kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sonja Westerbergh

Sonja Elisabeth Westerbergh (under en tid Scholander) född 20 juli 1932 i Chicago, USA, död 30 mars 2018 i Örnsköldsvik, var en svensk skådespelare.

Familj
Tillsammans med konstnären Lars Hallberg fick Sonja Westerbergh en dotter, född 1957. Därefter var hon 1963–1971 gift med kemiingenjören Axel Scholander.

Filmografi
1952 - Medan det ännu är tid  
1954 - Karin Månsdotter 
1954 - Ung sommar  
1955 - Danssalongen 
1955 - Vildfåglar  
1957 - Enslingen Johannes  
1958 - Damen i svart  

1961 - Hällebäcks gård

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1932
Avlidna 2018
Sveriges fotbollslandslag i OS 1992

Sveriges fotbollslandslag i OS 1992 utgjordes av Sveriges U21-landslag som året innan i sin kvalgrupp lyckats kvalificera sig till OS i Barcelona 1992. Tomas Brolin hade etablerat sig i A-landslaget redan 1990 och var 22 år då OS-turneringen avgjordes, men kunde delta i truppen eftersom det var tillåtet att ta med tre överåriga spelare.

Truppen 
Jan Ekholm
Magnus "Ölme" Johansson
Joachim Björklund
Filip Apelstav
Niclas Alexandersson
Håkan Mild
Patrik Andersson
Stefan Landberg 
Christer Fursth
Johnny Rödlund
Tomas Brolin
Håkan Svensson
Jesper Jansson
Jörgen Moberg
Björn Lilius
Henrik Nilsson
Anders Andersson
Pascal Simpson
Niklas Gudmundsson
Jonas Axeldahl

Förbundskapten: Nisse Andersson

Se även
Sveriges herrlandslag i fotboll

Sverige i olympiska sommarspelen 1992
OS 1992
Fotbollsåret 1992
Fotboll i Spanien
1992
DR

DR kan syfta på :

 DR – dansk radio och tv, se Danmarks Radio
 DR – namnet på de tyska statsjärnvägarna från Weimarrepubliken 1920 fram till upprättandet av två tyska stater i de allierades ockupationszoner 1949, se Deutsche Reichsbahn
 DR – namnet på statsjärnvägarna i Östtyskland 1949-1993, se Deutsche Reichsbahn (Östtyskland)
 DR – reklambudskap som levereras direkt till en enskild mottagare, se Direktreklam
 dr – en titel som tilldelas den som har avlagt doktorsexamen vid ett universitet eller en högskola, se Doktor
 Dr. Eggman – en spelfigur i spelen om Sonic the Hedgehog

Personer
 Dr. Alban (1957), en svensk musikartist, musikproducent och tandläkare
 Dr. Dre (1965–), en amerikansk musikproducent, rappare, låtskrivare, skådespelare och entreprenör
 Dr. Luke (1973–), en amerikansk låtskrivare och musikproducent

Se även 
 Läkare
Tandläkare
Björn Andersson (fotbollsspelare född 1951)

Björn Andersson, född 20 juli 1951 i Perstorp, Skåne, är en svensk före detta fotbollsspelare.

Björn Andersson spelade med Östers IF i Allsvenskan 1970–1974. Vid sidan av fotbollen arbetade han som snickare.

Björn Andersson gick sedan till Bayern München 1974 som då vunnit Europacupen för mästarlag och blivit tyska mästare för tredje året i rad. Hans första träning med Bayern München var i november 1974 och han var tänkt som efterträdare till Paul Breitner med en direkt utmanare i laget i Bernd Förster.

Andersson var med och vann Europacupen för mästarlag 1975 men tvingades lämna finalen redan efter fyra minuter då han genom en foul av Leeds Uniteds Terry Yorath fick en svår knäskada. Hans karriär hämtade sig aldrig fullt ut efter knäskadan och det första beskedet var att han aldrig mer skulle kunna spela fotboll. Andersson blev på 1990-talet ansvarig för Bayern Münchens ungdomsakademi. Andersson arbetade senare som talangscout åt klubben.

Björn Andersson återvände till Sverige och Östers IF 1977 och blev svensk mästare 1978.

