kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
April 2005



Fredagen den 1 april 2005 
Påven Johannes Paulus II har enligt uppgift mottagit de sjukas smörjelse.

Lördagen den 2 april 2005 

 Strax före kl.22 meddelades att påven Johannes Paulus II avlidit.
 Rikslarm utfärdat när psyksjuk brottsling rymmer i Norrköping
 HC Andersen firad i Odense
 Australiens finansminister uppmanas åtgärda välfärden
 Vatikanen släpper nytt uttalande om påvens hälsa
 Första bilden på en planet utanför solsystemet
 Våldsvåg i Rio kostade 30 livet
 Ny bomb i libanesiskt köpcentrum
 HC Andersen firad i Odense

Måndagen den 4 april 2005 
 Feministiskt Initiativ, ett feministiskt nätverk med sikte på riksdagsvalet 2006 bildas.

Tisdagen den 5 april 2005 
Storbritanniens premiärminister Tony Blair utlyser parlamentsval till den 5 maj.

Onsdagen den 6 april 2005 
En 54-årig man döms av Lunds tingsrätt till livstids fängelse för Helénmordet i mars 1989.
Furst Rainier av Monaco avlider efter en tids hjärtbesvär.

Fredagen den 8 april 2005 
Norges prinsessa Märtha Louise har fått en dotter, som skall heta Leah Isadora.
Johannes Paulus II:s begravning äger rum på Petersplatsen.

Lördagen den 9 april 2005 

Prins Charles och Camilla Parker Bowles gifter sig.

Söndagen den 10 april 2005 
En säck med likdelar har hittats flytande i Danvikskanalen vid Danviksbro i Stockholm.

Onsdagen den 13 april 2005 
Georgien upphäver ensidigt visumtvånget för medborgare från bland annat EU och USA.

Måndagen den 18 april 2005 
Konklaven, som skall välja påven Johannes Paulus II:s efterträdare, inleds.

Tisdagen den 19 april 2005 

Vit rök från Sixtinska kapellets skorsten c:a kl. 18.00. Kardinal Joseph Ratzinger utses till ny påve och tar namnet Benedictus XVI.

Söndagen den 24 april 2005 
Påven Benedictus XVI:s installationsmässa på Petersplatsen.
Första videon på YouTube laddas upp.

Fredagen den 29 april 2005 
 Mozilla Firefox har idag laddats ner för 50 000 000 gången, stort firande bland firefox användare.

Lördagen den 30 april 2005 
Molle Holmberg vinner dokusåpan "Club Goa", efter att Kitty Jutbring lagt den avgörande rösten.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Pekings tunnelbana

Pekings tunnelbana () betjänar den kinesiska huvudstaden Peking, och är den fjärde äldsta asiatiska tunnelbanan (exklusive Kaukasus) efter de japanska tunnelbanorna i Tokyo (öppnad 1927), Osaka (öppnad 1933) och Nagoya (öppnad 1957), och numera världens allra mest trafikerade tunnelbana med mer än tio miljoner resande per dag och totalt omkring 3,8 miljarder per år. Tunnelbanan började att planeras 1953 med Moskvas tunnelbana som förebild, hade byggstart den 1 juli 1965 och invigdes på tjugoårsminnet av grundandet av Folkrepubliken Kina den 1 oktober 1969, men först strax före och efter de olympiska sommarspelen 2008 började den drastiska utbyggnaden av tunnelbanan, som för tillfället (2023) är den näst största (till banlängden), efter Shanghais tunnelbana som år 2010 växte om Londons tunnelbana som den största, med en total banlängd av 786 km, cirka 15 km mindre än Shanghais tunnelbana, fördelad över 22 linjer (exklusive två light rail-linjer) och en maglevtåglinje (Linje S1).

Ett kontroversiellt inslag i tunnelbaneprojektet, som godkändes 4 februari 1965 av Mao Zedong, var förslaget att riva Pekings stadsmur, för att ge plats för blivande ringlinje 2, som dock godtogs av Mao som hellre föredrog att riva stadsmuren än att riva bostadshus.

