kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tarkett

Tarkett, tidigare Tarkett Sommer, är ett franskt företag som tillverkar golv, med huvudkontor i affärsdistriktet La Défense utanför Paris i Frankrike. Antalet anställda i världen uppgår till cirka 13 000 personer fördelade på 34 fabriker och med försäljning i mer än 100 länder. Varje dag säljs det ungefär 1,3 miljoner kvadratmeter Tarkett-golv.

I Sverige har företaget två stora produktionsanläggningar i Hanaskog och Ronneby med cirka 700 anställda. Fabriken i Hanaskog är en av världens största för tillverkning av trägolv medan anläggningarna i Ronneby främst inriktar sig på plastgolv, distribution samt design.

Historik 
Föregångaren till Tarkett AB grundades 1886 i Malmö under namnet AB Malmö Snickerifabrik, och tillverkar då byggnadssnickerier. Produktion av stavparkett inleds 1889. 1914 byts namnet till Limhamns Snickerifabrik AB. Produktnamnet Tarkett införs 1947 som benämning på den första plastplattan i företagets sortiment. På 1950-talet byggs en ny fabrik i Ronneby, och 1958 börjar färdiglackerade parkettbrädor säljas.

År 1966 köptes 50% av företaget av ett dotterbolag till AB Custos, och 1967 fick företaget namnet Tarkett AB. År 1970 köpte Svenska Tändsticks AB (senare Swedish Match) samtliga aktier i Tarkett AB. Stora köpte 1988 Swedish Match, varvid kopplingen mellan detta företag och Tarkett upplöstes. År 1993 såldes Tarkett till en grupp internationella investerare bestående av CWB Capital Partners Ltd London och Goldman, Sachs & Co.

Det nuvarande företaget skapades 1997 under namnet Tarkett Sommer genom en sammanslagning av det svenska företaget Tarkett AB (grundat 1886 och med parkettgolv som främsta produkt) med det franska företaget Sommer-Allibert. Sommer Allibert hade skapats 1972 genom en sammanslagning av Sommer (grundat 1880) med Allibert (grundat 1913).

År 2003 avkortades namnet från Tarkett Sommer till Tarkett.

Produkter 
Tarkett marknadsför idag golv- och väggprodukter för såväl hemmiljö som design- och funktionslösningar för offentlig miljö. Produktportföljen består av plastgolv, golv & vägg för våtutrymmen, väggmattor, trägolv/parkettgolv, designgolv, vinylgolv, linoleumgolv, textilgolv, laminatgolv och sportgolv.

Varumärken som ingår i Tarkett-koncernen är, förutom just Tarkett även Johnsonite, Tandus Centiva, Desso, Pegulan, Sommer, Febolit, Sintelon och Lexmark som alla förvärvats under åren.

Dessutom är varumärket FieldTurf den världsledande aktören på marknaden när det kommer till konstgräs inom sport med över 20 000 installerade mattor. Man är en del av FIFA Preferred Producer Program där man levererat mattor till bland andra Ajax Amsterdam, FC Barcelona, FC Sevilla, Borussia Dortmund, 1860 München, Olympique Lyonnais, Olympique de Marseille, Tottenham Hotspurs, Everton och West Ham United.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Tarkett.se - för privatpersoner
 Tarkett.se - för proffs

Franska företag
Svenska tillverkare av byggnadsdetaljer
Frankenthal (Sachsen)

är en kommun och ort i Landkreis Bautzen i förbundslandet Sachsen i Tyskland. Kommunen har cirka  invånare.

Kommunen ingår i förvaltningsområdet Großharthau tillsammans med kommunen Großharthau.

Referenser 
 

Kommuner och städer i Landkreis Bautzen
Nørhalds kommun

Nørhalds kommun var en kommun i Århus amt i Danmark. Sedan 2007 ingår den i Randers kommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Randers kommun
Nørre Djurs kommun

Nørre Djurs kommun var en kommun i Århus amt i Danmark. Den ingår sedan 2007 i Norddjurs kommun.