Meriter 
 VM i fotboll: 1974
 Europacupmästare: 1975 och 1976 med Bayern München
 Svenska mästare: 1978 med Östers IF
 Interkontinentala cupen-mästare 1976
 28 landskamper

Klubbar 
 Vallentuna BK 1982–1983
 Markaryds IF 1980–1981
 Östers IF 1977–1979
 Bayern München 1974–1977
 Östers IF 1970–1974
 Perstorps SK –1969

Tränare
 IFK Hässleholm 2012–2013 (assisterande)
 IS Halmia 2000–2001
 Bjärnums Goif 1987–1995

Se även
Svenskar som vunnit Uefa Champions League

Referenser

Svenska fotbollsspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Markaryds IF
Fotbollsspelare i Östers IF
Spelare i FC Bayern München
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i VM i fotboll 1974
Tränare i Markaryds IF
Födda 1951
Levande personer
Män
Personer från Perstorps socken
Svenska idrottare under 1900-talet
Lagd på strå i ett stall

Lagd på strå i ett stall är ursprungligen en medeltida julhymn "Personent hodie" (kallad "skolsång") från 1582, tolkad av Anders Frostenson 1960. Musiken har gammalt tyskt ursprung från 1360.

Den svenska texten är upphovsrättsligt skyddad till och med år 2077.

Publicerad som
Nr 434 i Den svenska psalmboken 1986 under rubriken "Trettondedag jul".
Nr 494 i Psalmer och Sånger 1987 under rubriken "Kyrkoåret - Trettondedag jul".
Nr 724 i Kyrkovisor för barn under rubriken "Trettondedag Jul".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Tyska psalmer
Getinge (företag)



Getinge AB är ett svenskt börsnoterat medicintekniskt företag, med produkter som autoklaver, hjärt-lungmaskiner och respiratorer. Företagets huvudkontor ligger i Göteborg.

Sedan 1993 har det varit listat på Stockholmsbörsen. Styrelseordförande är Getinge AB:s tidigare vd och koncernchef Johan Malmquist,. Koncernchef och vd är Mattias Perjos.

Getinge är idag uppbyggt kring två affärsområden (Infection Control och Medical Systems), båda verksamma inom medicinteknik. Antalet anställda uppgick 2013 till 14700 personer. 

Dotterbolaget Arjo AB avknoppades och delades ut till aktieägarna 2017.

Historik
Företaget grundades 1904 i Getinge av Olander Larsson som Getinge Mekaniska Verkstad. Bolaget tillverkade då jordbruksredskap och fick stora försäljningsframgångar med vindmotorer och hästskobroddar. Olander Larsson förlorade bolaget till vd:n Rudolf Böös 1917. Efter en ekonomisk kris efter flera års nedgång under Böös ledning tog Götabanken över bolaget. År 1932 började bolaget med medicinteknik. År 1935 köpte Carl Steen bolaget.

Företaget ägdes av Electrolux 1964–1989. År 1989 köptes Getinge av Rune Andersson och Carl Bennet. År 1997 blev Carl Bennet ensam ägare.

Verksamhet

Källor

Noter

Externa länkar
Getinge AB (Group)
Getinge Infection Control

 
Företag bildade 1904
Företag listade på Stockholmsbörsen (large cap)
Företag i Göteborg
Oändlig nåd mig Herren gav

Oändlig nåd mig Herren gav är en psalm vars originaltext skrevs av John Newton med den för många välbekanta titeln Amazing Grace. För den svenska texten från 1983 svarar Anders Frostenson.

Melodin Amerikansk och daterad till 1831 utan känt upphov.

Publicerad som
Nr 231 i Den svenska psalmboken 1986, Cecilia 1986, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990) under rubriken "Skuld - förlåtelse".
Nr 103 i Sångboken 1998.
Nr 905 i Sång i Guds värld Tillägg till Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland 2015 med en översättning av Catharina Östman, 2014 med titelradern "Mitt liv - en nåd, en märklig nåd".

Externa länkar
Hos Cyber hymnal finns melodin och texten på svenska

Brittiska psalmer
en:Amazing Grace
Internationella byrån för mått och vikt

Internationella byrån för mått och vikt (av franska Bureau international des poids et mesures, förkortat BIPM), är en tillsynsorganisation för meterkonventionen inrättad 1876 som arbetar under uppsikt av Allmänna konferensen för mått och vikt (Conférence générale des poids et mesures, CGPM). Dess uppgift är att ställa Internationella måttenhetssystemet (SI) till förfogande över hela världen som ett enhetligt och entydigt måttsystem. Organisationen har sitt säte i Sèvres nära Paris.

