kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Velupillai Prabhakaran

Velupillai Prabhakaran (tamil: வேலுப்பிள்ளை பிரபாகரன்), född 26 november 1954 i Valvettithurai, död 18 maj 2009 nära Mullaitivu, var ledare för gerillarörelsen LTTE, de tamilska tigrarna, i Sri Lanka. Velupillai var född hindu men strävade efter ett sekulariserat, socialistiskt samhälle i den tänkta tamilska staten.

Prabhakaran involverades tidigt i kampen för den tamilska minoritetens rättigheter i Sri Lanka. Han valde dock en våldsammare och blodigare väg än den som tidigare tamilska partier och organisationer förespråkat. År 1972, vid 18 års ålder, grundade han Tamil New Tigers (TNT). Denna organisation gick efter 4 år samman med andra militanta grupper och bildade Liberation Tigers of Tamil Eelam, LTTE. Prabhakaran sägs ha burit ansvaret för mordet på borgmästaren Alfred Duriappah i Jaffna 1975, det första politiska mord som utfördes av den tamilska nationaliströrelsen. Prabhakaran var även dömd till döden i sin frånvaro av en domstol i Indien för delaktighet vid mordet av Indiens premiärminister Rajiv Gandhi. Prabhakaran gav sällan intervjuer och gav endast en enda presskonferens, i Killinochchi den 10 april 2002, då LTTE:s chefsförhandlare Anton Balasingham svarade på de flesta av pressens frågor. 

Han uppgavs ha ett antal sjukdomar: högt blodtryck, typ 2-diabetes (han behövde alltså inte insulin), problem med hjärtat som yttrade sig i ett par mindre hjärtattacker samt smärta i bröstet vid ansträngning. Han sades även lida av bipolärt syndrom.

Enligt den lankesiska militären har det bekräftats att Velupillai Prabhakaran dödades på morgonen den 18 maj 2009 tillsammans med sina närmaste män. Den lankesiske överbefälhavaren sade i ett officiellt uttalande att Sri Lankas försvarsmakt besegrat "rebellerna och befriat hela landet". Velupillai Prabhakaran gömde sig i en skyddszon för civila flyktingar när han blev dödad.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Interpols efterlysning av Prabhakaran
Anita Prataps intervju med Prabhakaran, publicerad i Sunday Magazine, mars 1984.

Lankesiska politiker under 1900-talet
Födda 1954
Avlidna 2009
Män
Personer från Valvettithurai
Lankesiska politiker under 2000-talet
Fontana Records

Fontana Records var ett skivmärke som startades på 1950-talet av Philips Records. Fontana fungerade som underetikett fram till i början av 1970-talet då Philips bestämde sig för att satsa på Mercury Records och Vertigo istället. Bolaget var dock åter aktivt på 1980-talet med artister som Pere Ubu och Tears for Fears.

Artister på bolaget
Dave Dee, Dozy, Beaky, Mick and Tich
Wayne Fontana and the Mindbenders
the Herd
Eden Kane
Gunnar Kinch
Anita Lindblom
Manfred Mann
the Merseybeats
Nana Mouskouri
the Pretty Things
New Vaudeville Band
Silkie
Millie Small
Steam
Sten & Stanley
Sven-Erik Magnusson
Sven-Ingvars
the Spencer Davis Group
the Troggs
Vanity Fare

Externa länkar
 Fontana från BSN Pubs
 Amerikansk albumdiskografi under 1960-talet och början av 1970-talet
 Amerikansk singediskografi under 1960-talet och början av 1970-talet
 Brittisk singeldiskografi åren 1958-1974
 Australisk singeldikografi

Nederländska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1954
Khorasan

Khorasan (eller Chorasan; på persiska خراسان, Khorāsān) var en provins i nordöstra Iran samt ett historiskt område i nuvarande Iran och Centralasien. Namnet kommer av det parthiska xvar-āsān, "den uppgående solen". Området som helhet hade år 2017 ungefär 8,1 miljoner invånare varav 6,4 miljoner bodde i den mellersta delen som domineras av storstaden Mashhad.

