kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Do They Know It's Christmas?

Do They Know It's Christmas?, skriven av Bob Geldof och Midge Ure, är en julsång från 1984, insjungen på singel av Band Aid. Låten gavs ut för att samla in pengar till svältande i Etiopien. Initiativet togs av Bob Geldof efter att sett en dokumentär från BBC av Michael Buerk. Singeln spelades in i Sarm West Studios i London under en enda dag, den 25 november 1984.  Låten producerades av Midge Ure, som också spelade alla instrument utom trummor och bas. 

Singeln nådde första plats på listorna i många länder och är i Storbritannien en av de mest sålda genom tiderna med 3,8 miljoner sålda exemplar.

Tema 
Sångetexten skildrar en idylisk jul i industriländerna men riktar sedan blickarna mot, och uppmanar till omtanke för, det då kraftigt svältdrabbade i Etiopien.

Band Aid (i alfabetisk ordning) 

Robert "Kool" Bell (Kool & the Gang)
Bono (U2)
Pete Briquette (The Boomtown Rats)
Adam Clayton (U2)
Phil Collins (Genesis)
Chris Cross (Ultravox)
Simon Crowe (The Boomtown Rats)
Sara Dallin (Bananarama)
Siobhan Fahey (Bananarama)
Johnny Fingers (The Boomtown Rats)
Bob Geldof (The Boomtown Rats)
Boy George (Culture Club)
Glenn Gregory (Heaven 17)
Tony Hadley (Spandau Ballet)
John Keeble (Spandau Ballet)
Gary Kemp (Spandau Ballet)
Martin Kemp (Spandau Ballet)
Simon Le Bon (Duran Duran)
Marilyn
George Michael (Wham!)
Jon Moss (Culture Club)
Steve Norman (Spandau Ballet)
Rick Parfitt (Status Quo)
Nick Rhodes (Duran Duran)
Francis Rossi (Status Quo)
Sting (The Police)
Andy Taylor (Duran Duran)
James "J.T." Taylor (Kool & the Gang)
John Taylor (Duran Duran)
Roger Taylor (Duran Duran)
Dennis Thomas (Kool & the Gang)
Midge Ure (Ultravox)
Martyn Ware (Heaven 17)
Jody Watley
Paul Weller (The Style Council)
Keren Woodward (Bananarama)
Paul Young

Musiker på skivan (i alfabetisk ordning)  
Phil Collins – trummor
John Taylor – bas
Midge Ure – keyboards, programmering, och övriga instrument.

Coverversioner
2004 sjöng svenska sångerskan Shirley Clamp in sången på skiva, och hennes version nådde som högst 28:e plats på den svenska singellistan.

Listor 
Den var singeletta i Storbritannien.

Listplaceringar

Källor

Julsinglar
Brittiska julsånger
Musiksinglar 1984
Tracks 1984
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige
Singelettor i Danmark
Seth Putnam

Seth Putnam, född 15 maj 1968 i Boston, Massachusetts, död 11 juni 2011, var en amerikansk musiker. Han har bland annat spelat i grupperna Anal Cunt, Cuntsaw, You're Fired, Angry Hate, Executioner, Impaled Northern Moonforest, Post Mortem, Insult, Satan's Warriors, Sirhan Sirhan, Shit Cum.

Projekt och band 
Anal Cunt (1988–2011)
Vaginal Jesus
Angry Hate
Satan's Warriors
Impaled Northern Moonforest
Shit Scum
Full Blown a.i.d.s.
Death's Head Quartet
Cuntsaw
You're Fired
Adolf Satan
Upsidedown Cross
Executioner
Post Mortem
Siege
P.O.D.D.A. (Pile Of Drunks & Drug Addicts)
Sirhan Sirhan
Insult
Person Killer

Referenser

Externa länkar

Wicked Sick Records: Seth Putmam – Frequently Asked ?'s

Amerikanska musiker
Amerikanska pop- och rockmusiker
Musiker från Boston
Födda 1968
Avlidna 2011
Män
Evolutionsmuseet

Evolutionsmuseet är ett naturhistoriskt museum i Uppsala. Det ligger i Kåbo intill Botaniska trädgården och drivs inom ramen för Uppsala universitet. Museets lokaler är sedan 1993 ett statligt byggnadsminne och utsågs 1997 till byggnadsminne enligt kulturmiljölagen.

