kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Samlande

Denna artikel handlar om samlande som hobbyverksamhet och yrke. Sökte du information om samlare av föda i tidiga kulturer, se jägare-samlare.

En samlare är en person som samlar på något, antingen yrkesmässigt eller bara som hobby och fritidssysselsättning.

Barns samlande 
Att samla på något är en vanlig hobby bland barn, ofta den första hobbyn som barnet skaffar sig. Barn samlar ofta på bokmärken, klistermärken, snäckor, kapsyler och stenar. Lite äldre barn kan även samla på frimärken, samlarbilder och idolbilder. Gemensamt för barns samlande är att det rör sig om objekt som endera kan hittas i närmiljön eller som är relativt billiga i inköp. Barns samlande fyller ofta en viktig funktion, då barnet lär sig att organisera och klassificera föremålen i sin samling.

Vuxnas samlande 
Vuxna samlares samlingar kan spänna över vitt skilda områden. En vuxen samlare upptäcker snart behovet av att avgränsa sin samling. Ett barn som samlar på frimärken samlar vanligtvis på alla frimärken hon eller han kommer över, medan en vuxen samlare brukar avgränsa sig till ett visst land, en viss tidsperiod eller ett visst tema. Ekonomiskt välbeställda samlares samlingar blir ofta kända och kan när samlaren går ur tiden utgöra grunden för ett museum.

Definition på samlande
Vad som är en samling finns det inga helt klarlagda kriterier för. Ett kriterium kan vara att det är fråga om en samling när man införskaffar ett föremål i huvudsak för att komplettera, och inte för att använda föremålet till det avsedda skälet. 

Här nedan följer några olika kriterier som används av olika samlare:
Har man tre exemplar av något är man en samlare, har man åtta så är det en mani. 
Man har fler exemplar av ett föremål än vad man har egentlig användning för.
Man registerför sina föremål och försöker komplettera med exemplar man saknar.
Man betraktar sin samling som just en samling. 
Tvångsmässigt samlande.

Exempel på vanliga samlarobjekt 

 Affischer
 Antikviteter
 Bokmärken 
 Böcker 
 Datorspel
 Dockor 
 DVD-filmer
 Etiketter 
 Frimärken (filateli)
 Herbarium
 Kapsyler 
 Konst
 Leksaksbilar
 Läskpapper med reklamtryck
 Majblommor 
 Mynt, minnesmynt och sedlar
 Porslin
 Samlarbilder 
 Serietidningar 
 skivor 
 Slipsar (grabatologi)
 Snäckor 
 Stenar
 Veteranbilar 
 Vin 
 Vinylskivor
 Vykort

Leksaker 
 Pogs
 Boglins

Spel 

 Magic: The Gathering
 Call of Cthulhu

Referenser
Guardians

Guardians är ett samlarkortspel konstruerat av Keith Parkinson och Luke Peterschmidt. Publicerades första gången år 1995. Guardians har en lätt humoristisk ton och anses ha bland de bästa illustrationerna bland samlarkortspel. Men regelsystemet är mer komplicerat än i många andra samlarkortspel. Kan spelas av fler än två spelare samtidigt.

Spelarna tar rollen av så kallade Vierkuner som kämpar om makten i en fantasivärld, "The Mid Realms". Till sin hjälp har varje Vierkun en väktare, Guardian, som kontrollerar mäktiga arméer med varelser av skiftande karaktär. Varje spelare kontrollerar en befästning från vilken han skickar ut sina horder. Mellan spelarnas befästningar finns sex stycken omstridda landområden. Bakom varje spelares befästning finns hans väktare. Valet av väktare har stor betydelse för strategin; det avgör bland annat hur många kort man får dra i början av draget. För att vinna gäller det att antingen erövra alla landområden, utplåna fem av motståndarens arméer eller besegra hans väktare.

Samlarkortspel
Keith Parkinson

Keith Parkinson, född 22 oktober 1958, död 26 oktober 2005, var en amerikansk spelkonstruktör som tillsammans med Luke Peterschmidt konstruerade samlarkortspelet Guardians.

