kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lemo

Lemo (finska: Lemu) är en före detta kommun i landskapet Egentliga Finland, Finland. Lemo hade 1 819 invånare (2008) och har en yta på 55,81 km².

Lemo är enspråkigt finskt.

Den 1 januari 2009 slogs Villnäs och Lemo ihop med Masko kommun.

Lemo har en medeltida gråstenskyrka helgad St:t Olof och intill den ligger hembygdsmuseet Kemppis stuga (finska: Kemppien tupa). Monnois (Monnoinen) gårds stenhus har byggts i slutet av 1500-talet av Anna Hogenskild eller Hogenskild Bielke. Även Nynäs (Nyynäinen) gård, vars stenhus brann ned 1527, ägdes av Hogenskild Bielke men var senare en del av  ett friherreskap under Axel Oxenstierna..

Källor

Referenser

Externa länkar
 Lemo kommuns webbplats den 2 november 2008, innan kommunsammanslagningen
 Hembygdsmuseet Kemppis stuga
 

Före detta finländska kommuner
Masko
Letala

Letala (finska: Laitila) är en stad i landskapet Egentliga Finland i Finland. Letala har cirka  invånare och har en yta på  km².

Letala är enspråkigt finskt.

Politik

Mandatfördelning i Letala kommun, valen 1976–2021

Befolkningsutveckling

Externa länkar

Källor

 
Finlands kommuner
Sju år i Tibet

Sju år i Tibet (en. Seven Years in Tibet) är en film regisserad av Jean-Jacques Annaud från 1997.

Handling
Filmen är baserad på en verklig händelse. Den österrikiska bergsklättraren Heinrich Harrer blir tillfångatagen under 2:a världskriget, när han bestiger Himalaya, men lyckas rymma. Efter en lång flykt i Tibet träffar Harrer den fjortonde Dalai Lama, en bekantskap som kommer att förändra hans liv för alltid.

Rollista, i urval
Brad Pitt – Heinrich Harrer 
David Thewlis – Peter Aufschnaiter 
B.D. Wong – Ngabö Ngawang Jigme 
Mako – Kungo Tsarong 
Danny Denzongpa – Regent 
Victor Wong – amban (den kinesiske ståthållaren i Tibet)
Ingeborga Dapkunaite – Ingrid Harrer 
Jamyang Jamtsho Wangchuk – Dalai Lama, 14 år

Om filmen 
Filmen fördömdes av den kinesiska regeringen, som anklagade filmen för att vara partisk och medvetet framställa Kina som "de onda", detta i kontrast till Dalai Lama och Tibetanerna som framställs på ett mycket godare och positivare sätt. Filmen ledde till också till att diskussionerna om Tibets självständighet återigen blossade upp efter ett flertal års relativ tystnad i ämnet.

Filmen spelades till största delen in i Argentina, men ett flertal scener filmades också i  Nepal, Österrike och Kanada. 1999 erkände regissören Jean-Jacques Annaud att han inför inspelningen tillsammans med två personer ur filmteamet i hemlighet hade rest till Tibet och filmat omkring 20 minuters filmmaterial som visas i filmen.

Referenser

Externa länkar
 

Filmer 1997
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Österrike på film
Tibet på film
Engelskspråkiga filmer
Tyskspråkiga filmer
Tibetanskspråkiga filmer
Mandarinspråkiga filmer
Filmer i regi av Jean-Jacques Annaud
Filmmusik av John Williams
Filmer från TriStar Pictures
William Baffin

William Baffin, troligen född 1584 i London, död 23 januari 1622 vid Ormus, var en engelsk sjöfarare.

