kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Chris Shiflett

Christopher Aubrey "Chris" Shiflett, född 6 maj 1971 i Santa Barbara, Kalifornien, USA, är en amerikansk musiker, känd som gitarrist i rockbandet Foo Fighters. Han har tidigare spelat i No Use for a Name och gick med i Foo Fighters 1999 efter att albumet There Is Nothing Left to Lose släppts, då han ersatte Franz Stahl. Han är även gitarrist i coverbandet Me First and the Gimme Gimmes, det egna sidoprojektet Jackson United samt i Viva Death, där han spelar med sin bror Scott Shiflett.

Diskografi

Soloalbum 
 2017 – West Coast Town
 2019 – Hard Lessons

No Use for a Name 
 1997 – Making Friends
 1999 – More Betterness!

Me First and the Gimme Gimmes 
 1997 – Have a Ball
 1999 – Are a Drag
 2001 – Blow in the Wind
 2003 – Take a Break
 2004 – Ruin Jonny's Bar Mitzvah (live)
 2006 – Love Their Country
 2008 – Have Another Ball
 2011 – Go Down Under
 2011 – Sing in Japanese
 2014 – Are We Not Men? We Are Diva!

Foo Fighters 
 2002 – One by One
 2005 – In Your Honor
 2005 – Skin and Bones 
 2007 – Echoes, Silence, Patience & Grace
 2011 – Wasting Light
 2014 – Sonic Highways
 2017 – Concrete and Gold
 2021 – Medicine at Midnight

Jackson United 
 2004 – Western Ballads
 2008 – Harmony and Dissidence

Chris Shiflett & The Dead Peasants 
 2010 – Chris Shiflett & The Dead Peasants
 2013 – All Hat and No Cattle

Referenser

Externa länkar

Chris Shiflett på Instagram

Födda 1971
Amerikanska rockgitarrister
Män
Levande personer
Medlemmar i Foo Fighters
Personer från Santa Barbara
Musiker från Kalifornien
Styckebruk

Ett styckebruk var ett bruk specialiserat på tillverkning av artilleripjäser, så kallade stycken. Ordet finns kvar i ortnamnet Åkers styckebruk i Strängnäs kommun.

Historia

Vid styckebruken göt man främst kanoner ("stycken") och kanonkulor, vilka tillverkades av järn som tappades direkt från masugnen. 

Produktion och handel med kanoner kom tidigt att regleras av statsmakten. Styckebruken anlades under 1600-talet för att först och främst tillgodose de inhemska behoven av artillerimateriel. 

De som jobbade på styckebruken var oftast från andra länder som Holland. De flesta kom från Holländska Vallonien. De kallades Valloner.   

Sverige var under 1600-talet tekniskt och produktionsmässigt ledande på att tillverka kanoner. Utvecklingen skedde delvis med hjälp av nederländskt kapital, och det var även dit en del av exporten kom att gå. Från mitten av 1700-talet hårdnade konkurrensen från utländska tillverkare, bland annat i England. Av de svenska styckebruken fanns år 1800 endast tre stycken kvar: Finspång, Åkers och Stavsjö. Finspång kom att överleva längst som kanonproducent, men när Bofors i slutet av 1870-talet började gjuta kanoner i så kallade martinstål var de gamla styckebrukens epok slut.

Referenser 

Industrihistoria
Bruk
Wallace Carothers

Wallace Carothers, född 27 april 1896 i Burlington, Iowa, död 29 april 1937 i Philadelphia, Pennsylvania, var en amerikansk kemist som 1935 uppfann nylonet. Han var anställd hos DuPont. Efter en tids djup depression begick han självmord.

Födda 1896
Avlidna 1937
Amerikanska kemister under 1900-talet
Män
Forskare från Iowa
Personer från Burlington, Iowa
Amerikanska uppfinnare
Personer som begått självmord
Det ljuva livet

Det ljuva livet (originaltitel: La dolce vita) är en italiensk dramakomedifilm från 1960 i regi av Federico Fellini. Huvudrollerna spelas av Anita Ekberg och Marcello Mastroianni. Filmen vann Guldpalmen vid filmfestivalen i Cannes 1960.

