kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Efeb

Efeb (av grek. epi-, invid och hebe, ungdomsålder, manbarhet) kallades i dagligt tal i antikens Grekland ynglingar från sexton till tjugo års ålder.

I Aten var efeb i statsborgerlig mening liktydigt med myndighetsåldern, vilken inträdde vid slutet (enligt andra redan vid början) av det artonde levnadsåret. Sedan de unga männens åldersgrad och borgerliga härkomst blivit lagligen styrkta, skrevs de in i den allmänna medborgarlistan och utbildades under ett års tid i vapenföring och andra kroppsövningar. Efter detta års slut genomgick de mönstring inför folket och beväpnades med spjut och sköld. Sannolikt var det först vid detta tillfälle (och inte vid efebtidens början), som de i Aglauros helgedom avlade sin värnpliktsed. Under ytterligare ett års tid hade de sedan att fullgöra ett slags rekryttjänst och var för detta ändamål förlagda i landets gränsfästningar.

Från slutet av fjärde århundradet f.Kr. inträdde i efebernas ställning efter hand stora förändringar. De bildade ett slags kadettkår för välbärgade ynglingar, där inträdet var frivilligt och inte bundet vid något visst åldersår och under vissa förhållanden öppet även för icke-atenare. Efebtiden var åtminstone under vissa tider endast ettårig. Under en viss uppsikt från statens sida fick efeberna gemensam utbildning, vilken omfattade, förutom vapenföring och andra kroppsliga idrotter, även filosofi, vältalighet, litteratur och musik.

Se även 
Efebofili

Källor
 

Antikens Grekland
Ugglan
Richard Neville, 5:e earl av Salisbury

Richard Neville, 5:e earl av Salisbury, född 1400, död (avrättad) 31 december 1460, var en yorkisk ledare under början av Rosornas krig.

Han var son till Ralph Neville, 1:e earl av Westmorland, i dennes andra äktenskap med Joan Beaufort, en dotter till Johan av Gent. Trots att han var en yngre son lyckades han gifta sig med Alice Montagu, grevinna av Salisbury, troligen på grund av hans kungliga härkomst på moderns sida. 

Han halshöggs efter slaget vid Wakefield.

Bland Salisburys barn fanns Richard Neville, 16:e earl av Warwick, John Neville, markis av Montagu, och Alainor Neville (även stavat Eleanor Neville), som gifte sig med Thomas Stanley.

Referenser

Personer i England under 1400-talet
Personer som blivit avrättade av England
Födda 1400
Avlidna 1460
Män
Personer som blivit avrättade under 1400-talet
Despina Kourti

Despina Kourti, grekisk skådespelerska.

Roller (i urval)
 (2002) - Kane Oreksi
 (2002) - Pame Ya Ena Ouzo
 (2000) - Mavro Gala

Externa länkar
 

Grekiska skådespelare
Kvinnor
Födelseår saknas
Levande personer
Anna Mascha

Anna Mascha är en grekisk skådespelare.

Roller (i urval)
 (2001) - Brasileiro
 (2001) - Hot Dogs
 (2000) - Mavro Gala

Externa länkar
 

Grekiska skådespelare
Kvinnor
Födelseår saknas
Levande personer
Themis Panou

Themis Panou (grekiska: Θέμις Πάνου), född 1960 i Istanbul, är en grekisk skådespelare.

Vid Filmfestivalen i Venedig 2013 tilldelades Panou Volpipokalen för bästa manliga skådespelare.

Roller (urval)

Källor 
 

Grekiska skådespelare
Födda 1960
Levande personer
Män
Katerina Papoutsaki

Katerina Papoutsaki, född den 25 januari 1979 i Aten, är en grekisk skådespelerska.

Roller (i urval)
 (2000) - Aerines Siopes (TV-serie)
 (2000) - Mavro Gala
 (2003) - Pethaino Gia Sena (TV-serie)
 (2004) - I Apli Methodos Ton Trion (TV-serie)
 (2005) - Ayin Karanlik Yüzü

Externa länkar
 

Grekiska skådespelare
Födda 1979
Levande personer
Kvinnor
Nikos Psarras

Nikos Psarras, grekisk skådespelare, född 25 september 1971.

