kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bitola

Bitola (  ; , Bitolj; ; ; ; Monastíri) är en stad i kommunen Bitola i södra Nordmakedonien. Den ligger vid floden Dragor i utkanten av Pelagonien, nära gränsen mot Grekland. Staden är belägen 615 meter över havet. Bitola hade 69 287 invånare vid folkräkningen år 2021. Invånarantalet gör staden till landets tredje största, efter Skopje och Kumanovo.

Staden har ett universitet.

Från staden finns buslinjer till Prilep, Resen och mindre orter men inte till Grekland.

Historia 
I närheten av Bitola stadscentrum finns den forntida staden Heraclea-Lyncestis som grundades av Alexander den stores far, Filip II av Makedonien, under mitten av 300-talet f.kr. Staden var viktig för Makedonien eftersom den gränsade med Epirus i väst och med den Paioniska regionen i norr. I mitten av 100-talet tog Romarriket över Heraclea-Lyncestis och en av Romarrikets viktigaste vägar, Via Egnatia, som gick från nuvarande Istanbul till Rom, passerade genom Heraclea-Lyncestis där staden var ett av de viktigare stoppen. Staden var ett viktigt episkopalt säte under kristendomens tidiga period, men efter 600-talet började staden successivt överges efter en jordbävning och attacker av små grupper slaver. Den romerska kejsaren, Hadrianus, lät bygga en amfiteater i staden som användes för gladiatorstrider och det fanns tre burar som kunde hushålla lejon och en tunnel som ledde lejonen ut i amfiteatern. Under slutet av 1300-talet blir Bitola en del av Serbien under Stefan Dušan. Staden blir av osmanerna benämnd som Monastır efter deras erövring under 1400-talet. Då Serbien erövrade staden efter balkankrigen fick staden namnet "Bitolj" efter det slaviska ordet "obitel" som betyder kloster. På makedonska är ordet kloster "manastir".

Byggnader 
Yeni-moskén (den nya moskén) byggdes på fundament som tillhörde en gamal basilika. Byggnaden användes efter Osmanska riket länge som konstgalleri. Den stängdes för utgrävningar. På andra sidan floden ligger Isaak-Bey-moskén som är fortfarande i bruk. Ofta besöks marknaden Bezisten som har ett tak.

Övrigt 
Berget Baba med högsta delen kallad Pelister (berget är nationellt naturskyddat område) är ett populärt utflyktsmål där den endemiska trädsorten makedonisk tall kan beskådas. Denna ovanliga tall upptäcktes av en tysk ditresande i slutet av 1800-talet. Bitola har en två kilometer lång gågata även känd under namnet Korzo kantad av affärer och pubar med uteservering samt hus med karakteristisk arkitektur från Bitola på bägge sidor.

Av invånarna i Bitola är 86,84 % makedonier, 4,44 % romer, 3,79 % albaner, 1,73 % turkar, 1,56 % valaker och 0,50 % serber (2021).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Bitola (kommun)
Barbitos

Barbitos, barbiton var ett stränginstrument som användes i Grekland under antiken.

Meningarna om barbitonens utseende är delade. Tidigare ansågs barbiton var det kithara mycket smala instrument som ofta avbildas i den grekiska antiken. Kathleen Schlesinger framlade dock 1910 hypotesen att namnet barbiton var besläktat med det persisk-arabiska barbat vilket avsåg ett lutliknande instrument. Curt Sachs bestred 1913 Schlesingers teorier.

Se även
 Lista över musikinstrument
 Lista över musikgenrer

Noter 

Stränginstrument
Baptisterium

Baptisterium (av grekiska baptisterion = "simbassäng"), dopkyrka, dopkapell, var under antiken och medeltiden en kyrkobyggnad med dopbassäng, i vilken dop förrättades. Sådana kyrkor var i regel helgade åt Johannes Döparen och oftast runda eller åttkantiga och försedda med kupoltak. I mitten fanns en cistern eller bassäng med vatten vari den nakna dopkandidaten nedsänktes tre gånger.

