kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Avrad

Avrad var i Sverige den årliga avgift som landbon eller bonden såsom brukare eller nyttjare av jord, vatten eller skog hade att betala till jordägaren eller kronan (staten), se regale. 

Kronans avradsland kunde även nyttjas av hela eller delar av byar, mot en årlig avgift (avrad). Avraden motsvarade i viss mån senare tiders arrendeavgift. Den utgick under medeltiden antingen i pengar eller i jordbruksprodukter eller i en kombination av dessa.

Avrad i Jämtland 
Avradslanden var något speciellt för Jämtland. Ett avradsland var, i dess ursprungliga, medeltida bemärkelse, en avsöndrad del av allmänningen utanför gårdarnas eller byarnas territorier, som den norska kronan låtit bönder på vissa gårdar eller i vissa byar få exklusiv nyttjanderätt (men inte äganderätt) till, mot erläggande av en årlig avrad (arrendeavgift) till kronan. 

Enligt gammal norsk rättsuppfattning sträckte sig de jämtländska byarnas egna marker, med full äganderätt, en mil (knappt 7 km) från själva gårdsbebyggelsen och var att anse som skattemil såvida inte annan äganderätt utgjorde hinder. Utanför byterritorierna vidtog avradslanden i mån av utrymme vilka nyttjades i första hand för jakt, fiske och slåtter och längre fram i tiden dessutom för fäboddrift. Det första beviset för avradsland i Jämtland finns gällande Landöns avradsland (Landogs avrad) från 1300-talet.

I Jämtland betalades avraden till en början med gråskinn (ekorre i vinterpäls), men höjdes efterhand till hermelinskinn. Det kunde även förekomma att landbon fick utföra dagsverken åt jordägaren.

I Henning Tidemans bok om Jämtlands avradsland från år 1750, kan man läsa mer ingående om vad avrad är; Följakteligen äro Afradsland i Jämtland vissa af Kronan förpaktade och indelta lägenheter, bestående antingen av skog, slåtteland, tidefiske, eller andra dylika nyttbarheter i landthushållningen, för hvilka afrad eller andra afgäld årligen gifves. Den 21 december, Tomasmessedagen, var den årligt återkommande betalningsdagen. Avrat, afradsland eller ”afráð” som det hette på medeltiden, var alltså juridiskt uppdelade afradsland, med nyttjande som årligen betalade afrad. Det kunde också kallas att man böxlade, eller betalade bygselpenningar när bönder eller samer förband sig att för framtiden årligen betala en viss avrad.

Referenser

Se även 
 Grundskatt
 Arrende
 Statare

Sveriges agrarhistoria
Historiska svenska skatter
Skattejord

Skattejord var förr den jord för vilken bönderna betalade grundskatt, och vilka de var ägare till, till skillnad från kronojord och frälsejord som ägdes av Kronan respektive Kyrkan eller någon adlig person. Ägaren av skattejord var med andra ord självägande.

Redan under den tidiga Medeltiden skattebelade kronan böndernas odlade jord, som bönderna betraktade som sin egendom. Jordbruksfastigheterna på denna jord kallades skattehemman.

Jordeboken var utgångspunkt för lantmäteriets jord- och fastighetsregister samt låg till grund för grundskattens beräkning.

Se även
 Jordägande
 Avvittring
 Hemman

Referenser 
 

Sveriges ekonomiska historia
Sveriges agrarhistoria
Termer inom historia
Fastighetsrätt
Rättshistoria
Kronohemman

Kronohemman var ett hemman som ägdes av kronan. 

Mer precist syftar ordet på sådan kronojord som brukades av enskild person med åborätt. Innehavaren av ett sådant hemman, kronobonden, var att betrakta som brukare av detsamma. Honom ålåg således nybyggnads- och underhållsskyldighet liksom annan landbo.