Den 29 september 2004 delades Khorasan upp i de tre mindre provinserna Nordkhorasan, Razavikhorasan och Sydkhorasan. De viktigaste etniska grupperna i regionen är perser, kurder och olika turkfolk som turkmener. Viktiga städer i regionen är Bojnurd, Birjand och Mashhad

Namn på forntida landområde 

Det forna persiska landområdet Khorasan inkluderade delar av det som i dag är Iran, Afghanistan, Tadzjikistan, Turkmenistan och Uzbekistan. Några av de viktigaste historiska städerna i det forna Iran låg i det gamla Khorasan: Neyshabur eller Nishapur (nu i Iran i nuvarande Khorasan Razavi), Merv (nu i Turkmenistan), Samarkand och Buchara (båda i Uzbekistan), Herat och Balkh (bägge i Afghanistan). Under sin långa historia härskade många erövrare och imperier över provinsen: greker, araber, turkiska seldjuker, safavider, pashtuner, med flera.

Khorasan var hemland för den iranska arsakidiska dynastin (parther) som styrde fram till 220-talet e. Kr. och var den persiska kulturella renässansens vagga på 900-1200 e.Kr.

Referenser 

Irans provinser
Irans geografi
Vitnäbbad islom

Vitnäbbad islom (Gavia adamsii) är den största fågelarten i familjen lommar. Den häckar cirkumpolärt i Arktis. Arten är fåtalig och minskar relativt kraftigt i antal och anses vara nära hotad globalt.

Utseende och läte 
Vitnäbbad islom är 77–90 centimeter lång och har ett vingspann på 135–150 centimeter. Den är därmed endast något större än svartnäbbad islom. 

Häckande adulta fåglar har svart huvud, vit undersida och svart- och vitrutig rygg. Fjäderdräkten utanför häckningssäsongen är mer oansenlig, med vitt på hakan och halsen. Det som mest särskiljer den från svartnäbbad islom är den ljust gula näbben som hålls snett uppåtriktad. Den flyger med utsträckt hals. 

Revirlätet är ett spöklikt klagande ljud, djupare än lätet från svartnäbbad islom. Det låter som tu-u-i'-ti, tu-i'-ti, tu-i'-ti, liknande den svartnäbbade islommen. Ett skrattande varningsläte förekommer också, och ett lågt råmande läte, likaså vid fara.

Utbredning 
Arten häckar i Arktis i Ryssland, Alaska och Kanada och övervintrar till havs mestadels utanför Norges och västra Kanadas kuster. Fåtaligt ses den även i Danmark, Sverige och Baltikum, varifrån vissa flyttar över land, huvudsakligen på våren, mellan Finland och Vita havet. Ett fåtaligt vårsträck i nordvästra och nordöstra Skottland (Hebriderna och Aberdeenshire) kan tyda på att ett övervintringsområde även finns längre söderut i Atlanten eller Irländska sjön respektive Nordsjön.

Ekologi 
Liksom andra lommar är denna art specialiserad på att äta fisk som den fångar under vattnet. Den är parbildande, oftast för livet, och könen ser likadana ut. Parningen sker på land, men annars tillbringar fågeln sin tid på vattnet, även om spillningen avges på land. Paren försvarar reviret intensivt mot andra lommar. De båda äggen ruvas i cirka 24 dagar. Ungarna slåss om de inte matas tillräckligt, och ofta överlever bara en unge.
Mot slutet av häckningen samlas de vuxna i flockar som fiskar gemensamt. Ungarna är flygga runt 70 dagar.

Vitnäbbad islom och människan

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men är relativt fåtalig med en världspopulation på endast 16 000–32 000 och minskar dessutom relativt kraftigt i antal. Det gör att internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad (NT). Det största hoten mot arten utgörs av oljeindustrin, både framtida exploatering i dess häckningsområde och risken för att drabbas av oljeutsläpp.

