kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johanna Kinkel

Johanna Kinkel, född Mockel 8 juli 1810, död 15 november 1858 i London, var en tysk tonsättare, författare och revolutionär. 

Hon var dotter till en gymnasielärare och fadern Peter Joseph Mockel stödde henne i hennes musikaliska utveckling. Genom faderns försorg kom hon också tidigt i kontakt med Franz Anton Ries och fick utbildning i både komposition och orkesterledning. Efter ett kort och olyckligt äktenskap med bokhandlaren Johann Paul Mathieux var hon i sitt andra äktenskap gift med poeten och teologen Gottfried Kinkel. 

Johanna Kinkel och hennes man deltog i den så kallade Marsrevolutionen 1848. De flydde senare till London, där hon några år senare hittades död i sin trädgård, efter att ha fallit. Självmord misstänktes, men kunde inte bekräftas. På hennes gravsten står Freiheit, Liebe und Dichtung (Frihet, kärlek och poesi). Hennes självbiografiska anteckningar Hans Ibeles in London gavs ut postumt.

Biografi
Acht Briefe an eine Freundin über Clavier-Unterricht, Zimmermann, Straubenhardt 1989,  (Eftertryck av utgåvan Stuttgart 1852)
Don Ramiro (1840)
Erzählungen (1849)
Hans Ibeles in London: ein Roman aus dem Flüchtlingsleben. Helmer, Frankfurt am Main 1991,  (Eftertryck av utgåvan Stuttgart Stuttgart 1860)

Vidare läsning 
J. F. Schulte: Johanna Kinkel. Münster: Schöningh 1908.
Paul Kaufmann: Johanna Kinkel: Neue Beiträge zu ihrem Lebensbild. Berlin : Stilke 1931.
Elsa Ostleitner: Fanny Hensel, Josephine Lang, Johanna Kinkel. I: Vergessene Komponistinnen des Biedermeier, sidorna 53–60 
Klaus Schmidt: Gerechtigkeit, das Brot des Volkes. Stuttgart: Radius-Verlag 1996.

Källor

Tyska klassiska kompositörer
Tyskspråkiga författare
Tyska författare under 1800-talet
Tyska salongsvärdar
Födda 1810
Avlidna 1858
Kvinnor
Dewp
Enwp
Andersfors

Andersfors är en herrgård och ett nedlagt järnbruk i Nordanstigs kommun i Hälsingland. I dag fungerar herrgården som ett behandlingshem för pojkar 13 - 20 år med i huvudsak grava psykosociala problem. Behandlingsmetodik är kognitiv psykoterapi.

Behandlingshem i Sverige
Svenska järnbruk
Företag i Nordanstigs kommun
Herrgårdar i Hälsingland
Industriminnen i Hälsingland
Byggnader och anläggningar i Nordanstigs kommun
Anna-Greta Rooth

Anna-Greta Rooth, född 8 februari 1901 i Nikolai församling, Stockholm, död 28 juli 1993 i Sundbyberg, Stockholms län, folkbokförd i Uppsala domkyrkoförsamling, Uppsala, var en svensk tonsättare.

Verk 
4 sånger till dikter av Gabriela Mistral, (1947) sång och piano
All den stjärnsådd, sång och piano (text: Harry Martinson)
Blåklocka och klöver, sång och piano (text: Lars Fredin)
Det brinner en eld, sång och piano (text: Gunnar Ekelöf) 
Eldflugan, sång och piano (text: Li Po)
En vårsång, sång och piano
Fem små pianostycken komponerade i Nås, Dalarna på 40-talet 
Fyra kinesiska sånger, sång och piano
Jorden är blott du och jag …,  sång och piano (text: Pär Lagerkvist)
Kinesiska sånger, sång och piano
Kolvaktaren, visa (text: Dan Andersson) 
Kvinnan och sommaren,  sång och piano (text: Harry Martinson)
Lyssna, (1944) sång och piano (text: Harry Martinson)
Sizzi, visa (text: Dan Andersson) 
Snö på floden, sång och piano
Två kinesiska sånger, sång och piano (text: Erik Blomberg)
Var inte rädd för mörkret, (1958) sång och piano (text: Erik Blomberg)
Överge mig aldrig, (1946) sång och piano (text: Anna Greta Wide)

Referenser

Födda 1901
Avlidna 1993
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Kvinnor
Inge Hegeler

Ingeborg (Inge) Christa Hegeler, född 17 september 1927 i Hamburg, död 11 juli i Næstved 1996, var en dansk psykolog, läkare, sexolog och författare. Hon var 1954–1983 gift med Sten Hegeler. 