Födda 1958
Avlidna 2005
Män
Amerikanska spelkonstruktörer
Luke Peterschmidt

Luke Peterschmidt är en amerikansk spelkonstruktör som varit verksam i branschen sedan 1994 och som tillsammans med Keith Parkinson konstruerade samlarkortspelet Guardians.

Källor

Spelkonstruktörer
Män
Levande personer
Ge mig den tro, som skådar dag

Ge mig den tro, som skådar dag (eller "Giv mig...") är en bönepsalm av William Pearson 1884, översatt av Emanuel Booth-Hellberg 1897. Psalmens enda strof har stora anknytningspunkter med Hebreerbrevets 11:e kapitel i Nya Testamentet, särskilt det som där står om Moses i vers 25-26.

Melodi i 1939 års koralbok är en gammal koral (C-dur 4/4) från 1697 års koralbok och anges i psalmboken vara samma melodi som Misströsta ej att Gud är god (1937 nr 361).

Denna psalm är vers 4 av sång nummer 399 i Frälsningsarméns sångbok, Giv mig den tro som Jesus haft.

Publicerad som
Nr 149 vers 4 i Frälsningsarméns sångbok 1929 under rubriken "Helgelse - Bön om helgelse och Andens kraft".
Nr 231 i 1937 års psalmbok med titeln "Giv mig den tro som skådar dag", under rubriken "Konfirmation".
Nr 149 vers 4 i Frälsningsarméns sångbok 1968 under rubriken "Helgelse".
Nr 399 vers 4 i Frälsningsarméns sångbok 1990 under rubriken "Helgelse".

Brittiska psalmer
Bönepsalmer
1939 års koralbok

Koralbok för Svenska kyrkan var en ackompanjemangsbok till 1937 års psalmbok, och utgavs 1939 för Svenska kyrkan. Drivande i arbetet var biskopen i Strängnäs Gustaf Aulén samt organisten Oskar Lindberg. Koralboken kännetecknas av en strävan efter högtidlighet och jämnhet, som gick ut över både gamla rytmiska koraler och melodier till 1800-talets väckelsesånger (de senare ersattes rent av ofta med nykomponerade melodier eller fick stå som b-alternativ i utjämnad form).

Källor

Fotnoter

Svenska koralböcker
Litteratur 1939
Musikåret 1939
Kristendomsåret 1939
Svenska kyrkans historia
Fot (olika betydelser)

Fot, FOT, Fót eller Foten kan syfta på:

 Fot – en kroppsdel.
 Fot – ett hundkommando, se hundträning.
 Fot (enhet) – en längdenhet.
 Fot (förnamn) – under vikingatiden ett mansnamn.
 Fot (mykologi) – den vertikala delen av en hattsvamp.
 Fot (runristare) –  runristare i mellersta Sverige kring 1000-talets mitt.
 Fót – en stad i Ungern.
 Myntfot – det genom lag bestämda förhållandet mellan en viktenhet myntmetall och myntets räkneenhet.
 Versfot – en diktterm.
 FOT – en ideell förening som värnar om fotgängarnas intressen, se Fotgängarnas förening.
 FOT –  en radioterm, se Fréquence optimal de travaille.
 Foten, Nagu – en ö i Pargas stad i Finland.
EAP

EAP kan syfta på:

 EAP – ett protokoll för att skicka inloggningsinformation, se Extensible Authentication Protocol
 EAP – en organisation, se European Association for Psychotherapy
 EAP – ett internationellt politiskt parti i Sverige, Europeiska arbetarpartiet
 EAP – IATA-kod för en flygplats utanför Basel, Schweiz, se Basel-Mulhouse-Freiburg flygplats
 EAP – ICAO-kod för flygbolaget Aero-Pyrenees
British Aerospace EAP – ett testflygplan för Eurofighter Typhoon
Must

Must är en dryck som består av utpressad råsaft från bär eller frukt, som hindrats från att jäsa och inte innehåller några tillsatser. Musten kan vara pasteuriserad och/eller filtrerad. Exempel på råvaror som används till must är äpple (äppelmust), lingon, mullbär, päron, körsbär och vindruvor.