Namn 
Det vetenskapliga namnet Gavia adamsii är efter marinkirurgen Edward Adams.

Källor 
White-billed Diver i engelskspråkiga Wikipedia 21 september 2005

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Lommar
Marbles

Marbles var en brittisk vokalduo bildad i England 1968 bestående av kusinerna Trevor Gordon och Graham Bonnet. 

Trevor Gordon hade samarbetat med Bee Gees när de var i Australien. Deras debutsingel "Only One Woman" skrevs av Barry, Robin och Maurice Gibb och blev en stor framgång i Storbritannien. Även uppföljaren "The Walls Fell Down" och ytterligare 4 låtar skrevs av Gibb-bröderna åt dem. 

Marbles gick dock skilda vägar 1970, innan deras debut-LP ens hade getts ut. Graham Bonnet fortsatte sin karriär solo men har också haft framgångar med bland annat hårdrocksgrupperna Rainbow, Michael Schenker Group och Alcatrazz.

Diskografi
Album
Marbles (1970)
Marble-ized (1994) (återutgåva av albumet Marbles med ett extra spår)

Singlar
"Only One Woman" / "By The Light Of A Burning Candle" (1968) (UK #5)
"I Can't See Nobody" / "Little Boy" (1969)
"The Walls Fell Down" / "Love You" (1969) (UK #28)
"Breaking Up Is Hard To Do" / "Daytime" (1970)

Externa länkar
Marbles på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
Deutsche Arbeitsfront

Deutsche Arbeitsfront, DAF, (tyska "Tyska arbetsfronten") var den arbetsorganisation i Nazityskland som ersatte de tyska fackföreningarna genom en enhetsorganisation för arbetsgivare och arbetstagare.

Tillkomst
DAF bildades den 10 maj 1933 när samtliga fria fackföreningars tillgångar och byggnader övertogs samtidigt som alla arbetstagar- och arbetsgivarföreningar förbjöds. Till ledare för DAF utsågs riksorganisationsledaren Robert Ley. I DAF infogades 1935 den nazistiska fackföreningsrörelsen, Nationalsozialistische Betriebszellenorganisation (NSBO) och den nazistiska småföretagarrörelsen, Nationalsozialistische Handels- und Gewerbeorganisation (NSHABO). Judar var inte tillåtna att bli medlemmar i DAF.

Organisation 
DAF bestod av 18 riksnäringslivsgemenskaper, senare reorganiserade som 16 yrkesförbund, och 33 gauorganisationer. Medlemskap i DAF var obligatioriskt för alla arbetsgivare och arbetstagare och DAF hade 22 miljoner medlemmar.

DAF styrdes efter "Führerprincipen." Det aktiva medlemskapet utgjordes av företagare, arbetare och tjänstemän vilka var partimedlemmar eller medlemmar av partiorganisationer. I varje företag bildade dessa en Werkschar. Verkskaran hade till uppgift att säkerställa företagets och de anställdas politiska tillförlitlighet och insatsvilja. Viktiga uppgifter var därvid hälsa, arbetarskydd, yrkesutbildning, Kraft durch Freude, bostadsförhållanden, nazistisk propagande. Verkskarans medlemmar skulle framförallt utgöra en förebild för övriga medlemmar av DAF.

Anslutna organisationer

DAF hade även ansvaret för nazisternas fritidsorganisation Kraft durch Freude och Schönheit der Arbeit vilken ansvarade för arbetsmiljöfrågor till 1939, då krigsproduktionen fick företräde. Till DAF hörde även Gemeinschaftswerk der Deutschen Arbeitsfront (GW) vilket 1941 övertog alla tyska konsumentkooperativ och deras inköpscentraler. Under DAF:s egid utvecklades en enkel radiomottagare, Arbeitsfrontempfänger DAF1011, vilken skulle användas för kollektivt radiolyssnande på arbetsplatser (för hemmen fanns Volksempfänger). Reichsheimstättenamt inom DAF ansvarade för den nazistiska egnahemsrörelsen.

