kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mitch Mitchell

John "Mitch" Mitchell, född 9 juli 1947 i Ealing i västra London, död 12 november 2008 i Portland, Oregon, var en brittisk trumslagare.

Mitchell var trummis på så gott som alla inspelningar som gjorts med Jimi Hendrix, även efter tiden med The Jimi Hendrix Experience. Han har även bland annat spelat på ett av The Pretty Things album och med The Riot Squad och Georgie Fame and the Blue Flames.

Innan Mitch Mitchell blev medlem i The Jimi Hendrix Experience fick han musikaliska erfarenheter av att spela på konserter som professionell trummis.

Död
Mitchells sista dagar tillbringades på en hyllningsturné, 2008 Experience Hendrix Tour, för Jimi Hendrix. Turnén pågick i nästan en månad och besökte 18 städer i USA, och avslutades i Portland, Oregon. I turnén ingick också bland andra Buddy Guy, Jonny Lang, Eric Johnson och Aerosmiths Brad Whitford. Fem dagar efter att turnén avslutats hittades Mitchell död runt kl 03:00 12 november 2008, i sitt rum på Benson Hotel i Portland. Efter läkarundersökningar avslöjades det att Mitchell avlidit i sömnen av naturliga orsaker. Han var den sista originalmedlemmen av The Jimi Hendrix Experience vid liv. Mitchell hade planerat att lämna Portland samma dag för att återvända till sitt hem i England.

Källor

Referenser

Externa länkar 

Födda 1947
Avlidna 2008
Brittiska rocktrummisar
Män
Axis: Bold as Love

Axis: Bold as Love är The Jimi Hendrix Experiences andra studioalbum, utgivet 1967. Albumet spelades in snabbt då man var tvungna att få ut ett nytt album efter dundersuccén med Are You Experienced? tidigare samma år. Det sålde bra och innehöll bland annat de välkända Hendrix-kompositionerna "Spanish Castle Magic" och "Little Wing", vars intro och solo många gitarrister plankat. Dessa två låtar var också de två från albumet som Hendrix föredrog att spela på scen. De övriga låtarna var fyllda av olika studioeffekter som gjorde dem svåra att spela live. "Up from the Skies" släpptes som singel från albumet, men nådde bara en blygsam åttioandraplats på Billboard Hot 100-listan. "She's So Fine" skrevs av basisten Noel Redding som också sjunger den.

Enligt skivkontraktet var gruppen bunden att släppa två album under 1967, och albumet hann också komma ut i december det året. I USA väntade man dock till 1968 med att släppa albumet för att inte skada försäljningen av debutalbumet. Precis innan albumet skulle färdigställas glömde Hendrix masterbanden till albumets första skivsida i en taxi i London, och banden återfanns aldrig. Man fick därför snabbt göra en ny stereomix. Hendrix blev aldrig lika nöjd med denna som med den försvunna, och hade egentligen velat ha mer tid till förfining än vad han fick.

Skivans omslag visar The Jimi Hendrix Experience som den indiska gudomligheten Vishnu. I Storbritannien släpptes albumet i ett utviksfodral med ett stort svartvitt fotografi av gruppen på insidan där även ett brandgult separat blad med albumets texter fanns med. De amerikanska utgåvorna hade istället låttexterna tryckta på insidan av fodralet. I Frankrike gavs albumet ut med ett unikt omslag med ett fotografi som visar gruppen under en TV-show.

Magasinet Rolling Stone listade albumet som #83 på listan The 500 Greatest Albums of All Time.

Låtlista 
Alla låtar skrivna av Jimi Hendrix där inget annat angets.

