kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kalle Schröder

Karl Kristian Anton "Kalle" Schröder, född den 30 oktober 1913 på Lidingö, död den 9 juni 1982 på Lidingö, var en svensk tennisspelare. Han var brorson till Christian Schröder.

Tenniskarriären
Kalle Schröder var den förste svenske tennisspelaren som nådde internationell toppklass. Han vann under åren 1934-42 11 SM-titlar och blev under 1930-talet tysk, fransk och engelsk inomhusmästare. Han spelade 26 Davis Cup-matcher för Sverige (1934-39) och vann 17 av dessa. Som lagkamrat hade han bland andra spelaren Nils Rohlsson. På grund av övertramp beroende på ett hetlevrat temperament blev Schröder 1941 tillfälligt diskvalificerad från amatörspel. Under finska vinterkriget deltog han som frivillig soldat till och med 1942. Han blev samma år professionell spelare. Han verkade då som tennisinstruktör och tränade bland andra Lennart Bergelin.

Schröders betydelse för svensk tennis
Han har särskilt blivit känd för sina tre vinster över den franske storspelaren och Wimbledonsegraren Jean Borotra. Den sista matchen spelades 1935 och gällde Skandinaviska inomhusmästerskapen. Matchen refererades i radio av Sven Jerring. Vid ställningen 2-2 i femte och avgörande set var referattiden slut och Sven Jerring meddelade att han skulle redovisa slutresultatet i efterhand, varefter pausmusik lades på. Detta gav upphov till en av de första "folkstormarna" i svensk radiohistoria. Reaktionen var oväntad för Sven Jerring eftersom tennis på denna tid fortfarande betraktades som en smal, exklusiv idrott känd som den "vita sporten" och förknippades med "överklass".

Kalle Schröder uppträdde vid flera tillfällen som dubbelpartner till den svenske tennisälskande kungen Gustaf V. Schröder lyckades genom sitt okonventionella uppträdande på och utanför banan och ett frejdigt humör göra sig till en känd och omtyckt idrottsprofil. Han bidrog därigenom till att bredda intresset för sporten och banade vägen för senare svenska tennisframgångar. Han blev för den svenska publiken också känd för sin stora aptit på bakverk, och han kom därför att kallas "wienerbrödskungen".

Spelstil
Kalle Schröder hade en hård serve och ett mycket effektivt volleyspel. Han hade också stor fördel av sin inställning att aldrig ge upp. Hans svaga sida var medelmåttiga grundslag, framförallt på forehandsidan. Hans tennisstil passade bäst för inomhusbanor, där han vann sina största framgångar. Han besegrade där även andra toppspelare som tysken Gottfried von Cramm och engelsmannen Henry Austin. Under 1950-talet spelade han uppvisningsmatcher i Sverige mot bland andra Fred Perry.

Kalle Schröder är begravd på Norra begravningsplatsen i samma grav som sin farbror, operettsångaren Christian Schröder (1886-1974).

Referenser

Noter

Svenska tennisspelare
Födda 1913
Avlidna 1982
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Personer från Lidingö
Osborne Reynolds

Osborne Reynolds, född 1842, död 1912, var en irländsk ingenjör som är mest känd för sina studier av fluiders omslag från laminär till turbulent strömning. Reynolds definierade 1883 ett dimensionslöst tal som skiljer turbulent och laminär strömning. Reynolds tal, som det kallas namngavs i efterhand av tysken Moritz Weber. Reynolds definierade även ett matematiskt teorem för att beräkna strömning i en kontrollvolym i stället för ett system. Teoremet kallas Reynolds transportteorem.

Reynolds definierade Reynolds likformighetslag. Lagen anger hur mätresultat från nedskalade strömningsexperiment med till exempel mindre modeller av flygplan, båtar eller rörsystem kan räknas om så att resultatet även gäller för motsvarande konfiguration i verklig skala. 

Nedslagskratern Reynolds på planeten Mars och asteroiden 12776 Reynolds är uppkallade efter honom.