Roller (i urval)
 (2001) - Mistikes Diadromes TV-serie
 (2001) - Krifos Theatis
 (2000) - Fovou Tous Ellines
 (2000) - Mavro Gala

Källor

Externa länkar
 

Grekiska skådespelare
Födda 1971
Män
Levande personer
Maria Sideri

Maria Sideri (grekiska: Μαρία Σίδερη) är en grekisk skådespelerska.

Roller (i urval) 

 (kortfilm)

Källor 
 

Grekiska skådespelare
Kvinnor
Födelseår saknas
Levande personer
Apostolos Souglakos

Apostolos Souglakos, född 1950, död 5 september 2006, var en grekisk skådespelare.

Roller (i urval)
 2003 – Epistrofi Ton Katharmaton
 2000 – Mavro Gala

Externa länkar
 

Grekiska skådespelare
Födda 1950
Avlidna 2006
Män
Takis Spiridakis

Takis Spiridakis, född 4 februari 1958 på Egina, död 13 september 2019, var en grekisk skådespelare.

Roller (i urval)
 (2000) - To Fos Pou Svini
 (2000) - Ftina Tsigara
 (2000) - Afti I Nihta Meni
 (2000) - Doureios Ippos TV-serie
 (2000) - Mavro Gala

Källor

Noter

Externa länkar
 

Grekiska skådespelare
Män
Födda 1958
Avlidna 2019
Christos Stergioglou

Christos Stergioglou född 1952, är en grekisk skådespelare.

Roller (i urval)
 (2010) - Dogtooth
 (2002) - Tha To Metaniossis
 (2002) - Diskoli Apocheretismi: O Babas Mou
 (2000) - Mavro Gala

Externa länkar
 

Grekiska skådespelare
Män
Födda 1952
Levande personer
Panagiotis Thanassoulis

Panagiotis Thanassoulis är en grekisk skådespelare.

Roller (i urval)
 {1990) – Singapore Sling
 (2000) - Mavro Gala
 (2001) - Kapten Corellis Mandolin

Externa länkar
 

Grekiska skådespelare
Män
Födelseår saknas
Levande personer
Michele Valley

Michele Valley är en grekisk skådespelerska.

Filmografi (i urval)
 (1990) – Singapore Sling
 (2000) - Mavro Gala
 (2001) - Alexandria
 (2002) - Thelma
 (2003) - Antistrofi Metrisi (TV-serie)
 (2010) - Dogtooth

Externa länkar
 

Grekiska skådespelare
Födelseår saknas
Levande personer
Kvinnor
Elina Vrahnou

Elina Vrahnou, grekisk skådespelerska.

Filmografi
 (2000) - Mavro Gala
 (1999) - Sta Ftera Tou Erota TV-serie
 (1998) - O Megalos Thimos TV-serie
 (1995) - Pirasmos TV-serie
 (1994) - Arahtoi Kai Light TV-serie

Externa länkar
 

Grekiska skådespelare
Kvinnor
Födelseår saknas
Levande personer
Silverdalskapellet

Silverdalskapellet kallas det begravningskapell som ligger på Silverdals griftegård i Sollentuna församling. Kapellet är sammanbyggt med Silverdals krematorium.

Här ligger även hela Gärdestad familjen.

Kapellets historik 
År 1960 övertog Sollentuna kommun Svea livgardes garnisonskyrkogård med omgivande mark. Gamla kyrkogården med Garnisonskapellet bevarades och ligger väster om Silverdalskapellet och dess kyrkogård.

Den 14 september 1969 invigdes Silverdalskapellet av biskop Helge Ljungberg. Ritningarna var gjorda av Lage Knape som även har ritat Kummelby gamla kyrka.

Framför entrén finns en damm med ett litet skepp av metall. Skeppet invigdes 1979 och har skapats av Lage Knape och konstsmeden Gunnar Bengtsson.

Under åren 1999–2000 medan Kummelby nya kyrka byggdes hölls regelbundna gudstjänster Silverdalskapellet.

Interiör och inventarier 
Kapellets inredning är gjord av arkitekt Ralph Alton medan den konstnärliga utsmyckningen är utförd av konstnären Jan Brazda.

