kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Profeterna

Profeterna är en del av judendomens Tanakh och kristendomens Gamla Testamentet.

Profeternas värld 
Profeterna levde i  Kungariket Israel och Juda rike samt under fångenskapen i Babylonien ungefär från 800-talet till 400-talet f.Kr. Profeterna levde i en turbulent period i judarnas historia. De såg nordriket Israel erövrades av Assyrien 722 f.Kr. och sydriket Juda erövras av Babylonien 587 f.Kr. Denna tid skildras i konungaböckerna och krönikeböckerna.

Indelning inom judendomen 
Inom judendomen består Neviim av:
 Josua
 Domarboken
 Första Samuelsboken
 Andra Samuelsboken
 Första Kungaboken 
 Andra Kungaboken
 Jesaja
 Jeremia
 Hesekiel
 Hosea
 Joel
 Amos
 Obadja
 Jona
 Mika
 Nahum
 Habackuk
 Sefanja
 Haggai
 Sakarja
 Malaki

De första sex profetböckerna betraktas som en del av det israeliska folkets tidiga historia, och är således en fortsättning på Tora. Efter dessa profetböcker kommer de klassiska profeterna Jesaja, Jeremia och Hesekiel. De tolv sista profetböckerna benämns som de "senare" eller "mindre" profeterna. Dessa beskriver den senare kungatiden, perioden mellan år 700 f.Kr. och det andra templets första tid.

Indelning inom kristendomen 
Kristendomens indelning av profetböckerna skiljer sig från den judiska indelningen, genom att sammanföra konungaböckerna (från Profeterna) med krönikeböckerna (från Skrifterna) till en ny grupp: "Historiska böcker". Från Profeterna överför kristna även Josua, Domarboken och samuelsböckerna till de "historiska böckerna", men å andra sidan överför kristna Daniels bok och Klagovisorna från Skrifterna till profetböckerna. När uttrycket Profeterna används i Nya Testamentet avses däremot Profeterna i judisk mening (se ovan).

De större profeterna 
Profeterna delas upp i två grupper. De större profeterna är Jesaja, Jeremia, Klagovisorna (egentligen en psalmsamling som tillskrivs Jeremia), Hesekiel och Daniel. Dessa fyra profetböcker skrevs i separata skriftrullar.

De tolv mindre profeterna 
I en skriftrulle sammanställdes tolv mindre profeter i "tolvprofetboken", på samma sätt som i Tanakh, judarnas heliga skrift. I svenska bibelöversättningar står de som egna böcker. De tolv mindre profeterna är Hosea, Joel, Amos, Obadja, Jona, Mika, Nahum, Habackuk, Sefanja, Haggai, Sakarja och Malaki.

Referenser

Källhänvisningar
Groth, Bente (2002) Judendomen: Kultur, historia tradition. Natur och Kultur: Stockholm.

Bibeln
Looping

En looping (vanligast på svenska och många andra språk) eller loop (vanligast på engelska) är en avancerad flygmanöver. Under en looping utför flygplanet en cirkelrörelse i vertikalplanet. I en normal looping pekar huvudet på piloten inåt mot rörelsens centrum, i en utvändig hel eller halv looping - en bunt - pekar huvudet utåt från centrum.

En normal looping är en av de första manövrerna en elev som lär sig flyga avancerad flygning får lära sig, eftersom den är relativt enkel att utföra, även om det krävs stor skicklighet för att göra en perfekt cirkelbåge. En utvändig looping eller en bunt är betydligt mer avancerad och alla flygplan är inte godkända för den manövern. Många som lärt sig flyga avancerat har därför aldrig utfört en utvändig looping.

Vid en looping belastas piloten med minst ett par G i början och slutet av manövern, vanligen tre eller fyra. Ett motorstarkt flygplan kan öka manöverns radie och därmed minska G-krafterna om piloten så vill, medan ett motorsvagt måste göra en relativt snäv manöver med liten radie för att inte få för låg fart och överstegras på toppen.

För en frisk människa är det inte hälsofarligt att utsättas för en normal looping; dock utsätts kroppen för en belastning som kan vara tröttande efter ett antal loopingar. Efter en eller flera buntar är det inte ovanligt med rödsprängda ögon, eftersom det ökade trycket i de yttre blodkärlen i ögonen inte får något mottryck utifrån, i motsats till exempelvis hjärnans yttre blodkärl som får mottryck från kraniet och därmed inte läcker blod. 