Det äldsta kända baptisteriet har påträffats i Dura-Europos vid Eufrat och är från omkring år 230.

Sedermera, då barndopet blivit vanligt, ersattes cisternen av en dopfunt. I Italien fanns ganska länge bruket att bygga baptisterier kvar, och där finns också en mängd berömda dopkyrkor i bland andra Rom, Florens, Pisa, Ravenna och Parma.

Bildgalleri

Baptisterier i urval

Baptisteriet i Emmaus Nicopolis, Palestina
 Battistero lateranense, Rom, Italien
 Battistero di Parma, Parma, Italien
 Battistero di San Giovanni, Florens, Italien
 Battistero di San Giovanni, Pisa, Italien
 Lomello Baptistery of San Giovanni ad Fontes, Lomello, Italien
 Baptistère Saint-Jean,  Poitiers, Frankrike

Källor

Noter
Parsec

Parsec eller parsek (pc) är en längdenhet som används inom astronomi. En parsec är definierad som det avstånd varifrån radien i jordens bana kring solen syns under vinkeln 1 bågsekund, och motsvarar 31 Pm (petameter) eller 3,26 ljusår. Eftersom det finns 360·60·60/(2π) = 206 264,8 bågsekunder i en radian, är en parsec lika med 206·103 AU (astronomiska enheter).

Ett vanligt sätt att mäta avståndet till en närliggande stjärna är att mäta parallaxen, det vill säga hur stjärnan ligger i förhållande till bakgrunden med ett halvt års mellanrum. Då har jorden rört sig till andra sidan av solen sett från stjärnan, och skillnaden i vinkeln som uppmätts kan då enkelt översättas i parsec. Svårigheten i metoden är att vinklarna, även för relativt närbelägna stjärnor, är väldigt små. Inga stjärnor ligger närmare solen än 1 parsec och avståndet till den närmaste stjärnan, Proxima Centauri, är 1,3 parsec.

I bilden visas (ej skalenligt) solen och jorden vid en punkt i omloppsbanan. Avståndet mellan solen och jorden är en astronomisk enhet (AU). Vinkeln från P till solen och jorden är en bågsekund (1/3600 del av en grad) och P är därmed definitionsmässigt en plats i rymden en parsec från solen.

Prefix 

Klotformade stjärnhopars storlek mäts i parsec. M13 Herkuleshopens diameter är 45 pc. Det moln av kometkärnor och damm som omger solsystemet, Oorts moln, beräknas nå så långt som 0,6 pc ut från solen. Alla stjärnors skenbara magnituder omvandlas med standardavståndet 10 parsec till absoluta magnituder. 

Avstånd i Vintergatan mäts i kiloparsec, där 1 kpc motsvarar 3 262 ljusår. Solen ligger 8,6 kpc från galaxcentrum och Vintergatans radie är 12–15 kpc.

Avstånd till andra galaxer och galaxhopar mäts i megaparsec där 1 Mpc motsvarar 3,26 miljoner ljusår. Granngalaxen (M31 Andromeda) ligger 0,77 Mpc från Vintergatan. Virgohopen ligger 15 Mpc bort och är 3 Mpc i diameter.

Avstånd till kvasarer och andra objekt längre bort mäts i gigaparsec, där 1 Gpc motsvarar 3,26 miljarder ljusår. Kvasaren 3C 273 ligger 0,9 Gpc bort och partikelhorisonten 14 Gpc bort.

Volymmått 
Solen är ensam i sin kubikparsec (1 pc3 = 2,938·1040 km3), att jämföra med stjärntätheten i klotformiga stjärnhopar som är på hundra till tusen stjärnor per kubikparsec.

För att bestämma antalet stjärnor i Vintergatan, väljs områden (om kubikkiloparsec). Stjärnorna räknas i dessa kubikkiloparsec (1 kpc3 = 1 miljard pc3), och resultatet multipliceras upp. Samma procedur används för antalet klotformiga stjärnhopar i Vintergatan.