 "EXP" - 1:55 
 "Up from the Skies" - 2:55 
 "Spanish Castle Magic" - 3:00 
 "Wait Until Tomorrow" -  3:00 
 "Ain't No Telling" -  1:46 
 "Little Wing" -  2:24 
 "If 6 Was 9" -  5:32
 "You Got Me Floatin'" - 2:45 
 "Castles Made of Sand" - 2:46 
 "She's So Fine" (Noel Redding) -  2:37 
 "One Rainy Wish" - 3:40 
 "Little Miss Lover" - 2:20 
 "Bold as Love" - 4:09

Total speltid: 38:49

Medverkande 
 Jimi Hendrix - Gitarr, sång, bas, piano och flöjt
 Mitch Mitchell - Trummor, glockenspiel och sång
 Noel Redding - Bas och sång

Övriga medverkande 
 Trevor Burton - Sång
 Gary Leeds - Sång
 Graham Nash - Sång och fotsteg
 Roy Wood - Sång
 Chas Chandler - Sång och fotsteg

Listplaceringar

Källor
Axis: Bold as Love på Allmusic
Albumets utgåvor på Discogs
Fotnoter

Album av Jimi Hendrix
Musikalbum 1967
Kim Wilde (musikalbum)

Kim Wilde är den brittiska sångerskan Kim Wildes självbetitlade debutalbum, utgivet 1981.

Albumet består av catchy och snabb new wave-musik, ibland med inslag av den pågående "ska revival"-vågen ("Everything We Know", "2-6-5-8-0"). Albumet innehåller Wildes genombrottssingel, "Kids in America", och en annan storsäljande singel, "Chequered Love".

Albumet räknas ibland som en föregångare till techno för sitt snabba tempo i vissa låtar.

Låtförteckning
Alla låtar är komponerade av Ricky Wilde och Marty Wilde, utom "Falling Out" som är komponerad av Ricky Wilde.
Sida A
 "Water on Glass" – 3:31
 "Our Town" – 3:49
 "Everything We Know" – 3:46
 "Young Heroes" – 3:13
 "Kids in America" – 3:27

Sida B
"Chequered Love" – 3:21
 "2-6-5-8-0" – 3:12
 "You'll Never Be So Wrong" – 4:18
 "Falling Out" – 4:05
 "Tuning In Tuning On" – 4:27

Bonuslåtar (Remastrad CD-utgåva 2009)
"Shane" ("Chequered Love" B-sida) – 4:11
 "Boys" ("Water on Glass" B-sida) – 3:31
 "Water on Glass" (7"-version) – 3:32

Album av Kim Wilde
Amerikanska debutalbum
Musikalbum 1981
Engelskspråkiga musikalbum
Disraeli Gears

Disraeli Gears är rockbandet Creams andra album, utgivet i november 1967. Albumet blandar blues, hårdrock och psykedelia. På albumet finns en av gruppens mest populära låtar, "Sunshine of Your Love". Den och låten "Strange Brew" släpptes som singlar.

Albumet blev en storsäljare och nådde topp 5-placering både på den brittiska och den amerikanska försäljningslistan för musikalbum. Det tidstypiskt psykdeliska albumkonvolutet designades av den australiensiske konstnären Martin Sharp. Sharp skrev även texten till det "talsjungna" stycket "Tales of Brave Ulysses", löst baserat på berättelserna ur Odysséen.

Kuriosa 
2006 gjordes en dokumentär om inspelningen av albumet i serien Classic Albums.

Låtlista
Sida ett
"Strange Brew" (Eric Clapton/Gail Collins/Felix Pappalardi) - 2:50 
"Sunshine of Your Love" (Pete Brown/Jack Bruce/Eric Clapton) - 4:13 
"World of Pain" (Gail Collins/Felix Pappalardi) - 3:05 
"Dance the Night Away" (Pete Brown/Jack Bruce) - 3:36 
"Blue Condition" (Ginger Baker) - 3:32 
Sida två
"Tales of Brave Ulysses" (Eric Clapton/Martin Sharp) - 2:49 
"Swlabr" (Pete Brown/Jack Bruce) - 2:34 
"We're Going Wrong" (Jack Bruce) - 3:29 
"Outside Woman Blues" (Arthur Reynolds arr. Eric Clapton) - 2:27 
"Take It Back" (Pete Brown/Jack Bruce) - 3:08 
"Mother's Lament" (trad. arr. Ginger Baker/Jack Bruce/Eric Clapton) - 1:47