Kronohemmanen ombildades ofta till skattehemman efter att Gustav III vid Riksdagen 1789 införde Förenings- och säkerhetsakten, genom att åbon som brukade hemmanet (skatte)köpte det av kronan. Kronan uppbar grundräntan som beräknades utgående från ortens skattläggningssätt.

Se även 
 Hemman
 Jordnatur
 Besittningshemman
 Sämjehemman
 Kanikhemman
 Bördsrätt
 Kronolägenheter

Källor

Övriga källor 

Fastighetsrätt
Svensk rättshistoria
Ugglan
Hornavan

Hornavan (pitesamiska: Tjårvek) är en sjö i Arjeplogs kommun i Lappland som ingår i . Arjeplog ligger vid sjön. Hornavan är Sveriges djupaste insjö med ett största djup på 210 meter. Sjön är reglerad för elproduktionsändamål. Ytan är 262 kvadratkilometer men varierar mellan 220 och 283 kvadratkilometer. Sjön befinner sig 425 meter över havet och avvattnas av Skellefteälven.

Sveriges djupaste 
Redan i slutet av 1800-talet skapades en sjökarta som visade på stora djuphålor i sjön som var över 220 meter djupa. Kartan hade dock brister. Bland annat var texten svårtolkad. Den 16 mars 2023 visade SMHI:s kontrollmätning av Hornavans djupaste del att botten är plan och att maxdjupet ligger kring 210 meter. Det innebär att Hornavan fortfarande är Sveriges djupaste sjö.

Fiskarter

Sik
Storsik (i Arjeplog kallad ”gammeldags sik”)
Planktonsik
Sandsik
Blåsik 
Aspsik (i Arjeplogs kommun kallas denna sik ”asp”)
Älvsik (inplanterad på 1940-talet; även kallad ”Råneåsik”)
Gädda
Abborre
Storröding
Simpa
Harr
Öring
Lake

Delavrinningsområde 
Hornavan ingår i delavrinningsområde (734935-157916) som SMHI kallar för Utloppet av Hornavan. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 230 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Skellefteälven mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (53 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Galleri

Se även 
 Lista över insjöar i Arjeplogs kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Skellefteälvens avrinningsområde
Insjöar i Lappland
Insjöar i Arjeplogs kommun
Insjöar i Sverige större än 100 kvadratkilometer
Bolmån

Bolmån är ett vattendrag i Småland som avvattnar sjön Bolmen och är Lagans största tillflöde. Längden inklusive källflöden är över 150 kilometer. Medelvattenföringen är 21 m³/s vid mynningen. Bolmån avrinner söderut från Bolmen via Skeens kraftstation, rinner sedan österut till Kösen varifrån den flyter söderut mot Exen och Lagan.

Referenser 

Vattendrag i Ljungby kommun
Vattendrag i Småland
Lagans avrinningsområde
Jordabalken

Jordabalken (JB) var en av nio balkar i 1734 års lag som avhandlar rättsliga bestämmelser angående fast egendom. I både Sverige och Finland har 1734 års jordabalk upphävts och ersatts med nya lagar med samma namn. I Sverige har den nuvarande jordabalken SFS-nummer 1970:994 och i Finland författningsnummer 12.4.1995/541. Lagarna är olika, men innehåller i båda fall centrala regler för fastighetsrätt, hyresrätt med mera. Det tolfte kapitlet i den svenska jordabalken brukar oegentligt ibland kallas hyreslagen.

Jordabalkens utveckling i Sverige
Jordabalken i 1734 års lag innehöll 18 kapitel. Även före införandet av den nya jordabalken 1972 genomgick balken stora förändringar, bland annat genom kungliga förordningen 21 dec 1857, den 22 dec 1863, den 16 juni 1875 samt ett större reformarbete som skedde i början av 1900-talet: År 1903 uppdrogs åt lagberedningen att genomföra en omarbetning av jordabalken med därtill hörande författningar. Beredningen fick möjlighet att lämna sitt förslag i delar.