Tidigare kommuner i Danmark
Norddjurs kommun
Jakob Israelsson

Jakob Israelsson, död 25 oktober 1281, var en svensk präst och ärkebiskop av Uppsala stift från 1278 till sin död 1281.

Biografi 
Jakob Israelsson tillhörde Finstaätten och var besläktad med sin företrädare Folke Johansson Ängel. Han var farbror till Upplandslagmannen Birger Persson och till västeråsbiskopen Israel Erlandsson. Han var kanik vid domkapitlet i Uppsala från 1273.

Företrädaren ärkebiskop Folke avled den 3 mars 1277. Jakob omtalas som utvald ärkebiskop, archielectus, i januari följande år. Senast i augusti 1278 invigdes han av ärkebiskop Trugot av Lunds stift.

Jakob Israelsson avled 1281.

Referenser

Noter

Källor
 
Svenskt diplomatarium

Avlidna 1281
Män
Svenska präster under 1200-talet
Födda okänt år
Svenska ärkebiskopar
Magnus Bosson

Magnus Bosson, död 15 juni 1289, var en svensk präst och ärkebiskop av Uppsala stift från 1285 och fram till sin död 1289.

Biografi 
Han omnämns som vald till ärkebiskop första gången 5 augusti 1285 och som invigd av Lunds stifts ärkebiskop Johannes Dros den 22 maj 1286.

Magnus Bosson var ärkebiskop under de sista åren av kung Magnus Ladulås regering. Under hans tid som ärkebiskop kom år 1287 en fransk byggmästare och stenhuggare Étienne de Bonnœil med mästare och gesäller för att arbeta på Uppsala domkyrka, som ännu stod endast påbörjad med sin innanför stenmurarna uppförda träkyrka. Hur långt den franske byggmästaren fört arbetet framåt är inte känt.

Källor

Noter

Tryckta källor
Berättelser ur den Svenska Historien

Män
Avlidna 1289
Svenska präster under 1200-talet
Födda okänt år
Svenska ärkebiskopar
Stans (olika betydelser)

Stans kan avse följande:

Stans – huvudort i kantonen Nidwalden, Schweiz
Stans, Österrike – kommun i Österrike
Stans (golf) – spelarens placering av fötterna
Stansning – form av bearbetning.
Birger Gregersson

Birger Gregersson, född (troligen) 1327, död (troligen på Arnö slott vid Mälaren) 10 mars 1383, var en svensk katolsk präst och biskop av Uppsala stift från 1366 till sin död. Dessutom var han författare till en legend om heliga Birgitta.

Biografi 
Birger Gregersson föddes troligen 1327 som son till Greger Jonsson av Malstaätten.

År 1342 utnämnde påven honom till kanik av Strängnäs, och han blev därefter kyrkoherde i Österhaninge. Under 1350-talet hade han befattning med den påvliga skatteuppbörden, och var därigenom meriterad för domprostvärdigheten i Uppsala stift som han erhöll 1356.

I politiskt avseende sällade han sig till sin ätt och den heliga Birgitta, och tog parti för Albrekt av Mecklenburg vars första regering han fick tillhöra. Under en tid var han konungens kansler, och 26 juni 1365 nämns Birger Gregersson i Diplomatarium Fennicum: 

1366 valdes Birger Gregersson till ärkebiskop av Uppsala stift. Han reste då till påven i Viterbo, som erkände valet.

Herr Birger utgjorde en gränspunkt i den svenska kyrkopolitiken, och han anses i sin självständighet ha varit ett organ för idén om en nationalkyrka. Han stod på god fot med Bo Jonsson Grip såväl vad gäller lojaliteten mot Birgitta som att stärka aristokratins och kyrkans maktställning gentemot monarkin.

År 1381 instiftade han Vårfrupenningen i syfte att finansiera ett kloster i Vadstena. Han har efterlämnat några officier; ett över Sörmlands apostel, Botvid, och ett över Birgitta. Av dessa båda synes speciellt Birgitta ha utövat ett stort inflytande på hans handlingar och strävanden.

