kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lilla ofreden

Lilla ofreden (finska pikkuviha) var den ryska ockupationen av Finland 1742–1743 under hattarnas ryska krig. 

Lilla ofreden kallas den tid som följde efter kapitulationen i Helsingfors, den 24 augusti 1742 fram till freden i Åbo den 7 augusti 1743. Förvaltningen av Finland leddes av Balthasar von Campenhausen som rysk generalguvernör. Finland behandlades mildare än under "Stora ofreden", men våld och utpressning förekom, särskilt i sydvästra Finlands skärgårdssocknar.

Bakgrund
Hattarna hade förklarat krig mot Ryssland år 1741 för att stödja en statskupp i huvudstaden S:t Petersburg. Men de svenska trupperna led nederlag vid Villmanstrand den 24 augusti 1741. Den svenske överbefälhavaren C. E. Lewenhaupt går med på vapenvila under vintern. Svenska officerare inledde förhandlingar med prinsessan Elisabet. Prinsessan startade en statskupp den 6 december 1741 och utropades till kejsarinna. Men hon var inte beredd att avträda landområden till Sverige. Istället utfärdade hon ett manifest till Finlands folk och uppmanade dem att upprätta en egen stat under ryskt beskydd.

Sverige kapitulerade i Helsingfors 24 augusti 1742 och Ryssland ockuperade Finland till freden i Åbo 8 augusti 1743.

Rysk ockupation
Hela Finland ockuperades.  Ryssland strävade särskilt efter att få fäste vid Östersjön för att nå ut på de stora haven.

Nyland
Esbo socken när  Helsingfors led under den lilla ofreden. Svenska och ryska trupper marscherade genom socknen och begärde mat och husrum för soldaterna och tvingade unga män till krigstjänst.

Åland
Under år 1742 seglade den ryska flottan in i den åländska skärgården och befolkningen flydde till Sverige. I mars året därpå återerövrades Åland genom general Marcks von Würtemberg och den svenska skärgårdsflottan.

Freden i Åbo
Den 17 augusti 1743 slöts freden i Åbo mellan Sverige och Ryssland och dess regent kejsarinnan Elisabet. Sverige förlorade en del av Kymmenegårds län och gränsflod blev den västra delen av Kymmene älv.

Referenser

Se även
 Stora ofreden
 James Keith
Åland under Lilla ofreden

Finlands historia under svenska tiden
Sverige under frihetstiden
1742 i Sverige
Finland under 1700-talet
en:Lesser Wrath
Gunnar Melkstam

Gunnar Melkstam, född 1942, psalmförfattare, pastor och missionssekreterare i Svenska Alliansmissionen. Han var även ledamot av sampsalmkommittén. Melkstam finns representerad i bland annat Psalmer och Sånger.

Psalmer
Den store läkaren är här (Psalmer och sånger nr 600) nyöversättning eller bearbetning 1986. 
Det är en som har dött i stället för mig
Har du inte rum för Jesus
Kristus är uppstånden, fröjda dig, min själ
O, sprid det glada bud
Om Jesu blod jag sjunga vill (Psalmer och sånger nr 611) lätt bearbetning.

Svenska psalmförfattare
Män
Födda 1942
Levande personer
Tusentalsavgränsare

En tusentalsavgränsare är antingen ett mellanrum (mellanslag vid användande av digitala medier), eller (beroende på språk) en punkt (.) eller ett kommatecken (,) som grupperar ett tals heltalssiffror i grupper om tre, med start från  vänster om decimaltecknet, så att de lättare kan överblickas. Motsvarande gruppering görs inte av decimalsiffror. Då mellanslag används bör detta göras med hårda mellanslag för att undvika att ett tal radbryts.

I svenska språket
I svenska språket används ett mellanrum som tusentalsavgränsare. Vid användande av dator är det att rekommendera ett hårt mellanslag ( ) för att undvika radbrytning av talet. Punkt är inte rekommenderat då det i engelskspråkig litteratur används som decimaltecken. I Sverige används kommatecknet som decimaltecken.
Skrivsättet 98 400 000 000,00 SEK (i text: nittioåtta miljarder fyrahundra miljoner svenska kronor) rekommenderas framför 98400000000,00 SEK.