1905 avlämnade beredningen ett förslag om nyttjanderätt, som omfattade såväl allmänna bestämmelser som särskilda stadganden om arrende, hyra och det då relativt nya institutet tomträtt. Detta förslag antogs tillsammans med andra kompletterande förslag bland annat om servitut den 14 juni 1907.

1907 lämnade beredningen sin andra del angående förändringar i jordabalken. Detta förslag berörde köp, byte och gåva av fast egendom, rätt till undantag samt inskrivning av rätt till fast egendom, det vill säga lagfart och inteckning. Detta förslag samordnades med den kungliga förordningen 13 juni 1908 angående det nybildade fastighetsregistret. 

Den tredje delen av förslaget var färdigt 1909. I detta förslag behandlas bland annat bestämmelser om vad som är att hänföra till fast egendom, om ägogränser, om rättsförhållandet mellan grannar, det nya institutet förköpsrätt, om annan lösningsrätt till fast egendom samt om klander.

Det tredje förslaget sammanförde även de tre delarna till ett förslag till en helt ny jordabalk i 18 kapitel. Samtidigt föreslogs en promulgationslag om 27 paragrafer. Lagberedningens betänkande omfattade totalt 1 500 sidor.

Se även 
 Fastighetsbildningslagen
 Fastighetsrätt
 Juridik
 Rättshistoria

Externa länkar 

 , gällande lydelsen i Sverige
 Jordabalk, gällande lydelsen i Finland

Fastighetsrätt
Sveriges lagar
1734 års lag
Rogen

Rogen är en sjö i västra Härjedalen i Sverige och delvis även i Norge. Sjön ligger på en höjd av 758 m ö.h., nedanför Bredåsjön, och har en area på 37 km². En mindre del av sjön ligger i Norge i Innlandet fylke och Trøndelag fylke, liksom dess utlopp ån Røa som följer fylkesgränsen och mynnar i Femunden. Genom att Femunden avvattnas av Femundselva/Trysilelva anses Rogen vara en källsjö till Klarälven.

Sjöns svenska del är belägen inom Rogens naturreservat. Den norska delen ligger i Femundsmarka nationalpark. Vid Kläppnäset upptäcktes 1998 en hällmålning nära stranden. Hällmålningen består av ca tio figurer varav den största är en 50 cm lång älgfigur.

Källor

Noter

Insjöar i Härjedalen
Insjöar i Härjedalens kommun
Insjöar i Innlandet fylke
Insjöar i Trøndelag fylke
Insjöar i Göta älvs avrinningsområde
Klarälvens avrinningsområde
Engerdals kommun
Røros kommun
Magnetisk monopol

En magnetisk monopol är inom partikelfysiken en hypotetisk elementarpartikel som är en isolerad magnet med bara en magnetisk pol, alltså en nordpol utan en sydpol eller tvärtom.

Magnetism i stavmagneter eller elektromagneter kommer inte från magnetiska monopoler. Om en stavmagnet delas på mitten fås två magneter med varsin nordpol och sydpol.

Det har teoretiskt spekulerats i att magnetiska monopoler kan existera i form av små partiklar liknande elektroner eller protoner, som uppstår ur topologiska defekter på ett liknande sätt som kosmiska strängar. Paul Dirac förutspådde 1931 att magnetiska monopoler existerar, och sedan dess har fysiker sökt efter dem i experiment utan att hitta några entydiga bevis på deras existens. Vissa former av kondenserad materia innehåller dock kvasipartiklar som effektivt sett är (icke-isolerade) magnetiska monopoler, eller fenomen som är matematiskt analoga till magnetiska monopoler. Ett exempel på detta är när man 2009 för första gången lyckades observera magnetiska monopoler i spinnis, vilket ledde till förnyat intresse för området. Existensen av magnetiska monopoler leder, enligt Dirac, automatiskt till slutsatsen att elektrisk laddning måste vara kvantiserad.