Handling 
Skvallerjournalisten Marcello Rubini (Marcello Mastroianni) bär på författardrömmar. Men innan han kan realisera sin dröm låter han sig dras med i Roms hektiska nöjesliv. Hans tillvaro kompliceras av hans älskarinna Emma (Yvonne Furneaux), som är deprimerad och har gjort flera självmordsförsök. Marcello bjuds in till författaren Steiner (Alain Cuny), som han hyser stor beundran för. Nästa kväll kommer hans pappa (Annibale Ninchi) på besök, men fadern blir senare på kvällen illamående och tvingas resa hem igen utan att far och son kommit varandra närmare. En annan kväll följer Marcello med den firade filmstjärnan Sylvia (Anita Ekberg) runt i staden. Frampå morgonkröken får han stryk av hennes make. Två småbarn påstår sig ha sett den heliga Madonnan och Marcello deltar i den massmediala hysterin kring barnen.

Författaren Steiner skjuter sina barn och därefter sig själv, nu tar Marcellos egen depression överhanden och han försöker bedöva sina känslor genom att hänsynslöst kasta sig in i nya orgiastiska fester med stadens ungdomar.

Medverkande (urval)

Utmärkande inslag 
 I filmen gör Anita Ekberg sitt berömda bad i Fontana di Trevi i Rom.
 Uttrycket "paparazzi", som beskriver hänsynslösa fotografer, kommer ifrån filmen. Rollfiguren Paparazzo (spelad av Walter Santesso) är en pressfotograf som känslokallt slänger upp sin kamera mot Steiners hustru som genom sin makes dåd mist sina bägge barn.

Källhänvisningar

Externa länkar 
 

Filmer 1960
Filmer i regi av Federico Fellini
Filmer tilldelade Guldpalmen
Italienska dramakomedifilmer
Italienskspråkiga filmer
Rom på film
Filmmusik av Nino Rota
Marcello Mastroianni

Marcello Vincenzo Domenico Mastroianni, född 28 september 1924 i Fontana Liri i Lazio, död 19 december 1996 i Paris i Frankrike, var en italiensk skådespelare.

Biografi 
Marcello Mastroiannis föräldrar var fattiga lantbrukare. Under andra världskriget arbetade han en kort period som tecknare, innan han sändes till ett arbetsläger av tyskarna. Han lyckades rymma och tillbringade återstoden av kriget i ett vindsrum i Venedig.

Efter kriget begav han sig till Rom, där han på dagarna arbetade som kontorist och på kvällarna började spela teater med några universitetsstuderande. Han var som medlem av Luchino Viscontis scenensemble en del av förnyelsen av italiensk teater åren efter kriget.

Marcello Mastroianni gjorde sin filmdebut 1948 i en ej krediterad roll som revolutionär i Samhällets olycksbarn, en italiensk version av romanen med samma titel. Från mitten av 1950-talet etablerade han sig som internationell stjärna.

Marcello Mastroianni var gift med en och samma kvinna från 1950 fram till sin död. Likväl hade han flera omtalade kärleksaffärer. I slutet av 1960-talet med Faye Dunaway, som han träffade under inspelningen av Amanti. Åren 1971–1975 hade han ett kärleksförhållande med den franska skådespelerskan Catherine Deneuve med vilken han fick dottern Chiara.

Filmografi (urval) 

 (ej krediterad)

Referenser

Externa länkar 

 
 
 

Italienska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1924
Avlidna 1996
Personer från provinsen Frosinone
Carole Landis

Carole Landis, född Frances Lillian Mary Ridste den 1 januari 1919 i Fairchild, Wisconsin, död 5 juli 1948 i Pacific Palisades, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare.

Biografi 
Carole Landis, vars far var av norsk härkomst, började delta i olika skönhetstävlingar redan som tolvåring. När hon var femton rymde hon hemifrån och gifte sig med en författare, men de separerade efter bara tre veckor. Hon arbetade sedan en kort tid bland annat som servitris och platsanviserska på en biograf i sin hemstad. Sexton år gammal for hon till San Francisco, där hon fick arbete som sångerska och hula-hula-dansare på en nattklubb. Ett par år senare for hon vidare till Hollywood där hon nästan omgående fick filmroller. 

Under andra världskriget reste hon runt i Stilla havet som fältartist och uppträdde för amerikanska trupper. Hon drabbades då av dysenteri, malaria och en svår lunginflammation. Hennes film Four Jills in a Jeep (1944) är baserad på denna turné, men filmen förkastades av Hollywood som betraktade den som "egenkärlek". 

