kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Trasdockorna

Trasdockorna () var en brittisk animerad TV-serie som ursprungligen sändes på ITV 1986-1994.

Handling 
Serien handlar om några dockor som alla har blivit utsorterade på grund av fabrikationsfel. De bor i en låda i leksaksfabriken.

Karaktärer 
Sessan (Princess) - docka klädd i trasor. Som man kan se i intron, så är hon både den första dockan man får se, och den senaste som hamnat i lådan.
Luren (Hi-Fi) - docka med talfunktion som stammar.
Skrajsan (Lucy) - docka med lösa armar, ben och löst huvud.
Bak-Å-Fram (Back to Front) - docka med huvudet bak-och-fram.
Påsen (Sad Sack) - provexemplar av en dockmodell som ansågs för dyr för massproduktion. Han är den leksak som varit längst i lådan.
Duttan (Dotty) - docka med färgstänk på kläderna.
Claude - exportleksak som skulle till Frankrike, men missade färjan. Pratar med en fransk accent.

Internationella sändningar
I Sverige premiärsändes Trasdockorna i SVT:s Björnes magasin den 31 augusti 1987.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 

Brittiska animerade TV-serier från 1980-talet
TV-seriestarter 1987
TV-serieavslutningar 1994
TV-program i ITV
Engelskspråkiga TV-serier
Brittiska animerade TV-serier från 1990-talet
Billy Crystal

William Edward "Billy" Crystal, född 14 mars 1948 i New York i New York, är en amerikansk skådespelare, komiker, författare, musikproducent, filmregissör och programledare. Crystal blev känd under 1970-talet för rollen som Jodie Dallas i ABC sitcomserien Lödder och filmstjärna i Hollywood under det sena 1980-talet och 1990-talet, med roller i framgångsrika filmer som När Harry mötte Sally (1989), City Slickers – Jakten på det försvunna leendet (1991) och Analysera mera (1999). Han har även gjort rösten till Mike Wazowski i Monsters, Inc.-filmserien. Billy Crystal har varit värd för Oscarsgalan vid nio tillfällen, första gången 1990 och senast 2012.

Biografi

Uppväxt 
Billy Crystal föddes på Manhattan, men växte upp i Bronx och Long Beach.

Karriär 
Den roll som först gjorde Crystal känd för den breda publiken var den som Jodie Dallas i komediserien Lödder, som sändes på 1970-talet. Det var tänkt att han skulle medverkat i det första avsnittet av Saturday Night Live den 11 oktober 1975, men producenten Lorne Michaels ändrade sig. 1984 blev han dock en av de fasta skådespelarna i showen.

Crystal är en av dem som varit värd för Oscarsgalan flest gånger: 1990, 1991, 1992, 1993, 1997, 1998, 2000, 2004 och 2012.

Crystal har varit en återkommande gäst i både The Oprah Winfrey Show och The Late Show with David Letterman.

Filmografi (i urval) 

 (74 avsnitt)

 (röst)
 (17 avsnitt)

 (två avsnitt)

 (ej krediterad)

 (röst)

 (engelsk dubbning)
 (röst)
 (ej krediterad)

 (röst)
 (13 avsnitt)

Externa länkar 

 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska TV-regissörer
Män
Födda 1948
Levande personer
Personer från Brooklyn
Skådespelare i Saturday Night Live
Amerikanska filmregissörer
Alumner från New York University Tisch School of the Arts
Alexander Berkman

Alexander Berkman, ursprungligen Ovsej Osipovitj Berkman (), född 21 november 1870 i dåvarande Vilna i guvernementet Vilna (nuvarande Vilnius i Litauen), död 28 juni 1936 i Nice i Frankrike, var en anarkist och författare. Han emigrerade till USA från Ryssland 1888 och deporterades 1919 från USA till Ryssland, varifrån han mer eller mindre fick fly två år senare, levde de sista två årtiondena som flykting i Riga, Stockholm, Berlin, Paris och Nice. Han hade under sina 31 år i USA gjort sig känd som stridbar politisk agitator och betraktades som en samhällsfarlig individ. Drygt hälften av sina år i USA satt Berkman i fängelse; första gången mellan 1892 och 1906 efter ett misslyckat attentat mot en företagsledare, andra gången 1917–1919 för antimilitaristisk propaganda. Han var livskamrat med Emma Goldman, med vilken han delade många levnadsöden.

