kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jenny Johansson

Jenny Johansson, född 19 januari 1977 i Timmele, är en svensk orienterare. Hon tävlar för sin moderklubb Ulricehamns OK. Johansson har en fil. mag-examen inom geovetenskap. Hon fick Borås Tidnings sportpris BT-plaketten 2001.

Meriter

VM
2005 Brons, stafett.
2005 Silver, medeldistans.
2004 Guld, stafett.
2003 Brons, sprint. 
2003 Silver, stafett.
2001 Silver, kortdistans.  
2001 Silver, stafett.

EM 
2004  Silver, sprint.
2004  Guld, stafett.
2000  Guld, kortdistans.
2000  Silver, stafett.

World Games 
2001 Brons, stafett.

Öppna nordiska mästerskapen 
2003  Silver, klassisk distans. 
2003  Guld, kortdistans.
2003  Guld, stafett.
2001  Silver, kortdistans.

SM 
totalt 4 guld, 7 silver, 2 brons

Utmärkelser
2000 - Årets orienterare

Externa länkar
World of O Runners - Jenny Johansson 

Kvinnor
Svenska orienterare
Världsmästare i orientering
Europamästare i orientering
Svenska mästare i orientering
Födda 1977
Levande personer
Personer från Ulricehamns kommun
Orienterare i Ulricehamns OK
Vought F-8 Crusader

Vought F-8 Crusader, förkortat F-8 Crusader eller F-8, var ett amerikanskt hangarfartygsbaserat stridsflygplan i USA:s flotta.

F-8 Crusader flög första gången 1955 och 1 261 exemplar tillverkades. Planet användes i Vietnamkriget fram till 1972 då det ersattes av McDonnell Douglas F-4 Phantom II. Det sista planet togs ur tjänst i maj 1976. I Frankrikes flotta användes planet sparsamt och har nu ersatts.

Bilder

Externa länkar

Källhänvisningar  

Amerikanska jaktflygplan
Amerikanska militärflygplan under kalla kriget
Amerikanska militärflygplan under Vietnamkriget
Överljudsflygplan
Flygplan tillverkade av Vought
Sportåret 1860



Händelser

Baseboll
22 februari - Organiserad baseboll börjar spelas i San Francisco.

Boxning
17 april — Vid Farnborough, Hampshire möter engelske mästaren Tom Sayers den amerikanske mästaren John C. Heenan i vad som i praktiken fungerar som världsmästerskapsmatch. Efter 42 ronder bryter sig publiken in i ringen, och machen stoppas. Båda boxarna straffas hårt, men Heenan tar övertaget. Matchen slutar oavgjort.
20 maj — Sayers tilldelas ett speciellt "silvermästarbälte" till minne av matchen mot Heenan, och han meddelar nu att han lägger av. Heenan tilldelas ett dubbelbälte.
5 november — Tom Paddock möter Sam Hurst i kampen om den vakanta engelska tungviktsmästartiteln vid Berkshire i England, Storbritannien.  Hurst vinner en match om fem omgångar, och tilldelas mästarbältet av Tom Sayers. Detta blir Paddocks sista match.

Cricket
Okänt datum - County Championship spelas inte detta år .

Fotboll
26 december - I England, Storbritannien vinner Sheffield FC mot Hallam FC med 2-0 i världens första lokalderby i fotboll.

Friidrott
6 maj - San Francisco Olympic Club blir första friidrottsklubben i USA.

Gymnastik
16 maj - Sportklubben TSV 1860 München bildas i München.

Rodd
31 mars - Universitetet i Cambridge vinner universitetsrodden mot Oxfords universitet.

Golf
17 oktober -  - Det första The Open Championship vinns av Willie Park Sr.

Födda
27 oktober – André Vacherot, fransk tennisspelare.