Det råder skilda meningar över huruvida fyrsiffriga tal ska följa denna regel då det ibland upplevs som störande då en siffra måste stå för sig själv. Därför väljer man ibland att tillämpa tusentalsavgränsare endast då talet består av fem eller fler heltalssiffror:
Ibland skrivs 5 587 om till 5587, utan tusentalsavgränsare.

Decimalerna i decimaltal skrivs alltid i en följd, utan någon gruppering. 

Märk att årtal inte grupperas efter detta mönster, inte heller vissa sifferserier som inte utgör tal, såsom exempelvis telefon- eller ISBN-nummer.

På webbplatser 
Det rekommenderas att använda hårda mellanslag (fast blankslag, &nbsp;, U+00A0 (Non-breaking space) eller Alt+0160) som avgränsare eller utslutning, eftersom kommatecknet och punkten lätt kan misstas för decimaltecken. Det hårda mellanslaget hindrar också talet från att delas vid radbrytning. Ett alternativ är att använda ett smalt hårt mellanslag (fast blankslag, &#8239;, U+202F (Narrow non-breaking space).

Andra språk
I engelskspråkig litteratur, där punkt används som decimaltecken, används oftare kommatecknet (,) som tusentalsavgränsare. 
 Their latest album sold over 250,000 copies.

I de flesta europeiska länder används punkt som tusentalsavgränsare och kommatecken som decimaltecken, det vill säga motsatsen till det engelskspråkiga bruket.

Mellanslag rekommenderas som tusentalsavgränsare enligt SI/ISO 31-0-standarden och av Internationella byrån för mått och vikt, på grund av den förvirring som kan uppstå internationellt, om kommatecken respektive punkt innebär tusentalsavgränsare eller decimaltecken:
 The revenue of IBM was US$ 106,116 million (kan uppfattas som både drygt 106 miljoner dollar, och drygt 106 miljarder dollar).  

I europeisk spanska används tusentalsavgränsaren (i detta fall; punkt) ofta även för årtal.

Tusentalsavgränsaren kan allmänt också kallas siffergruppsavgränsare, eftersom en del länder, exempelvis Japan, Kina och Indien, traditionellt grupperar tal i två eller fyra siffror. Gruppering i tre siffror är dock känd och ofta använd även i dessa länder.

Referenser

Typografi
Matematisk typografi

en:Decimal mark#Digit grouping
William Hunter (psalmförfattare)

William Hunter, född 26 maj 1811 nära Ballymoney på Irland, död 18 oktober 1877 i Cleveland, Ohio, var en amerikansk psalmförfattare, pastor och redaktör i Metodistkyrkan. 

Han finns bland annat representerad i Psalmer och sånger 1987 (P&S) med ett verk och i Frälsningsarméns sångbok 1990 (FA).

Psalmer
Den store läkaren är här (P&S nr 600) skriven 1859.
Till de renas och heligas hemland vi tåga (FA nr 371)

Externa länkar

William Hunter på The Cyber Hymnal.

Amerikanska psalmförfattare
Amerikanska författare under 1800-talet
Personer från Ballymoney
Födda 1811
Avlidna 1877
Män
John Hart Stockton

John Hart Stockton, född 19 april 1813 i New Hope i Pennsylvania, död 25 mars 1877 i Philadelphia, Pennsylvania, var en amerikansk författare och kompositör, samt pastor i Metodistkyrkan. Han finns representerad i bland annat Psalmer och Sånger med tonsättningen av ett verk.

Kompositioner
Den store läkaren är här (P&S nr 600) tonsatt 1874.
När invid korset jag böjde mig (Fridstoner 1926 som nr 100)

Bibliografi
1874 - Salvation Melodies
1875 - Precious Songs

Referenser

Amerikanska koralkompositörer
Män
Födda 1813
Avlidna 1877
Jonathan Strange och Mr. Norrell

Jonathan Strange och Mr. Norrell är den brittiska författaren Susanna Clarkes debutroman och utkom 2004. En svensk översättning utkom 2005. Boken vann Hugopriset för bästa roman 2005.