När en berg- och dalbana åker i en vertikalt cirkulär rörelse kallas detta vanligen loop.

Se även
Avancerad flygning

Flygteknik
Skrifterna

Skrifterna (hebreiska Ketuvim, כְּתוּבִים) är samlingsnamnet på ett antal av böckerna i judendomens Tanach. Dessa böcker är de tre poetiska böckerna (Psaltaren, Ordspråksboken och Job), de fem bokrullarna (Höga Visan, Rut, Klagovisorna, Predikaren och Ester) och några övriga (Första och Andra Krönikeboken, Daniels bok, Esra, Nehemja).

Källor
Butterfly Boucher

Butterfly Boucher, född 2 juni 1979, är en australisk sångerska och multi-instrumentalist. Efter att hennes debutalbum Flutterby givits ut 2003 turnerade hon som förband åt Barenaked Ladies och senare Sarah McLachlan.

Diskografi

Australiska sångare under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1979
Levande personer
Södertälje kontrakt

Södertälje kontrakt är ett kontrakt i Strängnäs stift i Södermanland. 

Kontraktskod är 0406

Administrativ historik 
Kontraktet omfattade före 1962
Södertälje stadsförsamling som 1946 namnändrades till Södertälje församling som 2002 uppgick i Södertälje-Tveta församling som 2010 uppgick i en återbildad Södertälje församling
Södertälje landsförsamling som 1946 uppgick i Södertälje församling och en nybildad Östertälje församling
Hölö församling som 2010 uppgick i Hölö-Mörkö församling
Mörkö församling som 2010 uppgick i Hölö-Mörkö församling
Tveta församling som 2002 uppgick i Södertälje-Tveta församling som 2010 uppgick i en återbildad Södertälje församling
Turinge församling som 2002 uppgick i Turinge-Taxinge församling
Enhörna församling bildad 1948 av Överenhörna församling och Ytterenhörna församling.
Överjärna församling
Ytterjärna församling
samt församlingar som före 1 juli 1942 ingått i Södertörns kontrakt och 1987 utbröts för att bilda Nynäs kontrakt
Salems församling
Sorunda församling
Torö församling
Grödinge församling
Ösmo församling
Nynäshamns församling bildad 1947

1972 tillfördes från Domprosteriet
Taxinge församling som 2002 uppgick i Turinge-Taxinge församling

1973 bildades Västertälje församling som 2010 uppgick i Södertälje församling

1975 tillfördes från Daga kontrakt
Vårdinge församling

2000 tillfördes från då upplösta Daga och Hölebo kontrakt
Trosa-Vagnhärads församling som 2010 uppgick i Trosa församling 
Trosa stadsförsamling som 2010 uppgick i Trosa församling 
Västerljungs församling som 2010 uppgick i Trosa församling

Referenser
post om kontraktet i Riksarkivet
Svensk Uppslagsbok

Kontrakt i Strängnäs stift
Skräddaren i Panama

Skräddaren i Panama () är en irländsk-amerikansk film från 2001 av John Boorman, med bland andra Pierce Brosnan och Geoffrey Rush i rollerna.

Filmen är baserad på en roman av John le Carré med samma titel.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 2001
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska dramafilmer
Irländska komedifilmer
Irländska dramafilmer
Filmer i regi av John Boorman
Jōmon

Jōmon  var en stenålderskultur i Japan som uppstod vid den senaste istidens slut runt år 10 000 f. Kr. Den var en mesolitisk och neolitisk halvbofast jakt- och samlarkultur. 

Jōmon betyder repmönster, och perioden namngavs efter de krukor som påträffats från denna tid. Keramiken från Jōmonperioden är den äldsta som hittills har hittats i världen. Den dekorerades med tvinnande fibrer som trycktes in i den fuktiga leran. Keramiken verkar ha tillkommit utan påverkan från andra kulturer.

Jōmonfolket var nomader och livnärde sig främst på fisk, skaldjur, nötter och växter. Inåt land förekom dock också jakt, där det vanligaste vapnet var spjut, men även enklare pilbågar förekom. Antagligen var Jōmonfolket förfäder till Japans ursprungsbefolkning Ainu. En annan uppfattning är att folket på Okinawa skulle vara deras sentida ättlingar. Människofynd från perioden visar att dekorativ filning och utdragning av tänder förekom, en företeelse som indikerar att livet var organiserat enligt någon form av stamsamhälle. Utifrån skelett som från tidig Jōmonperiod har man fastställt att medellivslängden var ungefär 30 år, denna livslängd ökade inte förrän ris blev en basföda. De områden där flest rester från Jōmonperioden har upptäckts är regionen Kanto och nordvästra Kyushu.