Olika muster

Must och juice 

Must i betydelsen ojäst fruktsaft utan tillsatser marknadsförs numera oftare som juice. Råsaft från äpplen säljs ofta, åtminstone vid hantverksmässig produktion, som äppelmust; enligt Livsmedelsverkets föreskrifter får äppeljuice utan tillsatt socker även benämnas som äppelmust. Enligt Systembolaget är skillnaden mellan must och äppeljuice att must görs på 100 procent kallpressade äpplen, medan det som kallas äppeljuice ofta görs på koncentrat som späds med vatten.

Druvmust 

Must är också det tekniska namnet på den saft eller juice som pressas från vindruvor som ett led i framställningen av vin. För tydlighetens skull används på svenska ofta begreppet druvmust. Om sådan must stabiliseras (förhindras att jäsa) kallas den normalt druvjuice när den säljs som dryck.

Andra varianter 

Benämningen must är inte ett ursprungsskyddat livsmedelsnamn. Därför kan även andra typer än rena råsafter marknadsföras som varianter av must. Detta inkluderar kolsyrade läskedrycker med mörk färg och ölrelaterade ingredienser (malt och humle), vilka sedan 1922 marknadsförts som julmust. En snarlik produkt (alkoholfri eller svagt alkoholhaltig, ölliknande dryck) är svagdricka.

Ordet must används i svenskan även i överförd betydelse à la 'inre kraft' och 'uttrycksfullhet'. Det förekommer bland annat i uttryck som "must och märg" och avledningen mustig (som i "mustig färg" eller "mustig smak").

Etymologi 
Ordet must härstammar från latinets mustum, i betydelsen pressad, ännu ojäst druvsaft, eller ojäst vin. Det kommer från latinets mustus, som betyder "frisk" eller "ny", besläktat med grekiskans μύδος som betyder "fuktighet".

Se även 
Musteri
Vört
Blåbärsvin

Källor 

Drycker
Närmare, Gud, till dig

Närmare, Gud, till dig, i original "Nearer, My God, to Thee". Psalm av Sarah Flower Adams, tryckt 1841 och översatt till svenska flera gånger. Texten bygger på 1 Moseboken kapitel 28:11-19. Den översättning som finns i svenska psalmboken är utförd av Emanuel Linderholm och utgiven 1912 som "Titanics dödshymn" (enligt spridda men obekräftade uppgifter var psalmen en av de sista som skeppsorkestern på Titanic spelade medan fartyget höll på att gå under). Den version som är publicerad i Segertoner är översatt av Jonas Stadling.

Melodin är av Lowell Mason från 1856 (F-dur, 4/4) och samma som till Frälsare, tag min hand och Tack för ditt nådesord.

Publicerad som
Nr 233 i Nya Pilgrimssånger 1892 under rubriken "Helgelse".
Nr 275 i Metodistkyrkans psalmbok 1896 med inledning Närmare, min Gud, till dig under rubriken "Helgelse och tillväxt i nåden"
Nr 140 i Lilla Psalmisten 1909 under rubriken "Bönesånger".
Nr 395 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 under rubriken "Bönesånger".
Nr 598 i Nya psalmer 1921, tillägget till 1819 års psalmbok under rubriken "Det Kristliga Troslivet: Troslivet hos den enskilda människan: Trons prövning under frestelser och lidanden".
Nr 226 i Barntoner 1922 under rubriken "Bön- och lovsånger".
Nr 102 i Fridstoner 1926 under rubriken "Frälsnings- och helgelsesånger".
Nr 15 i Segertoner 1930
Nr 509 i Sionstoner 1935 under rubriken "Nådens ordning: Trosliv och helgelse".
Nr 377 i 1937 års psalmbok under rubriken "Trons prövning under frestelser och lidanden".
Nr 15 i Segertoner 1960.
Nr 377 i Psalmer för bruk vid krigsmakten 1961 verserna 1-5.
Nr 250 i Frälsningsarméns sångbok 1968 under rubriken " Det Kristna Livet - Andakt och bön".
Nr 271 i Den svenska psalmboken 1986, 1986 års och 2013 års Cecilia-psalmbok, Psalmer och Sånger 1987, Segertoner 1988 och Frälsningsarméns sångbok 1990 under rubriken "Vaksamhet - kamp - prövning".
Nr 319 i Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) under rubriken "Bön och förbön"

