kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hildur Nygren

Hildur Kristina Nygren, född 22 mars 1896 i Gävle, död 24 april 1962 i Lidingö, var en svensk socialdemokratisk ämbetsman och politiker. Hon Sveriges ecklesiastikminister under år 1951. Hon var Sveriges andra kvinnliga minister.

Biografi
Hildur Nygren genomgick Rostads folkskoleseminarium i Kalmar och återvände efter examen till sin hemstad Gävle, där hon verkade som folkskollärarinna och var distriktsöverlärare 1941–1947. Hon var även ordförande i Sveriges folkskollärarinneförbund 1941–1947. Åren 1941–1952 representerade hon socialdemokraterna i riksdagen. I en av sina första insatser arbetade hon för att tvångssteriliseringar skulle kunna tillämpas även på "asociala" individer. 

”Det är en mycket allmän uppfattning bland dem som syssla med sociala arbetsuppgifter i detta land att sådana individer i alltför hög grad betunga den allmänna budgeten till ofrånkomlig skada för det mervärdiga folkmaterialet”
 
År 1947 tillträdde hon ett vikariat för Josef Weijne som undervisningsråd i Skolöverstyrelsen, från 1951 ordinarie och från 1954 även ställföreträdare för generaldirektören. Efter Weijnes död efterträdde Nygren honom även som statsråd och chef för ecklesiastikdepartementet 17 mars 1951 – 1 oktober 1951. 

Nygrens tid som statsråd blev emellertid kort, eftersom hon redan på hösten samma år fick träda tillbaka i samband med bildandet av koalitionsregeringen mellan socialdemokraterna och bondeförbundet. I Tage Erlanders dagböcker skildras Nygren i inte alltför positiva ordalag, och det finns tecken på att Erlander såg chansen att bli av med Nygren genom den nya koalitionen. Nygren själv lär, enligt Erlanders dagböcker, ha uttryckt önskan att ta vilken ministerpost som helst bara hon fick stanna kvar i regeringen. 

Efter sin tid som minister återvände Nygren till Skolöverstyrelsen som undervisningsråd. Hon fick huvudansvaret för de skolsociala frågorna. Hon fick även uppdraget att utreda hur landvinningar inom audiologin och audiometrin skulle kunna användas på döva barn. 

Hildur Nygren ligger begravd på Gamla kyrkogården i Gävle.

Källor

Noter

Externa länkar

Vidare läsning 
 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Sveriges ecklesiastikministrar
Politiker från Gävle
Födda 1896
Avlidna 1962
Kvinnor
Gravsatta på Gävle gamla kyrkogård
Gösta Lindberg (sångare)

Gustaf "Gösta" Efraim Lindberg, född 17 mars 1891 i Axvall i Skaraborgs län, död 18 maj 1971 i Stockholm, var en svensk operasångare (baryton) och skådespelare.

Lindberg var son till stationsinspektoren Albert Lindberg och Josefina Nyman. Han tog studentexamen i Skara 1910 och studerade därefter i Uppsala. Han bedrev även sångstudier för Ragnar Hultén och var 1926–1927 elev vid Operaskolan. Han var 1927–1944 engagerad som barytonsångare vid Kungliga Teatern. Han tog kyrkosångsexamen 1928 och var 1929–1957 kantor i Tyska kyrkan. Han var även verksam som sångpedagog.

Lindberg kom endast att medverka i en film, Anderssonskans Kalle, där han spelade rollen som polis.

Han var från 1936 gift med operasångaren Göta Allard. Paret ligger begravt på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Referenser 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska barytonsångare
Födda 1891
Avlidna 1971
Män
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Personer från Norra Vings socken
Opentype

Opentype, i marknadsföring skrivet OpenType, är ett typsnittsformat utvecklat av Microsoft och Adobe. Opentype är en vidareutveckling av Truetype Open. Microsoft kallade det internt ”Truetype Open v. 2.0” men det ändrades till Opentype före lanseringen av formatet. Version 1.4 av Opentype-specifikationen nämner dock i inledningen att Opentype-typsnitt också kallas för Truetype Open v. 2.0 eftersom de använder Truetypes filformat. Opentype antogs 2007-03-06 som ISO-standard (ISO/IEC 14496-22:2007) under namnet Open Font Format (OFF). Standarden bygger på version 1.4.