Noter

Externa länkar 

 

Födda 1842
Avlidna 1912
Irländska forskare
Män
Ledamöter av Royal Society
Personer från Belfast
Skivarpsån

Skivarpsån är ett vattendrag i sydligaste Skåne, Skurups kommun. Längd cirka 25 km. Avrinningsområde 124 km². Skivarpsån rinner upp i Svaneholmssjön norr om Skurup och mynnar i Östersjön ca 2 km öster om Abbekås. Den passerar genom Rydsgård och strax öster om Skivarp.

Vattendrag i Skurups kommun
 
Vattendrag i Skåne
Deco

Se även Deco Keramikfabrik.

Anderson Luís de Souza, mer känd som Deco, född 27 augusti 1977 i São Bernardo do Campo, Brasilien, är en brasiliansk-portugisisk före detta fotbollsspelare. Deco representerade under sin karriär bland annat FC Porto, FC Barcelona, Chelsea och det portugisiska landslaget.

Karriär
Deco är före detta fotbollsspelare i Fluminense i brasilianska ligan och landslagsspelare för Portugal, i och med sitt (förutom sitt brasilianska pass) innehav av ett portugisiskt pass. Han är känd för sin goda speluppfattning samt att han stundtals avgjorde viktiga matcher med tunga skott utifrån. Deco utsågs till Europas mest värdefulla spelare säsongen 2003/2004 samt Europas bästa mittfältare samma säsong.

Deco meddelade i maj 2008 att han efter säsongen 2007/2008 planerade att lämna Barcelona. Lite senare stod det klart att han skulle spela i Chelsea i en tid framöver. I hans första ligamatch med Chelsea gjorde Deco 4–0-målet som även fastställde slutresultatet i matchen mot Portsmouth. Den 26 augusti 2013 meddelade Deco officiellt att han slutar med fotbollen.

Privatliv
Han har tre barn tillsammans med sin brasilianska hustru. Deco är numera bosatt i Barcelona.

Titlar 
 2 UEFA Champions League
 1 UEFA-cupen
 3 portugisiska ligatitlar
 3 portugisiska cuptitlar
 3 portugisiska supercuptitlar
 2 spanska cuptitlar
 2 spanska supercuptitlar
 2 spanska ligatitlar
 2 engelska cuptitlar
 1 engelsk ligatitel

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Deco slutar

Födda 1977
Brasilianska fotbollsspelare
Portugisiska fotbollsspelare
Portugisiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Män
Fotbollsspelare i Sport Club Corinthians Paulista
Fotbollsspelare i SL Benfica
Spelare i Chelsea FC
Fotbollsspelare i FC Porto
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Fotbollsspelare i Fluminense FC
Levande personer
Svaneholmssjön

Svaneholmssjön är en sjö strax norr om Skurup i Skurups kommun i Skåne och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Skivarpsån. Vid provfiske har bland annat abborre, gädda, mört och ruda fångats i sjön.

Vid sjön ligger Svaneholms slott. Kring sjön går en tre km lång promenadstig. På slottet kan man köpa fiskekort och hyra roddbåt.

Delavrinningsområde 
Svaneholmssjön ingår i delavrinningsområde (615521-135285) som SMHI kallar för Ovan 615450-135530. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Avrinningsområdets utflöde Skivarpsån mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (15 %), öppen mark (15 %) och jordbruk (63 %). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  %. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 1 % av avrinningsområdet.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Gädda
 Mört
 Ruda
 Sarv
 Sutare

Se även 
 Lista över insjöar i Skurups kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Nybroån-Sege ås kustområde
Insjöar i Skåne
Insjöar i Skurups kommun
Skivarpsåns avrinningsområde
Ishockeydomare

En ishockeydomare är en person som dömer ishockeymatcher och alltså ser till att reglerna följs.

Ishockeydomare brukar ha lodrät svart-vit-randig tröja, vilket bland annat lett till tråkningar där domaren kallas "zebra". I NHL användes dessa första gången den 29 december 1955, i en match där Montreal Canadiens slog Toronto Maple Leafs med 5-2.

Huvuddomare 

Huvuddomaren är den domare som har huvudansvaret för att övervaka att reglerna följs, och har alltid "sista ordet" på isen. Huvuddomaren kännetecknas av att denne bär ett orange eller rött tygband, armbindel, runt varje överarm.