Altaret är utfört i carraramarmor. Ovanför altaret sitter ett solkors som även det är utfört i carraramarmor. Solkorset anknyter till Upplandskorset som ursprungligen var en förkristen symbol senare övertagen av kristendomen.

Orgel 
Den nuvarande orgeln är byggd 1984 av Åkerman & Lund Orgelbyggeri AB, Knivsta och är mekanisk.

Referenser

Webbkällor 
 Sollentuna församling informerar om Silverdalskapellet

Tryckta källor 
 Vägvisare till kyrkorna i Stockholms län, sidan 183, Ulf Boëthius (Text), Monica Eriksson (Teckningar), Länsstyrelsen i Stockholms län, 1980,

Externa länkar 

Helenelund
Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kyrkobyggnader i Sollentuna kommun
Kyrkobyggnader invigda 1969
1969 i Sverige
Argyris Xafis

Argyris Xafis, född 6 november 1976 i Peristéri, är en grekisk skådespelare.

Filmografi (i urval)
 (2002) - Fevga TV-serie
 (2001) - Dekapendavgoustos
 (2001) - Nobody Loses Forever
 (2000) - Mavro Gala

Källor

Externa länkar
 

Grekiska skådespelare
Män
Födelseår saknas
Levande personer
Personer från Attika
Protium

Protium (av grekiska protos = den förste) är den utan jämförelse vanligaste isotopen av väte, så begreppet ersätts ofta med "vanligt väte" eller liknande.

Protium har en proton och ingen neutron i kärnan. Isotopen betecknas 1H eller P.

Se även 
Deuterium
Tritium

001
Silverdals griftegård

Silverdals griftegård är en av två begravningsplatser i Sollentuna. Den anlades 1923 som garnisonskyrkogård för det närbelägna I1. Sollentuna församling övertog begravningsplatsen 1960 och har utvidgat den till erforderligt behov. Där har också ett krematorium och ett begravningskapell senare uppförts.

Begravda celebriteter 
Harry Martinson, svensk författare  
Folke Jonsson, svensk operasångare
Ted Gärdestad, svensk sångare, kompositör och musiker   
Elias Bengtsson, svensk professor i infektionssjukdomar
Richard A. Reyment, australisk-svensk professor i geologi och paleontologi
Kenneth Gärdestad, svensk låtskrivare och bror till Ted Gärdestad

Referenser

Noter

Se även 
  Gravsatta på Silverdals griftegård – en fullständigare förteckning (kategori)

Externa länkar
Garnisonskapellet

Begravningsplatser i Stockholms län
Helenelund
Byggnader och anläggningar i Sollentuna kommun
Silverdals griftegård
Bulguksa

Bulguksa är ett buddhistiskt tempel i staden Gyeongju i provinsen Norra Gyeongsang i Sydkorea. Det är sedan 1995 ett av Unescos världsarv.

Historia
Templet uppfördes år 528 men övergavs senare. Det återuppbyggdes 751 under Gim Daesong för att lugna hans föräldrars själar. Byggnaden stod klar 774 och templet fick sitt nuvarande namn. Templet renoverades under Koryo-dynastin och början av Joseon-dynastin. Under Japans invasion mellan 1592 och 1598 brändes byggnaderna ner till grunden. En rekonstruktion påbörjades 1604, följd av cirka 40 renoveringar fram till 1805. Som med många kloster förföll det under 1800-talet på grund av Koreas förtryck av buddhismen. Dock drog de till sig japanska forskares intresse, och under Chosens regering genomfördes en stor restaurering 1924. Efter andra världskriget, negligerade man templet i två årtionden. En restaurering gjordes av vissa delar 1966, och med den stora restaureringen mellan 1969 och 1973 under president Park Chung Hee fick Bulguksa sitt nuvarande utseende.

Templet anses vara ett mästerverk från buddhistiska konstens gyllene era i kungariket Silla. Bulguksa omnämns ibland som Buddalandets tempel och förvarar många nationella skatter.