För att bestämma antalet galaxer i supergalaxhopar, väljs områden (om kubikmegaparsec). Galaxerna bestäms och räknas i dessa kubikmegaparsec (1 Mpc3 = 1 miljard kpc3), och resultatet multipliceras upp. Det stora tomrummet i riktning mot Björnvaktaren mäts i Mpc3.

För att bestämma mängden materia i det observerbara universum, väljs områden (om kubikgigaparsec). Galaxerna och kvasarerna räknas i dessa kubikgigaparsec (1 Gpc3 = 1 miljard Mpc3), och resultatet multipliceras upp.

Källor 

Astronomi
Längdenheter
Regalt pastorat

Regalt pastorat var ett pastorat där en monark utnämnde en pastor utan att behöva ta hänsyn till något lokalt prästval.

Sverige
I Sverige innebar regala pastorat inom Svenska kyrkan att konungen (Kungl. Maj:t) kunde utse kyrkoherden där. Denna frihet för monarken skilde de regala pastoraten från de konsistoriella och patronella pastoraten. Systemet med regala pastorat avskaffades genom 1910 års prästvallag. Dock berördes inte de regalt-patronella pastoraten, vilka 1915 uppgick till fyra stycken.

Antalet regala pastorat steg kraftigt under Karl XI (det kungliga enväldet), särskilt i de då nyerövrade provinserna som hade andra regler dessförinnan, samt i samband med Karl XI:s reduktioner, men minskade igen 1722. Efter 1739 väcktes inte förslaget om tillsättningen av kyrkoherde i de regala pastoraten av monarken själv. Därefter tillsattes kyrkoherden i de regala pastoraten genom att domkapitlet fick utse tre kandidater, som fick provpredika (det så kallade bondprovet), varefter val genomfördes av församlingen. Valresultatet sändes därefter vidare till Kungl. Maj:t som hade formell beslutsrätt och även lagligt sett kunde välja bland extra sökande som ansökt direkt hos Kungl. Maj:ts kansli. Kungl. Maj:t var inte bunden att utse den som fått flest röster.

Både konsistoriella och regala församlingar hade rätt att kalla en fjärde provpredikant, om de ville det, enligt en lag om "tillsättning af prester" av den 26 oktober 1883.

I § 30 i 1809 års regeringsform blev förhållandena för tillsättning av kyrkoherde i regala och konsistoriella pastorat grundlagsreglerade ("i regala pastorater" och "konsistoriella gäll").

Finland
I storfurstendömet Finland kallades motsvarigheten imperiella pastorat (av latin: imperator), eftersom Finlands storfurste då samtidigt var Rysslands kejsare.

Se även
Pastorat
Konsistoriellt pastorat
Patronellt pastorat
Prebende

Referenser

Noter

Litteratur
Lars-Otto Berg och Ragnar Norrman, "Fjärdhundra kontrakt", Uppsala stifts herdaminne 1997
.
.

Externa länkar
"Förslag till ändrade bestämmelser angående tillsättning af prästerliga tjänster" (SOU 1909:5).

Svenska kyrkans pastorat
Bågsekund

En bågsekund är en enhet för att mäta vinklar. En bågsekund är ~4,85 μrad, ~772 nv eller 1/3600 grad. En bågsekund är en mycket liten enhet – vinkeln är ungefär lika stor som en enkrona sedd på ett avstånd av 4 km och när bågsekunden används i geografiska latitudangivelser motsvarar den ungefär 31 meter, mer exakt 1/60 av en distansminut (sjömil).

I astronomin används ofta millibågsekunder, framför allt när man beskriver bilder med hög upplösning eller egenrörelsen hos stjärnor och galaxer. En tennisboll på 13 400 kilometers avstånd uppvisar en vinkelstorlek på ungefär en millibågsekund. En rymdfarare som stod på månen skulle också ha vinkelstorleken en millibågsekund.

För att observera astronomiska objekt med detta ynkliga vinkelmått förlitar sig astronomer på interferometri, i vilken signaler som mottas av flera spridda instrument kombineras med en teknik som kallas apertursyntes. Denna kan ge bilder med millibågsekunds upplösning i optiska och infraröda våglängder, och ännu högre upplösningar i radiobandet (VLBI).

