kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rakel Chukri

Lena Rakel Chukri (), född den 20 mars 1978, uppvuxen i en assyrisk familj i Jönköping, är en svensk journalist och författare.

Rakel Chukri var tidigare distriktsordförande för Liberala ungdomsförbundet i Jönköpings län. Hon var biträdande redaktör för studenttidningen Lundagård 2003–2005. Under sin studietid var hon aktiv för Radio AF och Radio UPF och började skriva för Sydsvenskans kulturredaktion. År 2006 var Chukri redaktör och programledare för Vår grundade mening i Sveriges Radio P1. 2008-2018 var hon kulturchef på Sydsvenskan, en post hon övertog efter Daniel Sandström sedan denne blivit tidningens chefredaktör. Chukri har verkat på Malmö högskola inom fakulteten Konst, kultur och kommunikation. Hon har skrivit artiklar för Expressen, Arena och Journalisten.

2012 var hon sommarpratare i Sveriges Radio P1 och medverkade hösten 2013 i SVT:s Sommarpratarna. Hon fick Hummerkniven för år 2013.

Referenser

Assyrier/syrianer i Sverige
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska redaktörer
Svenska radioprogramledare
Personer tidigare i Liberalerna och Folkpartiet
Sommarvärdar 2012
Kvinnor
Födda 1978
Levande personer
Karin Olsson (journalist)

Ingrid Karin Olsson, född 23 april 1979 i Hörby, Skåne, är en svensk journalist, biträdande chefredaktör för Expressen. Mellan 2010 och 2022 var hon tidningens kulturchef.

Karin Olsson var mellan 2003 och 2005 chefredaktör för studenttidningen Lundagård. Hon har också varit nyhetsreporter på bland annat Resumé. Sedan 2004 arbetar Olsson på Expressen. Hon har bland annat varit nyhetschef på Expressen.se och politisk krönikör. 2008 blev hon redaktionssekreterare för ledare och debatt. Våren 2010 efterträdde hon Björn Wiman som kulturchef på tidningen och 2014 blev hon även ställföreträdande ansvarig utgivare.

Kontroverser vid namnpubliceringar 
I januari 2017 namngav Olsson tre Aftonbladet Kultur-medarbetare som pekats ut som ”Kreml-vänliga” i en forskarrapport och riktade hård kritik mot deras agerande. Aftonbladets Åsa Linderborg kontrade med att "Olsson är direkt fientlig mot fri journalistik".

I april 2019 fick Karin Olsson kritik i samband med en namnpublicering efter ett inlägg som journalisten Lawen Mohtadi gjort över ett samarbete med en känd författare och filmare. Hon försvarade sig med att det inte är olagligt och därmed "ganska okontroversiellt".

Källor

Externa länkar 

 Texter av Karin Olsson på Expressens webbplats

Kvinnor
Födda 1979
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska chefredaktörer
Svenska krönikörer
Alumner från Lunds universitet
Levande personer
Cornell (släkt)

Cornell är namnet på en svensk släkt som härstammar från Christoffer Horn. Han bodde i mitten av 1600-talet i Fors, Brattfors socken, Värmland. Hans sonsons son Johan Horn latiniserade namnet och blev Johan Cornell (1751–1790), pastorsadjunkt i Steneby församling, Karlstads stift.

Medlemmar av släkten i urval
Johan Cornell (1751–1790), präst
Carl Fredrik Cornell (1791–1858), bruksförvaltare
Johan Fredrik Cornell (1837–1912), ingenjör och politiker
Henrik Cornell (1890–1981), konsthistoriker, gift med Ingegerd Henschen, historiker
Jan Cornell (1914–1979), förlagsdirektör
Jonas Cornell (1938–2022), regissör, gift med Anita Berger och sedan med Agneta Ekmanner, skådespelare
Peter Cornell (född 1942), konstkritiker och författare, varit gift med Ulla Wiggen, konstnär
Elias Cornell (1916–2008), arkitekturhistoriker
Lasse Cornell (1947–1987), ekonomisk historiker
Per Cornell (född 1962), arkeolog
Erik Cornell (född 1930), diplomat
Svante Cornell (född 1975), historiker

Källor
Släkten Cornell i  
Sveriges Dödbok 1901–2009, DVD-ROM, Version 5.00, Sveriges Släktforskarförbund (2010)

Svenska släkter
Släkter från Dalsland
Quattro Stagioni

Quattro Stagioni (italienska: 'fyra årstider') kan syfta på

  Le quattro stagioni – ett verk av Antonio Vivaldi, se De fyra årstiderna
 Quattro Stagioni (pizza) – en pizza
Ronald McDonald

Clownen Ronald McDonald är en maskot som skapades 1963 av Willard Scott för att göra reklam för McDonald's.