På tempelområdet finns två pagoder, vilket är ovanligt. Den jordiska och de två himmelska boningarna manifesteras i Bulguksa: Den jordiska med en Shakyamuni Budda Lotus Sutra, de himmelska med Amitabha Budda Avatamska Sutra

Det store tempelområdet ligger mitt emellan två gårdsplaner. Mitt på den ena av gårdsplanerna ligger Daeungjeon, byggnaden som hyser Shakyamuni-Buddan. På den andra gårdsplanen ligger Geungnakjeon, Paradisbyggnaden, som hyser Sju skatters bro Chilbogyo.

1995 sattes Bulguksa, tillsammans med grottorna i Seokguram, upp på Unescos världsarvslista.

Referenser

Externa länkar

National Heritage - Bulguksa
UNESCO World Heritage Centre - Seokguram Grotto and Bulguksa Temple

Världsarv i Sydkorea
Världsarv inskrivna 1995
Buddhistiska tempel
Norra Gyeongsang
WP:Projekt Korea
Sofies värld

Sofies värld (originaltitel: Sofies verden) är en roman från 1991 av Jostein Gaarder, i svensk översättning 1993. Den var världens mest sålda bok 1995. Romanen har undertiteln "Roman om filosofins historia". Den har översatts till 54 språk och har tryckts i mer än 30 miljoner exemplar.

Ursprungligen skrevs boken som en "kommentar" till författarens roman Spelkortsmysteriet från 1990 (svensk översättning 1992). När huvudpersonen i Spelkortsmysteriet kommer hem skall han gå på biblioteket och hitta en bok som skulle kunna förklara de filosofiska frågorna. Men boken fanns inte och därför har den skrivits.

Handling 
Huvudpersonen Sofie, som lever i Norge år 1990, får oväntat flera mystiska brev från filosofen Alberto Knox, med filosofiska frågor; det blir en hel brevkurs i filosofi. Till början handlar den om Bibeln och senare fortsätter den med stora filosofer, bland annat Sokrates, Immanuel Kant och Sigmund Freud.

Boken är ett exempel på metalitteratur. Mot slutet av romanen inser Sofie att hon är en fiktiv person i en bok, som en norsk FN-soldat skriver hem till sin dotter (Hilde Møller Knag) för att undervisa henne i filosofi. Det är även denna bok som läsaren läser fram till att Sofie upptäcker detta. En av de viktigaste filosoferna för berättelsen är därför George Berkeley, som hävdade att det inte finns någon "objektiv" värld bortom vår perception.

Adaptioner 
Romanen ligger till grund för den norska filmen Sofies värld från 1999. Den har även kommit ut som något slags enkelt datorspel.

Referenser

Noter 

Skönlitteratur 1991
Norskspråkig skönlitteratur
1990 i skönlitteratur
Norge i skönlitteratur
Bibeln i fiktion
Kulturella återgivningar av Sokrates
Kulturella återgivningar av Platon
Kulturella återgivningar av Aristoteles
Azerbajdzjans administrativa indelning

Azerbajdzjan är uppdelat i 59 distrikt (rayonlar) och 11 städer (şəhərlər). Den autonoma republiken (muxtar respublika) Nachitjevan är uppdelad i 6 distrikt och en stad.

Regioner och städer (*) i Azerbajdzjan:

Absjeron (Abşeron)
Aghdzjabädi (Ağcabədi)
Aghdam (Ağdam)
Aghdasj (Ağdaş)
Aghstafa (Ağstafa)
Aghsu (Ağsu)
Sjirvan (Şirvan)* - hette tidigare Äli Bajramly (Əli Bayramlı)
Astara (Astara)
Baku (Bakı)*
Balakän (Balakən)
Bärdä (Bərdə)
Bejläqan (Beyləqan)
Biläsuvar (Biləsuvar)
Dzjäbrajyl (Cəbrayıl)
Dzjälilabab (Cəlilabab)
Dasjkäsän (Daşkəsən)
Dävätji (Dəvəçi)
Füzuli Rayonu (Füzuli)
Gädäbäj (Gədəbəy)
Gändzjä (Gəncə)*
Goranboj (Goranboy)
Göyçay
Hadzjyqabul (Hacıqabul)
Imisjli (İmişli)
Ismajylly (İsmayıllı)
Kälbädzjär (Kəlbəcər)
Kürdämir (Kürdəmir)
Latjyn (Laçın)
Länkäran (distrikt) (Lənkəran)
Länkäran (stad) (Lənkəran)*
Lerik (Lerik)
Masally (Masallı)
Mingäçevir (Mingəçevir)*
Naftalan (Naftalan)*
Nefttjala (Neftçala)
Oghuz (Oğuz)
Qəbələ (Qəbələ)
Qach (Qax)
Qazach (Qazax)
Qobustan Rayonu (Qobustan)
Quba Rayonu (Quba)
Qubadly (Qubadlı)
Qusar Rayonu (Qusar)
Saatlı Rayonu (Saatlı)
Sabirabad Rayonu (Sabirabad)
Sjäki (distrikt) (Şəki)
Sjäki (stad) (Şəki)*
Saljan (Salyan)
Şamaxı
Sjämkir (Şəmkir)
Samuch (Samux)
Sijäzän (Siyəzən)
Sumqajyt (Sumqayıt)*
Sjusja (distrikt) (Şuşa)
Sjusja (stad) (Şuşa)*
Tärtär (Tərtər)
Tovuz (Tovuz)
Udzjar (Ucar)
Chatjmaz (Xaçmaz)
Chankändi (Xankəndi)*
Göygöl (tidigare Xanlar)
Chyzy (Xızı)
Chodzjaly (Xocalı)
Xocavänd (Xocavənd)
Jardymly (Yardımlı)
Yevlax (distrikt)
Yevlax (stad)*
Zängilan (Zəngilan)
Zaqatala (Zaqatala)
Zärdab (Zərdab)

Regioner och städer (*) i Nachitjevan:

Babäk (Babək)
Zjulfa (Julfa)
Kängärli (Kəngərli)
Nachitjevan (Naxçıvan)*
Ordubad (Ordubad)
Sädäräk (Sədərək)
Sjahbuz (Şahbuz)
Sjärur (Şərur)

Azerbajdzjans geografi
Administrativa indelningar av länder i Europa
Administrativa indelningar av länder i Asien
Gränspendeln

Gränspendeln (norska: Grensependelen) är en busslinje (Västtrafiks linje 111) mellan Strömstad, Nordby Shoppingcenter, Svinesund, Svinesundsparken och Halden. Huvudansvarig för trafiken är Västtrafik. Vid Svinesund korsas gränsen mellan Norge och Sverige.

Gränspendelprojektet startades 20 juni 2005. Bussarna har haft ganska god beläggning och turtätheten har växt till ca 15 per vardag och riktning. Många av resenärerna är Strömstadsbor som arbetspendlar till köpcentret i Nordby.  

På denna linje gäller inte Västtrafiks rabattkort, och dess periodkort gäller bara på resor inom Sverige och inte över gränsen. Linjen går ca 15 gånger varje dag på vardagar och ca 8 gånger på helger.

Externa länkar
 Gränspendelns webbplats

Transport i Västra Götalands län
Transport i Viken fylke
Transport i Strömstads kommun
Haldens kommun
Busstrafik i Sverige
Relationer mellan Norge och Sverige
Seokguram

Seokguram är en grotta och ett eremitage till templet Bulguksa i den sydkoreanska staden Gyeongju. Den ligger öster om tempelområdet på berget Tohamsan. År 1995 sattes Seokguram tillsammans med Bulguksa upp på Unescos världsarvslista. Seokguram är Sydkoreas 24:e nationella skatt.

Historia
Grottan sägs ha gjorts av Gin Daeseong år 751, men förblev tämligen okända. Seokguram är inte omnämnt förrän i början av 1700-talet och upptäcktes i ett mycket dåligt skick i början av 1900-talet. Japans regering genomförde restaureringsarbeten här tre gånger, men fick problem med fukt. Efter andra världskriget, negligerades Seokguram i nära två årtionden fram till 1960-talet då president Park Chung Hee startade ett restaureringsprojekt.