Jōmon-perioder 
Japanerna har ett eget officiellt tideräkningssystem, nengō, vilket gör en jämförelse med gängse västerländsk kronologi besvärlig. Perioderna blir relativt korta (i modern tid motsvarar de en kejsares ämbetstid, tidigare byttes de av fler skäl). Varje period har ett eget namn. För tidigare historia, då periodnamn saknas, använder man sig officiellt av den internationellt vedertagna Gregorianska kalenderns kronologi. Vid sidan om de godtagna perioderna förekommer inofficiella så kallade shinengō-system. Ett sådant shinengō kan illustreras med utgångspunkt från Jōmonperiodens indelning:

Lista över Jōmon-perioder

Jōmon-räkningen har inte rönt något officiellt erkännande utan reserverats för forskares privata bruk. Men det kan noteras att den har samma utgångspunkt som en annan föreslagen kalenderreform, Holocen era. Båda systemen har tagit fasta på att det är under denna tid som människans nuvarande civilisation vuxit fram. Ett årtal i västerländsk tideräkning översätts enkelt genom att siffran 1 läggs till framför årtalet.

Enligt traditionell japansk mytologi grundades Japan år 660 f.Kr. av kejsar Jimmu. En tidigare officiell japansk tideräkning utgår ifrån detta år.

Referenser 
 Habu, Junko; Ancient Jomon of Japan, Cambridge University Press (2004). ,  (paperback)
 Habu, Junko; Subsistence-Settlement systems in intersite variability in the Moroiso Phase of the Early Jomon Period of Japan, International Monographs in Prehistory (2001). 
Ingemar Ottosson, Thomas Ekholm; Japans historia,  Historiska Media (2018).

Externa länkar 
 Imamura, Keiji; Archaeological theory and Japanese methodology in Jomon research: A review of Junko Habu’s “Ancient Jomon of Japan”, Anthropological Science Vol. 114: 223–229 (2006).
 Jōmon pottery på Current World Archaeology

Japans historia
WP:Projekt Japan
Yayoi

Yayoi (弥生時代, yayoijidai) var en kultur i det antika Japan och en period av Japans historia som sträckte sig från 250 f.Kr. till 250 e.Kr. Yayoiperioden kännetecknas av ett inflöde av teknologier från det asiatiska fastlandet och omfattande invandring från dess olika delar. Nya arkeologiska resultat från norra Kyushu pekar mot att Yayoi-kulturens gryning kan ligga flera hundra år tidigare och ger stöd för ett massivt inflöde av jordbrukare från Korea till Japan, som överväldigade den inhemska jägare-samlare-populationen.

Detta motsäger inte de halvt mytiska japanska krönikor som sätter 200 som året, då nyblivna änkekejsarinnan Jingo (神功皇后, Jingūkōgō) invaderade och erövrade Korea. Detta ledde bland annat till att från ett av de dåvarande tre koreanska kungadömena år 285 kom en grundligare introduktion av den kinesiska skriften än arkeologisk vittnesbörd av tidigare enstaka kanji-tecken visat på. Det skulle dock dröja ett bra tag tills de kom att användas till att skriva japanska med.

Under Yayoiperioden blev risodlingen utbredd och andra arkeologiska fynd vittnar om många olika lokala kulturer. Shintoismen uppkom under denna period.

Externa länkar

Japans historia
WP:Projekt Japan
Kofunperioden

Kofunperioden var en era i Japans historia från 200- till 500-talet e.Kr. Under kofunperioden skapades mycket stora nyckelhålsformade gravar, kofun (古墳), som också gett namnet på perioden. De stora gravarna antyder att man hade en utvecklad byråkrati som kunde organisera byggandet av stora gravar åt avlidna furstar. På gravarna placerade man ut massvis med små figurer i keramik, så kallade haniwa, och med tanke på shintoismens väldigt vaga föreställningar om vad som händer efter döden förefaller dessa överdådiga begravningsplatser märkliga. I den kinesiska boken Wei Zhi i samlingen Krönika över de tre kungadömena nämns Japan för första gången i skrift år 297. Där kallas landet för Wa och beskrivs som bestående av flera tusen furstendömen, varav Yamatai,  eller Yamato, ska ha varit det främsta.