Enligt den amerikanska boken Snabbmatslandet känner 96 % av amerikanska skolbarn igen maskoten, bara Jultomten hade en högre igenkänningsfaktor.

Många McDonald's-restauranger har statyer av clownen i mänsklig storlek, oftast stående i entrén för att hälsa besökare välkomna eller så sitter han på en bänk, så att barn kan sätta sig bredvid honom eller i hans knä.

Maskoten har även givit namn åt Ronald McDonald-hus där föräldrar kan sova över medan deras barn får medicinsk behandling på intilliggande sjukhus.

Externa länkar 
 Ronald McDonald Barnfond

Ronald McDonald
Maskotar
Fiktiva clowner
Fiktiva figurer introducerade 1963
Peter Holthausen

Peter Ewald Franz Holthausen, född 19 september 1948 i Enskede församling, är en svensk filmproducent, ljudtekniker och ljudläggare. Tillsammans med Per Carleson och Christer Furubrand startade han 1982 Studio Lagnö .

Holthausen är även sångare i bluesbandet Blue House från Trosa.

Filmografi roller i urval

Producent i urval

Externa länkar

Svenska filmproducenter
Män
Födda 1948
Levande personer
Sångare från Stockholm
Mottagare av Guldbaggejuryns specialpris
Milkshake

Milkshake är en dryck som består av mjölk som mixats ihop med en smaktillsats, exempelvis frukt, bär, juice eller saft och ofta glass, för att sedan serveras väl kyld, ibland med sugrör. Milkshake går att göra hemma, exempelvis med en mixer.

Ordet "milkshake" är belagt i svenska språket sedan 1958.

Se även 
Smoothie

Referenser 

Drycker
Mjölk
Giuseppe Bergomi

Giuseppe Bergomi, född 22 december 1963 i Milano, Italien, är en italiensk före detta fotbollsspelare.

Han var skicklig försvarsspelare och lagkapten i Inter och italienska landslaget under 1980- och 90-talet. Bergomi spelade hela karriären, 1980–1998, i Inter. 1982 gjorde han landslagsdebut som 18-åring och blev uttagen i VM-truppen samma år. Han gjorde VM-debut som inhoppare i matchen mot Brasilien, och spelade sedan från start i både semifinalen och finalen, som Italien vann. I VM på hemmaplan 1990 var Bergomi lagkapten och ledde sitt land till en bronsmedalj. Alla trodde att Bergomi hade spelat sin sista landskamp 1991, men inför VM 1998 blev han överraskande uttagen till landslaget igen. Han fick spela tre matcher i VM i Frankrike och kom därmed upp i 16 VM-matcher och totalt 81 landskamper.

Meriter 
 Italiensk mästare 1989
 UEFA-cupen 1991, 1994, 1998
 81 landskamper/6 mål
 VM 1982, 1986, 1990, 1998
 VM-guld 1982
 VM-brons 1990
 EM 1988

Italienska fotbollsspelare
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i Serie A
Italienska landslagsspelare i fotboll
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1986
Spelare i VM i fotboll 1990
Spelare i VM i fotboll 1998
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1988
Födda 1963
Världsmästare i fotboll
Män
Fifa 100
Levande personer
Gianni Versace

Gianni Versace, född 2 december 1946 i Reggio di Calabria, Kalabrien, Italien, död 15 juli 1997 i Miami Beach, Florida, USA (mördad), var en italiensk modeskapare och grundare av modehuset Versace.
Hans mor var sömmerska och Versace blev tidigt intresserad av design och sömnad. Han designade sin första klänning som nioåring.
1972 flyttade Versace till Milano för att arbeta som modedesigner och 1978 presenterade han sin första damkollektion i sitt eget namn, vid en modevisning i Milano. 1982 vann han den första av en lång rad utmärkelser som "bästa modeskapare" för sin vinterkollektion 1982/1983. Versace samarbetade även med operan La Scala i Milano och designade kostymer för baletter.