Museet har sin grund i de naturalier som sedan 1600-talet donerades från privata samlingar till Uppsala universitet. Några av samlingens viktigaste tidiga donatorer var drottning Lovisa Ulrika, Jonas Alströmer, Carl von Linné, Carl Peter Thunberg, Leonard Gyllenhaal, Carl Wiman, Joachim Burser, Göran Wahlenberg och Elias Fries. Evolutionsmuseet i sin nuvarande form skapades 1999 ur Uppsala universitets tidigare naturvetenskapliga museer och drivs som en del av Evolutionsbiologiskt centrum (EBC). Museet har idag mer än 5 miljoner föremål i sina samlingar men museets utställningar omfattar endast en liten minoritet av dessa. Museets föremål har ända sedan 1600-talet använts i utbildningssyfte vid universitetet. 

Museet är fördelat på tre lokaler. Zoologen är belägen på Villavägen 9 och huserar museets zoologiska föremål. Byggnaden uppfördes 1917 av arkitekterna Ture Stenberg och Victor Holmgren. Paleontologen ligger på Norbyvägen 22. Här finns bland annat en av världens största permanenta utställningar av kinesiska dinosaurier utanför Kina. I samma lokaler finns också en utställning om mineralogi. Båda dessa lokaler är öppna för allmänheten. Denna byggnad uppfördes 1929 efter ritningar av arkitekten Axel Anderberg. Museets tredje byggnad är belägen på Norbyvägen 16 och innehåller museets botaniska avdelning samt museets administration. Denna avdelning är inte öppen för allmänheten men forskare och andra besökare kan få tillträde till samlingarna efter överenskommelse med museet.

Referenser

Externa länkar 

Museer i Uppsala
Zoologiska museer
Geologiska museer
Paleontologiska museer
Naturhistoriska museer i Sverige
Byggnadsminnen i Uppsala kommun
Vetenskapsmuseer i Sverige
Got

Got, GOT eller GoT kan syfta på: 

Got – en person tillhörande germanstammen goter
GOT – IATA-kod för en flygplats nära Göteborg, se Göteborg-Landvetter flygplats
GOT - ofta använd akronym för TV-serien Game of Thrones

Se även
Gothare, en anhängare till goth
Goternas ursprung
Sant Antoni de Portmany

Sant Antoni de Portmany (katalanska: Sant Antoni De Portmany) är en kommun och stad i Spanien.   Den ligger i provinsen Illes Balears och regionen Balearerna, i den östra delen av landet. Antalet invånare är . Sant Antoni de Portmany ligger på ön Ibiza.

Den anses vara en charterstad och är mest känd för att vara den plats där det ursprungliga Café Del Mar ligger.

Källor

Externa länkar 
 
Indelningar i Balearerna
Orter i Balearerna
Cytomegalovirus

Cytomegalovirus (CMV) är ett mycket vanligt förekommande virus. I Sverige har ca 70 % av den vuxna befolkningen haft den infektion av viruset. Inkubationstiden är 4-8 veckor. Symptomen märks ofta inte alls, men kan också leda till en besvärlig infektion som varar mellan en och fem veckor med feber. Första gången man får CMV kallas primärinfektion. Man får då ett skydd som i princip är livslångt. Viruset stannar dock kvar i kroppen. Vid nedsatt immunförsvar kan man drabbas av sekundär infektion (jämför bältros) vid lågt immunförsvar.

Om en gravid kvinna drabbas av primär CMV-infektion kan viruset överföras till fostret, och leda till fosterskador. Vanligaste skadan är dövhet. Neurologiska skador som hydrocefalus förekommer också. I sällsynta fall kan barnet födas med mikrocefali.

Cytomegalovirus och cancer 

Mycket tyder på att infektion av cytomegalovirus spelar en roll i utvecklingen av vissa former av cancer. Mycket forskning har gjorts för att utröna hur stor denna roll är, och hur många cancerformer det gäller.

Källor

Externa länkar 
 

Virussjukdomar
Presidentvalet i Finland 1988

Presidentvalet i Finland 1988 ledde till att socialdemokraternas kandidat Mauno Koivisto omvaldes till presidentposten.

Valresultat

Historisk jämförelse

1988 i Finland
1988
Finland
Puerto Madero

Puerto Madero är ett distrikt i centrala Buenos Aires (Argentinas huvudstad) med fashionabla restauranger, kontorshus och exklusiva bostadshus. Det mesta i stadsdelen har uppförts kring gamla, vackert renoverade hamnmagasiner och satsningen, ett mycket lönsamt fastighetsprojekt i flera etapper, påminner om London Docklands. De första etapperna, ett stenkast från regeringshuset, blev klara i början av 90-talet och området kring den gamla hamnen byggs fortfarande ut.