Bibliografi i urval 
Farväl Aleck. En anarkists fängelseminnen - Stockholm 1982. Memoarbokens första 150 sidor gick som följetong i veckotidningen Brand 1922-1923. Bokens amerikanska originalupplaga utkom så tidigt som 1912 och är översatt till tyska, spanska, norska och jiddisch. Utgivningen av den ryska upplagan stoppades av Berkman i vredesmod och ilska över massakern i Kronstadt 1921.
The Russian Tragedy - Berlin 1922.
The Russian Revolution and the Communist Party - Berlin 1922.
The Kronstadt Rebellion - Berlin 1922.
The Bolshevik Myth - New York 1925.
Letters from Russian Prisons - 1925.
What is Communist Anarchism? - 1929.
Nowhere at Home - New York 1975. Boken var en samproduktion med Emma Goldmann.
ABC of Communist Anarchism

Externa länkar 

Födda 1870
Avlidna 1936
Litauiska anarkister
Amerikanska anarkister
Män
Personer från Vilnius
Lödder

Lödder (originaltitel: Soap) är en amerikansk situationskomediserie, som sändes på TV-kanalen ABC mellan 1977 och 1981. 

Titeln Lödder kommer sig av att serien liknade – och parodierade – samtida såpoperor. Serien skapades, skrevs, regisserades och producerades av Susan Harris, som även står bakom komediserien Pantertanter. Serien var kontroversiell på sin tid, bland annat då den innehöll den första homosexuella rollfiguren, Jodie Dallas (Billy Crystal), i ett amerikanskt familjeprogram. Många TV-bolag vägrade sända serien på grund av detta. I Sverige hade serien premiär på SVT i oktober 1978.

Varje avsnitt är en halvtimme långt och sändes på bästa sändningstid. När serien sändes i svensk TV var det Anders Gernandt som i slutet av varje avsnitt uppmanade tittarna att se nästa avsnitt. Serien blev också populär i Sverige med mycket uppmärksamhet i media, trots att den typ av såpopera sänd på dagtid som parodierades var i stort sett okänd i Sverige.

Rollfiguren Benson (spelad av Robert Guillaume) fick en egen spinoffserie år 1979, med titeln Benson.

Handling 
Lödder handlar om de två systrarna Jessica Tate (Katherine Helmond) och Mary Campbell (Cathryn Damon) och deras familjer. Campbells är en medelklassfamilj, medan familjen Tate är rik och till och med har en egen butler, den mycket sarkastiske Benson (Robert Guillaume).

Serien Lödder satte en ära i att göra relationer så komplicerade som möjligt, i en uppenbar drift med såpoperor. Många bisarra händelser inträffar i TV-serien, exempelvis blir Marys man Burt (Richard Mulligan) utbytt mot en utomjording, som ser identisk ut. Burt har en son, Chuck (Jay Johnson), som inte kan förmå sig att säga negativa saker – istället låter han genom buktaleri sin handhållna docka Bob fälla alla kritiska yttranden.