Versace sköts till döds 15 juli 1997 utanför sitt hem i Miami Beach, Florida. Åtta dagar senare återfanns den misstänkte mördaren Andrew Cunanan död i en husbåt i Miami. Versaces modeimperium ärvdes till 20% av hans syster, Donatella Versace, till 50% av hennes dotter Allegra Versace, och till 30% hans bror Santo Versace.

Privatliv 
Versace träffade sin partner modellen Antonio D'Amico år 1982. Deras förhållande varade till Versaces död. Före sin död diagnostiserades Versace med öroncancer.

Källor 

Italienska modeskapare
Personer som blivit mördade i USA
Födda 1946
Avlidna 1997
Män
Personer från Reggio di Calabria
Curt Bergfors

Curt Melker Bergfors, född 27 februari 1949 i Gällivare, Lappland, död 8 maj 2022 i Miami, USA, var en svensk företagare och entreprenör.

Biografi 
År 1968 öppnade han tillsammans med dåvarande sambon Britta Fredriksson (f. Andersson) en grill i Gällivare, som blev grunden till Max Hamburgerrestauranger AB, numera Max Burgers AB, där Bergfors var huvudägare. Namnet Max kom från ett smeknamn Bergfors hittat på sig själv efter skådespelaren Max von Sydow. År 1971 öppnade paret sin tredje enhet, och skapade därmed Sveriges första hamburgerkedja. 

Efter en dykolycka 1986 var Bergfors rullstolsburen, men fortfarande lika aktiv i sin roll som arbetande styrelseordförande för bolaget, där sönerna Richard Bergfors och Christoffer Bergfors arbetar som VD respektive vice VD och Sverigechef. 

Bergfors var djupt engagerad i frågor om miljö, hälsa och fattigdomsbekämpning, och var bland annat med om att göra Max till ett av de första företagen i världen som är klimatpositiva. För Max klimatarbete i allmänhet och klimatpositiv i synnerhet vann Max FN-priset priset Global Climate Action Award. Bergfors avsatte också en halv miljard kronor av sin privata förmögenhet till stiftelsen Curt Bergfors Foundation som i sin tur skapat miljöpriset Food Planet Prize, med en prissumma på två miljoner dollar per pristagare. Syftet med priset är att bidra till att skapa en hållbar livsmedelsförsörjning. 

I flera år stöttade han olika projekt som främjar hälsa och bekämpar fattigdom, främst i utvecklingsländer som i Senegal och Haiti. Mellan 2006 och 2018 fördelades cirka en kvarts miljard kronor till dessa projekt. År 2009 överlät Bergfors en del av sina aktier till Stiftelsen Rättvis Fördelning som äger 9% av Max Burgers AB, och därmed blev säkrade att varje år kunna fördela 7-10% av den årliga nettovinsten.

Bergfors arbetade för tillgänglighet och mångfald i arbetslivet, och var initiativtagare till det som sedan 2005 varit ett samarbetsprojekt med statliga Samhall för att bereda människor med funktionsnedsättning anställning.

Bergfors avled 8 maj 2022 i en ålder av 73 år.

Utmärkelser
  H.M. Konungens medalj i guld av 8:e storleken i Serafimerordens band (2019) för betydande insatser inom svenskt näringsliv.

Referenser 

Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Födda 1949
Avlidna 2022
Män
Max Hamburgerrestauranger
Personer från Gällivare socken
Svenska entreprenörer under 1900-talet
Fredrik Dolk

Gustav Fredrik Dolk, född 14 december 1961 i Solna, är en  svensk skådespelare och simmare.

Biografi
Dolk hörde 1975–1976 till den svenska simmareliten. Därefter studerade han ett år vid high school i USA där han kom att medverka i olika teateruppsättningar. Han kom också att göra  värnplikten vid kustartilleriet i Karlskrona när den sovjetiska ubåten U 137 gick på grund där. 1983 gick han på Calle Flygare Teaterskola och spelade statistroller på Dramaten. Han studerade vid Statens scenskola i Göteborg 1985–1988 och gjorde sin praktik vid Dramaten. Han har i flera år varit engagerad bland annat vid Helsingborgs stadsteater och medverkat i Eva Rydbergs uppsättningar på Fredriksdalsteatern. Han har även gjort en mängd roller på film och TV.

