kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Total access communication system

Total access communication system, även ETACS, Extended total access communication system, brittisk analog mobiltelefonistandard avsedd för första generationens mobiltelenät (1G) för 900 MHz-bandet. Standarden, som baseras på det amerikanska systemet AMPS, Advanced Mobile Phone Service, medger upp till 1320 kanaler med 25 kHz kanalseparation. TACS lanserades 1985 av Vodafone och Cellnet.

Mobiltelefoni
Pécel

Pécel är en stad i provinsen Pest i Ungern i kommunen Gödöllői kistérség. Pécel hade år 2020 ett invånartal på  invånare.

Källor

Orter i Pest (provins)
Nagykőrös

Nagykőrös är en stad i provinsen Pest i Ungern i kommunen Ceglédi kistérség. Nagykőrös hade år 2020 ett invånarantal på  invånare.

Källor

Orter i Pest (provins)
Szob

Szob är en liten stad i provinsen Pest i Ungern i kommunen Szobi kistérség. Szob hade år 2020 ett invånarantal på  invånare.

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats 

Orter i Pest (provins)
Gränsorter i Europa
Gyömrő

Gyömrő är en stad i provinsen Pest i Ungern i kommunen Monori kistérség. Gyömrő hade år 2019 ett invånarantal på  invånare.

Källor

Orter i Pest (provins)
Nagykáta

Nagykáta är en stad belägen i den östra kanten av provinsen Pest i Ungern i kommunen Nagykátai kistérség. Nagykáta hade år 2001 ett invånarantal på 12 865 invånare och en area på 8 161 hektar. Under den ungerska revolutionen 1848–1849 fungerade staden som högkvarter för upprorets överbefälhavare Artúr Görgey under slaget vid Tápióbicske.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar

Orter i Pest (provins)
Fonyód

Fonyód är en mindre stad i provinsen Somogy i Ungern i kommunen Fonyódi kistérség. Fonyód hade år 2001 ett invånarantal på 5 296 invånare.

Historik
Första omnämnandet av Fonyód finns i en skrivelse av László I från 1082 och är där omnämnd som byn Funoldi. År 1232 var byn inkluderad i landområdena runt Tihany-klostret. Kartor från 1300-talet visar Fonyód som en ö med ett slott i sjön Balaton. Slottet ockuperades och förstördes 1575 under den turkiska invasionen. Efter den turkiska ockupationen kom Fonyód förbli obebott fram till 1800-talet.

Byggandet av en järnväg runt Balatonsjön har i hög grad bidragit till byns utveckling. År 1900 blev Fonyód en semesterort och 1989 fick Fonyód stadsrättigheter.

Vänorter
  Leipheim, Tyskland
  Borsec, Rumänien
  Novi Vinodolski, Kroatien
  Nové Zámky, Slovakien

Referenser
 Artikeln är till viss del översatt från engelska wikipedias artikel Fonyód

Externa länkar
 Officiell webbplats 

Orter i Somogy
Lengyeltóti

Lengyeltóti är en liten stad i provinsen Somogy i Ungern i kommunen Lengyeltóti kistérség. Lengyeltóti hade år 2020 ett invånarantal på  invånare.

Källor

Orter i Somogy
Kistarcsa

Kistarcsa är en mindre stad i provinsen Pest i Ungern i kommunen Gödöllői kistérség. Kistarcsa hade år 2019 ett invånarantal på  invånare.

Källor

Orter i Pest (provins)
Marcali

Marcali (tyska: Martzal, kroatiska: Marcalin) är en stad i provinsen Somogy i Ungern. Staden hade 11 142 invånare (2019).

Vänorter 
  Künzelsau, Tyskland
  Toplița, Rumänien
  Medulin, Kroatien

Referenser

Externa länkar  

Orter i Somogy
Nagyatád

Nagyatád är en stad i provinsen Somogy i Ungern i kommunen Nagyatádi kistérség. Nagyatád hade år 2020 ett invånarantal på  invånare.

I staden ingår delarna Bodvica, Henész och Kivadár.