Grader

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

 Die Deutsche Arbeitsfront (DAF)

Organisationer i Nazityskland
Organisationer bildade 1933
Nazistiska organisationer
Organisationer upplösta 1945
Michael Shanks (arkeolog)

Michael Shanks, född 1959 i Newcastle upon Tyne, är en brittisk medelhavsarkeolog verksam vid Stanford University i USA. Han var en ledande representant för den postprocessuella och kritiska arkeologin på 1980- och 90-talen och kan anses vara en något svårgenomtränglig skribent. Shanks nämns ofta i samband med kollegan Christopher Tilley med vilken han givit ut två omdebatterade böcker.

Källor

Brittiska arkeologer
Personer verksamma vid Stanford University
Födda 1959
Levande personer
Män
Alumner från Universitetet i Cambridge
Robert Emmet

Robert Emmet, född 4 mars 1778, död 20 september 1803, var en irländsk nationalistisk rebelledare. Han ledde ett misslyckat uppror mot det brittiska styret 1803 och fängslades, dömdes och avrättades. 

Emmet föddes i Sam's Cross nära Clonakilty i västra Cork 1778. Hans far var kirurg åt lordlöjtnanten av Irland och medlemmar av den brittiska kungafamiljen när de besökte Irland. Han utbildades vid Trinity College, Dublin men avbröt sin utbildning när han anslöt sig till den patriotiska organisationen United Irishmen. När det irländska upproret lett av Theobald Wolfe Tone slogs ner i maj 1798 gick Emmet och andra upprorsmän i exil i Frankrike, där de anslöt sig till grupperna av emigrerade revolutionärer i Paris. Under ett kort uppehåll i Napoleonkrigen 1802 ingick Emmet i en irländsk delegation till Napoleon I som bad honom om stöd. Delegationen nådde ingen framgång, utan Napoleon undertecknade ett fredsfördrag med Förenade kungariket Storbritannien och Irland, som han hade varit i krig med. 

När konflikten i Europa förnyades i maj 1803 återvände Emmet och andra revolutionärer till Irland för att leda ett uppror. Upproret började i förtid 23 juli 1803 i Dublin men ledde inte mycket längre än till ett misslyckat försök att inta Dublin Castle, vilket urartade till allmänt tumult och att ordföranden i Irlands högsta domstol mördades i sin vagn. Emmet gömde sig men tillfångatogs 25 augusti nära Harold's Cross och fördes till Kilmainham Gaol. Han åtalades för högförräderi 19 september och den 20 september avrättades han genom hängning och halshuggning i Dublin. Kvarlevorna begravdes sedan i hemlighet. Efter att domen förkunnats höll Emmet ett tal som gjort honom känd för eftervärlden, där han uttryckte en önskan att ingen skulle skriva hans gravskrift förrän Irland hade tagit sin plats bland jordens fria nationer. 

Det har inte gått att klarlägga vad som skett med Emmets lik.

Källor
Robert Emmet i engelskspråkiga Wikipedia 21 september 2005

Litteratur

 Marianne Elliott, Robert Emmet: The Making of a Legend
 Hugh Gough, David Dickson (red.),  Ireland and the French Revolution
 Patrick Geoghegan, Robert Emmet: A Life (Gill and Macmillan) 
 Sean McMahon, Robert Emmet
 Sean O Bradaigh, Bold Robert Emmet 1778-1803
 Ruan O'Donnell, Robert Emmet and the Rebellion of 1798
 Ruan O'Donnell, Robert Emmet and the Rising of 1803
 Ruan O'Donnell, Remember Emmet: Images of the Life and legacy of Robert Emmet
 Jim Smyth, The Men of No Property: Irish Radicals and Popular Politics in the Late Eighteenth Century
 A.T.Q. Stewart, A Deeper Silence: The Hidden Origins of the United Irish Movement

Födda 1778
Avlidna 1803
Män
Personer på Irland under 1700-talet
Personer som blivit avrättade av Storbritannien under 1800-talet
Alumner från Trinity College, Dublin
Final Fantasy III

är det tredje spelet i spelserien Final Fantasy från Square.
Spelet släpptes till Famicom 1990. Det var det enda 2D-spelet i serien som aldrig släpptes till något annat format, och även det enda som aldrig hade blivit officiellt översatt från japanska.