Ovanstående gäller då en match döms enligt tredomarsystem. Då fyrdomarsystem tillämpas finns två huvuddomare och två linjedomare. Båda huvuddomarna har då samma uppgifter, men placerar sig på varsin sida om spelet. Vid tvådomarsystem har båda domarna huvuddomares rättigheter, men saknar de röda armbindlarna, och sköter samtidigt gemensamt linjedomarnas uppgifter.

Linjedomare 

Linjedomarna (ofta kallat linjemän) ska då tredomarsystem tillämpas ansvara för att reglerna gällande offside, icing och rätt antal spelare på banan följs. De ska också bevaka spelet under hela matchen och rapportera förseelser som sker bakom huvuddomarens rygg till denne (om det eventuella straffet överstiger 2 minuter), avlägsna bråkiga utvisade spelare från huvuddomaren, sära på bråkstakar vid slagsmål. Linjemännen genomför samtliga nedsläpp förutom de vid match-/periodstart som huvuddomaren sköter.

Linjedomare kännetecknas av att dessa inte bär armbindlar.

Ishockeydomare i Sverige 
I Sverige ändrades detta i Elitserien inför säsongen 2005/2006 till att bli vågrät. Säsongen 2007/2008 fick domarna gråa tröjor, och den traditionellt svarta hjälmen blev också grå, men en bit in på säsongen gick de tillbaka till svarta hjälmar. Inspirationen med grå tröja kommer från hur det såg ut i National Hockey League långt tillbaka i tiden. Förslag att ta bort deras namn på ryggen har också lagts. Inför säsongen 2009/2010 beslutades att återgå till svart-vit-randiga tröjor, men ersätta namnet på ryggen av nummer mellan 2 och 99, inspirerat av domartröjorna i National Hockey League.

Säsongen 2007/2008 började Svenska Ishockeyförbundet pröva fyrdomarsystem i vissa matcher i SHL (dåvarande Elitserien i hockey), men i SM-slutspelet 2008 återgick man tillfälligt till tredomarssystemet. Inför säsongen 2008/2009 beslutade man att återigen testa systemet, och införde systemet i vissa matcher inför säsongen 2009/2010. Följande säsonger ökade man progressivt antalet matcher som använde systemet och införde det helt i samtliga matcher inför säsongen 2011/2012 och framåt. 

Fyrdomarsystemet testades i HockeyAllsvenskans finalserie 2018/2019 och systemet infördes helt redan nästa säsong.

Källor

Externa länkar
Eagle

Eagle kan syfta på: 

 Eagle (marskrater) – en krater på Mars 
 Eagle (krater) – en liten krater på Mars

Produkter och teknik 
 The Eagle (månlandare)  – månlandaren inom rymdprogrammet Apollo 11
 Eagle (bil) – ett bilmärke
 Eagle (gitarrtillverkare) – en gitarrtillverkare

Sport 
 Eagle (golf) – term för "två under par" inom sporten golf
 Eagle (racingstall) – ett racingstall

Kultur 
 Eagle (sång) – en låt med Abba
 Eagle Records – ett skivmärke i Storbritannien
 Eagle (serietidning) – en brittisk serietidning

Geografi

Brittiska territoriet i Indiska oceanen 

 Eagle Islands, öar,

USA 

 Eagle, Michigan, ort, Clinton County, 
 Eagle, Nebraska, Cass County, 
 Eagle, Wisconsin, Waukesha County, 
 Eagle, Colorado, countyhuvudort, Eagle County, 
 Eagle, Idaho, ort, Ada County, 
 Eagle, Alaska – by i Alaska 
 Eagle (flygplats), Alaska,

Se även 
 The Eagle – en brittisk-ungersk-amerikansk äventyrsfilm från 2011
 Eagles – ett rockband
Collision Course

Collision Course är Linkin Parks och Jay-Z:s samarbetsalbum. Innehåller bland annat låten Numb/Encore som varit en riktig publikframgång.

