kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Clemente Domínguez y Gómez

Clemente Domínguez y Gómez, född 23 maj 1946 i Sevilla och död 22 mars 2005 i Palmar de Troya i Spanien, var en spansk religiös personlighet. Han bildade den palmarisk-katolska kyrkan som en utgrening av den romersk-katolska kyrkan år 1975. Han utropade sig själv den 6 augusti 1978 till palmarisk-katolsk påve med namnet Gregorius XVII. Från officiellt romersk-katolskt håll anses han vara en motpåve och han exkommunicerades år 1983. Han efterträddes av Petrus II.

Motpåvar
Män
Födda 1946
Avlidna 2005
Personer från Sevilla
Lucian Pulvermacher

Earl Lucian Pulvermacher, född 20 april 1918 i Wood County, Wisconsin, död 30 november 2009, var ledare för sedisvakantistiska True Catholic Church. Pulvermacher valdes den 24 oktober 1998 av sitt samfund till påve med namnet Pius XIII. Från officiellt romersk-katolskt håll anses han vara en motpåve.

Referenser

Externa länkar 
 His Holiness Pope Pius XIII

Motpåvar
Personer från Wood County, Wisconsin
Födda 1918
Avlidna 2009
Män
Emblem

Emblem (av grek. emblema "inlagt arbete") är ett märke med en symbolisk funktion.

Se även
 Allegori
 Emblematik
 Jesu liknelser
 Liknelse
 Logotyp
 Metafor
 Parabel (liknelse)
 Insignier
 Tygmärke

Referenser 

Symboler
Grafisk formgivning
Kyrkorätt

Kyrkorätt handlar om statens förordningar med avseende på (kristen) religion och kyrkliga samfund, medan kyrkornas interna regleringar av trosfrågor, inre arbete och organisation räknas till den kanoniska rätten. 

Den svenska kyrkorätten reglerades först i landskapslagarnas kyrkobalkar, kompletterade av 1571 års kyrkoordning.

1686 års kyrkolag 
När kyrkoordningen senare utökades med särskilda stiftsordningar (synodalakter), förlorades enhetligheten, och man insåg behovet av en ny kyrklig lagstiftning. Efter åtskilliga fruktlösa förarbeten kom en sådan till stånd genom 1686 års kyrkolag. Den kompletterades från och med 1982 av ett internt kyrkligt regelverk, Svenska Kyrkans Författningssamling, som antogs av Ombudsmötet. Kyrkolagen 1686 ersattes 1993 av en ny kyrkolag.

Nuvarande kyrkoordning 
När Svenska kyrkan upphörde att vara statskyrka år 2000 avskaffades både 1993 års kyrkolag och Svenska Kyrkans Författningssamling. Istället trädde tre dokument i kraft:
 den nuvarande av Kyrkomötet antagna Kyrkoordningen 
 Lag om Svenska kyrkan (stiftad av Sveriges riksdag)
 Lagen om trossamfund (stiftad av Sveriges riksdag)

I kraft av Uppsala mötes beslut 1593 är det teologiska innehållet i 1571 års kyrkoordning alltjämt normerande för Svenska kyrkan, vilket inte gäller för de juridiska bestämmelserna i kyrkoordningen.

Svenska kyrkans historia
Lekman

Lekman (av grekiskans λαϊκός, laikos, "som tillhör folket") avser en inom kunskapsområdet oskolad person, ungefär synonymt med amatör. Särskilt inom juridik används ordet om icke-juridikutbildade personer (till exempel nämndemän eller juryledamöter; nämndemän i Sverige genomgår dock en grundläggande juridisk utbildning). Ursprungligen syftade det på en person inom den kristna gemenskapen som inte hörde till prästerskapet.