Källor

Fotnoter
Frukost på Tiffany's (film)

Frukost på Tiffany's (originaltitel: Breakfast at Tiffany's) är en amerikansk film från 1961 i regi av Blake Edwards, med Audrey Hepburn i huvudrollen som Holly Golightly. Filmen bygger på kortromanen med samma titel från 1958 av Truman Capote.

Filmmusiken komponerades av Henry Mancini. Låten "Moon River", som spelas ofta i filmen, blev en stor succé även utanför biograferna. Audrey Hepburn sjunger låtens text, som är skriven av Johnny Mercer.

Handling 
En ung glamourös kvinna vid namn Holly Golightly (Audrey Hepburn) bor i en liten risig lägenhet i New York. Hon har ständigt ont om pengar och gör allt för att skaffa det. En dag flyttar Paul Varjak in i lägenheten ovanför henne. Utåtriktad som hon är bekantar hon sig med honom direkt.

Medverkande i urval

Produktion
Truman Capote ville hellre ha Marilyn Monroe i rollen som Holly Golightly i filmatiseringen av hans kortroman.

Påverkan 
År 1995 gjorde det amerikanska rockbandet Deep Blue Something en låt om filmen, "Breakfast at Tiffany's".

Referenser

Externa länkar 
 
 

Filmer 1961
Amerikanska romantiska komedifilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Filmer i regi av Blake Edwards
Filmer baserade på amerikanska romaner
Engelskspråkiga filmer
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmmusik av Henry Mancini
Filmer från Paramount Pictures
Trojka

Trojka, тройка på ryska, är ett ord som betyder "grupp om tre". Ursprungligen avsågs ett ryskt eller ungerskt hästspann med tre hästar i bredd spända framför en släde eller vagn. Trojkan körs i regel med mitthästen i trav och de båda ytterhästarna i galopp.

Trojka används även i överförd bemärkelse på en grupp om tre ungefärligen likställda makthavare.

Jämför triumvirat.

Ridsport
Ryska ord och uttryck
Tretal
Volkswagen Chico

Volkswagen Chico, byggår 1992, är en liten 2+2-sitsig hybridbil. Den är en experimentbil tänkt att användas i centrumområden och dess närmaste omgivningar.
 
Drivsystemet består av en 2-cylindrig bensinmotor på 25 kW (34 hk) vid 6000 v/min och en asynkronmotor på 6 kW (9 hk). Toppfarten är cirka 130 km/tim. Vikten är 830 kg. Bilen är försedd med head-up display.

Endast tre bilar tillverkades.

Externa länkar
bilder

Chico
Sabrina (film, 1954)

Sabrina är en amerikansk romantisk dramakomedifilm från 1954 i regi av Billy Wilder. I huvudrollerna ses Audrey Hepburn, Humphrey Bogart och William Holden. År 1995 gjordes en nyinspelning av filmen, med Julia Ormond, Harrison Ford och Greg Kinnear.

Handling 
Unga Sabrina bor med sin far som är chaufför åt den förmögna familjen Larrabee. Sabrina förälskar sig i den bortskämde och flitigt uppvaktade David Larrabee. Han märker henne förstås inte och för att glömma honom åker Sabrina till Paris ett år. När hon återvänder, har ankungen förvandlats till en svan och David uppvaktar henne. Men Davids äldre bror Linus, flitig och arbetsam, vill att David gifter in sig i en annan förmögen familj och börjar själv uppvakta Sabrina för att få henne ur vägen.

Om filmen 
Trots att Hubert de Givenchy designade Audrey Hepburns kläder tog Edith Head åt sig äran för dessa. Klädtermen sabrinadekolletage härrör från denna film. Filmen tilldelades en Oscar för bästa kostym och var nominerad i flertalet andra kategorier; bland dem bästa kvinnliga huvudroll, bästa regi och bästa foto.