Den astronomiska enheten parsec är baserad på bågsekunden. Anta att parallaxen hos ett objekt är p mätt i bågsekunder (as); då är dess avstånd D mätt i parsec (pc).

Se även 
 Bågterti

Vinkelenheter

bg:Градус (ъгъл)#Минути и секунди
en:Minute of arc#Symbols and abbreviations
Sven (riddarväsen)

Sven var inom riddarväsendet benämning på person tillhörande en klass av adelsståndet som stod närmast under riddarna.

För att nå riddarvärdighet krävdes en särskild uppfostran som började med tjänstgöring som page eller "småsven". Därefter anställdes den adlige ynglingen som väpnare eller "sven" hos sin länsherre eller någon annan framstående krigare, vid vars hov han fick öva sig i ridderliga idrotter och lära sig att uppföra sig på ett belevat sätt. Under krig skulle han hjälpa sin herre med vapen och stridshäst och fick också själv i hans följe deltaga i striden. Även väpnaren bar vapenrustning, men under det att riddarna använde gyllene sporrar, hade väpnarna till utmärkelsetecken silversporrar. Efter avslutad väpnartjänst var tiden inne för att bli riddare.

Se även
Svenneklass

Källor 
 4

Riddarväsen
Historiska yrken
Pik (olika betydelser)

Pik kan syfta på:

 Pik (ätt) - en svensk medeltida frälseätt med en mussla i vapnet
 Pik (vapen) – ett långt, spjutliknande stångvapen
 Pik (simhopp) – en hoppstil i simhopp
 Pik (sjöväsen) – den förligaste eller akterligaste delen av ett fartyg under tross- eller lastdäck
 Nunatak Pik – en nunatak i Antarktis
 PIK (flygklubb) –  en finländsk flygklubb
 PIK – IATA:s flygplatskod för Glasgow Prestwick Airport
Hertz

Hertz (Hz) är (den härledda) SI-enheten för frekvens, uppkallad efter Heinrich Hertz. En hertz är en händelse per sekund. 

Händelsen som avses är vanligen svängningar eller perioder hos någon form av vågor, men hertz kan användas för att beskriva alla periodiska förlopp.

Exempel 
 11,6 μHz (mikrohertz) – jordens rotationshastighet kring sin egen axel (vinkelfrekvens)
 440 Hz – tonen ettstrukna a (akustisk svängning)
 50 Hz – frekvensen i svenska elnätet. Den resulterande blinkfrekvensen 100 Hz kan uppfattas av ögat som irriterande. Ett relaterat fenomen är den randighet som beroende på kamerans läshastighet kan uppträda i digitalt foto eller film tagen inomhus under exempelvis ett lysrör.
 428–752 THz – synligt ljus (elektromagnetisk svängning)
 20 Hz – 16 kHz (ungefär) – normalt hörselomfång hos en vuxen människa (många barn och djur kan höra ljud med frekvenser utanför detta område) (akustisk svängning)
 Ultraljud – Högre än 20 000 Hz  
 Hörbart ljud – 20 – 20 000 Hz
 Infraljud – Mindre än 20 Hz

Förkortningar
 kHz – kilohertz – 1 000 Hz
 MHz – megahertz – 1 000 000 Hz
 GHz – gigahertz – 1 000 000 000 Hz
 THz – terahertz – 1 000 000 000 000 Hz
 PHz – petahertz – 1 000 000 000 000 000 Hz

Frekvensband 

Radiovågorna delas in i följande frekvensband:
 Very Low Frequency (3–30 kHz) används mest för radiokommunikation med ubåtar. Radiostationen i Grimeton sänder på 17,5 kHz.
 Low Frequency (30–300 kHz) – långvågsbandet ligger här, liksom radiofyrar.
 Medium Frequency (300 kHz – 3 MHz) – mellanvågsbandet ligger här.
 High Frequency (3–30 MHz) är detsamma som kortvåg.
 Very High Frequency (30–300 MHz) – här sänder FM-radio. SVT1 sändes analogt här innan de analoga sändningarna upphörde. I kabelnät sänds fortfarande analoga kanaler här.
 Ultra High Frequency (300 MHz – 3 GHz) – här sänder marksänd digital-tv, mobiltelefoner, Wi-Fi med mera. SVT2 och TV4 sändes analogt här innan de sändningarna upphörde.
 Super High Frequency (3–30 GHz) – här sänder bl.a. tv-satelliter och modernare routrar.
 Extremely High Frequency (30–300 GHz)