Utanför stadsdelen ligger grönområdet Reserva Ecòlogica precis vid floden Río de la Plata.

Buenos Aires
Orestes (romare)

Orestes, död 28 augusti 476, var en romersk fältherre och politiker, son till Tatulus från Pannonien. Han började sin bana som Attilas sekreterare, men gick efter dennes död (453) i västromerske kejsarens tjänst. Han fick rikets högsta värdighet såsom "romersk patricier" (samt anförare för de icke-romerska trupperna) och uppsatte 475 sin son Romulus Augustulus som västromersk kejsare. Han höll dock inte sina löften till trupperna, och de valde  Odovakar till ny befälhavare. Han drog sig då tillbaka till Pavia, men Odovakar intog staden, avrättade Orestes, och tvingade Augustulus att abdikera, en händelse som ofta ses som slutet på Västrom.

Källor

Avlidna 476
Romerska politiker
Mördade politiker under Romartiden
Män
Födda okänt år
Amin Maalouf

Amin Maalouf, född 25 februari 1949 i Libanon, är en libanesisk författare. Han skriver på franska och har varit bosatt i Paris sedan 1976. 

Efter studier i ekonomi och sociologi arbetade Maalouf i många år som utrikeskorrespondent med uppdrag i över 60 olika länder. Före detta chefredaktör på två ansedda tidskrifter, An-nahar International och Jeune Afrique, ägnar han sig idag på heltid åt sitt författarskap. Han fick sitt genombrott som författare med Korstågen enligt araberna. Boken utgavs först 1983 och har redan översatts till ett tjugotal språk. Amin Maaloufs författarskap har sedan dess utökats med fem romaner. För Tanios Klippan (1993) tilldelades han det högsta litterära priset i Frankrike samma år; Goncourtpriset. Utöver historiska romaner har han även skrivit framtidsskildringen le Premier siècle après Béatrice, utgiven 1992.

Verk översatta till svenska 
Leo Afrikanen, 1991 (Leon l'Africain)
Korstågen enligt araberna, 1991 (Les croisades vues par les arabes)
Samarkand, 1993 (Samarcande)

Källor

Externa länkar

Libanesiska författare
Franskspråkiga författare
Goncourtpristagare
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Födda 1949
Levande personer
Män
Riddare av Hederslegionen
Ledamöter av Franska Akademien
Alumner från Université Saint-Joseph
Douglas Emerson

Douglas Emerson, född 5 oktober 1974 i Kalifornien, USA, är en amerikansk skådespelare.

Emerson är för svensk TV-publik mest känd i rollen som Scott Scanlon i ungdomsserien Beverly Hills. I seriens andra säsong vådasköt sig rollfiguren till döds.

Emerson har även haft småroller i bland annat En härlig tid och Blossom.

Externa länkar
 
 Beverly Hills – Scott Scanlon (tyska)

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1974
Män
Levande personer
Super Aguri

Super Aguri var ett japanskt formel 1-stall som debuterade  och drog sig ur efter fyra lopp säsongen  på grund av ekonomiska bekymmer.

Historik
Super Aguri grundades av den förre formel 1-föraren Aguri Suzuki . Stallet opererade delvis från Arrows tidigare anläggning i Leafield i England. Super Aguri, som debuterade säsongen , hade eftersom det var ett japanskt F1-stall valt, till skillnad från lokalkonkurrenterna Honda och Toyota, att bara ha japanska förare, med undantag för Franck Montagny. Premiärsäsongen blev problematisk, hälften av de startande bilarna bröt och man bytte andreförare två gånger.

Säsongen  körde Takuma Sato och Anthony Davidson för stallet. Sato slutade åtta i  på Circuit de Catalunya och tog därmed Super Aguris första mästerskapspoäng. Sato tog senare tre poäng i Kanada och Super Aguri-Honda slutade med sina fyra poäng på nionde plats i konstruktörsmästerskapet.

Inför säsongen  övertogs stallet av det brittiska bil- och teknikföretaget Magma Group, dock utan några förändringar i övrigt. Magma drog sig senare ur affären, varför stallet sökte nya investerare och om inte det lyckades skulle Super Aguri sluta tävla efter loppet i . Den 6 maj 2008 meddelade Super Aguris stallchef att man på grund av ekonomiska problem inte längre kommer att tävla.