Japans historia
WP:Projekt Japan
Superintendent

Titeln superintendent användes i Sverige och Danmark-Norge i de nya stift som upprättades efter reformationen och vars områden kallades superintendentia eller superintendentur. Till funktionen superintendentur hörde således en del av de uppgifter som normalt hör till biskopsämbetet. Ett skäl till att kungamakten ogillade termen biskop kan ha varit att biskoparna före reformationen innehade en betydande politisk makt. Dessutom ansågs termen superintendent av vissa lutheraner som mindre katolskt influerad än termen biskop.

Dessutom fanns förr, i de under Sverige lydande provinserna på andra sidan Östersjön under den svenska tiden, samma titel. Kyrkorna i Livland ställdes 1622 under en superintendent (från 1678 kallad generalsuperintendent), medan kyrkliga styresmän med samma benämning tillsattes i Ingermanland 1641 och på Ösel 1650. I Estland kallades stiftschefen endast en kortare tid (ca 1622–1638) superintendent. Riga och Reval hade egna stadssuperintendenter.

Genom att stiften blev fler och genom att ärkebiskopens ämbete inskränktes därigenom att han inte vigde alla stiftschefer kunde kungarna lättare styra kyrkan. Gustav Vasas kyrkominister Georg Norman, som även själv titulerades superintendent eller superattendent, ville egentligen gå ännu längre genom att ersätta biskoparna med så kallade ordinarier. Dessa skulle bli betydligt fler än biskoparna, men den reformen kom aldrig att genomföras.

I vissa protestantiska länder används fortfarande titeln superintendent, till exempel i några av de tyska landskyrkorna.

Fältsuperintendent
Ämbetet avsåg de superintendenter som medföljde de stridande förbanden och där övervakade fältprästernas arbete. En fältsuperintendent hade således inte något eget stift.

Stift med superintendenter
Kalmar stift (1603–1678)
Göteborgs stift (1620–1665) 
Visby stift (1645–1772)
Mariestads superintendentia (senare Karlstad) (1583–1647),
Karlstads stift (1647–1772)
Härnösands stift (1647–1772).

Visby stift hade superintendenter redan från 1572, men tillhörde fram till 1645 Danmark.
Även Lunds stift hade under den danska tiden superintendenter (1537–1611).

Lista över superintendenter i Ösels stift
Lista över superintendenter i Narva och Ingermanlands stift
Lista över superintendenter i Revals stift
Lista över superintendenter i Dorpats stift

Se även 
 Ordinarius

Källor 

Yrken
Kyrkliga titlar
Svenska kyrkan
Motionscykel

En motionscykel är ett träningsredskap som liknar en cykel. Skillnaden mot en cykel är att den energi som utvecklas genom tramprörelserna inte leder till att redskapet rör sig. Motionscyklar är oftast utrustade med ett svänghjul, som tar upp de döda punkterna i trampet och därmed ger ett jämnare motstånd. Svänghjulet belastas oftast mekaniskt med någon typ av bromskloss som genom friktion mot hjulet ger ett reglerbart motstånd, via ett reglage på eller i närheten av styret. Motståndet kan varieras efter individens önskemål.

Motionscyklar används för konditionsträning, individuellt eller i grupp som ibland kallas spinning. Den är även vanliga för uppvärmning inför styrketräning på gym.

En ergometer är en motionscykel som är särskilt utrustad för att mäta fysisk prestationsförmåga.

Se även
 motionsutrustning

Fysioterapi
Medicinska redskap
Asuka

Asuka (飛鳥時代) var en period i Japans historia mellan åren 500 och 710. Enligt myten drog i början av Asukaperioden en kulturhistorisk hjälte vid namn Yamato Takeru kring i landet och organiserade samhället. Vad som är historiskt belagt är att det japanska samhället under denna tid var organiserat enligt ett klansystem kallat Uji. Systemet var uppbyggt av Uji, det vill säga familjära eller pseudofamiljära organisationer som styrdes av ett familjeöverhuvud vars post gick i arv samt tillbedde en familjegud. Förmodligen var det ett system av Uji som omnämndes redan i boken Redogörelser från de tre rikena. Yamatostaten härstammade antagligen från ett kluster av mäktiga Uji. Inom Uji-systemet fanns två underordnade organisationsformer: tomo (gillen) och be (skrån). Under denna period byggdes en militärmakt upp enligt ett system däri ett bestämt antal hushåll var skyldiga att stå för ett visst antal utrustade och tränade soldater.