Se även 
 Magnetism

Källor

Fotnoter

Magnetism
Kvasipartiklar
Hypotetiska elementarpartiklar
Relativitet

Relativitet kan syfta på:

Fysik 

 Galileisk relativitet, Galileos uppfattning av relativiteten
 Numerisk relativitet, gren inom allmänna relativitetsteorin som använder numeriska metoder och algoritmer för att lösa och analysera problem
 Relativitetsprincipen, används i Einsteins teorier och härledds från Galileos princip
 Relativitetsteori, allmän benämning som refererar till både den speciella relativitetsteorin och den allmänna relativitetsteori
 Speciella relativitetsteorin, beskriver rummets och tidens egenskaper
 Allmänna relativitetsteorin, teori om gravitation

Samhällsvetenskap 

 Lingvistisk relativitet, kontroversiell lingvistisk hypotes
 Kulturell relativitet, moralisk attityd som innebär att ingen kultur är viktigare eller mer utvecklad än någon annan.
 Moralisk relativitet, filosofisk ståndpunkt som menar att det inte finns några universella värden

Övrigt 

 Relativitet, plantryck av M.C. Escher

Se även 

 Relativ (olika betydelser)
Differentialgeometri

Differentialgeometri är studiet av differentierbara mångfalder, det vill säga topologiska rum som lokalt ser ut som en öppen delmängd i , vilket möjliggör nyttjandet av metoder från matematisk analys.

Den har många tillämpningar i fysik, särskilt i relativitetsteorin. Centralt inom differentialgeometrin är studiet av riemannska mångfalder (se även riemanngeometri): geometriska objekt som exempelvis ytor som lokalt liknar ett euklidiskt rum och därför medger definition av analytiska koncept som tangentvektorer, tangentrum, differentierbarhet, vektorfält och tensorfält. En riemannsk mångfald är utrustad med en metrik, som möjliggör mätning av avstånd och vinklar lokalt och definierar begrepp som geodeter, krökning och torsion.

En allmän differentierbar mångfald behöver dock inte ha en metrik. På en sådan mångfald kan man fortfarande definiera analytiska begrepp som integraler, differentialekvationer, differentialformer och dessas yttre derivator osv. Exempelvis gäller den generella formen av Stokes sats på en (orienterbar) differentierbar mångfald:

Se även

 Gauss-Bonnets sats
Fritz Carlsson-Carling

Fritz Carlsson-Carling (även Fritz Carlsson), född som Knut Fritiof Carlsson den 21 oktober 1878 i Hedvig Eleonora församling Stockholm, död som Knut Fritiof Carling 17 mars 1957 i Göteborgs Kristine församling, Göteborg, var en svensk fotbollsspelare och häcklöpare som var verksam inom AIK. Han skapade AIK:s klubbmärke som vid en tävling i England valts till "Världens vackraste klubbmärke". Han var även en av AIK:s första svenska mästare i fotboll år 1900, och vann SM-guld på 4x100 meter åren 1900, 1901, 1905 och 1906. Carling är begravd på Kvibergs kyrkogård.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 
 Världens vackraste klubbmärke
 http://aforum.genealogi.se/discus/messages/83331/56939.html?1087302666

AIK
Spelare i AIK Fotboll
Svenska häcklöpare
Svenska mästare i kortdistanslöpning
Idrottare från Stockholm
Gravsatta på Kvibergs kyrkogård
Födda 1878
Avlidna 1957
Män
Mervallastenen

Mervallastenen är en runsten från 1000-talet e.Kr. som står vid Mervalla på Selaön i Ytterselö socken i Södermanland.

Det Domesnäs som omtalas i texten är en udde väster om Riga, som skjuter ut i Rigabukten mot Runö och Ösel. Semgallen (lettiska Zemgale) var namnet på området söder om Rigabukten, omkring och väster om floden Daugava. Båda dessa platser passerades av vikingarna när de färdades i österled.