Se även 
 Lekbroder
 Lekmannadomare
 Sakkunnig

Referenser

Litteratur 
 Tegborg, Lennart (1990). "Från 'lekman' till 'lekmannaskap'. Reflektioner kring en ordboksartikel." I: Med engagemang och medansvar. En bok om lekmannaskapet i Svenska kyrkan. Festskrift till Carl Henrik Martling 

Kunskap
Benämningar på personer

fr:Laïc
it:Laico
Gundobad

Gundobad, Gundobald (död: 516) Patricius i Rom 472-473 och Burgunds fjärde kung 473-516, en titel han ärvde efter sin far men blev tvungen att besegra sina tre bröder för att erövra. Gift med Caratena. Far till Gunteuc, Godomar II och Sigismund. Bror till Godegisel, Chilperik II och Godomar I.

När den föregående patriciern Ricimer, som kontrollerade det romerska imperiet bakom den kejserliga tronen, avled 472, övertog hans brorson Gundobad titeln. Följande år upphöjde han Glycerius, Magister Domesticus(?) vid hovet i Ravenna, till romersk kejsare. 

Senare samma år övergav Gundobad sitt romerska ämbete då hans far Gundioc avled och han ärvde Burgund tillsammans med sina tre bröder Godegisel, Chilperik och Godomar. Gundobad nöjde sig dock inte med sin beskärda del av Burgund utan verkade snart för att få kontroll över hela riket. Han dödade Godomar 486, en händelse som vi vet lite om, och 487 föll Chilperik för Gundobads svärd samtidigt som hans hustru dränktes. 

Gundobad skickade sin dotter utomlands där hon blev nunna(?). Clotilda, hans brorsdotter, hittades av Klodvigs män. Den frankiske kungen bad Gundobad om hennes hand och han vågade inte avböja - Klovig gifte sig med Clotilda 493.

Gundobad hade sin huvudstad i Lyon och Godegisel sin i Genève och kampen mellan dem varade länge. Båda bröderna försökte locka över Klodvig på sin sida i kampen, ovetandes om varandras underhandlingar. Klodvig föll för Godegisels erbjudanden och besegrade Gundobad vid Dijon 500 för att därefter belägra honom i Avignon. Gundobad fruktade det värsta med Klodvigs mäktiga armé utanför stadsportarna då den listige Aridius lyckades ta sig över till Klodvig och med sin charm övertalade honom att förskona Gundobald och istället acceptera en årlig tribut.

Gundobad bröt detta löfte så snart han återfått sin kraft varpå han belägrade Godegisel i Wien, där brodern gjort ett triumfartade intåg efter den tidigare segern. När hungern blev övermäktig i staden slängde Godegisel ut stadens invånare i armarna på belägrarna. En förbittrad hantverkare hämnades genom att leda Gondebads styrkor över stadens akvedukt. Gondebad dödade Godegisel 501 i stadens arianska kyrka tillsammans med dess biskop.

Som ensam kung i Burgund mäklade Gundobad fred med frankerna, konverterade (med största sannolikhet) till katolicismen och hjälpte 507 Klodvig att besegra visigoterna i Toulouse. Gondebad stiftade även den burgundiska lagen, Lex Romana Burgundium, Loi Gombette, som i princip likställde den erövrade gallo-romerska befolkningen med sina burgundiska erövrare. Han verkade också för att minska motsättningarna mellan den katolska och arianska kyrkan.

Gundobad dog en naturlig död 516 och efterträddes av sin son Sigismund.

Avlidna 516
Burgund
Personer i Frankrike under 500-talet
Män
Födda 400-talet
Germaner
Personer under 400-talet
516

516 (DXVI) var ett skottår som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Detta år utkämpas, enligt Annales Cambriae, slaget vid Badon, då de keltiska britterna besegrar saxarna.

Födda 
 Gildas Badonicus, brittiskt helgon (enligt egen utsago född samma år som slaget vid Badon).

Avlidna 
 Gundobad, burgundisk kung.

Externa länkar
472

472 (CDLXXII) var ett skottår som började en lördag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum
Förhållandet mellan kejsar Anthemius och general Ricimer ödeläggs helt. Ricimer utropar Olybrius till kejsare och sätter Rom, där Anthemius befinner sig, under belägring. Anthemius fångas och mördas, när han försöker fly från staden.
Gundobad efterträder Ricimer som patricius i Rom.
Vulkanen Vesuvius får ett utbrott.