Biljettpriser
Prissättningen på biljetterna avgörs av färdsträckan, utom på flygplatslinjerna:
 3 yuan (¥) för resor upp till 6 km.
 4 yuan för resor 6–12 km.
 5 yuan för resor 12–22 km.
 6 yuan för resor 22–32 km.
 För resa över 32 km ytterligare 2 yuan för varje ytterligare 20 km.

Sedan 20 januari 2019 kan biljetter för resa på fri färdsträcka köpas, för följande priser:
Biljett för en dag: 20 yuan.
Biljett för två dagar: 30 yuan.
Biljett för tre dagar: 40 yuan.
Biljett för fem dagar: 70 yuan.
Biljett för sju dagar: 90 yuan

På linjen Capital Airport Express är biljettpriset alltid 25 yuan per tur.
På linjen Daxing Airport Express är biljettpriset mellan 10 och 35 yuan för "ordinary class", beroende på färdsträcka, och för "business class" alltid 50 yuan per tur.

Barn under 130 centimeter långa reser gratis i sällskap med en betalande vuxen. Pensionärer (som fyllt 65 år), funktionshindrade, tjänstemän inom militär och Folkets beväpnade polis reser också gratis.

Linjer

Planerade linjer
  Linje 12, Ny linje från Sijiqingqiao till Jiuxianqiao Electronics City.
  Linje 3, Fas I från Dongsi Shitiao och 12 nya stationer till Caogezhuangbei.

Anmärkningar

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell hemsida
 

Pekings tunnelbana
WP:Projekt Kina
Kajsa Ingemarsson

Kajsa Lena Ingemarsson, född 25 december 1965 i Oxelösund, är en svensk programledare, författare, komiker och skådespelare.

Biografi
Kajsa Ingemarsson växte upp i Stockholm och Blekinge. Hon studerade ryska, polska och statskunskap vid Stockholms universitet samt ett år vid Pusjkininstitutet i Moskva. Hon arbetade 1991–1997 på Säkerhetspolisen inom det svenska kontraspionaget gentemot Ryssland. År 1995 var hon också valobservatör för OSSE i Lettland under ett halvår.

Radio och TV
Hon började göra humorprogram på Sveriges Radio och medverkade därefter i radion som programledare, manusförfattare, skådespelare och imitatör, bland annat i Röster i Radio, Grönska/Önska, julkalenderna Det snöar i Indianien, Public Service och På minuten. Hösten 2010 ledde hon den egna talk-showen Ingemarsson i P1 i Sveriges Radio. Hon har också medverkat Sveriges Television som skådespelare och manusförfattare, bland annat i Detta har hänt, Parasit-tv, Humorlabbet, c/o Segemyhr och Livet i Fagervik. Som programledare har hon lett bland annat Snacka om nyheter och Svagaste länken. Ingemarsson har också varit krönikör i Damernas värld och tidningen City. 

År 2001 var hon värd för Sommar i P1. I december 2011 var hon huvudperson i SVT:s Här är ditt kylskåp.

Författarskap 
År 2002 debuterade Ingemarsson som författare till På det fjärde ska det ske. Hennes tredje roman, Små citroner gula (2004), blev årets mest sålda bok 2005 och har översatts till en mängd språk. År 2013 filmatiserades boken i regi av Teresa Fabik. Ingemarsson har därefter fortsatt ge ut böcker, bland annat på Bokförlaget Forum och Norstedts förlag.

Privatliv 
Ingemarsson är gift med radiojournalisten Lasse Johansson och har två döttrar, bland annat skribenten Laura Ingemarsson.

