kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Pentagon Papers (film)

The Pentagon Papers från 2003 är en verklighetsbaserad TV-film om en del av det politiska spelet kring Vietnamkriget. Daniel Ellsberg är en desillusionerad krigsanalytiker som kommer över en kopia av den hemliga dokumentsamlingen kallad The Pentagon Papers, vilka innehåller en mängd politiskt känsliga uppgifter.

Rollista

Källor

Externa länkar

Amerikanska dramafilmer
Filmer 2003
Engelskspråkiga filmer
Rättsliga dramafilmer
Nubiska språk

Nubiska språk är en grupp östsudanesiska språk som hör till de nilo-sahariska språken. Nubiska språken talas i Egypten och Sudan.

De flesta nubiska språk saknar alfabet men tre förslag finns på att införa ett skriftspråk genom att använda något av antingen det arabiska, det latinska eller det gamla nubiska alfabetet. Sedan 1950-talet har alla tre alfabet använts i uppslagsverk och läroböcker.

Enligt Glottolog finns det 13 språk i gruppen:

 Nobiin-nubiska
 Nobiin
 Fornnubiska
 Väst-centrala nubiska
 Centralnubiska
 Birked
 Kenuzi-dongola
 Kenuzi
 Dongola
 Kordofan-nubiska
 Kordofan-nubiska (östlig)
 Dair
 Kadaru
 Uncunwee
 Kordofan-nubiska (västlig)
 Dilling
 El hugeirat
 Karko
 Wali
 Haraza  
 Midob

Källor 

Östsudanesiska språk
Egyptens samhälle
Sudans samhälle
Caesars Palace

Caesars Palace är ett lyxhotell och kasino i Las Vegas beläget på Las Vegas Strip. Det började byggas 1962 och invigdes 1966 som stadens första nöjesläggning baserat på ett tema.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Hotell i Paradise, Nevada
Kasinon i Paradise, Nevada
Las Vegas Strip
Caesars Entertainment Corporation
Caesars Entertainment, Inc.
Släde

Släde är ett transportmedel som går på medar, vanligen på snö eller is. Den används normalt för frakt av gods eller personbefordran och dras fram antingen av människa, djur eller fordon eller är propellerdriven.

Historiska slädar 
En släde på is eller snö har låg friktion och var överlägsen vagnar på väg. Ännu fördelaktigare var slädar på isar eftersom man då inte hade några backar.

Arbetsslädar 
Till en av de enklaste slädredskapen hör drögen. En drög består av två medar med ett flak ovanpå. Därtill finns en enklare variant, den gaffelformade drögen där medarna istället för två parallella medar består av en grenad trädstam. Drögarna hade i äldre tid en vidsträckt användning för stentransport, inom jordbruket, för vattenhämtning. De förekom in på 1800-talet även i städerna, och användes ofta på dåliga vägar utan permanent beläggning även om sommaren.

Dubbelslädarna användes för timmertransport och bestod av två fristående korta kälkar med en bank på vardera kälken. Ibland bands kälkarna samman med kättingar eller vidjor. Bordsläden kom att spridas från omkring 1860 med värmländska skogsarbetare. Den bestod av en 3 meter lång kälke, försedd med fyra bankar vilande direkt på medarna och försedd med "avvisare" som styrde kälken åt sidan om man kom för nära ett träd.

Kolryssen består av en korg av vidjor eller bräder, fäst på flaket av en kälke, och användes främst för koltransport. Benämningarna kolstig kunde användas om en kolryss som rymde 12 tunnor (1980 liter) och kolskrinda användes om en släde med en rymd av 18 tunnor.

En släpa består av två medar med en främre och en bakre tvärbalk, den bakre tvärbalken vanligen försedd med taggar och små sidostöd för att förhindra att stockarna gled. Släpan användes för timmertransport, timmersläpor, i skogsarbete vintertid. Den ena änden av stocken lades på den bakre tvärbalken och fästes med kedja och spännbjörn, innan hästen drog släpan till timmeruppläggningsplatsen.