Boken utspelar sig under Napoleonkrigen i 1800-talets England. I boken återinför en magiker vid namn Mr Norell det praktiska användandet av magi i världen. Magin har i boken länge varit en rent teoretisk aktivitet, baserad på böcker.

Källor

Skönlitteratur 2004
Brittiska debutromaner
1800-talet i skönlitteratur
England i skönlitteratur
Kulturella återgivningar av Napoleon
Kulturella återgivningar av Lord Byron
Sandra Kalniete

Sandra Kalniete, född 22 december 1952, är en lettisk politiker. Mellan 1 maj och 22 november 2004 var hon Lettlands EU-kommissionär.

Kalniete föddes i Togur, Tomsk oblast i Ryssland, dit hennes familj deporterades från Lettland under Stalins tid. Hon studerade konst vid Lettlands konstakademi från 1977 till 1981 och arbetade som konsthistoriker och publicerade en bok om lettisk textilkonst 1989. Hon engagerade sig i politiken 1988 under självständighetsrörelsen i Lettland och var vice ordförande för Lettlands folkfront, den huvudsakliga organisationen för självständighet. 

Efter Lettland förklarat sig självständigt arbetade Kalniete i Lettlands utrikesministerium och var Lettlands FN-ambassadör från 1993 till 1997, ambassadör i Frankrike från 1997 till 2000 och vid Unesco från 2000 till 2002. Hon blev utrikesminister i november 2002 och innehade denna post fram till att hon utnämndes till EU-kommissionär 2004. 

Efter tiden som kommissionär gick Kalniete 2006 med i partiet Nya tider (lettiska: Jaunais Laiks) och invaldes i Lettlands parlament, Saeima, hösten 2006. Hon var först partiets presidentkandidat, men återtog sin kandidatur till förmån för Aivars Endziņš.

Bibliografi 
 
Sandra Kalniete är författare till följande böcker:

 Latviesu tekstilmaksla (Lettisk textilkonst), 1989. 
 Es lauzu, tu lauzi, mes lauzam. Vini luza, en bok om Lettlands självständighetsrörelse, publicerad 2000.
 Med högklackade skor i Sibiriens snö (Ar balles kurpēm Sibīrijas sniegos), översättning:  Juris Kronbergs. Stockholm : Atlantis, 2005.  

I boken Med högklackade skor i Sibiriens snö berättar Kalniete om sin egen och sina föräldrars hårda tid i Sibirien. Boken utgavs på franska En escarpins dans les neiges de Sibérie och fick tidningen ELLEs stora bokpris 2004 och blev storsäljare i Frankrike. Boken är även utgiven på tyska och engelska.

Lettiska politiker under 2000-talet
EU-kommissionärer
Födda 1952
Kvinnor
Personer från Tomsk oblast
Levande personer
Ledamöter av Europaparlamentet 2019–2024
Ledamöter av Europaparlamentet från Lettland
Ledamöter av Europaparlamentet för Europeiska folkpartiet
Barosaurus

Barosaurus (tung ödla) vetenskapliga namnet på ett släkte dinosaurie tillhörande ordningen sauropoder och familjen diplodocider. Bland nära släktingar kan nämnas Diplodocus, Galeamopus, Kaatedocus, Leinkupal, Supersaurus och Tornieria. Barosaurus levde i Nordamerika under yngre jura ca 151-145 miljoner år sedan. Barosaurus beskrevs vetenskapligt 1890.

Fossil har även hittats även i Zimbabwe.

Allt tyder på att Barosaurus liksom andra sauropoder var ett flockdjur och fossila spår visade att ungarna gick i mitten för att få maximalt skydd mot rovdinosaurier. Som andra dinosaurier förökade sig djuren med äggläggning.