Referenser

Externa länkar 

Härledda SI-enheter
Frekvensenheter
Kubikmeter

Kubikmeter, m³ (kbm), är SI-enheten för volym. En kubikmeter är definierad som volymen av en kub med sidan 1 meter.

En vanligare enhet i vardagliga sammanhang är liter. 1 liter = 1/1000-dels kubikmeter = 1 kubikdecimeter (1 dm³), det vill säga den volym som ryms i en kub med sidlängden 1 decimeter.

En kubikcentimeter (cm³) kallas även milliliter och en kubikmillimeter (mm³) kallas även mikroliter.

Medan SI-systemet definierar m³ med stor precision kan det i många situationer, bl.a. inom skogsnäringen, finnas flera olika sätt att mäta och utvärdera volymer på.

Överföring 
1 km³ =  m³

1 m³ =  dm³ =  cm³ =  mm³

1 dm³ =  cm³

1 cm³ =  mm³

Se även 
 Skogskubikmeter
 Volymenheter inom skogsnäringen
 Skrymdensitet

Källor

Volymenheter
Härledda SI-enheter
1370

1370 (MCCCLXX) var ett normalår som började en tisdag i den Julianska kalendern.

Händelser

Maj 
 24 maj – Fred sluts mellan hansaförbundet och Danmark i Stralsund. I freden med Hansan tvingas kung Valdemar Atterdag av Danmark att avstå västra Skåne med slotten i Helsingborg, Malmö, Skanör och Lindholmen till tyskarna fram till 1385.

Juli 
 1 juli – Stillestånd sluts mellan Albrekt av Mecklenburg och Håkan Magnusson i Lödöse.

December 
 30 december – Sedan Urban V har avlidit den 19 december väljs Pierre Roger de Beaufort till påve och tar namnet Gregorius XI.

Okänt datum 
 Påven Urban V godkänner Birgitta Birgersdotters ordensregel i kraftigt modifierad form.
 Birgitta utger smädeskriften Lebellus de Magno Erici regi mot Magnus Eriksson. Han utpekas som homosexuell (hon kallar honom Magnus Smek) och maktfullkomlig.
 Det berömda orgelhuset i Sundre kyrka på Gotland tillverkas av mäster Werner.
 Tyska ordens högmästare Winrich von Kniprode inrättar ridande post i Preussen.

Födda 
 Början av december – Olav Håkonsson, kung av Danmark 1375–1387 och av Norge 1380–1387.
 Dirk Potter, nederländsk skald.
 Johannes XXIII, född Baldassare Cossa, motpåve 1410–1415.
 Benedictus XIV, född Bernard Garnier, motpåve 1425–1430.
 Johanna av Navarra, drottning av England 1403–1413 (gift med Henrik IV) (född omkring detta år)

Avlidna 
 19 december – Urban V, född Guillaume Grimoard, påve sedan 1362.
 Gi (kejsarinna), de facto kinesisk regent.

Källor

Externa länkar
Sappör

En sappör är en soldat som utför lättare befästningsarbeten, ofta i samband med belägringar av fästningar. De utför även demolering av fientliga konstruktioner. Sappörerna tillhörde tidigare artilleriet, sedan 1800-talet ingenjörtrupperna och dess föregångare.

Se även
Minör

Sappörkåren

Referenser 

Truppslag
Neith

Neith eller Neit var en modergudinna i den tidiga egyptiska mytologin, särskilt i området vid nedre Nilen. 

