Birgitta Dahl

Rut Birgitta Dahl, född 20 september 1937 i Råda socken i Härryda kommun, är en svensk politiker (socialdemokrat), som var riksdagsledamot i 33 år från 1969 till 2002. Hon var biträdande industriminister 1982–1986, miljö- och energiminister 1986–1990, miljöminister 1990–1991 samt riksdagens talman 1994–2002. Från 1990 till 1996 var hon ledamot av socialdemokratiska partiets verkställande utskott. Mellan 2005 och 2011 var hon ordförande för Unicef Sverige.

Biografi 
Birgitta Dahl föddes i Göteborg i ett hem där modern var lanthushållslärare och fadern folkhögskolerektor. Båda föräldrarna var folkpartister och aktiva i nykterhetsrörelsen. Hon växte sedan upp i Storvik, Västerås och Vallentuna. Under 1950-talet flyttade hon till Uppsala för att studera.

Dahl studerade nordiska språk, historia och statskunskap i Uppsala under sent 1950- och tidigt 1960-tal. 1960 blev hon filosofie kandidat vid Uppsala universitet. Under studietiden var Dahl aktiv i styrelsen för både Uppsala studentkår och Sveriges förenade studentkårer, i båda fallen som ansvarig för sociala frågor. I Uppsalakårens sociala utskott var Anna-Greta Leijon sekreterare under samma period. Därefter blev Dahl förste byråsekreterare vid SIDA 1964–1968, kursassistent på Nordiska Afrikainstitutet 1964–1965 samt anställd vid Dag Hammarskjölds Minnesfond 1965–1967 och ordförande för Svenska kommittén för Vietnam 1971–1977.

1975 skrev Dahl en egen motion och stred för den i riksdagen om att bygga ut barnomsorgen till full behovstäckning, vilket beslutades tio år senare, 1985. Under många år kämpade hon också bland annat för att införa delad föräldraförsäkring (istället för moderskapsförsäkring), vilket beslutades 1974, för ett förbud mot barnaga, vilket beslutades 1979, och för att verkställa kriminalisering av våldtäkt inom äktenskapet, som ingen i Sverige dömts för förrän 1984 trots att det varit kriminaliserat sedan Brottsbalken trädde i kraft 1965.

Vid 1980 års folkomröstning om kärnkraft var Dahl en av ledarna för Linje 2. Sedan socialdemokraterna åter fick regeringsmakten efter valet 1982 lade hon som ny energiminister mycket kraft på att upprätta trovärdigheten i Linje 2:s slogan "Avveckling, men med förnuft", genom satsning på alternativ elproduktion (även kolkraft och naturgas) och genom riksdagsbeslut om avveckling av två reaktorer. Detta beslut som hon beskrev som "oåterkalleligt" hade uttalat stöd av statsminister Ingvar Carlsson, finansminister Kjell-Olof Feldt och av en stor riksdagsmajoritet (s, vpk, mp och c). Efter en omfattande lobbying och propagandakampanj 1989 revs beslutet ändå upp, och i januari 1990 fick Dahl lämna ifrån sig energiministerposten till den kärnkraftsvänlige Rune Molin, som kom från LO.

Under tiden som energiminister var Dahl även upphovsman till Lagen om kärnteknisk verksamhet, som trädde i kraft 1984 och bland annat förbjöd såväl uppförande som planering av nya kärnreaktorer i Sverige, men som inte innebar några restriktioner mot forskning och utveckling eller export av kärnkraft. Som miljöminister var hon bland annat med och drev igenom förbudet mot användande av freoner, som tidigare varit vanliga i bland annat kylanläggningar.

År 1994 blev Dahl Sveriges riksdags talman. År 1997 publicerades Per Ahlmarks bok Det öppna såret, där bland annat Dahls tidigare positiva uttalanden om Röda khmererna och om att folkmordet i Kambodja inte skulle ha ägt rum uppmärksammades. Detta ledde till en debatt om Dahls demokratiska trovärdighet och lämplighet som talman i riksdagen. Dahl har i efterhand sagt att hon varit plågad över att hon i tid inte "förstod Kambodjafrågan".

Familj 
Birgitta Dahl är dotter till folkhögskolerektor Sven Dahl och hushållsläraren Anna-Britta, född Axelsson. Hon har varit gift med Bengt Kettner och var gift med Enn Kokk från 1986 till hans död 2019. Hon är mor till Anna Kettner (född 1961), Kerstin Kokk (född 1969) och Matti Dahl (född 1973).

Bibliografi

Ordnar och utmärkelser 
 Medaljen Illis Quorum i guld av 18:e storleken (2003)

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Fakta om folkvalda: Riksdagen 1985–1988, utgiven av Riksdagens förvaltningskontor, Stockholm 1986 ISSN 0283-4251 s. 71

Vidare läsning

Externa länkar 

Talmän i Sveriges riksdag
Sveriges energiministrar
Sveriges biträdande näringsministrar
Sveriges miljöministrar
Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Uppsaliensare
Alumner från Uppsala universitet
Sommarvärdar 1997
Mottagare av Illis Quorum
Personer från Råda socken, Askims härad
Födda 1937
Levande personer
Kvinnor