Beskrivning 
Barosaurus beräknas ha blivit åtminstone 27 meter lång (möjligen betydligt mer) och var länge en av de absolut största kända dinosaurierna men har de senaste 15 åren halkat neråt på den listan när man hittat nya jättar som Puertasaurus, Argentinosaurus, Sauroposeidon med flera. Som alla andra sauropoder var den en fyrbent växtätare med en lång hals, jättelik kropp och lång svans. Som hos andra diplodocider var halsen och svansen proportionellt ännu längre än hos till exempel brachiosauriderna och Titanosauriderna. Hos Barosaurus beräknas svansen och halsen utgjort närmare 80 % av totallängden. Tänderna var mycket svaga så födan svaldes hel. Numer anser man att samtliga diplodocider höll den långa halsen mycket lägre än man trodde tidigare men samtliga kända diplodocider kunde resa sig på bakbenen och på så sätt ändå beta högt uppe i träden. Denna förmåga användes sannolikt också vid försvar mot rovdinosaurier - djuren fällde sig över angriparen och krossade den.

Skallens utseende är annars delvis okänt eftersom man enbart funnit skallfragment.

Barosaurusen hade, liksom andra sauropoder, lungor som liknar de som finns hos fåglar.

Fynd av fossiliserad hud visar att huden var täckt av fjäll och inte fjädrar.

Referenser 

Diplodocider
Axel Cadier

Axel Vilhelm Teodor Cadier, född i Varberg 13 september 1906, död i Göteborg 29 oktober 1974, var en svensk brottare. Han var på 1930-talet i världsklass i lätt tungvikt och vann totalt ett OS-guld, fyra EM-guld och ett EM-silver samt elva SM-guld.

Biografi
Cadier växte upp i Borås där han började sin idrottskarriär med simning. Han debuterade som brottare först vid 21 års ålder och tävlade mestadels för Borås AK. Örebro var dock hans klubb under 1935, och från 1941 brottades han i Borås BK:s dress. I nästan tio års tid dominerade han sin viktklass på SM, där han totalt tog 11 guld (6 i grekisk-romersk, 5 i fri stil). Efter OS-bronset 1932 kom han under de kommande åren att ta fyra EM-guld samt ett EM-silver, och 1936 vann han OS-guldet i grekisk-romersk stil. Fram till och med 1933 tävlade han i mellanvikt och därefter i lätt tungvikt.

Stil och senare år
Axel Cadier var en explosiv brottare med överraskande grepp. En del hade han kommit på själv. Han var sin tids största publikidol inom den svenska brottningen. Ett tag arbetade Cadier som rikstränare för Norges landslag, han verkade även som instruktör vid franska statens idrottsinstitut. Cadier bodde även ett tag i USA men återkom till Sverige i slutet av 1950-talet.

Meriter
OS: guld 1936 (grekisk-romersk stil), brons 1932 (grekisk-romersk stil)
EM: guld 1933, 1935, 1938 (grekisk-romersk stil), 1937 (fri stil), silver 1935 (fri stil)
SM: 11 mästerskap – 6 (1934, 1936, 1938–1940 samt 1942 i lätt tungvikt, alla tävlande för Borås AK) i grekisk-romersk stil och 5 (1935 för Örebro AK, 1936–1938 samt 1940 för Borås AK, alla i lätt tungvikt) i fri stil.

Referenser

Kommentarer

Noter

Födda 1906
Avlidna 1974
Svenska brottare
Olympiska bronsmedaljörer 1932
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1936
Svenska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1936
Män
Personer från Varberg
Granulocyt

Granulocyter är ett slags vita blodkroppar som kännetecknas av att de innehåller granula i cytoplasman.

Det finns fyra typer av granulocyter: neutrofila, basofila och eosinofila granulocyter samt mastceller. De neutrofila är den vanligaste sorten (utgör normalt 60–70 % av de vita blodkropparna), som oskadliggör mikroorganismer genom fagocytos, de "äter upp" dem. Basofila granulocyter är mobila alarmceller som cirkulerar runt i blodet. Vid infektion frisläpper de flera inflammatoriska substanser som histamin, interleukiner, leukotriener, prostaglandiner och tromboxaner. Eosinofila granulocyters främsta funktion är att utöva cytotoxicitet mot patogena maskar som är för stora för att kunna fagocyteras. Eosinofilerna spelar även en stor roll vid utlösningen av allergiska reaktioner, framför allt astmatiska. Mastcellers främsta funktion är att bekämpa infektioner orsakade av parasiter. Mastceller spelar även en roll vid allergi.

Vid kronisk inflammation kan man se en minskad mängd granulocyter.

