kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Babylons kungar



Kronologi och källor 

Huvudartikel: Främre Orientens kronologi

Den babyloniska kronologin är baserad på nedtecknade kungalistor med regeringsår, forntida daterade astronomiska observationer, och viktiga historiska länkar som finns mellan Babylonien och Assyrien.

För den gammal-babyloniska tiden är de babyloniska observationerna av planeten Venus viktigast. Beräkningar av dessa astronomiska observationer visar att de kan dateras till återkommande perioder av ca 60 år. Därför finns en "hög", "medel", och "låg" kronologi för den gammal-babyloniska tiden, vilka skiljer sig åt med upp till 120 år. I princip kan dessa dateringar även förskjutas ännu längre framåt i 60-årscykler. Även om mycket talar för den lägre kronologin förekommer alla tre i litteraturen. Hammurabis regeringstid kan därför variera mellan:

 Hög kronologi: 1848 - 1806 f.Kr.
 Medel kronologi: 1792 - 1750 f.Kr.
 Låg kronologi: 1728 - 1686 f.Kr.

Kassiterdynastin och Sjölandsdynastin är helt avhängiga av dateringen av den assyriska kungalistan för denna period, +/- 10 år.

Tiden efter 747 f.Kr. anses vara helt tillförlitlig ifråga om dateringar. Dessa årtal kan fastställas genom astronomiska dateringar i den lista över solförmörkelser som astronomen Ptolemaios angav i sitt verk Almagest.

Babyloniens kungalista 
Kunganamnen anges på akkadiska respektive ur den svenska bibelöversättningen.

Babylons första dynasti 

 Hög kronologi: 1894-1651 f.Kr.
 Medel kronologi: 1838-1595 f.Kr.
 Låg kronologi: 1774-1531 f.Kr.

Sjölandsdynastin eller Babylons fjärde dynasti (från Isin)

Babylons nionde och tionde dynasti 747-626 f.Kr. 
Under denna period regerades Babylonien av assyriska kungar och deras tillsatta vicekungar samt inhemska kaldeiska kungar. Merodak-Baladans och Sanheribs uppdelade regeringstider avser deras kontroll över Babylon. På grund av de ständiga kungabytena mellan rivaliserande assyriska och kaldeiska kungar, vilka inte erkände varandra, anges regeringstiderna för dessa i faktisk tid.

Neo-babyloniska eller Kaldeiska dynastin 626-539 f.Kr. 

 Nabu-apla-usur Nabopolassar 626-605 f.Kr.
 Nabu-kudurri-usur Nebukadnessar II 604-562 f.Kr.
 Amel-Marduk Evil-Merodak 561-560 f.Kr.
 Nergal-šar-usur Neriglissar 559-556 f.Kr.
 Labaši-Marduk 556 f.Kr.
 Nabu-na'id Nabonidus 556-539 f.Kr.

 Babylon erövras av Cyrus (Kyros II) av Persien 539 f.Kr.

Källor 

Åström, Paul: High, middle or low? : acts of an international colloquium on absolute chronology held at the University of Gothenburg 20th-22nd August 1987, Åström förlag, Göteborg 1987/1989.

 
Listor över statschefer i icke längre existerande länder
Running Free

Running Free är en känd låt och den första singeln av det brittiska heavy metalbandet Iron Maiden. Singeln släpptes som den första till det självtitlade debutalbumet Iron Maiden, den 8 februari, 1980. Den första veckan sålde den över 10 000 exemplar i England, vilket gör det stort eftersom bandet aldrig spelats på radio eller tagits upp i media. 

B-sidan på singeln, Burning Ambition, var den första som Steve Harris skrivit helt själv. Han skrev den under tiden i Gypsy Kiss men bandet ville inte spela den.

Omslaget är känt som det första officiella "Eddieomslaget", där maskoten Eddie finns med, ritad av Derek Riggs. Eddie har mer eller mindre prytt alla singelomslag och han finns med på alla skivomslag som Iron Maiden har släppt.
Dock är hans ansikte skymt för att bandet inte ville avslöja hans utseende förrän albumet var släppt. 

Låten är tillsammans med Iron Maiden, Sanctuary, Wratchchild och Murders in the Rue Morgue de enda som har framförts live av alla de tre sångarna Paul Di'Anno, Bruce Dickinson och Blaze Bayley.

1985 släpptes en liveversion på singeln, tagen från albumet Live After Death. Detta skulle också bli den första singeln som inte pryddes av Eddie på omslaget.

Singeln nådde plats 34 på brittiska topplistan.