Rollista i urval 

 Audrey Hepburn – Sabrina Fairchild
 William Holden – David Larrabee
 Humphrey Bogart – Linus Larrabee
 Walter Hampden – Oliver Larrabee
 John Williams – Thomas Fairchild
 Martha Hyer – Elizabeth
 Marcel Dalio – Baron St. Fontanel

Musik i filmen (urval) 
 "La Vie en rose", text: Édith Piaf, musik: Louiguy

Källor

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

 
 
 
 
 

Filmer 1954
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Billy Wilder
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer från Paramount Pictures
Filmer som utspelar sig i hus på landet
Delstaten New York på film
Paris på film
Amerikanska dramakomedifilmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Amerikanska romantiska dramafilmer
Krig och fred (film, 1956)

Krig och fred (, ), är en amerikansk-italiensk episk dramafilm från 1956 i regi av King Vidor. som är baserad på Lev Tolstojs roman med samma namn, och utspelar sig under Napoleonkrigen.

Rollista 

Audrey Hepburn - Natasja Rostova 
Henry Fonda - Pierre Bezuchov 
Mel Ferrer - Furst Andrej Bolkonskij 
Vittorio Gassman - Anatole 
Herbert Lom - Napoleon 
Oskar Homolka - Gen. Kutuzov 
Anita Ekberg - Helene
Helmut Dantine - Dolochov
Barry Jones - Greve Rostov
Lea Seidl - Grevinnan Rostova
May Britt - Sonja Rostov
Jeremy Brett - Nikolaj Rostov
Tullio Carminati - Furst Vasilij Kuragin

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Filmer 1956
Lev Tolstoj-filmatiseringar
Filmmusik av Nino Rota
Napoleonkrigen på film
Engelskspråkiga filmer
Italienskspråkiga filmer
Ryskspråkiga filmer
Italienska krigsfilmer
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska episka filmer
Italienska episka filmer
Filmer i regi av King Vidor
Charade

Charade är en amerikansk mysteriefilm från 1963 i regi av Stanley Donen. Huvudrollerna spelas av Cary Grant, Audrey Hepburn, Walter Matthau och James Coburn.

År 2022 valdes filmen ut för att bevaras i National Film Registry av USA:s kongressbibliotek då den anses vara ”kulturellt, historiskt eller estetiskt betydelsefull”.

Handling 
Regina (Audrey Hepburn), kallad "Reggie", kommer hem från semestern och finner huset i Paris helt tomt och maken död mördad. Han har dock gömt en stulen förmögenhet, en kvarts miljon. Fyra män jagar nu Regina, eftersom de tror att hon vet var pengarna finns. Regina förälskar sig i en av dem, Peter (Cary Grant), som hjälper henne. Men kan hon verkligen lita på honom?

Rollista i urval 
 Audrey Hepburn - Regina Lampert
 Cary Grant - Peter Joshua
 Walter Matthau - Hamilton Bartholemew
 James Coburn - Tex Panthollow
 George Kennedy - Herman Scobie
 Dominique Minot - Sylvie Gaudel
 Ned Glass - Leopold W. Gideon
 Jacques Marin - Kriminalinspektör Edouard Grandpierre
 Paul Bonifas - Mr. Felix, frimärkshandlare
 Thomas Chelimsky - Jean-Louis Gaudel

Externa länkar 
 
 
 

Filmer 1963
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Stanley Donen
Amerikanska kriminalkomedier
Filmmusik av Henry Mancini
Amerikanska mysteriefilmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Filmer från Universal Studios
Filmer bevarade i National Film Registry
Always (film)

Always (originaltitel: Always) är en amerikansk film från 1989.

Handling 
Pete är en pilot som vattenbombar bränder. Hans tilltänkta, Dorinda, är också pilot och arbetar även som radiooperatör när de andra piloterna är ute på uppdrag. Pete tar alltid chanser och litar på att hans skicklighet ska räcka till. En dag gör den inte det, och han omkommer. Han återvänder som ett osynligt spöke med uppgift att ge råd till sin efterträdare, som han upptäckar också blir förälskad i Dorinda.