Medverkande
Eric Clapton – gitarr, kompgitarr, sång
Jack Bruce – basgitarr, munspel, sång
Ginger Baker – trummor, percussion, sång

Källor

Musikalbum 1967
Album av Cream
Mario Molina

Mario J. Molina, född 19 mars 1943 i Mexico City, död 7 oktober 2020 i Mexico City, var en mexikansk-amerikansk kemist. Han tilldelades 1995, tillsammans med Paul J. Crutzen och F. Sherwood Rowland, Nobelpriset i kemi för deras arbeten inom atmosfärkemin, speciellt rörande bildning och nedbrytning av ozon.

I jordens atmosfär finns små mängder ozon, en gas vars molekyler består av tre syreatomer (O3). Trots att ozon förekommer i låga halter spelar det en ytterst fundamental roll för livet på jorden. Ozonet, tillsammans med den vanliga syrgasen (O2), förmår nämligen absorbera den största delen av solljusets ultravioletta strålar och därigenom hindra att denna farliga strålning når jordytan. Utan ett skyddande ozonlager i atmosfären skulle djur och växter inte kunna existera, i varje fall inte på land. 

Crutzens, Molinas och Rowlands forskning har klargjort hur ozon bildas och bryts ner genom kemiska processer i atmosfären. De har också visat hur känsligt ozonskiktet är för påverkan från människans utsläpp av olika ämnen i atmosfären. Genom att tidigt varna för följderna av okontrollerat utsläpp av freoner, startade de den debatt som senare ledde till lagstiftning i de flesta länder mot sådana utsläpp.

Asteroiden 9680 Molina är uppkallad efter honom.

Källor

Externa länkar
Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1995
Nobelprize.org, Mario J Molina – självbiografi

Nobelpristagare i kemi
Män
Födda 1943
Avlidna 2020  
Mottagare av Frihetsmedaljen
Alumner från University of California, Berkeley
Personer från Mexico City
Alumner från Freiburgs universitet
Personer verksamma vid University of California
Personer verksamma vid Massachusetts Institute of Technology
Storkorset av Isabella den katolskas orden
Riddare av Hederslegionen
F. Sherwood Rowland

Frank Sherwood Rowland, född 28 juni 1927 i Delaware i Ohio, död 10 mars 2012 i Newport Beach i Kalifornien, var en amerikansk kemist, som tillsammans med Mario J. Molina och Paul J. Crutzen tilldelades Nobelpriset i kemi 1995 "för deras arbeten inom atmosfärkemin, speciellt rörande bildning och nedbrytning av ozon".

I jordens atmosfär finns små mängder ozon, en gas vars molekyler består av tre syreatomer (O3). Trots att ozon förekommer i låga halter spelar det en ytterst fundamental roll för livet på jorden. Ozonet, tillsammans med den vanliga syrgasen (O2), förmår nämligen absorbera den största delen av solljusets ultravioletta strålar och därigenom hindra att denna farliga strålning når jordytan. Utan ett skyddande ozonlager i atmosfären skulle djur och växter inte kunna existera, i varje fall inte på land. 

Crutzens, Molinas och Rowlands forskning har klargjort hur ozon bildas och bryts ner genom kemiska processer i atmosfären. De har också visat hur känsligt ozonskiktet är för påverkan från människans utsläpp av olika ämnen i atmosfären. Genom att tidigt varna för följderna av till exempel okontrollerat utsläpp av freoner startade de den debatt som senare ledde till lagstiftning i de flesta länder mot sådana utsläpp. Rowland avled den 10 mars 2012, efter en längre tids sjukdom.

Asteroiden 9681 Sherwoodrowland är uppkallad efter honom.

