kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Andreas

Andreas är ett mansnamn  på grekiska Ανδρέα, som ursprungligen kommer från Grekland  och har uppstått som smekform av namn med förleden andro- som betyder ’man’. Andreas var namnet på en av Jesus tolv apostlar och är därigenom ett vanligt namn i kristna länder. Det är till hans minne namnet återfinns i den svenska almanackan. Anders är en försvenskad form av Andreas och som smeknamn förekommer bland annat Adde, Ante och "Andy". 

På en runsten från 1100-talet kan man återfinna namnet Andreas i formen Andræs och i fornsvenskan förekom även formen Andris. Under 1700-talet fanns även varianten Andrias. Under många århundraden används Andreas främst som en synonym latinsk variant på namnet Anders, men från 1970-talet blev Andreas återigen ett populärt tilltalsnamn och trenden håller i sig in på 2000-talet även om den ser ut att avta något.

Den 31 december 2020 fanns det totalt 73 874 personer i Sverige med förnamnet Andreas varav 43 896 med det som tilltalsnamn. År 2006 fick 118 pojkar Andreas som tilltalsnamn.

Namnsdag: 30 november

Varianter 
 Anders
 Ante
 André (franska)
 Andrea (italienska)
 Andrés (spanska och portugisiska)
 Andrew (engelska)
 Andrei (ryska)
 Andrzej (polska)

Personer med förnamnet Andreas 
 Aposteln Andreas
 Andreas av Kreta
 Andreas, svensk stenhuggare under 1100-talet
 Andreas Alm
 Andreas And (död 1317), präst, riksråd, donator
 Andreas Andersson
 Andreas Baader, tysk terrorist
 Andreas Brehme
 Andreas Carlsson, svensk musikproducent och låtskrivare.
 Andreas Cervin
 Andreas Dackell
 Andreas Ekberg, svensk fotbollsdomare
 Andreas Granqvist, svensk före detta fotbollsspelare.
 Andreas Halldén
 Andreas Hallén
 Andreas Hanson
 Andreas Holmberg
 Andreas Isaksson
 Andreas Jakobsson, svensk fotbollsspelare
 Andreas Johansson, svensk fotbollsspelare 
 Andreas Johnson, svensk popsångare
 Andreas Kramer, svensk friidrottare
 Andreas Leijon
 Andreas Lundstedt, svensk sångare
 Andreas Maislinger
 Andreas Malin, liechtensteinsk fotbollsspelare
 Andreas Möller
 Andreas Nilsson, svensk skådespelare
 Andreas Norlén, politiker (M), riksdagens talman 2018-
 Andreas Olofsson
 Andreas Pedroumo
 Andreas Petri Amnelius
 Andreas Ravelli, fotbollsspelare
 Andreas Svensson
 Andreas Svensson "Dregen", svensk rockgitarrist
 Andreas Thorkildsen, norsk friidrottare, dubbel OS-guldmedaljör
 Andreas Wilson, svensk skådespelare
 Andreas Weise

Personer med efternamnet Andreas 
 Friedrich Carl Andreas

Referenser 

Mansnamn
Svenska mansnamn
Grekiska förnamn
Svenska förnamn
Namn från Bibeln
Kristoffer (helgon)

Sankt Kristoffer (Christóforos), grekiska Άγιος Χριστόφορος, död omkring 251, är inom Romersk-katolska kyrkan de vägfarandes skyddshelgon, och en av de fjorton nödhjälparna.  

Enligt den medeltida samlingen av helgonlegender, kallad Legenda aurea, levde en gång en storvuxen, skräckinjagande kananitisk man vid namn Reprobus. Han ville tjäna den mäktigaste kungen i världen och tog då tjänst hos en mäktig kung. Men då han upptäckte att kungen var rädd för djävulen drog han slutsatsen att djävulen var ännu mäktigare, och började så tjäna den Onde i stället. När Reprobus sedan upptäckte att djävulen var rädd för Kristus, förstod han att Kristus var ännu mäktigare och beslöt sig för att tjäna denne i stället. Reprobus sökte upp en eremit för att få vägledning. Eremiten sade åt honom att tjäna folket genom att hjälpa resande att ta sig över en flod som låg i närheten. 

