kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lernbo

Lernbo är en by som ligger i Smedjebackens kommun vid sjön Leran och riksväg 66 mellan Smedjebacken och Ludvika i södra Dalarna. SCB har för bebyggelsen i orten västra och centrala del avgränsat en småort namnsatt till Västra Lernbo. 

Flogbergets gruva är idag utmärkt på kartan som den lokala turistattraktionen. Det är en gammal gruva som lades ned redan 1918 och det finns fortfarande spår efter gruvbrytning med tillmakningsmetoden.

Här finns ett av Sveriges äldsta vattenkraftverk som fortfarande är i drift. Lernbo kraftstation byggdes 1899 efter ritningar av arkitekt Sigge Cronstedt och automatiserades i slutet av 1960-talet. Kraftverket är av ovanjordstyp och vattnet leds fram till det i stora tuber. Dessa var från början gjorda i trä men byttes ut mot plåt för att återigen återställas till trä. 2009 gjordes en större renovering och bland annat turbinhallen byggdes om i samband med turbinbytena. Idag kan kraftverket producera 28 GWh enligt VB Energi .

Noter

Orter i Smedjebackens kommun
Småorter i Sverige
Yorkshire och Humber

Yorkshire och Humber (eng. Yorkshire and the Humber) är en av de nio regioner som England är uppdelat i. Den består av större delen av det historiska grevskapet Yorkshire samt de delar av Lincolnshire som tidigare tillhörde Humberside.

Leeds är administrativt centrum för regionen som har 5 284 000 invånare (2011).

Det fanns planer på att ha en folkomröstning och att skapa ett regionsvalt parlament, men sedan motsvarande planer för region nordöstra England blivit nedröstade har planerna övergivits.

Den består av 15 lokala enheter med valda organ: Sheffield, Rotherham, Barnsley och Doncaster (alla i South Yorkshire), Wakefield, Kirklees, Calderdale, Bradford och Leeds (alla i West Yorkshire), North Yorkshire, York, East Riding of Yorkshire, Hull, North Lincolnshire och North East Lincolnshire.

Yorkshire och Humber utgjorde en valkrets vid valen till Europaparlamentet.

Referenser

Noter 

Englands regioner
Yorkshire
Ugaritiska alfabetet

Det ugaritiska alfabetet uttrycktes med hjälp av en särskild form av kilskrift som uppstod omkring år 1500 f.Kr. Alfabetet användes för att, på lertavlor, skriva det inhemska ugaritiska språket, och återupptäcktes i och med att den kanaaneiska staden Ugarit grävdes ut, se ugaritisk litteratur.

Via det feniciska alfabetet (ej kilskriftsbaserat) ska detta kilskriftsalfabet i sin tur ha influerat det grekiska alfabetet. I likhet med de flesta (akkadiska utgör här ett undantag) andra semitiska språk består det ugaritiska alfabetet enbart av konsonanter.

Bokstäver i Ugaritiska alfabetet 

Ugaritiska alfabetet finns i Unicode-teckenuppsättningen på teckenplats U+10380 - U+1039F.

𐎀 ʾa ʔa
𐎁 b b
𐎂 g g
𐎃 ẖ x
𐎄 d d
𐎅 h h
𐎆 w w
𐎇 z z
𐎈 ḥ ħ
𐎉 ṭ ṭ
𐎊 y j
𐎋 k k
𐎌 š ʃ
𐎍 l l
𐎎 m m
𐎟 ḏ ð
𐎐 n n
𐎑 ẓ ẓ
𐎒 s s
𐎓 ʿ ʕ
𐎔 p p
𐎕 ṣ ṣ
𐎖 q q
𐎗 r r
𐎘 ṯ θ
𐎙 ġ ɣ
𐎚 t t
𐎛 ʾi ʔi
𐎜 ʾu ʔu
𐎝 s2 ś
𐎟 ordavskiljare

Externa länkar 
 Ugaritiska alfabetet
 Ugaritiska alfabetet på Unicode

Abjader
Montgomery Clift

Edward Montgomery Clift, född 17 oktober 1920 i Omaha i Nebraska, död 23 juli 1966 i New York i New York, var en amerikansk skådespelare. Bland Clifts filmer märks Det dagas (1948), Red River (1948), Arvtagerskan (1949), En plats i solen (1951), Jag bekänner (1953), Härifrån till evigheten (1953), De unga lejonen (1958), De missanpassade (1961) och Dom i Nürnberg (1961). Han blev Oscarsnominerad fyra gånger under sin karriär.