Teckenkodningen är Unicode-baserad, i likhet med de flesta Truetype-typsnitt, och till skillnad mot Typ 1-typsnitt. Ett typsnitt kan därmed innehålla upp till 65 536 tecken. Formatet är plattformsoberoende, och finns i två varianter: den Truetype-baserade varianten med filändelsen .ttf, och den Postscript-baserade med filändelsen .otf. 

Stöd för Opentype finns inbyggt i Windows 2000, Windows XP, Windows Vista och MacOS. Biblioteken Pango och QT, som används på bland annat Linux, stödjer båda Opentype. Under Windows 95, 98 och ME fungerar Opentype med Truetype-konturer precis som Truetype Open, medan varianten med Postscript Typ 1-konturer förutsätter att Adobe Type Manager är installerat. Ett typsnitt i Opentype-format kan innehålla en rad finesser för förbättrad typografi, till exempel kapitäler, versala och gemena siffror (såväl proportionella för löpande text som linjerande för uppställningar), olika varianter av bråktal, en mängd ligaturer, historiska varianter av vissa tecken m.m. Dock innehåller långtifrån alla typsnitt i Opentype-format allt detta och inte alla program för textbehandling kan dra nytta av alla finesser. Palatino från Linotype är ett typsnitt i Opentype-format med Truetype-konturer (.ttf) som utnyttjar många Opentype-funktioner. 
Exempel på rikligt utrustade typsnitt i Opentype-format med Postscript-konturer (.otf) är Adobes och Monotypes typsnitt med tillägget Pro, till exempel Minion Pro respektive Gill Sans MT Pro. Ett program som till fullo stöder Opentype-formatet och dess möjligheter är Adobe Indesign.

Se även
Truetype
Truetype Open
Postscript Type 1
Truetype GX
Apple Advanced Typography

Externa länkar
Pressmeddelande 1996-05-06: Microsoft and Adobe Systems to Deliver Universal Font Format på Microsoft typography (på engelska)
Specifikationer för Opentype, Truetype och Truetype Open på Microsoft typography (på engelska)
Opentype (Adobe) (på engelska)
Kort referat av ISO/IEC 14496-22:2007, Open Font Format (på engelska)

Typsnitt
Datorteknik
Åke Jelving

Åke Alexander Jelving, tidigare Karlsson, född 4 juni 1908 i Katarina församling, Stockholm, död 13 augusti 1979 i Johanneshov, Enskede-Årsta församling, Stockholm, var en svensk violinist, kompositör, och dirigent. 

Jelving var verksam som violinist i Stockholmsfilharmonikerna samt under en följd av år knuten till Radiotjänsts Kabaretorkester och Underhållningsorkestern vid Sveriges Radio. Han förekom flitigt i radiosända konserter under 1950- och 1960-talen. Åke Jelving är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Källor
Jelving, Åke A i Vem är vem?, Stor-Stockholm, sid 642, 1962

 Jelving, Åke Alexander på SvenskaGravar.se

Externa länkar
Åke Jelving på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960''
Åke Jelving på Svensk mediedatabas

Svenska violinister
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska dirigenter
Musiker från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1908
Avlidna 1979
Män
Jean Hyppolite

Jean Hyppolite (franska: /ipɔ'lit/), född 8 januari 1907 i Jonzac i Charente-Maritime, Frankrike, död 26 oktober 1968 i Paris, var en fransk filosof. Han är känd för sina arbeten om Friedrich Hegel och har bland annat haft inflytande över Michel Foucault och Jacques Lacan. Hyppolite verkade som lärare vid Sorbonne, École normale supérieure (ENS) och Collège de France.

Biografi
Jean Hyppolite studerade vid École normale supérieure samtidigt med Jean-Paul Sartre och Raymond Aron. Han studerade Hegel för Alexandre Kojève vid École des hautes études en sciences sociales.

Jean Hyppolite är känd för sitt arbete om Hegel. Han var den förste som översatte Andens fenomenologi till franska och utgav i samband med detta en omfattande kommentar till detta arbete, Genèse et structure de la Phénoménologie de l'esprit (1946). Senare blev han Michel Foucaults professor. Hyppolite var därefter verksam vid Collège de France där Foucault skulle efterträda honom.