Källor

Externa länkar
Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1995
Nobelprize.org, F Sherwood Rowland – självbiografi
Dödsnotis - LA Times

Nobelpristagare i kemi
Amerikanska nobelpristagare
Amerikanska kemister under 1900-talet
Forskare från Ohio
Personer från Delaware, Ohio
Födda 1927
Avlidna 2012
Män
Alumner från University of Chicago
Sara Larsson (fotbollsspelare)

Sara Margareta Larsson, sedan 2015 Sara Mattsson, född 13 maj 1979 i Kristinehamn, är en svensk före detta fotbollsspelare. Larsson spelade mittback och representerade Sverige i OS 2000, EM 2001, VM 2003, OS 2004, EM 2005, VM 2007, OS 2008, EM 2009 och VM 2011.

Klubbar 
Villastadens IF i Kristinehamn (moderklubb) 
Malmö FF (1998-2004)
Linköpings FC (2005-2009)
St Louis Athletica (2009)
Philadelphia Independence (2010)
KIF Örebro DFF (2011-2013)

Referenser

Kvinnor
Svenska fotbollsspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2000
Födda 1979
Levande personer
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Spelare i FC Rosengård (damfotboll)
Personer från Kristinehamn
Queerteori

Queerteori är ett samlingsnamn för kritiska perspektiv på sexualitet. Även om det inte är någon enhetlig teoribildning, finns vissa gemensamma utgångspunkter. En sådan är att "betrakta sexualiteter som socialt, historiskt och geografiskt konstruerade". Gemensamt är också studerandet av föreställningar om normalitet och avvikelse.    

Till skillnad från den tidigare homosexualitetsforskningen, som kartlade homosexuellas liv och erfarenheter, betraktar queerteoretiker sexualiteten i ett bredare perspektiv. De vänder blicken från "de avvikande" och frågar sig i stället hur normer kring sexualitet uppstår, upprätthålls och förändras samt hur detta hänger samman med makt. Queerteoretiker är mindre intresserade av att skapa exakta definitioner av olika sexualiteter än att undersöka hur sexualitet "organiseras, regleras och upplevs" samt dess mångtydiga och svårgripbara karaktär och funktion i samhället.  

Queerteoretiker anser inte att det finns någon naturlig sexualitet. Begreppen "man" och "kvinna" anses inte heller ha någon oföränderlig, enhetlig innebörd.  Centralt inom queerteorin är att studera heteronormen, dvs. den norm enligt vilken det enbart finns två tydligt åtskilda kön (män och kvinnor) som kompletterar och begär varandra.  

En viktig utgångspunkt för den queerteori som utgår från Judith Butler är betonandet av att allt är socialt konstruerat. Den kritiserar uppdelandet av biologiskt kön och socialt genus, där det sociala genuset blir en följd av det biologiska könet. Istället betonas att uppfattningen av det fysiska alltid beror på den diskurs i vilken samhället talar om verkligheten och så också skapar verkligheten i två kategorier.

Ursprung och företrädare 
Queerteorin har sina rötter i fransk poststrukturalism, lesbisk feministisk teori och gaystudier. Viktiga influenser är också Jaques Derridas tankar om dekonstruktion och Michel Foucaults förståelse av makt, kunskap och diskurs.

Begreppet queerteori myntades av filmvetaren Teresa de Lauretis på en konferens om homosexuell forskning 1990. de Lauretis ville med begreppet bland annat ifrågasätta homosexualitetsforskningens syn på lesbiska och bögar som enhetliga, stabila identitetskategorier. Tidiga verk som kopplas till queerteorins födelse är också Gender Trouble av Judith Butler och Epistemology of the Closet av Eve Kosofsky Segwick, båda utgivna 1990.

I Sverige introducerades queerteori 1996 i ett temanummer av tidskriften lambda nordica. Företrädare för begreppet i en svensk kontext är bland andra Tiina Rosenberg och Don Kulick.