Inspelningar
Sången spelades in av Carola Häggkvist på albumet Störst av allt 2005.

Relaterat
Mikael Wiehe sjunger om psalmens förekomst vid förlisningen i sin sång "Titanic" (Andraklasspassagerarens sista sång).

Psalmen utgör filmmusik i filmen Vingar kring fyren från 1938 med sång på engelska.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1937 i "Den gamla psalmboken" i PDF
Hos Cyber hymnal finns melodin och texten på engelska

Brittiska psalmer
Dig skall min själ sitt offer bära

Dig skall min själ sitt offer bära är en lovpsalm av Arvid August Afzelius, första gången tryckt i Förslag till förbättrade Kyrko-Sånger (1814), då författaren var 29 år. Melodin är tysk från Hamburg 1690. Texten är något bearbetad 1979 av Britt G. Hallqvist till Den svenska psalmboken 1986.

Publicerad i 
1819 års psalmbok som nr 28 under rubriken "Skapelsen och försynen - I allmänhet".
Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nr 7 under rubriken "Guds härlighet".
Sionstoner 1935 som nr 715 under rubriken "Morgon och afton".
1937 års psalmbok som nr 15 under rubriken "Guds lov".
Psalmer för bruk vid krigsmakten 1961 som nr 15 verserna 5-6.
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 268 under rubriken "Det Kristna Livet - Jubel och tacksägelse".
Den svenska psalmboken 1986 som nr 22 under rubriken "Gud, vår Skapare och Fader".

Svenska psalmer
Verk av Arvid August Afzelius
Pali

Pali (पालि, pāli) är den mest kända varianten av medelindiskan (prakrit) och buddhismens äldsta källspråk. Buddha själv undervisade på minst en variant av prakrit, förmodligen flera. Efter hans död redigerades hans tal (först muntligt i Indien, cirka fyrahundra år senare skriftligt på Ceylon (dagens Sri Lanka)) på en standardiserad prakrit, som man helt enkelt kallade "textspråket" - på detta språk pâli-bhâsa, senare förkortat till pâli (som alltså egentligen betyder "text").

Typiskt för pali är att ordens uttal är något förenklat jämfört med motsvarande ord på sanskrit: dharma blir dhamma, sutra blir sutta.

Historisk utbredning 
Från Indien och Ceylon spreds pali till flera länder, framför allt till den region som på pali hette Suvanna-bhûmi, på sanskrit Suvarna-bhûmi, "Guldlandet", och som ungefär motsvarar dagens Myanmar, Siam/Thailand, Laos och Kambodja.

Litteratur 
Vid sidan av Tipitaka skrevs på pali ett stort antal postkanoniska verk. Det första hette Milinda-pañhâ, "Milindas frågor", och handlar om samtal mellan munken Nâgasena och den grekiske kungen Menandros (på pali Milinda), som regerade i Baktrien i nordvästra hörnet av den indiska subkontinenten.

En viktig palispråkig författare, cirka tusen år efter Buddha, var Buddhaghosa, som först skrev det tjocka kompendiet Visuddhi-magga, "Renhetens väg", och sedan långa kommentarer till ett stort antal texter i Tipitaka (på grundval av en uppsättning nu förlorade kommentarer på fornsingalesiska). Han efterträddes av den yngre kommentatorn Dhammapâla. Den burmesiske munken Ledi Sayadaw skrev avhandlingar på pali så sent som för hundra år sedan.

