Knutsgillen

Knutsgillen är samlingsbenämningen på ett antal ursprungligen medeltida danska köpmansgillen, av vilka vissa i dag kvarlever som ett slags sällskapsordnar i främst Skåne, men även i Danmark och Tyskland.

Historik 
De äldsta Knutsgillena uppstod i mitten av 1100-talet, bland annat i Slesvig. De var ursprungligen helgade åt den danske hertigen och helgonet Knut Lavard (död 1131), och dennes gravort Ringsted blev tidigt en centralort för de olika gillena. Senare under medeltiden kom åtskilliga av gillena att mer förknippas med Knud Lavards mer kände farbror, helgonkungen Knut den helige (död 1086) och centralorten flyttades till Skanör, där de olika gillenas åldermän träffades till så kallade synoder. Vid synoden 1256 samlades aderton av Knutsgillena i Skanör och beslöt att alla gillena skulle ha samma regelverk.

Med sjöfarande handelsmän spreds knutsgillena under medeltiden i stora delar av Östersjöområdet även utanför det dåvarande Danmark. Totalt finns 50 medeltida gillen belagda, varav 30 i det nuvarande Danmark, nio i Skåne, Halland och Blekinge och återstoden i Sverige och Baltikum. De nordligaste gillena fanns i Sigtuna och på Åland.

Gillena fungerade dels som ekonomiska nätverk, dels som ett socialt skyddsnät där medlemmarna exempelvis hjälpte till att sörja för avlidna bröders änkor och barn. Man hade också en viss karaktär av lokalförsvar och tränade därför regelbundet i olika former av skytte (så kallade papegojskjutningar). Stadsdelen Papegojlyckan i Lund är uppkallat efter dess tidigare skjutningsplats.

I och med den danska reformationen 1536 upplöstes de flesta av knutsgillena på grund av deras koppling till helgonkult. Några omvandlades till sekulära skyttegillen, men i Skåne överlevde tre i sin ursprungliga form, nämligen de i Malmö, Lund och Ystad. Också gillet i Reval (nuvarande Tallinn) överlevde reformationen men upplöstes 1920. Gillet i Flensburg lades ned 1526 men återupprättades redan 1578.

Nutida knutsgillen 
I modern tid har ett antal av de nedlagda gillena återupplivats, främst inom nuvarande Sverige, och 2005 fanns elva aktiva knutsgillen:

 Sankt Knuts Gille i Flensborg (Flensburg)
 Sankt Knuts Gille i Laholm
 Sankt Knuts Gille i Landskrona
 Sankt Knuts Gille i Lund
 Sankt Knuts Gille i Malmö
 Sankt Knuts Gille i Ringsted
 Sankt Knuts Gille i Ronneby
 Sankt Knuts Gille i Skanör-Falsterbo
 Sankt Knuts Gille i Tumathorp (Tommarp)
 Sankt Knuts Gille i Visby
 Sankt Knuts Gille i Ystad

De moderna Knutsgillen har en huvudsakligen social karaktär och arrangerar i regel årliga baler och andra sällskapsaktiviteter. Rester av den äldre funktionen av socialt skyddsnätverk finns dock kvar i form av till exempel utdelande av ekonomiskt understöd till behövande äldre medlemmar.

Litteratur 
 Lauritz Weibull: Sankt Knuts gille - historisk framställning. Malmö, 1956.
 Anders Svenningsen, Bo W Holmberg, Harald Anderson m fl (red): Sankt Knuts Gille 1256-2006 (utan tryckort 2006).
 Prosten Pehr Elfvendahl avhandling (De convivio Saneti Canuti Malmogiensi) om Knutsgillet i Malmö.
 Jan Gyllenbok. I gott sällskap - om sällskapslivet i Sverige. ICD Publ., 2008, s. 103-106.

Externa länkar 
 De svenska Knutsgillenas gemensamma portal 

 
Kultur i Skåne