Om filmen 
 Filmen är en nyinspelning av Hjältar dö aldrig från 1943 med Spencer Tracy i huvudrollen.
 Audrey Hepburn gör sin sista filmroll som en ängel.
 Filmen hade svensk premiär 16 mars 1990.

Rollista (i urval) 
 Richard Dreyfuss - Pete Sandich
 Holly Hunter - Dorinda Durston
 Brad Johnson - Ted Baker
 John Goodman - Al Yackey
 Audrey Hepburn - Hap

Externa länkar 
 
 

Filmer 1989
Amerikanska fantasyfilmer
Filmer i regi av Steven Spielberg
Filmer producerade av Steven Spielberg
Colorado på film
Montana på film
Filmer från Amblin Entertainment
Engelskspråkiga filmer
Änglar på film
Filmer om livet efter döden
Nyinspelningar av filmer
Filmer från Universal Studios
Filmer från United Artists
Luftfart på film
Richard Dreyfuss

Richard Dreyfuss, född 29 oktober 1947 i Brooklyn i New York, är en amerikansk skådespelare. 

Han föddes i Brooklyn, men växte upp i Beverly Hills i Kalifornien. Dreyfuss scendebuterade redan som nioåring vid Beverly Hills Jewish Center. Han gjorde filmdebut 1967 och hade flera småroller innan han uppmärksammades för sin roll som Baby Face Nelson i filmen Dillinger 1973. Han debuterade på Broadway 1969.

Dreyfuss vann en Oscar för bästa manliga huvudroll för filmen Sa jag adjö när jag kom?.

Filmografi i urval 

 (röst)

Externa länkar 

Födda 1947
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Brooklyn
Oscar för bästa manliga huvudroll
Män
Levande personer
Alumner från California State University, Northridge
ANT

ANT, allmän förkortning för Alkohol, Narkotika och Tobak. Det brukar förekomma så kallade ANT-kampanjer på skolor runt om i Sverige där myndigheterna och andra informerar ungdomar om konsekvenserna vid användning av ANT.

Tidigare förekom även sniffning i informationskampanjen, som då benämndes SANT.

Se även 
 ANDT - Alkohol, narkotika, dopning och tobak

Akronymer
Utbildning i Sverige
Skalman.nu

Skalman.nu är en webbplats om historia driven av Marcus Wendel. Sajten startades 1994, och det diskussionsforum som idag är dess viktigaste komponent startades 1999. Forumet har hög trafik och över 7000 registrerade användare. Sajtens namn kommer från att Wendel hade smeknamnet ”Skalman” när han gjorde lumpen.

Sedan maj 2018 administreras skalman.nu av Markus Holst.

Sidan hade länge en rad olika avdelningar som beskrev delar av den internationella historien, från Sovjetunionen till Tredje riket. En tid var materialet bortplockat; efter att delvis ha varit tillgängligt på Wendels andra forum, axishistory.com, finns numer i princip hela materialet utlagt på forumet skalman.nu.

År 2005 var Marcus Wendel en av tre finalister som nominerats till Kunskapspriset i kategorin Övrig verksamhet/unik personlig insats för skapandet av Skalman.nu. I motiveringen stod bland annat "Det unika med Skalman.nu är inte upplägg eller ämnesområde i sig, utan den helt enastående kvalitetsnivån och den konsekvens med vilken man värnar kombinationen av relevans och öppenhet." Wendel vann inte utan priset i kategorin gick i stället till Magnus Bergmar.

Referenser

Externa länkar
Skalman.nu

Bildanden 1994

Svenska webbplatser
Historia
Portal: Internet i Sverige
James Grant Duff

James Grant Duff, född den 8 juli 1789 i Banff i Skottland, död den 23 september 1858, var en anglo-indisk ämbetsman och historieskrivare, far till sir Mountstuart Elphinstone Grant Duff. Han hette ursprungligen Grant, men upptog 1825 namnet Duff efter sin mödernesläkt, då han ärvde dess gods. 