Biografi

Filmkarriär 

Montgomery Clift hade spelat på Broadway sedan han var 13 år och spelade teater där i tio år innan han flyttade till Hollywood, och debuterade 1948 i Red River mot John Wayne. Både John Wayne och Walter Brennan ogillade att Clift var homosexuell, och höll sig undan från honom under inspelningarna av filmen. Clift ogillade de båda äldre skådespelarnas ultrakonservativa politiska uppfattning. 1958 tackade han nej till en roll i Rio Bravo, där han åter skulle ha spelat mot Wayne och Brennan. Rollen gick istället till Dean Martin.

1948, samma år som debuten i Red River, nominerades Montgomery Clift till en Oscar för Det dagas. Clift räknades som den nya sortens manliga huvudrollsinnehavare; känslig, intensiv och snygg, den sortens man som kvinnor vill "ta hand om". Han hade en framgångsrik filmkarriär med flera Oscarsnominerade roller och blev en matinéidol tack vare sitt utseende och sex appeal.

Bilolyckan 
Privat hade Montgomery Clift rykte om sig som enstöring. 1957 råkade han ut för en bilolycka, som kom att totalt förändra hans liv. Han hade ätit middag hemma hos Elizabeth Taylor och hennes dåvarande make, Michael Wilding. Efter middagen, på väg hem, kraschade han med sin bil rakt in i en kraftledningsstolpe. Han överlevde, men hans ansikte blev totalt demolerat, kraniet spräcktes, näsan knäcktes, tänderna slogs ut och överläppen klövs helt. Plastikkirurger lyckades lappa ihop honom någorlunda, men olyckan ledde till rykten om alkohol- och drogmissbruk och ett udda beteende. Detta visade sig inte vara endast rykten - han var mer eller mindre helt förstörd av alkohol och morfin och med åren fick han alltmer svårare att röra sig normalt; hans skådespelarprestationer kan närmast betraktas som bragder.

Bilolyckan förstörde hans tjusiga utseende, men gav istället honom styrka och patos (musklerna i vänster kind fungerade inte längre och han kunde inte röra på överläppen). Dock lyckades han spela in ytterligare några filmer, bland annat rollen som Sigmund Freud i Det fördolda (1962).

Död och eftermäle 
Montgomery Clifts alltför tidiga död av en hjärtinfarkt, vid 45 års ålder, innebar slutet på en karriär som kunde ha blivit ännu mer framgångsrik. Han var geniförklarad som skådespelare men självdestruktiv som människa. De sista åren i Montgomery Clifts liv refereras ofta till som "Hollywoods längsta självmord".

Montgomery Clifts öde har omnämnts i två kända låtar, "The Right Profile" av The Clash och "Monty Got a Raw Deal" av R.E.M..

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Födda 1920
Avlidna 1966
Män
Personer från Omaha
Skådespelare från Nebraska
Heinola

Heinola är en stad i landskapet Päijänne-Tavastland i Finland. Heinola har  invånare och har en yta på cirka  km². Grannkommuner är Asikkala, Gustav Adolfs, Itis, Kouvola, Lahtis, Mäntyharju, Pertunmaa och Sysmä.

Heinola ligger 35 km nordost om Lahtis och 140 km nordost om Helsingfors.

Heinola är enspråkigt finskt.

Historia 
Heinola som tidigare varit ett litet samhälle ökade i betydelse när Gustav III år 1776 utsåg samhället till administrativt centrum i regionen. Samtidigt ökade samhällets betydelse som handelscentrum för närliggande regioner. Gatunätet har fortfarande drag från den perioden. När Finland hamnade under rysk överhöghet år 1809 flyttades regionens administration österut. År 1839 blev Heinola stad.