Födda

Avlidna 
11 juli – Anthemius, västromersk kejsare (dödad).
18 augusti – Ricimer, romersk patricius och västromerska rikets starke man (malign feber).
23 oktober – Olybrius, västromersk kejsare.
Song Mingdi härskare av den kinesiska Liu Songdynastin.
473



Händelser

Okänt datum 
Glycerius utropas till västromersk kejsare.
Gundobad blir kung över burgunderna.

Födda 
Sankt Millán, iberiskt helgon.
Xiao Zhaoye, kinesisk kejsare.

Avlidna 
Gundioc, burgundisk kung.

Externa länkar
Gundioc

Gundioc (Gundovech, Cundioc, Candiaco, Gundioch), död omkring 473, var burgundisk kung från 436,  då han efterträdde Gundahar sedan hunnerna ödelagt Worms.

Biografi 

Gundioc gifte sig med systern till Ricimer, den gotiske general som vid den tiden styrde det västromerska riket. Han var far till Gundobad (vilken efterträdde Ricimer år 472, men abdikerade året därpå), Godegisel, Chilperik II och Godomar. Gundioc efterträddes av brodern Chilperik I. Efter dennes död delades Burgund mellan Gundiocs söner.

Referenser 

Burgund
Personer i Gallien
Män
Födda 400-talet
Avlidna 400-talet
501



Händelser

Okänt datum 
 Qi He Di efterträder Qi Dong Hun som ledare för kinesiska Södra Qidynastin.
 Muryeong blir kung av Baekje.
 Ahkal Mo' Naab' I tar makten i Palenque.
 Symmachus godkänner att en synod sammankallas för att utreda vem som var den rättmätige påven, Symmachus eller Laurentius.

Födda 
 Khusrov I, kung av Persiska riket.
 Kejsarmodern Lou Zhaojun av Norra Qidynastin.
 Xiao Tong, kronprins av Liangdynastin.

Avlidna 
 Fergus Mòr, kung av Dalriada.
 Godegisel, burgundisk kung.
 Icel av Mercia, kung av Mercia.
 Ravina II, rabbin
 Su Xiaoxiao, kinesisk poet
 Kung Dongseong av Baekje
 Qi Dong Hun, kejsare av Södra Qidynastin.
 Pan Yunu, Qi Dong Huns favoritkonkubin.

Externa länkar
Patricius

Patricius (patricier) var en hederstitel som Konstantin den store införde för den som hade gjort viktiga insatser för Romerska riket. 

I slutet av 400-talet bars titeln av den person som, bakom den kejserliga tronen, i praktiken hade makten i imperiet, vanligen en romersk general som Stilicho, Aetius, Bonifatius och Ricimer.

Se även
Patricier

Romerska titlar
Nimbus

Nimbus, från det latinska "mörkt moln", är en föråldrad term för den typ av moln som numera är klassificerad som nimbostratusmolnet. Nimbus kan även avse:

 Nimbus (symbolbild) – en gloria på t.ex. ett helgon
 Nimbus (djur) – ett släkte av skalbaggar
 Nimbus Boats – en motorbåttillverkare i Göteborg
 Maxi/Nimbus – en båttillverkare i Göteborg
 Nimbus (mc) – ett danskt motorcykelmärke
 Nimbus (öl) – ett ölvarumärke från bryggeriet Atlas Brewery
 Le professeur Nimbus – en seriefigur som skapades 1934 av André Daix. Senare har även Rob Vel, Spirous upphovsman, återupptagit denna serie.
 Nimbus Island – en ö i Kanada
 Nimbus Hills – en kulle i Antarktis
 Nimbus 2000 – Ett kvastmärke i Harry Potter-böckerna. Harry Potters första kvast.

Se även 
 Nimbus Mountain
National Gallery

National Gallery är ett berömt konstmuseum i London. Det ligger vid Trafalgar Square. Här finns över 2 000 målningar. Man kan se tavlor av Rembrandt, da Vinci, van 
Gogh, Michelangelo med flera. National Gallerys samlingar tillhör staten å den brittiska allmänhetens vägnar. Det är fritt inträde till huvuddelen av samlingarna. National Gallery är ett av världens mest besökta museer, och överträffas bara av Louvren, British Museum och Metropolitan Museum of Art.