Se även 
 Agranulocytos

Referenser

Externa länkar 

Immunceller
Verksilver

Verksilver är en silverlegering med 83 % (830/1000) silver och 17 % (170/1000) huvudsakligen koppar och i undantagsfall zink. Legeringen används i de flesta bruksföremål tillverkade i silver som behöver högre deformationshållfasthet än sterlingsilver, till exempel bestick och ljusstakar. Nackdelen är att verksilver har lägre bearbetningssmidbarhet, lägre smälttemperatur och lättare oxideras av luftburna svavelföreningar än till exempel sterlingsilver, varför det ofta försilvras, det vill säga beläggs elektrolytiskt med en tunn, 50–100 mikrometer tjock yta av finsilver.

Legeringar
Tema-rema

Tema–rema är ett termpar inom funktionalistisk språkvetenskap. Termerna tillskrivs olika betydelser i litteraturen, och även inom samma disciplin kan det råda oenighet om dem. I svensk textforskning är tema vanligen det som yttrandet eller satsen handlar om, och rema det som sägs om temat. Ett annat termpar som ofta tillskrivs (helt eller delvis) samma betydelser är topik–kommentar, men i flerdimensionella modeller kan båda termparen förekomma med olika definition. Andra definitioner av termparen inkluderar känd (eller given) och ny information, eller inledande och avslutande information. Det att känd och inledande information ofta sammanfaller, likaså ny och avslutande information, kallas för tema–rema-principen.  

Termerna tema och rema har rötter i informationsstrukturen och populariserades av Pragskolan. Inom svensk språkvetenskap har termerna framför allt använts i textbindningsanalys, det vill säga hur sammanhang i text skapas mellan informationsenheter. 

 Fantomen fick syn på Gurani. Dennei höll på att nojsa med Diana. Hani hade ännu inte sett Fantomen.

I första meningen ovan är Fantomen tema; han är utgångspunkt för yttrandet, eller det som meningen handlar om. Det som utsägs om Fantomen är att han fick syn på Guran, vilket alltså är meningens rema. I nästa mening blir en del av remat, Guran, till tema, och uttrycks med pronomenet denne. Den temabindningstyp som innebär att en menings rema blir nästa menings tema kallas för temaprogression. I sista meningen är Guran åter igen tema, vilket kallas temaupprepning. (Att orden Guran, denne och han syftar på samma entitet, Guran, markeras med ett nedsänkt i.)

Se även 

 Topikalisering, det att transformera satsen för att framhäva olika entiteter som tema eller topik
 Textbindning

Referenser 

Syntax
Léon Walras

Marie-Ésprit-Léon Walras, född 16 december 1834 i Évreux, Frankrike, död 5 januari 1910 i Clarens, nära Montreux, Schweiz, var en fransk-schweizisk nationalekonom.

Biografi 
Walras far Auguste Walras ägnade sig åt ekonomiskt författande även om han inte var professionell nationalekonom. Hans idéer om knappheten (rareté) som grundläggande för värde och pris senare påverkade sonen. Efter klassiska och matematiska studier inriktade sig Walras helt på nationalekonomin genom påverkan från Antoine Augustin Cournot.

Han var professor i nationalekonomi vid Lausannes universitet mellan 1870 och 1892, och efterträddes av Vilfredo Pareto. Efter att han lämnat professuren bodde han kvar utanför Lausanne och var fortsatt verksam som nationalekonomisk författare fram till sin död. Under slutet av sitt liv var han erkänd som en av världens mest framstående nationalekonomer.

Insatser inom nationalekonomin 
Walras utvecklade begreppet knapphet med större precision och var i början av 1870-talet en av de första som införde begreppet marginalnyttan och därmed marginalnytteteorin, som fick avgörande betydelse för nationalekonomins utveckling. Marginalnytteteorin möjliggjorde matematisk analys inom nationalekonomin.

Walras behandlade också läran om priser med en matematisk metod. Han är främst känd för att genom ett ekvationssystem ha utvecklat en allmän jämviktsanalys av prisbildningen för marknaden sedd som en helhet. I samband med detta formulerade han det som kommit att kallas Walras lag efter honom.