Europeiska bidrag

England 
I slutet av 1800-talet grundades i England Pali Text Society, som ger ut palitexterna i original (med latinska bokstäver) och i engelsk översättning. Pali är släkt med sanskrit, men härstammar inte direkt från detta; snarare från en folklig fornindiska som var närmare släkt med vediskan än med sanskrit.

Skandinavisk lexikografi 
Vid Köpenhamns universitet tog Carl Vilhelm Trenckner initiativ till ett ordlexikon, Critical Pāli Dictionary, som skulle bli livsgärningar för inte mindre än ytterligare sju författare. Verket som publicerades i en del först 1924 baserat på Trenckners anteckningar och omfattande redigering och tillägg av de två nya författarna Dines Andersen och svensken Helmer Smith, kom sedan i tre volymer och finns numera i en on-line version med dödsrunor över alla åtta författarna.

Se även 
 Balavatara

Noter och referenser 

 Helmer Smith och Dines Andersen; A Critical Pāli Dictionary, Reviderad, utökad och editerad version av V. Trenckners utkast. Vol. I. Köpenhamn, (1924—1948).

Indoariska språk
Buddhism
Språk i Indien
Allena Gud i himmelrik

Allena Gud i himmelrik (plattyskt original 1525: Allene Godt in der höye sey eer, på högtyska 1539, Allein Gott in der Höh' sei Ehr, en omdiktning av mässans "Gloria in excelsis Deo") är en lovpsalm (tillika "ståpsalm") av Nicolaus "Tech" Decius från 1526, som också gjort melodin som trycktes 1539 i Geistliche Lieder utifrån en gammalkyrklig sekvens. Psalmen översattes till danska av prosten på Bornholm, Arvid Pedersøn, 1529, och därifrån till svenska av okänd 1567, troligen till titelraden "Alleneste Gudh i Himmelrijk". Den bearbetades av Johan Olof Wallin 1816 och ytterligare något inför 1986 års psalmbok. 

Första versen har under århundraden använts som lovpsalm (det liturgiska momentet Laudamus) i svenska kyrkor.

Publicerad i
 Then Swenska Psalmeboken 1568

1572 års psalmbok med titeln ALeneste Gudh i himmelrik under rubriken "Någhra Hymner och andra Loffsonger om Christi födelse".

Göteborgspsalmboken under rubriken "Om Christi Födelse". 
1695 års psalmbok som nr 192 under rubriken "Om then Hel. Trefaldighet".
1819 års psalmbok som nr 24 under rubriken "Guds enhet och treenighet".
Stockholms söndagsskolförenings sångbok 1882 som nr 82 med vers 1 och 5, under rubriken "Psalmer".
Sabbatstoner 1888 sång nr 36 med 2 verser
Sionstoner 1889 som nr 437 med verserna 1-5, under rubriken "Psalmer"
Svensk söndagsskolsångbok 1908 som nr 151 under rubriken "Böne- och lovsånger".
Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 som nr 3 under rubriken "Guds härlighet".
Svenska Frälsningsarméns sångbok 1922 som nr 9 under rubriken "Inledningssånger och psalmer ".
Svensk söndagsskolsångbok 1929 som nr 165 under rubriken "Böne- och lovsånger".
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 578 under rubriken "Begynnelse och avslutningssånger".
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1930 som nr 578.
1937 års psalmbok som nr 24 under rubriken "Trefaldighetspsalmer".
Frälsningsarméns sångbok 1946 som nr 578 under rubriken "Begynnelse och slutsånger"
Förbundstoner 1957 som nr 4 under rubriken "Guds härlighet och trofasthet: Tillbedjan och lov".
Psalmer för bruk vid krigsmakten 1961 som nr 24 vers 1.
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 702 under rubriken "Begynnelse Och Avslutning".
Sionstoner 1972 som nr 7.
1986 års psalmbok som nr 18 under rubriken "Treenigheten".
Finlandssvenska psalmboken 1986 som nr 147 under rubriken "Guds treenighet".
Finlandssvenska psalmboken 1986, tilläggshäftet ”Sång i Guds värld”, 2015, som nr 806 under rubriken Lovsång, en del av 1. vers, med ny musik
Lova Herren 1988 som nr 1 en ingångspsalm under rubriken "Guds heliga trefaldighet".
Cecilia 2013 som nr 29 under rubriken "Treenigheten".