Källor

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över runinskrifter i Strängnäs kommun
Lista över Södermanlands runinskrifter

Externa länkar
Runsten Sö 198

Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Strängnäs kommun
Ludvig X av Frankrike

Ludvig X, Ludvig den trätgirige (fr. Louis X, Louis le Hutin), född 4 oktober 1289 i Paris, död 5 juni 1316 i Vincennes, var kung av Frankrike 1314-1316 och kung av Navarra 1305-1314.

Biografi

Han var den äldste sonen till Filip IV av Frankrike och Johanna I av Navarra, far till Johan I av Frankrike, bror till Filip V av Frankrike och Karl IV av Frankrike, samt av Isabella av Frankrike, drottning av England.

Under början av sin regering måste Ludvig böja sig för en kraftig reaktion mot Filip den skönes regeringssystem, ledd av de stora länsfurstarna. Han arbetade dock för faderns principer, motverkade de feodala ligorna genom dekret om slavarnas frigivande 1314 och lyckades söndra oppositionens ledare kort före sin död.

Familj
Gift
 1305 med Marguerite av Burgund, (1290-1315).
 1315 med Clemence d'Anjou, (1293-1328).

Barn i första äktenskapet
 Johanna II av Navarra (1312-1349), regerande drottning (1328-1349), gift med Filip av Evreux.

Barn i andra äktenskapet
 Johan I av Frankrike (1316)

Anfäder

Noter

Externa länkar

Fransk historisk tidslinje
Biografi
Medieval Navarras historik

Personer i Frankrike under 1200-talet
Personer i Frankrike under 1300-talet
Födda 1289
Avlidna 1316
Frankrikes regenter
Ludvig 01
Huset Capet
Män
Personer från Paris
1289

1289 (MCCLXXXIX) var ett normalår som började en lördag i den Julianska kalendern.

Händelser

Juni 
 12 juni – Katarina Svantepolksdotter vigs till abbedissa i Vreta kloster
 13 juni – Vreta klosters kyrka återinvigs efter en brand, i närvaro av biskop Bengt.

Okänt datum 
 Kung Magnus Ladulås håller stora festligheter i Stockholm, varvid hans son Birger Magnusson samt ett 40-tal andra män slås till riddare, vilket är de första kända riddardubbningarna i Sveriges historia.
 Vid ärkebiskop Magnus Bossons död utses Johan till ny svensk ärkebiskop.

Födda 
 4 oktober – Ludvig X, kung av Frankrike 1314–1316.
 Elizabeth de Burgh, drottning av Skottland 1306–1327 (gift med Robert I) (född omkring detta år)

Avlidna 
 29 januari – Jens Dros, dansk ärkebiskop sedan 1280.
 15 juni – Magnus Bosson, svensk ärkebiskop sedan 1285.
 Petrus de Dacia, svensk dominikanermunk och teolog.

Externa länkar
1316

1316 (MCCCXVI) var ett skottår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Augusti 
 7 augusti – Efter att påvestolen har stått tom i över två år väljs Jacques Duèze till påve och tar namnet Johannes XXII.

Okänt datum 
 Pound sterling blir föremål för en stor inflation, med 100,04 %, och tappar över hälften av sitt värde.
 Hälsingarna och smålänningarna gör uppror mot kung Birger Magnusson.
 Birgitta Birgersdotter gifts bort med Ulf Gudmarsson (Ulvåsaätten).

Födda 
 2 mars – Robert II, kung av Skottland 1371–1390
 April eller maj – Magnus Eriksson, kung av Sverige 1319–1364 och av Norge 1319–1343
 14 maj – Karl IV, kung av Böhmen 1346–1378 och tysk-romersk kejsare 1355–1378
 15 november – Johan I, kung av Frankrike från födseln till sin död, fem dagar senare

Avlidna 
 5 maj – Elizabeth av Rhuddlan, grevinna av Holland.
 5 juni – Ludvig X, kung av Frankrike sedan 1314
 17 augusti – Albrekt I av Anhalt, furste av Anhalt-Zerbst.
 20 november – Johan I, kung av Frankrike sedan sin födsel fem dagar tidigare

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1377

1377 (MCCCLXXVII) var ett normalår som började en torsdag i den Julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 17 januari – Påven Gregorius XI flyttar tillbaka påvestolen från Avignon till Rom.