Walras synsätt i hans studier av prisbildning var att produktionskostnader och pris ömsesidigt påverkar varandra, och att hela det ekonomiska systemet teoretiskt är att betrakta som ett generellt jämviktssystem är vid privat äganderätt och fri konkurrens. Det allmänna jämviktsteorin syftade till att klarlägga förutsättningarna för denna jämvikt och vilken påverkan som tillfälliga störningar får på jämvikten. Detta teoretiska betraktelsesätt kom under de kommande decennierna att långsamt få fäste inom nationalekonomin på bekostnad av äldre uppfattningar som mera snävt letade efter orsaker till ekonomiska företeelserna, till exempel i produktionskostnader som orsak till priser. Walras publikationer påverkade därför starkt senare nationalekonomerna, bland annat svenskarna Gustav Cassel och Knut Wicksell.

Walras huvudverk är Éléments d'économie politique pure (två band, 1874–1877), Études d'économie sociale (1896) och Études d'économie politique appliquée (1898).

Källor 

Franska nationalekonomer
Födda 1834
Avlidna 1910
Män
Personer från Évreux
Georgister
Svenska Orgelsällskapet

Svenska orgelsällskapet är en ideell förening för personer som är intresserade av piporglar av alla sorter. Svenska Orgelsällskapet ger även ut tidskriften Orgelforum, som är Sveriges enda orgeltidskrift. Det har kontakt med systerorganisationer i flera andra länder. Sällskapet bildades 4 mars 1978 i Lund.

Historia
Ända sedan 1976 har några orgelintresserade samlats i den polska raidioingenjören André Laskowskis skivaffär, bakom Lunds domkyrka i Lund. Man hade studiebesök i skånska kyrkor och ordnade med studiecirklar. Inspirationen kom från det danska och tyska orgelsällskapen. 4 mars 1978 hade man en konsert med Torsten Nilsson i Lunds domkyrka.

Utlandsresor
1982 Tyskland och Schweiz
1987 Finland
 
1993 Estland
1994 Tjeckien
1998 Finland

Orgelforum
Sällskapets tidning heter Orgelforum. 29 januari 1979 tog man beslut om att ge ut tidskriften. Till redaktör utsågs Bengt Andreas och som biredaktörer blev organisterna Erik Lundkvist och Jan Håkan Åberg. Därefter har Hans-Martin Riben, Jan Roström, Sverker Jullander och Dag Edholm varit redaktörer. Sedan 2015 är Marcus Torén  redaktör för tidskriften.

Ordförande
1978-1984 Bengt Andreas
1984-1988 Per Gunnar Petersson
1988-1993 Jan Roström
Från 1993 Jan Cedmark

Medlemmar
1978 - 94 medlemmar
1980 (sommar) - 750 medlemmar
1985 (sommar) - 1083 medlemmar

Källor
Orgelforum nr 3 2018

Externa länkar 
 orgelsallskapet.se

Musikorganisationer i Sverige
Finsilver

Finsilver är rent, olegerat silver. 100 % silver, eller snarare tekniskt rent silver betecknas 999,9/1000 silver. Finsilver är mycket mjukt och används i solid form, (plåt tråd m m) bl a som detaljer i smycke-, möbel- och textilindustri. Den främsta användningen av finsilver är som elektroder eller upplöst i cyanidlösning vid försilvring inom elektronik- och smyckeindustrin, som legeringsmetall i guld, som myntmetall samt i form av tackor som investeringsobjekt för riksbanker, företag och privatpersoner. Finsilver är ett godkänt färgämne och används även i livsmedelsindustrin på till exempel bakverk och karameller.

Se även
Silver

Legeringar
Livsmedelsfärgämnen
Mynt
Vestas Castings Guldsmedshyttan

Baettr Guldsmedshyttan AB (tidigare Global Castings, Guldsmedshyttan AB, Vestas Castings Guldsmedshyttan AB, till 2006 Guldsmedshytte Bruks AB) är ett gjuteri i Guldsmedshyttan (Storå), Lindesbergs kommun. Gjuteriet är ett dotterbolag till Vestas och är specialiserat på gjutning av delar till vindkraftverk.

Externa länkar 

Vestas Castings Guldsmedshyttan

Svenska gjuterier
Företag i Lindesbergs kommun