Referenser

Noter

Externa länkar
Hos Sibelius-Akademin finns  noterna till psalmen

Lovpsalmer
Tyska psalmer
Julpsalmer
Odd Nansen

Odd Nansen, född 6 december 1901 i Bærum, död 27 juni 1973 i Oslo, var en norsk arkitekt som bl.a. ritat Oslo flygplats. Han var son till Fridtjof Nansen. Från 1942 till maj 1945 satt Odd Nansen fängslad i interneringslägret Grini och koncentrationslägret Sachsenhausen

Bibliografi
Fra dag til dag (1947)

Källor 

Norska arkitekter under 1900-talet
Födda 1901
Avlidna 1973
Män
Storkorset av andra klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Personer från Bærums kommun
Smålands landskapsvapen

Smålands landskapsvapen är: I gyllene fält ett rött lejon med blå beväring och hållande i tassarna ett uppåtvänt rött armborst med pilspets av silver samt båge och strängar svarta. Vapnet kröns i likhet med alla landskapsvapen av en hertiglig krona.

Då huvuddelen av landskapsvapnen tillkom 1560 fick Småland som vapenbild ett snedställt armborst av speciell typ, s.k. knapharka omgivet av rosor (i vissa avbildningar liljor). Johan III ändrade vapnet till det nu gällande vid sin kröning 1569. Vapnet används i modifierad form även för Kronobergs län och tillsammans med Ölands landskapsvapen i vapnet för Kalmar län.

Bildgalleri

Se även 
 Smålands flagga

Landskapsvapen
Landskapsvapen i Sverige
Heraldiska vapen med lejon
Heraldiska vapen med armborst
John von Neumann

John von Neumann, född Neumann János Lajos den 28 december 1903 i Budapest, död 8 februari 1957 i Washington, D.C., var en ungerskfödd amerikansk matematiker som var verksam i USA från 1930 och amerikansk medborgare från 1937. Han räknas som 1900-talets kanske främste matematiker, men gjorde även betydelsefulla bidrag inom kvantmekanik, datavetenskap och nationalekonomi.

Biografi

Redan vid sex års ålder kunde Neumann räkna ut avancerade matematiska tal med enbart huvudräkning. John von Neumann inledde sin matematiska karriär inom mängdlära, och var också en pionjär när det gäller den matematiska formuleringen av kvantmekaniken.

Han var en av de viktigaste datavetenskapliga teoretikerna och har givit namn åt von Neumann-arkitekturen. Han deltog som konsult i arbetet med ENIAC och uppföljaren EDVAC, och publicerade under ledning av Herman Goldstine den inflytelserika rapporten First Draft of a Report on the EDVAC som beskriver von Neumann-arkitekturen. Han var efter detta huvudkonstruktör för den så kallade IAS-maskinen.

Under arbetet med IAS-maskinen i Princeton, New Jersey deltog den svenska stipendiaten Erik Stemme i ingenjörsgruppen och vid återkomsten till Sverige blev Stemme huvudkonstruktör av en svensk maskin av samma slag med namnet BESK vilken fick stort inflytande på svensk datorutveckling och datorindustri. Neumann besökte Sverige och inspekterade de datorer som tillverkats av matematikmaskinnämnden vid två tillfällen: år 1949 inspekterade han BARK och intresserade sig då för den multiplikator för flyttal som konstruerats av Gösta Neovius, och den 1 april 1954 närvarande han vid den informella invigningen av BESK. En anekdot gör gällande att Neumann trodde att den melodi som vid demonstrationen spelades på BESKs högtalare var Sveriges nationalsång, medan det i själva verket var Helan går som spelades av ett program skrivet av Stig Comét.