National Gallery innehar verk av nederländska målare, som Jan van Eyck och Rubens. I museet finns också verk engelska 1700-talmålare, främst Thomas Gainsborough, Joshua Reynolds och William Hogarth.

Historia

Grundande och tidig historia
National Gallery öppnade för allmänheten den 10 maj 1824.

Under andra världskriget
Strax före krigsutbrottet 1939 flyttades tavlorna till olika platser i Gloucestershire och Wales, bland annat Penrhyn Castle, Bangor University och Aberystwyth University. Museet stängde 23 augusti 1939. Under krigsåren ordnades dagliga lunchkonserter, totalt 1 698, på initiativ av pianisten Myra Hess. Museet träffades av bomber under Blitzen och konserterna flyttades kortare perioder till andra lokaler.

Konstverk

Referenser

Externa länkar

 
Museer invigda 1824
Enok Sarri

Enok Valter Sarri, född 7 december 1909 i Masugnsbyn, död 28 november 2004 i Kiruna, var en svensk väderspåman. 

Enok Sarri var äldste son till Nils Olsson Sarri och Maria Sarri och bror till Lasse Sarri. Familjen flyttade till Nikkaluokta bland de först fast bosatta 1911. Byn bildades eftersom några svåra betesår hade bidragit att en del familjer blev av med sina renar. Fadern blev den förste föreståndaren för Kebnekaise fjällstation, där han även var verksam som fjällguide. Enok Sarri följde i faderns fotspår, och kompletterade turistguidandet och var SMHI:s väderobservatör i Nikkaluokta, åren 1950–75. Han kombinerade arbetet som SMHI-väderobservatör med att förutspå väder genom att avläsa fisk- och renmagar. I umgänget med turisterna uppträdde han alltid i traditionell kolt och samemössa, vilket uppskattades inte minst av kamerainnehavarna.

Enok Sarri blev rikskänd 1977 när han spådde att kungaparets förstfödde skulle bli en prins och lovade att krypa mellan Nikkaluokta och Kiruna om så inte skulle bli fallet. När prinsessan Victoria fötts upptäckte journalisterna att löftet var lätt att infria, då Kirunas kommungräns bara låg några meter från Sarris stuga i Nikkaluokta.

Källor

Svenska siare
Födda 1909
Avlidna 2004
Män
Samer i Sverige
Personer från Jukkasjärvi socken
Nubier

Nubier är ett afrikanskt folk i södra Egypten och norra Sudan, främst Nubien (även Kordofan och Darfur). De flesta bor runt Nilen och i synnerhet väster om Assuan. Huvudsakligen talas två språk som båda tillhör den nubiska språkfamiljen.

Nubierna kristnades och tillhörde vanligen den östligt ortodoxa kyrkan under Alexandrias patriarkat. Flera andra tillhörde den Koptiska kyrkan. Nubien sågs en gång som ett av kristendomens starkaste fästen. Numer är dock nästan samtliga nubier muslimer.

När Assuandammen byggdes 1962-1965 tvingades många av de nubier som bodde där flytta, vanligen mot gränsen till Eritrea. Sedan dess finns ett stort antal nubier utan egentlig hemvist.

Se även 
 Sudan
 Egypten
 Nubien
 Kush
 Anglo-egyptiska Sudan

Externa länkar
 The Nubians

Etniska grupper i Sudan
Etniska grupper i Egypten
Nilo-sahariska folk
Baggarer

Baggarer (även baggara eller baqqara) är ett nomadiskt beduinfolk som bor i Darfur i västra Sudan och Tchad. I likhet med många andra afrikanska nomader är de boskapsägande, varför de tvingas flytta med sin boskap till de områden som är bördiga för säsongen.