Bibliografi
2002 – På det fjärde ska det ske (roman)
2003 – Inte enklare än så (roman)
2004 – Små citroner gula (roman)
2005 – Den ryske vännen (roman)
2006 – Kajsas värld (krönikor)
2007 – Lyckans hjul (roman)
2009 – Bara vanligt vatten (roman)
2009 – Drömliv - lycklig på riktigt (med Karin Nordlander)
2011 – Någonstans inom oss (roman)
2013 – Den magiska gnistan 
2014 — Modern mystik 
2015 — Hjärtats väg 
2016 — Isobels vandring 
2020 — Att landa som en trana

TV
1996 – Detta har hänt (TV-serie)
2001 – Humorlabbet (TV-serie)
2001 – Parasit-TV (TV-serie)
2003 – Godafton Sverige (Programledare)
2005 – Teveteve (Programledare)
2008 – Snacka om nyheter (Programledare)
2011 – Svagaste länken (Programledare)

Referenser

Externa länkar
Kajsa Ingemarssons blogg

Kvinnor
Svenska radioprogramledare
Svenska TV-programledare
Sommarvärdar 2001
Svenska skådespelare
Svenska författare
Födda 1965
Levande personer
Svenska imitatörer
Personer från Oxelösund
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Atens tunnelbana

Atens tunnelbana (grekiska: Μετρό Αθήνας; Metró Athínas) är den första tunnelbanan i Grekland, belägen i huvudstaden Aten. Tunnelbanesystemet är fördelat på tre linjer, grön, röd och blå.
Den blåa tunnelbanelinjen, linje tre, från Monastiraki har två slutstationer, Doukisis Plakentias eller flygplatsen Aten-Elefthérios Venizélos internationella flygplats. Tunnelbanan har som i bland annat Tokyo genomgående trafik på den blå linjen vissa tider till flygplatsen.

Tunnelbanan håller på att byggas ut men är starkt försenad. Den beräknas ha en total spårlängd på cirka 82 km, inklusive den 2 mil långa sträckan till flygplatsen, och 68 stationer år 2022. 

En fjärde linje, även kallad U-linjen, har projekterats. Den kommer att bli 38 kilometer lång och korsa linjerna 2 och 3. I november 2021 meddelades att Alstom kommer att leverera 20 förarlösa tåg med vardera 4 vagnar samt signalsystem och infrastruktur till den första delsträckan, som blir 12,8 kilometer lång med 15 stationer.

Linjer

Se även 
 Kollektivtrafiken i Aten

Referenser

Externa länkar 
 Stasy S.A.

Tunnelbana
Tunnelbanesystem i Grekland
Matthew Modine

Matthew Avery Modine, född 22 mars 1959 i Loma Linda, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare. Han har bland annat gjort rollen som marinsoldaten Joker i Stanley Kubricks Vietnamdrama Full Metal Jacket (1987).

Biografi
Modine växte upp som yngsta av sju syskon i en mormonfamilj. Familjen flyttade till Utah där fadern arbetade som chef på Lyric Theater i Salt Lake City. Modine såg i 10 års ålder en film om inspelningen av Oliver och bestämde sig för att bli skådespelare. Han utbildade sig till skådespelare i New York under ledning av Stella Adler. 

Hans första filmroll följde i Baby It's You och Robert Altman gav honom sedan en roll i Streamers som han prisbelönades för. 1987 fick han huvudrollen som Private Joker i Stanley Kubricks Full Metal Jacket.

Filmografi (i urval) 

 (TV-film)

 (TV-film)

 (TV-film)

 (TV-film)

 (dokumentär)

 (miniserie)

 (miniserie)

 (röst)
 (TV-film)

 (miniserie)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1959
Levande personer
Personer från Loma Linda
Alumner från Brigham Young University
Cilla Thorell

Cilla Thorell, född 1 oktober 1967 i Skarpnäcks församling, är en svensk skådespelare.

Biografi
Thorell gick ut Teaterhögskolan i Stockholm 1991. Hon har sedan 1984 varit engagerad vid Stockholms stadsteater där hon huvudsakligen har spelat på Unga Klara. Hon har även spelat på Dramaten och vid Riksteatern. År 2016 porträtterade hon  Kerstin Thorvall i miniserien Det mest förbjudna som sändes på SVT. Samma år vann hon Kristallen för rollen inom kategorin årets kvinnliga skådespelare i en tv-produktion.