Se även 
 Queerfeminism
 Queer
 Heteronormativitet
 Genusvetenskap

Källhänvisningar 

Queer
Genusvetenskap
 
Skolor inom litteraturvetenskap
Projekt HBTQI
Vimpel

En vimpel är en avlång tillspetsad och i vissa fall kluven flaggduk som antingen kan ersätta en nationsflagga då flaggning inte sker eller som kan agera symbol i sig självt. Vanligen har nationsvimplar samma färger som flaggan eller vapnet för det territorium den representerar och bör vara c:a en tredjedel av flaggstångens längd. En vimpel kan vara hissad dygnet runt. I Sverige finns även en örlogsvimpel.

Nationsvimplar 
En dansk vimpel brukar vanligtvis vara röd med ett vitt kors som påminner om Danmarks flagga.

En svensk vimpel är delad längs med vimpelns längd i ett blått och ett gult fält; vimpel skall hissas så det blå fältet är överst. Under senare år har det dock blivit vanligt med en blågul korsvimpel som är mycket lik den danska vimpeln men denna utformning har inget stöd i traditionen varför Riksarkivet avråder från all användning av denna.

Den tyska vimpeln har samma färger som Tysklands flagga och färgfälten ska också gå i samma ordningsföljd, dvs svart överst sedan rött och guld längst ner. Färgerna ligger inte alltid i den ordning som gäller på landets nationsflagga. Ett par exempel är vimplar i Frankrike och Irland. Dessa två länder har på sina nationsflaggor tre lodräta fält. En fransk vimpel har samma färger som Frankrikes flagga och en irländsk vimpel som Irlands flagga men färgfälten är istället vågräta på vimplarna i dessa länder. I Nederländerna har man en vimpel som inte alls liknar färgerna på Nederländernas flagga då vimpeln i Nederländerna istället är enfärgad i orange. Den variant med samma färger som nationsflaggan kan förekomma men denna har inget stöd i traditionen.

Husbondsvimplar 
I Finland används dessutom ofta husbondsvimplar. Vimplarna har olika färger beroende på landskap och om invånarna är finsk- eller svenskspråkiga.

Referenser 

Vexillologi
Daniel Breitholtz

Ulf Daniel Breitholtz, född 18 oktober 1977 i Brännkyrka församling i Stockholm, är en svensk manager i musikbranschen. Han var tidigare bland annat A&R-manager på Sony Music och domare i talangjaktsprogrammet Idol.

Musik
År 1999 var Breitholtz medlem i gruppen Headbug tillsammans med Michael Kristensson. Samma år gav de ut singeln Ghettoblaster. Breitholtz började arbeta som promotionansvarig på Universal och blev senare talangscout på BMG, Sony Music samt SonyBMG. 

Sedan april 2016 arbetar Breitholtz som senior music programmer på Spotify.

Radio och TV
Breitholtz inledde sin tv-karriär med att sitta i juryn för programmet Fame Factory tillsammans med bland andra Bert Karlsson. Tillsammans med Kishti Tomita, Peter Swartling och Claes af Geijerstam satt Breitholtz senare i juryn för Idol 2004, Idol 2005, Idol 2006 samt Idol 2007 (på Idol 2007 var af Geijerstam inte med).

Under 2008–2009 var Breitholtz programledare för Äntligen helg på Mix Megapol med Carina Berg. Tidigare gjorde Breitholtz podradio för magasinet YourLife tillsammans med henne.

Han gjorde även podcasten "Adam och Kompani" tillsammans med Adam Alsing och Vanessa Falk. Efter Alsings bortgång i april 2020 valde Breitholtz och Falk att fortsätta podcasten efter ett kortare uppehåll under namnet "Kompaniet" tillsammans med Kristoffer Appelquist. 

2013–2015 arbetade han med Aftonbladets Sportbladet Show. Han har även medverkat som panelmedlem i dokusåpan Big Brother (Sverige) 2015 tillsammans med Vanessa Falk. Breitholtz har även under ett antal år arbetat som musikansvarig för tv-programmen Idrottsgalan och Guldbaggen. 2013 satt han i Sveriges jury i Eurovision Song Contest.