Hennes föräldrar var Andres Christian Laurits Pedersen (1895–1959) och Wilhelmine Pauline Helene Stähr (1900–60). När hon var fem år flyttade hon med sin tyska mamma till Danmark.

Hegeler blev känd i Sverige under 1960-talet då hon tillsammans med sin make Sten Hegeler hade frågespalten Inge & Sten i Expressen. Tillsammans hade de en populär sexbrevlåda i Ekstra Bladet på 1960- och 1970-talen. Även i Norska Dagbladet hade paret en sexbrevlåda under ett antal år. Paret gav även ut böckerna Love ABZ och Fråga Inge och Sten.

Parallellt med olika kontorsarbeten tog hon studentexamen 1950 genom kvällsundervisning. Under sina psykologistudier vid Köpenhamns universitet träffade hon 1951 Sten Hegeler, som hon senare gifte sig med. 1958 tog hon en fil.kand. i psykologi. 

Förutom att ta hand om parets två barn, som föddes 1957 och 1961, verkade hon som psykolog. Under hela 1950-talet utforskade paret ett fördomsfritt sexliv i både teori och praktik. 1969 fick hon och Sten Hegeler PH-priset för sitt sexualundervisningsföretag.

1979 avslutade hon sina medicinska studier vid Köpenhamns universitet. Inge och Sten Hegeler skilde sig 1983. Hon arbetade som läkare på Länssjukhuset i Vordingborg när hon dog i en hjärtsjukdom.

Inge och Sten Hegeler var pionjärer inom frihet från fördomar i det mänskliga sexuallivet, och de var aktiva i den sexuella frigörelse som under 1960 och 1970-talen förändrade de flesta människors moraliska inställning och sexuella uttryck.

Filmmanus

Filmografi roller

1994 – Sixten

Externa länkar 
  Inge Hegeler i Danskt Kvindebiografisk Leksikon.

Källor 

Födda 1927
Avlidna 1996
Danska sexologer
Kvinnor
Suzzie Tapper

Suzzie Tapper, Susanne Lise-Lott Tapper, född 1 december 1957 i Sundbyberg, är en svensk sångerska och textförfattare. Hon föddes och växte upp i Sundbyberg men är nu bosatt på Södermalm i Stockholm. Hon är främst känd som sångerska och låtskrivare i popgruppen Suzzies orkester. Hon har två barn tillsammans med sin förre man Lasse Karlsson.

Okänt för många är att det är Tapper som står för alla sånginsatser i kultfilmen The Ninja Mission, och att skådespelerskan mimar till Tappers sång.

Tapper medverkade som textförfattare i Melodifestivalen 2002, till sången ”Ge mig mitt hjärta tillbaka”, som sjöngs av Jakob Stadell. Hon vågade vid detta tillfälle inte själv framföra bidraget, då hon nyligen blivit diagnosticerad med Parkinsons sjukdom. Hon har sedan dess tänkt om och deltog i den svenska Melodifestivalen 2008 med bidraget "Visst finns mirakel" till vilken hon också skrivit texten. Låten kvalificerade sig till Andra chansen i Kiruna, den 8 mars, där hon gick vidare efter första omgången, men slogs ut i den andra av Nordman.

Hon har släppt ett kritikerrosat soloalbum som heter Mirakel. 

Den 5 april 2010 sände SVT dokumentären Suzzie Tapper - jag har parkinson, där hon öppenhjärtigt berättade om sitt liv och sin sjukdom. Hösten 2012 visade samma kanal Suzzie Tapper - mitt nya liv med parkinson om hennes behandlingsframsteg och återsteg i musikkarriären.