Administrativ historik
1950 överfördes ett område med  invånare från Heinola landskommun till Heinola stad, och i motsatt riktning områden med 8 invånare. 1 januari 1997 inkorporerades Heinola landskommun. Samtidigt ändrades kommunkoden från 088 (Heinola landskommun hade kommunkoden 089) till 111. Heinola tillhörde S:t Michels län till ändringen av Finlands länsindelning 1 september 1998, då Heinola överfördes till Södra Finlands län. 1 januari 2010 avskaffades Finlands län.

Tätorter 
Vid tätortsavgränsningen den 31 december 2021 fanns tre tätorter inom Heinola stads område:

Styre och politik

Mandatfördelning i Heinola stad, valen 1976–2021

Vänorter
Heinola har följande vänorter:
 Karlshamns kommun, Sverige
 Peine, Tyskland, sedan 1983
 Piešťany, Slovakien

Näringar 
Efter andra världskriget växte framför allt träförädlingsindustrin. Från 1970-talet minskade industrins betydelse samtidigt som handels- och servicesektorerna ökade i omfång.

Utanför Heinola finns idrottsanläggningen Vierumäki idrottsinstitut.

Demografi

Befolkningsutveckling

Språk
Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2022. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande. För språk med färre än 10 talare är siffran dold av Statistikcentralen på grund av sekretesskäl.

Externa länkar

 Karta

Källor

 
Finlands kommuner
Hollola

Hollola är en kommun i landskapet Päijänne-Tavastland i Finland. Hollola har  invånare och har en yta på  km² (varav  km² land och  km² vatten). Kommunen gränsar i öster till Lahtis.

Hollola är en enspråkigt finsk kommun.

Historia
Hollola kyrksockens ursprung torde med säkerhet kunna hänföras till mitten av 1200-talet. Socknen nämns första gången år 1329. Sysmä kyrksocken har avskilts från Hollola i slutet av 1300-talet. Den nämns första gången 1442. I början av 1400-talet har från Hollola avskilts Asikkala och Tennilä (Kärkölä) kapell. I början av 1500-talet avskildes Itis kyrksocken och Nyby (Nastola) kapell från Hollola.

Hollola kyrka
Orten har en stenkyrka som uppfördes åren 1495 till 1510. Den tillhör Finlands mest imponerade medeltida byggnader. Långhuset är 42 meter långt och 18 meter brett med en sakristia i norr och ett vapenhus i söder. Det finns fyra olika kalkmålningssviter, varav två är medeltida. Även den fasta inredningen är från medeltiden liksom flera bevarade inventarier. Klockstapeln i empirstil uppfördes 1829-1831.

Tätorter 
Vid Statistikcentralens tätortsavgränsning den 31 december 2021 fanns sju tätorter inom Hollola kommuns område:

Politik

Mandatfördelning i Hollola kommun, valen 1976–2021

Demografi

Befolkningsutveckling

Språk
Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2022. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande. För språk med färre än 10 talare är siffran dold av Statistikcentralen på grund av sekretesskäl.

Externa länkar

Källor

Noter

 
Finlands kommuner
Hämeenkoski

Hämeenkoski (tidigare: Koskis Tav. L., ) var en kommun i landskapet Päijänne-Tavastland i Finland. Hämeenkoski hade 2 107 invånare den 31 december 2015. Den 1 januari 2016 slogs kommunen ihop med Hollola kommun.

Hämeenkoski är enspråkigt finskt.

Namn
Före 1 januari 1995 hette kommunen på svenska Koskis och på finska Koski Hl, men namnet ändrades nämnda datum till Hämeenkoski.

Historia 
Koskis förvaltningssocken tillkom under början av 1400-talet men kapellet som låg under Lampis nämns första gången år 1540. Stenkyrkans ålder anger att kapellet kan dateras till slutet av 1400-talet. Från 1870 utgjorde Koskis en egen församling.