Körslädar 

För personbefordran förekom ett flertal varianter. 

Barksläden, tillverkad in på 1800-talet i Dalarna, är en av de äldre varianterna. Den hade en slädkorg med plats för en eller två personer att bäddas ned i korgen. Det fanns även utrymme för en person att stå baktill på medarna, men utan att kunna köra släden härifrån. Barksläden hade i äldre tid en vidare utbredning.

Risslan förekom främst i Norrland, där den användes som åksläde in på 1900-talet. De resande bäddades ned i den lådformiga slädkorgen och den som körde ekipaget stod baktill på medarna.

Trollhoppan är en troligen svensk slädtyp, kort och smal med plats endast för en person, som satt gränsle över sätet med en fot på vardera meden.

Kappsläden hade sitt ursprung i Tyskland och fick under 1700- och 1800-talet stor spridning i Sverige, främst i södra och mellersta Sverige. Kappsläden hade plats för en åkande i slädkorgen och en kuskbock med pall bakom korgen.

Se även 
 Bob (sport)
 Drög
 Kälke

Källor

Externa länkar

Fordon
Hästfordon
Kilkenny

Kilkenny (iriska: Cill Chainnigh) är en stad på Irland med omkring 20 000 invånare. Staden är huvudort i County Kilkenny i provinsen Leinster och är både anglikanskt och katolskt biskopssäte. Floden Nore rinner igenom Kilkenny. Kilkenny ligger i inlandet. Den är den enda stad på Irland som inte berörs av tidvattnet.

Staden är känd för sina vackra medeltida byggnader. Kilkenny är en mycket populär turistort och även en "getaway" för irländare som vill göra en helgutflykt med vacker miljö och ett blomstrande nattliv. Varje sensommar hålls den årliga Cats Laugh Comedy Festival i Kilkenny. 

Staden är även känd för sitt bryggeri, St. Francis Abbey Brewey, som ägs av Guinness. Bryggeriets ursprungliga öl, alen Smithwicks, utgör idag bara en bråkdel av produktionen. Ölen Kilkenny skapades med avseende på exportmarknaden till Europa eftersom Smithwicks är relativt svåruttalat för icke-engelskspråkiga.

Sport 
Grevskapet Kilkenny är bland Irlands bästa för hurling. Spelet utövas mest i de södra delarna av Munster och Leinster. Staden Kilkennys lag har smeknamnet The Cats, och har klubbfärgerna guld och svart.

Orter i Kilkenny
Nikolaj Jezjov

Nikolaj Ivanovitj Jezjov (), född 1 maj 1895 i Sankt Petersburg, död 4 februari 1940 i Moskva (avrättad), var chef för den sovjetiska säkerhetspolisen NKVD 1936–1938, under den period som till stor del sammanföll med den stora utrensningen (ryska Jezjovsjtjina, Ежовщина).

Biografi 
Jezjov blev medlem i bolsjevikpartiet den 5 maj 1917 i Vitebsk. Han kämpade i Röda armén under ryska inbördeskriget för att sedan tilldelas olika lägre befattningar i byråkratin, bland annat inom jordbrukssektorn. År 1929 lyckades han att uppstiga till biträdande folkkommissarie för just jordbruket. Så blev Jezjov 1934 invald i kommunistpartiets centralkommitté och steg snabbt mot en verklig maktposition. Den promemoria han skrev 1935, med innebörd att politisk opposition alltid i sin förlängning leder till våld och terrorism, utgjorde en ideologisk bas för Stalins omfattande utrensningar, och gjorde honom den 26 september 1936 till Genrich Jagodas efterträdare som chef för NKVD när det blev dennes egen tur att utrensas.