Källor

Män
Födda 1327
Avlidna 1383
Svenska präster under 1300-talet
Svenska ärkebiskopar
Luftrum

Luftrum är ett begrepp som indelar luften kring jordklotet i olika zoner. Primärt delas det samlade luftrummet upp i så kallade flyginformationsregioner (FIR - från engelskans Flight Information Region), vars fördelning vilar på olika nationer; Sverige ansvarar således för "Sweden FIR", vilket är ett område större än såväl svenskt territorium som svensk ekonomisk zon. Inom en FIR-zon finns det kontrollerad och okontrollerad luft, där den kontrollerade övervakas av den nations flygtrafikledning som ansvarar för zonen, medan det i den okontrollerade luften är varje enskild pilot som ansvarar för att motverka kollision. All luft i Sweden FIR mellan 3000 och 20 000 m ö.h. är kontrollerad, liksom all luft runt större flygplatser (dock enbart då flygtrafikledningen är bemannad). Luftrum delas också in i kontrollzoner (controlled traffic region, CTR) och terminalområden (Terminal control area, TMA).

Källor

Flygnavigering
Abaiang

Abaiang eller Abaiangatollen (även Apaiang, tidigare Charlotte Island) är en ö i Mikronesien som tillhör Kiribati i Stilla havet.

Geografi
Abaiang är en atoll bland Gilbertöarna och ligger cirka 7 kilometer nordöst om huvudön Tarawa.

Ön är en korallatoll och har en areal om ca 208 km² med en landmassa på ca 16,4 km². Atollen är ca 26 km lång och åtta  km bred och omsluter en stor lagun. Atollen omges av ett korallrev. Den högsta höjden är på endast fyra m ö.h. Aollen består av cirka 15 öar.

Befolkningen uppgår till ca 6 000 invånare fördelade på orterna Aonobuaka, Borotiam, Koinawa, Evena, Morikao, Tabontebike, Tabwiroa, Taburao, Takarano, Tanimaiaki, Tebanga, Tuarabu och Ubanteman.

Abaiang har en liten flygplats Abaiang Airport (flygplatskod "ABF") för lokalt flyg.

Historia
Ön upptäcktes 1788 av brittiske kapten Thomas Gilbert på fartyget "Charlotte" och namngavs efter fartyget.

1820 namngav estnisk/ryske Adam Johann von Krusenstern öarna îles Gilbert och Gilbertöarna blev tillsammans med Elliceöarna slutligen ett brittiskt protektorat 1892. I januari 1915 blev området en egen koloni.

1857 anlände den amerikanske missionären Hiram Bingham till ön från Hawaii och byggde nära Koinawa 1859 den första kyrkan bland Gilbertöarna.

1939 grundades St. Josephs College i Tabwiroa som finns än idag och anses som en av de mest framstående skolor i Kiribati. Bland dess fd elever hittas även Anote Tong som blev Kiribatis president 2003.

Under andra världskriget ockuperades öarna åren 1941 till 1944 av Japan för att sedan återgå under brittisk överhöget.

1971 erhöll Gilbertöarna autonomi och blev i juli 1979 en självständig nation under namnet Kiribati.

Inom kulturen
Atollen fungerade som inspiration och förebild till den fiktiva ön Escondida i Hugo Pratts serieroman Balladen om det salta havet. I vissa bokutgåvor av serieromanen återfinns en karta som påstås föreställa Escondida. Hela kartografin är dock tagen från Abaiang, något som den intervjuade Pratt villigt erkänt. Beskrivningen av atollen i serien blandar dock vyer från en atoll med kuperad terräng som mer liknar en vulkanö.

Kommentarer

Referenser

 Hugo Pratt (entretiens avec Dominique Petitfaux), De l’autre côté de Corto, Casterman, 1990.