En dag kom ett litet barn till floden och Reprobus lyfte upp det och började bära det över floden. Men för varje steg Reprobus tog blev barnet tyngre och tyngre, och till slut kändes det som om han bar hela världen på sina axlar. Han frågade då: ”Vem är du?” Barnet svarade: ”Jag är Jesus som bär all världens synder.” Reprobus lär då ha blivit döpt av Jesus. Efter detta bytte han namn från Reprobus (ung. "ondskefull man") till Kristoffer ("Kristusbärare").

Han framställs bärande Jesus eller som en person med hundhuvud. Hundhuvudet är en sammanblandning av att han var från Kanaan och det latinska ordet för hund, canis.

Fotogalleri

Referenser

Externa länkar 

Helgon
De fjorton nödhjälparna
Damnatio memoriae

Damnatio memoriae (latin "fördömande av minnet") innebär att utradera en person ur det gemensamma minnet.

Grunden för utplånandet är att maktutövning delvis sker med visuell hjälp – porträtt, monument, inskriptioner etc. Objekten är inte bara symboler i största allmänhet för härskaren utan är så laddade att ett angrepp mot symbolerna jämställs med ett ideologiskt eller t.o.m. fysiskt angrepp på härskaren.

Rent praktiskt förstörs samtliga bilder, statyer och inskriptioner som hänsyftar på eller förknippas med personen.

Under Nya riket i Egypten blev faraonerna Hatshepsut, Akhenaton, Smenkhkare och Tutankhamun bortsuddade ur folkminnet på detta sätt. Damnatio memoriae drabbade bland annat flera romerska kejsare, till exempel Caligula, Nero, Domitianus och Geta. 

Ett svenskt exempel är Gustav IV Adolf sedan han avsatts i maj 1809. I Sovjetunionen retuscherades under Stalins tid regelmässigt alla officiella foton för att stämma med den politiska uppfattningen för dagen. Efter 1989 har man överallt i före detta Sovjetunionen och det forna Östeuropa ägnat sig åt att demontera såväl Lenin- som Stalin-statyer.

Se även 
 Proskription
 Herostratos
 Persona non grata
 Utfrysning
 Kollektivt minne
 Ikonoklasm

Referenser 

Romerska kejsardömet
Latinska ord och uttryck
Penologi
Historiografi
Censur
Azar Habib

Azar Habib, عازار حبيب, född 28 november 1945, i Marjayoûn i Libanon, död 15 november 2007, var en libanesisk musiker, sångare och låtskrivare. Vid fyra års ålder flyttade han med sina föräldrar till Beirut. Habib är mest känd för sina kärlekssånger och för att blanda traditionell arabisk musik med modern västerländsk pop.

Azar Habib avled 2007 av en hjärtattack.

Internetfenomen 
År 2000 blev Azar Habib känd i Sverige med låtarna "Amm Tekbar L'farha" och "Miin Ma Kenti" från 1981 års album "Ya Malaki"  som spreds över internet, fast under de försvenskade namnen "Ansiktsburk" och "Hatten är din".

Diskografi (i urval) 
 1979 - Nana
 1981 - Buzuk
 1981 - Ya Malaki
 1984 - A Jbin Al Leyl
 1985 - Min Gadid 
 1986 - Baddek Zaafe

Referenser

Noter

Övriga källor 
 

Födda 1945
Avlidna 2007
Libanesiska låtskrivare
Libanesiska sångare
Män
Thurgau

Thurgau är en kanton i nordöstra Schweiz.

Geografi 
Thurgau gränsar i söder till Sankt Gallen, i väster till Zürich samt till Tyskland i norr och täcker en yta på 991,02 kvadratkilometer. Huvudstad är Frauenfeld och är sommartid mötesplats för delstatsparlamentet. Kantonen har fått sitt namn från floden Thur. Den näst största staden i kantonen är Kreuzlingen.

Indelning 
Thurgau är indelat i 5 distrikt och 80 kommuner.
 Bezirk Arbon (12 kommuner)
 Bezirk Frauenfeld (23 kommuner)
 Bezirk Kreuzlingen (14 kommuner)
 Bezirk Münchwilen (13 kommuner)
 Bezirk Weinfelden (18 kommuner)
Se även Lista över kommuner i kantonen Thurgau.

Befolkning 
Kantonen har i december 2015, 267 429 invånare.

Referenser 

 
Schweiz kantoner
Schweiz tyskspråkiga kantoner
Vaud

Vaud (, tyska: Waadt ) är en kanton i sydvästra Schweiz. Vaud gränsar i sydväst till kantonerna Genève och Valais, i nordväst och söder till Frankrike, i öster till kantonerna Bern och Fribourg samt till Neuchâtel i norr.

