 1969
Nolered

Nolered är ett primärområde i stadsområde Hisingen i Göteborgs kommun, beläget i stadsdelen Torslanda i Göteborg.

Nyckeltal

Stadsområdes- och stadsdelsnämndstillhörighet 
Primärområdet tillhörde fram till årsskiftet 2020/2021 stadsdelsnämndsområdet Västra Hisingen och ingår sedan den 1 januari 2021 i stadsområde Hisingen.

Se även
Torslanda socken

Referenser

Vidare läsning

Primärområden i Göteborg
Torslanda
Manschettknappar

Manschettknappar är parvis sammanhörande accessoarer med funktionen att hålla samman ändarna av manschetterna på främst herrskjortor, men även på vissa damblusar. Också till vissa folkdräkter används manschettknappar. 

Släktskap finns med äldre tiders "länkknappar", "stolpknappar" och "dubbelknappar", vilka åtminstone fanns så tidigt som på vikingatiden, och i äldre tider främst kanske användes som kragknapp. 

Manschettknappar är nödvändiga vid bärandet av skjorta med dubbel (vikt) manschett, men även många skjortor med enkel manschett har ett extra knapphål invid den fasta knäppningen för att möjliggöra bärande av manschettknappar (så kallad kombinationsmanschett).

De moderna manschettknapparna torde ha kommit i bruk under 1800-talet då de mjuka spetsmanschetterna ersattes med stärkta manschetter vilka på grund av sin styvhet inte lät sig knäppas med vanliga fastsydda knappar. Än i dag gäller detta vid bärande av stärkt frackskjorta.

I modern strikt herrklädsel utgör manschettknapparna ett av de få allmänt accepterade inslagen av smycken för män, och knapparna är därför ofta tillverkade i ädla metaller som guld och silver och kan vara försedda med ädelstenar, kulört emalj eller gravyr i form av monogram eller släktvapen. Det finns dock också numera ett tämligen stort utbud av mer humoristiska manschettknappar i form av godisbitar, badkarskranar, musikinstrument med mera. En enklare (men i Sverige mindre vanlig) variant är den som består av små flätade kulörta trådknyten med ett elastiskt band emellan.

Bär man manschettknappar i någon ädelmetall skall dessa matcha eventuella andra accessoarer såsom exempelvis slipsklämma, klockkedja eller – till frack och smoking – bröstknappar.

Manschettknappar utformas och väljs ofta för att spegla bärarens identitet, till exempel genom släktvapen, symbol för lärosätet där man studerat eller som symbol för något intresse bäraren har.

Referenser

Externa länkar

Herrkläder
Kläddetaljer
Accessoarer
Smycken
Teateråret 1869



Årets uppsättningar

Mars
10 mars – Louise Stjernströms pjäs En pröfvning har urpremiär på Dramaten i Stockholm.

April
21 april – Nanna Börjessons pjäs Fröken Elisabeth har urpremiär på Dramaten i Stockholm.

September
16 september – Nanna Börjessons pjäs Mäster Fröjd har urpremiär på Dramaten i Stockholm.

November
12 november – Edvard Bäckströms pjäs Evas systrar har urpremiär på Dramaten i Stockholm.

Födda
 9 februari – Anders de Wahl (död 1956), svensk skådespelare.
 5 mars – Helfrid Lambert (död 1954), svensk skådespelare och operettsångerska.
 5 april – Arthur Donaldson (död 1955), svensk-amerikansk skådespelare och sångare.
 21 april – Hauk Aabel (död 1961), norsk skådespelare.
 23 april – Ida Schylander (död 1938), svensk skådespelare och dansös.
 26 april – Hanna Rudahl (död 1950), svensk skådespelare.
 30 juni – Rudolf Rittner (död 1943), tysk skådespelare och manusförfattare.
 1 juli – August Lundmark (död 1944), svensk skådespelare.
 7 juli – Axel Hansson (död 1911), svensk skådespelare.
 23 augusti – Aage Colding (död 1921), dansk skådespelare.
 26 september – Axel Hultman (död 1935), svensk skådespelare och idrottsman.
 4 november – Sigge Wulff (död 1892), svensk varieté- och kuplettsångare.
 22 november – Olivia Norrie (död 1945), dansk skådespelare.
 23 november – Philipp Manning (död 1951), engelsk-tysk skådespelare.
 30 november – Anders Bengtsson (död 1946), svensk skådespelare.
 2 december – Edla Rothgardt (död 1961), svensk opera- och operettsångare, skådespelare.
 19 december – Constance Gibson (död 1955), svensk skådespelare.
 27 december – Aurélien Lugné-Poë (död 1940), fransk skådespelare och teaterregissör.