Externa länkar
 om Abaiang
 karta över Abaiang
 om Abaiangs historia

Mikronesien
Kiribatis öar
Öar i Gilbertöarna
Abemama

Abemama eller Abemamaatollen (även Apamama, tidigare Roger Simpson Island) är en ö i Mikronesien som tillhör Kiribati i Stilla havet.

Geografi 
Abemama är en atoll bland Gilbertöarna och ligger cirka 153 kilometer sydöst om huvudön Tarawa.

Ön är en korallatoll och har en areal om ca 28,2 km² med en landmassa på ca 16,2 km² runt en stor lagun. Atollen omges nästan helt av ett korallrev. Den högsta höjden är på endast några m ö.h. Sydväst om huvudatollen ligger småöarna Abatiku och Bike.

Befolkningen uppgår till ca 3 400 invånare fördelade på huvudorten Kariatebike och övriga orter Tabiang, Tekatirirake, Baretoa, Tabontebike, Binoinano,  Tebanga och Kabangaki.

Abemama har en liten flygplats Abemama Airport som ligger på nordligaste orten Tabiang.(flygplatskod "AEA")

Historia 
Ön upptäcktes 1799 av brittiske kapten Charles Bishop och namngavs efter en av hans medarbetare.

1820 namngav estnisk/ryske Adam Johann von Krusenstern öarna îles Gilbert och Gilbertöarna blev tillsammans med Elliceöarna slutligen ett brittiskt protektorat 1892. Den formella annekteringen "Declaration of a British Protectorate" genomfördes av kapten E.H.M. Davis på fartyget "HMS Royalist" den 27 maj 1892 just på Abemama. I januari 1915 blev området en egen koloni.

1889 bodde författaren Robert Louis Stevenson en kort tid på ön.

Under andra världskriget ockuperades ön från augusti 1942 till november 1943 av Japan för att sedan återgå under brittisk överhöget.

1971 erhåller Gilbertöarna autonomi och blir i juli 1979 en självständig nation under namnet Kiribati.

Externa länkar 
 om Abemama
 karta över Abemama
 om Abemamas historia

Mikronesien
Kiribatis öar
Öar i Gilbertöarna
Achill

Achill (iriska Acaill eller Oileán Acla) belägen utanför Irlands nordvästkust, är Irlands största ö. Den tillhör grevskapet Mayo, har en area av 148 km², och en befolkning på 2 700 invånare. Ön har förbindelse till fastlandet genom Michael Davitt-bron.

Irlands öar
Acklins

Acklins Island är en ö i Bahamas.

Ön ligger i en grupp öar i den grunda lagunen Bight of Acklins, där de största öarna är Crooked Island (196 km²) i norr och Acklins (310 km²) i sydöst. De mindre öarna är Long Cay (21 km², kallades tidigare Fortune Island) i nordväst, och Castle Island i söder.

Öarna befolkades av amerikanska lojalister i slutet av 1780-talet som anlade bomullsplantager med fler än 1 000 slavar. Efter slaveriets avskaffande i det brittiska imperiet upphörde plantagerna att vara lönsamma, och man ersatte intäkterna med dykning efter tvättsvamp. Idag har många bofasta sin utkomst av fiske och småskaligt jordbruk.

Den största staden i ögruppen är Colonel Hill på Crooked Island. Albert Town på Long Cay har idag ett fåtal innevånare, men var tidigare en blomstrande småstad.

Vid folkräkningen 2000 var befolkningen på Acklins 428 personer, jämfört med 350 personer på Crooked Island.

Bahamas första postkontor kan ha funnits i Pitt's Town på Crooked Island.

Källor

Bahamas öar
Kortmanipulering

Kortmanipulering är en del av trolleri där man med en kortlek kan göra fantastiska konster, som exempelvis enhandskuperingar och enhandsblandningar, solfjädrar med kort, producering av kort från tomma luften och mycket mera.

Kortmanipulering kan också kallas för flourishing och har en förkortning som heter XCM.