Bibliografi
1946 – Genèse et structure de la «Phénoménologie de l'esprit» de Hegel
1948 – Introduction à la philosophie de l'histoire de Hegel
1953 – Logique et existence: essai sur la logique de Hegel
1955 – Études sur Marx et Hegel
1963 – Sens et existence dans la philosophie de Maurice Merleau-Ponty
1966 – Commentaire parlé sur la Verneinung de Freud
1970 – Hegel et la pensée moderne: séminaire sur Hegel dirigé par Jean Hyppolite au Collège de France (1967–1968), textes publiés sous la direction de Jacques d'Hondt
1971 – Figures de la pensée philosophique

Referenser

Externa länkar 

Franska filosofer under 1900-talet
Män
Avlidna 1968
Födda 1907
Alumner från École normale supérieure
Personer verksamma vid École normale supérieure
Personer från Charente-Maritime
Hegelforskare
Heerlen

Heerlen är en kommun i provinsen Limburg i Nederländerna, med 88 202 invånare (2014). Heerlen ingår tillsammans med bland andra Kerkrade, Landgraaf och Brunssum i Parkstad Limburg, ett tätbefolkat område i sydöstra Limburg vid gränsen till Tyskland.

Heerlen har ett kulturhus i 1930-talsbyggnaden Glaspaleis.

Externa länkar
 
 Officiell Webbplats - Heerlen.nl

Orter i Limburg, Nederländerna
Uttagningskommitté

En uttagningskommitté (UK), var i Sverige en kommitté inom olika sporter som tidigare hade ansvaret för uttagningar till Sveriges landslag innan man införde förbundskapten.

Då Sverige förlorade och UK fick skulden sades det skämtsamt att UK stod för utskällda kommittén. I fotboll avskaffade Sverige uttagningskommittén 1962, i ishockey 1971.

Referenser

Fotnoter

Sport i Sverige
Hanna Pauli

Hanna Pauli, född Hirsch 13 januari 1864 i Stockholm, död 29 december 1940 i Solna, var en svensk konstnär.

Liv och verk
Hanna Hirsch var dotter till musikförläggaren Abraham Hirsch. Hon studerade först vid August Malmströms konstskola i Stockholm 1876–1879, därefter på Konstakademien. Hon fortsatte sin utbildning vid Académie Colarossi i Paris 1885–1887. 

År 1887 gifte hon sig med Georg Pauli, målare, tecknare, skulptör, etsare och skriftställare. Barn och familj upptog därefter mycket av hennes tid och hemmet blev en samlingsplats för många av tidens kulturpersonligheter. Hon målade främst intima interiörer och psykologiskt inträngande porträtt och intar en speciell plats i svensk konsthistoria med bland annat en del finstämda grupporträtt som till exempel Vänner med Ellen Key, som i skenet av en fotogenlampa läser högt ur en bok för sina närmaste vänner, målad 1900–1907. Andra framstående verk är Venny Soldan (1887), Verner von Heidenstam (1893) och maken Georg, en face. 

Hanna och Georg Pauli byggde 1905 Villa Pauli åt sig på Värmdövägen 205 i Storängen, Nacka, ritat av Albin Brag. Där hade de var sin ateljé och där levde och verkade de livet ut. Hanna Pauli har fått en gata uppkallad efter sig, belägen i Fruängen i sydvästra Stockholm. Många av gatorna i området har döpts efter färgstarka kvinnor aktiva under 1900-talets första hälft.

Tillsammans med sin make Georg Pauli donerade hon betydande konstverk till Jönköpings läns museum. Hanna Pauli är representerad på bland annat Nationalmuseum, Norrköpings konstmuseum, Bonnierska porträttsamlingen i Stockholm och Göteborgs konstmuseum.

Makarna Pauli är begravda på Nacka norra kyrkogård.