Låtar
"Dirt Off Your Shoulder/Lying From You"
"Big Pimpin'/Papercut"
"Jigga What/Faint"
"Numb/Encore"
"Izzo/In The End"
"Points of Authority/99 problems/One Step Closer

Album av Linkin Park
Musikalbum 2004
Agostino Carracci

Agostino Carracci, född 16 augusti 1557 i Bologna, död 22 mars 1602 i Parma, var en italiensk målare under barocken. Han var äldre bror till Annibale Carracci och yngre kusin till Ludovico Carracci.

Liv och verk 
Agostino Carracci gick i lära hos sin kusin Ludovico Carracci. Han lämnade väsentliga bidrag till den skolbildande Accademia dei Desiderosi (”De strävsammas akademi”) i Bologna som frigjorde sig från de senmanieristiska tendenserna och blev centrum för det nya barockmåleriet.

Tillsammans med sin bror Annibale reste Agostino på 1580-talet till Parma och den frihetliga republiken Venedigs huvudstad. 1597 följdes de åt till Rom, där Agostino assisterade sin bror i Palazzo Farnese, men tre år senare flyttade Agostino till Parma för gott. Vid sidan av vägg- och takmålningar skapade Agostino Carracci en rad målningar på duk samt utmärkta kopparstick. Hans främsta verk är Den helige Hieronymus sista nattvard.

Agostino Carracci ansågs länge ha producerat en serie erotiska kopparstick av mytologiska figurer upptagna av sex, en serie som blev mer allmänt bekant när den återutgavs i det ännu revolutionära och  libertinskt antiklerikala Paris 1798. Den skulle förknippa honom med renässansförfattaren Pietro Aretinos frispråkiga dikter och Marcantonio Raimondis kopparstick i deras svartlistade bok I Modi (1527). En sentida forskare  har dock kunnat visa att de erotiska kopparsticken sannolikt har utförts av konstnären Camillo Procaccini efter teckningar av Carracci. Bilderna påminner för övrigt mycket om Raimondis originalbilder. Carracci är representerad vid bland annat Nationalmuseum.

Referenser

Litteratur 
Francis Haskell: Taste and the Antique (New Haven: Yale University Press, 1981)

Fotnoter

Externa länkar 
 

Representerade vid Nationalmuseum
Italienska barockmålare
Bolognesiska målare
Födda 1557
Avlidna 1602
Män
Erotiska konstnärer
Television i Bulgarien

Televisionen i Bulgarien kontrollerades fram till 1989 liksom övriga medier, av kommunistpartiet.

Det statliga Bâlgarska Nationalna Televizija (BNT) har två kanaler, den nationella Канал 1 och den regionala РТВЦ samt satellitkanalen TV Bulgaria. 1994 etablerades en privat TV-kanal.

Den första TV-sändningen i Bulgarien gjordes 1959 i samband med en parad för firandet av oktoberrevolutionen.

 
Media i Bulgarien
Näsbyholmssjön

Näsbyholmssjön, sjö i Skåne län.

Näsbyholmssjön ligger sydväst om Skurup. Vid sjön ligger Näsbyholms slott.

Sjön torrlades nästan helt av dansken Peter Berendt Feilberg på 1860-talet. År 2004 återskapades en tiondel av den ursprungliga sjön till en yta av 45 hektar. Sjön invigdes den 10 maj av kung Carl XVI Gustaf.

Dybäcksån rinner från Näsbyholmssjön.

Insjöar i Skåne
Dybäcksåns avrinningsområde
Insjöar i Trelleborgs kommun
Insjöar i Nybroån-Sege ås kustområde
Antonio Carracci

Antonio Marziale Carracci, född 1583 i Venedig, död 8 april 1618 i Rom, var en italiensk målare. Han målade framför allt religiösa motiv, i en stil påverkad av Guido Reni.

Han var utomäktenskaplig son till Agostino Carracci. Antonio gick i lära hos fadern tillsammans med bland andra Domenichino, Sisto Badalocchio och Giovanni Lanfranco. När hans far dog 1602 flyttade han till Rom och började vid farbrodern Annibale Carraccis studio. När Annibale dog 1609 flyttade han till Bologna och hans fars kusins, Ludovico Carraccis, studio. 1614 blev han medlem av Accademia di San Luca.