Album med Suzzies Orkester 
(högsta placering på svenska topplistan inom parentes, om uppgift funnits)

 Suzzies orkester 1984
 1000 nätter 1985
 Stunder av längtan 1987 (40)
 Om 1988 (13)
 Bara stjärnorna vet 1990 (30)
 No 6 1991 (28)
 Decennium 1993 (35)
 Cirklar 1995
 Orons fåglar 1997
 In i ditt innersta 2005

Singel / maxi som medlem i gruppen The Sylvesters 
 Happy, Happy New Year For Us All (1990)

Soloskivor 
(högsta placering på svenska topplistan inom parentes)

 Visst Finns Mirakel (3-låts CD-singel, 2008) (13, 10 veckor. Sången låg även på Svensktoppen i tre veckor under perioden 6-27 april 2008, med placeringarna 7-6-10)
 Mirakel (2008) (13, 9 veckor)

Externa länkar 

Officiell webbplats
Officiell Facebook

Deltagare i Melodifestivalen 2008
Svenska popsångare
Kvinnor
Födda 1957
Levande personer
Personer från Sundbyberg
Sten Hegeler

Sten Hegeler, född 28 april 1923 i Köpenhamn, död 15 augusti 2021, var en dansk psykolog, sexolog och författare. Han var 1954-1983 gift med psykologen och läkaren Inge Hegeler.

Biografi
Hegeler är son till författaren och arkitekten Poul Henningsen. Han avlade studentexamen vid Metropolitanskolan 1942 och filosofie kandidatexamen i psykologi vid Köpenhamns universitet 1953. 

År 1948 gav han ut boken Hvordan, mor?, sv. Hur går det till, mamma?, som var en banbrytande bok inom sexualundervisningen av förskolebarn och som översatts till flera språk. Han startade 1950 en egen psykologpraktik.

Hegeler blev känd i Sverige under 1960-talet då han tillsammans med sin fru Inge Hegeler (1927 - 96) svarade för frågespalten Inge & Sten i Expressen. De hade också en populär sexfrågespalt i Ekstra Bladet under 1960- och 1970-talet, liksom i det norska Dagbladet. Paret gav även ut böckerna Kærlighedens ABZ och Spørg Inge og Sten.

Filmmanus
1970 - Mera ur Kärlekens språk

Filmografi

Källor

Danska sexologer
Födda 1923
Män
Avlidna 2021
Personer från Köpenhamn
Sture Cullhed

Paul Magnus Sture Cullhed, född 9 mars 1926 i Jönköping, död 8 oktober 1996 i Linköping, var en svensk läkare.
 
Cullhed utgav 1968 tillsammans med Maj-Briht Bergström-Walan den populärvetenskapliga skriften Kvinna och man och medverkade  1969 i filmen Ur kärlekens språk som sexualexpert. Han blev medicine doktor vid Linköpings universitet 1978 på avhandlingen Carcinoma cervicis uteri stages I and IIa: treatment, histopathology, prognosis. År 1996 medverkade han i Sexologi ur gynekologisk synvinkel (rapport från Svensk Förening för Obstetrik och Gynekologis arbets- och referensgrupp).

Källor

Noter 

Svenska läkare inom obstetrik och gynekologi
Födda 1926
Avlidna 1996
Män
Läkare från Jönköping
Cheshire

Cheshire är ett ceremoniellt grevskap i England, i regionen Nordvästra England. Den traditionella huvudorten är Chester. Grevskapet gränsar till Merseyside, Greater Manchester, Derbyshire, Staffordshire och Shropshire samt det walesiska grevskapet Clwyd.

Några av de nordliga delarna av grevskapet räknas ibland som förstäder till Manchester och Liverpool och en betydande andel av invånarna jobbar och pendlar dit. Grevskapet är sedan 2009 indelat i fyra enhetskommuner (unitary authorities): Cheshire East, Cheshire West and Chester, Halton och Warrington. Cheshire East ersatte de tidigare distrikten Macclesfield, Congleton och Crewe and Nantwich, medan Cheshire West and Chester ersatte Chester, Ellesmere Port and Neston och Vale Royal.

Det bodde år 2002 totalt 986 079 invånare i grevskapet som är 2 343 kvadratkilometer stort.