Bildgalleri

Källor

Noter

Vidare läsning 
 
Rech, Carina: "Becoming Artists. Self-Portraits, Friendship Images and Studio Scenes by Nordic Women Painters in the 1880s", Gothenburg: Makadam, (Diss. Stockholm University), 2021. https://www.diva-portal.org/smash/get/diva2:1526796/FULLTEXT01.pdf

Externa länkar

 

Kvinnor
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1864
Avlidna 1940
Konstnärer från Stockholm
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Representerade vid Bonnierska Porträttsamlingen
Gravsatta på Nacka norra kyrkogård
Representerade vid Prins Eugens Waldemarsudde
Kerstin Sundmark

Kerstin Lilly Margareta Sundmark, efternamn som ogift Hansson, född 17 december 1921 i Göteborg, död 14 maj 1991 i Stockholm, var en svensk kompositör och sångtextförfattare.

Sundmarks texter användes bland annat i filmmusiken till Åsa-Nisse och Med flyg till sjunde himlen. Hon var även verksam under pseudonymen Lille.

Svenska kompositörer under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1921
Avlidna 1991
Lillemor Dahlqvist

Märta Lillemor Dahlqvist, född 6 september 1938, är en  svensk sångerska och skådespelare.

Verksamhet
Dahlqvist skaffade sig snart ett namn som revyartist med en förmåga att sjunga kupletter. Hon var primadonna i revyer med Nils Ahlroth i Skåne, och senare hos Sten-Åke Cederhök på Veckans revy i Göteborg. 

Efter viss övertalning ställde hon upp som duettpartner till Johnny Bode och spelade in den pornografiska skivan Bordellmammas visor 1968. Hon lovades anonymitet, men ett sådant löfte vägde mycket lätt när det kom från Bode. När det blev känt att det var Dahlqvist som sjöng på skivan uteblev engagemangen och hennes revykarriär tog hastigt slut. Trots att Johnny Bode behandlade henne illa, bland annat genom löftesbrottet, förblev Lillemor Dahlqvist hans vän genom åren, och det var också hon som hittade honom död 1983. Hon är sekreterare i Johnny Bode Delgadas stiftelse, en organisation som varje år delar ut Johnny Bode-stipendiet till en skånskfödd kompositör som utmärkt sig. 

Hon har senare fortsatt att sjunga om än i mindre skala. Hon brukar bland annat ha En herre i frack av Johnny Bode och flera av Bodes Ferlin-tonsättningar på programmet när hon framträder. Hon har framträtt både som kuplettsångerska och i kyrkosammanhang.

Diskografi
Vill du bli min egen väninna? (under namnet Lillemor)
För fullständig diskografi, se Discogs.

Filmografi

1980 – Grossisten (Djävulens vita guld)

Referenser

Externa länkar
Lillemor Dahlqvist på Discogs (diskografi)
Lillemor Dahlqvist på Svensk mediedatabas
Lillemor Dahlqvist på Johnny Bode-sällskapet

Svenska sångare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Födda 1938
Kvinnor
Levande personer
Agfa-Gevaert

Agfa-Gevaert är en tysk-belgisk kamera- och filmkoncern.

Agfa har under lång tid tillsammans med Kodak och Fujifilm varit ett av världens ledande företag inom fotografisk film och kemikalier. Efter flera förlustår har fotodelen år 2004 knoppats av till ett separat företag. De övriga affärsområdena är Graphical Systems samt HealthCare.

År 2004 såldes Agfa:s konsumentdivision till ett företag som grundades via management buyout. AgfaPhoto GmbH, som det nya bolaget hette, gick i konkurs efter bara ett år. Varumärkena ges numera i licens till andra företag genom AgfaPhoto Holding GmbH, ett holdingbolag. Efter denna försäljning är Agfa-Gevaerts handel idag till 100% business-to-business.

Historia 

Agfa grundades i Berlin 1867 som Actien-Gesellschaft für Anilin-Fabrikation, vilket kortades ner till AGFA. Grundare var kemisterna Paul Mendelssohn Bartholdy och Carl Alexander von Martius. 

Gevaert grundades i Antwerpen, Belgien 1894 som L. Gevaert & Cie av Lieven Gevaert. Från början producerade företaget fotopapper men breddade sig till film, plåtar och kemikalier. Efter andra världskriget hade man långt gångna planer på ett förvärv av Agfa.

År 1925 skapade Agfa tillsammans med bland andra BASF och Bayer AG IG Farben.