Källor

Orter i Somogy
Nagybajom

Nagybajom är en stad i provinsen Somogy i Ungern. Staden hade 3 374 invånare (2019).

Vänorter 
  Lăzarea, Rumänien
  Schortens, Tyskland
  Velika Polana, Slovenien

Referenser

Externa länkar  

Orter i Somogy
Advanced Mobile Phone Service

Advanced Mobile Phone Service, AMPS, amerikanskt mobiltelefonisystem för första generationens mobiltelenät. AMPS lanserades 1983 av AT&T och motsvaras i Europa av bland annat TACS och NMT.

Mobiltelefoni
Mazda RX-8

Mazda RX-8 är en bakhjulsdriven sportbil från Mazda, utrustad med en wankelmotor som trots sin ringa volym (1,3 liter) kan utveckla mer än 231 hästkrafter. Modellen introducerades 2003 och hade i mars 2005 tillverkats i mer än 100.000 exemplar. Bilens toppfart är 235 Km/h.

Mazda tillkännagav den 23 augusti 2011 att RX-8 skulle tas ur produktion och angav 2011 års modell som den sista produktionslinan. RX-8:an togs bort från Europa-marknaden 2010 sedan bilen visat sig inte klara utsläppsstandarderna. Utan de europeiska försäljningsvolymerna i kombination med en starkare yen, JPY, kunde Mazda inte heller motivera fortsatt försäljning av RX-8:an på andra marknader.

Konstruktion 
Bilen är 4-dörrars och har ingen stolpe emellan fram- och bakdörrarna, bakdörrarna är av en typ som lite humoristiskt kallas för "Självmordsdörrar". 

Bilen har flera mindre detaljer formade som trekanter med rundade kanter vilket relaterar till formen på wankelmotorns rotorer.

Historik 
RX-8 är efterföljaren till RX-7 och drivs av en Mazda wankelmotor liksom dess föregångare i RX-serien: 
 Mazda RX-5
 Mazda RX-4
 Mazda RX-3
 Mazda RX-2

Referenser 

RX-8
Bakhjulsdrivna fordon
Mazda 121

Mazda 121 är från början en sportcoupé och senare en småbil tillverkad av Mazda.

Mazda 121 kom redan 1975 och var då en stor sportcoupé. Den fanns även med wankelmotor och hette då RX-5.
 
Första generationen av Mazda 121 som småbil kom 1988 och tillverkades fram till 1991. Den tillverkades senare som Kia Pride och samtidigt som Ford Festiva, i båda fallen i Sydkorea, i motsats till 121-versionen som byggdes i Japan. Andra generationen tillverkades 1991-1998. Denna var i sedanversion, i motsats till generation 1:s hatchback. Denna kallades Autozam Revue i Japan. När den skulle ersättas valde Mazda att ersätta den med en omdöpt Ford Fiesta. Den togs inte in till Sverige och efterträddes senare av Mazda Demio och nuvarande Mazda 2.

121
Bakhjulsdrivna fordon
Framhjulsdrivna fordon
PFC CSKA Sofia

PFC CSKA Sofia (Bulgariska: ПФК ЦСКА София), fotbollsklubb i Sofia, Bulgarien. Klubben grundades officiellt 5 maj 1948. Fansen kräver att CSKA Sofia ska erkännas som AC-23's ersättare. CSKA Sofia är "armelaget" och AC-23 var "armelaget" före 1944. CSKA Sofia spelar sina matcher dessutom på AC-23's stadion "Army Road" ("Bulgarska Armiya")!

Historia 
CSKA Sofia (Bulgariska: Централен спортен клуб на армията) är en av de största fotbollsklubbarna i Bulgarien. CSKA Sofia har flest titlar och har haft flest landslagsspelare än någon annan klubb i Bulgarien.