Kortspel
Alboránsjön

Alboránsjön är en del av Medelhavet kring den spanska ön Alborán innanför Gibraltar sund. Den utgör den västligaste delen av Medelhavet och gränsar i öster till Baleariska havet. Djupet ligger på cirka 400 meter i väster och över 2 000 meter i öster. Alboránsjön omges av bergskedjor – Rifbergen i söder och Betiska kordiljäran (med bland andra Sierra Nevada och Gibraltarklippan) i norr, alla ingående i veckningssystemet Gibraltarbågen.

Omgivande berg
Berg och bergsskedjor som omger Alboránsjön:

Rifbergen (med Melilla och Ceuta)
Gibraltarklippan
Sierra Nevada (som del av Betiska kordiljäran)

Referenser

Medelhavet
Alborán

Alborán () är en liten ö i Alboránsjön, i den västra delen av Medelhavet. Den ligger omkring 50 kilometer norr om den marockanska kusten och 90 kilometer syd om den spanska kusten i provinsen Almería. Ön ligger även sydöst om staden Málaga. 

Ön har tillhört Spanien sedan 1540, då den erövrades från den tunisisk-arabiska piraten Al Borani vid Slaget om Alborán. Ön är den enda platsen i världen för den korsblommiga växten Diplotaxis siettiana. På ön häckar rödnäbbad trut.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Öar i Andalusien
Öar i Medelhavet
Territoriella dispyter
Ajon

Ajon är en ö i Tjuktjien i nordöstra Ryssland. Ön är 63 kilometer lång och 38 kilometer bred. Den är mestadels låg och platt, och här finns några sjöar och träsk.

Ajon skiljs från det sibiriska fastlandet av Malyj Tjaunskij-sundet, en grund kanal som är knappt två kilometer bred på det smalaste stället.

Rysslands öar
Ailuk

Ailuk (Marshallesiska Aelok) är en atoll bland Rataköarna i norra Stilla havet och tillhör Marshallöarna.

Geografi
Ailuk ligger ca 350 km nordväst om huvudön Majuro och ca 72 km nordöst om Wotjeatollen. 

Atollen är en korallatoll och har en total areal om ca 182, 7 km² med en landmassa på ca 5,36 km² och en lagun på ca 177,34 km² (1). Atollen består av ca 55 - 57 öar och den högsta höjden är på endast ca 10 m ö.h. (2). De större öarna är:
 Ailuk,  huvudön, i den södra delen
 Akilwe, i den västra delen
 Aliej, i den centrala delen
 Bigen, i den norra delen
 Enejelar, i den norra delen
 Enejabrok, i den norra delen
 Kapen, i den norra delen

Befolkningen uppgår till ca 500 invånare (3). Förvaltningsmässigt utgör atollen en egen "municipality" (kommun). Öns flygplats Ailuk Island Airport (flygplatskod "AIM") har kapacitet för lokalt flyg.

Historia
Rataköarna har troligen bebotts av mikronesier sedan cirka 1000 f.Kr. och några öar upptäcktes redan 1526 av spanske kaptenen Alonso de Salazar.

Ailuk upptäcktes den 10 januari 1565 av spanske conquistadoren Don Miguel López de Legazpi och återupptäcktes den 30 juni 1788 av brittiske kaptenerna Thomas Gilbert och William Marshall. Den 1 maj 1817 besöktes ön av ryske upptäcktsresanden Otto von Kotzebue (4). Öarna hamnade senare under spansk överhöghet.

Neuguinea-Compagnie, ett tyskt handelsbolag köpte ögruppen från Spanien och etablerades sig på Rataköarna kring 1885 och öarna blev då ett eget förvaltningsområde tills de i oktober 1885 blev ett tyskt protektorat och då blev del i Tyska Nya Guinea.

Under första världskriget ockuperades området i oktober 1914 av Japan som även erhöll förvaltningsmandat, det Japanska Stillahavsmandatet, över området av Nationernas förbund vid Versaillesfreden 1919.

Under andra världskriget erövrade USA området 1944. Därefter hamnade ögruppen under amerikansk överhöghet. 1947 utsågs Marshallöarna tillsammans med hela Karolinerna till "Trust Territory of the Pacific Islands" av Förenta nationerna och förvaltades av USA.