Filmografi
1993 – Snoken (TV-serie gästroll)
1996 – Bengbulan 
1996 – Jerusalem
1997 – Cheek to Cheek
1999 – Pip-Larssons
1999 – God jul 
2001 – Familjehemligheter
2001 – Besvärliga människor
2002 – Suxxess
2005 –  Livet enligt Rosa

 2021 - Den osannolika mördaren (TV-serie)

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar
 Cilla Thorell på Uppsala stadsteater
  

Kvinnor
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Levande personer
Födda 1967
Skådespelare från Stockholm
Kristallenvinnare 2016
Calixtus I

Calixtus I var påve mellan omkring 218 och 222. Han led sannolikt martyrdöden. Calixtus vördas som helgon inom Romersk-katolska kyrkan. Hans minnesdag firas den 14 oktober.

Biografi 
Enligt uppgifter i bland annat Philosophumena (C.IX), som sannolikt har Hippolytus som upphovsman, var Calixtus slav innan han blev påve, hos den kristne Carpophorus. Calixtus skulle, fortsätter Philosophumena, ha givits ansvaret över Carpophorus förmögenhet som han skulle ha förlorat och därför flytt. Carpophorus skulle då ha följt efter honom, och Calixtus varit nära att drunkna, ha räddats, men senare stått anklagad för att ha förolämpat judar i en synagoga och därför sänts till Sardinien för straffarbete. En älskarinna till Commodus skulle därefter ha frågat påve Viktor I om en lista över martyrer på Sardinien vilka hon lät en eunuck hämta tillbaka till Rom, och fastän Calixtus namn inte fanns på den listan skulle han ha bett på sina knän för att räddas, och så blivit. Senare skulle han ha satts att vakta de kristna gravplatserna i Rom, blivit ärkediakon, och slutligen påve. Han skulle dock aldrig ha friköpts, och därmed enligt romersk rätt inte egentligen vara att betrakta som en fri man. Historiciteten i denna berättelse har sedan 1800-talet blivit häftigt ifrågasatt. Sankt Calixtus katakomber i Rom är uppkallade efter Calixtus. 

Uppgifterna om Calixtus martyrskap kommer från Depositio Martyrum. Historiae Augustae anger att han lät bygga ett oratorium, men att värdshusvärdarna i staden klagade till kejsaren för att de ansåg att det var deras mark. Kejsaren skall ha beslutat att det var bättre med en byggnad där man vördade en Gud än ett värdshus. Detta är föregångaren till Santa Maria in Trastevere.

Calixtus hade två mäktiga fiender i Tertullianus och Hippolytus; den senare blev motpåve och anklagade Calixtus för kätteri och för att ha grundat sabellianismen. Calixtus å sin sida bekämpade sabellianismen och monarkianismen samt förklarade Hippolytus läror för heretiska. 

Hans reliker vördas i kyrkan Santa Maria in Trastevere i Trastevere, dit de fördes under 800-talet.

Källor

Webbkällor

Tryckta källor

 The Book of Saints: A Dictionary of Servants of God. 6th ed. London: Cassell 1994.

Externa länkar

Påvar
Italienska helgon
Italienska martyrer
Män
Avlidna 222
Relikvarium

Relikvarium, relikskrin, relikgömma, är en behållare för relikerna från ett kristet helgon, från något föremål med anknytning till Jesus. Relikvarier förekommer även inom bland annat buddhismen.

Under 600-talet och framåt skulle varje kristen kyrkobyggnad ha ett relikvarium. Med konsthantverkets utveckling ledde detta till alltmer konstfulla relikvarier så att de ursprungligen enkla behållarna, som förmodligen utgick från sarkofager, blev alltmer utsmyckade och fick allt rikare former. Relikvarier för händer, fötter och huvuden efterliknade de kroppsdelar relikerna stammade från.