Han deltog i färder till Grönland och Spetsbergen och erhöll 1615 uppdrag att som sekond åtfölja skeppet Discovery, som under Robert Bylot skulle söka en nordvästlig genomfart till Indien. På resan kartlade han såväl Hudsonsundet som sydöstra delen av Southampton Island och Foxe Channel med för denna tid ovanlig omsorg. Året därpå kartlades under en liknande expedition Smith sund, Lancaster sund och Jones sund, men Baffins karta förkastades och hans uppgifter betvivlades, varför fantastiska föreställningar hystes om dessa trakters geografi, tills John Ross 1818 återupptäckte dem. Baffin ansåg att det var uteslutet att forcera Nordvästpassagen den vägen, men möjligen kunde det finnas en sydligare havsarm från västra sidan av Nordamerika, och han var senare med om två färder till Indiska oceanen, i hopp att få tillfälle att undersöka en sådan sjöväg (vid denna tid hade man ingen uppfattning om Nordamerikas stillahavskust och Berings sund). Under den senare färden blev det skepp, varpå han befann sig, indraget i stridigheterna med holländare och portugiser. Baffin och hans män deltog därmed i belägringen av Hormuzd vid Persiska viken, under vilken Baffin stupade.

Baffin var en av de främsta av Englands upptäcktsresande i äldre tid, och en av de första som sökte att till havs bestämma longituden genom astronomiska observationer. Baffinbukten och Baffinön är uppkallade efter honom.

Källor

Noter

Tryckta källor

Brittiska upptäcktsresande
Män
Födda 1584
Avlidna 1622
Ugglan
Personer från London
Charles Leclerc

''för racerföraren, se Charles Leclerc (racerförare)

Charles Victoire Emmanuel Leclerc, född 17 mars 1772 i Pontoise, död 2 november 1802 på Tortuga (av gula febern), var en fransk militär.

Leclerc blev under Toulons belägring bekant med Napoleon Bonaparte, följde honom 1796 till Italien som adjutant och gifte sig 14 juni 1797 med Pauline Bonaparte, hans yngre syster. 1799 deltog Leclerc vid Napoleons sida i Brumairekuppen, blev samma år generallöjtnant och 1801 befälhavare för armén mot Portugal. 1802 fick han befälet över en expedition till Saint-Domingue, där han till en början hade framgång men måste senare dra sig tillbaka till Tortuga, där han avled i gula febern.

Referenser

Noter

Källor
 

Napoleon
Franska generaler
Personer från Pontoise
Födda 1772
Avlidna 1802
Män
Namn ingraverat på Triumfbågen
Stanley Lupino

Stanley Lupino, född 15 maj 1893 i London i England, död 10 juni 1942, var en engelsk skådespelare, författare och dramatiker. Han var far till skådespelaren och regissören Ida Lupino.

Externa länkar
 

Engelskspråkiga författare
Brittiska skådespelare
Män
Födda 1893
Avlidna 1942
Skådespelare från London
Författare från London
Engelska dramatiker
Engelska skådespelare
Dramatiker under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska författare under 1900-talet
Dropkick Murphys

Dropkick Murphys är ett Boston-baserat band med irländska influenser, bildat 1996. De spelar ett slags blandning av Oi!, irländsk folkmusik och punk. Bästa benämningen på genren är Celtic punk, som även spelas av bland andra Flogging Molly och The Pogues. Dropkick Murphys låt I'm Shipping up to Boston spelas när Buffalo Sabres och New York Rangers har powerplay-tid i ishockey. Låten var även med som en del av soundtracket till filmen The Departed och förekommer i dator- och TV-spelen NHL Slapshot och NHL 11. Deras låt The State of Massachusetts är intro till MTV:s Nitro Circus.

Dropkick Murphys har också hunnit med att göra en split-LP med oi-gruppen The Business. De fick sitt skivkontrakt igenom Lars Frederiksen som även syns i många av Dropkick Murphys musikvideor.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
Al Barr - sång (1998-idag)
Ken Casey - bas, sång (1996-idag)
Matt Kelly - trummor, bodhrán, sång (1997-idag)
James Lynch - gitarr, sång (2000-idag)
Josh Wallace - säckpipa, bleckflöjt 2003-idag)
Tim Brennan - sologitarr, dragspel, sång, bouzouki, mandolin, keyboard, piano, bleckflöjt (2003-idag)
Jeff DaRosa - mandolin, banjo, gitarr, flöjt, bouzouki, keyboard, piano, sång, munspel (2008-idag)

