Östgöta infanteriregemente

Östgöta infanteriregemente var ett infanteriförband inom svenska armén som verkade i olika former åren 1634–1709 och 1709–1791. Regementet blev indelt 1685 och dess soldater rekryterades från Östergötland.

Historia
Regementet har sitt ursprung i fänikor (kompanier) uppsatt i Östergötland 1551. År 1619 organiserades dessa enheter tillsammans med fänikor från det närliggande Jönköpings län av Gustav II Adolf till det storregementet Östergötlands storregemente, varav nio av de totalt 24 kompanier rekryterades i Östergötland. Östgöta storregemente bestod av tre fältregemente. Någon gång mellan 1623 och 1628 delades det storregementet permanent i tre mindre regemente, varav Östgöta infanteriregemente var ett.

I 1634 års regeringsform fastställdes den svenska regementetsindelningen, där det angavs att armén skulle bestå av 28 regementen till häst och fot, med fördelningen av åtta till häst och 20 till fot. De indelta och roterande regementena namngavs efter län eller landskap, medan de värvade regementena uppkallades efter sin chef. Regeringsformen angav Östgöta infanteriregemente som det åttonde i ordningen. Dock blev det ett nummer som aldrig användes, annat än för att ange regementets plats, enligt den då gällande rangordning. Regementets första befälhavare var Johan Banér. Östgöta infanteriregemente blev tilldelades 1685.

År 1791 slogs regementet samman med Östgöta kavalleriregemente för att bilda Livgrenadjärregementet. Omorganisationen och döpen till en "livgrenadjär" hederstitel genomfördes med avseende på regementets framsteg under Gustav III:s ryska krig. Inom det nya regementet byttes namn på regementet till Livgrenadjärregementets rotehållsdivision och behöll någon form av självständighet.

Genom försvarsbeslutet 1942 bildades ett fältregemente som under åren 1942–1949 bar namnet Östgöta infanteriregemente. Fältregementet fick beteckningen I 34 och var ett så kallat dubbleringsregemente till Livgrenadjärregementet (I 4). Genom försvarsbeslutet 1948 kom fältregementet Östgöta infanteriregemente 1949 att omorganiserades till Östgötabrigaden (IB 34).

Ingående enheter

Heraldik och traditioner

Fälttåg 

 Svensk-polska kriget 1626–1629
 Trettioåriga kriget 1631–1648
 Nordiska kriget 1655–1660
 Skånska kriget 1675–1679
 Stora nordiska kriget 1700–1721

Förbandschefer 
Nedan anges regementscheferna mellan 1674 och 1791. Chefsbostället var Kungsbro, Vreta kloster.

1674–1702: Gustaf Ulfsparre
1702–1706: Nils Alexander von Ungern-Sternberg
1706–1709: Jakob Sperling
1709–1716: Anders Appelgren
1709–1712: Magnus Gripensköld 
1712–1712: Johan Jäger (till Wüstenhagen och Lassontin) 
1712–1717: Pehr Stierncrantz 
1717–1721: Gabriel Ribbing
1721–1743: Carl Johan Wrangel
1743–1747: Carl Anders Sinclair
1747–1791: Fredrik Vilhelm von Hessenstein
1747–1757: C J Mörner

Överstelöjtnanter
1674–1684: Johan Orcharton
1684–1692: Georg Fredrik Leijonburg 
1692–1702: Nils Alexander von Ungern-Sternberg
1703–1706: Carl Ludolf Leijonsten
1706–1708: Jakob Johan Törnsköld
Georg Albrecht Storckman
1735–1739: Johan Gyllenborg
1739: Pehr Silfversparre
1741–1757: Carl Johan Mörner af Morlanda
1757–1760: Casper Herman Krebs
1760–1767: Fredrik Carl Sinclair
1773–1781: Lars Fredrik von Kaulbars

Majorer
1674–1684: Georg Fredrik Leijonburg 
1684–1700: Anders Gyllenållon
1700–1702: Gustaf Ulfsparre
1702–1707: Zakarias Klingenstierna
Hindric Knorring
1729–1735: Johan Gyllenborg
Nils Lilliehöök
1760–1773: Albrecht Tigerklou
1770–1776: Carl Göran Rehnberg

Regementskvartermästare
Johan Bruun
1737: Johan Friedrik on Lintten
1777: Carl Johan Walleén
1777: Lars Gustav Skytte

Namn, beteckning och förläggningsort

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Ej längre existerande svenska infanteriregementen
Svenska militära enheter bildade 1636
Svenska militära enheter upplösta 1791