Galleri

Externa länkar 

Kristen kultur
Helgon
Reliker
Nalin Pekgul

Nalin Baksi, gift Pekgul, född 30 april 1967 i Batman (Êlih) i Turkiet, är en kurdisk-svensk politiker (socialdemokrat) och sjuksköterska, som var riksdagsledamot 1994–2002.

Biografi 
Nalin Pekgul föddes i staden Batman i sydöstra Turkiet, men flydde till Sverige tillsammans med sin familj i samband med den turkiska militärkuppen 1980, då hon var 13 år gammal. Hon är syster till samhällsdebattören och författaren Kurdo Baksi och brorsdotter till författaren Mahmut Baksi.

Pekgul är utbildad sjuksköterska, något hon arbetat med såväl innan som efter sitt riksdagsuppdrag för Socialdemokraterna.

Politisk verksamhet och samhällsengagemang 
År 1982 gick hon med i SSU i Tensta, nordvästra Stockholm.

I slutet på 1980-talet var hon med om att starta hjälp med läxläsning för barn och ungdomar i Tensta.

Hon var riksdagsledamot 1994–2002 och ordförande för Sveriges socialdemokratiska kvinnoförbund (S-kvinnor) 2003–2011.

I debatten har hon tagit ställning för progressiv islam och islamisk feminism, och ett tydligt avstånd från islamistisk extremism. Hon har även tagit ställning för monarkin, kallar sig rojalist och har motionerat om att Socialdemokraterna ska stryka kravet på republik ur sitt partiprogram.

2011 lämnade hon politiken, och har i efterhand förklarat att det berodde på att hon blivit utsatt för hat och hot när hon kritiserade andra muslimer för att vara extremister.

När hon lämnade politiken började hon arbeta som sjuksköterska i psykiatrin, men har fortsatt skriva debattartiklar och påbörjat en bok om hennes släkts historia.

Efter sju års frånvaro från politiken gjorde  Pekgul en tillfällig politisk comeback inför valet 2018 för att kampanja mot bland annat religiös extremism och hedersförtryck tillsammans med Ann-Sofie Hermansson.

Bibliografi

Referenser 
 Biografi från S-kvinnor

Noter

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska sjuksköterskor
Kurdiska journalister
Kurder i Sverige
Sommarvärdar 2003
Personer i Turkiet under 1900-talet
Födda 1967
Levande personer
Kvinnor
Samuel Olof Tilas

Samuel Olof Tilas, född 29 augusti 1744, död 12 september 1772, var en svensk friherre, poet och så småningom kommissionssekreterare i Konstantinopel. Han skrev tillfällighetsdikt, satirer och naturlyrik. Många av hans dikter finns tryckta i tidskriften Swenske parnassen från 1785. Tilas var medlem av flera litterära sällskap, bland annat Utile Dulci. Han var son till Daniel Tilas.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenskspråkiga författare
Män
Födda 1744
Avlidna 1772
Medlemmar av Utile Dulci
Svenska friherrar
Carlo Fontana

Carlo Fontana, född 22 april 1634 i Rancate, Mendrisio, Ticino, död 5 februari 1714 i Rom, var en schweizisk-italiensk arkitekt, skulptör och ingenjör under barocken. Han var far till Francesco Fontana.

Biografi
Fontana var lärjunge till Giovanni Lorenzo Bernini Han var åren 1686 samt 1692–1700 principe för den romerska konstakademin, Accademia di San Luca. Han förordade en mera klassicerande och återhållsam barockstil och stöddes i detta av påvestolen. Fontanas strama barockstil framgår tydligt i fasaden till Santa Margherita (1680) i Trastevere. Hans främsta arkitektoniska verk är dock fasaden till kyrkan San Marcello al Corso (1682–1683) vid Via del Corso. Bland övriga verk märks Cappella Cybo i Santa Maria del Popolo samt Palazzo Torlonia.

1701 utförde Fontana drottning Kristinas epitafium i Peterskyrkan.