BIPM utför kalibrering åt meterkonventionens medlemsländer samt deltar i och organiserar internationella jämförelser mellan nationella måttstandarder. BIPM bedriver också metrologisk forskning, alltså forskning kring mätteknik.

Hos BIPM förvaras arkivkilogrammet, den internationella prototypen för massa, och dess sex systerprototyper.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 BIPM

Mellanstatliga organisationer
Rasmus Troedsson

Bengt Rasmus Mikael Troedsson, född 9 januari 1964 i Malmö, är en svensk skådespelare och journalist. Han har bland annat arbetat som programledare, reporter och redaktör på SVT, TV4 och SR. Har även skrivit ett antal böcker.

Troedssons stora genombrott för den breda massan var i rollen som "Bellan Roos" i TV-serien Vår tid är nu. Den 14 juli 2020 var han sommarvärd i Sommar i P1.

Bibliografi

Filmografi

Regi

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Män
Födda 1964
Levande personer
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska författare under 2000-talet
Skådespelare från Malmö
Journalister från Malmö
Författare från Malmö
Sommarvärdar 2020
Porsche 964

Porsche 964 är en sportbil, tillverkad av den tyska biltillverkaren Porsche mellan 1988 och 1993.

Bakgrund
I slutet av åttiotalet hade 911-modellen varit i produktion under nästan ett kvarts sekel. Utvecklingen hade avstannat, eftersom Porsche (förgäves) försökte få sina kunder att välja de tilltänkta efterträdarna 924 och 928 istället. Men kundernas förkärlek till 911:an tvingade Porsche att åter satsa på den gamla svansmotorbilen. Förändringarna var så omfattande att den nya bilen fick ett nytt modellnummer, 964, men 911-namnet var nu så etablerat att det fick hänga med i marknadsföringen.

På utsidan nöjde sig Porsche med en lätt uppdatering, med integrerade stötfångare och en bakspoiler på motorluckan som fälldes ut när bilen kom upp i fart. Detta gav bättre stabilitet i högre hastigheter, vilket behövdes eftersom karossens förbättrade aerodynamik gav högre toppfart än tidigare modeller.

Men under karossen var 964:an i stort sett nykonstruerad. Här drog Porsche nytta av erfarenheterna från superbilen 959. Bilen fick nya hjulupphängningar med skruvfjädrar. Motorn förstorades till 3,6 liter och försågs med dubbeltändning. För första gången fick en 911-modell moderna finesser som servostyrning och ABS-bromsar. Den kunde även levereras med en modern automatlåda, kallad Tiptronic.

Den första 964-version som presenterades, hösten 1988, var fyrhjulsdriven. Systemet var enklare än på Porsche 959, men gjorde 964:an mer lättkörd än företrädaren. Dessutom spädde det på 911-modellens rykte som sportbilen som tål vardagsbrukande året runt.

Porsche 964

Porsche 964 introducerades hösten 1988 som den fyrhjulsdrivna Carrera 4. Våren 1989 fick den sällskap av den bakhjulsdrivna Carrera 2, som efterträdde den äldre 911:an. Bägge versionerna tillverkades med tre olika karosser: coupé, targa och cabriolet.

Vid Internationella Bilsalongen i Genève 1990 tillkom 964 Turbo. Bilen behöll bakhjulsdriften och motorn från företrädaren 930, men effekten hade ökat något. I januari 1993 fick även Turbo-modellen den större 3,6-litersmotorn.

Liksom hos företrädaren avslutades utvecklingen med en Speedster-version, presenterad hösten 1993. Det var en öppen bil, med extra låg vindruta och en mycket enkel sufflett.

Tekniska data

Sportversioner

Hösten 1991 tillkom den tävlingsinriktade Carrera RS. Modellen hade starkare motor och kraftigare fjädring än standardvagnen och genom att ta bort all komfortutrustning sänktes vikten cirka 150 kg. 1993 fick RS-modellen en större motor.

Dessa spartanska modeller såldes aldrig på Porsches viktigaste marknad, USA. I dess ställe fanns Carrera RS America, med standardmotor. America-modellen såldes heller inte fullt så ”naken”, vilket gjorde den tyngre än övriga RS-modeller.

I december 1990 presenterades Turbo S, med motorn trimmad till 381 hk.

Tekniska data

Källor
Porsche Chronicle, 1995. 
Tyska Wikipedia.

Externa länkar

964
Sportbilar
Bakhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Forum Holitorium

Forum Holitorium eller Forum Olitorium var det antika Roms grönsakstorg, beläget mellan Capitolium och Tibern. 