Externa länkar
Hyllievång

Hyllievång är ett nytt bostads- och affärsområde i stadsdelen Hyllie i Malmö som är under byggnation.

Hyllievång ligger i sydvästra Malmö, söder om Holma och Kroksbäck, väster om Pildammsvägen och Lindeborg, på båda sidor om Inre Ringvägen.

Namnet Hyllievång kommer från att marken utgjorde Hyllie bys östra vång fram till enskiftet.

Beskrivning
Innan området började exploateras 2006 var Hyllie vattentorn områdets enda byggnad av betydelse. Då påbörjades en omfattande utbyggnad. Anslutningar till Citytunneln och en ny järnvägsstation, Hyllie station, har byggts strax söder om vattentornet. Den nya arenan vid namn Malmö Arena, med plats för över 15.000 åskådare, invigdes i november 2008.

I anslutning till stationen utförs storskaliga bostadsbyggen. Till det kommer hotell, shoppingcenter och kontor. Planer på skyskrapor med arbetsnamn som Scandinavian Tower och Malmö Tower har funnits men avskrivits.

Färdiga projekt
Malmö Arena (Byggstart 2007, invigd november 2008)
Citytunneln (Byggstart 2005, invigd december 2010)
Hyllie station (Byggstart 2007, invigd december 2010)
Parkeringshus (Byggstart 2009, invigd december 2010)
Emporia (Byggstart 2007, invigd oktober 2012)
Trafikplats (Klar december 2012)
Mässanläggning (Byggstart 2011, invigd februari 2012)
Malmö Arena Hotell (Byggstart 2013, invigd mars 2015)
Vattenparken kring Hyllie vattentorn (klart våren 2015)
Hylliebadet (Byggstart 2013, öppnades hösten 2015)

Pågående projekt
Point Hyllie omfattar fyra huskroppar vid Citytunnelns uppgång för station Hyllie. (Byggstart 2009, planeras färdigt 2019)
Klipporna omfattar tre huskroppar med kontorslokaler och butiker (Byggstart 2013)
Hyllie allé omfattar ett bostadsområde med fyra kvarter och har ett flertal olika byggherrar. Gatan Hyllie allé sträcker sig mellan Pildammsvägen och Hyllie stationstorg. (Byggstart 2014)
Malmö Arena Tower omfattar en skyskrapa med en höjd om minst 85 m och kommer innehålla kommersiella ytor samt bostäder. (Byggstart 2017)

Referenser

Externa länkar
Malmö stad - Hyllie
Samsyn Hyllie
Sydsvenskan: Danska arkitekter bygger Hyllieskrapa

Hyllie
Olaf Gulbransson

Olaf Gulbransson född 26 maj 1873 i Kristiania (nuvarande Oslo), död 18 september 1958 i Tegernsee i Tyskland, satirtecknare och illustratör. Gulbransson gjorde sig mest berömd som karikatyrtecknare för tidskriften Simplicissimus.

Gulbransson var andra barnet i en skara på fyra, son till fadern Edvard Gulbrandsson som var boktryckare och sin mor Olava, född Caspersen, vars farföräldrar emigrerat från Sverige. Olaf Gulbransson studerade vid Den kongelige kunst- och tegneskole i Kristiania. Från 1890 publicerades hans karikatyrer och serieteckningar i norska satiriska tidskrifter som Pluk, Tyrihans, Trangviksposten, Paletten and Fluesoppen 

Den 27 juli 1897 gifte han sig med Inge Ligger från Liggeren vid Øyungen och de fick de två döttrarna Liv (1898) och Inga Lisa (1901). Vid sekelskiftet reste han till Paris och för att studera vid Académie Colarossi. Han deltog på utställningar och 1902 fick han anställning av Albert Langen att arbeta för den tyska satirtidskriften Simplicissimus som vid den tiden funnits i cirka sex år. 1906 flyttade han till München där han träffade Grete Jehly som var dotter till målaren Jakob Jehly. Han skilde sig från sin fru och gifte om sig med Grete och tillsammans fick de en son. Samma år ändrades ägandeformen av Simplicissimus och Gulbrandsson tillsammans med flera av de andra medarbetarna på tidningen fick delat ägandeskap av tidningen.