Rollista

Huvudroller 

 Katherine Helmond – Jessica Tate
 Cathryn Damon – Mary Campbell
 Robert Mandan – Chester Tate
 Richard Mulligan – Burt Campbell
 Diana Canova – Corinne Tate Flotsky
 Jennifer Salt – Eunice Tate-Leitner
 Jimmy Baio – Billy Tate
 Robert Guillaume – Benson
 Arthur Peterson – Majoren
 Billy Crystal – Jodie Dallas
 Ted Wass – Danny Dallas
 Jay Johnson – Chuck och Bob Campbell
 Roscoe Lee Browne – Saunders
 Donnelly Rhodes – Dutch Leitner
 Robert Urich – Peter Campbell
 Sal Viscuso – Timothy Flotsky

Återkommande roller i urval 
 Harold Gould – Barney Gerber
 John Byner – Detective Donahue
 Inga Swenson – Ingrid Svenson
 Rebecca Balding – Carol David

Övrigt 
 Arthur Peterson, som spelade "Majoren", var svenskättling och gjorde, medan serien visades i svensk TV, ett besök i Sverige. Han fick då framträda som TV-hallåa och påannonsera ett avsnitt av Lödder.

Referenser

Externa länkar 

Engelskspråkiga TV-serier
Amerikanska komediserier på TV
TV-seriestarter 1977
TV-serieavslutningar 1981
TV-serier som utspelar sig i Connecticut
TV-program i American Broadcasting Company
Amerikanska TV-serier från 1970-talet
Amerikanska TV-serier från 1980-talet
Ljungsbro

Ljungsbro är en tätort cirka 15 kilometer nordväst om Linköping i Linköpings kommun. Den är, sett till folkmängden, kommunens näst största tätort.
 
Ljungsbro genomkorsas av vattendragen Motala ström och Göta kanal. Cirka fem kilometer nordväst om tätorten ligger Ljungssjön.

Befolkningsutveckling

Samhället
I centrum ligger vårdcentral och butiker, bland annat finns optiker, bibliotek, urmakare, ett café som drivs av Vreta Klosters församling, en blomsterhandel och pizzerior. Flertalet av hyreshusen i centrum är byggda på 1950-talet då de uppfördes för att ge rum åt arbetarna vid konfektyrfabriken Cloetta. 

I orten finns två kyrkor, Allhelgonakyrkan och Härnakyrkan.

I Motala ström finns Malfors kraftstation och Nykvarns kraftstation. Malfors kraftstation har en fallhöjd på 28,3 meter och Nykvarns kraftstation har en fallhöjd på 4,3 m. Kanalen kan korsas under en akvedukt, Sveriges andra efter Håverud, men också via en nyligen renoverad rullbro. 
Vid rullbron (Malforsbron) finns idag två nyanlagda båtbryggor, Malfors gästhamn. Sedan 2005 drivs ett sommarkafé som heter Malfors Café & Restaurang.

Omkring 400 meter från bron ligger Ljungsbro Fritidscenter med simhall och ishockeyrink under tak. Strax norr om Ljungsbro ligger det natursköna området Olstorp som erbjuder löparspår, mountainbikebanor, frisbeegolfbana samt vintertid skidspår.

Mellan 1952 och 1970 var Ljungsbro centralort i Vreta klosters landskommun. För administration och kommunledning byggdes 1947 Ljungsbro kommunalhus vid Centralplan, arkitekt Henry Fraenkel. Efter kommunsammanslagningen på sjuttiotalet byggdes huset om till bibliotek.

Pendlingen till Linköping är omfattande.

Näringsliv
Konfektyrtillverkaren Cloetta AB är den största industrin i samhället.

Kända personer med anknytning till Ljungsbro  
 Cecilia Düringer, programledare 
 Gustav Forsling, ishockeyspelare 
 Christopher Garplind, programledare 
 Jonas Junland, ishockeyspelare
 Mons Kallentoft, författare och journalist
 Alexej Manvelov, skådespelare
 Gabriel Sandör, triathlet 
 Anders Tegnell, tidigare Statsepidemiolog 
 Frida Modén Treichl, musikalartist

Se även
Vreta klosters socken

Referenser 

Orter i Linköpings kommun
Göta kanal
Tätorter i Sverige
Alkärrshallen

Alkärrshallen är en vagnhall för spårvagnar, belägen vid Falkenbergsgatan 2 på Djurgården i Stockholm. Alkärrshallen har lokaler för depå, verkstad och trafikledning för Spårväg City och museispårvägen Djurgårdslinjen.