En av Agfas största framgångar lanserades 1936 då diafilmen Agfacolor Neu kom ut i handeln. Agfacolor Neu var den första moderna färgfilmen baserad på tre emulsionsskikt i rött, grönt och blått. Färgfilm med varunamnet Agfacolor fanns redan 1932 men då enligt autokrommetoden.

Efter andra världskriget grundades det nya Agfa i Leverkusen 1952 som dotterbolag till Bayer AG. I DDR bildades två år senare, 1954, ytterligare ett Agfa-bolag som även det hade en bakgrund i den gamla koncernen. Strider mellan de två Agfa-bolagen ledde till att DDR-Agfa 1964 bytte namn från VEB Filmfabrik Agfa Wolfen till ORWO.

Tyska Agfa och belgiska Gevaert fusionerades 1964 till Agfa-Gevaert AG.

Några Agfa-kameror i urval

Källor

Externa länkar
 Agfa Tyskland

Tyska företag
Belgiska företag
Tyska kameratillverkare
Tillverkare av fotografisk film, fotopapper och kemikalier
Företag bildade 1964
IG Farben
Rödpunktsikte

Rödpunktsikte är ett optiskt riktmedel av speciell typ som används på handeldvapen. 

Rödpunktssiktet är försett med en ljuskälla (till exempel en lysdiod) som projicerar en röd prick på målet när man kikar genom siktet. Den röda pricken är endast synlig genom siktet och inte på målet självt (jämför med lasersikte).
De första rödpunktssiktena saknade förstoring eftersom tanken var att man skulle ha bägge ögonen öppna när man sköt, vilket tillåter djupseende. Numer finns det även rödpunktssikte med inbyggd förstoring. 

Rödpunktssikten utvecklades för jakt och det svenska företaget Aimpoint har ända sedan starten haft en ledande roll inom området. Under senare tid har rödpunktssikten fått en alltmer ökande militär användning. Inom svenska Försvarsmakten är siktet standardmonterat på Automatkarbin 4 och senare även på Automatkarbin 5. Rödpunktssikten är dessutom tillåtna vid vissa grenar inom pistolskytte.

Se även
Kikarsikte
Lasersikte

Eldvapen
Sabena

Sabena, Société Anonyme Belge d'Exploitation de la Navigation Aérienne, var Belgiens statliga flygbolag 1923-2001

Sabena gick i konkurs 2001 och ersattes av sitt dotterbolag SN Brussels Airlines som nationellt belgiskt flygbolag.

Historia 
Sabena grundades 1923 som Belgiens nationella statliga flygbolag. Sabena grundades sedan SNETA, grundat 1919, upphört med sin verksamhet. Den första flygningen gick 1 juli 1923 mellan Bryssel och London via Ostende. 1924 följde linjer till Rotterdam och Strasbourg. Från första början kom Sabena att spela en viktig roll i kommunikationen via Belgien och Belgiska Kongo. Sabena kom att ha inrikeslinjer i Kongo mellan Léopoldville, Lisala och Stanleyville. Under många var det verksamheten i Afrika som var bolagets vinstgivande del. Under 1930-talet inledde man samarbeten med Air France och Lufthansa i Afrika. 

1931 följde nya linjer i Europa till Köpenhamn och Malmö och senare Berlin. Under andra världskriget upphörde flygningarna i Europa men fortsatte i Kongo. Efter kriget började en ny era med transatlantiska flygningar. 1947 startades linjen till New York och man återupptog linjen till Belgiska Kongo. När Kongo blev självständigt 1960 kom man att förlora det omfattande nätet i Kongo men kom att bli delägare i Air Congo. Sabena blev även kommenderat att vara med och evakuera belgare till Europa sedan oroligheter brutit ut 1961. 

Air France gick in som delägare 1993 men sålde 1995 till Swissair. Sabena hade stora finansiella problem liksom Swissair. 2001 likviderades bolaget.