Carole Landis, som var gift fyra gånger, påträffades död i juni 1948, endast 29 år gammal. Dödsorsaken var en överdos sömntabletter, som hon tagit på grund av hjärtesorg efter en kärleksaffär med skådespelaren Rex Harrison som vid denna tid var gift med Lilli Palmer. Landis själv var också gift när hon hade förhållandet med Harrison.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Födda 1919
Avlidna 1948
Kvinnor
Rotunda

Rotunda (lat. rotundus "rund") kan avse:

 Rotunda (arkitektur) – en cylindrisk byggnad ofta täckt med kupol
 Rotunda (lantbruk) – en cylindrisk övre del i en större ladugård

Geografi

Antarktis 

 Rotunda, Antarktis,

Se även
Rotundan (olika betydelser)
Eurik

Eurik, även Eurico eller Erwig, ca 415-484, visigotisk kung, regerade från sin huvudstad Bordeaux från 466 till sin död. Han delade västriket med Odovakar.

Den åttonde kungen i Alarik I:s ätt, bror till Theodorik II, styrde en stor del av de visigotiska ägorna i den akvitanska regionen av Gallien. Området hade varit under visigotisk kontroll sedan 415 och hade gradvis expanderat, på grund av ett försvagat romerskt styre, in i Spanien.
Eurik besegrade en rad andra visigotiska kungar och ledare i serier av inbördeskrig och blev snart den förste härskaren som kunde ena det visigotiska riket.

Se även 
 Visigoter

Källor

Goter
Män
Födda 415
Avlidna 484
Tullia von Sydow

Alda Tullia Björnsdotter von Sydow, född den 20 november 1918 i Stockholm, död 19 juni 2019 i Stockholm, var en svensk seniorkonsult, politiker (socialdemokrat), författare och föreläsare.

Biografi 
Efter studentexamen och högskolestudier fick von Sydow en anställning på Nordiska Uppslagsböcker. Efter skilsmässa och liv som ensamstående mamma med fyra barn  började hon en karriär som statstjänsteman. 1964 kom hon till Socialstyrelsen, där hon under 20 års tid kom att medverka till att skapa mycket av den moderna synen på äldreomsorgen, inte minst med Socialstyrelsens Råd och Anvisningar, för hemtjänsten ute i kommunerna.

Vid 75 års ålder blev hon landstingsledamot och 1998, vid 80 års ålder blev hon invald i riksdagen. Hon lämnade riksdagen 2002, men satt kvar i Stockholms läns landsting till 2006, där hon bland annat var ledamot av Stiftelsen Stockholms läns Äldrecentrum och arbetade med närsjukvård, äldrefrågor med mera. Hon var också ledamot av Kungsholmens stadsdelsnämnd.

von Sydow har varit nämndeman, bland annat i Svea hovrätt. Hon var initiativtagare till Nämndemännens riksförbund, NRF, och var dess första förbundsordförande 1980–1983. År 1995 var hon ordförande för Forum 50+. Hon var 2004 ledamot av styrelsen för förbundet Humanisterna. Hon har tidigare varit ordförande för Stockholms Stamningsförening.

Familj 
Tullia von Sydow var dotter till kommendörkaptenen och direktören Björn von Sydow och dennes hustru sjuksköterskan Tullia, född Granström. Hon var i äktenskap med Bengt Sköldenberg (1918–2000) mor till riksdagsledamoten och förre talmannen Björn von Sydow.

Tullia von Sydow är begraven på Galärvarvskyrkogården i Stockholm.

Bibliografi
 1969 – 
 1991 –

Källor 

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Politiker från Stockholm
Tullia von Sydow
Svenska hundraåringar
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Födda 1918
Avlidna 2019
Kvinnor
Maria Mutola

Maria Mutola, född 27 oktober 1972 i Maputo, Moçambique, friidrottare, 800-meterslöperska.

Hon började friidrotta som 15-åring efter att tidigare varit en lovande fotbollsspelare. Redan samma år tog hon silver vid afrikanska mästerskapen i friidrott på 800 meter. Hon deltog även vid OS 1988 i Seoul där hon trots att hon satte personbästa med tiden 2.04,36 blev utslagen i försöksloppen.