Historik 
Anläggningen uppfördes på platsen för det så kallade Wasavarvet i samband med att Djurgårdslinjen byggdes och togs i bruk år 1991. Under år 2010 revs de återstående delarna av Wasavarvets gamla kontorslokaler och depån byggdes ut med två nya spår och helt nya administrationslokaler. Detta för att fortsatt kunna fungera som vagnhall även för de nya ledspårvagnar som trafikerar Spårväg City.

Externa länkar
Svenska Spårvägssällskapet – Alkärrshallen

Byggnader och anläggningar på Djurgården
Lokaltrafikdepåer i Stockholm
Spårvagnstrafik i Stockholm
Bröderna Mozart

Bröderna Mozart är en svensk komedifilm från 1986 i regi av Suzanne Osten. Filmen blev guldbaggebelönad 1987, och är även bekant som den film Olof Palme såg samma kväll som han mördades.

Handling 
Regissören Walter skall på Kungliga Operan sätta upp en egen version av Mozarts Don Giovanni. Hans version börjar exempelvis inte med Don Giovannis mord på guvernören. Istället dödar guvernören Don Giovanni. I filmen åskådliggörs därefter regissörens vedermödor med en motsträvig ensemble.

Rollista i urval 
Nedanstående namn är noterade enligt Svensk Filmdatabas, inklusive stavningen av Don Giovanni som don Juan
Etienne Glaser – Walter, regissör 
Philip Zandén – Flemming, repetitör 
Henry Bronett – Fritz, scenograf 
Loa Falkman – Eskil / "don Juan"
Agneta Ekmanner – Marianne / "donna Elvira" 
Lena T. Hansson – Ia / "donna Anna" 
Helge Skoog – Olof / "don Ottavio" 
Grith Fjeldemose – Therés / "Zerlina" 
Rune Zetterström – Lennart / "Leporello" 
Niklas Ek – Georg / "guvernören", "donna Annas" far
Krister St. Hill – Ulf / "Masetto"

Om filmen 
Bröderna Mozart har bland annat blivit känd genom sin koppling till statsminister Olof Palme; det var just denna film han såg på biografen Grand vid Sveavägen i Stockholm strax före mordet.

Utmärkelser 
Filmen vann 1987 en Guldbagge för Bästa Regi. Filmen guldbaggenominerades även för Bästa Film och Etienne Glaser nominerades till Bästa skådespelare.

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2003 och 2015.

Referenser

Noter

Källförteckning

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1986
Svenskspråkiga filmer
Svenska komedifilmer
Filmer i regi av Suzanne Osten
Svenska 1980-talsfilmer
Filmer vars regissör belönades med Guldbaggen för bästa regi
Brat

Brat (vanligen med engelskt uttal: ) På svenska är det en (oftast pejorativ) beteckning på ungdomar och unga vuxna personer från överklassen med en utmärkande kläd- och livsstil och attityd. Personerna sägs sakna egen inkomst och leva på sina välbärgade föräldrar. Ordet brat är förknippat med en särskild klädstil, där ett genomgående tema är att kläderna är av något dyrare karaktär men inte nödvändigtvis propra. Pikéskjortor, åtsittande slitna och lappade jeans samt bakåtkammat hår (backslick) anses utgöra viktiga tillhörighetstecken.

En skönlitterär skildring av fenomenet wannabe-brat finns i form av personen J.W. i boken Snabba cash (2006) av Jens Lapidus.

Brat är ett engelskt lånord. På engelska används det vanligen om barn, särskilt om ett ouppfostrat eller olydigt barn, men det kan även syfta på en bortskämd person i allmänhet. 1985 lanserades uttrycket Brat Pack om en grupp unga människor som var väldigt rika och berömda filmskådespelare.