1916 blev han inkallad till armén men han hamnade snart på propagandaministeriet i Berlin. 1922 skilde han sig igen och flyttade tillbaka till Norge där han ett år senare åter gifte sig, denna gång med Dagny Bjørnson, brorsdotter till den norske poeten Bjørnstjerne Bjørnson. 

1927 kom han tillbaka i München där han blev professor vid den statliga konsthögskolan. Han hade ett flertal utställningar och 1933 öppnades en utställning på konstakademin i Berlin för att hedra hans 65-årsdag. Dock stängdes utställningen efter bara två dagar på order av Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP). Gulbrandsson hade tidigt gjort sig känd med sin karikatyrer och satiriska teckningar av Hitler. 

Han fortsatte att vara en firad konstnär och han arbetade i München fram till sin död vid 86 års ålder 1958.

Idag finns det ett museum i Tegernsee i München uppkallat efter Olaf Gulbrandsson, nämligen Olaf-Gulbransson-Museum für Graphik & Karikatur.

Källor

Externa länkar
Olaf-Gulbransson-Museum für Graphik & Karikatur
Några satirteckningar av Gulbransson

Avlidna 1958
Födda 1873
Tyska illustratörer
Tyska satirtecknare
Karikatyrtecknare
Män
Ur kärlekens språk

Ur kärlekens språk är en svensk dramafilm från 1969 i regi av Torgny Wickman.

Handling
Filmen har tre–fyra teman som varvas. Fyra professionella sexologer diskuterar och informerar om sex. Äkta samlags- och onaniscener. Spelade sketcher med skådespelare. Preventivmedelsrådgivning.

Om filmen
Filmen premiärvisades i Sverige 2 oktober 1969 på biograferna Rigoletto, Rival och Riverside i Stockholm. Före den svenska premiären hade den visats i 22 länder. Vid lanseringen i USA beslagtogs filmen i tullen och en 20 månader lång rättsprocess följde, ända till Högsta Domstolen i Washington, D.C., där filmen frikändes 1971. På Trafalgar Square i London demonstrerade 30 000 engelsmän med deltagande av bland annat sångaren Cliff Richard, mot att filmen visades på en närliggande biograf. Filmen spelades in i olika lägenheter i Stockholm samt vid Movie Art of Europe AB studio av Max Wilén. De animerade avsnitten utfördes av Stig Lasseby. Filmen följdes av Mera ur Kärlekens språk 1970.

Diskussionsdeltagare (läkare och sexologer)
Inge Hegeler – deltagare i samtalsgrupp 
Sten Hegeler – deltagare i samtalsgrupp 
Maj-Briht Bergström-Walan – deltagare i samtalsgrupp 
Sture Cullhed – deltagare i samtalsgrupp

Roller i urval
Barbro Hiort af Ornäs   
Stig Johanson   
Göthe Grefbo   
Gösta Krantz   
Julie Bernby   
Börje Nyberg   
Lennart Lindberg   
Margaretha Henriksson   
Solveig Andersson   
Conny Ling – i ett avsnitt ur filmen Eva – den utstötta

Filmmusik i urval
Sarabande (Saraband), kompositör Johann Sebastian Bach

Externa länkar
 

Svenska filmer 1969
Svenska dramadokumentärer
Svenska 1960-talsfilmer
Alnwick

Alnwick är en stad och civil parish i grevskapet Northumberland i nordöstra England. Staden ligger i distriktet Northumberland vid floden Aln, 51 kilometer sydost om Berwick-upon-Tweed och 55 kilometer norr om Newcastle upon Tyne. Tätorten (built-up area) hade 8 116 invånare vid folkräkningen år 2011.

Mellan 1974 och 2009 var Alnwick administrativ huvudort för distriktet med samma namn.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Northumberland
Civil parishes i Northumberland
Alnwick (distrikt)

Alnwick var ett distrikt i Northumberland i England. Distriktet var ett av de minst befolkade i landet. Drygt hälften av befolkningen bodde i någon av städerna Alnwick, Amble, Rothbury medan resten var fördelad på små byar och gårdar. Distriktet hade 31 029 invånare (2001).