Torget flankerades på flodsidan av tre tempel, anlagda sida vid sida. De är delvis bevarade och inkorporerade i kyrkan San Nicola in Carcere. Själva kyrkan bevarades, när den omgivande bebyggelsen revs på 1930-talet. Den ligger ovanpå det mellersta templet, ägnat Juno Sospita. Raderna av kolonner som kan ses i de båda ytterväggarna tillhör dock de båda flankerande templen, Janustemplet i norr och templet till Spes i söder.

Janustemplet anlades av Caius Duilius efter segern vid Mylae på Sicilien 260 f.Kr. Även templet till Spes är uppfört av en segerrik fältherre från första puniska kriget, Aulus Attilius Calatinus (250-talet f.Kr.). Det mellersta templet är yngre, uppfört av Caius Cornelius Cethegus (197–194 f.Kr.) efter segern över två galliska stammar i Norditalien.

Referenser

Externa länkar

Antika byggnadsverk i staden Rom
Kontextfri grammatik

Kontextfri grammatik, även sammanhangsfri grammatik, är en särskild typ av formell grammatik. Kontextfri grammatik förkortas ofta med CFG (av eng. context-free grammar). 

Kontextfri grammatik beskrevs först av Noam Chomsky i den så kallade Chomskyhierarkin. 

Det går att skapa mycket effektiva parsrar för kontextfri grammatik.

Det finns en uppsjö av sätt att skriva en kontextfri grammatik på, men det vanligaste är en uppsättning regler med ett vänster- och ett högerled där vänsterledet består av en icke-terminal symbol (Fraskategori) och där högerledet består av en eller flera terminala eller icke-terminala symboler som vänsterledet kan skrivas om till.

En restriktionsfri grammatik tillåter även terminala symboler i vänsterledet, och kan beskriva mer komplexa språk än en sammanhangsfri grammatik.

Exempel 
S → NP VP 
NP → N 
VP → V 
V → läser 
N → barnet 

Denna lilla grammatik kan bara generera satsen "Barnet läser" genom att S (startsymbol) får skrivas om till NP (nominalfras) följd av en VP (Verbfras). NP får skrivas om till ett N (Substantiv) och VP får skrivas om till V (Verb). Grammatiken tillåter bara ett verb ("läser") och ett substantiv ("barnet") så följden blir att den bara kan generera frasen "barnet läser".

Programspråk
Språkteknologi
Grammatiska teorier
BNF

BNF kan avse:

 BNF – en notationsform inom formell grammatik, se Backus-Naur-form
 BnF – Frankrikes nationalbibliotek, se Bibliothèque nationale de France
Frank Farian

Frank Farian, egentligen Franz Reuther, född 18 juli 1941 i Kirn, Rheinland-Pfalz, är en tysk musikproducent, kompositör och sångare.

Farian är mest känd för att ha skapat grupperna Boney M, Milli Vanilli och Eruption samt för att ha producerat Terence Trent D'Arby. Terence Trent D'Arby har sålt cirka 20 miljoner album, och både Milli Vanilli och Boney M. har sålt över 30 miljoner album.

Farian var den som själv sjöng den manliga delen på skivinspelningarna med Boney M, inte medlemmen Bobby Farrell. Detta var inte något som hemlighölls, utan sades redan från början.

I slutet av 1980-talet startade Farian gruppen Milli Vanilli, som bestod av Rob Pilatus och Fab Morvan, som blev enormt berömda världen över. Farian fortsatte med att skapa gruppen La Bouche under 1990-talet.

Källor
 Discogs.com

Noter

Externa länkar
 Officiell webbplats

Tyska musikproducenter
Tyska låtskrivare
Tyska discosångare
Tyska pop- och rockmusiker
Män
Födda 1941
Levande personer
Personer från Rheinland-Pfalz
Medlemmar i Boney M.
Imperiet (bok)

Imperiet (originaltitel: Empire) är en inflytelserik marxistisk bok om världspolitiken av Michael Hardt och Antonio Negri, skriven i mitten av 1990-talet och utgiven 2000 (på svenska 2003 på Glänta produktion) Libris 8909374.

Med inspiration från de franska 60-talsfilosoferna Félix Guattari och Gilles Deleuze arbeten samt Baruch Spinozas filosofi från 1600-talet ställer Hardt och Negri, med utgångspunkt från Marx analys av kapitalet, en diagnos på vår tids postmoderna tillstånd och diskuterar de möjligheter som finns till antikapitalistiskt motstånd idag. 