Brat (BRAT) är också en diet som tidigare har rekommenderats vid kräkning och diarré. BRAT står för Bananer, Ris, äppelmos (Apple sauce) och Toast (eller te).

Se även
 Bratz
 Grilljanne
 Stekare
 Stureplan

Referenser

Subkulturer
Tonårs-stereotyper
John Lithgow

John Arthur Lithgow [ˈʤɔn ˈlɪθɡaʊ], född 19 oktober 1945 i Rochester, New York, är en amerikansk skådespelare, musiker, poet, författare och sångare.

Lithgow har gjort så vitt skilda roller som förhärdad brottsling i Sylvester Stallone-filmen Cliffhanger och paradrollen som transsexuell i Garp och hans värld (1982). Han har även uppmärksammats för en av huvudrollerna i komediserien Tredje klotet från solen. Där han spelar Dick Solomon, befälhavaren för en grupp utomjordingar som förklätt sig till människor och försöker lista ut hur man ska uppföra sig här på jorden. Lithgow har dessutom  spelat rollen som Barney Stinsons far i komediserien How I Met Your Mother. Han har också gjort röstroller för såväl filmer som TV-serier, däribland som lord Farquaad i Shrek.

Filmografi i urval 

 (TV-film)

1986 – Amazing Stories, avsnitt "The Doll" (gästroll i TV-serie)

 (TV-film)
 (röst som lord Farquaad)

 (återkommande gästroll)

 (återkommande gästroll)

Källor

Externa länkar 
 
 Internet Broadway Database

Personer från Rochester, New York
Födda 1945
Män
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Levande personer
Alumner från Harvard College
Damallsvenskans maratontabell

Damallsvenskans maratontabell är en ackumulerad tabell som Svenska Fotbollförbundet sammanställer över samtliga färdigspelade säsonger av Damallsvenskan sen starten 1988.

Säsongerna 1988-2022

Se även 
 Fotbollsallsvenskans maratontabell

Referenser 
 svenskfotboll.se - Maratontabell Damallsvenskan

Noter

Externa länkar 
 svenskfotboll.se - Maratontabell Högsta damserien

Damallsvenskan
Damallsvenskan
Borka

Borka är en by i Enångers socken i Hudiksvalls kommun, Gävleborgs län. Borka räknades år 2005 som småort av SCB. Även år 1990 räknades byn som småort, då med namnet Borka + Ö del av Holmen.

Referenser 

Orter i Hudiksvalls kommun
Tidigare småorter i Sverige
Henry Taube

Henry Taube, född 30 november 1915 i Neudorf i Saskatchewan, död 16 november 2005 i Palo Alto, var en kanadensisk-amerikansk kemist. Taube, som blev amerikansk medborgare 1942, tilldelades 1983 Nobelpriset i kemi
"för hans arbeten över mekanismerna för elektronöverföringsreaktioner, särskilt hos metallkomplex".

Referenser

Externa länkar
Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1983
Nobelprize.org, Henry Taube – Curriculum Vitae

Nobelpristagare i kemi
Kanadensiska kemister
Amerikanska kemister under 1900-talet
Födda 1915
Avlidna 2005
Män
Personer verksamma vid Stanford University
Alumner från University of California, Berkeley
Mottagare av Priestleymedaljen
Ledamöter av Royal Society of Literature
Personer från Saskatchewan
Carlo Maderno

Carlo Maderno, född 1556 i Capolago, Ticino, död 30 januari 1629 i Rom, var en italiensk arkitekt under ungbarocken.

Biografi
Carlo var bror till skulptören Stefano Maderno och släkting till arkitekten Francesco Borromini.

Maderno har bidragit med en rad kyrkobyggnader och palats i ungbarockens Rom. Mest känd är han för att ha ritat Peterskyrkans fasad och långskepp. År 1603 fullbordade han den harmoniska och banbrytande fasaden till kyrkan Santa Susanna på Quirinalen. Maderno är även ansvarig för större delen av Palazzo Barberini, som uppfördes i samarbete med Borromini och Bernini.