Tidigare medlemmar
Rick Barton - gitarr (1996-2000)
Mike McColgan - sång (1996-1998)
Jeff Erna - trummor (1996-1997)
Marc Orrell - gitarr, dragspel, piano (2000-2008)
Spicy McHaggis (Robbie Mederios) - säckpipa (2000-2003)
Ryan Foltz - mandolin, bleckflöjt (2000-2003)

Turnerande medlemmar
Joe Delaney - säckpipa (1998-2003)

Diskografi 
Studioalbum
 Do or Die (1998)
 The Gang's All Here (1999)
 Sing Loud, Sing Proud (2001)
 Blackout (2003)
 The Warrior's Code (2005)
 The Meanest of Times (2007)
 Going Out in Style (2011)
 Signed and Sealed In Blood (2013)
 11 Short Stories of Pain & Glory (2017)
Turn up that dial (2021)

Livealbum
 Live on St Patrick's Day (2003)
 Live on Lansdowne, Boston MA (2010)
 Live at Fenway Park (2012)

Samlingsalbum
 The Early Years (1998)
 The Singles Collection, Volume 1 (2000)
 Singles Collection, Volume 2 (2005)

EP
 Tattoos and Scally Caps (1997)
 Fire and Brimstone (1997)
 Boys on the Docks (1997)
 Back to the Hub (2003)
 Tessie (2004)
 Rose Tattoo: For Boston Charity EP (2013)

Externa länkar

Officiell webbplats

Amerikanska punkband
 
Musikgrupper bildade 1996
Musik i Boston
In Search Of...

In Search Of... är raprockgruppen N.E.R.Ds debutalbum, ursprungligen utgivet 2001. Då bandet inte var nöjt med inspelningen gavs 2002 en nyinspelning av albumet ut. Den elektroniska produktionen hade nu bytts ut mot instrument spelade av gruppen Spymob, vilket gav ett rockigare sound. Denna version har kommit att bli den mer kända.

Låtlista 
 "Lapdance" (feat. Lee Harvey och Vita) - 3:30
 "Things Are Getting Better" - 4:16
 "Brain" - 3:43
 "Provider" - 4:19
 "Truth or Dare" (feat. Kelis och Terrar) - 4:23
 "Tape You" - 4:51
 "Run to the Sun" - 4:52
 "Baby Doll" - 3:44
 "Am I High" (feat. Malice) - 4:49
 "Rock Star" - 4:19
 "Bobby James" - 6:11
 "Stay Together" - 5:03

Musikalbum 2001
Amerikanska debutalbum
Albert Harris

Albert Harris, egentligen Aron Hekelman, född 22 november 1911 i Warszawa, död 1974 i USA, var en polsk kompositör, schlagersångare, textförfattare och pianist. Han debuterade 1930 och var under 1930-talet en av de populäraste schlagersångarna i Polen. Under andra världskriget befann han sig i Sovjetunionen, sedan åter i Polen och 1946–1949 var han verksam i Sverige. Han använde också pseudonymerna Albert Liff och Albert Holm. 

Harris skapade 1944 "Sången om Warszawa" (Piosenka o mojej Warszawie) och sjöng själv in den i Sovjetunionen 1944. Den svenska texten skrevs av Carl-Arne och sången blev i Bertil Boos tolkning en stor framgång bland svenska lyssnare.

Filmmusik
1947 - Tappa inte sugen
1949 - Greven från gränden

Externa länkar
 "Piosenka o mojej Warszawie" - Albert Harris framför originalversionen på Youtube
Albert Harris på Discogs

Polska kompositörer
Polska sångare under 1900-talet
Sångare inom populärmusik
Födda 1911
Avlidna 1974
Män
Fly or Die

Fly or Die är rockgruppen N.E.R.D:s andra album, utgivet 2004.