Boken introducerar begreppet imperiet som namn på det immanenta kontrollväsen som uppstår ur kapitalet och de nya geopolitiska institutionerna. Som motpol till imperiet finns den mångfald av rörelser som fötts i globaliseringens spår – multitude som på svenska omväxlande översätts myllret, mängden och multituden.

Kritik
Författaren och marxisten Mikael Nyberg har kritiserat boken och hävdar att författarna hamnar på samma sida som den amerikanska imperialismen.

Referenser

Externa länkar 
Recension i tidskriften Riff-Raff
Recension av boken, Mikael Nyberg, Tidskriften Clarté

Politisk litteratur
Facklitteratur 2000
Jane Badler

Jane Badler, född 31 december 1953 i Brooklyn, New York, är en amerikansk skådespelare som har blivit mest känd för sin roll som den ondsinta utomjordingen Diana i TV-serien V. Badler har även spelat en rad andra roller, bland annat Shannon Reed i TV-serien Farligt uppdrag (1989–1990). Hon är sedan flera år bosatt i Australien.

Källor

Externa länkar
 

Kvinnor
Skådespelare från New York
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Födda 1953
Levande personer
610



Händelser

Okänt datum 
 Muhammed blir i en vision förvissad om att han är ämnad att bli profet (omkring detta år).
 Heraclius blir bysantinsk kejsare.
 Mellersta delen av Stora kanalen i Kina blir färdig.

Födda 
 Charibert II, frankisk kung av Akvitanien 629–632 (född detta år eller 606)

Avlidna 
Fokas, bysantinsk kejsare.

Externa länkar
564

564 (DLXIV) var ett skottår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Födda 
 Hermenegild, visigotisk prins

Avlidna 
 Sankt Tudwal, biskop av Tréguier.

Externa länkar
Alahärmä

Alahärmä är en före detta kommun, sedan 1 januari 2009 en del av Kauhava stad, i landskapet Södra Österbotten. Alahärmä hade 4 661 invånare och en yta på 351,32 km².

Alahärmäs förbindelse med Bottenviken genom Lappo å och den bördiga jorden hade sannolikt stor betydelse för de första bosättningarna i trakten. Området, som ligger 80 km nordost om Vasa, domineras av den vackra landsbygden och naturen, men också av små aktiva samhällen. Det finns mindre och större företag framför allt inom metall-, jordbruks- och pälsindustri. Arbetslösheten är mycket låg.

Det finns också ett kulturutbud genom den årliga festivalen "Härmälääset Häjyylyt", teater, konstutställningar, konserter, gokartbanor och nöjespark.

Alahärmä som är enspråkigt finskt, har genom sin närhet till landskapen Österbotten och Mellersta Österbotten många svenskspråkiga och tvåspråkiga kommuner i sin omgivning.

I Alahärmä finns nöjesparken PowerPark med världens nordligaste berg- och dalbana Thunderbird av trä.

Historia 
De tidigaste spåren efter fast bosättning är från år 1537, då Finland och Sverige var ett rike, när Henrik Magnusson från Masko, norr om Åbo, bosatte sig i området. Bosättare anlände också från områden i syd och sydöst som Satakunda, Tavastland och Savolax och från de svenskspråkiga kusttrakterna.

På 1600-talet var Alahärmä en av de största boskapshållande byarna i området.

Under slutet av 1700-talet etablerade sig i trakterna gäng, så kallade knivjunkare, som ställde till med bråk. Gängen gjorde stor skada och deras härjningar gick inte att stävja förrän mot slutet av 1800-talet. Domar mot de främsta företrädarna föll på tinget i Alahärmä 1869 men minnet av gängens härjningar lever kvar än idag.

När Alahärmä kommun grundades år 1867 var Finland ett storfurstendöme.

Från och till under årens lopp har delar av befolkningen, precis som på många andra håll, lämnat trakterna. Orsakerna har givetvis varierat. Industrialiseringen och jordbrukets effektivisering är några bidragande orsaker. Många flyttade exempelvis till Nordamerika under slutet av 1800-talet och början av 1900-talet och till Sverige under 1950-, 1960- och 1970-talen.

Byar 
Ekola, Hakola, Hanhila, Hanhimäki, Hilli, Huhtamäki, Kirkonkylä, Kivihuhta, Kojola, Kuoppala, Köykkäri, Lahdenkylä, Ojala, Poromaa, Pelkkala, Perkiömäki, Pesola, Vakkuri, Voltti och Yliviitala.