De följande åren stagnerade utvecklingen av hennes personbästa, bland annat beroende på att hon inte mötte speciellt högklassigt motstånd i Moçambique och att hon bara tränade på allvar inför större tävlingar. Hon lyckades ändå ta guld vid afrikanska mästerskapen 1990. Genom ett IOK-program kunde hon 1991 börja träna och studera i Oregon, USA. Vid VM 1991 i Tokyo blev hon fyra och satte juniorvärldsrekord med tiden 1.57,63. Vid OS 1992 i Barcelona blev hon femma på 800 meter och nia på 1500 meter. Det var enda gången hon sprang den senare distansen vid ett större mästerskap.

Hon vann VM både inomhus och utomhus 1993. Två år senare tog hon åter guld inomhus, men blev diskvalificerad i semifinalen utomhus. Senare 1995 satte hon världsrekord på 1000 meter och blev första kvinnan under två och en halv minut på den distansen.
 
Efter att inte ha förlorat ett lopp på 800 meter sedan OS-finalen 1992 åkte hon återigen på en förlust vid OS 1996 i Atlanta där hon med nedsatt form på grund av influensa blev trea. Hon vann sedan VM inomhus 1997, medan hon blev trea utomhus. Hon vann distansen vid Samväldesspelen 1998 och vid utomhus-VM 1999 blev hon tvåa.

Vid OS i Sydney 2000 tog hon ett efterlängtat OS-guld, vilket följdes upp med VM-guld 2001 och 2003 samt guld vid Samväldesspelen 2002. Under både  och  var hon skadedrabbad, även om hon blev fyra vid OS i Aten 2004. Vid Samväldesspelen 2006 tog hon brons. Vid OS i Peking 2008 gick hon till final och slutade på en femteplats.

Personliga rekord
200 m - 23,86
400 m - 51,37
800 m - 1.55,19
1 000 m - 2.29,34
1 500 m - 4.01,50
3 000 m - 9.27,37
5 000 m - 18.15,1

Referenser
Engelskspråkiga Wikipedia: Maria Mutola (2006-04-08)

Moçambikiska medeldistanslöpare
Världsmästare på 800 meter löpning
Världsrekordhållare på 1 000 meter löpning
Olympiska guldmedaljörer 2000
Moçambikiska olympiska guldmedaljörer
Moçambikiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Moçambique
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Moçambique
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Moçambique
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Moçambique
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Moçambique
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Moçambique
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
IAAF Golden League-vinnare
Kvinnor
Födda 1972
Levande personer
Metropolitan Museum of Art

Metropolitan Museum of Art, The Met, är ett av världens största och mest betydelsefulla konstmuseer, beläget vid Central Park på Manhattan i New York. Det invigdes 20 februari 1872, och har en permanent samling med över två miljoner konstverk.

The Mets permanenta samlingar kureras av sjutton separata avdelningar, var och en med specialiserad personal av kuratorer och forskare, samt sex bevarandeavdelningar och en avdelning för vetenskaplig forskning. De permanenta samlingarna omfattar konstverk från den klassiska antiken och antika Egypten, målningar och skulpturer från nästan alla europeiska mästare, och en omfattande samling av amerikansk och modern konst.

The Met har en omfattande samling av afrikansk, asiatisk, oceanisk, bysantinsk och islamisk konst. Museet hyser även encyklopediska samlingar av musikinstrument, kostymer och accessoarer, antika vapen och rustningar från hela världen. Ett stort antal tidstypiska rum, allt från Rom från det första århundradet till modern amerikansk design, är permanent installerade i The Mets gallerier.

Utöver sina permanenta utställningar anordnar och arrangerar The Met stora reseshower under hela året.

Bilder

Direktörer

Källor

Externa länkar 

 Metropolitan Museum of Arts webbplats
Teateråret 1948



Händelser

Okänt datum
Ragnar Josephson efterträder Pauline Brunius som chef för Dramaten
Eskil Eckert-Lundin blir chef för Chinateatern i Stockholm
Nils Perne blir chef för Oscarsteatern
Dramatikern och poeten Radovan Ivšić avskedas som ledare för Zagrebs dockteater av förbundsrepubliken Jugoslaviens utbildningsdepartement.

Årets uppsättningar 
2 april – Jean-Paul Sartres pjäs De smutsiga händerna har premiär i Paris.
30 maj – Stig Dagermans pjäs Streber har premiär i Malmö i regi av Bengt Ekerot.
10 september – Stig Dagermans Skuggan av Mart har premiär på Dramaten i regi av Göran Gentele.