Seokguram är en helgedom i granit med en sittande Buddastaty i huvudkammaren. I ingångskammaren finns Boddisattvastatyer. Grottorna gjordes omkring dessa statuer för att skydda dem från vädrets makter. Taket i Seokguramgrottan är dekorerad med halvmånar och mitten i taket är dekorerad med en lotusblomma. Många människor kommer till eller nära Seokguram för att njuta av soluppgången, som här anses vara särskilt vacker.

På grund av det stora antalet renoveringar som gjorts under årens lopp och det faktum att templet var övergivet under lång tid är många detaljer omdebatterade bland forskare, såsom den exakta layouten på den ursprungliga grottan, byggnaderna i Bulguksa eller formen på vattenflödet (som inte längre existerar) framför templet.

Externa länkar
National Heritage - Seokguram
UNESCO World Heritage Centre - Seokguram Grotto and Bulguksa Temple

Världsarv i Sydkorea
Världsarv inskrivna 1995
WP:Projekt Korea
Norra Gyeongsang
Potatisskalare

En potatisskalare är ett köksredskap av hyveltyp som används för att avlägsna skal från rotfrukter som potatis och skalfrukter. Potatisskalare finns i olika modeller.

Historia 
Förr skalade man alltid rå potatis med en vanlig vass kniv. Potatisskalare i betydelsen redskap att skala potatis med är belagt i svenskan åtminstone från 1896, och potatisskalkniv åtminstone från 1893.

Potatisskalaren Econome lanserades i Frankrike under 1920-talet. Den i rostfritt stål och med rörlig skalkniv, som är vanlig i exempelvis Sverige, utvecklades 1953 av det svenska företaget Lindén International, och går under namnet Jonas original.

Typer av potatisskalare
Det finns en mängd varianter på potatisskalare. De som fungerar enligt hyvelprincipen är ofta raka eller Y-formade. Variationer på potatisskalare finns i form av olika handtag och upphängningsöglor, skalknivar och designer. En del potatisskalare fungerar bäst för höger- eller vänsterhänta, men detta är också avhängigt av om man använder sig av teknik där man skalar mot eller från sig. Bland potatisskalare varierar det också vilken vinkel man har när potatisen och skalaren möts.

Det finns också vevdrivna och elektriska potatisskalare. Dessa fungerar inte enligt hyvelprincipen, utan med hjälp av trummor med rivjärnsyta.

Se även
Hyvel

Referenser 

Köksredskap
Hushållsapparater
Potatis
Kraftfoder

Kraftfoder är koncentrerat djurfoder till framför allt nötkreatur, hästar och får, som ges för att komplettera grovfodret (till exempel hö eller ensilage). Det utgörs vanligen av spannmål, rapskaka, soja med mera, men även biprodukter från livsmedelsindustrin som melass, drav, och vassle.

Kraftfoder köps antingen färdigblandat från en foderfabrik, eller blandas på plats på gården.  

Till bland annat svin och fjäderfä används endast kraftfoder, i dessa sammanhang benämns det därför inte som kraftfoder utan bara foder.

Djurparker utfodrar med särskilda kraftfoder för att tillgodose de olika djurens skilda behov. I Sverige produceras bland annat giraff- och gorillapellets samt djurparkspellets special.

Djurfoder
Kaliforniens flagga

Kaliforniens flagga hissades först under Björnflaggsrevolten och antogs av den kaliforniska legislaturen den 3 februari 1911. Flaggan kallas ibland Björnflaggan (The Bear Flag).

Historia 
Kaliforniens flagga hissades för första gången i Sonoma, Kalifornien den 18 juni 1846 av björnflaggarna, ledda av William B. Ide, som sade att han ville "befria spanjorerna". Han utnämndes till president av den kortlivade Republiken Kalifornien. Kalifornien hade då under tretton år lytt under mexikansk regering som departementet Alta California, vars spansktalande befolkning på 4 000 överträffades av antalet amerikanerna.

Dagens flagga är vit med ett bred röd rand längs nederkanten. En röd stjärna pryder det övre vänstra hörnet och mitt på flaggan finns en grizzlybjörn med huvudet till vänster.

På originalflaggan var björnen mindre och närmare överkanten, var något grislik och hade ingen mark att stå på. Den moderna flaggan har en större björn i mitten som står på en grön gräsplätt. Den avbildade björnen är en kalifornisk gyllenbjörn, en undergrupp till grizzlybjörnen som numera emellertid är utrotad. Den femuddiga stjärnan är en vink till Rebubliken Texas, och björnen representerar styrka.