Den gamla kyrkan förvandlades till ruiner efter en tids förfall efter den stora ofreden, då ryssarna använde kyrkobyggnaden som stall. Vid ruinen finns en offerkälla, Suuri Ämmänlähde. En ny kyrka uppfördes 1867-70.

Kurjala herrgård nämns redan på 1400-talet; från 1500-talet tillhörde gården släkten Tavast, från 1700-talet kom den i släkten von Essens ägo genom gifte.

Politik

Mandatfördelning i Hämeenkoski kommun, valen 1976–2012

Källor

Externa länkar 

 

Före detta finländska kommuner
Hollola
Afrikaner

Afrikaner är personer som bor i eller härstammar från Afrika. Ofta avser man en person med svart eller mörk hudfärg boende söder om Sahara. Begreppet är dock i modern tid inte alls alltid relaterat till just hudfärgen. Det kan idag ofta istället handla om personer med medborgarskap i afrikanska länder. I många afrikanska länder (t.ex. Sydafrika, Angola och Zambia) utgör vita en betydande minoritet och de benämns ofta som vita afrikaner.

Eftersom människoarten homo sapiens uppstod för ca 100 000 år sedan i Afrika och sedan vandrade därifrån till resten av världen så kan man säga att alla människor har afrikansk härkomst på ett eller annat sätt.

Användningen av begreppet afrikaner har kritiserats för att vara alltför svepande. Kritikerna menar att det finns stora skillnader mellan t.ex. Nordafrika och Afrika söder om Sahara. De pekar på de otydligheter, inte minst historiskt, som finns inbyggda i begreppet. Namnet Afrika kommer från romarnas africa terra "afernas land". På den tiden avsågs dock inte hela den kontinent som vi i dag benämner Afrika, utan romarna menade då en del av Nordafrika, särskilt landet runt dagens Tunisien. Kritiken pekar också på att man inom forskningen ofta exkluderar personer med europeisk eller sydasiatisk härkomst från gruppen "afrikaner" och att den vetenskapliga användbarheten av begreppet kan ifrågasättas.

I Nordamerika benämns personer med afrikansk härkomst ofta som afroamerikaner, medan man i Karibien och Centralamerika kan tala om afrokaribier.

Etniska grupper 
Det har gjorts många försök att klassificera den afrikaner i olika grupper, detta utifrån olika håll så som språk, "ras" och ekonomi. Den indelning som fått fäste är gjord av Joseph Greenberg och bygger på språkinlärning snarare än geografiska, etniska eller andra icke-språkliga kriterier. De fyra grupperna enligt honom är:

 Niger-Kongospråk
 Nilo-sahariska språk (Nilosaharer)
 Afroasiatiska språk (etnisk grupp: Afroasiater)
 Khoisanspråk (etnisk grupp: Khoisan)

Se även
Afroamerikaner

Referenser

 
Afrikas etnologi
Kärkölä

Kärkölä är en kommun i landskapet Päijänne-Tavastland i Finland. Kärkölä har  invånare och har en yta på  km².

Kärkölä är en enspråkigt finsk kommun. Centralorten heter Järvelä.

Historia
I början av 1400-talet avskildes Tennilä kapell från Hollola. Det nämns första gången 1470 men kan antas härstamma från tiden då förvaltningssocknen tillkom i slutet av 1300-talet. Kapellkyrkan stod i Tennilä by men flyttades under nya tiden till Kärkölä by vilket gav kapellet dess nya namn.

Tätorter 
Vid tätortsavgränsningen den 31 december 2021 fanns två tätorter inom Kärkölä kommuns område:

Politik

Mandatfördelning i Kärkölä kommun, valen 1976–2021

Demografi

Befolkningsutveckling

Språk
Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2022. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande. För språk med färre än 10 talare är siffran dold av Statistikcentralen på grund av sekretesskäl.

Externa länkar

Källor

 
Finlands kommuner
Nastola

Nastola var en kommun i landskapet Päijänne-Tavastland i Finland. Nastola hade 14 835 invånare den 31 december 2015. Den 1 januari 2016 slogs kommunen ihop med Lahtis stad.