Låtlista
"Don't Worry About It" - 3:42
"Fly or Die" - 3:32
"Jump" (feat. Joel Madden och Benji Madden) - 3:55
"Backseat Love" - 2:48
"She Wants to Move" - 3:34
"Breakout" - 3:50
"Wonderful Place/Waiting for You" - 7:10
"Drill Sergeant/Preservation" - 6:55
"Thrasher" - 2:52
"Maybe" - 4:23
"The Way She Dances" - 4:06
"Chariot of Fire/Find My Way" - 8:16

Musikalbum 2004
Erik Johnsson

Rolf Sven Erik Johnsson, född 26 juli 1918 i Helsingborg, död 23 april 1971 i Göteborg, var en svensk kompositör, kapellmästare och musikarrangör.

Filmmusik (urval)
1947 – Tappa inte sugen

1949 – Greven från gränden

1961 – Melodin som aldrig kom bort

Svenska kompositörer under 1900-talet
Musiker från Helsingborg
Födda 1918
Avlidna 1971
Män
Julius Jacobsen

Julius Frantz Jacobsen, född 10 april 1915 i Köpenhamn i Danmark, död 11 september 1990 i Stockholm i Sverige, var en dansk-svensk pianist, kompositör och musikarrangör.

Vid 14 års ålder vann Jacobsen en pianotävling arrangerad av Ekstrabladet. Därefter spelade han med olika danska och svenska orkestrar. Under en period var han verksam som pianist och arrangör för den danska radions underhållningsorkester. Han var verksam i Sverige från 1945.

Jacobsen citerar i "Sonata Seriosa" ledmotivet till TV-serien Dallas och andra TV-serier (The Burlesque Trombone, BIS-CD-318).

Priser och utmärkelser
1989 – Medaljen för tonkonstens främjande

Filmmusik (urval)

Noter

Danska kompositörer
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska pianister under 1900-talet
Musiker från Köpenhamn
Män
Födda 1915
Avlidna 1990
Mellilä

Mellilä var en kommun i landskapet Egentliga Finland i Finland. Kommunen hade 1 176 invånare (2008), på en yta av 110,51 km².

Den 1 januari 2009 förenades Mellilä jämte Alastaro med Loimaa stad.

Mellilä var enspråkigt finskt.

Politik

Mandatfördelning i Mellilä kommun, valen 1976–2004

Referenser

Externa länkar 

Före detta finländska kommuner
Loimaa
Tor (namn)

Mansnamnet Tor eller Thor kommer av namnet på den fornnordiska guden Tor. I forntiden fick inga pojkar enbart den mäktiga gudens namn utan det förekom endast i sammansättningar som Torbjörn och Torleif. Först på 1700-talet började namnet användas enskilt som dopnamn. Så sent som vid 1900-talets början ansågs namnet som hedniskt och fick inte förekomma i almanackan som ju hade kyrkans helgonlängd som ursprung.

Namnet har långsamt ökat i popularitet under de senaste decennierna och närmar sig de hundra vanligaste. 31 december 2014 fanns det totalt 7 267 personer i Sverige med namnet Tor eller Thor, varav 3 622 hade det som tilltalsnamn. År 2014 fick 140 pojkar namnet som tilltalsnamn, varav 55 med stavningen Tor och 85 med stavningen Thor. År 2013 var namnet (med båda stavningarna inräknade) det 99:e populäraste namnet för nyfödda pojkar i Sverige.

Namnsdag i Sverige: 19 oktober, (1986–2000: 5 mars).