Referenser 

Födda 1977
Svenska musikpersonligheter
Idol (Sverige)
Män
Levande personer
Personer från Stockholm
Daniel
Personer i Sverige under 2000-talet
Rolf Clarkson

Rolf Allan Clarkson (i riksdagen kallad Clarkson i Helsingborg), född 18 januari 1923 i Helsingborg, död 20 december 2005 i Helsingborg (Filborna), var en svensk livsmedelskemist, företagare och politiker.

Biografi 
Clarkson var en kortare tid i sin ungdom ledare för Fosterländsk Enad Ungdom, som 1941 framträdde i Helsingborg.

Han tog ingenjörsexamen i Örebro och studerade sedan livsmedelskemi vid KTH i Stockholm. Han blev därefter driftsingenjör vid faderns företag AB Chokladfabriken Coralli, som han så småningom övertog och blev dess vd. Vid sidan av rollen som företagare ägnade han sig åt politik, bland annat som ordförande för Helsingborgs-moderaterna 1964–1984 och Helsingborg-Landskrona 1984–1986, moderaterna i fyrstadskretsen 1968–1986 och stadsrevisionen i Helsingborg. Så småningom sålde han företaget för att ägna sig åt politik på heltid.

Han var riksdagsledamot för Högerpartiet/Moderaterna 1969–1994 och vice ordförande i trafikutskottet 1979–1994. Hans insatser inom trafik- och kommunikationspolitiken gjorde att han kom att få ett antal styrelseuppdrag inom kommunikationsområdet. Han var styrelseledamot i Svenska SAS 1980–1995, Luftfartsverket 1977–1989, Transportrådet 1980–1990, Statens Järnvägar 1984–1988 och Banverket 1988–1995 samt ordförande i styrelsen för Svensk Bilprovning 1992–1995. Han deltog också i ett antal utredningar med trafikpolitisk anknytning.

Han var ledamot av styrelsen för Helsingborgs Dagblad 1964–1996.

Han var ledare för en rad delegationer till utlandet, bland annat Kamerun, Indien, Australien, Taiwan och Sydafrika, samt var svensk delegat vid FN:s generalförsamling i New York 1979–1982. Han företrädde den svenska delegationen vid World Anti-Communist Leagues världskongress i Taipei 1996.

Referenser 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för högern
Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna
Personer inom svensk nationalism
Politiker från Helsingborg
Gravsatta på Krematoriekyrkogården i Helsingborg
Födda 1923
Avlidna 2005
Män
Peter Swartling

Peter Jan Oscar Swartling, född 18 november 1964, är en svensk A&R, exekutiv producent och tidigare jurymedlem i TV-programmet Idol på TV4.

Bolag 
Efter en tid som DJ grundade Swartling 1986 skivbolaget Ricochet Records tillsammans med Peter Severgårdh. Han grundade även managementbolaget Lifeline som representerade bland andra Titiyo, Christian Falk och Antiloop.

Upptäckter och lansering 
Swartling har upptäckt och lanserat bland andra artisterna Petter, Jennifer Brown, Robyn och Mwuana samt låtskrivare och producenter som Redone, Jörgen Elofsson, Kara DioGuardi och Andreas Carlsson.

Jurymedlem i "Idol" 
Från 2004 till 2007 års säsong var Swartling ordförande i juryn till talangjakten Idol på TV4 med Claes af Geijerstam (till och med Idol 2006), Kishti Tomita och Daniel Breitholtz. Swartling medverkade även i 2014 års säsong då originaljuryn gästade med jubileumsbiljetter i samband med 10-årsfirandet av Idol. Swartlings nominerade Josefine Myrberg slutade som trea.

Legacy of Sound 
Under 1990-talet var Swartling medlem i musikgruppen Legacy of Sound, tillsammans med Meja och Anders Bagge. Gruppen hade en internationell hit med låten Happy.