Källor

Externa länkar

Födda 1583
Avlidna 1618
Italienska barockmålare
Män
Personer från Venedig
Venetianska målare
Stora Bommen

Stora Bommen är platsen för Stora Hamnkanalens utlopp i Göta älv i den inre hamnbassängen i Göteborg. Namnet kommer av den fällbom, som förr fanns vid inloppet till Stora Hamnkanalen, och som lyftes bort av tullbetjänterna efter visitation då båtar skulle ut eller in, men även för att hindra fientliga fartyg från att tränga in i kanalsystemen.

Motsvarande plats där Östra Hamnkanalen hade sitt utlopp heter Lilla Bommen.

Omgivning 
Stora Hamnkanalen korsas av två broar:

 Residensbron. Den påbörjades under våren 1961 och fick två körbanor, 8 meter breda och åtskilda av en 3 meter bred mittremsa. Den segelfria höjden för mittpartiet var 1,8 meter och närmast kajerna 1,2 meter. Kostnaden för endast bron beräknades till 1 375 000 kronor. Bron togs i bruk 1963 och namngavs 1974. Tidigare fanns det två broar här – Östra- och Västra Residensbron. Residensbron är en vägbro och var riksväg 45 innan Götatunneln invigdes 2006, och E3 fram till 1992. Den utgör övergången mellan Stora Badhusgatan och Götaleden. Bron har sitt namn efter landshövdingeresidenset vid brons södra fäste.

 Stora Bommens bro (namngiven 1952). En gammal benämning var även Yttre Svängbron. Stora Bommens bro har varit en järnvägsbro för Södra hamnbanan och har varit svängbar och byggdes 1861. Bron är nu enbart gång- och cykelbana. Den byttes ut mot en ny bro 2015, med tanke på att den gamla var extremt låg (förvärrat av havsnivåhöjningen) och därför populärt kallades för "Osthyveln". Namnet har spridit sig genom rundtursbåtarna Paddans försorg, vilka passerar här.

På den sydvästra sidan av Stora Hamnkanalen, mellan residenset och älven ligger först Skeppsbroplatsen och sedan i Stora Hamnkanalens förlängning, kommer Stenpiren. Kajen, som fortsätter nedströms älven, heter Skeppsbrokajen.

På den norra mynningssidan av Stora Hamnkanalen låg "Kronans masthamn" fram till 1861, då den fylldes igen. Vidare, mitt emot residenset, ligger Packhusplatsen och därefter det gamla Tullpackhuset (klart 1867), numera Casino Cosmopol. Kajen, som fortsätter uppströms, kallas för Packhuskajen.

I Tullpackhuset fanns mellan åren 2003 och 2021 Emigranternas Hus, ett migrationscentrum, museum och minnesmärke över emigrationen från Sverige till Nordamerika med utställningar och omfattande föredragsverksamhet riktad till såväl allmänheten som till skolor och föreningar samt möjlighet till forskning.

Se även 
 Göteborgs kanaler

Källor 
Magasinskvarteret i Göteborg, professor Artur Attman & docent Rolf Adamsson, Wezäta Tryckeri 1967
Hamnbilder från Göteborg, Björn Olson/Curt Svenson, Wezäta förlag, Göteborg 1981 
Göteborgs Gatunamn 1621-2000, Greta Baum 2001

Noter

Externa länkar 

 Emigranternas Hus

Gator och torg i Nordstaden
Gator och torg Inom Vallgraven
Nordstaden
Inom Vallgraven
Andra världen

Andra världen var en politisk term som brukade användas under det kalla kriget. Andra världen omfattade de länder som tillhörde Östblocket, däribland forna Sovjetunionen, Polen och det forna Jugoslavien.

Begreppen första, andra och tredje världen hade skapats i början av 1950-talet för att beteckna den "bortglömda" del av världen som hade en rad andra uppgifter framför sig än att delta i det kalla kriget. Medan tredje världen blev ett mycket använt och entydigt uppfattat uttryck, rådde det oenighet om vilka länder som skulle anses tillhöra den första respektive den andra världen. I anslutning till Mao Zedongs analys i artikeln "Teorin om de tre världarna" betecknade officiell kinesisk utrikespolitik sedan 1974 med "första världen" de två supermakterna USA och Sovjetunionen, medan "andra världen" avsåg övriga industrialiserade länder.