Låtlista

Singel släppt 1980
Running Free (Di'Anno/Harris)
Burning Ambition (Harris)

Livesingel släppt 1985
 "Running Free" (Paul Di'Anno, Steve Harris) – 3:28
 "Sanctuary (live)" (Iron Maiden) – 4:41
 "Murders In The Rue Morgue (live)" (Steve Harris)- 4:33

Banduppsättning

1980 singel
Paul Di'Anno - sång
Dave Murray - gitarr
Dennis Stratton - gitarr (På Running Free)
Steve Harris - elbas
Clive Burr - trummor (På Running Free)
Doug Sampson - trummor (På Burning Ambition)

1985 livesingel
Bruce Dickinson – vokalist
Dave Murray – gitarr
Adrian Smith – gitarr
Steve Harris – elbas
Nicko McBrain – trummor

Iron Maiden - singelskivor
Musiksinglar 1980
Dag efter dag

Dag efter dag är en sång, med melodi skriven av Lasse Holm och text av Monica Forsberg. Country- och popgruppen Chips deltog i den svenska Melodifestivalen 1982 med "Dag efter dag", där bidraget segrade, och sången sjöngs av Kikki Danielsson och Elisabeth Andreasson.

I Eurovision Song Contest 1982 i Storbritannien slutade bidraget på åttonde plats. Anders Berglund dirigerade. Med sig på scenen hade man även fyra saxofonister. Som mest fick man åtta poäng från Danmark, Norge och Österrike. Totalt blev det 67 poäng för Sveriges del.

Den 18 april 1982 gick låten direkt in på Svensktoppens förstaplats, där den sedan låg i nio veckor. Låten var den 13 juni 1982 sista melodi att toppa Svensktoppen innan programmet lades ned första gången.

Låten blev sista spåret på Chips album Having a Party 1982. Chips spelade även in sången i engelskspråkig version, under namnet "Day after Day".

Inspirationerna har senare ofta kopplats till Abba, men Lasse Holm har bestridit att så är fallet, frånsett de spår från Abba han menar finns i all svensk schlager. Istället menar han att han i stället tänkt sig mer ackordrundorna från 1950-talet, med Ricky Nelsons låt "Poor Little Fool".

Chips' singel är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Singeln
1982 lanserades "Dag efter dag" även på singel. "Dag efter dag" nådde som bäst fjärdeplatsen på den svenska singellistan och femteplatsen på den norska singellistan.

Listplaceringar

Medverkande musiker
Följande musiker medverkade på inspelningen:

Dag efter dag
Bas - Rutger Gunnarsson
Trummor - "Hulken"
Piano - Lasse Holm
Saxofon - Hans Arktoft, Hector Bingert, Ulf Andersson
Stråkar - Rutger Gunnarsson

Coverversioner
Dansbandet Ingmar Nordströms spelade in en cover på melodin på albumet Saxparty 15 1987.
I Dansbandskampen 2008 framfördes låten av Larz-Kristerz, utan saxofonarrangemang. I Dansbandskampen 2009 framfördes den av Blender.

Övrigt
2008 spelades "Dag efter dag" i en norsk reklamfilm for Stabburet leverpastej i TV.

Källor

Fotnoter

Tryckta källor

Webbkällor 
 Information i Svensk mediedatabas.

Bidrag till Eurovision Song Contest 1982
Sveriges bidrag i Eurovision Song Contest
Låtar av Monica Forsberg
Låtar av Lasse Holm
Melodifestivalbidrag 1982
Musiksinglar 1982
Singlar utgivna på Mariann Grammofon
Svensktoppsmelodier 1982
Sångduetter
Svenskspråkiga sånger
Högerspöke

Högerspöke(t) är ett begrepp inom den politiska debatten som används om person(er) eller grupp(er)/parti(er) som anses stå långt till höger. Uttrycket används som metafor ("varna för högerspöket"), och syftar då på bilden av en gammeldags höger.

Se även
Reaktionär

Referenser

Politiska termer
Wikipedia:Projekt neutralitet
Girona (provins)

Girona (katalanska: Girona; spanska: Gerona), är en provins i nordöstra Spanien i den autonoma regionen Katalonien. Provinshuvudstad är staden Girona med samma namn som provinsen. Provinsen Girona, ligger i nordöstra delen av den autonoma regionen Katalonien. Den gränsar till provinserna Barcelona, Lleida, Frankrike och till Medelhavet.

I provinsen bor 793 478 invånare (2021), varav i Girona 94 484. Andra kommuner är Figueres (39 641), Blanes (37 819), Lloret de Mar (32 728), Olot (31 932), Salt (28 017), Palafrugell (21 307), Sant Feliu de Guíxols (20 867) och Roses (19 896) samt några betydande och historiska städer som Banyoles, Palamós, Cadaqués, Ripoll, Camprodon och Puigcerdà.

Provinsen har 221 kommuner. Kommunen Llívia som tillhör provinsen är en exklav och är skild från resten av Spanien och omges av Frankrike.