Santa Maria dell'Umiltà

Verk i urval
 Cappella Ginetti – Sant'Andrea della Valle
 Sångarläktare – San Carlo ai Catinari
 Gravmonument över Veronica Rondinini Origo – Sant'Egidio
 Cappella di San Giovanni da Capestrano (osäker attribuering) – San Francesco a Ripa
 Altarbalustrad i brons, Cappella di Sant'Ignazio – Il Gesù
 Restaurering – Santi Marcellino e Pietro
 Fasaden – San Marcello al Corso
 Santa Margherita in Trastevere
 Koret – Santa Maria Maddalena
 Cappella Montioni – Santa Maria di Montesanto
 Högaltaret – Santa Maria dei Miracoli
 Högaltaret – Santa Maria in Traspontina
 Fasaden – Santa Maria dell'Umiltà
 Cappella Cybo – Santa Maria del Popolo
 Ombyggnad – Santa Marta
 Drottning Kristinas epitafium – Peterskyrkan
 Dopfuntar – Baptisteriet, Peterskyrkan
 Högaltarets baldakin – Santa Prassede
 Fasaden – Santa Rita da Cascia
 Cappella Albani – San Sebastiano fuori le Mura
 Ombyggnad – Santo Spirito dei Napoletani
 Portal och fontän – Palazzo Massimo di Rignano
 Palazzo di Montecitorio
 Vattenbassäng – Fontana dell'Acqua Paola
 Ombyggnad – Fontana di Piazza Santa Maria in Trastevere
 Stora salen – Biblioteca Casanatense
 Dogana di Terra (ombyggnad av Hadrianustemplet)
 Ospizio di San Michele, Trastevere
 Cappella dell'Assunta, Collegio Clementino (rivet 1936)

Bilder

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Personer från kantonen Ticino
Italienska barockarkitekter
Födda 1634
Avlidna 1714
Män
Ledamöter av Accademia di San Luca
Pratovecchio

Pratovecchio är en stad och tidigare kommun i kommunen Pratovecchio Stiai provinsen Arezzo i regionen Toscana i Italien. Pratovecchio gränsade till kommunerna Bagno di Romagna, Castel San Niccolò, Londa, Montemignaio, Pelago, Poppi, Rufina, Santa Sofia och Stia.

 upphörde som kommun den 1 januari 2014 och bildade med den tidigare kommunen Stia den nya kommunen Pratovecchio Stia. Den tidigare kommunen hade  invånare (2013).

Referenser

Externa länkar 
 Comune di Pratovecchio

Orter i Toscana
Almunge kyrkby

Almunge kyrkby är kyrkbyn i Almunge socken  i Uppsala kommun längs länsväg 282. Här finns Almunge kyrka och Almunge skola. Merparten av befolkningen bor i den närbelägna tätorten Almunge. Mellan 1995 och 2018 avgränsade SCB här en småort. Vid avgräsningen 2018 klassades bebyggelsen som en del av tätorten Almunge och småorten avregistrerades 

Almunge kyrkby är egentligen klockargården i Almunges marker där kyrkan är belägen, det är okänt vilken by kyrkans mark ursprungligen tillhört.

Noter

Orter i Uppsala kommun
Småorter i Sverige
Björksta, Knivsta kommun

Björksta är en småort och by i Knivsta socken i Knivsta kommun, Uppsala län. Björksta ligger cirka 3 kilometer söder om Knivsta tätort, strax öster om länsväg C 1045 mellan Knivsta och Odensala. Byn består mest av villabebyggelse.

Källor

Externa länkar

Orter i Knivsta kommun
Småorter i Sverige
Blackstalund

Blackstalund är en tätort i Uppsala kommun, Uppsala län.

Befolkningsutveckling

Se även
Jumkils socken

Noter

Orter i Uppsala kommun
Tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Bodarna, Uppsala kommun

För Bodarna öster om Uppsala, se Ensta och Bodarna.

Bodarna är en småort i Uppsala-Näs socken i Uppsala kommun. Orten ligger vid Ekolns nordvästra strand, sydväst om Uppsala och strax norr om Ytternäs och Vreta.