Politik

Mandatfördelning i Alahärmä kommun, valen 1976–2004

Se även 
Alahärmä kyrka

Källor

Externa länkar 

 Alahärmäs webbplats (på finska, svenska, engelska och estniska)
 Mika Salo Circuit
 Museerna i Härmänmaa
 PowerPark
Alavo

Alavo () är en stad och kommun i landskapet Södra Österbotten. Alavo har  invånare och en yta på  km².

Alavo är enspråkigt finskt.

Tonsättaren Toivo Kuula föddes år 1883 i Alavo.

Inom kommunen finns bland annat byn Tuuri, känd i Finland för varuhuset Veljekset Keskinen Oy och det intilliggande hästskoformade monumentet Lyckoskon (OnnenKenkä). Alavo stationssamhälle ligger också i kommunen.

Historia
I Alavo stod 1808 ett slag mellan svenska och ryska styrkor under finska kriget.

Administrativ historik
Alavo blev en självständig församling år 1835, kommun år 1865, köping år 1974 och stad år 1977 när Finlands köpingar avskaffades och ombildades till städer. 2013 blev kommunen Töysä sammanslagen med Alavo.

Politik

Mandatfördelning i Alavo stad, valen 1976–2021

Demografi

Befolkningsutveckling

Språk
Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2022. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande. För språk med färre än 10 talare är siffran dold av Statistikcentralen på grund av sekretesskäl.

Externa länkar
 Alavo stads webbplats

Källor

 
Finlands kommuner
Heil

Heil kan syfta på:

 Heil Hitler – en fras i samband med en hälsning i Nazityskland
 Heil dir im Siegerkranz – Preussens nationalsång från 1840 till 1918
 Heil Trailer International – ett amerikanskt företag som tillverkar trailers till lastbilar
 Heil Valley – en dal i Antarktis

Personer
 Jennifer Heil (1983), kanadensisk freestyleåkare
 Julius P. Heil (1876–1949), en tysk-amerikansk politiker och affärsman
 Heil (auktor) - auktorsförkortning
Livsten

Livsten var en uppländsk runristare, verksam cirka 1030–1050 i västra och sydvästra Uppland samt i Salatrakten. 18 ristningar tillskrivs Livsten, varav fyra är signerade. Livstens ristningar kännetecknas av ett stort fyrfotadjur med utdragna lemmar och en ringlande ornamentik. Tårna är ofta väl markerade och svansen är ofta delad och riktad framåt och uppåt mellan bakbenen. En lärjunge till Livsten var Balle. Livsten anses ha varit en yngre medhjälpare till Tidkume.

Signerade ristningar 

 U 796  (signerad + lifsten + iuk runi + þsa + )
 U 1152  (signerad + lifsten +)
 U 1158  (signerad  : lfsten : iuk : runi : þsa : )
 U 1164  (signerad + lifsten + iyk + runi + )
 Vs 29  (signerad + lifsten + risi + runi + þisa + )

Se även 
Lista över runristare

Källor
Vikingatidens ABC, artikeln "Runristare"

Vidare läsning

Noter 

Runristare
Avlidna 1000-talet
Män
Födda okänt år
Personer i Sverige under 1000-talet
Svenska konstnärer under 1000-talet
Heinrich Wölfflin

Heinrich Wölfflin, född den 24 juni 1864 i Winterthur, död 19 juli 1945 i Zürich, var en schweizisk konsthistoriker. Han var son till Eduard Wölfflin.

Biografi
Wölfflin var professor i Basel, Berlin, München och slutligen Zürich. Han anses vara en av upphovsmännen till konsthistoria som vetenskapsgren. Hans mycket inflytelserika skrifter, bland annat Renaissance und Barock (1888), Die Klassische Kunst (1898) och Kunstgeschichtliche Grundbegriffe (1915), där han hävdade stilanalysens betydelse, har haft stor betydelse för konstvetenskapen. Wölfflin invaldes 1943 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien och var hedersledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (HedLVSL)

Källor

Externa länkar
 
 Heinrich Wölfflin

Schweiziska konsthistoriker
Schweiziska professorer
Personer verksamma vid Basels universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer verksamma vid Münchens universitet
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Konsthistoriker under 1900-talet
Schweiziska forskare under 1900-talet
Personer från Winterthur
Födda 1864
Avlidna 1945
Män