Nastola är enspråkigt finskt.

I början av 1500-talet avskildes Nyby (Nastola) kapell från Hollola. Nastola kapell nämns 1515 då avsikten var att ansluta kapellet till Itis men så skedde inte.

Byn Nyby (fi. Uusikylä) och egendomarna  Nyby (fi. Uudenkylän kartano) och Sesta (fi. Seesta) gård ligger i kommunen.

Politik

Mandatfördelning i Nastola kommun, valen 1976–2012

Externa länkar 

 Nastola kommun

Källor
Dresdner SC

Dresdner SC är en tysk idrottsklubb i Dresden. Klubben grundades 1843. Under 1940-talet blev föreningens fotbollslag tyska mästare två gånger. 

Staden Dresden har en lång fotbollstradition och fram till andra världskriget hade staden ett av Tysklands bästa lag - Dresdner SC. DSC hade många landslagsspelare, bland dem den senare förbundskaptenen Helmut Schön. Efter krigsslutet förbjöds klubben och till skillnad från i väst skulle många klubbar i öst aldrig få återstartas. Under det nya namnet SG Friedrichstadt började man om men var en nagel i ögat på de styrande. Klubben tvingades att upplösas, efter  en kontroversiell match mot  i ZSG Horst Zwickau som avgjorde DDR-Oberliga 1949/1950. Lagets plats i DDR-Oberliga gavs till SV Deutsche Volkspolizei Dresden, som senare blev SG Dynamo Dresden. 
De flesta av lagets tidigare spelare valde att fly till Väst, såsom Helmut Schön. Många anslöt sig till Hertha BSC.

I dag är föreningen huvudsakligen känd för sitt damlag i volleyboll som spelar i den högsta tyska volleybollserien. Damlaget har blivit tyska mästare i volleyboll sex gånger.

Kända spelare
Helmut Schön
 Richard Hofmann 
 Willibald Kress

Meriter
Tyska mästare i fotboll: 1943, 1944
Tyska mästare i volleyboll: 1999, 2007, 2014, 2015, 2016 och 2021.

Se även
Dynamo Dresden

Källor
Denna artikel är delvis baserad på en översättning från tyskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Tyskland
Sport i Dresden
Volleybollklubbar i Tyskland
Sportklubbar i Sachsen

pl:Dresdner SC
Orimattila

Orimattila är en stad i landskapet Päijänne-Tavastland i Finland. Folkmängden i Orimattila stad uppgår till cirka  invånare och den totala arealen utgörs av  km². Folkmängden i centralorten Orimattila kyrkoby uppgick den 31 december 2014 till 9 171 invånare. Orimattila kommun grundades 1865, och omvandlades till stad år 1992. Orimattila stadsfullmäktige och Artsjö kommunfullmäktige accepterade sedermera sammanslagning mellan de två kommunerna den 22 mars 2010. Sammanslagningen trädde i kraft vid årsskiftet 2010/2011. 
 
Staden gränsar till Hollola kommun, Itis kommun, Kärkölä kommun, Lahtis stad, Lappträsk kommun, Mörskom kommun, Mäntsälä kommun och Pukkila kommun.

Orimattila stads språkliga status är enspråkig finsk

Orimattila stad ingår i Lahtis ekonomiska region.

Geografi

Tätorter 
Vid tätortsavgränsningen den 31 december 2021 fanns fyra tätorter inom Orimattila stads område:

Byar 
Bland övriga mindre orter inom kommunen märks: Heinämaa, Kuivanto, Karkkula, Luhtikylä, Mallusjoki, Niinikoski, Pakaa, Tietävälä och Tönnö. Utöver dessa byar finns här egendomarna, Hilsdal Gård, Sommarnäs Gård och Järvikylä Gård.

Orimattila församling  
Till en början hörde Orimattila kapellförsamling till Hollola moderförsamling. Avskildes till eget pastorat 1636. Församlingens finska namnform är: Orimattilan seurakunta. 