Flotta
Sabenas flygflotta 2001.
15 Airbus A319-100
6  Airbus A320-200
3  Airbus A321-200
6  Airbus A330-200
4  Airbus A330-300
2  Airbus A340-200
2  Airbus A340-300
6  Boeing 737-300
5  Boeing 737-500
2  McDonnell Douglas MD-11

Historisk flotta 
SABENA har tidigare flugit bl.a.:

 Airbus A310
 Boeing 707
 Boeing 727
 Boeing 737-200, -400
 Boeing 747-100, -300
 Bristol 170 Freighter
 Caravelle
 Convair 240
 Convair 440 Metropolitan
 Douglas DC-3, C-47
 Douglas DC-4
 Douglas DC-6
 Douglas DC-7
 Douglas DC-10
 Junkers Ju 52/3m
 Lockheed Lodestar

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Ej längre existerande företag med statligt ägande
Ej längre existerande belgiska flygbolag
Flygbolag bildade 1923
Flygbolag upplösta 2001
Företag som gått i konkurs
ADR

ADR är ett Europa-gemensamt regelverk för transport av farligt gods på väg. Den svenska versionen av regelverket heter ADR-S och ges ut av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Innan MSB bildades 1 januari 2009 gavs ADR-S ut av Räddningsverket.

ADR är en förkortning för Accord Européen Relatif au Transport International des Marchandises Dangereuses par Route på franska eller European Agreement Concerning the International Carriage of Dangerous Goods by Road på engelska.

Se även
 Industriella varningsskyltar

Externa länkar 
ADR/ADR-S på svenska (MSB:s webbplats)
ADR på engelska, franska och ryska (UNECE:s webbplats)
ADR på tyska (Webbplatsen för Federal Roads Office i Schweiz)

Akronymer
Transport i Europa
FlyLal

FlyLal (även kända som Lithuanian Airlines och LAL) var det nationella flygbolaget i Litauen, baserat i Vilnius. Det hade både inrikesflygningar och internationella reguljära flygningar. Huvudbasen fanns på Vilnius internationella flygplats. Flygbolaget upphörde med flygningarna den 17 januari 2009 på grund av ekonomiska problem.

FlyLals systerbolag FlyLal Charters, fortsätter att fungera normalt under en separat licens även om FlyLal Charters i juli 2010 bytte namn till Small Planet Airlines.

Koder 
 IATA-kod: TE
 ICAO-kod: LIL
 Callsign: LITHUANIAN

Historia 
Företaget grundades den 20 september 1938 och startade verksamheten 29 september samma år som ett passagerarflygbolag kallat "Lietuvos oro linijos" (Lithuanian Air Lines), vilket hade 2 Percival Q-6-flygplan. Bolaget började med flygturer från Kaunas till Palanga och Riga. 1940 ockuperades Litauen av Sovjetunionen och flygbolaget fungerade som regional del av Aeroflot.

Den 20 september 1991 återskapade man företaget och ändrade namn till Lietuvos avialinijos, strax efter självständigheten från Sovjetunionen. Boeing 737-200 introducerades i Lithuanian Airlines flotta, den första inom det forna Sovjet. Fram till 2005 ägdes 100% av företaget av den litauiska staten.

Flygbolaget privatiserades 2005 och bytte då namn till FlyLal. De nya ägarna lade fram planer på att göra om flygbolaget till ett lågprisbolag.

Destinationer 
FlyLal flög till 16 länder i Europa (inklusive codeshare) från huben vid Vilnius internationella flygplats. Från 2006 hade bolaget även internationella flygningar från Palanga internationella flygplats.

 Amsterdam
 Antalya
 Bryssel
 Dublin
 Frankfurt
 Hamburg
 Helsingfors
 Istanbul
 Kiev
 London
 Milano
 Moskva
 Oslo
 Palanga
 Paris
 Stockholm
 Tallinn
 Vilnius

Flotta 
Flottan inkluderade följande flygplan (i augusti 2007)

Färger 
Den första Boeingen, då företaget hette Lithuanian Airlines, var målat i rött, med vitt nationalemblem som logotyp. Snart därefter målades alla flygplan med gul-grön-röda ränder (från flaggan). Detta används inte längre på dagens plan, då dessa har blivit ommålade vita med lila logotyp och fena. På fenan är logotypen målad i vitt.

Codesharepartners 
FlyLal hade codesharing med många andra flygbolag:

 Finnair
 Iberia
 KLM
 SN Brussels Airlines
 Aeroflot
 Pulkovo
 DonbassAero
 Aerosvit Airlines

Källor

Externa länkar 

 FlyLal.com

Litauiska flygbolag
Ej längre existerande litauiska företag
Flygbolag bildade 1938
Flygbolag upplösta 2009