Neith beskrivs under olika perioder av det gamla egyptiska riket som moder till olika gudomligheter, exempelvis Sobek. Den onde draken Apep skapades av hennes saliv. Hennes status gentemot de andra gudarna förblir oklar och, precis som med många andra egyptiska gudar övergår hennes kult gradvis i andra gudomligheters. Neith associerades ibland med jakt och krig men förekommer också i samband med begravningsriter.

Hon var en psykopomp, en vägledare till livet-efter-detta. Hon var även vävningens beskyddarinna. De bindor som lindades kring mumier sågs som en gåva från Neith.

Kulten kring Neith hade sitt centrum i Sais i Nildeltat under sen tid. Hon avbildades med Nedre Egyptens krona, samt med pil och båge.

Referenser 

Gudinnor i egyptisk mytologi
Modersgudar

ca:Llista de personatges de la mitologia egípcia#N
Nekhebet

Nekhebet eller Nekhbet var en gudinna i egyptisk mytologi som avbildades som en gam. Hon var Övre Egyptens skyddsgudinna. När Övre och Nedre Egypten enades, blev hon tillsammans med sin motsvarighet i Nedre Egypten, Wadjet, en av det enade Egyptens och faraos två skyddsgudinnor.  Nekhbets uppgifter inbegrep fruktbarhet, moderskap och beskydd av faraonernas värdighet. Hon associerades med gudarna Ra och Osiris. 

Nekhebets huvudtempel låg i staden Nekheb (även känd som El Kab). Hennes tempel är en av de äldsta som är kända i Egypten, och hennes tempelstad är känd från åtminstone 3400 f.Kr. Hon var ursprungligen en lokal gudinna och blev så småningom Övre Egyptens skyddsgudinna, och när Egypten enades blev hon tillsammans med sin motsvarighet i Nedre Egypten en av landets två skyddsgudinnor. Som sådan blev hon också faraos beskyddare. Tillsammans kallades de ofta i dagligt tal för "De två damerna". Nekhbet avbildades som en kvinna med gamhuvud, eller som en gam, som bredde ut sina vingar till skydd ovanför faraos krona.

Se även 
 Mytologi: Gudar i djurgestalt
 Mytologi: Fruktbarhet

Referenser 

Gudinnor i egyptisk mytologi
Fruktbarhetsgudar
Skyddsgudar
Nemterequeteba

Nemterequeteba var i mytologin hos indianerna i Colombia en gestalt som, precis som många andra gestalter i den sydamerikanska mytologin, sades ha kommit från "någon annanstans" och spridit visdom och god etik på kontinenten.

Se även
 Viracocha
 Thunupa

Amerikansk mytologi
Neptunus (mytologi)

Neptunus var en havsgud i romersk mytologi. Han var mindre mäktig än Poseidon, hans motsvarighet i den grekiska mytologin. Neptunus gestaltades som en skäggig man med krona och treudd, hans särskilda attribut.

Neptunus var sannolikt vattnets eller fuktighetens gud överhuvudtaget. Hans fest, Neptunalia firades i juli, årets hetaste månad, antagligen till skydd mot torka. Neptunus gemål var gudinnan Salacia.

Planeten Neptunus har namngivits efter guden.

Noter 

Gudar i romersk mytologi
Havsgudar
Babusch

En babusch är ursprungligen en österländsk sko med en mjuk överdel och spetsig näsa samt utan klack och bakkappa. Den kallas också för 'turkisk toffel'.

Se även
 Pampusch

Fotbeklädnader
Barett

En barett är en platt, rund eller fyrkantig, ibland åttkantig huvudbonad, vanligen med större eller mindre brätten. Den blev vanlig under slutet av medeltiden och under 1500-talets tre första årtionden var den nästan den enda huvudbonaden för män och kvinnor. Därefter blev huvudsakligen den inskränkt till att användas av präster, lärda, domare och advokater, vilka i vissa länder fortfarande bär den. 1500-talets landsknektar och modemedvetna bar breda baretter med överdådig fjäderprydnad.

I Finland använder man i militära sammanhang termen barett för det som man i Sverige kallar basker.