Berija tar över 
Efter två års intensivt dödande var det sedan Jezjovs egen tur att dö. Efter att den 8 april 1938 ha nått sin höjdpunkt genom att utnämnas även till folkkommissarie för vattenförsörjningen, blev den 22 augusti 1938 Lavrentij Berija i praktiken den mäktigaste inom NKVD, trots att han på pappret ännu var Jezjovs vicechef. Stalin kritiserade sedan offentligt NKVD:s metoder i ett dokument från den 11 november 1938. Jezjov tvingades då begära avsked, vilket han officiellt beviljades den 25 november 1938. Kort dessförinnan hade Jezjovs hustru Jevgenija begått självmord. Sina befattningar inom kommunistpartiet förlorade Jezjov den 3 mars 1939, varefter Stalin kände sig stark nog att låta arrestera Jezjov den 10 april 1939. Jezjov anklagades för spioneri, högförräderi, planer på att mörda Stalin samt homosexualitet. Han befanns skyldig, dömdes till döden och sköts i februari 1940.

Samtida rykte 
Då Jezjov var mycket kortväxt (cirka 151 cm lång) och spinkig, gavs han öknamnet "den blodige dvärgen" på grund av sin sadistiska läggning. I Pravda hyllades han för sina utrensningar som "en obeveklig bolsjevik som utan att resa sig från sitt skrivbord dag och natt sitter och nystar upp och skär av den fascistiska sammansvärjningens trådar." Skalden Dzambul Dzjabajev kallade honom "den eldsflamma som bränner ormarnas bon."

Referenser

Externa länkar 

Sovjetiska militärer
Sovjetiska politiker
Offer för den stora utrensningen
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Personer som blivit avrättade av Sovjetunionen
Födda 1895
Avlidna 1940
Män
Personer från Sankt Petersburg
Personer inom NKVD
Batman & Robin (film)

Batman & Robin är en amerikansk actionfilm som hade biopremiär i USA den 20 juni 1997, i regi av Joel Schumacher. Filmen bygger på DC Comics seriefigur Batman. Filmen är den fjärde och sista i serien av Batman-filmer som påbörjades med Batman från 1989.

Handling
I filmen kämpar Batman och Robin mot tre olika superskurkar: Mr Freeze, Poison Ivy och Bane. De får hjälp av Batgirl. Alfred blir sjuk och Bruce Wayne (Batman) måste hitta ett botemedel.

Om filmen
Filmen är uppföljare till Batman (1989), Batman – återkomsten (1992) och Batman Forever (1995).

I den här filmen introduceras rollfiguren Batgirl i filmserien. Hon är här systerdotter till butlern Alfred, medan hon i såväl den tecknade serien som den klassiska tv-serien är dotter till polischef Gordon.

Val Kilmer skulle åter ha spelat Batman, som han gjorde i föregångaren två år tidigare, men tackade nej. Schumacher påstod att Kilmer snarare ville ha en roll i filmen The Island of Dr. Moreau eftersom skådespelarlegenden Marlon Brando spelade titelrollen i den filmen. Kilmer menade att han inte kunde återvända på grund av datumkonflikter med filmen Helgonet han spelade med i.

Rollista (i urval) 
 Arnold Schwarzenegger – Doktor Vixtor Fries / Mr Freeze
 George Clooney – Bruce Wayne / Batman
 Chris O'Donnell – Dick Grayson / Robin
 Uma Thurman – Doktor Pamela Isley / Poison Ivy
 Alicia Silverstone – Barbara Wilson / Batgirl
 Michael Gough – Alfred Pennyworth
 Pat Hingle – Kommissarie James Gordon
 Elle Macpherson – Julie Madison
 John Glover – Doktor Jason Woodrue
 Jeep Swenson – Bane
 Michael Reid MacKay – Antonio Diego
 Vivica A. Fox – Ms. B. Haven
 Vendela Kirsebom – Nora Fries
 Elizabeth Sanders – Gossip Gerty
 Michael Paul Chan – Doktor Lee