Vaud utgör i väster en del av Jurabergen, medan de mellersta delarna består av ett kuperat landskap som präglas av jordbruk. Områdena i öster är bergiga och utgör en del av Alperna. Huvudorten Lausanne ligger vid Genèvesjöns kust i den södra delen av kantonen.

Historia 
Dagens Vaud var under antiken befolkad av de keltiska helvetierna. År 58 f.Kr. besegrades dessa av Julius Caesar och området blev en del av det romerska riket. Området koloniserades under 400-talet e.Kr. av burgunderna, tillföll frankerriket år 534 och blev en del av Burgund år 888. I och med att Burgund anslöts till det tysk-romerska riket år 1032 blev även Vaud en del av riket. Husen Savojen och Zähringen tvistade om Vaud under medeltiden, men området erövrades under 1400- och 1500-talen av Bern.

Vaud förklarade sig självständigt under namnet Lemanska republiken år 1798. Redan samma år införlivades Vaud dock i Helvetiska republiken och 1803 erkändes Vaud som en schweizisk kanton.

Administrativ indelning 
Från 1803 till 2007 var kantonen Vaud indelad i 19 distrikt (districts). Dessa var i sin tur indelade i 61 kretsar  (cercles). Varje krets bestod av en eller flera kommuner.

Sedan 2008 är kantonen endast indelad i tio distrikt och för närvarande (2022) 300 kommuner.

Distrikt

Demografi 
Kantonen Vaud hade 814 762 invånare (2020). Majoriteten av befolkningen är fransktalande.

Referenser

Externa länkar 

 
Schweiz kantoner
Schweiz franskspråkiga kantoner
Let It Bleed

Let It Bleed är ett musikalbum av rockgruppen The Rolling Stones som lanserades 1969. Det släpptes 28 november i USA och 5 december i Europa. Till stilen är albumet något djupare och hårdare än föregångaren Beggars Banquet. Låtarna drar stilmässigt åt hårdrock, bluesrock, och countryrock. Albumet blev mycket framgångsrikt kommersiellt och nådde förstaplatsen på den brittiska albumlistan och en tredjeplats i USA. Det sålde även bra i många andra länder. År 2003 utsågs det av tidningen Rolling Stone till det 32:a bästa någonsin, på listan The 500 Greatest Albums of All Time. Albumet har sålts i ungefär 3 miljoner exemplar. Enligt RIAA hade albumet sålt guld 1969 och 2x platina 1989. Det var det sista av gruppens album som gavs ut både i mono och stereo, men då stereo blivit det dominerande formatet 1969 gavs monoutgåvorna ut i en betydligt mindre upplaga.

Den inledande låten på albumet är  "Gimme Shelter", som också är en av deras mest välkända låtar, även om den aldrig släpptes som singel. Spår nummer två är "Love in Vain", en Robert Johnson-cover som till soundet starkt bekräftar Rolling Stones blues-rötter. Albumets tredje låt "Country Honk" är en mindre känd, mycket mer countryinspirerad version av "Honky Tonk Women". Även skivans titelspår och låten "You Got the Silver" hämtar inspiration från countrymusik. Albumets avslutande låt "You Can't Always Get What You Want" var en lång rockballad med körarrangemang, som tillsammans med "Gimme Shelter" tillhör skivans mest kända låtar.

Albumet är det allra sista där Brian Jones medverkar och det första där hans ersättare Mick Taylor är med, båda på två låtar. Jones medverkar på percussion på "Midnight Rambler" och autoharpa på "You Got the Silver". Taylor medverkar i sin tur med gitarr på "Country Honk" och "Live with Me". Keith Richards hade tidigare sjungit några av verserna på gruppens tidigare låtar, men på detta album sjöng han för första gången en hel låt själv, "You Got the Silver".

Albumets skivomslag är designat av Robert Brownjohn och består av en surrealistisk "tårta" trädd på en skivväxlare. I tårtan återfinns en ett inkapslat magnetband, en urtavla, en pizza, och ett däck som toppas av en garnerad tårtöverdel där också modeller av bandmedlemmarna står. Framför tårtan spelas "Let It Bleed" av en pickup från en vevgrammofon. Omslagets baksida visar samma motiv i oordning då någon tagit en bit av tårtan. På skivans innerfodral möttes man av uppmaningen "This record should be played loud", "Denna skiva skall spelas med hög volym". Vinylutgåvorna innehöll ursprungligen också en affisch på gruppen.