I äldre tider har, allt som allt, 22 byar tillhört Orimattila församling.

Politik

Mandatfördelning i Orimattila stad, valen 1976–2021

Vänorter 
Orimattila stad har fyra aktiva vänorter: 
 Östhammars kommun, Sverige, sedan 1948
 Weissenburg, Tyskland, sedan 1962
 Kozármisleny, Ungern, sedan 2010 
 Jõgeva, Estland, sedan 2000.

Ekonomi och infrastruktur

Näringsliv 
De tio största arbetsgivarna inom staden är: 
 Orimattila stad
 Päijät-Hämeen sosiaali- ja terveysyhtymä
 Keraplast Oy
 Hermetel Oy
 Orima-Tuote Oy
 Orfer Oy
 Nesco Oy
 Orimattila församling
 Päijät-Hämeen koulutuskonserni
 Allu Finland Oy

Utbildning 
I Orimattila stad verkar sammanlagt 13 finskspråkiga grundskolor och ett gymnasium, Erkko-lukio. Utöver dessa skolor finns här även en yrkesskola, Koulutuskeskus Salpaus.

Demografi

Befolkningsutveckling

Kända personer från Orimattila 
 Eero Erkko, riksdagsman 1907 – 1918, journalist.   
 Aki Kaurismäki, filmregissör.
 Mika Kaurismäki, filmregissör.

Källor   
 Orimattila stads webbplats  Läst 1 april 2016. (Basfakta om staden har hämtats från denna webbplats)

Noter

Externa länkar 

Finlands kommuner
Padasjoki

Padasjoki är en kommun i landskapet Päijänne-Tavastland i Finland. Padasjoki har  invånare och har en yta på  km². Grannkommuner är Asikkala, Tavastehus, Kangasala, Kuhmois, Pälkäne och Sysmä.

Padasjoki är en enspråkigt finsk kommun.

Historia
I början av 1400-talet avskildes Padasjoki kapell från Sysmä. En förvaltningssocken med samma namn fanns 1442 varför kapellet bör ha funnits då. Padasjoki kyrksocken nämns första gången 1471. I början av 1500-talet avskildes Kuhmois kapell från Padasjoki.

Tätorter
Vid tätortsavgränsningen den 31 december 2021 fanns endast en tätort inom Padasjoki kommuns område: Padasjoki kyrkoby med  invånare.

Politik

Mandatfördelning i Padasjoki kommun, valen 1976–2021

Befolkningsutveckling

Externa länkar

Källor

Finlands kommuner
Sysmä

Sysmä är en kommun i landskapet Päijänne-Tavastland i Finland. Sysmä har  invånare och har en yta på  km². Grannkommuner är Asikkala, Gustav Adolfs, Heinola, Kuhmois, Luhanka och Padasjoki.

Sysmä är enspråkigt finskt.

Sysmä är den kommun i Finland där antalet fritidshus är störst i förhållande till den bofasta befolkningen, om somrarna mer än tredubblas befolkningen i kommunen.

Historia 
Lämningar efter bosättningar har hittats på höga kullar som höjde sig över vattenytan när inlandsisen drog sig tillbaka för 9000-12000 år sedan. Gravplatser, offerstenar och andra arkeologiska föremål har hittats i trakten.

Sankt Olavs kyrka byggdes 1442 under en tid när Sysmä var östra Tavastlands andliga centrum. Kyrkan är byggd i gråsten och bränt tegel. Skyddhelgon för kyrkan är vikingakungen Sankt Olav.

Geografi 
Tätorten Sysmä är belägen vid en vik, Majutvesi, av sjön Päijänne. Kommunen ligger ungefär halvvägs mellan Lahtis och Jyväskylä. Landskapet kring Sysmä är rikt på sjöar, 29 % av kommunens area är vatten. Stora delar av landytan är precis som övriga Finland täckt av skog.

En egendom i kommunen är Liljefors (fi. Vanha-Virtaa).

Tätorter
Vid tätortsavgränsningen den 31 december 2021 fanns endast en tätort inom Sysmä kommuns område: Sysmä kyrkoby med  invånare.