Någon gång mellan 500-talet och 700-talet skrevs den klassiska diktsamlingen manyoushu ('tiotusen sidor') och det var också under Asukaperioden som buddhismen introducerades i Japan via Korea. Den första japanska lagtexten, Juushichijou no kenpo ('sjutton lagartiklar'), publicerades under denna tid av prins Shoutoku Taishi.

Genom Taikareformerna år 645 skapas grunden till ett politiskt och administrativt system baserat på den kinesiska Tangdynastin. Det kinesiska konceptet om att kejsaren regerar med himmelens mandat (det vill säga att kejsaren är avsättbar i den händelse att han inte handlar enligt himlens vilja) infördes. Man införde dock aldrig det kinesiska systemet med examinationer och tillsättande av tjänster inom statsförvaltningen utifrån förmåga. I stället fördelades alla poster inom adeln och var ärftliga. Man inför dock den kinesiska traditionen att flytta huvudstaden varje gång en kejsare dör, och när kejsaren dog år 710 flyttades huvudstaden till Nara vilket inledde Naraperioden.

Referenser

Se även 
4077 Asuka

Japans historia
Naraperioden

Nara (奈良時代) var en period i Japans historia mellan åren 710 och 781 namngiven efter staden Nara som tjänade som Japans huvudstad under denna period. Under Naraperioden hade Japan en diplomatisk relation med Kina och den kinesiska kulturen blev populär i Japan. 

År 712 gavs krönikan Kojiki ('redogörelse för uråldriga händelser') ut och 720 utkom Nihongi ('Japans historia'), skriven helt på kinesiska. Dessa krönikor blandar myt med verklighet och båda redogör bland annat för hur gudarna skapade Japan. Runt 760 var den stora poesiantologin Manyoshu sammanställd och skriven helt på japanska med de kinesiska kanji som fonetiska tecken.

Japans historia
Japan under 700-talet
WP:Projekt Japan
Lomografi

Lomografi eller toycam är en typ av fotografi som huvudsakligen använder kameror med tekniskt lägre byggkvalitet än brukligt. Namnet toycam syftar på att kamerorna kan ses som leksakskameror i jämförelse med traditionella kameror, då de ofta är byggda helt i plast, inklusive linsen. Kamerornas brister i konstruktion medför speciella defekter på bilderna, till exempel ljusläckage, kraftiga vinjetteringar och märkliga skärpefenomen.

Några studenter i Wien upptäckte kameran Lomo LC-A från den sovjetiska optik- och vapenfabriken Lomo som namngav och startade hela rörelsen någon gång i början på 1990-talet under en resa genom Tjeckien. De använde kameran flitigt och fastnade för det konstnärliga uttryck som man uppfattade att kamerorna gav. Så småningom ledde deras entusiasm till att The Lomographic Society bildades.

Lomografimodeller i urval
Lomo LC-A (Sovjetunionen)
Diana (Kina)
Holga (Kina)
Smena (Sovjetunionen)

Externa länkar

Fotografi
Sengoku

Sengoku  var en period i Japans historia mellan åren 1467 och 1568. Den följdes av Azuchiperioden. Exakt samma tecken, men med annat uttal, kan också referera till en period i kinesisk historia: De stridande staterna.

Efter Oninkriget (1467 - 1477) inleddes en period av ständiga krig och Ashikaga-shogunatet förlorade kontrollen över länsherrarna till en sådan grad att elimineringen av shogunatet 1573 passerade i stort sett obemärkt. Shogunatets minskade makt motsvarades av länsherrarnas växande makt. Länsherrarna, som från och med nu börjar betecknas daimyo (eller sengoku daimyo för att markera skillnaden mellan daimyo under sengoku och mer sentida daimyo). Daimyons makt mättes i den mängd risproducerande land som han hade under sig och i den mängd ris som landet avkastade honom i form av skatt. Under denna tid växte ekonomin i rasande takt och uppkomsten av marknader och handelsstäder gjorde bristen på ett standardiserat betalningsmedel akut. I brist på en centraliserad statsmakt som kunde prägla mynt importerades stora mängder kopparmynt från Kina.

Under 1500-talets mitt skedde den första kontakten med européer i och med att tre portugisiska sjömän drev i land vid ön Kagoshima. De medförde handeldvapen med luntlås, med vilka som förlaga japanerna ett år senare lyckades producera egna skjutvapen. År 1549 anlände en grupp jesuitiska missionärer under ledning av Frans Xavier.