Låtlista
Alla låtar utan textförfattare skrivna av Jagger/Richards.

Sida 1 

 "Gimme Shelter" - 4:30 
 "Love in Vain" (Robert Johnson) - 4:19 
 "Country Honk" - 3:07 
 "Live with Me" - 3:33 
 "Let It Bleed" - 5:27

Sida 2 

 "Midnight Rambler" - 6:52 
 "You Got the Silver" - 2:50 
 "Monkey Man" - 4:11 
 "You Can't Always Get What You Want" - 7:28 (The London Bach Choir medverkar)

Listplaceringar

Källor
Let It Bleed på Allmusic
Albumets utgåvor på Discogs
Fotnoter

Musikalbum 1969
Album av The Rolling Stones
Albumettor i Storbritannien
Åke Lindman

Åke Leonard Lindman, före 1948 Järvinen, född 11 januari 1928 i Helsingfors, död 3 mars 2009 i Esbo, var en finländsk regissör och skådespelare. Han var från 1968 gift med skådespelaren och tidigare Miss Finland (1958) Pirkko Mannola (hans tredje äktenskap).

Biografi 
Lindman spelade Lehto i Edvin Laines filmatisering av Okänd Soldat från 1955. Han blev på senare år även känd som kapten Torsten Jansson i Rederiet. Lindman rönte även framgångar som regissör, bland annat med TV-serien Stormskärs-Maja och långfilmen Framom främsta linjen, som är en skildring av det sextioförsta infanteriregementets (IR 61) försvar av Karelska näset under fortsättningskriget. Hans sista film som regissör var krigsfilmen Tali-Ihantala 1944. Han medverkade i ett åttiotal filmer och regisserade själv 24.

Under sin ungdom var Lindman en duktig fotbollsspelare. Han spelade back i Finlands fotbollslandslag under OS i Helsingfors 1952. I den finländska ligan representerade han HIFK. På 1960-talet ville den engelska Premier League-klubben Swindon Town FC värva honom, men han tackade nej och valde istället att bli skådespelare.

Han erhöll Pro Finlandia-medaljen 1982. År 2007 tilldelades han Nordstjärneorden av första klassen.

Han avled efter en lång tids sjukdom och är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Filmografi 

 1952 – Stockholm lockar (Suomalaistyttöjä Tukholmassa/Finländska flickor i Stockholm)

 1955 – Stockholm frestar (Viettelysten tie/Frestelsernas väg)
 (Olet mennyt minun vereeni)

 1957 – En man och hans samvete (1918)

 1987 – Ondskans år (TV-film)

 1990 – Spänn mig för Karlavagnen (TV-film)
 1990 – Den svarta cirkeln (TV-serie)

 1994 – Läckan (TV-film)
 1994 – Julkalendern Håll huvet kallt

Regi 
 1963 – Storstadsraggare (Jengi/Gänget)
 1964 – Spring som en tjuv
 1965 – Ett skott på Cypern

 1972 – Is (TV-film)

 1983 – Harjunpää och kalla döden (finländsk TV-serie)
 1985 – Harjunpää och antastaren (finländsk TV-serie)
 1987 – Den förtrollade vägen (TV-film)
 1989 – Tjurens år (TV-film)

 1999 – Guldfeber i Lappland (Lapin kullan kimallus)
 2004 – Framom främsta linjen
 2007 – Tali-Ihantala 1944

Teater

Roller

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 
 
 Åke Lindman i ljud och bild. YLE Arkivet, en del av Elävä arkisto.
 Åke Lindman på Malmö stadsteater

Finländska skådespelare under 1900-talet
Finländska filmregissörer
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Födda 1928
Avlidna 2009
Män
Regissörer från Helsingfors
Spelare i HIFK Hockey
Finländska landslagsspelare i fotboll
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Skådespelare från Helsingfors
Finlandssvenska skådespelare
Finlandssvenska fotbollsspelare
Finlandssvenska manusförfattare
Ånge

För andra betydelser, se Ånge (olika betydelser).

Ånge är en tätort i västra Medelpad och centralort i  Ånge kommun, Västernorrlands län.

