Rudolph Valentino

Rudolph Valentino, ursprungligen Rodolfo Alfonso Raffaello Piero Filiberto Guglielmi di Valentina d'Antoguolla, född 6 maj 1895 i Castellaneta i Apulien, död 23 augusti 1926 i New York i New York, var en italienskfödd amerikansk skådespelare. Valentino spelade huvudroller i flera stumfilmer, däribland De fyra ryttarna (1921), Shejken (1921), Förbi klippor och blindskär? (1922), Blod och sand (1922), Svarta örnen (1925) och Shejkens son (1926).

Biografi

Uppväxt
Valentinos far Giovanni Guglielmi, som dog tidigt, var en före detta kavallerikapten som blivit veterinär; modern var fransyska. Valentino hade dåliga betyg i allt utom i gymnastik och dans och han hade lätt för språk. I december 1913 seglade han med S.S. Cleveland till USA, där han arbetade på olika ställen, bland annat på danshak.

Karriär och äktenskap
En av de första filmer som Rudolph Valentino var med i var Alimony (1917), där han hade en liten roll.

Den första film som han hade huvudrollen i var Lilla hertiginnan (1918), där han spelade son till en societetsdam. Rudolph Valentino spelade därefter med i nästan ett dussin småbudget-, snabbt gjorda filmer och fick en viss berömmelse.

I november 1919 mötte han en ung aktris vid namn Jean Acker. Fem dagar senare gifte de sig men äktenskapet tog slut på bröllopsnatten, då Acker, som var lesbisk, låste ut Valentino från hotellrummet. Två år senare skilde de sig. Hans skilsmässa sammanföll med att Shejken släpptes 1921.

Till sin arbetsgivares irritation influerades hans arbete av Natacha Rambova, som han träffat under inspelningen av Kameliadamen, och blivit kär i. Båda äktenskapen arrangerades av Alla Nazimova. I maj 1922 tillkännagavs deras förlovning och den 13 maj gifte de sig. Detta ledde till att Valentino fängslades för bigami, eftersom skilsmässan från Jean Acker ännu inte hade trätt i kraft. Ett år senare gifte de om sig. Natacha hade bestämt sig för att producera Rudolphs filmer i stället för att designa kläder men hon skickades i exil till New York. I mitten av augusti 1925 följde Rudolph Valentino henne till tåget. Det var sista gången de var tillsammans; även detta äktenskap slutade med skilsmässa och domstolsprocesser.

Död
15 augusti 1926 åkte Valentino med ilfart till sjukhuset i New York. Den kvällen opererades han för magsår och brusten blindtarm. Hans tillstånd försämrades av inflammation i gallblåsan. Den 22 augusti försämrades tillståndet ännu mer och nästa morgon yrade han på franska och italienska och föll i koma. Strax efter middagstid dog han, 31 år gammal.

Begravningen var den 30 augusti i New York. Många Hollywood-personer, som Jean Acker och Natacha Rambovas halvsyster bevistade begravningen. Rambova visade sig inte och hade inte hört av sig under hans sjukdom.

Valentinos stoft flyttades till Hollywood.

Filmografi i urval 

1918 - Lilla hertiginnan
1919 - The Delicious Little Devil 	
1919 -	The Big Little Person 	
1919 -	A Rogue's Romance (förlorad film)
1919 -	Eyes of Youth 	
1920 -	Stolen Moments 	
1920 -	An Adventuress 	
1920 -	Passion's Playground (förlorad film)
1920 -	Once to Every Woman (förlorad film)
1920 -	The Wonderful Chance 	
1921 -	De fyra ryttarna 	
1921 -	Uncharted Seas (förlorad film)
1921 - Shejken
1921 -	Unga hjärtan 	
1921 - Kameliadamen
1922 -	Kaparkaptenen 	
1922 -	Förbi klippor och blindskär? 	
1922 -	Blod och sand 	
1922 -	Den unge rajan 	
1924 -	Monsieur Beaucaire
1924 -	Bröllopsnatten 	
1925 -	Cobra 	
1925 -	Svarta örnen 	
1926 -	Shejkens son

Valentino i kulturen 
Valentino omnämns fliltigt i den tecknade serien "Stålmormor" i serietidningen Lilla Fridolf.

Referenser

Externa länkar 

Italienska skådespelare under 1900-talet
Gravsatta på Hollywood Forever Cemetery
Personer från provinsen Taranto
Födda 1895
Avlidna 1926
Män