Kalla kriget
Politisk geografi
Torsten Johansson

Torsten Johansson, född 11 april 1920 i Karlsborgs socken, Skaraborgs län, död 15 maj 2004 i Malmö, var en svensk tennisspelare. 

Torsten Johansson var son till frisörmästaren Aldor Johansson. Han utbildade sig efter genomgången folkskola till frisör, men lämnade sedan yrket och blev 1946 anställd som bilförsäljare hos AB Hans Osterman i Stockholm.

Tenniskarriären 
Torsten Johansson segrade i Kungens kanna 1940 och vann 20 SM-titlar utomhus och 12 inomhus. Han var särskilt framgångsrik som dubbelspelare och vann fem skandinaviska mästerskap i dubbel. Perioden 1946-1960 spelade han 72 Davis Cup-matcher för Sverige varav 51 segrar. Tillsammans med Lennart Bergelin deltog han 1946 i en DC-match mot Jugoslavien som gällde final i Europazonen och som kommit att betecknas som "undret i Varberg". Svenskarna lyckades på ett mirakulöst sätt vända ett 0-2-underläge till seger med 3-2. Under 1960-talet var han kapten för det svenska DC-laget.

Spelaren och personen 
Johansson var en tämligen komplett spelare som spelade med elegans och god teknik. Han var en klok taktiker på banan samtidigt som han kunde göra oväntade saker. Han ansågs därför vara en skicklig "bolltrollare". Hans spel passade såväl på långsamt grusunderlag som på snabbt gräs. År 1947 slog han ett rekord i herrsingeln i Wimbledonmästerskapen som sedan stått sig, då han i två matcher slog ut sina motståndare med siffrorna 6-0, 6-0, 6-0. Han nådde fjärde omgången i turneringen samma år. Där förlorade han mot den blivande finalvinnaren Jack Kramer. 

1957 gav han ut boken Tennis utan tårar.

Torsten Johansson upptogs 2005 postumt i Swedish Tennis Hall of Fame.

Källor

Noter 

Svenska tennisspelare
Svenska landslagsspelare i fotboll
Personer från Karlsborgs socken
Födda 1920
Avlidna 2004
Män
Ludovico Carracci

Ludovico Carracci, även stavad Lodovico Carracci, född 21 april 1555 i Bologna, död 13 november 1619 i Bologna, var en italiensk målare. Han var äldre kusin till Agostino och Annibale Carracci.

Ludovico Carracci gick i lära hos manieristen Prospero Fontana i Bologna samt hos Domenico Passignano i Florens och var från 1578 medlem i målargillet i sin hemstad. 

Även om Ludovicos måleri inte når samma höjd och fulländning som kusinen och eleven Annibale Carraccis, så är han den förste som lyckas frigöra sig från senmanierismens formspråk. 

Genom ett intensivt naturstudium fann Ludovico Carracci en ny konststil. Han bearbetade inflytandet från Correggio, Tizian och Tintoretto. 

Ur Carraccis verkstad framgår Accademia dei Desiderosi ("De strävsammas akademi"), vilken han ledde sedan bröderna Agostino och Annibale flyttat från Bologna. Carracci är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum och Nationalmuseum.

Källor

Noter

Externa länkar

 

Personer från Bologna
Bolognesiska målare
Italienska barockmålare
Födda 1555
Avlidna 1619
Män
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Nationalmuseum
Hydrodynamik

Hydrodynamik är en gren inom fysiken och speciellt strömningsmekaniken där man studerar vätskors rörelse, rörelseenergi och masströghet. Är vätskan inte i rörelse eller i så långsam rörelse att rörelseenergin är försumbar talar man istället om hydrostatik. Resterande fluider, det vill säga gaser, omfattas istället av aerodynamiken och aerostatiken.

Av intresse att studera är bland annat fartygs flytkraft och turbulens kring exempelvis fartygsskrov eller i rör.

Se även 

Aerodynamik
Intarder
Kanalströmning
Rörströmning
Fluidmekanik