Perioder 
Följande perioder i den japanska tideräkningen infaller under Sengoku:

Referenser

Noter 

Japans historia
WP:Projekt Japan
Jalle, Julle och Hjulius

"Jalle, Julle och Hjulius", barnprogram skapat av Larz-Thure Ljungdahl för SVT Norrköping. Programserien handlar om de båda kasperdockorna Jalle (den långsmale, som talar västmanländska) och Julle (med kastrullen på huvudet, som talar genuin norrköpingsdialekt) och deras bil Hjulius. 

Jalle och Julle föddes redan 1959 i ett TV-program som handlade om hur man tillverkar kasperdockor. Då var deras utseende annorlunda, men sedan 1960 har de i stort sett likadana ut som i de kommande barnprogrammen.

Första omgången av serien var på sex delar och sändes i mars 1962. I många program var de ensamma i rutan, men 1980 fick de sällskap av Rymd-Robbe som kom till jorden i ett rymdskepp tillsammans med rymdhunden Jupiter. I samma omgång dök också Kolmårdstrollet Trolle (Nenne Peterson) upp. I en senare omgång 1984 fick Trolle sällskap av sin brevvän Trolla spelad av Berit Malmqvist. 
Jalles röst gjordes av Larz-Thure Ljungdahl, medan Rune Lundblad gav röst åt Julle.

Serien utspelade sig till stor del i Kolmårdens djurpark där Trolles hus fanns. Några repliker ur serien har blivit klassiska citat bl.a. "Snabler och grobianer" och "Norrköping för tjyvingen, vi syns".

I mitten av 1980-talet gjordes en LP-skiva Trolle lär sig läsa med de populära figurerna från TV.
Sista programomgången sändes 1987.

Natten mot den 31 oktober 2011 stals dockorna och bilen som i serien gestaltade Jalle, Julle och Hjulius vid ett inbrott i SVT:s lokaler i Norrköping..

Källor

Externa länkar 

Svenska barnprogram på TV
Fiktiva figurer från Sverige
Norrköping på film
Tokugawa

Tokugawa (徳川) var en samuraiklan som styrde Japan i form av ett shogunat mellan åren 1603 och 1868 under den så kallade Edoperioden. Tokugawa Ieyasu tog makten åt klanen år 1603, tre år efter slaget vid Sekigahara.

Lista över Tokugawas shoguner 
 Tokugawa Ieyasu, regerade 1603–1605
 Tokugawa Hidetada, regerade 1605–1623
 Tokugawa Iemitsu, regerade 1623–1651
 Tokugawa Ietsuna, regerade 1651–1680
 Tokugawa Tsunayoshi, regerade 1680–1709
 Tokugawa Ienobu, regerade 1709–1712
 Tokugawa Ietsugu, regerade 1713–1716
 Tokugawa Yoshimune, regerade 1716–1745
 Tokugawa Ieshige, regerade 1745–1760
 Tokugawa Ieharu, regerade 1760–1786
 Tokugawa Ienari, regerade 1787–1837
 Tokugawa Ieyoshi, regerade 1837–1853
 Tokugawa Iesada, regerade 1853–1858
 Tokugawa Iemochi, regerade 1858–1866
 Tokugawa Yoshinobu, regerade 1866–1867

Vidare läsning 
 Bolitho, Harold. (1974). Treasures Among Men: The Fudai Daimyo in Tokugawa Japan. New Haven: Yale University Press.  /;  OCLC 185685588
 Totman, Conrad. The Collapse of the Tokugawa Bakufu, 1862-1868. Honolulu: University of Hawai'i Press, 1980.
 Totman, Conrad. Politics in the Tokugawa Bakufu, 1600-1843. Cambridge: Harvard University Press, 1967.
 Waswo, Ann Modern Japanese Society 1868-1994
 The Center for East Asian Cultural Studies Meiji Japan Through Contemporary Sources, Volume Two 1844-1882

Källor

Externa länkar 
Japan
Tokugawa Political System 
SengokuDaimyo.com The website of Samurai Author and Historian Anthony J. Bryant
Anthony J. Bryant is the author of Sekigahara 1600: The Final Struggle for Power, Praeger Publishers;(September, 2005)

Japans politiska historia
Stater och territorier bildade 1603
Stater och territorier upplösta 1867
Historiska länder och riken i Asien
Japan under 1600-talet
Japan under 1700-talet
Japan under 1800-talet