Duff anställdes 1805 i ostindiska kompaniets tjänst, ingick kort därpå i indiska armén och blev snart en av den berömde statsmannen Mountstuart Elphinstones förtrognaste vänner och medhjälpare. Duff var 1818-1822 resident i Sattara och lyckades genom sin utmärkta kännedom om de infödda indiernas karaktär där under svåra omständigheter upprätthålla brittisk ordning mitt i marathernas land. Med bruten hälsa återvände han sedan till hemlandet och utgav 1826 sin monumentala
History of the mahrattas, ett av den anglo-indiska historieskrivningens klassiska arbeten.

Källor

Noter 

Indiska politiker under 1800-talet
Brittiska historiker under 1800-talet
Personer från Aberdeenshire
Födda 1789
Avlidna 1858
Män
Ugglan
Brittisk-indiska armén
Alumner från University of Aberdeen
Mountstuart Elphinstone Grant Duff

Sir Mountstuart Elphinstone Grant Duff, född den 21 februari 1829, död den 12 januari  1906, var en brittisk politiker och författare, son till James Grant Duff.

Duff blev 1854 praktiserande advokat och representerade 1857–1881 i underhuset den skotska valkretsen Elgin burghs. Han tillhörde det liberala partiet och var december 1868–februari 1874 understatssekreterare för Indien i Gladstones första samt april 1880–juli 1881 understatssekreterare för kolonierna i dennes andra ministär. 

Duff var sedan guvernör över presidentskapet Madras 1881–1886 och ägnade sig efter hemkomsten från Indien uteslutande åt litterära sysselsättningar. Särskilt var Duff samlare av politiska anekdoter och meddelar en mängd sådana i sina vidlyftiga memoarer, Notes from a diary (1897–1905). Han utgav därjämte bland annat Studies in European Politics (1866), Notes of an Indian Journey (1876)), Ernest Renan (1893) och Out of the past (1903).

Källor

Noter 

Brittiska politiker under 1800-talet
Skotska författare under 1800-talet
Brittiska fackboksförfattare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1829
Avlidna 1906
Män
Ugglan
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Balliol College, Oxford
Mona Tumba

Mona Tumba, ogift Nessim, född 4 oktober 1941 i Stockholm, är en svensk företagare i hälsobranschen.

Mona Tumba växte upp i Saltsjöbaden som dotter till direktören Nils Nessim och Märta, ogift Wirde, samt kusin till Jacques Werup. Faderns halvsyster är konstnären Suzanne Nessim. I sin ungdom studerade hon språk i Schweiz under ett par år. Hon arbetade senare med det egna hälsoföretaget Mona Tumbas Slim-club under åtta år och gav ut publikationer som Slim-club (1980) och Kökskalender (1982). Vidare har hon verkat som säljare av smycken och hälsochoklad. Tillsammans med maken har hon också bedrivit matservering vid golfbanan i Hjorthagen i Stockholm. I Florida var hon med och startade organisationen SWEA för svensktalande kvinnor. 

Tumba är sedan flera decennier konstnärligt verksam och har bland annat ställt ut egna verk i olja i Florida. Tumba har under sommaren 2022 även haft utställningar i Sverige med Mona Tumba Art.

Hon omnämns i Ebba Gröns låt "Mona Tumbas Slim Club" från 1978.

Mona Tumba var gift med idrottsmannen Sven Tumba från 1960 fram till dennes död 2011. De fick fyra söner tillsammans, Tommie "Pigge" (född 1962), Johan (född 1964), Stefan (född 1970) och Daniel (född 1982), av vilka de båda förstnämnda är professionella golfspelare.

Källor

Externa länkar
Mona Tumba på Libris (bibliotekskatalog)

Personer inom Sveriges näringsliv
Kvinnor
Födda 1941
Levande personer
Personer från Stockholm
Älvsnabben

Älvsnabben är en ö intill Muskö i Haninge kommun i Stockholms skärgård. Namnet används också om en naturlig hamn som bildas av öarna Älvsnabben, Bjurshagslandet, Kapellön och Gubbholmen. Formellt heter den naturliga hamnen Älvsnabbsbassängen.