I november 2006 släpptes en remake av spelet till Nintendo DS, för första gången översatt till engelska samt med förbättrad story och grafik i 3D. Denna version släpptes senare till IOS- och Androidenheter, samt Playstation Portable.

Klassystem 
Final Fantasy III:s klassystem är en uppgraderad version av klassystemet från Final Fantasy I. Samma system används även i Final Fantasy V, Final Fantasy X-2, Final Fantasy Tactics och Final Fantasy Tactics Advance.

Spelaren får fyra Onion Knights som under spelets gång får olika klassmöjligheter. Man kan även välja att byta klass för en viss mängd "Capacity points".

Spelets olika klasser är:

Krigar-klasser
 Onion Knight (たまねぎけんし)
 Fighter (せんし)
 Monk (モンク)
 Archer (かりゅうど)
 Knight (ナイト)
 Thief (シーフ)
 Dragon Knight (a.k.a. Dragoon) (りゅうきし)
 Viking (バイキング)
 Karate Master (からてか)
 Mystic Knight (まけんし)
 Ninja (にんじゃ)

Magiker-klasser
 White Mage (しろまどうし)
 Black Mage (くろまどうし)
 Red Mage (あかまどうし)
 Scholar (がくしゃ)
 Geomancer (ふうすいし)
 Conjurer (げんじゅつし)
 Bard (ぎんゅうしじん)
 Shaman (どうし)
 Warlock (まじん)
 Summoner (まかいげんし
 Sage (けんじゃ)

Externa länkar 
 Officiell amerikansk webbplats
 
 Officiell japansk webbplats 
 

3, Final Fantasy
Datorspel 1990
NES-spel
IOS-spel
Nintendo DS-spel
Playstation Portable-spel
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Virtual Console-spel till Nintendo 3DS
Virtual Console-spel till Wii
Virtual Console-spel till Wii U
Datorspel med kvinnliga huvudpersoner
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Highbury

Highbury är ett distrikt i norra London och en del av London Borough of Islington.

I Highbury återfinns Arsenals hemmaarena Emirates Stadium och även klubbens gamla arena som också hette Highbury låg i området.

Referenser

Stadsdelar i London
Final Fantasy V

är den femte delen i spelserien Final Fantasy från Squaresoft. Detta spel återanvänder "Job"-systemet från Final Fantasy III, men i något mer komplex tappning.

Handling 
Onda makter svävar omkring i världen och förstör de legendariska kristallerna. Vinden slutar blåsa, vattnet blir vilt, elden slutar brinna och jorden torkar. För att sätta stopp på det onda och återbygga kristallerna igen, så är det upp till krigaren Bartz, prinsessan Lenna, piratdrottningen Faris och den mystiske Galuf (senare ersatt av barnbarnet Krile) att besegra ondskan och rädda världen.

Spelbara figurer

Bartz Klauzer 
Bartz är en ung krigare som rider på en egen Chocobo som han kallar för "Boko". I början av spelet upptäcker han en meteorit som kraschar nära Castel Tycoon och möter senare Lenna och Galuf. Han förlorade sin mamma när han var liten och när han blev äldre så blev hans pappa svårt sjuk och avled.