Okänt datum
Astrid Lindgrens Mästerdetektiven Blomkvist spelas på Vår teater . Pippi Långstrump spelas också på Oscarsteatern med Viveca Serlachius i huvudrollen, vilket blir första gången en pjäs av Astrid Lindgren spelas på en professionell teater .
Herbert Grevenius radiopjäs Vi tre debutera uppfördes på scen vid Göteborgs stadsteater
Koreografen Birgit Cullbergs balett Antonius och Kleopatra uppfördes på Stockholms konserthus med musik från Giuseppe Verdis opera Aida

Avlidna 
 30 oktober – Nils Dahlgren, 57, svensk sångare och skådespelare.

Referenser

Externa länkar
Speltvete

Speltvete (Triticum spelta alternativt Triticum aestivum spelta), även kallat dinkel, spelt, dinkelvete, sandvete och gammelvete, är en art eller underart inom familjen gräs. Olika uppgifter förekommer om speltvete utgör en egen art eller om det utgör en underart till samma art som vanligt vete tillhör.

Historia

Speltvete härstammar från sydvästra Asien och uppstod mellan 6000 och 5000 år f.Kr. som ett resultat av en korsning mellan emmervete och treuddigt borstvete. Korsningen har sannolikt uppstått flera gånger vid olika tillfällen eftersom europeiskt och iranskt speltvete skiljer sig åt. Arkeologiska fynd har visat att speltvete odlades under stenåldern, bland annat i Sverige men cirka 1000 år f.Kr. minskade speltvetet i betydelse när det sexradiga kornet kom. Speltvete som främst odlats i Mellaneuropa har även odlats i torrare delar av Sverige, främst på Öland och Gotland, i mindre omfattning. Odlingen har minskat i omfattning på grund av den låga avkastningen.

Näringsinnehåll

Jämfört med vanligt vetemjöl har speltvetemjöl en något högre proteinhalt och en annorlunda proteinsammansättning. Både speltvete och vanligt vete innehåller gluten. Glutenet i vanligt vete ger bättre bakegenskaper än speltvetets gluten.  Speltvete innehåller något mer av tiamin och niacin och något mindre av riboflavin jämfört med vanligt vete.  Innehållet av kalium och kalcium är lika medan innehållet av zink, järn och koppar är betydligt högre i speltvete.

Odling

Speltvete är härdigare än vanligt vete och kräver mindre gödsling, vilket gör det intressant för ekologisk odling. Speltvete odlas främst i Tyskland, Schweiz, Belgien, Österrike, Ukraina, Kazakstan och Kanada.

Källor 

Vete
Sp Växtindex
Teateråret 1922



Händelser

Augusti
 13 augusti - Gustav III:s Drottningholmsteater återinvigs efter att bland annat ha varit möbelmagasin  och har fått förfalla i över ett sekel .

Okänt datum
Tore Svennberg efterträder Tor Hedberg som chef för Dramaten
Edvard Janse startar Casinoteatern för att spela lustspel och revyer.
Oscar Winge bygger om den tidigare cirkuslokalen Hippodromen i Malmö till teater.
Viran Rydkvist startar Lilla Teatern i Göteborg.

Årets uppsättningar

September
 23 september - Bertolt Brechts drama Trummor i natten uruppförs i München .

November
16 november - Tredje delen av August Strindbergs pjäs En trasslig härfva har urpremiär på Lorensbergsteatern i Göteborg  .

Okänt datum
August Strindbergs pjäs Genom öknar till Arfland har urpremiär i Hannover .
August Strindbergs pjäs Lammet och vilddjuret har urpremiär på Städtisches Opern- und Schauspielhaus i Hannover .
Algot Sandbergs pjäs Modärna fruar uruppfördes på Vasa-Teatern i Stockholm.
August Strindbergs pjäs Anno fyrtioåtta har urpremiär i Tyskland .
Henning Ohlsons pjäs Hälsingar uruppfördes på Tranebergs friluftsteater i Stockholm.
Edvard Perssons pjäs Studenterna på Tröstehult uruppfördes på Malmö Friluftsteater
Heinrich Stobitzer och Richard Kesslers pjäs Der Regimentspapa med musik av Friedrich Hollaender har svensk premiär på Lilla Folkteatern i Stockholm. Den kom att filmas 1933 med regi av John Lindlöf under titeln Två man om en änka.