Historik
Älvsnabben omnämns redan på 1200-talet i Kung Valdemars segelled, då med namnet Alæsnap. Hansan använde också Älvsnabben som ankringsplats och kallade den Elsnaben. Sedan Erik XIV:s tid har naturhamnen använts som ankringsplats för den svenska flottan, även om platsen utnyttjades av skärsgårdsbefolkningen långt tidigare än så.

Det var vid Älvsnabben som Gustav II Adolf samlade ihop den flotta som 1630 förde över hären till Tyskland och den konflikt som senare skulle bli känd som Trettioåriga kriget. Till minne av det restes 1930 ett monument på Kapellön. Det är placerat så att det är väl synligt från fjärden Mysingen, där Landsortsleden går förbi.

Älvsnabbens roll för Sveriges sjöstridskrafter minskade efter att den isfria huvudbasen i Karlskrona invigdes  1679. Detta sedan svenska flottan frusit in i Älvsnabbsbassängen 1675 och försöken att såga loss fartygen misslyckats. Bassängen fortsatte dock att vara betydelsefull för handelsfartyg, och under 1700- och 1800-talen låg flera krogar här. Den senaste byggnaden finns ännu kvar. Under de ryska plundringarna i skärgården 1719 utnyttjade ryska flottan bassängen, vilket ledde till att man inför Gustav III:s ryska krig lät uppföra kanonbatterier på Älvsnabben och Gubbholmen. En telegrafstation för den optiska telegraflinjen Landsort-Stockholm inrättades 1808–1809 på Kapellön. Den övergavs därefter men återupprättades under perioden 1838–1876.

I modern tid har Älvsnabben åter vunnit i betydelse efter att den i berget insprängda Musköbasen på intilliggande Muskö invigdes år 1969. Även på Älvsnabben finns en fartygstunnel, dock mindre än de vid Musköbasen, och idag används tunneln som förråd. Hela ön är fortfarande militärt område och normalt har allmänheten inte tillträde hit. Den sydligaste delen av Älvsnabbshamnen är dock öppen så att seglare kan lägga till vid Kapellön och besöka monumentet.

Bogvisiret från Estoniakatastrofen stod också uppställt på ön fram till 2005 då det flyttades till Muskö.

Galleri

Källor

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

Sveriges militärhistoria
Öar i Haninge kommuns skärgård
Svenska örlogsbaser
Alexander Duff

Alexander Duff, född 15 april 1806 i Perthshire, död 12 februari 1878, var en banbrytande skotsk missionär i Indien.

Duff studerade vid S:t Andrews universitet under den berömde d:r Thomas Chalmers ledning och utsändes såsom skotska statskyrkans förste missionär till Indien. Hans plan var att i Calcutta i upprätta en undervisningsanstalt, som skulle bereda de infödda tillfälle till den högsta möjliga utbildning på kristlig grund. Anstalten, som öppnades 12 juli 1830 med blott 5 lärjungar, räknade mot 1830-talets slut inemot 1 000 och vann det varmaste erkännande av bland andra generalguvernören Lord Bentinck. Av hälsoskäl måste Duff 1834 besöka hemlandet och gjorde därvid under några år genom resor och föredrag en betydande insats i missionslivet. 

Vid skotska frikyrkans bildande ("the disruption") anslöt han sig, liksom skotska kyrkans övriga missionärer, till densamma. Då nu all missionsegendom - byggnader, laboratorier, bibliotek, undervisningsmateriel - togs i besittning av skotska statskyrkan, måste han börja på nytt. Understödd av en storartad offervillighet, hade han dock redan i januari 1845 lyckats i Indien upprätta ännu mera ändamålsenliga byggnader än de förra, utrustade med alla nödiga hjälpmedel - allt skuldfritt. Redan samma år uppgick lärjungeantalet till över 1 250, och verket fördes framåt med ännu större resultat än förut. Duff avslog erbjudandet att efter Chalmers bli teologie professor vid skotska frikyrkans universitet, men för att stärka intresset för dennas hednamission verkade han 1850 och följande år i hemlandet och gjorde 1854 en föredragsresa i Förenta Staterna och Kanada. 