Externa länkar
 om Ailuk, med karta
 bild över Ailuk

Marshallöarnas geografi
Ailinglapalap

Ailinglapalap eller Ailinglaplap (Marshallesiska  Aelö laplap) är en atoll bland Raliköarna i norra Stilla havet och tillhör Marshallöarna.

Geografi
Ailinglapalap ligger ca 250 km väster om huvudön Majuro.

Atollen är en korallatoll och har en total areal om ca 765, 0 km² med en landmassa på ca 14,69 km² och en lagun på ca 750,29 km² (1). Atollen består av ca 52 öar och den högsta höjden är på endast 7 m ö.h. (2). De större öarna är:
 Airuk, huvudön, i den södra delen
 Daroyan, i den södra delen
 Eniak, i den västra delen
 Jih, i den nordöstra delen
 Jeh, i den nordöstra delen
 Medyul, i den nordöstra delen
 Wotja, i den västra delen

Befolkningen uppgår till ca 2.000 invånare (3). Förvaltningsmässigt utgör atollen en egen "municipality" (kommun). Atollens flygplats Airok Island Airport (flygplatskod "AIC") ligger på huvudön och har kapacitet för lokalt flyg.

Historia
Raliköarna har troligen bebotts av mikronesier sedan cirka 1000 f.Kr. och några öar upptäcktes redan 1526 av spanske kaptenen Alonso de Salazar.

Ailinglapalap upptäcktes den 15 december 1792 av brittiske kapten Henry Bond (4). Öarna hamnade senare under spansk överhöghet.

Neuguinea-Compagnie, ett tyskt handelsbolag, etablerades sig på Raliköarna kring 1859 och den 22 oktober 1885 köpte Kejsardömet Tyskland hela Marshallöarna av Spanien. Bolaget förvaltade öarna fram till den 13 september 1886 då området först blev ett tyskt protektorat och 1906 blev del i Tyska Nya Guinea (5).

Under första världskriget ockuperades området i oktober 1914 av Japan som i december 1920 även erhöll ett förvaltningsmandat - det Japanska Stillahavsmandatet - över området av Nationernas förbund efter Versaillesfreden 1919.

Under andra världskriget användes ögruppen som militärbas av Japan tills USA erövrade området våren 1944. Därefter hamnade ögruppen under amerikansk överhöghet. 1947 utsågs Marshallöarna tillsammans med hela Karolinerna till "Trust Territory of the Pacific Islands" av Förenta nationerna och förvaltades av USA fram till landets autonomi 1979.

Den 7 augusti 1950 föddes landets president Kessai Note på Ailinglapalap.

Externa länkar
 om Ailinglapalap, med karta
 bild över Ailinglapalap

Marshallöarnas geografi
Ailinginae

Ailinginae (Marshallesiska Ailiginae) är en atoll bland Raliköarna i norra Stilla havet och tillhör Marshallöarna.

Geografi
Ailinginae ligger ca 650 km nordväst om huvudön Majuro och ca 20 km sydväst om Rongelap.  

Atollen är en korallatoll och har en total areal om ca 108,8 km² med en landmassa på ca 2,80 km² och en lagun på ca 105,96 km².
 Atollen består av ca 25 öar och den högsta höjden är på endast 11 m ö.h. De större öarna är:
 Ribinouri, huvudön, i den södra delen
 Knox, i den östra delen
 Mogiri, i den södra delen
 Sifo, i den västra delen

Förvaltningsmässigt utgör den obebodda atollen en egen "municipality" (kommun).

Historia
Raliköarna har troligen bebotts av mikronesier sedan cirka 1000 f.Kr. och några öar upptäcktes redan 1526 av spanske kaptenen Alonso de Salazar.

Ailinginae upptäcktes 1767 av brittiske kapten Philip Carteret (4). Öarna hamnade senare under spansk överhöghet.