Källor
 

Huvudbonader
Ugglan

de:Barett
Pikometer

En pikometer förkortas 1 pm och är 10-12 meter, alltså en biljondels meter. Pikometer kommer SI-prefixet piko. Måttet används för noggranna uppgifter om atomavstånd i kristaller, som är några hundra pikometer.

Referenser 

Längdenheter
Bayerska tronföljdskriget

Bayerska tronföljdskriget kallas det krig som 1778-1779 fördes mellan Österrike å ena sidan och Preussen och Sachsen å andra sidan om tronföljden i Bayern. 

När huset Wittelsbachs bayerska linje dog ut med kurfursten Maximilian Josef 1777 och  Bayern tillföll kurfursten Karl Teodor av Pfalz förmåddes denne av kejsar Josef II att avträda hela Nedre Bayern till Österrike i utbyte mot några personliga fördelar. Då Preussen fruktade att detta skulle medföra ökad makt för Österrike i södra Tyskland, fick kungen av Preussen, Fredrik II, såväl som Karl Teodors arvinge, hertig Karl av Zweibrücken och kurfursten Fredrik August av Sachsen, som även var Maximilian Josefs dotterson, att opponera sig mot detta. Då underhandlingarna strandade ryckte kung Fredrik II i juli 1778 in i Böhmen, understödd av sachsiska trupper. 

Kriget, som mest kom att handla om härarnas proviantering – det kallades av soldaterna hånfullt för "potatiskriget" – fördes utan större eftertryck på någondera sidan och avslutades genom freden i Teschen den 13 maj 1779. Under Rysslands och Frankrikes medling bestämdes det att Österrike skulle få det lilla men fruktbara området Innviertel, beläget mellan floderna Donau, Inn och Salza, men avstå från sina övriga anspråk. Fredrik fick sina anspråk på Ansbach och Bayreuth erkända och Sachsen en penningsumma. Freden garanterades av Frankrike och Ryssland.

Referenser

 

Tronföljdskrig
Österrike under 1770-talet
Österrikiska krig
1778 i Österrike
1779 i Österrike
Ångbildningsvärme

Ångbildningsvärme eller förångningsentalpi anger den värmeenergi som måste tillföras för att vid konstant temperatur förånga 1 gram eller 1 mol av ett ämne vid dess normala kokpunkt. Ångbildningsvärmen för till exempel vatten vid atmosfärstryck är 539 kalorier per gram, eller 2260 kJ/kg.

Formel : E = l × m där l är ångbildningentalpiteten, E är energin och m är massan ger l = E ÷ m

Se även 
 Smältvärme
 Latent värme

Termodynamik
Smältvärme

Smältvärme, smältentalpi, anger den energimängd som behöver tillföras för att smältning av ett ämne ska kunna fortgå. Molekylerna behöver ett extra energitillskott för att lösgöra sig från varandra. Smältvärme mäts i joule per kg, joule per g eller joule per mol. 

Vid stelning frigörs motsvarande mängd värme, vilken måste avledas för stelningen ska fortsätta.

Ett ämnes specifika smältentalpi anger den energi som krävs för att smälta 1 kg av ämnet. Enhet 1 kJ / kg

Tabell
Nedan följer några ämnens smältvärme.

Se även
Smältpunkt
Ångbildningsvärme
Latent värme
Specifik värmekapacitet

Källor
Formelblad till Fysik A () Hämtat 30 oktober 2010.

Termodynamik
Värmekapacitet

Värmekapacitet är ett mått på den mängd energi som motsvarar en viss temperaturförändring hos en kropp (till exempel ett föremål eller en gasmassa). Med SI-enheter anges värmekapacitet i J/K, joule per kelvin, men vanligen anger man värmekapacitet per massa [ kilogram ] eller substansmängd [ mol ], och talar då om värmekapacitivitet (specifik värmekapacitet) eller molär värmekapacitet. En kropps värmekapacitet beror på kroppens massa, vilka ämnen den består av och på rådande temperatur och tryck.
C=mc (där m= massa, c=specifika värmekapaciteten) E=C*m*Δt

Se även
 Specifik värmekapacitet
 Termodynamik

Termodynamik