Kritik
Filmen ansågs av många kritiker som den sämsta Batmanfilmen, vilket resulterade i ett uppehåll i filmserien Batman. År 2005 gavs Batman Begins, en omstart på filmerna om Batman, ut. Den filmen regisserades av Christopher Nolan och fick bra kritik. Omstarten resulterade i två uppföljare, The Dark Knight som hade premiär 2008 och The Dark Knight Rises från 2012. Alla tre regisserades av Nolan och Bruce Wayne/Batman spelades då av Christian Bale i alla tre.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Amerikanska filmer 1997
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska superhjälte-filmer
Batman på film
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmer baserade på tecknade serier
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Warner Bros.
Kapo

En kapo var en fånge i nazistiska koncentrationsläger som blev lägerledningens medarbetare med uppgift att vakta de andra fångarna. En kapo ledde fångarnas arbete och var ansvarig för resultaten. De kallades för "funktionsfångar" i den nazistiska lägerledningens terminologi, och de fick särskilda förmåner för sina tjänster.

Ofta valde lägerledningen förbrytare eller personer som utmärkt sig genom särskild brutalitet till dessa uppgifter, då en deklarerad målsättning var att så split bland fångarna. De var också ett billigt sätt att kontrollera lägerfångarna.

Ordet "kapo" har en omtvistad etymologi. Enligt en uppfattning är det en förkortning av tyskans Kameradenpolizei, medan en alternativ förklaring är att det kommer från italienskans capo eller franskans caporal, som betyder korpral och är ett militärt underbefäl.

Se även
Märken för fångar i nazistiska koncentrationsläger

Förintelsen
Länstidningen Södertälje

Länstidningen Södertälje (vanligtvis endast kallad Länstidningen, ofta förkortad till LT), är en dagstidning som ges ut i Södertälje med omnejd. Det ursprungliga namnet var Stockholms läns tidning i Södertelge. 

Första Länstidningen utges lördagen den 29 juni 1861. Dess spridningsområde är Nykvarns och Södertälje kommuner.

Tidningen hade 2013 en täckning på 25,2 procent och har omkring 50 anställda. Tidningens redaktion sitter på Storgatan i Södertälje. Länstidningen ägdes från 2016 av Mittmedia men sedan 2019 av Bonnier News Local. 

I februari 2014 beviljades tidningen presstöd för första gången.

Tillsammans med Eskilstuna-Kuriren, Strengnäs Tidning, Tidningen Folket, Katrineholms-Kuriren och Södermanlands Nyheter ingår LT i annonspaketet "SamAnnons Sörmland".

Historia
Från år 1930 hette tidningen Stockholms Läns & Södertälje Tidning. Det nuvarande namnet antogs 1963.

Tidningen köptes av Armas Morby 1962. Han sålde sin tidningsrörelse till  Centerpartiet och Centertidningar år 1973.

År 2005 styckades Centertidningar upp och Länstidningen såldes till VLT AB. VLT AB uppgick år 2007 i Promedia, som år 2015 såldes till Mittmedia.

Chefredaktörer
Robert Schützer, 1962-1972
Gunnar Neby, 1972-1974
Torsten Carlsson, 1977-2006
Thelma Kimsjö, 2006-2011
Katrin Säfström, 2011-2013
Anna Liljehag, 2013-2016
2016–2019 var redaktörskapet inom Mittmedia konsoliderats så att en person är chefredaktör för Länstidningen såväl som andra tidningar.
Olov Carlsson, 2016
Daniel Nordström, 2016-2019
Från 2019 hade Länstidningen åter en egen chefredaktör:
Lillan Hedlund, 2019–

Referenser

Externa länkar
Länstidningens webbplats

Södertälje kommun
Svenska dagstidningar
Svenskspråkiga dagstidningar
Dagstidningar startade 1861
Länstidningen

Länstidningen har flera betydelser

Länstidningen Södertälje – en centerpartistisk dagstidning som ges ut i Södertälje
Länstidningen Östergötland – en dagstidning, som startades den 1 januari 1948
Länstidningen Östersund – en morgontidning som ges ut i Östersund sedan 18 juli 1924
Länstidningen - 1946-1948 namn på Tidning för Falu Län och Stad

Se även
Länsposten
Adygeiska republiken

Adygeiska republiken är en av Rysslands delrepubliker, belägen i Nordkaukasus. Republiken har cirka 440 000 invånare och en yta på 7 600 km² och är helt omsluten av Krasnodar kraj. Huvudstaden i republiken är Majkop.