Personer med förnamnet Tor
 Tor Andræ, biskop, statsråd, ledamot av Svenska Akademien
 Tor Aulin, violinist, dirigent och tonsättare
 Tor Bergeron, meteorolog, professor
 Tor Bergner, (Broder Tor), trubadur
 Tor Bergström, författare och kompositör
 Thor Bjørklund, norsk möbelsnickare och osthyvelns uppfinnare
 Tor Bonnier, förläggare
 Tor Åge Bringsværd, norsk författare
 Tor Ragnar Gerholm, kärnfysiker, debattör
 Tor Hedberg, författare, dramatiker, ledamot av Svenska Akademien, teaterchef, museichef
 Tor Arne Hetland, norsk längdskidåkare
 Thor Heyerdahl, norsk upptäcktsresande
 Tor Håkon Holte, norsk längdskidåkare
 Thor Hushovd, norsk tävlingscyklist
 Tor Isedal, skådespelare
 Tor Johnson, svensk-amerikansk skådespelare
 Tor Mann, dirigent
 Thor Modéen, skådespelare
 Tor Nessling, finländsk industriman
 Tor Nilsson, brottare, OS-silver 1948
 Tor Paulsson, politiker
 Tor Wallén, skådespelare
 Tor Weijden, skådespelare

Referenser

Mansnamn
Fornnordiska mansnamn
Östen

Mansnamnet Östen är av gammalt fornnordiskt ursprung (fornvästnordiska Eysteinn, norska Øystein). Namnet är bildat av ett ord som troligtvis kommer av auja - "lycka" och ordet sten. På runstenar kan man finna namnet med skrivningen Aystain.

En gammal sagokung av Ynglingaätten lär ha haft detta namn, och en annan sådan kung med osäker historisk förankring var Östen Beli ("Östen Illråda"). 

Namnet var ovanligt före slutet på 1800-talet då det liksom många andra nordiska namn kom i ropet. Mest populärt var namnet under första halvan av 1900-talet. Högst någon enstaka pojke i varje årskull får numera namnet som tilltalsnamn.
Den 31 december 2009 fanns det totalt 4.438 personer i Sverige med förnamnet Östen, varav 1.136 med det som tilltalsnamn.

Namnets placering i almanackan, 26 augusti, hör till de lustigheter som 1901 års namnkommitté på vissa ställen kostade på sig. Föregångaren på detta datum var påven Zefyrinus, vars namn kommer av ordet zefyr som betyder "västanvind". Namnet Östen har dock inget med väderstreck att göra.

Personer med namnet Östen
 Östen, runristare verksam i Södermanland
 Östen Beli, svensk sagokung
 Östen Braathen, svensk skådespelare och regissör
 Östen Edlund, friidrottare
 Östen Eriksson, svensk underhållningsartist
 Östen Mäkitalo, svensk prisbelönt elektrotekniker
 Östen Sjöstrand, svensk författare, ledamot av Svenska Akademien
 Östen Undén, svensk politiker (s), f.d. statsråd, universitetsrektor, universitetskansler
 Östen Warnerbring, svensk underhållningsartist
 Øystein Aarseth, gitarrist i norska black metal-bandet Mayhem
 Øystein Lønn, norsk författare
 Øystein Olsen, biskop för den nordeuropeiska Metodistkyrkan (Oslo).
 Öystein Magnusson, kung av Norge

Källor
SCB Namnstatistik

Förnamn
Mansnamn
Fornnordiska förnamn
Fornnordiska mansnamn
Svenska förnamn
Svenska mansnamn
Spikpistol

En spikpistol är ett verktyg som används för att skjuta in bandad spik i trä eller andra material. Spikpistoler drivs med tryckluft, krut eller batteri, tidigare även med gas.

Det finns tryckluftsdrivna pistoler för klammer eller dyckertspik, mindre maskiner kan även drivas med elektromagnetism.
Till grövre bult eller fästdon drivs maskinen med drivpatroner.

Spik till spikpistoler kan vara bandade på en rad med cirka 40st trådspik, (rakbandad spik). För andra maskiner som har trummagasin är spiken bandad på rullar med upp till 350 spik per rulle.

Med dagens tillgänglighet på spikpistoler och bultpistoler har arbetsplatsolyckorna ökat med dessa maskiner. Handhavaren har ibland inte förstått riskerna med att maskinen gör moment snabbare i jämförelse med manuell indrivning av spik och bult.

Ordet "spikpistol" finns belagt i svenska språket sedan 1955.