Källhänvisningar 

Spaniens provinser
Kataloniens geografi
Tidningsbud

Tidningsbud är anställda för att dela ut tidningar och liknande utskick.

Tidningsbud i Sverige
I Sverige är tidningsbud ett deltidsyrke för ca 13 000 anställda tidningsbud, som delar ut morgontidningar samt adresserade och oadresserade utskick och försändelser, mellan ett- och sjutiden på morgonen. Ett mindre antal halv- och heltidsanställningar finns. Tidningsbuden är anställda i olika tidningsdistributionsföretag fördelade över landet. Av dessa tidningsbud är cirka 8 000 fot-/cykelbud och cirka 5 000 bilburna. 
Varje morgon distribuerar tidningsbuden cirka 3 miljoner exemplar tidningar, varav cirka 2 300 000 exemplar i tätort och 725 000 i landsbygd. Det utgår statligt samdistributionsstöd och presstöd på ca 600 miljoner kronor per år för att både mindre och större tidningar ska delas ut i hela riket, genom ett system av samdistribution.

Arbetsgivare 
Morgontidningarnas och tidningsdistributionsföretagens centrala arbetsgivar- och branschorganisation heter Tidningsutgivarna. På deras medlemslista finns alla svenska morgon- och kvällstidningar, flera gratistidningar, nyhets- och bildbyråer, tryckerier, tidningsdistributionsföretag, annonsförsäljningsbolag, några tv- och radiostationer samt förlag.

Regionala arbetsgivare 
Pressens Morgontjänst KB (Premo) - Solna
Tidningsbärna KB (TB) - Malmö
Västsvensk Tidningsdistribution KB - Göteborg
Prolog Tidningsdistribution - Västmanland, Eskilstuna, Flen, Katrineholm,Strängnäs och Södertälje
UNT Distribution - större delen av Uppland
NA Distribution - Närke
Svensk Morgondistribution KB - Norrlandskusten från Gävle upp till Sundsvall och Dalarna

Rikstäckande arbetsgivare  
Tidningstjänst AB (TAB), Stockholm (både i egen regi och som säljare av olika administrativa tjänster till olika lokala distributionsbolag)

Fackförbund 
Tidningsbuden företräds fackligt av Transportarbetareförbundet, som har förhandlingsrätten för tidningsbudens kollektivavtal. Avtalet bygger på månadslön.

Källor
Tidningsutgivarna
Svenska Transportarbetareförbundet

Vidare läsning

Yrken inom media
Tidningar
Guinness rekord-TV

Guinness rekord-TV var ett TV-program som handlade om att slå världsrekord. Programmet sändes på TV3 i två omgångar, den första år 1999 med Mårten Andersson och Linda Nyberg som programledare, och den andra runt år 2000 med Harald Treutiger som programledare. Suzanne Sjögren var hans bisittare

I programmet fick personer komma dit och ge sig på att försöka slå eller sätta nya världsrekord som senare hamnade i Guinness rekordbok.

TV-program i TV3
Brännkyrka och Södertörns Trafik (BST)

Brännkyrka och Södertörns Trafikaktiebolag (BST) var ett bussbolag som under 1930-talet bedrev busstrafik i Stockholms södra förorter. Det grundades 1930 genom sammanslagning av Brännkyrka Trafik AB och Södertörns Trafik AB och övertog flera mycket små bussbolag. 1931 hade bolaget 22 bussar och trafikerade 18 linjer. Redan 1931 övertogs fyra linjer inom Stockholms stad av AB Stockholms Spårvägar. 1937 såldes nio linjer till Statens Järnvägar (SJ) Biltrafik i Huddinge. Återstoden övertogs av Järnvägsaktiebolaget Stockholm-Saltsjön som bedrev trafiken under namnet Busstrafiken Stockholm - Södertörn.

Referenser

Busstrafik i Sverige
Svenska bussbolag
Ej längre existerande svenska företag
Företag bildade 1930
Charles Kay Ogden

Charles Kay Ogden, född 1 juni 1889 i Fleetwood i Lancashire, död 21 mars 1957 i London, var en brittisk lingvist, filosof och författare. Ogden är mest känd som uppfinnare och spridare av det konstgjorda språket Basic English, som var hans främsta sysselsättning från 1925 och fram till hans bortgång.

Biografi 
Efter examen från Cambridge blev Ogden redaktör för olika akademiska tidskrifter, bland annat Psyche från 1920. I sitt redaktörsarbete kom han att tillsammans med Frank P. Ramsey ansvara för den första engelskspråkiga utgåvan av Tractatus logico-philosophicus av Ludwig Wittgenstein.