Neuguinea-Compagnie, ett tyskt handelsbolag, etablerades sig på Raliköarna kring 1859 och den 22 oktober 1885 köpte Kejsardömet Tyskland hela Marshallöarna av Spanien. Bolaget förvaltade öarna fram till den 13 september 1886 då området först blev ett tyskt protektorat och 1906 blev del i Tyska Nya Guinea (5).

Under första världskriget ockuperades området i oktober 1914 av Japan som i december 1920 även erhöll ett förvaltningsmandat - det Japanska Stillahavsmandatet - över området av Nationernas förbund efter Versaillesfreden 1919.

Under andra världskriget användes ögruppen som militärbas av Japan tills USA erövrade området våren 1944. Därefter hamnade ögruppen under amerikansk överhöghet. 1947 utsågs Marshallöarna tillsammans med hela Karolinerna till "Trust Territory of the Pacific Islands" av Förenta nationerna och förvaltades av USA fram till landets autonomi 1979.

Den 1 mars 1954 drabbades Ailinginae, Rongelap, Rongrik och Utirik av radioaktivt nedfall efter en provsprängning på Bikiniatollen ca 140 km mot nordväst och befolkningen evakuerades till Kwajaleinatollen. Sedan dess är atollen obebodd.

Referenser

Externa länkar
 om Ailinginae
 karta över Ailinginae
 bild över Ailinginae

Marshallöarnas geografi
Agön

Agön är en ö i Bottenhavet ungefär 30 kilometer sydöst om Hudiksvall i Hälsingland. Den är donerad till Hudiksvalls stad.

På Agön finns ett vackert utsmyckat timmerkapell, Agö kapell, från 1660. Ön hade tidigare ett betydande fiskeläge i Agö hamn. Fyrplatsen Agö fyr längst ut i öster var bemannad ända till 1973.

Agön har vidare en del fornlämningar, till exempel en labyrint. Ön ingår i naturreservatet Agön-Kråkön.

Agön samt öarna väster om ön, Drakön och Kråkön, tillhör Hudiksvalls distrikt.

Referenser

Externa länkar 
 Agö hamn på Eniro
 Aktuellt om Agö och Agö hamn
 Agön för 100 år sedan

Hälsinglands öar
Öar i Hudiksvalls kommun
Svenska öar i Bottniska viken
Ærø

Ærø är en ö söder om Fyn i Danmark. Ön är 88 km² stor och har 6 286 invånare (2016). De största orterna på ön är Ærøskøbing och Marstal. Ön tillhör Ærø kommun. Ærøs flagga är förvillande lik Litauens, men har följande bakgrund: Flaggan härstammar från hertig Christian, som var Ærøs hertig från 1622 till 1633. Flaggan är beskriven i bouppteckningen efter honom. 
Flaggan var guldgul, sjögrön och rödfärgad i nio ränder. Den trefältade Ærøflaggan dök upp omkring 1960 – en modern version. På 1600-talet hade flaggor vanligtvis flera ränder. En rekonstruktion av den gamla flaggan kan ses på Søbygaard.

Referenser

Externa länkar 

Öar i Region Syddanmark
Ærø kommun
Jim Crow

Jim Crow är en rollfigur i underhållningsgenren minstrel, i USA före amerikanska inbördeskriget. 

Det var den amerikanska sångaren Thomas Dartmouth "Daddy" Rice som med svartmålat ansikte i sången "Jump Jim Crow" blev upphov till eponymen. I sketcher på minstrelscenen parades sedan lantlige Jim Crow ofta ihop med karaktärer som "Zip Coon", en integrerad men svart stadsbo. Redan 1837 finns belagt att Jim Crow använts som eponym för rassegregation.

Härav uppkom efter inbördeskriget bruket att benämna rasistisk amerikansk lagstiftning Jim Crow-lagar.

Referenser
Bluegrass Messengers, "Jim Crow" (engelska)
Black-Face, "Origins of Jump Jim Crow" (engelska)

Fiktiva figurer från USA
Eponymer
Afroamerikansk historia