Se även
 Häftpistol

Referenser 

Verktyg
Fet

Fet kan syfta på:

 Fet fisk – fisk med högt fettinnehåll
 Fet stil – en term inom typografin
 FET – en speciell typ av transistor, se fälteffekttransistor
 FET - återförande av ett upptinat embryo till livmodern, se Frozen embryo transfer
 Fetbladsväxter – en familj bland trikolpaterna av kärlväxtern
 Fetma – en näringsrubbning där kroppen har så mycket kroppsfett att det är skadligt för hälsan

Personer
 Afanasij Fet (1820–1892), en rysk författare
 Victor Fet (1955–), en professor i biologi av ryskt ursprung i USA

Platser
 Fets kommun – en kommun i Akershus fylke, Norge

Se även
 Fett
 Fettsyra
 Fête galante – en term som syftar på en genre inom franskt 1700-talsmåleri
 Övervikt – en kroppsvikt som överstiger den förväntade eller normalvikten
Alexander Baumgarten (skådespelare)

Alexander Baumgarten, eg Alexander von Baumgarten, född 12 augusti 1884, död 3 februari 1959 i Oscars församling, Stockholm,  var en svensk skådespelare.

Baumgarten är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1884
Avlidna 1959
Män
Merimasku

Merimasku är en före detta finländsk kommun i landskapet Egentliga Finland i Västra Finlands län. Kommunen hade cirka 1 500 invånare och en yta på 51,12 km².

Merimasku var en enspråkig kommun där nästan alla invånare hade finska som modersmål.

Den 1 januari 2009 gick Merimasku samt staden Nådendal och kommunerna Rimito och Velkua samman och bildade nya Nådendals stad.

Ett av de medeltida gårdslänen på Norrfinne lagsagas västkust var Danskila på ön Otavas nordspets. Länet har troligen tillkommit på 1300-talet och omfattade även sätesgården Finnilä. Till länet hörde därtill västra Kaitaholm, Hirvoinen och Kuuslahti frälsehemman samt Karvinen och Pohjalainen byar i närheten. Länet började upplösas på 1440-talet genom donationer till Nådendals kloster. Hemmanen ingick i det underhållslän som Sofia Gyllenhielm erhöll 1577.

Referenser 

Merimasku
Före detta finländska kommuner
Visseltofta

Visseltofta är kyrkbyn i Visseltofta socken och en småort i Osby kommun i Skåne län, belägen 11 kilometer nordväst om Osby, några kilometer från gränsen till Småland.

Riksväg 15 passerar norr om byn. I byns utkant flyter Helge å.

Historia 
Visseltofta har medeltida ursprung, och bestod länge av Visseltofta kyrka, prästgården, tre bondgårdar och ett antal torp. I Visseltofta fanns tidigare ett ganska stort sågverk, men detta är nedlagt sedan många år.

Befolkningsutveckling

Samhället 
Visseltofta består av hus av varierande ålder, från de gamla bondgårdarna till moderna villor. Här finns också fortfarande Visseltofta kyrka, medan skolan blivit förskolan  Toftagården. Byns affär är nedlagd sedan länge, och Sparbankens kontor är också stängt. 

Vägen från Osby passerar över ån på en bro som byggdes 1923 som ett arbetslöshetsprojekt, enligt en inskription på en av brostenarna.

Näringsliv
För några år sedan startade ett nytt, mindre, sågverk på samma plats som där det gamla sågverket legat.

Idrott 
Wisseltofta IF har flera fotbollslag. Utöver fotboll har föreningen tennisbana, boulebana och en kanotlägerplats vid Helge å. Kanotlägerplatsen är dock i princip ur funktion, eftersom framkomligheten på kanotleden söderut är mycket dålig efter att kraftverksdammen vid Hästberga rasade 2010.