Meriter 
 Bulgariska mästerskapen: 31 
1948, 1951, 1952, 1954, 1955, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1966, 1969, 1971, 1972, 1973, 1975, 1976, 1980, 1981, 1982, 1983, 1987, 1989, 1990, 1992, 1997, 2003, 2005, 2008
 Bulgariska cupen: 10 
 1981, 1983, 1985, 1987, 1988, 1989, 1993, 1997, 1999, 2006
 Sovjetiska arméns cup: 13
 1951, 1954, 1955, 1961, 1965, 1969, 1972, 1973, 1974, 1985, 1986, 1989, 1990
 Bulgariska Supercupen: 4
 1989, 2006, 2008, 2011

Placering senaste säsonger

Källor

Externa länkar 
CSKA - CSKA Sofia Ultimate Internet Fan Club

Fotbollsklubbar i Bulgarien
Sportklubbar bildade 1948
Sport i Sofia
Mazda 323

Mazda 323 var en av Mazdas mest sålda bilmodeller och tillverkades i olika versioner mellan 1977 och 2003. Modellen ersattes av Mazda3. Se även Mazda 323F.

På vissa marknader såldes bilen under namnet Mazda Familia. Det modellnamnet hade använts på två tidigare modellgenerationer från och med 1963. Beroende på hur man räknar var alltså modellen som började tillverkas 1977 antingen den första (av 323) eller tredje generationen (av Familia).

Första generationen (1977–1980) 

Mazda 323 (även såld som GLC i Nordamerika och Familia) kom ut i januari 1977 som en bakhjulsdriven mindre mellanklassbil, som ersatte både Mazda 818 och den tidigare Mazda 1000/1300 (också kallad Familia). Den erbjöds som halvkombi eller kombi, och båda fanns som 3- eller 5-dörrarsvarianter. Kombimodellen kom i juni 1978, och ersatte därmed också alla skåp- och kombivarianter av 1300. Tre motoralternativ fanns, 985 cc PC,  TC eller  UC. Den minsta motorn fanns bara på vissa marknader. 323:an delade många komponenter med Mazda 818. Namnet 323 användes nu för första gången, och det var i linje med namngivningen på andra aktuella modeller.

I juni 1979 fick 323 en ansiktslyftning, då bland annat de runda strålkastarna ersattes med rektangulära sådana, som satt kant i kant med grillen. Redan 1980 ersattes halvkombin av den nya framhjulsdrivna 323, medan kombimodellen blev kvar till 1986. 1981 fick kombimodellen en ny ansiktslyftning, som gjorde att den liknade den nya halvkombin.

En femväxlad låda erbjöds som alternativ till den fyrväxlade som var standard. Det fanns också en trestegad automatlåda.

Andra generationen (1981–1984)

I juni 1980 premiärvisades en helt ny Mazda 323, och det var den första bilen från märket som var framhjulsdriven med tvärställd motor. Den fanns som halvkombi och 4-dörrars sedan. Ett samarbete med Ford, som hade köpt in sig i Mazda, ledde till att sedanmodellen även såldes under namnen Ford Laser och Ford Meteor. 

323
Bakhjulsdrivna fordon
Framhjulsdrivna fordon
The Evaporators

The Evaporators är en kanadensisk indierockgrupp ledd av Nardwuar the Human Serviette (eller John Ruskin som han hette tidigare).

Bandet består av, förutom Nardwuar, gitarristen David Carswell, basisten John Collins (känd från bland annat The New Pornographers) och trummisen Scott Livingstone. Lisa Marr från indierockgruppen cub var även med tidigare i bandet.

Diskografi
Studioalbum

EP

 (The Evaporators / Andrew W.K.)
Singlar

Externa länkar
 Officiell webbplats

Kanadensiska indierockgrupper
Alfa Romeo 164

Alfa Romeo 164 var en bilmodell från Alfa Romeo som tillverkades mellan 1987 och 1997. Från 1989 såldes modellen i Sverige. 