Maderno är begravd i kyrkan San Giovanni dei Fiorentini vid Via Giulia.

Byggnadsverk i Rom i urval

Kyrkor
 San Giovanni in Laterano, Cappella Lancellotti (osäker attribution)
 Santa Lucia in Selci (påbörjad ombyggnad 1596)
 San Giacomo degli Incurabili (påbörjad av Francesco da Volterra, fullbordad av Maderno 1598–1602)
 Santa Pudenziana, Cappella Caetani (påbörjat av Francesco da Volterra, fullbordat av Maderno 1601)
 Santa Susanna (fasad 1603)
 Sant'Ambrogio della Massima (ombyggd 1606)
 Peterskyrkan (långhus och fasad 1607–1620)
 Sant'Andrea della Valle (fasad 1608, kupol 1622)
 Santa Maria della Vittoria (1610–1612)
 Santa Maria della Pace (högaltaret 1611–1614)
 San Giovanni dei Fiorentini (korpartiet 1614)

Profana byggnader
 Palazzo Mattei di Giove (1598–1611)
 Palazzo del Quirinale (portalen, delar av trädgården cirka 1615)
 Palazzo Barberini (påbörjat av Maderno 1625, fullbordat av Giovanni Lorenzo Bernini och Francesco Borromini)
 Palazzo Chigi-Odescalchi

Övriga byggnadsverk i urval
 Villa Aldobrandini, Frascati (påbörjad av Giacomo della Porta, fullbordad av Maderno 1602–1604)
 Villa Mondragone, Monte Porzio Catone (1613)

Källor
 Blunt, Anthony, Guide de la Rome baroque. Paris: Éditions Hazan 1992. 
 Hibbard, Howard, Carlo Maderno and Roman architecture 1580–1630. London: Zwemmer 1971. 
 Wittkower, Rudolf, Art and Architecture in Italy 1600 to 1750. Harmondsworth: Penguin Books Ltd 1986.

Noter

Externa länkar

Födda 1556
Avlidna 1629
Män
Italienska barockarkitekter
Personer från kantonen Ticino
Aaron Klug

Sir Aaron Klug, född 11 augusti 1926 i Želva i Litauen och uppvuxen i Sydafrika, död 20 november 2018 i Cambridge, var en brittisk molekylärbiolog. Han tilldelades Nobelpriset i kemi 1982
"för sin utveckling av kristallografisk elektronmikroskopi och sitt klarläggande av strukturen hos biologiskt viktiga nukleinsyra-proteinkomplex".

Med hjälp av kristallografisk elektronmikroskopi kartlade Klug den tredimensionella strukturen hos virus och DNA-protein-komplexen i cellens kromosomer.

Referenser

Externa länkar

 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1982
 Nobelprize.org, Aaron Klug – självbiografi

Alumner från Trinity College, Cambridge
Nobelpristagare i kemi
Födda 1926
Män
Avlidna 2018
Ledamöter av Royal Society
Mottagare av Copleymedaljen
Tio tusen riddare

Tio tusen riddare är en tidigare benämning på den 22 juni i äldre tiders svenska almanackor.

Namnet syftar på en legend om tiotusen romerska legionärer, inklusive deras centurion Acacius (ibland sammanblandad med en mer sentida helgonförklarad biskop vid namn Achatius), vilka led martyrdöden under kejsar Hadrianus. Enligt legenden skulle de 10 000 kämpa mot rebeller i Eufratområdet. De upproriska mötte dem med en här på 100 000 man, men Acacius vill ändå uppta den ojämna striden. Då uppenbarade sig en ängel från himlen, som uppmanade honom och hans soldater att be till Jesus Kristus - han skulle föra dem till seger. De kejserliga soldaterna lät alla omvända sig till kristendomen och besegrade fienden. 