Källor

Orter i Uppsala kommun
Småorter i Sverige
Brogården

För orten i Uppsala kommun, se Brogården, Uppsala kommun, för den nya tätorten i Uppsala kommun, se Lindbacken
Brogården är en egendom strax utanför Skara.

Brogården är uppförd på lämningarna av ett medeltida franciskanerkloster, och var senare ett prebendehemman för förste filosofie lektorn vid Skara gymnasium. Det uppläts 1775 åt Peter Hernqvist för att där anlägga en veterinärskola.

Här inrättades därefter Skara veterinärinrättning, som senare blev skola för hovslagarutbildning. Idag finns Veterinärmuseet i Brogården. Det är ett upplevelsesmuseum som visar svensk veterinärmedicins historia från 1700-talet och framåt till nutid.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Byggnader och anläggningar i Skara
Bärby

Bärby är en tätort i Uppsala kommun öster om Uppsala. Bärby klassades som tätort 2005, tidigare klassades den som småort.

Cirka en kilometer norr om tätorten Bärby ligger Bärby ungdomshem, som drivs av Statens institutionsstyrelse (SiS).

Historia
Bärby är ursprungligen en äldre by, första gången omtalad 1395 ('Bærby'). 1395 fanns här två tiondepliktiga bönder, senare endast en men under 1420-talet åter två bönder. Under 1500-talet omfattar byn ett mantal skatte.

Tidigare var Bärby ett stationssamhälle längs Stockholm-Roslagens Järnvägar, men idag är Bärby en station vid museibanan Upsala-Lenna Jernväg.

Befolkningsutveckling

Se även
Funbo socken

Noter

Orter i Uppsala kommun
Tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Danmark, Uppsala kommun

Danmark är sedan 2015 en tätort i Uppsala kommun och kyrkbyn i Danmarks socken.

Namnet
Ortens namn har sannolikt inget med landet Danmark att göra och är i modern tid en källa till förvirring. Enligt Svenskt ortnamnslexikon kan namnet bestå av det dialektala ordet dan(k) 'sankmark' och mark 'gräns(skog)'. Det skulle kunna syfta på områden mot gränsen mellan Folklanden Tiundaland och Attundaland.

Historia
Danmarks by omtalas i skriftliga källor första gången 1291 ("in villa Danmarcum"). Uppsala domkyrka hade redan på 1280-talet köpt in jord i Danmarks by, som man dock 1291 bytte bort till dekanen Nils. 1316 hade domkyrkan tre landbor i Danmarksby. 1540–1568 omfattade byn 1½ mantal kyrkojord, 2 mantal tillhöriga Uppsala domkyrka, ett arv och eget-mantal tillhörigt Gustav Vasa (indraget från domkyrkan till Hinse Olofsson 1536 och tillfallet Gustav Vasa 1538) samt fem mantal frälse, varav ett tillfaller kungahuset som arv och eget 1561.

1969–1970, i samband med byggnationen av motorvägen mellan Arlanda och Uppsala, undersöktes byns gårdsgravfält (RAÄ 100 Bondkyrka), och 1972–1975 anordnade arkeologiska institutionen vid Uppsala universitet återkommande utgrävningar vid gravfältet, varvid ett tjugotal gravar och ett femtiotal andra anläggningar som härdar och bautastenar undersöktes. Gravfältet var uppodlat och överplöjt, och flera gravar skadade, men gav dock rikligt med fynd, främst från folkvandringstiden, bland annat ett antal agraffknappar i förgyllt silver och en försilvrad bronsfibula.

Befolkningsutveckling

Noter 

Orter i Uppsala kommun
Tidigare småorter i Sverige
Tätorter i Sverige
Ensta och Bodarna

Ensta och Bodarna var en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Uppsala kommun. Småorten omfattade bebyggelse omkring Ensta i Funbo socken belägen strax söder om Gunsta. Från 2015 ingår området i Gunsta tätort.

Källor

Ej längre existerande SCB-definierade orter i Uppsala kommun
Tidigare småorter i Sverige