Modellen, som endast fanns i fyrdörrars sedanversion, blev en stor säljframgång och var ett av resultaten av samarbetet i den så kallade De fyras klubb. Alfa Romeo 164 formgavs av det klassiska karosseridesignföretaget Pininfarina. Den såldes i början med de i Alfa Romeo-sammanhang klassiska motorerna 3,0 V6 och 2,0 TwinSpark, varav den förstnämnda hade 190 hästkrafter och den senare 144 hk. Senare tillkom andra alternativ, exempelvis QV-modellen (QV uttyds Quadrofoglio Verde, fyrklöver) 1990, med V6-motorn vässad till 200 hk. Modellen fick en ansiktslyftning  1992 och fick två olika utseenden, dels det gamla och dels det nya som fick benämningen Super. Då ändrades inredning, backspeglar och front och bilen fick polyelliptiska fram- och bakljus. Samma år introducerades även en vidareutvecklad V6-motor med 24 ventiler och en effekt på 211 hk. Även nu fanns en QV-modell, med 232 hk. Den gick också gick att få med fyrhjulsdrift och sexväxlad växellåda, kallad Q4.

Alfa Romeo 164 ersattes av Alfa Romeo 166.

Externa länkar
Svenska Alfa klubben
Alfaforum

164
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Valdemar Dahlgren

Olof Valdemar Dahlgren, född 29 augusti 1881 i Botilsäters socken, Värmland, död 7 september 1958 i Stömne, Stavnäs socken, Värmland var en svensk folkbildare och rektor.

Biografi

Dahlgren blev filosofie kandidat i Uppsala 1905, var t.f. föreståndare för folkhögskolan i Fränsta 1902–03 och vikarierande adjunkt vid Karlstads läroverk 1903–04. Han grundade 1905 Säffle folkhögskola, sedermera flyttad till Arvika och benämnd Ingesunds folkhögskola, och 1923 Folkliga musikskolan, som numera heter Musikhögskolan Ingesund. Han var rektor för bägge skolorna till 1953. 

Utöver sitt brinnande engagemang för folkbildningen och musikutbildningen var Dahlgren mycket intresserad av pomologi och ordförande i Värmlands läns fruktodlareförbund. Han står som porträttbyst på skolområdet Ingesund.

Priser och utmärkelser
1935 – Associé nr 172 av Kungliga Musikaliska Akademien
1949 – Medaljen för tonkonstens främjande

Källor

Noter 

Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska folkbildare
Associéer av Kungliga Musikaliska Akademien
Män
Födda 1881
Avlidna 1958
Personer från Botilsäters socken
De fyras klubb (personbilar)

De fyras klubb var ett samarbete under 1980-talet mellan de fyra biltillverkarna Alfa Romeo, Fiat, Lancia och Saab. Detta samarbete resulterade i varsin ny bilmodell för respektive biltillverkare. Arbetet ledde, genom användande av diverse gemensamma komponenter, till kraftigt reducerade utvecklingskostnader. Bilmodellerna som blev resultatet av detta samarbete var Alfa Romeo 164, Fiat Croma, Lancia Thema samt Saab 9000. Släktskapet är tydligast mellan Saaben, Fiaten och Lancian. Dessa modeller har flera gemensamma delar medan Alfa Romeo 164 bara har samma chassi. Saab 9000 har till exempel identiska dörrar med Fiat Croma liksom vindruta. För designen stod Giorgetto Giugiaro medan Björn Envall "saabifierade" Fiat Croma/Lancia Thema till Saab 9000.

Galleri

Se även
De fyras klubb (lastbilar)

Bilar
Fiat
Alfa Romeo
Lancia
Saab (fordonsindustri)
Ministerråd

Uppslagsordet ”ministerrådet” omdirigerar hit. För ministerrådet inom Europeiska unionen, se Europeiska unionens råd.
Ministerråd kan vara namn på ett lands regering eller användas som en informell benämning på ministrarna som ett kollegium, även kallat ministär. Beteckningen skiljer sig från statsråd som också kan vara ett regeringsorgan, men där fler medlemmar än enbart ministrar kan ingå, exempelvis landets statschef för att regeringen officiellt sett skall kunna vara beslutsmässig.