År 1857 återvände han till Indien, där hans anstalt med gott resultat öppnades även för unga kvinnor ur högkasterna. 1864 nödgades han av hälsoskäl för alltid lämna missionsfältet, följd av varmt erkännande från både européers och inföddas sida för det betydande arbete han utfört för Indiens folk. Därefter verkade han outtröttligt i hemlandet såsom den egentlige ledaren av frikyrkans hednamission och tjänstgjorde därjämte 11 år såsom professor i missionsteori vid dess högskola. Särskilt omfattande var hans skriftväxling med omvända infödda i Indien och studenter från Indien. Duff kallades till teologie doktor av Aberdeens universitet och till juris doktor av New Yorks. 

Han skrev bland annat New Era of English Language and Literature in India (1837), Missions the Chief End of the Christian Church (1839), India and Indian Missions (1840), The Indian Mutiny, its Causes and Results (1858).

Källor

Tryckta källor

Noter 

Missionärer i Indien
Brittiska missionärer
Skotska teologer
Födda 1806
Avlidna 1878
Män
Alumner från Saint Andrews-universitetet
Alumner från University of Aberdeen
Kevlar

Kevlar är ett handelsnamn för para-aramidfiber. Fibern är fem gånger starkare än stål i samma vikt. Den påverkas dessutom inte inom rimliga temperaturintervall av värme. Kevlar används till allt från skyddshandskar och -västar till slangar i bildäck och kompositer i flygplan men också mycket inom modellhobby. Kevlar uppfanns 1965 av Stephanie Kwolek på  DuPont, ursprungligen för att komma runt Michelins patent på stålradialdäcket, men blev inte riktigt känt förrän på 1970-talet. Den andra sorten av aramidfiber är meta-aramidfiber som säljs under namnet Nomex.

Det är egentligen två forskare som står bakom kevlar, Stephanie Kwolek och Herbert Blades. De arbetade båda för DuPont. Aramidfibrer är starka men inte särskilt uttänjbara och relativt dyra.

Kevlar tillhör gruppen högtemperaturstabila ämnen, vilket innebär att den tål värme upp till 180°C en längre tid utan att ta någon större skada.

Kevlar används även för tillverkning av eldleksaker, såsom poi, eldrep, veke på eldstavar och dylikt. Det kan även användas till skateboardar.

Ett viktigt användningsområde för kevlar är som förstärkning i höljet (manteln) i glasfiberkablar för optisk kommunikation, där kevlarens låga töjning kommer särskilt väl till pass för att avlasta den ömtåliga glasfibern.

En annan tillämpning är staglina (handelsnamn Parafil) som alternativ till stål vid stagning av höga master. I vissa tillämpningar är det en fördel att kevlar till skillnad från stål är elektriskt oledande. Detta kan ha betydelse bland annat vid antennanläggningar för radio. Kevlar används även i tillverkning av segel till segelbåtar.

Även högtalarproducenter har börjat använda kevlar. Det används till själva högtalarmembranen.

Externa länkar 

Dupont
Konstfibrer
Plast
Varumärken
Eduard Rehatsek

Eduard Rehatsek, född 1819, död 1891, var en ungersk orientalist. Efter omfattande resor blev han 1847 lärare i persiska och arabiska vid Wilson College i Bombay.

Han var starkt påverkad av indisk åskådning och valde så småningom att leva som asket. Förutom åtskilliga avhandlingar i tidskrifter utgav han en översättning av den persiske historieskrivaren Mirchond (tryckt i Bombay efter hans död).

Referenser
 

Ungerska orientalister
Födda 1819
Avlidna 1891
Män
Ugglan