Den första Björnflaggan och republiken den symboliserade var båda kortlivade. Den 9 juli 1846 hissade kommendör John Drake Sloat vid den amerikanska flottans stillahavsskvadron den 28-stjärniga amerikanska flaggan vid Monterey, Kalifornien, Alta Californias huvudstad, och gjorde anspråk på territoriet för USA:s räkning. Detta återupplivade de tidigaste anspråken från 1579 på Kalifornien av hans namne, Francis Drake, och verkställde därmed de amerikanska kolonianspråken på landen mellan Atlanten och Stilla havet, "från hav till hav", från 1500-talet.

Två dagar senare anlände löjtnant Joseph Warren Revere i Sonoma och halade ner Björnflaggan och ersatte den med Stjärnbaneret. Revere gav Björnflaggan till sjökadett John E. Montgomery, som, på grund av att flaggan fastnade och revs upp ett par gånger på vägen ner, senare skrev i ett brev till sin mor att "Cuffy kom ner brummande" – "Cuffy" var hans smeknamn på björnen på flaggan.

Originalflaggan bevarades i San Francisco tills den förstördes i branden som följde jordbävningen i San Francisco 1906.

Det finns en staty på torget i Sonoma som avbildar hissandet av flaggan.

Referenser

Externa länkar 
 Ett fotografi från 1890 som visar originalflaggan 
 Skapandet av Björnflaggan 

USA:s delstatsflaggor
Kalifornien
Levar

Levar är ett bostadsområde i tätorten Nordmaling i Nordmalings kommun. Levar utgjorde förr en egen by och egen tätort men växte 1970 ihop med Nordmaling.

Geografi 
Levar by är belägen på två nord-sydliga åsar en dryg kilometer öster om Nordmalings kyrka. Åkermarken finns främst i sydväst. Under efterkrigstiden har byns västra del i viss mån vuxit samman med Nordmalings samhälle. Byn ligger 50 km söder om Umeå.

Historia 
Levar by nämns i skriftliga källor första gången 1413. Vid kartläggning 1646 fanns det fem gårdar i byn. Bebyggelsen låg på den västra åsen längs den nuvarande vägen mot
Bredvik och Järnäs. År 1604 utfärdades kungligt brev med fullmakt att tillsätta gästgivare i Levar. Om så skedde redan då är ovisst men från och med 1635 är dock gästgiveriverksamheten i Levar belagd. Under senare delen av 1700-talet anlades en vattensåg och en tullkvarn vid Levarbäcken.

Vid laga skiftet 1832-33 deltog 13 hemmansägare. Huvuddelen av bebyggelsen låg fortfarande i södra delen av åssträckan längs vägen mot Bredvik och Järnäs, men bebyggelsen hade nu börjat expandera norr- och västerut i byn. På den östra åsen, som var samfälld mark och mycket stenbunden, låg de obesuttnas gårdar. Närheten till Nordmalings kyrkovall gjorde att en del handlare och ståndspersoner kom att bosätta sig i byn. 

År 1827 lät verksägaren och sockenskrivaren J Arctaedius uppföra Levar Hotell som efter om- och tillbyggnad i mitten av seklet fick sitt nuvarande utseende. Hotellet är byggnadsminne sedan 1995.

Under delar av 1800-talet drevs postkontor, telegrafkontor och bankverksamhet i byn och under 1880-talet hölls ting i Levar. Under senare delen av 1800-talet förlades socknens sjukvårdsinrättning till Levar. 1860 köpte socknen mark på Levaråkern och lät uppföra provinsialläkarbostaden och senare också sjukstugan.

Befolkningsutveckling

Källor

Orter i Nordmalings kommun
Tidigare tätorter i Västerbottens län
Björnflagga

Björnflagga kan syfta på:

Björnflaggan – en benämning på Kaliforniens flagga
Björnflagga (gay) – symbol för björnbrödraskapet inom gayrörelsen
Björnflagga (finans) – mönster som förekommer i priskurvor på finansiella marknader