Ministerråd kan också vara en benämning på ett kollegium av ministrar från olika länder inom en mellanstatlig organisation. Inom Europeiska unionen är ministerrådet, formellt kallat Europeiska unionens råd, en del av unionens lagstiftande gren tillsammans med Europaparlamentet. Nordiska rådet var fram till 1970-talet egentligen ett samarbete mellan de nordiska ländernas parlament, men genom bildandet av Nordiska ministerrådet utökades samarbetet även formellt med ett organ på regeringsnivå.

Sverige
Författningsutredningen 1963 föreslog att ministerråd också i Sverige skulle vara beteckning på ett regeringssammanträde. Den tidigare allmänna beredningen skulle då få sin status höjd från beredningssammanträde inför konselj till ett sammanträde där regeringen formellt fattar beslut. Termen i 1974 års regeringsform, för det sammanträde där regeringen fattar beslut, blev istället helt enkelt regeringssammanträde.

Se även
 Nordiska ministerrådet
 Brittisk-irländska rådet
 EES-rådet
 Europeiska unionens råd, ministerrådet inom Europeiska unionen
 Ministerråd (Östtyskland)
 Folkkommissariernas råd, 1946 ersatt av Sovjetunionens ministerråd
 Parlamentarikerförsamling

Politiska församlingar
Regeringsorgan
Transponerande instrument

Flera träblåsinstrument och bleckblåsinstrument är transponerande. Ett exempel är den vanligaste klarinettsorten, klarinett i B (traditionellt uttalad B, idag ofta Bess). Tonen B är en helton lägre än tonen C, som man utgår från. Detta medför att alla toner som tas på instrumentet klingar en helton lägre än den ton som den spelande tar greppet för. Klarinettistens grepp för tonen C ger följaktligen den klingande tonen Bess, greppet för Bess ger tonen Ass, ytterligare en helton lägre, och så vidare. Detta innebär att de noter som skrivs för instrumentet måste transponeras – det vill säga byta tonart och tonhöjder – för att instrumentet ska klinga i den tonhöjd som avses och/eller för att instrumenten i en ensemble ska klinga rätt tillsammans. Man brukar säga att bessklarinetten är stämd i B.

Varför ändrar man då inte tonnamnen på de transponerande instrumenten så att man slipper transponera noterna? Skälen är praktiska: eftersom det till exempel finns klarinetter i sex olika stämningar kan en klarinettist spela på alla dessa utan att behöva tänka om, eftersom samma noterade toner spelas med samma grepp.

Ett C-instrument (C-stämt instrument) är inte transponerande eftersom greppet för C i dessa fall också ger ett klingande C. Begreppet används om det finns transponerande varianter av samma instrument, exempelvis trumpet i C till skillnad från den vanligare trumpeten i B.

På ett C-instrument stämmes vanligen normaltonen  till 440 hertz. Normaltonen motsvarar tonen B på ett B-instrument, och tonen F på ett E-instrument.

Notskrift för transponerande instrument
Normalt skrivs noter för specifika blåsinstrument i transponerad form, vilket medför att när musikanten tänker och spelar sitt C, klingar ett B om instrumentet är stämt i B och så vidare. Om noterna är skrivna i klingande stämning, det vill säga inte transponerade för instrumentet, kan en van traktör av ett transponerande instrument transponera från bladet så att det blir rätt toner även när noterna inte är transponerade för instrumentet.

För trombon och eufonium skrivs noter vanligen i klingande stämning (utan transponering), d.v.s. som om det vore ett C-stämt instrument, med basklav, tenorklav eller altklav. Instrumenten är emellertid vanligen stämda i Bb, Eb eller F, i bemärkelsen att den lägsta möjliga tonen i grundläget (när draget är innerst, eller inga ventiler är intryckta) är ett Bb, Eb eller F, och betraktas därför ändå som ett transponerande instrument. Undantag är brassmusik, där trombonnoter ofta skrivs i diskantklav med transponering.