Då företaget Media Dubb i början av 1990-talet dubbade 1987 års tecknade TV-serie Teenage Mutant Ninja Turtles medverkade Dolk och svarade bland annat för "Splinters" röst. Han hade även den svenska rösten till "Mamorou Chiba"/"Den Maskerade Rosen" i Sailor Moon, "Scott Tracy" i Thunderbirds, "Buzz Lightyear" i Toy Story-trilogin, "Pepin" i spelet Diablo, "Gyllenroy Lockman" i Harry Potter och Hemligheternas kammare och gjorde rösten till "Stanley Ipkiss" i Masken. Han har även dubbat flera andra filmer. 

2015–2016 gjorde han rollen som direktören "Gösta Angerud" i urproduktionen av musikalen Sällskapsresan – baserad på Lasse Åbergs film Sällskapsresan (1980) – på Nöjesteatern i Malmö samt Chinateatern i Stockholm.

Filmografi (urval) 

 (röster som Splinter och Baxter Stockman i Media Dubbs dubbning)

 (röst som Tornet)

 (röst som Buzz Lightyear)

 (röst som Maskerade Rosen)
 1996 – Mullvadens jul (röst som Råttan "Råttentott")

 (gästroll)

 (röst som Buzz Lightyear)
 (röst som Buzz Lightyear)
 (röst som Buzz Lightyear)
 (röst som Buzz Lightyear)
 (röst som presidenten)

 (röst som presidenten och Dinky Winks)
 (röst som Gyllenroy Lockman)
 (röst som presidenten och Dinky Winks)

 (röst som Alastor "Monsterögat" Moody)

 (röst som Buzz Lightyear)
 (röst som fåret Samuel)
 (röst som morbror Gaston)
 (röst som Alastor "Monsterögat" Moody)

 (röst som Argas)

 (röst som agenten)

 (röst som Buzz Lightyear)
 (röst som Buzz Lightyear)
 (röst som Metro Man)

 (röst som Muskelsmurfen)
 (röst som Buzz Lightyear)
 (röst som Buzz Lightyear)

 (som Per Albin Hansson)

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
 

Födda 1961
Svenska skådespelare
Svenska röstskådespelare
Svenska simmare
Män
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Personer från Solna
Richard Bergfors

Max Richard Melker Bergfors, född 27 oktober 1975 i Örnäsets församling, Luleå, Norrbottens län, är en svensk företagsledare och sedan 2002 VD för Max Burgers AB, tidigare kallat Max Hamburgerrestauranger AB. Han är son till Max Burgers AB:s grundare, Curt Bergfors, och bror till Christoffer Bergfors.

Utspel 

I anslutning till Almedalsveckan i Visby i juli 2016, publicerade Supermiljöbloggen ett debattinlägg av reklamkaraktär från Richard och Christoffer Bergfors. Inlägget inleddes med konstaterandet att nötköttsproduktion kraftigt bidrar till koldioxidutsläppen i världen och att Max-kedjan är en del av detta (miljö)problem. Därefter beskrevs den vegetariska satsning som företaget gör, och att målet är att var tredje beställning på restaurangerna skall vara icke-nötkött år 2020.

Utmärkelser
2007 - Utnämnd till Entrepreneur of the Year (region norr)
2009 - Utseddutsågs till Årets Gröna Kapitalist av affärsmagasinet Veckans Affärer
2011 - tilldelad Corporate Social Responsibility Award for Leadership där han prisades för sitt starka ledarskap inom miljöområdet.
2012 - Utsedd till Årets VD 2012, kategori Stora Företag, av ledarskapssiten Motivation.se och Executive People.

Referenser 

Personer inom Sveriges näringsliv under 2000-talet
Födda 1975
Män
Levande personer
Max Hamburgerrestauranger
Johannes Antonsson

Johannes Mikael Antonsson (i Dahla), född 20 november 1921 i Frillesås socken i Halland, död 24 augusti 1995 i Dalagård, Eftra socken i Halland, var en svensk lantbrukare och centerpartistisk politiker. Han var kommunminister – och landshövding i Hallands län 1979–1986.

Antonsson var ledamot av riksdagens andra kammare  1958–1970, invald i Hallands läns valkrets. Han var även ledamot i den nya enkammarriksdagen 1971–1979. 