Efter några dagar infann sig kejsaren på platsen och upptäckte till sin förvåning att alla hans soldater hade blivit kristna. Han kallade då på sju barbarkungar och deras mångtaliga härar, som med hotelser och tortyr försökte förmå de 10 000 att avfalla från den kristna tron. Då de vägrade, blev soldaterna korsfästa på berget Ararat, medan Acacius högt läste trosbekännelsen. Vid nionde timmen hade alla gett upp andan, och änglar begravde deras kroppar, som vid en jordbävning hade fallit ner från korsen. En variant av legenden förtäljer att soldaterna blev gisslade, nakna jagade över vassa spikar eller in i ett törnesnår och störtade utför en klippbrant.

Under medeltiden var legenden mycket populär inom folkfromheten. Romersk-katolska kyrkan upphävde kulten av dessa martyrer 1969.

Bilder

Externa länkar
The Ten Thousand martyrs

Kristna martyrer
Helgon
Alexander Fleming

Sir Alexander Fleming, född 6 augusti 1881 på gården Lochfield nära Darvel i East Ayrshire i Skottland, död 11 mars 1955 i London, var en brittisk (skotsk) bakteriolog. Han är känd för att 1928 ha upptäckt penicillinet. År 1945 fick han tillsammans med Ernst Boris Chain och Howard Walter Florey Nobelpriset i fysiologi eller medicin. De senare hade båda från 1939 arbetat med att isolera, rena, testa och massproducera Flemings grundupptäckt.

Biografi 
Efter att 1906 ha tagit examen vid St. Mary's Hospital Medical School vid University of London började Fleming genomföra experiment för att ta fram antibakteriella ämnen som inte var skadliga för människan. Han tjänstgjorde under första världskriget i Royal Army Medical Corps, men bedrev samtidigt forskning. År 1918 återvände han till St. Mary's Hospital Medical School, där han forskade om bakterier och undervisade i bakteriologi. År 1928 blev han professor i ämnet, en position han behöll fram till sin pensionering 1948.

År 1921 upptäckte och isolerade Fleming lysozym, ett enzym som finns i vävnader och avföringen från vissa djur och har en antibiotisk effekt. Fleming upptäckte penicillinet 1928. Detta skedde genom en slump eftersom han lämnade en odiskad bakterieodling när han åkte på semester. Svampen i bakterieodlingen, vilken egentligen var penicillin (Penicillium chrysogenum, då känd under synonymen Penicillium notatum), avlägsnade de bakterier han hade studerat. Och kvar på brickan fanns mögelsvampen och bakterierna som hade flytt från svampen. Fleming förstod, när han kommit tillbaka från sin semester, att han upptäckt något intressant. Han forskade vidare och uppfann således penicillinet. Först 1941 började dock penicillinet att användas på människor.

1945 tilldelades Fleming Nobelpriset tillsammans med Howard Walter Florey och Ernst Boris Chain. Fleming valdes in i Royal Society 1944 och adlades 1945.

Nedslagskrater Fleming på månen är uppkallad efter honom.

Flera svenskspråkiga tidningar, bl.a. Ny Teknik, framröstade - ibland genom omröstning bland läsarna -  vid millennieskiftet penicillinet till årtusendets viktigaste upptäckt.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Webbkällor 
 Nobelprize.org: The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1945 
 Nobelprize.org: Sir Alexander Fleming – Biographical

Externa länkar 

 Penicillin Man: Alexander Fleming and the Antibiotic Revolution, av Kevin Brown, Flemings "officielle" levnadstecknare från St Mary's Hospital.

Brittiska bakteriologer
Brittiska nobelpristagare
Nobelpristagare i medicin
Skotska läkare
Skotska uppfinnare
Personer verksamma vid universitetet i London
Födda 1881
Avlidna 1955
Män
Ledamöter av Royal Society
Personer från East Ayrshire
Gravsatta i Sankt Paulskatedralen
Alumner från Imperial College London