Vanligt förekommande transponerande instrument
altflöjt i G
engelskt horn i F
Ess-klarinett
Bess-klarinett
A-klarinett
altklarinett i Ess
bassetthorn i F
basklarinett i Bess
sopransaxofon i Bess
altsaxofon i Ess
tenorsaxofon i Bess
barytonsaxofon i Ess
Ess-kornett
Bess-kornett
trumpet i Bess
valthorn i F eller Bess
althorn i Ess
tubor i olika stämningar, t.ex. Bess och F

Arrangering och komposition
Notskrift
Musikinstrument
Anna E. Nachman

Anna Ekelund Nachman (tidigare Anna Ekelund), född 24 september 1973 på Kirseberg i Malmö, är en polsk-svensk journalist och debattör. Hon blev 2005 journalist och verkade länge som kolumnist på Aftonbladet. Sedan 2016 är hon begravningsansvarig vid Judiska församlingen i Stockholm.

Biografi 
Nachman föddes i Sverige av föräldrar invandrade från Polen (polskjudisk mor och polsk far), och hon blev svensktalande först vid sex års ålder. Hon utbildade sig till arbetsterapeut, sadlade om och studerade på Beckmans designhögskola. Därefter inledde hon en skrivande verksamhet, och 2005 inleddes hennes verksamhet som kolumnist på Aftonbladet. På senare år har hon flyttat över sitt krönikeskrivande till Dagens Samhälle. Dessutom har hon verkat som TV-producent, bland annat för realityserien Tunnelbanan.  

Hon har tidigare skrivit för arkitekturtidskriften Forum AID och i nättidningen Sourze. I samband med examen från Beckmans designhögskola gav hon 2005 ut Form av ord, en bok om konst och design. Hon medverkade även i 2008 års F-ordet – mot en ny feminism (redaktör Petra Östergren, Alfabeta bokförlag), en antologi där hon skrev om abort. 

Nachman är en liberal debattör och har bland annat deltagit i debatter omkring feministiska aktioner,  #Metoo-rörelsen, svensk regeringspolitik och hatets USA. Vid ett flertal tillfällen har hon debatterat pornografi utifrån ett liberalt ställningstagande. 2017 debatterade hon mot Zozan Inci (då ordförande för Roks), där den senares tankar om pornografi som del av patriarkatets förtryck av kvinnor stod mot Nachmans hypotes att dagens medborgare kanske ibland behöver den ojämlika porren just för att orka vara jämställda.

Anna E. Nachman har sedan 2016 även varit begravningsansvarig vid Judiska församlingen i Stockholm.

Familj 
Anna Ekelund Nachman är gift med rabbi Isak Nachman. Paret har tre barn ihop, plus Ekelund Nachmans tre från tidigare äktenskap.

Bibliografi

Källor 

Kvinnor
Födda 1973
Svenska journalister under 2000-talet
Levande personer
Journalister från Malmö
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Sveriges veterinärförbund

Sveriges veterinärförbund är ett fackförbund för Sveriges veterinärer och fungerar även som en intresseorganisation för veterinärer. Det grundades 1860 och ingår i Saco. Fort- och vidareutbildning genomförs av Sveriges veterinärmedicinska sällskap, som nu är en del av Sveriges veterinärförbund och heter Veterinärmedicinska rådet. 

Veterinärförbundets högsta beslutande organ är fullmäktige, som sammansträder vartannat år och utser förbundsstyrelsen. Förbundsordförande är Eleonor Fredler.

Historik 
6 oktober 1860 grundades Svenska veterinärläkareföreningen på initiativ av veterinären och filosofie doktorn Olof Pehrsson Bendz och regementshästläkaren G. V. Klingstedt. Denna förening hade till uppgift att främja veterinärväsendets utveckling i vetenskapligt, praktiskt och socialt hänseende samt att utgöra den organisation som representerade veterinärkåren utåt i dess förhållande till myndigheter och andra sammanslutningar. Syftet var även att lämna hjälp åt behövande veterinärer eller deras efterlevande och att uppmuntra och belöna veterinärvetenskapliga insatser och arbeten. En stipendiefond byggdes också upp från 1871. Från 1865 lämnades bidrag till utgivning av en svensk tidskrift för veterinärmedicin, inledningsvis under namnet Tidskrift för veterinärer, hästvänner och landthushållare, från 1882 benämnd  Tidskrift för veterinärmedicin och husdjursskötsel och från 1896 till 1948 Svensk veterinärtidskrift. 1949 gick denna tidskrift, tillsammans med Skandinavisk veterinärtidskrift och övriga nationella nordiska veterinärtidskrifter, upp i Nordisk veterinærmedicin. 1949 började istället Svenska veterinärläkareföreningens medlemsblad ges ut.