Han kandiderade till posten som Centerpartiets ordförande 1971, men förlorade valet mot Thorbjörn Fälldin. Antonsson är begravd på Eftra kyrkogård.

Källor 

Sveriges kommunministrar
Landshövdingar i Hallands län
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Centerpartiet
Förbundsordförande för Centerpartiets ungdomsförbund
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Frillesås socken
Födda 1921
Avlidna 1995
Män
Joakim Hansson

Lars Joakim Hansson född 15 oktober 1965 i Göteborg, är en svensk filmproducent och manusförfattare.

Filmografi (i urval)

Filmmanus 
1999 – Noll tolerans
2001 – Livvakterna  
2003 – Den tredje vågen
2006 – När mörkret faller

Producent 

1996 – Jägarna 
1997 – 9 millimeter 
1997 – Lilla Jönssonligan på styva linan
1999 – Noll tolerans
1999 – Vägen ut 
2001 – Livvakterna  
2003 – Lejontämjaren 
2003 – Miffo
2003 – Tillfällig fru sökes
2003 – Den tredje vågen
2005 – Soldier 7
2006 – När mörkret faller
2007 – Coachen (Walk The Talk)
2008 – Die Rote Zora

Referenser

Externa länkar 

Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska manusförfattare under 2000-talet
Svenska filmproducenter
Män
Födda 1965
Levande personer
Manusförfattare från Göteborg
Guldbaggenominerade
Björn Carlström

Björn Anders Carlström, född 29 september 1963 i Partille, är en svensk filmproducent och manusförfattare. 
 
Carlström började arbeta med film i Mats Helge Olssons filmfabrik. Har även arbetat med reklamfilm och långfilmsproduktion på filmbolaget Sonet.

Filmografi

Filmmanus

Producent i urval
2011 - Jägarna 2 

2003 - Föräldramötet 
1999 - Vägen ut 
1999 - Noll tolerans
1997 - Lilla Jönssonligan på styva linan
1997 - 9 millimeter 
1996 - Jägarna

Externa länkar

Födda 1963
Svenska manusförfattare
Svenska filmproducenter
Män
Levande personer
Personer från Partille socken
Guldbaggenominerade
Terrängbil 20

Terrängbil 20 (Tgb 20) är ett vanligt trupptransportfordon inom Försvarsmakten. Vanligtvis kallas den bara 20-bil eller 21-bil.

Historik 
Fordonet var ett av de vanligaste förekommande transportfordonen inom Försvarsmakten från att det började serieproduceras 1974. I samband med de avvecklingar som gjorde genom försvarsbeslutet 2000 och försvarsbeslutet 2004, så kom fordonet att övergå till att verka som transportfordonen till Hemvärnets insatskompanier i södra Sverige. Från den 6 september 2013 började fordonet ersättas genom att Hemvärnet tillfördes Personbil 8.

Versioner
Terrängbil 20 (C306/4163) är ett trupptransportfordon med tre axlar. Till skillnad från tidigare versioner är Terrängbil 20 femväxlad. Benämningen Terrängbil 20 är en sammanfattande benämning på de två undermodellerna, Terrängbil 21 och Terrängbil 22.

Terrängbil 21
Terrängbil 21 eller Tgb 21 är den vanligaste versionen och användes främst av skytteförband i infanteribrigaderna. Fordonets hela bakutrymme är försett med sittplatser för 16 stridsutrustade soldater, vilket motsvarar två grupper. Utrymmet kan även konverteras till att ta emot åtta stycken bårar. Utrymmet har totalt sex stycken öppningar, tre på var sida.

Terrängbil 22
Terrängbil 22 eller Tgb 22 är en version anpassad till luftvärnsförband. En del av fordonets bakutrymmet är konverterat för att kunna lasta luftvärnsrobotmateriel, som till exempel Robotsystem 70 alternativt Robotsystem 90. Efter att fordonet utgick ur krigsorganisationen har det tillförts till insatsplutoner inom Hemvärnet.

Prototyp Tgb 20 (-/4230)
Prototyp 8x8 av Tgb 13/C304, med fyra axlar (8x8), som från början var tänkt som Tgb 20.
19 soldater + förare rymdes. God hindertagningsförmåga, men C306 hade så bra framkomlighetsförmåga att merkostnaden inte ansågs komma till sin rätt. Endast ett exemplar byggdes, men skrotades sedan till två släpkärror.