Distriktet upprättades den 1 april 1974 genom att stadsdistrikten Alnwick och Amble slogs ihop med landsdistrikten Alnwick och Rothbury. Det avskaffades 1 april 2009 då alla distrikt i Northumberland ersattes av en enhetskommun (unitary authority).

Städer
 Alnwick, Amble
 Rothbury

Referenser 

Tidigare distrikt i Northumberland
Ilich Ramírez Sánchez

Ilich Ramírez Sánchez, även känd som Carlos eller Schakalen, född 12 oktober 1949 i Caracas, Venezuela, är en venezuelanskfödd terrorist. Han har suttit i fängelse sedan 1994.

Biografi 
Ramírez far uppkallade sina söner efter kända kommunistiska ledare och Ramírez erhöll namnet Ilich efter Vladimir Iljitj Lenin. Efter en kort vistelse på Patrice Lumumba-universitetet (cirka 1968–1970) i Moskva blev Sánchez avstängd och hemskickad. Vid det här laget var han antagligen redan värvad av antingen KGB eller DGI, den kubanska underrättelsetjänsten. Avstängningen kan ha tjänat som ett försök av ryssarna att ge Carlos en trovärdig bakgrund samtidigt som han under en del av sin tid vid universitetet antas ha varit på gerillaläger för den palestinska terroristorganisationen Folkfronten för Palestinas befrielse (PFLP), en utbrytargrupp ur Palestinska befrielseorganisationen (PLO), som stöddes av Sovjetunionen. Det var troligen KGB som förmedlade kontakten mellan Carlos och PFLP.

På uppdrag av PFLP utförde Carlos 1973–1975 flera attentat mot israeliska intressen i London och Paris, bland annat bombattentat mot judiskägda banker och tidningar samt ett mordförsök på den judiske affärsmannen Joseph Sieff. Vidare deltog Carlos i robotavfyrningar mot två El Al-passagerarplan på Paris-Orly flygplats utanför Paris. År 1975 konverterade han till islam.

Ramírez blev känd i december 1975 när han och flera andra terrorister tog elva OPEC-ministrar som gisslan. Hans kommandogrupp, i vilken bland andra Gabriele Kröcher-Tiedemann ingick, bröt sig in på en konferens i Wien och dödade den libyske deltagaren Yousef Ismirli, den österrikiske polisen Anton Tichler och den irakiske livvakten Ali Hassan Khafali. Ockupationen av OPEC:s högkvarter fortgick till nästa dag, då kommandogruppen tog ett DC-9-plan som de österrikiska myndigheterna försåg dem med och därefter for till Algeriet med 40 människor som gisslan.

Efter OPEC-operationen genomförde Sánchez terroristdåd på uppdrag. Hans tjänster togs i anspråk av bland annat Östtyskland och Rumänien, vilka även hjälpte honom med pengar, vapen och falska identitetshandlingar. Ramírez var bland annat ansvarig för en bilbomb som var avsedd att tysta radiostationen Voice of America i München. Sändningarna låg nere en timme men återupptogs igen. 

Ramírez greps 1994 i Khartoum i Sudan av fransk säkerhetspolis och är dömd för mord på tre franska poliser. Sedan dess har han suttit i fängelse.

Namnet Schakalen fick Ramírez efter att ett exemplar av Frederick Forsyths roman med samma namn hittades i ett hotellrum efter en misslyckad polisrazzia.

År 2017 dömdes Ramirez i en fransk domstol för en attack mot en affär i Paris då två personer mördades och 34 skadades.

Källor

Noter

Tryckta källor

Födda 1949
Män
Venezuelanska brottslingar
Levande personer
Alumner från London School of Economics
Palestinsk terrorism
Personer från Caracas
Vång

Vång är ett äldre provinsiellt, sydsvenskt ord med betydelsen park, äng, inäga, öppet fält och liknande. 

Vång har även använts för en del av en bys åkermark på treskiftets tid, före enskiftet. Där ordet vång motsvarades av gärde i övriga Sverige.

Före enskiftet låg vanligen gårdarna i en by tillsammans i en klunga. Åkermarken var oftast indelad i tre vångar. På en av vångarna såddes vårsäd (korn), på den andra såddes höstsäd (råg) och den tredje låg i träda. På den vång som låg i träda betade djuren under sommaren. Odlingen på vångarna växlade från år till år, så att varje vång låg i träda vart tredje år.