Juni 
 21 juni – När Edvard III dör efter 50 år på den engelska tronen efterträds han som kung av England och herre över Irland av sin sonson Rikard II.

Okänt datum 
 Novgoroderna anfaller staden "Owla" men besegras av svenskarna. Man vet inte riktigt vilken stad Owla är, men en gissning är Uleåborg i norra Finland.
 De två första framställningarna om Birgitta Birgersdotters kanonisation görs i Rom. 
 Alfonso Pecha de Vadaterra lägger fram den första utgåvan av Heliga Birgittas "Himmelska uppenbarelser".

Födda 
 Filippo Brunelleschi, italiensk arkitekt under ungrenässansen.
 Anglesia Visconti, drottning av Cypern.

Avlidna 
 21 juni – Edvard III, kung av England och herre över Irland sedan 1327.
 Rikardis av Schwerin, drottning av Sverige sedan 1365, gift med Albrekt av Mecklenburg.

Externa länkar
1491

1491 (MCDXCI) var ett normalår som började en söndag i den Julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Sten Sture den äldre hamnar i konflikt med kyrkan om testamentsrätten till kyrkor och kloster samt rätten till biskopstillsättningar. Han får riksrådet emot sig, när han utverkar tillåtelse av påven att tillsätta biskoparna i Linköping, Strängnäs och Åbo. Han har tidigare konfiskerat gods i Södermanland och behållit dem själv, istället för att, som utlovat, ge dem till Uppsala domkyrka.
 Öregrund får stadsprivilegier.

Födda 
 28 juni – Henrik VIII, kung av England 1509–1547, herre över Irland 1509–1542 och kung av Irland 1542–1547.
 12 oktober – Reinhard von Solms zu Lich, tysk greve, fältherre, militäringenjör och militärteoretiker.
 14 november – Zhengde-kejsaren, kinesisk kejsare
 31 december – Jacques Cartier, fransk upptäcktsresande.
  – Antonios Eparchos, grekisk humanist.
  – Isabel de Josa, spansk doktor i teologi.

Avlidna 
  – William Caxton, Englands förste boktryckare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
1547

1547 (MDXLVII) var ett normalår som började en lördag i den Julianska kalendern.

Händelser

Januari 
 16 januari – Ivan den förskräcklige kröns till tsar i Ryssland.
 28 januari – Vid Henrik VIII:s död efterträds han som kung av England och Irland av sin son Edvard VI.

April 
 24 april – Karl V besegrar Johan Fredrik I av Sachsen i slaget vid Mühlberg som avsluter det Schmalkaldiska kriget.

Okänt datum 
 Holländaren Peter Ruyes anställs som Sveriges förste tavelkonservator att vårda konstsamlingen på Gripsholms slott.

Födda 
 24 januari – Johanna av Österrike, storhertiginna av Toscana.
 29 september – Miguel de Cervantes, spansk författare.
 29 oktober – Sofia Vasa, svensk prinsessa, dotter till Gustav Vasa och Margareta Eriksdotter (Leijonhufvud).
 12 november – Claude av Valois, hertiginna av Lothringen.

Avlidna 
 28 januari – Henrik VIII, kung av England sedan 1509, herre över Irland 1509–1542 och kung av Irland sedan 1542.
 25 februari – Vittoria Colonna, italiensk poet.
 31 mars – Frans I, kung av Frankrike sedan 1515.
 21 juni – Sebastiano del Piombo, italiensk konstnär, målare.
 7 augusti – Gaetano av Thiene, italiensk grundare av Teatinorden, helgon.
 17 augusti – Katharina von Zimmern, schweizisk furste-abbedissa och reformator.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Jane Wyman

Jane Wyman, ursprungligen Sarah Jane Mayfield, född 5 januari 1917 i Saint Joseph i Missouri, död 10 september 2007 i Rancho Mirage i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare.