Lenna Charlotte Tycoon 
Lenna är en prinsessa och tronarvinge till Castel Tycoon och var med om meteoritkraschen. I början av spelet vill hon söka upp sin far som blivit spårlöst försvunnen efter att ha farit till Wind Shire för att undersöka vad händelserna där. I början av spelet är hon nästan på väg att bli kidnappad av två "Goblins" men räddas av Bartz.

Faris Scherwiz 
Faris är en piratdrottning och bor i ett högkvarter tillsammans med sitt sjörövarband. Hon tillfångatar Bartz, Lenna och Galuf efter att de försöker stjäla hennes skepp, men friger dem efter att hon hade upptäckt att Lenna har en likadan amulett som hon. Senare i spelet förklaras hon vara storasyster till Lenna och ha det egentliga namnet Sarissa.

Galuf Halm Baldesion 
Galuf är en gammal mystisk man som är med om kraschen av meteoriten. I början av spelet hittar Bartz och Lenna honom bredvid meteoriten, medvetslös och lidande av minnesförlust. Senare i spelet dör han framför de andra efter att ha försökt rädda Krile och de andra från Exdeath, huvudantagonisten.

Krile Mayer Baldesion 
Krile är barnbarn till Galuf och dyker upp senare i spelet. När hennes föräldrar där, så tog Galuf väl hand om henne och lärde henne använda magi.
Då Lennas pappa är under kontroll av Exdeath och anfaller gruppen, så bryter sig Krile in och bryter kontrollen genom att använda en blixtkraft mot honom, vilket räddar sällskapet.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell Final Fantasy V website (US Anthology webbplats)
 Nintendos officiella Final Fantasy V Advance webbplats
 Officiell Final Fantasy V Advance webbplats (Japanska)

5, Final Fantasy
Super NES-spel
IOS-spel
Android-spel
Playstation-spel
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Datorspel 1992
Game Boy Advance-spel
Datorspel med kvinnliga huvudpersoner
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Orlando Letelier

Marcos Orlando Letelier del Solar, född 13 april 1932 i Temuco, Chile, död (mördad) 21 september 1976 i Washington D.C., USA, var en chilensk politiker och diplomat.

Biografi 
Letelier var son till Orlando Letelier Ruiz och Inés del Solar Rosenberg. Han föddes i staden Temuco i södra Chile, men kom att spendera stora delar av sin barndom i Santiago efter att familjen flyttat dit. År 1949 började Letelier studera juridik och ekonomi vid Universidad de Chile, och tog examen därifrån 1954. Han började sedan arbeta som tjänsteman inom kopparindustrin, men avskedades därifrån 1959, då han engagerat sig för socialisten Salvador Allendes kandidatur till presidentposten året innan. Samma år flyttade Letelier med familj till Venezuela, där han arbetade som ekonom för Interamerikanska utvecklingsbanken (IDB) och rådgivare åt FN. 

Letelier återvände till Chile efter att Allende valts till landets president 1970, och utnämndes året därpå till ambassadör i USA. Som landets USA-ambassadör fick Letelier bland annat försvara nationaliseringen av de chilenska koppargruvorna, som dittills ägts av amerikanska företag. I maj 1973 befordrades Letelier till utrikesminister av Allende. I augusti samma år kom han under några veckor att överta posterna som inrikesminister, och därefter försvarsminister. 

Efter Augusto Pinochets militärkupp i september 1973 greps Letelier och fängslades på Isla Dawson i södra Chile, där han utsattes för tortyr. Efter internationella påtryckningar frigavs han 1974 och flydde till Venezuela, varifrån han sedan gick i exil i USA. I exilen arbetade Letelier för tankesmedjan Institute for Policy Studies, och undervisade vid American University i Washington, D.C.. Han kom att framstå som en ledande kraft i motståndet mot Pinochets diktatur och i kampen för ett demokratiskt Chile; bland annat författade han flera kritiska artiklar om de så kallade "Chicago Boys" inflytande över den chilenska ekonomin, och motverkade utbetalningar av lån till Pinochets regim.