Ordet ingår i flera ortnamn, se Vånga.

Se även
 Fälad
 Lycka
 Teg
 Gärde

Referenser

Jordbruksanläggningar
Agrarhistoria
Den äventyrlige Simplicissimus

Den äventyrlige Simplicissimus (tysk originaltitel: Der Abentheuerliche Simplicissimus Teutsch) är en roman av Hans Jakob Christoffel von Grimmelshausen från 1668 som första gången översattes till svenska 1944.

Romanen är från trettioåriga krigets tid och är ett mellanting av självbiografi och pikareskroman, sammansatt av brutal realism, grotesk folkhumor och medeltidsfärgat fantasteri.

Simplicius Simplicissimus är en opera av Karl Amadeus Hartmann baserad på romanen, uruppförd 1948.

Källor
Bonniers litterära magasin / Årgång XIV. 1945 / Sid. 250

1660-talets verk
Tyska romaner
Margit Friberg

Margit Regina Friberg, ogift Hasselbaum, född 17 juli 1904 i Smedby församling på Öland, död 17 april 1997 i Landeryds församling i Östergötlands län, var en svensk författare med företrädesvis öländska motiv i sin produktion. 

Margit Friberg var dotter till sjökaptenen och kustskepparen Melker Hasselbaum och hans hustru Alma Karlsson, men växte till stor del upp hos sina farföräldrar i Gåsesten på Öland efter att hennes mor avlidit. Hon genomgick folkskolan i Smedby och därefter kontoristutbildning vid Stockholms borgarskola.

År 2002 bildades Margit Fribergsällskapet för att uppmärksamma författarens gärning. Man har bland annat givit ut fyra av Fribergs böcker i nytryck, Rosenkind (2006), Mitt liv är en våg (2009), Skog har öron, mark har ögon (2012) och Vandrar-Mari (2014).

Ölands turistbyrå ordnade sommartid vandringar med Margit Friberg-tema.

Hon var från 1932 gift med redaktör Gunnar Y. Friberg, Västervik, död 1980. Hon är begravd på Smedby kyrkogård,

Priser och utmärkelser
1942 - Folket i bilds romantävling (tredje pris för Mitt liv är en våg)
1970 – Landsbygdens författarstipendium<ref>[http://www.sv.se/om-sv/svs-forfattarpris/ Studieförbundet Vuxenskolan: SVs Författarpris, pristagare 1954-] </ref>
1986 – Årets ölänning

Bibliografi
1942 – Mitt liv är en våg1944 – Rosenkind1959 – Vandrar-Mari1962 – Klockargården1966 – Det tid mörkret står1970 – Nu seglar Adonia1975 – Skog har öron, mark har ögon1980 – Ett hem på jorden1986 – Hertiginna med Guds nåde 
1990 – Söder på Öland1991 – På Kalmar slott satt Anna Bielke1993 – SpeglingarVidare läsning
A. Lindström: Romaner om Öland. Anteckningar kring Margit Fribergs författarskap i tidskriften Perspektiv 1962.
Margareta Lilja-Svensson: Margit Friberg – mer än öländsk provinsförfattare''

Referenser

Noter

Externa länkar
Margit Fribergsällskapets officiella webbplats

Svenska författare
Författare från Öland
Personer från Smedby socken
Födda 1904
Avlidna 1997
Kvinnor
Flock (webbläsare)

Flock var en webbläsare som såg dagens ljus i april 2005. Ursprungligen baserades den på Mozillas renderingsmotor Gecko, men i och med version 3 gick man över till WebKit.

Flock kallades den "sociala webbläsaren" eftersom den hade inbyggt stöd för sociala medier som Facebook, Flickr och del.icio.us. Dessutom fanns inbyggda bloggverktyg och stöd för RSS.

I april 2011 meddelades att utvecklingen av webbläsaren läggs ner. Användarna uppmanades att byta till alternativ som Mozilla Firefox och Google Chrome.

Externa länkar
Flocks webbplats

Fria webbläsare
Programvaror 2005