Senare under 2008 köptes stallets tillgångar av den Tyske affärsmannen Franz Hilmer och hans företag Formtech, och under 2009 meddelade företaget att man hade planer på att ställa upp i F1 mästerskapet säsongen 2010 under namnet Brabham. De har dock inte beviljats någon plats av FIA.

F1-säsonger

Sponsorer
Stallets sponsorer/partners är Autobacs, Bridgestone, Eneos, Four Leaf, Honda, Kinotrope, Metris, Nexsan Technologies, NGK, Pioneer, Rodac, Samantha Kingz, Seiko, Speakerbus och Takata.

Referenser

Källor

Externa länkar
Super Aguri F1 Team - Fan Site

Formel 1-stall
Bo Vilson

Bo Gustaf Arvid Vilson , född  16 september 1910 i Stockholm, död 7 december 1949 i Fryksände församling, var en svensk målare, tecknare, bildhuggare, illustratör och hantverkare. 

Han var verksam under signaturen Bovil. Föräldrarna var verkmästaren Gustav Vilson och Ellen Lovisa Viktoria Grafström samt far till Remus Wilson. Bo Vilson var yngre bror till konstnären Dagny Schönberg och hans yngre bror var Sten Vilson som verkade som fotograf. Familjen flyttade 1943 till Utterbyn i Fryksände socken i Värmland. De följande sex åren var mycket verksamma och man byggde bland annat upp familjens hem efter Bo Vilsons ritningar.

Vilson var som konstnär autodidakt. Han har gjort ett stort antal teckningar med sagomotiv, bland annat till Tusen och en natt. Under pseudonymen Bovil tecknade han serien Harald Handfaste för tidningen Året Runt. Han anses idag vara en av de bästa svenska serietecknarna under sin tid. Bland annat illustrerade han Harry Macfies Den gula dimman och Bertil Cleves Jagande vargen.

Referenser

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 697, Allhems Förlag, Malmö.

Noter
 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska serieskapare
Födda 1910
Avlidna 1949
Män
Konstnärer från Stockholm
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska illustratörer
Svenska bildhuggare
Harald Handfaste

Harald Handfaste är en svensk drama- och äventyrsfilm från 1946 i regi av Hampe Faustman. I huvudrollerna ses George Fant, Elsie Albiin och Georg Rydeberg.

Handling 
Filmen utspelar sig i Sverige under 1400-talet. Harald Handfaste kämpar mot de utländska fogdarnas förtryck och blir ledare för ett band stråtrövare som hjälper honom i kampen. Fogdarna gör allt de kan för att fånga Harald för att på så vis kunna visa folket vem som bestämmer. En fogde bestämmer sig till och med för att försöka gifta sig med Haralds älskade kvinna, Karin. När hon vägrar bestämmer sig fogden för att avrätta både Karin, hennes far och munken som hjälpt dem.

Om filmen 
Filmen premiärvisades annandag jul 1946. Inspelningen skedde med ateljéfilmning vid Suomen Filmiteollisuus i Helsingfors med exteriörscener från Sveaborg av Felix Forsman. Som förlaga har man den tecknade seriefiguren Harald Handfaste, som tecknades av Bovil medan äventyren författades av Arne Bornebusch. Som statister engagerades Helsingfors ridande poliskår. Filmen hade Stockholmspremiär den 13 januari 1947 på biograf Astoria vid Nybrogatan. 

Harald Handfaste har visats i SVT, bland annat 2000, 2002 och i september 2021.

Rollista i urval 

George Fant – Harald Didriksson, alias Harald Handfaste 
Georg Rydeberg – von Dotzen, utländsk fogde 
Elsie Albiin – Karin Eghilsdotter 
Thor Modéen – Björnram, smed 
Gunnar Olsson – Bosse Enöga, rövarhövding 
Tord Stål – pater Laurentius, munk 
Artur Rolén – Getaskalle, rövare 
Ragnar Falck – Vesslan 
Vera Valdor – von Dotzens dotter 
Gösta Gustafson – Eghil Sjunnesson, Karins far, bonde 
Hanny Schedin – Kersti, Karins mor 
Nils Hallberg – Tjuvaskata, rövare 
Bengt Eklund – fogdens hövitsman 
Olle Hilding – Haralds far 
Wiktor Andersson – fattig bonde vid bordet
Gunn Wållgren – bondekvinna på fogdefesten

Filmmusik i urval 
Karins visa, kompositör Jules Sylvain, text Karl-Ewert, framförs av okänd finlandssvensk sångare

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2004.