66 procent av befolkningen är ryssar och 23 procent är adygéer. Officiella språk är ryska och adygeiska.

Republikens nuvarande president är Aslan Tchakusjinov sedan den 13 januari 2007 då han efterträdde Hazret Sovmen.

Administrativ indelning 
Republiken är indelad i två stadsrajoner samt sju kommunala rajoner. Dessa är i sin tur indelade i ett antal mindre enheter.

Stadsrajoner 
Adygejsk
Majkop

Kommunala rajoner 
Giaginskij rajon
Kosjechablskij rajon
Krasnogvardejskij rajon
Majkopskij rajon
Sjovgenovskij rajon
Tachtamukajskij rajon
Teutjezjskij rajon

Städer och orter 
De folkrikaste städerna och orterna 1 januari 2012 i Adygeiska republiken:
 Majkop (144 467)
 Jablonovskij (27 029)
 Enem (18 161)
 Giaginskaja (14 121) (14 oktober 2010)
 Adygejsk (12 368)
 Chanskaja (11 245)
 Tulskij (10 732) (14 oktober 2010)

Bilder

Referenser

Externa länkar
Malus

Malus kan syfta på:

 Malus – ett växtsläkte i familjen rosväxter, se Apelsläktet
 Malus – latinska namnet på stjärnbilden Masten (stjärnbild)
 Louis Malus – fransk ingenjör och fysiker
 11309 Malus – en asteroid i huvudbältet

Geografi

Antarktis 

 Malus Island, 

Robotskapade Antarktisförgreningar
Kyzyl

Kyzyl (, tuvinska: Кызыл) är huvudstaden i delrepubliken Tuva i södra Sibirien i Ryssland. Staden har lite mer än 100 000 invånare och är belägen vid sammanflödet av floderna Stora Jenisej (Ka-Chem på tuvinska) och Lilla Jenisej (Bi-Chem) i Jenisej (Ulug-Chem). Staden grundades av ryssar 1914 som Belotsarsk. År 1918 bytte den namn till Khem-Beldyr innan den 1926 fick namnet Kyzyl som på tuvinska betyder "röd". Staden är bland annat känd för ett monument som sägs ha rests av en engelsman på 1800-talet vid platsen för Asiens mittpunkt.

Källor 

Orter i Tuva
Städer i Ryssland
Orter grundade 1914
Finlands kommuner

Finland är indelat i 309 kommuner (finska: kunta). Kommunerna ansvarar för bastjänster för invånarna. En kommun kan kalla sig stad (finska: kaupunki) om den anser sig uppfylla de krav som ställs på ett stadssamhälle.

Kommunerna har enligt lagstiftningen ansvar för viss utbildning, social- och hälsovårdstjänster, samhällsteknik och miljötjänster. Många tjänster produceras i samarbete med andra kommuner i samkommuner, till exempel sjukhus, många läroanstalter och yrkeshögskolor. De kommunala beslutsfattarna väljs vart fjärde år i kommunalvalet.

Enspråkiga kommuner erbjuder service på kommunens språk, finska eller svenska. I vissa fall, till exempel beträffande grundskolan, skall kommuninvånarna dock erbjudas service på sitt modersmål. Tvåspråkiga kommuner är skyldiga att erbjuda service, skylta och göra upp vissa dokument på båda språken. Språklagen gäller endast finska och svenska, men i samernas hembygdsområde skall kommunerna på motsvarande sätt ge service också på samiska.