Avlidna
 29 november - Giulia Grisi (född 1811), italiensk operasångerska.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Andreas Widerberg

Andreas Widerberg, född 28 oktober 1766 i Göteborg, död 25 april 1810 i Stockholm, var en svensk skådespelare och teaterdirektör, verksam från 1780 vid teatern Comediehuset på Sillgatan i Göteborg, som då leddes av Johan von Blanc.

Biografi
Han var son till bokhållaren Anders Widerberg (d. 1771) och Christina Margareta Jungberg. Fadern uppges ha varit fattig och Widerberg ska ha lärts upp till hökare. 

Han var en av de mest populära skådespelarna i Göteborg. Han var verksam från 1780 vid teatern Comediehuset på Sillgatan i Göteborg, som då leddes av Johan von Blanc. 1786 övertog Widerberg ledarskapet för teatern. Widerberg var den förste att spela Hamlet på en svensk scen 24 januari 1787. Som direktör efterträddes han av Lovisa Simson (med Johan Petersson som konstnärlig ledare).  

Han erbjöds 1790 av Gustav III engagemang vid Kungliga teatern, där han var verksam till 1810.  På Dramaten spelade han Pompée i Oden, Helmfeldt, Fale Bure och Tancred. Enligt källor var han populär särskilt bland kvinnor på grund av sitt utseende, och han berömdes för sin "ädla manliga figur" och sin diktion. 

23 januari 1801 överlät  Andreas Widerberg sitt Kungliga Theaterprivilegium till Johan Petter Lewenhagen, Johan Peter Strömberg och A. O. Hofflund som gällde för Göteborg och alla rikets städer utom Residenset Stockholm. Detta mot vilkor att dom ombesörjde alla omkostnader, bevillingar och avgifter vid pjäsernas uppförande. 

Han gjorde minst en tryckt pjäsöversättning, Jean Nicolas Bouilly's Abbé de l'épée eller Den döfve och dumbe: historiskt skådespel uti fem acter (L'Abbé de l'épée) (Stockholm, 1801) och utgav Teater almanach för år 1805 (Stockholm, 1804).

Han gifte sig 1786 med sin motspelare Anna Catharina Widebäck och blev far till bland andra Henriette Widerberg och Fredrik Julius Widerberg.

Källor
 
 Ingvar Andersson: Gustavianskt 
 Fredrik August Dahlgren:    Förteckning öfver svenska skådespel uppförda på Stockholms theatrar 1737-1863 och Kongl. Theatrarnes personal 1773-1863. Med flera anteckningar. Stockholm (1866) 
 Wilhelm Berg: Anteckningar om Göteborgs äldre teatrar / Band 2. 1794-1816 (1896-1900)

Noter

Svenska skådespelare under 1700-talet
Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska teaterchefer
Svenska översättare
Översättare från franska
Födda 1766
Avlidna 1810
Män
Skådespelare från Göteborg
Emil von der Osten

Emil Paul von der Osten, född 12 februari 1848 i Fürstenwalde, Brandenburg i Tyskland, död under en turné 13 april 1905 i Oskarshamn, var en svensk skådespelare.

Han kom till Sverige 1862 med en av fadern ledd tysk operaturné. Han tog som ung hyra på ett av de Dicksonska skeppen och var i tio år var han till sjöss och avlade både styrmans- och kaptensexamen i Göteborg. 

År 1871 for Osten till Amerika, där han debuterade i Philadelphia i rollen som Karl Moor i Schillers skådespel Rövarna. Därefter turnerade han i flera år, både i USA och Tyskland, innan han 1885 återkom till Sverige, där han engagerades på Stora teatern. Efter några år bildade han ett eget resande teatersällskap och var verksam som dess ledare fram till 1905, då en förkylning åtföljd av lunginflammation och ett senare slaganfall ledde till hans död på Oskarshamns lasarett. Hans stoft fördes enligt hans sista vilja till Helsingborg, där han begravdes på Nya kyrkogården.

Han var far till skådespelaren Paul Seelig.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Personer från Brandenburg
Gravsatta på Nya kyrkogården i Helsingborg
Födda 1848
Avlidna 1905
Män
Pargas hembygdsmuseum

Pargas hembygdsmuseum är ett hembygdsmuseum i Pargas, Finland, med gamla byggnader som visar hur livet varit i Pargas under tidigare sekel. Museet grundades år 1928 av Pargas hembygdsförening. Byggnaderna och deras interiörer representerar olika sociala skikt, från små torp och backstugor till välbärgade gårdars 

karaktärsbyggnader. I en av museibyggnaderna, Kirjalagården, har Lenin övernattat under sin flykt från Ryssland. I tillägg till museiområdet, förvaltar Pargas hembygdsmuseum ett antal på plats bevarade museibyggnader på Gamla Malmen i Pargas.