Biografi 
Jane Wymans stora genombrott kom 1945 i noirfilmen Förspillda dagar, i vilken hon spelade mot Ray Milland och fick tillfälle att visa sin skådespelartalang.
1948 belönades hon med en Oscar för sin rollprestation som dövstumt våldtäktsoffer i filmen Våld i mörker. Hon kom sedan att Oscarnomineras ytterligare två gånger.
För svenska TV-tittare är hon framför allt  känd som den bitska Angela Channing i TV-serien Maktkamp på Falcon Crest 1981-1990.

Jane Wyman uppmuntrades redan som barn av sin mor att prova lyckan som barnskådespelare och mor och dotter for iväg till Hollywood. Efter några månaders fruktlösa försök återvände de till hemstaden, där den unga Jane fortsatte sina studier. Efter avslutad skolgång arbetade hon som manikyrist och växeltelefonist. Hon började sedan sjunga i radio och från 1937 hade hon småroller i ett antal filmer.

Jane Wyman använde sig officiellt av födelsedatumet 4 januari 1914 från det att hon inledde sin Hollywood-karriär. Förklaringen till detta lär ha varit att hon därmed fick tillåtelse att arbeta, trots att hon var underårig.

Wyman gifte sig fyra gånger, bland annat med Ronald Reagan den 26 januari 1940, från vilken hon skildes den 28 juni 1948. De hade två barn tillsammans, dottern Maureen Reagan samt adoptivsonen Michael Reagan.

Filmografi i urval 

 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)
 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

Referenser

Externa länkar 

 
 

Kvinnor
Födda 1917
Avlidna 2007
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Personer från Saint Joseph, Missouri
Lindby

Lindby kan syfta på:

Personer
 Hedvig Lindby (1876–1958), svensk skådespelerska
 Johan Lindby (1857–1915), svensk ämbetsman

Geografi
 Lindby, Adelsö – en by på Adelsö
 Lindby, Borgholms kommun – en småort i Borgholms kommun
 Lindby, Skurups kommun – en småort i Skurups kommun
Herrgårdsost

Herrgårdsost är en svensk osttyp som har anor tillbaka till 1786 då man försökte ta fram en svensk variant av schweizerost. Sedan 2004 saluförs osten under det registrerade varumärket Herrgård som ägs av företaget Svenska Ostklassiker AB, ett dotterbolag till Svensk Mjölk.

Historik 
Den svenska herrgårdsostens moder var mejerskan Kristina Löfgren på Bjärka-Säby gårdsmejeri i Östergötland, som var anställd där från 1882. Hon skapade urtypen för den rundpipiga ost som idag kallas svensk herrgårdsost.

Det var dock greve Eric Ruuth på Marsvinsholm som tog första steget genom att 1786 anställa en schweizisk ostmästare på godsets mejeri. Han skulle försöka ta fram en svensk variant av schweizerost. Osten blev trots att den var läderartad populär runt om på gårdarna. Kristina Löfgren hade gått i lära för den "ruuthska" metoden. På Bjärka-Säby förfinade hon metoden med stor framgång. Bjärka-Säbyosten utnämndes vid en av de första ostutställningarna i landet till "nationell typost". En av utställningsdomarna lär ha uttryckt: ”Det smakar ju för böveln som en riktig herrgårdsost” och där fick osten sitt namn.

Se även 
 Eric Ruuth

Källor 

Svenska ostar
Rundpipiga ostar
Ostar på komjölk
Rundpipig ost

Med rundpipig ost menas att ostens snittyta är perforerad av ett fåtal runda, regelbundna hålrum, som kallas pipor. Bland svenska ostar finns Herrgårdsost och Grevé.

Se även 
 Grynpipig ost
 Textur (ost)