Historik 

Både före och efter 1809, då Finland skiljdes från Sverige och blev ett ryskt storfurstendöme, fungerade städer och landsbygdens socknar (utifrån kyrkans indelning i stift och församlingar) likadant i Finland som Sveriges kommuner. Även rättsväsendets indelning i härader hade sin motsvarighet i Sverige. De första kommunallagarna för Finland infördes genom kejserlig förordning 6 februari 1865, alltså strax efter Sveriges 1862 års kommunalförordningar. En förordning för städernas organisation följde 1873.

Efter självständigheten från Ryssland, infördes nya lagar 1917-1919. Rösträtten i kommunala val blev allmän och proportionell och inte längre beroende av inkomst. 1925 frikopplades kommunerna från kyrkans indelning i församlingar. I takt med att fler uppgifter ålades kommunerna, ökade behovet att göra kommunerna större. Ytterligare kommunreformer följde 1932, 1949 och 1970. Den 1 januari 2009 genomfördes en reducering av antalet kommuner från 415 till 348. År 2023 är antalet 309.

Finland hade, liksom i Sverige före 1971, tre kommuntyper, landskommuner, köpingar och städer. Köpingen som kommuntyp upphörde den 1 januari 1977 och alla köpingar omvandlades automatiskt till städer.

År 1995 infördes enhetlig kommuntyp. Dock innehåller 5§ i Finlands kommunallag följande passus: "Kommunen kan använda benämningen stad när den anser sig uppfylla de krav som ställs på ett stadssamhälle." Av de 309 kommuner som finns 2023 räknar sig 107 som stad. Det är en rent nominell fråga och innebär ingen skillnad i status, rättigheter eller skyldigheter.

Antal kommuner

Se även 
 Lista över Finlands kommuner
 Lista över tidigare kommuner i Finland
 Lista över städer i Finland
 Lista över Finlands kustkommuner
 Kommunvapen i Finland

Referenser

Externa länkar
Tatarstan

Tatarstan (tatariska: Татарстан Республикасы; ryska: Республика Татарстан eller Татария) är en delrepublik i Ryssland, vars namn  refererar till den största folkgruppen i området, tatarerna, med det persiska suffixet -stan som betyder plats. Folkmängden uppgår till cirka 3,8 miljoner invånare. Republikens huvudstad är Kazan och andra stora städer är Naberezjnyje Tjelny, Nizjnekamsk och Almetievsk. Federationssubjektets andra president är sedan 2010 Rustam Minnichanov (tatariska: Рөстәм Миңнеханов, Röstäm Mingnechanov).

Tatarstan kallades under tsartiden guvernementet Kazan, och delrepublikens gränser överensstämmer med det 1552 av Ryssland erövrade Kazankhanatet. År 1920 blev området en delrepublik under namnet Tatarien, vilket 1991 ändrades till Tatarstan. Delrepubliken ligger mellan floderna Volga och Kama, ungefär 800 kilometer från Moskva. 

Majoritetsbefolkningen är tatarer, ett turkfolk som talar tatariska, som vanligtvis skrivs med ett latinskt alfabet baserat på det turkiska alfabetet, men ibland med en modifierad variant av det kyrilliska alfabetet (särskilt i officiella sammanhang eftersom rysk lag endast tillåter det kyrilliska alfabetet som officiellt). En betydande minoritet är ryssar. Ryska och tatariska är officiella språk.

Historia
Den tidigast kända statsbildningen inom Tatarstans gränser var det Volgabulgariska riket (cirka 965–1238). Till en början var riket ett lydrike underställt Khazarriket, men när det besegrades 965 av Svjatoslav kunde Volgabulgarerna få sin självständighet. Volgabulgarerna kontrollerade handeln på Volga och hade handelskontakter i såväl Baltikum som Mellanöstern. Islam introducerades i området av missionärer från Bagdad vid tiden för Ahmad ibn Fadlans resa genom området 922.