Efter en tid bildades dels lokala veterinärföreningar, dels specialföreningar inom Svenska veterinärläkareföreningen. Under de första decennierna bildade lokala veterinärföreningar i form av Södermanlands läns veterinärförening (1881), Upplands veterinärsällskap (1886) och Stockholms veterinärsällskap (1891), senare (1910) sammanslagna till Stockholm-Upplands veterinärsällskap. Vidare bildades Östergötlands veterinärförening (1889), Närke-Västmanlands veterinärsällskap (1892), Gävle-Dala veterinärförening (1896), Skånska veterinärföreningen (1891) och Sydvästra Sveriges (Smålands-Blekinge och Västergötlands) veterinärsällskap (1892). Specialföreningar bildade under de första decennierna var Länsveterinärföreningen (1894), Svenska fältveterinärsällskapet (1897), Svenska veterinärläkareföreningens sektion för kött- och mjölk-kontroll (1903) samt Svenska distriktsveterinärföreningen (1909).

1950 bytte Svenska veterinärläkareföreningen namn till Svenska veterinärförbundet. Sveriges yngre veterinärers förening grundades 1934 och gick 1950 upp i Svenska veterinärförbundet. Medlemsbladet gavs 1950–1963 ut som Medlemsblad för Sveriges veterinärförbund och blev 1964 ''Svensk veterinärtidning

Se även 
Veterinärmuseet

Referenser

Externa länkar
Sveriges veterinärförbunds webbplats
Sveriges veterinärmedicinska sällskaps webbplats

Veterinärmedicin
Fackliga organisationer bildade 1860
Saco-förbund
PTK-förbund
Bonbonjär

Bonbonjär är en ask eller dosa att servera och förvara karameller i. Bonbonjärer tillverkades i silver, tenn, glas eller keramik.

En godisskål med lock som står framme är en bonbonjär.

Bilder

Förpackningar
Träsket (tecknad serie)

Träsket (originaltitel Swamp), är en tecknad serie av australiensaren Gary Clark, introducerad 1981. Den utspelar sig bland ankor, grodor, krokodiler, myror, myggor, råttor, storkar och ett stort rör som levererar slam från storstaden, samt en stor och elak fågel.

Enligt Clark kom inspirationen till serien från de "skogiga" förorterna till Brisbane, där han växte upp under 1960-talet.

Serien publiceras i flera länder. I Sverige figurerar den både som dagsstrippar och i Serie-Paraden. Dessutom har Semic förlag gett ut i ett antal album om Träsket omkring jul.

Serien utgavs även 2002–2003 i vanligt tidningsformat i en egen tidning som hade med många mindre kända serier. Tidningen kom totalt i elva nummer, innan den fick lägga ned på grund av bristande popularitet. Själva Träsket-serien återvände till att publiceras i Serie-Paraden.

Seriefigurer 

 Bengan – den ende anden/ankan som inte kan flyga
 den japanska kamikaze-ankan
 armé-ankan
 Lalle och Lelle (grodor)
 den gamle tandlöse Kroken (krokodil)
 myror
 myggor (Frasse och Börje)
 råttor
 Affe och Egon
 den stora elaka fågeln ("Sumpfinken")

Album (i urval)
 Serien som förenar gyttja med nöje (1988)
 Sköna plask i gyttjan (1989)
 Jubel i gyttjan (1990)
 Störtroliga djupdykningar (1991)
 Stegrande hjulalbum (1992)

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Australiska serier
Australiska dagspresserier
Nedlagda svenska serietidningar
Fiktiva platser i serier