De flesta är sunnimuslimer och talar arabiska, men en stam talar ett nilo-saharaiskt språk. Traditionellt anser man dock att baggarerna ursprungligen är araber. Totalt är de cirka 5 miljoner till antalet.

Under en lång tid har baggarerna varit i konflikt med andra folkgrupper, och det är bland annat detta som ligger som grund för det pågående folkmordet i Darfur.

Referenser

Etniska grupper i Sudan
Etniska grupper i Tchad
Afroasiatiska folk
Nubaner

Nubaner kallas de människor som ursprungligen kommer från mer svårtillgängliga områden i Kurdofan i Sudan. De är inte egentligen en enhetlig etnisk folkgrupp och de 50–100 språk som talas tillhör olika språkfamiljer.

De uppgår till 1–2 miljoner, men på grund av inbördeskrig och tvångsförflyttningar är de svårräknade. De särskiljer sig genom att de är bofasta bönder. En stor del är muslimer, andra kristna.

Nubaner har uppstått genom att olika grupper i historien tvingats fly från slavhandel och politiskt förtryck till mer svårnådda områden. Sedan dess har många nubaner flyttat till till exempel Khartoum.

Nubanerna har drabbats svårt av de politiska strömningarna som följt med National Islamic Front (NIF), och det inbördeskrig som började i juli 1985 som ett led i den kulturella (etniska) rensning det arabiska styret leder till. Trots att regeringen förklarat jihad 1992 utsätts även muslimska nubaner för folkmord. Även deras bofasta livsstil har orsakat konflikter med nomader.

Etniska grupper i Sudan
Nilo-sahariska folk
Myriad

Myriad (), egentligen ett antal av 10 000, men även bildligt en oräknelig mängd.

Arkimedes uppfann ett talsystem baserat på myriad, för att hantera mycket stora tal.

Se även 
 10000 (tal)
 Myria
 Myriaden
 Långa och korta skalan för stora tal

 A
Antalsenheter
Myriaden

Myriaden är ett kronologiskt system, uppfunnet av svensken Henrik Brandel för att avhjälpa den gregorianska tidräkningens olägenheter. 

Myriaden grundar sig, som namnet antyder, på en period av 10 000 år och börjar år 2000 f.Kr. Årets indelning bestäms med hänsyn till både solens och månens omlopp. Året börjar vid vintersolståndet och består av 12 månader om 30 dagar, åt vilka Brandel gav nya, dels från grekiskan, dels från arabiskan hämtade namn, och till vilka kom 5 fyllnadsdagar (tropeider), insatta vid sommarsolståndet mellan Givan (juni) och Esedam (juli). Alternativt vart 4:e och 5:e år insattes dock ytterligare en fyllnadsdag, vilken kallades paragomene. Varje dag i månaden har sitt särskilda namn (alphe, bemai, cevi, etc), valt med hänsyn till månens faser. På grund härav måste för vissa månader den 23:e och den 24:e dagen (tavi och tevat) sammanslås till en enda (theim).

Efter att under 25 års tid ha arbetat på fulländandet av myriaden utgav Brandel 1792 i Livorno en liten skrift, Tabula cujus ope computantur tempora myriadis, som sedermera efterföljdes av några andra (La règle de la paragomene, 1797, La myriade, nouvelle système chronologique, 1800, ofullbordat, Récapitulation du calendrier de la myriade, samma år), i vilka systemet närmare utvecklades. Till ledning vid den praktiska tillämpningen av myriaden utgavs också årligen under åren 3796-3824 (det vill säga 1796-1824) almanackor (Series des jours desquels consiste l'année). Myriaden framlades 1793 för franska nationalkonventet, vilket dock sedermera fastställde ett helt annat kronologiskt system. 

Däremot införde hertigen av Sachsen-Gotha den vid sitt hov, där den flera år användes, liksom den även av Brandel själv och hans familjekrets begagnades. Den bedömdes fördelaktigt bland annat av den tyske astronomen Zach och av Melanderhjelm, vilken senare i sin Astronomie (1795) anmärker, att myriaden, om den antogs, skulle meddela den allmänna historien en kronologisk enkelhet, som inte genom någon förut bekant tidräkningsform kunde vinnas. Emellertid råkade systemet snart i glömska, i synnerhet som Brandel själv aldrig utgav någon utförlig framställning av detsamma och som den redogörelse därför inte heller blev fullbordad. Först långt senare (1853) utgavs en sammanställning av grunderna för systemet.