Volgabulgarernas rike erövrades av mongolerna under Batu Khan under sent 1230-tal. Befolkningen i området växte nu ytterligare till följd av att Gyllene Horden förde med sig många kiptjarer och då deras nordvästturkiska språk blev majoritetsspråket blev de kända som "Volga-tatarer". På 1430-talet blev området återigen självständigt men erövrades av tsar Ivan IV av Ryssland på 1550-talet. Tatarerna utsattes för förryskningsförsök och många moskéer i området förstördes. Tatarernas religiösa situation förbättrades under Katarina II av Ryssland, som 1788 utsåg islam till en av de officiella religionerna i Ryssland.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Hårtork

En hårtork eller hårfön (vardagligt fön) är en apparat för att torka hår. Den vanliga handhårtorken är en variant av en värmefläkt men med handtag och ett mer riktat luftflöde. Det finns också större varianter av hårtorkar som sätts över huvudet som en huv. Hårtorken uppfanns i slutet av 1800-talet av Alexandre F. Godefoy.

Etymologi 
Från Hudiksvall och norrut i Sverige, samt på Åland och i Svenskfinland kallas den vanligen hårtork. I västra Svealand, sydöstra Norrland, nordvästra Götaland och i ett stråk som främst omfattar nordöstra Götalands kustland och sydöstra Svealands inland säger man ofta hårblås, ett ord som inte finns med i Svenska Akademiens ordlista. I övriga Sydsverige går den oftast under benämningen hårfön. Ordet fön eller ursprungligen märkesnamnet Foen kommer av tyska Föhn och ytterst av latinets favonius, 'ljum'  och är en varm, torr fallvind som förekommer i anslutning till bergryggar, speciellt i Alperna.

Se även 
 Värmepistol
 Handtork
 Locktång

Källor

Externa länkar 

Hår
Torkning
Schampo

Schampo, schamponeringsmedel, är en hygienprodukt för rengöring av hår och hårbotten. 'Schampo' är ett lånord från hindins champo, som är imperativformen av verbet champna, "att trycka, knåda, massera".

Det finns även bilschampo som är avsett för biltvätt, mattschampo avsett för rengöring av mattor och hundschampo som är avsett för hundar.

Användning 
Vid hårtvätt fuktas håret varefter schampot masseras in i hår och hårbotten tills lödder uppstår. Löddret och alla tvålrester sköljs bort och behandlingen kan upprepas vid behov.

Egenskaper 
Det finns många olika sorters schampon för olika hårtyper, exempelvis torrt, fett, normalt, slitet eller lockigt. Om ett schampo är för fett hår innebär det således att det är avsett för personer med fett hår och inte att användning av det schampot ger ett fetare hår. Vanligt är också specialschampo för bekämpning av mjäll. Moderna schamposorter saluförs med reklam som lovar olika kraftfulla, t.ex. regenererande effekter för håret. Kombinationsschampon som innehåller balsam för att göra håret mjukt i samband med tvätten ersätter en separat balsambehandling efter hårtvätten.

Innehåll
Detta är i princip de verksamma ämnena i de flesta typer av schampo

Tensider, som minskar vattnets ytspänning och är skumgivare, oftast natriumlauretsulfat (sodium laureth sulfate, SLS eller sodium lauryl ether sulfate, SLES)
Konditionerande ämnen, till exempel sådana som gör att medlet får en önskad viskositet
Antistatiska ämnen, för att förhindra att håret blir elektriskt
Parfymer
Konserveringsmedel

Torrschampo

Torrschampo är en sorts schampo, i puder- eller sprejform, som gnids in i torrt hår för snabb uppfräschning av håret. Det ersätter dock inte alla hårtvättar. Torrschampo består av ett stärkelsepulver med tillsatta ytaktiva ämnen och förpackas ofta men inte alltid på sprejburk.

Källor 

Hygienartiklar
Hårvårdsartiklar
Bad