Bilder

Referenser

Externa länkar 
Officiell hemsida

Byggnader och anläggningar i Pargas stad
Pargas
Hembygdsmuseer i Finland
Friluftsmuseer i Finland
Museer i Egentliga Finland
Museer invigda 1928
1928 i Finland
Kulturåret 1766



Födda
 22 april - Germaine de Staël (död 1817), fransk författare.
 13 maj - Carl von Rosenstein (död 1836), svensk ärkebiskop och ledamot av Svenska Akademien.
 9 juli - Johanna Schopenhauer (död 1838), tysk romanförfattarinna.
 11 oktober - Nólsoyar Páll (död 1809), färöisk sjöman, båtbyggare, uppfinnare, bonde och nationaldiktare.
 28 oktober - Andreas Widerberg (död 1810), svensk skådespelare.

Avlidna
 14 april - Sven Gustafsson Stoltz (född omkring 1710), svensk konterfejare och kyrkomålare.
 7 november - Jean-Marc Nattier (född 1685), fransk rokokomålare.
 12 december - Johann Christoph Gottsched (född 1700), tysk författare och estetiker.
Pargas kalkgruva

Pargas kalkgruva är Finlands största dagbrott. Kalksten började brytas i Pargas redan på 1300-talet, och rester av mindre kalkgruvor finns på flera håll.

Dagbrottets djupaste ställe är 113 meter under havsytan, och tunnlar för olika ändamål finns på betydligt större djup. Gruvan och industrierna kring den utgör basen för Pargas som industriort. Gruvan drivs av idag av Nordkalk. Företaget började 1898 som Pargas Kalkbergs Aktiebolag.

Det finns flera utsiktsplatser från vilka man kan se det 70 hektar stora dagbrottet. I samband med festivalen Rowlit hålls konserter i dagbrottet, vilket kräver omfattande skyddsåtgärder, då också stenblock vid dagbrottets kant kan lossa vid sprängningarna.

Se även
Partek
Nordkalk
Finnsementti

Källor

Gruvor i Finland
Pargas
Arsène Wenger

Arsène Wenger, OBE, född 22 oktober 1949 i Strasbourg, är en fransk fotbollstränare som var tränare för den engelska fotbollsklubben Arsenal FC mellan 1996 och 2018.

Biografi 
Arsene Wenger är uppväxt i Duttlenheim utanför Strasbourg där hans föräldrar drev en bistro. Hans far, som hade stridit i andra världskriget, var tränare för det lokala fotbollslaget och introducerade sonen till sporten. Wengers spelarkarriär är relativt anonym. Han började spela amatörfotboll som försvarare eller libero för olika mindre franska klubbar, samtidigt som han studerade på Strasbourgs universitet där han tog ekonomikandidatexamen 1974. Wenger blev proffs 1978, då han skrev på för RC Strasbourg och gjorde sin debut mot Monaco.

1996 blev han tränare för det engelska laget Arsenal FC. Arsène Wenger köpte många billiga spelare som han sedan utvecklade till världsstjärnor. Några exempel på dessa är Patrick Vieira, Thierry Henry, Francesc Fabregas, Bacary Sagna, Dennis Bergkamp och Fredrik Ljungberg. Arsène Wenger anses vara en av världens bästa fotbollstränare men hade en åtta år lång titeltorka bakom sig som avslutades genom att Arsenal vann FA-cupen mot Hull City den 17 maj 2014. Wenger talar sex olika språk: franska, tyska, engelska, italienska, spanska och japanska.

Familj 
Arsène är yngsta son till Alphonse och Louise Wenger. Han har en syster och en bror.

Meriter 
AS Monaco
 Franska cupen 1991
 Ligue 1 1988
Nagoya Grampus Eight
 J-League Cup 1996
 Kejsarens cup 1995
Arsenal
 FA Premier League 1998, 2002, 2004
 FA-cupen 1998, 2002, 2003, 2005, 2014, 2015, 2017
Individuellt
 Årets tränare i Frankrike 1988
 Årets tränare i Japan 1995
 Årets tränare i England 1998, 2002, 2004
Riddare av Hederslegionen  2016

Referenser 

Födda 1949
Franska fotbollsspelare
Franska fotbollstränare
Spelare i RC Strasbourg
Tränare i AS Nancy
Tränare i AS Monaco FC
Tränare i Nagoya Grampus
Tränare i Arsenal FC
Män
Levande personer
Personer från Strasbourg
Spelare i FC Mulhouse
Riddare av Hederslegionen
Mottagare av Brittiska imperieorden
Alumner från Strasbourgs universitet