Källor 

Tideräkning
Ugglan
Henric Brandel

Henric Gottfrid Brandel, född 21 januari 1739 i Västra Ryds socken i Uppland, död 18 februari 1828, var en svensk generalkonsul, amatörmusiker, författare och "Myriadens" uppfinnare.

Biografi
Henric Brandel var son till grosshandlaren i Stockholm, Gottfrid Brandel, som var bördig från Schlesien, och Anna Dorotea Sahlgren, vars far var kyrkoherde i Västra Ryds socken. Brandel blev 1753 student i Uppsala, där han ägnade sig åt orientaliska språkstudier och disputerade 1756. År 1759 blev han kanslist i utrikesexpeditionen. 1764 utnämndes han till konsulatssekreterare i Alger och 1766 till konsul där - en maktpåliggande befattning i ett land, vars främsta inkomstkälla var plundring av främmande nationers fartyg. 

År 1791, då dejen i Alger utfärdade krigsförklaring mot Sverige, flyttade Brandel till Livorno, och 1793 återvände han till Sverige och sysselsatte sig därefter med utarbetandet av "Myriaden", ett nytt kronologiskt system, avsett att till ett helt sammanföra alla olika tideräkningssystem. Han utgav inte själv något fullständigt verk över detta system, men offentliggjorde årligen från 1796 en almanacka efter dess principer.

Den 20 maj 1795 invaldes Brandel som ledamot nr 161 av Kungliga Musikaliska Akademien.

Brandel var gift med Maria Margareta Wolters, med vilken han hade barnen Sophia Brandel, Gustaf Brandel, Emilie Brandel och Genseric Brandel. Henric Brandel är begravd på Solna kyrkogård.

Källor 

 Brandel nr 2250 på Adelsvapen.com
 Henric Gottfried Brandel på Gravar.se

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska diplomater under 1700-talet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska musiker under 1700-talet
Personer från Västra Ryds socken, Uppland
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1739
Avlidna 1828
Män
Franz Xaver von Zach

Franz Xaver von Zach, född 4 juni 1754 i Pressburg, död 2 september 1832 i Paris, var en tysk astronom.

Zach inträdde först i österrikisk krigstjänst och förestod därefter en professur i mekanik vid Lembergs universitet, vistades senare flera år på resor dels i Paris, dels i London och kallades 1786 av hertigen av Coburg-Gotha till föreståndare för det observatorium, som vid Seeberg vid Gotha var avsett att uppföras och vilket även under Zachs ledning 1791 fullbordades. 

Där kvarstannade han till hertigens död (1804) och gjorde under denna tid sitt observatorium till en medelpunkt för den dåtida astronomiska världen såväl genom den utbildning i praktisk astronomi, som där kom flera yngre astronomer till del, som genom de tidskrifter han där utgav. Sedan han därefter enligt den avlidne hertigens önskan fungerat som överhovmästare vid änkehertiginnans hov till hennes död (1827), tillbringade han återstoden av sitt liv på resor. 

Zach utgav flera tidskrifter och även Novæ et correctæ tabulæ motuum solis (1792), vilka avlöste Lacailles Tabulæ solares, samt ett flertal astronomiska avhandlingar. Han var ledamot av svenska kungliga vetenskapsakademien från 1794.

Asteroiden 999 Zachia är uppkallad efter honom.

Källor

Referenser 

Personer från Gotha
Tyska astronomer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1754
Avlidna 1832
Män
Personer från Bratislava
Ledamöter av Royal Society
Franz Xaver Richter

Franz Xaver Richter, född 1 december 1709 i Holleschau, Mähren, död 12 september 1789 i Strasbourg, var en mährisk violinist, sångare, dirigent tonsättare och musikteoretiker. 