Neumann formulerade också teorier om cellautomater och självreplikerande maskiner – en parallell till upptäckten av DNA. 

Tillsammans med Oskar Morgenstern räknas John von Neumann vidare som en ledande teoretiker bakom spelteorin. De publicerade tillsammans verket Theory of Games and Economic Behavior 1944. Spelteorin användes i USA som ett verktyg för strategisk analys under det kalla kriget. 

John von Neumann var medlem av den amerikanska atomenergikommissionen som ledde utvecklingen av USA:s kärnvapenarsenal. 

1938 tilldelades von Neumann Böcherpriset och 1956 erhöll han det amerikanska meteorologisamfundets finaste utmärkelse, Carl-Gustaf Rossby-medaljen.

Se även 
 IEEE John von Neumann Medal (enwp)

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska matematiker under 1900-talet
Ungerska matematiker
Amerikanska datavetare
Ungerska datavetare
Alumner från ETH Zürich
Mottagare av Carl-Gustaf Rossby-medaljen
Mottagare av Frihetsmedaljen
Personer med anknytning till Manhattanprojektet
Personer från Budapest
Födda 1903
Avlidna 1957
Män
Personer verksamma vid Institute for Advanced Study
Von Neumann-arkitekturen

von Neumann-arkitekturen är grunden för den uppbyggnad av datorer som har varit standard sedan 1940-talet. Den är uppkallad efter matematikern John von Neumann, men flera andra forskare var med och utvecklade principerna.

Generell beskrivning 
John von Neumann delade in datorn i fyra huvuddelar, nämligen (med moderna termer): 
 aritmetikenhet (matematik-enhet)
 minne (som håller både data och instruktioner)
 styrenhet ("control unit")
 användargränssnitt (input/output)

Detta var inget nytt - samma delar ingår i alla datorer, inklusive Charles Babbages differensmaskin, som är hundra år äldre. Mer specifikt är att von Neumann-arkitekturen har ett gemensamt minne för programinstruktioner och data. Vad som är vad avgörs av sammanhanget. Ett annat kännetecken för von Neumann-arkitekturen är att beräkningarna sker sekventiellt. 

Programinstruktionerna verkställs en i taget, data och instruktioner hämtas från minnet ett i taget. Under 1940-talet fanns en konkurrerande arkitektur, baserad på Alan Turings principer, som tydligt skiljer mellan instruktioner och data. Det har gjorts många försök att utveckla nya arkitekturer. Främst gäller det att komma ifrån "von Neumann-flaskhalsen", den sekventiella inläsningen av data från minnet. von Neumann insåg fördelarna med parallell databehandling, men ansåg att det skulle bli för besvärligt att genomföra. Principen om gemensamt minne har också ifrågasatts, eftersom alla programspråk tydligt skiljer mellan data och instruktioner. von Neumann-arkitekturen tillåter att man skriver program som förändrar sin egen programkod, men den möjligheten utnyttjas vanligtvis inte. Å andra sidan är samma princip en förutsättning för något som alla moderna datorer använder sig av dagligen: ett program kan skapa ett annat program och lagra det i minnet.

Moderna datorer 
De flesta moderna datorer bygger på en modifierad Harvardarkitektur. Detta kan vara förvillande, då dessa arkitekturer oftast börjat som Von Neumann-arkitekturer. Detta för att komma runt den så kallade flaskhalsen i Von Neumann-arkitekturen som kraftigt begränsar hastigheten.

Flaskhalsen i von Neumann-Arkitekturer beror på att aritmetikenheten arbetar mot ett gemensamt arbetsminne för data och datorprogram.

von Neumann-arkitekturen i Sverige
I Sveriges två första datorer BARK och BESK som byggdes i skiftet 1940–1950-tal återspeglas artkitekturvalen mycket tydligt: BARK var en utpräglad Harvardarkitektur medan BESK var en IAS-maskin med utpräglad von Neumann-arkitektur.

Externa länkar 

Datorteknik
Datorarkitekturer