Källor

Externa länkar 
 
 

 

Svenska filmer 1946
Filmer i regi av Hampe Faustman
Svenska äventyrsfilmer
Svenska dramafilmer
Medeltiden i svensk film
1400-talet på film
Svenskspråkiga filmer
Chovd

Chovd (mongoliska: Ховд; även: Hovd, Khovd, Kobdo, Jargalant) är huvudorten i provinsen Chovd i västra Mongoliet. Den är belägen vid Altajbergens fot vid floden Bujant Gol. Orten hade 30 336 invånare (2018).

Administrativt utgör staden Jargalant Sum (mongoliska: Жаргалант сум).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Chovd (provins)
Bajanchongor

Bajanchongor är en stad i centrala Mongoliet vid Changajbergens sydöstsluttningar. Staden är huvudort i provinsen Bajanchongor.

Orter i Bajanchongor (provins)
Süchbaatar

Süchbaatar kan syfta på:
Süchbaatar (mongolisk sammansättning av süch, "yxa", och baatar, "hjälte") kan syfta på:

Personer
 Damdiny Süchbaatar, mongolisk militär

Geografi

Mongoliet 

 Süchbaatar (provins), 
 Süchbaatar (distrikt), distrikt, Selenga, 
 Süchbaatar (stad), provinshuvudstad, Selenga, 

Robotskapade Mongolietförgreningar
Bulgan

Bulgan kan syfta på

Geografi

Azerbajdzjan 

 Bulqan, ort, Nakhchivan,

Mongoliet 

 Bulgan (provins), 
 Bulgan (provinshuvudstad), stad i provinsen Bulgan 
 Bulgan (distrikt i Mongoliet, Dornod), 
 Bulgan (distrikt i Mongoliet, Ömnögobi), 
 Bulgan (distrikt i Mongoliet, Archangaj, lat 47,32, long 101,12), 
 Bulgan (distrikt i Mongoliet, Bajan-Ölgij), 
 Bulgan (distrikt i Mongoliet, Chovd), 
 Bulgan (distrikt i Mongoliet, Archangaj, lat 47,21, long 101,13), 

Robotskapade Azerbajdzjanförgreningar
Robotskapade Mongolietförgreningar
Émile eller om uppfostran

Émile eller om uppfostran (fransk originaltitel Émile ou de l'éducation) är ett halvfiktivt verk författat av den franska upplysningsfilosofen Jean Jacques Rousseau och utgivet år 1762.

Rousseau försökte i och med Émile utmana den traditionella synen på barnuppfostran och utbildning. Barn sågs tidigare som små, ofärdiga vuxna i miniatyr och uppfostran och utbildning syftade till att forma barnen till avbilder av sina föräldrar. I Émile ses barndomen istället som ett oskyldigt naturtillstånd. Boken handlar om en ung man, Émile, som växer upp utan sina föräldrar och uppfostras och undervisas i stället av en privatlärare, Rousseau själv. Han blir inte uppfostrad till att ha en särskild religion, vanor eller fördomar.

Rousseau försöker visa skillnaden mellan två olika sorts uppfostran, och hur den utvecklar dess lärjungar. Den ena, traditionell uppfostran, kunde jämföras med en bonde och hans son. Sonen gör precis som han blir åtsagd av fadern, lär sig vanorna och utför dem resten av sitt liv. Helt utan att själv ställa sig någon tanke som skulle kunna utveckla sin kunskap. Den andra uppfostran gick ut på att lärjungen fick lära av naturen och kunde utveckla sitt individuella tänkande. Helt utan påtryckning av den andra något auktoritära ledarskapsstilen. Rousseau önskade således att varje människa skulle få möjligheten att bilda sin egen uppfattning.

Även synen på manlig och kvinnlig uppfostran skulle särskiljas. Mannen sågs som kvinnans överhuvud, men dock inte helt utan att vara på sin vakt. Han skulle passa sig för kvinnans lättsinne och inte låta sig luras av hennes fagra gestalt. Kvinnan i sin tur skulle inte låta sig fördummas och foga sig i allt, utan Rousseau uppmuntrade allas intelligens. Flickor skulle dock inte uppmuntras till att bli fritt tänkande varelser, utan deras lekar och sysselsättningar ska ideligen avbrytas, deras tankar ska inte få utvecklas fritt utan flickor ska bli vana att formas av andra människors önskningar. Flickors uppfostran ska syfta till att flickorna ska bli följsamma, gladlynta och anpassningsbara. Hennes vilja ska tidigt böjas efter föräldrarnas vilja såsom sedan hennes vilja ska böjas efter hennes blivande makes.