Richter var verksam i Mannheim och blev stilbildande för Mannheimskolan. Han var den mest traditionella av den första generationens kompositörer i Mannheimskolan och på sin tid en högt uppskattad kontrapunktist. Som kompositör var han lika hemma i både konsertmusiken och kyrkomusiken. 

Richter skrev främst symfonier, konserter för olika blåsinstrument samt kammarmusik och kyrkomusik. Hans symfonier har setts som den felande länken mellan Bachs och Händels generation och wienklassicisterna.

Verkförteckning (i urval) 
 Konsert för flöjt, stråkar och generalbas i D dur
 Konsert för flöjt och orkester i D-dur
 Konsert för flöjt och orkester i e-moll
 Konsert för flöjt, stråkar och generalbas i G-dur
 Konsert för oboe och orkester i F-dur
 Konsert för trumpet och orkester i D-dur (före 1789)
 Duo för flöjt och violin i D-dur
 Cembalokonsert i e-moll
 Kemptener Te Deum, för solister, körer, orkester och orgel (1741–1742)
 Sinfonia a 4 i B-dur (ca 1740)
 Sinfonia a 4 i C-dur ("La Melodia Germanica")
 Sinfonia a 4 i c-moll
 Sinfonia a 4 i Ess-dur (1754)
 Sinfonia a 4 i G-dur
 Sinfonia i B-dur
 Sinfonia nr 10 i e-moll
 Sinfonia nr 11 i g-moll
 Sinfonia nr 12 i C-dur
 Sinfonia nr 13 i c-moll (Sex stora symfonier, nr 3)
 Sinfonia nr 29 i g-moll (med fuga) (Före 1760)
 Sinfonia nr 34 i F-dur (Sex stora symfonier nr 4) (1744)
 Sinfonia nr 36 i F-dur (Sex stora symfonier nr 5) (1744)
 Sinfonia nr 40 i F-dur (Sex stora symfonier nr 2) (1744)
 Sinfonia nr 52 i D-dur
 Sinfonia nr 53 i D-dur (Trumpetsymfoni)
 Sinfonia nr 63 i B-dur (Sex stora symfonier nr 1) (1744)
 Sinfonia nr 64 i B-dur (Sex stora symfonier nr 6) (1744)
 Sinfonia nr 7 i C-dur
 Sinfonia nr 8 i B-dur
 Sinfonia nr 9 i A-dur
 Sinfonia nr 43 i f-moll
 Sinfonia nr 56 i d-moll
 Sex stora symfonier (1744)
 Sonat för 2 violiner, violoncell och generalbas nr 6 i a-moll, op. 4
 Sonat för flöjt och generalbas i G-dur
 Sonat för flöjt, violoncell och cembalo i A-dur, op. 2/6
 Sonat för flöjt, violoncell och cembalo i A-dur
 Sonat för flöjt, violoncell och cembalo i B-dur, op. 2/5
 Sonat för flöjt, violoncell och cembalo i C-dur, op. 2/4
 Sonat för flöjt, violoncell och cembalo i D-dur, op. 2/2
 Sonat för flöjt, violoncell och cembalo i F-dur, op. 2/1
 Sonat för flöjt, violoncell och cembalo i G-dur, op. 2/3
 Sonat för piano, violin och violoncell i B-dur
 Sonat för piano, violin och violoncell i G-dur
 Sonater (6) för två flöjter (1763)
 Stråkkvartett i A-dur, op. 5/3
 Stråkkvartett i B-dur, op. 5/2
 Stråkkvartett i C-dur, op. 51
 Stråkkvartett i C-dur, op. 5/1
 Stråkkvartett i G-dur, op. 5
 Stråkkvartetter (6) op. 5
 Symfoni i B-dur
 Symfoni i C-dur
 Symfoni i D-dur, op. 2/6
 Symfoni i G-dur
 Trio för flöjt, violoncell och cembalo obligato

Källor

Externa länkar 

Tjeckiska kompositörer
Män
Födda 1709
Avlidna 1789
Tjeckiska musiker under 1700-talet
Mannheimskolan