Politik

Mandatfördelning i Sysmä kommun, valen 1976–2021

Befolkningsutveckling

Sevärdheter

Källor

Externa länkar 

 Kommunens webbplats
 Karta

 
Finlands kommuner
Fliegende Blätter

Fliegende Blätter, ty. "Flygande blad", var en illustrerad veckotidning som utgavs i München mellan 1844 och 1944.

Fliegende Blätter grundades 1844 av xylograferna Kaspar Braun och Friedrich Schneider. Under det första decenniet av sin tillvaro var Fliegende Blätter politiskt engagerad i tidens frihetsrörelser och medverkade bland annat i kampen mot Ludvig I av Bayern och Lola Montez, vilka 1848 fördrevs från München. Tidningen hävdade sin politiska orientering in på 1850-talet genom bitter satir mot ämbetsmannavälde och militarism, liksom mot kälkborgerlig liknöjdhet och politiskt lycksökeri. I mitten av 1850-talet utsattes Fliegende Blätter för ständig förföljelse från myndigheterna, och då tidningen samtidigt förlorade en stor del av sin popularitet, vände den politiken ryggen och blev från den tiden den borgerliga medelklassens skämttidning. Upplagan ökades nu år från år, tills tidningen under 1880- och 90-talen nådde sin högsta spridning med över 90.000 exemplar. Från sekelskiftet gick Fliegende Blätter starkt tillbaka. Från 1884 utgav man även en årlig Fliegende Blätter Kalender.

Fliegende Blätter försökte under hela sin tillvaro hålla en hög standard på illustrationerna. Den konstnärliga xylografin behölls in på 1890-talet. Bland tecknare som medarbetat i Fliegende Blätter märks särskilt under de tidiga skedet Wilhelm Busch och Adolf Oberländer, som båda njöt hög uppskattning även i Frankrike. Senare märks Hermann Schlittgen och René Reinicke, som främst hämtade sina motiv från det mondäna nöjeslivet, och Moritz von Schwind som hämtade sina från folksagorna.

Bland litterära medarbetare märks Friedrich Theodor Vischer, Emanuel Geibel, Felix Dahn och Peter Rosegger.

Fliegene Blätter fick under sin glansperiod en vidsträckt spridning även utanför Tyskland, inte minst i Sverige.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Externa länkar
Fliegende Blätter - digital
Bilder av Fliegende Blätter

Tyska tidningar
Satiriska tidskrifter
Aero

Aero kan avse:
AERO – ett musikalbum av Jean Michel Jarre
.aero – ett toppdomän
Aero Oy – ett tidigare namn på Finnair
Aero Airlines – ett estniskt flygbolag
 Saab Aero X – en konceptbil tillverkad av Saab
Aero (bilmärke) – ett tjeckoslovakiskt bilmärke
Magnetic Fields

Magnetic Fields är
 Magnetic Fields – den engelska titeln på Jean Michel Jarres album Les Chants Magnétiques
 Magnetic Fields (musikgrupp) – en amerikansk musikgrupp
 Magnetic Fields (spelutvecklare) – en spelutvecklare som är nedlagd
Klaus Sammer

Klaus Sammer, född 5 december 1942, är en tysk (tidigare östtysk) före detta professionell fotbollsspelare och tränare. Han är far till Matthias Sammer.

Sammer spelade för Dynamo Dresden under 1970-talet då klubben firade stora framgångar i DDR. Sammer verkade efter den aktiva karriären som tränare i klubben. Han har senare verkat inom DFB som tränare för Tysklands juniorlandslag.

Meriter
 17 A-landskamper för DDR (1970-1973)

Klubbar
 SG Dynamo Dresden (1965-1975)

Tränarkarriär
Tysklands fotbollsförbund
SG Dynamo Dresden

Födda 1942
Tyska fotbollstränare
Östtyska fotbollsspelare
Spelare i Dynamo Dresden
Tränare i Dynamo Dresden
Män
Levande personer
Personer från Sachsen