1805 trycktes en svensk översättning av Johan Wilhelm Tuderus, Carl Samuel Collnér gjorde 1808 en egen nyöversättning av boken.

En översättning av Johan Bergman utkom 1892, den senaste av C.A. Fahlstedt, bearbetad av Inga-Britt Hansson, utkom 1977–1978 i två volymer.

Källor

Franskspråkig litteratur
Pedagogik
Skönlitteratur 1762
Verk av Jean-Jacques Rousseau
Dela med dig

Dela med dig är en psalm från 1972 av Tore Littmarck, som både författat texten och komponerat melodin. Psalmen har fem 4-radiga verser och melodin är i C-dur (4/4-dels takt).

Publicerad i
Herren Lever 1977 som nr 835 under rubriken "Vittnesbörd - tjänst".
Levande sång som nr 625 under rubriken "Församlingen - tjänst".
Psalmer och Sånger 1987 som nr 455 under rubriken "Kyrkan och nådemedlen - Vittnesbörd - tjänst - mission"
Segertoner 1988 som nr 417 under rubriken "Den kristna gemenskapen - Vittnesbörd - tjänst - mission".
Frälsningsarméns sångbok 1990 som nr 664 under rubriken "Tillsammans i världen"

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Svullo grisar vidare

Svullo grisar vidare är en svensk komedifilm från 1990, utformad som en videodagbok. Svullo driver hejdlöst med folk under sin resa mellan Stockholm och Malmö via Mjölby och Lund.

Referenser

Webbkällor

Se även
Angne & Svullo

Svenska filmer 1990
Svenska komedifilmer
Svenskspråkiga filmer
Isla de Lobos

Isla de Lobos är en ö i den spanska ögruppen och autonoma regionen Kanarieöarna som ligger i Atlanten utanför Afrikas nordvästra kust. Ön tillhör provinsen Las Palmas och kommunen La Oliva på Fuerteventura.

Ön har ytan 4,5 kvadratkilometer och ligger 2 kilometer norr om Fuerteventura. Sundet som skiljer de båda öarna är Estrecho de la Bocaina som inte är djupare än 10 meter på det djupaste stället. I klart väder kan Isla de Lobos ses från Fuerteventura.

Namnet på ön kommer av att ursprungsinvånarna kallade sälar för sjövargar (spanska lobos = vargar). Dessa har i det närmaste utrotats av fiskare då en säl kräver 30 till 40 kilogram fisk varje dag. Försök görs att återinföra sälarna trots fiskarnas protester.

Isla de Lobos är en del av naturparken Parque Natural de las Dunas de Corralejo och på ön finns omkring 130 olika växtarter och flera olika arter av sjöfåglar. Havsbotten är rik på växtlighet.

Öns högsta topp är berget La Caldera som når 127 meter över havet.

Fram till 1968 bodde en familj på ön, varav en av medlemmarna var Antonio Hernández Páez. Sedan dess har ön varit obebodd. Idag finns det en restaurang på ön som drivs av Antonios barn. Fyren på ön har restaurerats och har numera en fungerande belysning. Isla de Lobos besöks idag av fiskare, turister, simmare och dykare. Det finns en båtförbindelse med Corralejo på Furteventura.

Öar i Kanarieöarna
Prisoners in Paradise (låt)

Prisoners in Paradise är en låt av hårdrocksgruppen Europe skriven av Joey Tempest, som är tagen ur albumet Prisoners in Paradise 1991. Titeln kommer från bandmedlemmarnas tid i Västindien då de inte kunde lämna paradiset för att komma hem till Sverige på grund av skatteskäl.

En musikvideo spelades in i Frankrike, Paris i augusti 1991. Nick Morris regisserade åter igen.

Prisoners in Paradise blev en radiohit i Sverige och ses som en av de mest kända låtarna från gruppen.

Listplaceringar

Musiker 
 Joey Tempest - sång
 Kee Marcello - gitarr
 John Levén - bas
 Mic Michaeli - klaviatur
 Ian Haugland - trummor

Källor

http://www.wingsoftomorrow.com/

Fotnoter

Musiksinglar 1991
Singlar av Europe