Källor

Externa länkar 
 Visseltofta hembygdsförening

Orter i Osby kommun
Småorter i Sverige
Marie Hedeholm

Alice Maria Matilda (Marie) Hedeholm, gift Isedal, född 21 juli 1922 i Herrestads församling i Göteborgs och Bohus län, död 4 juli 2006 i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Hon var dotter till Aron Olsson och Signe, född Halén, och var gift 1957–1970 med skådespelaren Tor Isedal, med vilken hon fick sonen Ola Isedal.

Filmografi  
1947 – Tappa inte sugen 
1948 – Nu börjar livet 
1949 – Greven från gränden 
1950 – Askungen (omdubbning 1967)
1958 – Den store amatören
1966 – Nalle Puh på honungsjakt
1968 – Nalle Puh och den stormiga dagen
1972 – Klara Lust
1974 – Nalle Puh och den skuttande tigern
1975 – Sängkamrater

Teater

Källor

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Personer från Herrestads socken, Bohuslän
Födda 1922
Avlidna 2006
Kvinnor
Valborg (namn)

Kvinnonamnet Valborg härstammar från det fornhögtyska namnet Valburg eller Walburc, med oklart ursprung. En teori är att det betyder främling, en annan att namnet är en sammansättning av orden waltan ('styra', 'härska') och -burg ('beskydd').

Namnet har funnits i svenska språket sedan 1200-talet men är numera ovanligt som tilltalsnamn. Åren runt sekelskiftet 1900 var det dock ett modenamn, med svenska namnbärare som Valborg Olander och Valborg Moberg. En smeknamnsform av namnet är Bojan.

31 december 2005 fanns det totalt 8641 personer i Sverige med namnet Valborg varav 2181 med det som tilltalsnamn. År 2003 fick 15 flickor namnet, varav 1 fick det som tilltalsnamn.

Valborg har haft namnsdag i den svenska almanackan den 1 maj sedan 1901.

Personer med namnet Valborg
 Heliga Valborg, helgon
 Valborg Aulin, tonsättare
 Valborg Eriksdotter, frilla
 Valborg Joakimsdotter Fleming, abbedissa
 Valborg Franchi, balettdansös
 Walburga Habsburg Douglas, tysk-svensk jurist, riksdagsledamot (M)
 Valborg Hansson, skådespelerska
 Walborg Lagerwall, violinist
 Valborg Moberg, skådespelerska
 Valborg Olander, lärarinna, feminist
 Valborg Svensson, skådespelerska

Se även
 Valborgsmässoafton

Referenser 

Kvinnonamn
Tostão

Eduardo Gonçalves de Andrade (känd som Tostão), född 25 januari 1947 i Belo Horizonte, Brasilien, är en före detta professionell fotbollsspelare.

Som majoriteten av brasilianska fotbollsspelare fick han ett smeknamn tidigt i sin karriär. Tostão var en intelligent forward som spelade för den brasilianska klubben Cruzeiro EC och formade ett farligt anfallspar med Pelé i landslaget som vann VM 1970. Efter VM-turneringen spelade han för Vasco da Gama.

Tostão bildade i VM i Mexiko 1970 ett fyrmannaanfall tillsammans med Jairzinho, Pelé och Rivelino i det brasilianska lag som blev världsmästare. Han spelade även en match i VM 1966. Totalt gjorde Tostão 32 mål på 54 landskamper mellan 1966 och 1972.

På klubblagsnivå spelade Tostão för Cruzeiro och Vasco da Gama fram till 1973, då han avslutade karriären efter en ögonskada, 26 år gammal. Efter den aktiva karriären har han arbetat som journalist och tv-kommentator.

Enskilda prestationer

Externa länkar
Tostão's kolumn på den Brasilianska tidningen Jornal do Brasil

Brasilianska fotbollsspelare
Brasilianska landslagsspelare i fotboll
Män
Födda 1947
Levande personer
Personer från Belo Horizonte
Fotbollsspelare i CR Vasco da Gama
Spelare i Cruzeiro EC
Spelare i América Futebol Clube (MG)
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i VM i fotboll 1966
Spelare i VM i fotboll 1970
Världsmästare i fotboll