Avlidna
12 september - Oscar Wennersten, 54, svensk folkspelsförfattare.

Referenser

Externa länkar
Teateråret 1910



Händelser
 1 juli – Kungl. Teaterns Aktiebolag återtar Kungliga Operans verksamhet från Albert Ranft. Ny chef blir Hans von Stedingk.

Okänt datum
Tor Hedberg efterträder Knut Michaelson som chef för Dramaten
Efter drygt 1100 föreställningar lägger Intima teatern ner verksamheten

Årets uppsättningar

Januari
6 januari - August Strindbergs pjäs En trasslig härfva har urpremiär på Skansen i Stockholm.

Februari
12 februari - August Strindbergs pjäs Stora landsvägen har urpremiär på Intima teatern i Stockholm.
20 februari - Anna Wahlenbergs pjäs Sockertemplet har urpremiär på Marionetteatern i Stockholm.

Mars
5 mars - August Strindbergs pjäs Inför döden har urpremiär på Intima teatern i Stockholm.
15 mars - Victoria Benedictssons pjäs Den bergtagna har urpremiär på Svenska teatern i Stockholm.

Maj
17 maj - August Strindbergs pjäs Kamraterna har urpremiär på Dramaten i Stockholm.

Oktober
6 oktober - Anna Wahlenbergs pjäs Trollkarlens fångar har urpremiär på Marionetteatern i Stockholm.

Okänt datum
Ernst Fastboms pjäs Halta Lena och vindögde Per uruppfördes på Södra Teatern i Stockholm.

Avlidna
12 november - Ernst Wallmark, 76, svensk teaterledare och översättare av Johann Strauss Läderlappen.

Referenser

Externa länkar
Mopane

Mopane (Colophospermum mopane) är ett medelstort träd vanligt förekommande i södra Afrika. Arten beskrevs först av George Bentham och den fick sitt nu gällande namn av Emery Clarence Leonard. Mopane är ensam i släktet Colophospermum som ingår i familjen ärtväxter. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.

I full storlek är det mellan 4 och 10 meter högt men kan ibland bli betydligt större. Mopane växer i varma och torra områden. Det är mycket resistent mot dåliga och framförallt salta jordar och av den anledningen blir det ofta helt dominerande i sådana områden, så dominerande att man ofta pratar om "mopane woodlands" och mopane shrublands" om dessa områden. Mopane är vanligt förekommande i stora delar av Sydafrika, Namibia, Botswana och Zimbabwe.

Källor

Externa länkar 

Ärtväxter
Träd
Mo Växtindex
Afrikas flora
Thomas Enqvist

Karl Johan Thomas Enqvist, född 13 mars 1974 i Stockholm, är en före detta svensk tennisspelare. Han debuterade på ATP-touren 1991 och var som bäst rankad fyra (1999).

Enqvist var en av Sveriges bästa tennisspelare under de senaste åren. Han var en typisk baslinjespelare med kraftfull serve. Totalt vann han 19 ATP-titlar i singel och en i dubbel. Nådde finalen i Australian Open 1999, men fick ge sig mot Jevgenij Kafelnikov. I de övriga Grand Slam-turneringarna nådde han som bäst kvartsfinaler i Wimbledon 2001 och i Australian Open 1996.

I april 2006 avslutade Enqvist sin tenniskarriär efter återkommande skadeproblem. Han debuterade som svensk DC-kapten i mars 2010 mot Argentina.

Enqvist jobbar ibland som tenniskommentator för TV-kanalen Eurosport.

Titlar

Singel (19)
 1992 - Bolzano
 1993 - Schenectady
 1995 - Auckland, Indianapolis, Philadelphia, Pinehurst, Stockholm
 1996 - Delhi, Paris (inomhus), Stockholm
 1997 - Marseille
 1998 - Marseille, Monaco
 1999 - Adelaide, Stockholm, Stuttgart (inomhus)
 2000 - Basel, Cincinnati
 2002 - Marseille

Dubbel (1)
 1997 - Marseille (med Magnus Larsson)

Externa länkar

Svenska tennisspelare
Idrottare från Stockholm
Födda 1974
Levande personer
Män
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Sverige
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Sverige
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2004