Ånge ligger vid Ljungan och Riksväg 83 och är en järnvägsknut där Mittbanan och Norra stambanan möts. Av den anledningen fanns tidigare i Ånge en av Postens större sorteringscentraler.

Den Ångströmska släkten, med bland andra vetenskapsmannen Anders Ångström, härstammar från skattebonden Anders Persson i Ånge.

Historia

Administrativa tillhörigheter 
Orten Ånge är belägen i Borgsjö socken och ingick efter kommunreformen 1862 i Borgsjö landskommun. Ånge köping bildades 1946 genom en utbrytning ur landskommunen. Köpingskommunen uppgick 1971 i Ånge kommun där Ånge sedan dess är centralort.

I kyrkligt hänseende har orten till 2010 hört till Borgsjö församling, därefter till Borgsjö-Haverö församling.

Orten ingick till 1914 i Torps tingslag och därefter till 1965 i Medelpads västra domsagas tingslag och sedan till 1971 i Medelpads domsagas tingslag. Under 1971 ingick Ånge i Medelpads domsaga och sedan 1972 ingår Ånge i Sundsvalls domsaga.

Befolkningsutveckling

Sport 
Brännbollsturneringen Träslaget är sedan 1994 är ett årligt återkommande inslag i Ånge, och en av Sveriges största turneringar. Träslaget startades 1994 av Emanuel Hjertzén, Håkan Strandell, Mikael Swedbäck Johansson och Pär Johansson. Arrangör är numera Ånge IK. Turneringen brukar gå av stapeln helgen efter brännbollscupen i Umeå.

Näringsliv 
Banken Nordea hade kontor i Ånge fram till år 2011 när det lades ner. Den 30 november 2018 stängde även Swedbank sitt kontor. Därefter var Handelsbanken den enda banken med fysiskt kontor i Ånge.

Klädbutiken Jiges har funnits på orten sen "Lingonkungen" Johan Gustav Jansson öppnade sin butik den 28 mars 1950. På våningen ovanför drivs numera även ett modemuseum av butikens nuvarande ägare.

SJ:s kundservice är placerad i Ånge.

Kända profiler från Ånge 
Se även personer från Ånge
Musikgruppen Takida
Musikgruppen The Citadel
Musikgruppen The Grand Opening
Musikgruppen Corroded
Musikgruppen Stiftelsen 
Ishockeyspelaren Samuel Påhlsson
Ishockeyspelaren Elias Pettersson
Ishockeyspelaren Emil Pettersson
Musikern Göran Månsson
Politikern, statsrådet Håkan Winberg
Skidåkerskan, TV-profilen Johanna Ojala
Lars Lagerbäck, förbundskapten fotboll

Se även
Borgsjö socken

Referenser

Noter

Vidare läsning 

Orter i Ånge kommun
Tätorter i Sverige
Centralorter i Västernorrlands län
Uri (olika betydelser)

Uri kan syfta på:

 URI – en dataprogrammeringsterm, se Uniform Resource Identifier
 Uri (Bibeln) – en biblisk person som omnämns i Andra Moseboken och Andra Krönikeboken
 Yeollin Uri – ett politiskt parti i Sydkorea

Geografi

Estland 

 Uuri, ort, Harju län, Kuusalu vald,

Indien 

 Uri (ort), Jammu och Kashmir,

Italien 

 Uri, Sardinien – en kommun i Sardinien, Provincia di Sassari,

Schweiz 

 Uri, kanton,

Ungern 

 Úri, ort, Pest, 

Robotskapade Estlandförgreningar
Robotskapade Indienförgreningar
Robotskapade Ungernförgreningar
Forever Changes

Forever Changes är ett musikalbum av musikgruppen Love som släpptes 1967. Albumet var inte alls en stor framgång när det kom, men idag räknar många kritiker det till ett av de bästa rockalbumen som gjorts, bl.a. för sina poetiska texter och fina musikarrangemang. Skivan blev rankad #40 i tidningen Rolling Stones lista The 500 Greatest Albums of All Time.

Albumet började spelas in i juni 1967, först med Arthur Lee, Bryan MacLean och anonyma studiomusiker som spelade in "The Daily Planet" och "Andmoreagain", innan gruppens ordinarie musiker spelade in resten av låtarna under några dagar i augusti och september 1967. Stråkarrangemangen gjordes av Arthur Lee tillsammans med David Angel. Forever Changes släpptes till liten uppmärksamhet i november 1967.