Övrigt 
Under sin verksamma tid har han varit inblandad i över 110 Grammisnomineringar, varav 35 lett till vinst. Inför FIFA World Cup 2006 ansvarade han för musikprogrammet med bland annat Shakira och Wyclef Jeans Hip's Don't Lie samt Bob Sinclairs Love Generation. 

Svenska musikpersonligheter
Idol (Sverige)
Män
Födda 1964
Levande personer
Fosterländsk enad ungdom

Fosterländsk Enad Ungdom (FEU) var en politisk organisation av hirdkaraktär och med nazistisk inriktning som existerade under andra världskriget.

FEU framträdde i Helsingborg 1941 under ledning av den då 18-årige Rolf Clarkson, som hade som sin närmaste man Jan Welin, brorson till Malte Welin. Man höll sig med vad som beskrivits som en SS-liknande grupp, helt klädd i svart, och utrustad med batong och stor dolk. I ett av rörelsens upprop angavs att man hade "förband" i sex olika städer, och Clarkson beskrevs som "känd över hela landet för sin uppseendeväckande ungdomsidealism".

Man gav under en kortare tid ut tidskriften Vårdkasen: kamporgan för fosterländsk enad ungdom.

Referenser

Nazism i Sverige
Svenska nationalsocialistiska partiet

Svenska nationalsocialistiska partiet (SNSP), fram till 1931 benämnt Nysvenska nationalsocialistiska förbundet (NNSF), var ett svenskt nazistiskt politiskt parti med Birger Furugård som partiledare, med "riksledare" som officiell titel. Till partiet var även ungdomsorganisationen Vikingarna samt kvinnoorganisationen Kristina Gyllenstierna knutna. Vid höjdpunkten 1933 hade partiet 10 000 medlemmar. Partiets symbol var hakkorset. Ideologiskt beskrev sig partiet som antisemitiskt, antikapitalistiskt och anti-marxistiskt.

Historia
SNSP bildades 1 oktober 1930 som Nysvenska nationalsocialistiska förbundet genom en sammanslagning av Nysvenska Folkförbundet (NFF) och Sveriges Nationalsocialistiska Folkparti (SNFP). Inledningsvis lyckades man samla merparten av Sveriges tidigare splittrade fascistiska och nazistiska rörelse i ett gemensamt förbund, någonting som emellertid inte skulle vara länge.

Den 13 januari 1933 uteslöts Sven Olov Lindholms fraktion ur partiet efter ett kuppförsök, och strax därefter bildade de uteslutna medlemmarna Nationalsocialistiska arbetarepartiet, senare känt som Svensk socialistisk samling (SSS). Detta parti kom under de följande åren att bli den största konkurrenten till SNSP. Senare samma år bröt sig partistaben ut ur SNSP och bildade Nationalsocialistiska samlingspartiet (NSSP). Brytningen med Lindholm och partistaben satte inte heller punkt för partiets interna stridigheter, vilka kom att prägla partiet även i fortsättningen.

I andrakammarvalet 1936 ställde partiet upp i 12 valkretsar i kartell med Nationalsocialistiska blocket. Partiet förlorade dock massor av väljare till Lindholms Nationalsocialistiska arbetarepartiet (NSAP). Detta ledde till att Furugård efter valet beslutade att upplösa partiet, och uppmanade medlemmarna att istället söka medlemskap i NSAP eller dess ungdomsförbund Nordisk ungdom.

Partitidningen var inledningsvis Vår kamp, men sedan den uteslutna partistaben tagit med sig denna tidskrift vid bildandet av NSSP blev Nationalsocialistisk tidning från och med 1933 det främsta pressorganet för SNSP. En annan tidning kopplad till partiet var Svenska rikstidningen.

Referenser

Politiska partier bildade 1930
Politiska partier upplösta 1936
Nazistiska partier i Sverige