Den 21 september 1976 mördades Letelier av en bilbomb i Washington, D.C., som planterats av Pinochetregimens säkerhetstjänst DINA på direkt order av Pinochet. Även Leteliers 25-åriga assistent Ronni Karpen Moffitt dödades i attentatet, och hennes make Michael Moffitt skadades. 

Attentatet, som var en del i Operation Condor, kom att anstränga de dittills goda relationerna mellan Pinochetregimen och USA; 1978 utlämnades Michael Townley, en amerikansk medborgare som arbetade för DINA, till USA, och dömdes där till fängelse för att ha planerat och genomfört attentatet. Pinochets regim vägrade dock utlämna DINA-chefen Manuel Contreras och generalen Pedro Espinoza, som även de planerade attentatet. År 1995, efter Pinochetregimens fall, ställdes Espinoza slutligen inför rätta i Chile och dömdes till fängelse för morden på Letelier och Moffitt.

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

Män
Födda 1932
Avlidna 1976
Personer från Temuco
Chilenska diplomater
Chiles ministrar
Chilenska politiker under 1900-talet
Mördade politiker
Personer som blivit mördade i USA
Kossi Gardner

Kossi Gardner, född 1941 i Nashville, Tennessee, var en amerikansk musiker som spelade orgel och piano. Han har gett ut två album, Organ - Nashville Style (1970) och Kossi Gardner Plays Charlie Pride (1972) samt en singel, Big Daddy. 

Kossi Gardner dog i Guayaquil, Ecuador den 2 oktober 2009.

Källor

Amerikanska gitarrister
Amerikanska låtskrivare
Amerikanska musikproducenter
Amerikanska organister
Amerikanska pianister
Födda 1941
Avlidna 2009
Män
The Adventures of Robin Hood (datorspel)

The Adventures of Robin Hood är ett peka-och-klicka-äventyr, utvecklat av Firstlight och utgivet av Millennium Interactive. Det gavs ut 1991 till Amiga 500/600, Atari ST och MS-DOS.

Handlingen introduceras tidigt när Robin Hood blir berövad sin titel och utkastad från sitt slott av Nottinghams sheriff. Man antar sedan rollen som Robin för att uträtta många hjältemodiga gärningar från brottsling till hjälte och slutligen återta det som en gång hade tillhört honom. 

Befolkningen i spelet utför sina sysslor och lever som normalt under årstiderna, så man kan tillbringa sin tid att bara experimentera och spatsera omkring. Spelandet är relativt olinjärt.

Externa länkar

Datorspel 1991
Peka-och-klicka-äventyrsspel
Robin Hood
Amigaspel
Atari ST-spel
MS-DOS-spel
Josefin Glenmark

Anja Josefin Glenmark Breman, född 27 augusti 1974 i Danderyd, är en svensk sångerska och låtskrivare. Hon är dotter till Bruno Glenmark och Ann-Louise Hanson. Grammisnominerad för Årets Låt, Ain't No Saint, 2016. 

I juli 2008 kom Josefin Glenmarks första singel, My Sweetness, som var aktuell på Svensktoppen. I januari 2011 kom första skivan "Better days". Hon har även medverkat i olika TV-program som Musikmaskinen, Singing Bee  och Så ska det låta.

Hon är låtskrivaren till Peg Parneviks singlar, Ain't No Saint, We Are ( Ziggy and Carola ), Sthlm Nights, New York ( handles heartbreak better ) tillsammans med Peg Parnevik och Erik Lewander. Hon har även varit med och skrivit låten "Cheshire" av k-pop-gruppen Itzy. Glenmark är signad till The Kennel som låtskrivare, sedan 2016.

Vid presentationen av 2019 års deltagare i melodifestivalen framkom att Glenmark var en av låtskrivarna till bidraget som framfördes av hennes mamma.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats
 

Svenska låtskrivare
Svenska sångare under 2000-talet
Personer från Danderyds kommun
Födda 1974
Levande personer
Kvinnor