Albumet är en blandning mellan folkrock och psykedelisk musik. Den mest kända låten på albumet är "Alone Again Or", men den nådde endast #99 på Billboard Hot 100. Efter detta album och singeln Your Mind And We Belong Together b/w Laughing Stock splittrades sommaren 1968 den enligt många bästa uppsättningen av gruppen Love, och albumen som följde räknas inte som lika bra som detta och de två föregående albumen (Love respektive Da Capo)

Forever Changes har släppts i flera utökade versioner med diverse bonusspår.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Arthur Lee, om annat inte anges.

Sida 1
"Alone Again Or" (Bryan MacLean) – 3:16 
"A House Is Not a Motel" – 3:31 
"Andmoreagain"  - 3:18 
"The Daily Planet" – 3:30 
"Old Man" (Bryan MacLean) – 3:02 
"The Red Telephone" – 4:46 

Sida 2
"Maybe the People Would Be the Times or Between Clark and Hilldale" – 3:34 
"Live and Let Live" – 5:26 
"The Good Humor Man He Sees Everything Like This" – 3:08 
"Bummer in the Summer" – 2:24 
"You Set the Scene" – 6:51

Medverkande
Love
 Arthur Lee – gitarr, sång
 Bryan MacLean – rytmgitarr, sång
 Johnny Echols – sologitarr
 Ken Forssi – basgitarr
 Michael Stuart – trummor, percussion

Bidragande musiker
Robert Barene, Arnold Belnick, James Getzoff, Marshall Sosson, Darrel Terwilliger – violin
Norman Botnick – viola
Jesse Ehrlich – cello
Chuck Berghofer – kontrabas
Bud Brisbois, Roy Caton, Ollie Mitchell – trumpet
Richard Leith – trombon

Listplaceringar
Billboard 200, USA: #154
UK Albums Chart, Storbritannien: #24

Källor

Externa länkar
Discogs.com

Musikalbum 1967
Album av Love
Gene Krupa

Eugene Bertram "Gene" Krupa, född 15 januari 1909 i Chicago, Illinois, död 16 oktober 1973 i Yonkers, New York, var en amerikansk jazz- och storbandstrumslagare, känd för sitt energiska och praktfulla trumspel.

Krupa föddes i Chicago som son till polska immigranter.
 
Krupa hann under sin professionella tid med att spela i ett antal kända band. Han började sin bana hos Red Nichols. Efter några år anslöt han sig till Benny Goodmans orkester där hans markerade spel gjorde honom till en riktig jazz-kändis. Efter fyra år hos Goodman startade han en egen orkester, som han ledde fram till 1943 då han först några månader åter spelade med Goodman och senare också hos Tommy Dorsey. 

Efter en kort tid hos Dorsey startade Krupa på nytt ett eget storband, som var ett av 1940-talets största dansband med upp till 40 musiker. Gradvis skar han ned antalet musiker och från 1951 och framåt ledde han en kvartett eller en trio. Vid de tillfällen då man arrangerade Jazz at the Philharmonics var han en av de trogna deltagarna.

Krupa hade under sin tid inflytande över hur trumset utvecklades och han hade också ett samarbete med den amerikanska cymbaltillverkaren Armand Zildjian och bidrog till utvecklingen av den så kallade hi-haten.

Amerikanska jazztrummisar
Amerikanska orkesterledare
Män
Födda 1909
Avlidna 1973
Vico, Corse-du-Sud

Vico är en kommun i departementet Corse-du-Sud på ön Korsika i Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Les Deux-Sorru som tillhör arrondissementet Ajaccio. År  hade Vico  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Vico

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Corse-du-Sud

Externa länkar 
 Mer information på franska, delvis betaltjänst

Källor 

Kommuner i Corse-du-Sud
Orter på Korsika
Afa, Corse-du-Sud

Afa är en kommun i departementet Corse-du-Sud på ön Korsika i Frankrike. Kommunen bildades år 1852 efter att tidigare ha varit en del av kommunen Bocognano. Har ett eget fotbollslag som heter A.F.A., en förkortning för Afa Football Association. Från staden Afa ser man det 250 meter höga berget Gozzi, som dock inte ligger i kommunen. År  hade Afa  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Afa

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Corse-du-Sud

Externa länkar
Fransk sida om Afa
Mer information på franska, delvis betaltjänst

Källor 

Kommuner i Corse-du-Sud
Orter på Korsika