Se även

Terrängbil 11/13
Terrängbil 14/15
Terrängbil 16
Terrängbil 30/40

Referenser

Externa länkar
Terrängbil 20 på Soldf.com

Militärfordon tillverkade av Volvo
Terrängfordon
Fordon i svenska armén
Allhjulsdrivna fordon
Gabriele Oriali

Gabriele Oriali, född 25 november 1952 i Como, Italien, är en före detta professionell fotbollsspelare som spelade 28 landskamper för Italiens herrlandslag i fotboll|Italienska landslaget mellan 1978 och 1983.

Mittfältare i Italiens världsmästarlag 1982. På klubblagsnivå spelade han för Inter mellan 1970 och 1983. Därefter spelade han fyra säsonger i Fiorentina.

Meriter
Italiensk mästare 1980
28 landskamper/1 mål
VM 1982
VM-guld 1982
EM 1980

Italienska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i Mundialito 1980
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1980
Spelare i VM i fotboll 1982
Världsmästare i fotboll
Personer från Como
Födda 1952
Levande personer
Män
Franco Causio

Franco Causio, född 1 februari 1949 i Lecce, Italien, är en före detta professionell fotbollsspelare.

Franco Causio var en mittfältare/ytter som tillbringade större delen av sin karriär i Juventus där han spelade över 300 ligamatcher. Han spelade även i Udinese, Inter och Lecce. Causio blev världsmästare med Italien 1982.

Biografi
Causio föddes i Lecce och kom som 17-åring till Juventus men lånades ut efter två år för att få speltid till Serie B-klubbarna Reggina och Palermo. 1970 kom han tillbaka till Turin och blev en del i Juventus storlag med spelare som Roberto Bettega, Marco Tardelli, Dino Zoff, Gaetano Scirea och Antonio Cabrini som vann sex italienska mästerskap och Uefacupen. Causio fick smeknamnet Baronen för sin spelstil och bildade sätt. 

Causio spelade 63 landskamper för Italien mellan 1972 och 1983. Han var med i tre VM-turneringar (1974, 1978 och 1982). Tillsammans med Paolo Rossi och Roberto Bettega bildade Causio en av turneringens bästa anfall när Italien kom på en fjärdeplats i VM 1978. Causio var inte ordinarie i VM-laget 1982 men gavs äran av Enzo Bearzot att göra ett inhopp i slutminuterna av VM-finalen 1982 då Italien blev världsmästare.

År 1981 gick Causio till Udinese där han spelade fram till 1984. Han avslutade karriären i Triestina som 39-åring.

Meriter
Italiensk mästare 1972, 1973, 1975, 1977, 1978, 1981
Italienska cupen 1979
Uefacupen 1977
63 landskamper/6 mål
VM 1974, 1978, 1982
VM-guld 1982
EM 1980

Italienska fotbollsspelare
Italienska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Serie A
Spelare i Serie B
Spelare i US Lecce
Spelare i Juventus FC
Spelare i Reggina Calcio
Spelare i SSD Palermo
Spelare i Udinese Calcio
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i US Triestina Calcio
Spelare i VM i fotboll 1974
Spelare i VM i fotboll 1978
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1980
Världsmästare i fotboll
Personer från Lecce
Födda 1949
Levande personer
Män
Svärdsjövattendraget

Svärdsjövattendraget är ett vattendrag mellan sjön Amungen på gränsen mellan Dalarna och Hälsingland, och sjön Runn i östra Dalarna. Vattendraget innehåller många sjöar och sammanhängande sjösystem och eftersom olika åavsnitt i "huvudvattendraget" ofta har olika namn, och då vattendraget rinner genom Svärdsjö, används "Svärdsjövattendraget" vid behov av gemensamt namn för hela sträckan, ibland inklusive dess käll- och biflöden.

Bland åsträckorna är Dalstugströmmen, Lambornsån, Tängerströmmen, Hagån och Sundbornsån dominerande namn. Några av de sjöar som genomflyts av vattendraget är Balungen, Svärdsjön, Gårdvikssjön, Toftan och Hosjön. Amungen är ingen absolut början, utan har också sina inflödande åar, bland annat Rockån, Halgån, Dalforsån och Oxnäsån.

Vattendrag i Dalarna
Vattendrag i Falu kommun
Dalälvens avrinningsområde