Tillsammans med I. A. Richards skrev han 1923 The Meaning of Meaning, ett verk som rör sig inom disciplinerna lingvistik, psykolingvistik, litteraturvetenskap och filosofi. Boken har utkommit i ett stort antal upplagor och är fortfarande ett viktigt verk inom semantiken. I boken demonstrerar författarna bland annat hur det fiktiva ordet gostak kan ges en mening ur en kontext, trots att de ord som ordet förklaras med också är fiktiva. I boken presenteras även Ogdens trekant, ett diagram som åskådliggör relationerna mellan begreppen uttryck, mening och referens.

Som filosof är han mest känd som en av emotivismens föregångare. I The Meaning of Meaning menar Ogden och Richards att en etisk utsaga i princip inte innebär något annat än att signalera talarens känslomässiga inställning till det omtalade, och kanske att frambringa liknande känslor eller handlingar hos andra personer. Uttalandet ”Detta är gott” är enligt alltså Ogden och Richards liktydigt med ”Hurra för detta!”. Ogden och Richards var emellertid inga fackfilosofer, och deras filosofiska analys fick heller inget större genomslag bland brittiska samtida filosofer. Däremot hade deras olika meningsbegrepp större påverkan på amerikanska filosofer, bland andra Charles Morris och C. I. Lewis.

Källor

Noter

Tryckta källor

Brittiska lingvister
Brittiska filosofer
Engelska författare
Språkskapare
Personer från Lancashire
Män
Födda 1889
Avlidna 1957
I lifvets vår (film)

I lifvets vår är en svensk dramafilm från 1912 i regi av Paul Garbagni. I huvudrollerna ses Victor Sjöström, Anna Norrie, Georg af Klercker och Selma Wiklund af Klercker.

Om filmen 
Filmen premiärvisades 16 december 1912 på biograf Victoria i Malmö. Filmen spelades in vid Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö med exteriörer från Stockholm med omnejd av Willi Neumaier. Som förlaga har man August Blanches roman Första älskarinnan som utgavs 1848.

Rollista i urval  
Victor Sjöström – Cyril Alm 
Anna Norrie – Hans mor 
Georg af Klercker – von Seydling, kommerseråd 
Selma Wiklund af Klercker – Gerda, hans dotter 
Mauritz Stiller – von Plein, löjtnant 
Astrid Engelbrecht – Sara Andersson, änka, Gerdas fostermor 
Victor Arfvidson – Brooms, ljusskygg individ
Erland Colliander – man hos von Seydling
Martha Josefson – Gerdas uppasserska

Källor 

August Blanche-filmatiseringar
Svenska filmer 1912
Svenska dramafilmer
Svenska stumfilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Island i Eurovision Song Contest 2006

Söngvakeppni Sjónvarpsins 2006 var den isländska uttagningen till Eurovision Song Contest 2006. I tävlingen var det 24 bidrag som tävlade om att få representera Island i Aten, Grekland varav femton fick komma till finalen. Låten som vann var Silvía Nótts "Til Hamingju Ísland", tvåa och trea blev Regína Ósk respektive Friðrik Ómar.

Den första semifinalen hölls den 21 januari, den andra den 28 januari och slutligen den tredje den 4 februari. Finalen hölls den 18 februari i huvudstaden Reykjavik.

Finalen
 Silvía Nótt - Til Hamingju Ísland
 Regína Ósk - Þér Við Hlið
 Friðrik Ómar - Það Sem Verður
 Ardís Olöf - Eldur Nýr
 Birgitta Haukdal - Mynd Af Þér
 Bjartmar Þórðarson - Á Ég?
 Davíð Olgeirs - Strengjadans
 Dísella - Útópía
 Edgar Smári Atlason och Þóra Gísladóttir - Stundin - Staðurinn
 Guðrún Árný - Andvaka
 Heiða - 100% Hamingja
 Magni & Magnararnir - Flottur Karl, Sæmi Rokk
 Matthías Matthíasson - Sést Það Ekki Á Mér?
 Rúna G. Stefánsdóttir och Brynjar Már Valdimarsson - 100%
 Sigurjón Brink - Hjartaþrá

Externa länkar
 RÚV.is - Söngvakeppni Sjónvarpsins 2006, Officiell webbplats

Musik i Island
Musikåret 2006
Länder i Eurovision Song Contest 2006
2006 på Island
Kammarjunkaren

Kammarjunkaren är en svensk dramafilm från 1914 i regi av John Ekman.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 14 april 1914 på biograf Röda Kvarn i Stockholm. Filmen spelades in vid Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö med exteriörer från Stockholms omgivningar av Julius Jaenzon. Som förlaga har man en filmidé av Mauritz Stiller.

Rollista 
Carlo Wieth – student 
Clara Wieth – jägmästarens dotter 
Justus Hagman – jägmästare 
William Larsson – kammarjunkare 
Stina Berg – jägmästarens husföreståndarinna 
Jenny Tschernichin-Larsson – anställd hos jägmästaren    
Ragnhild Owenberg-Lyche – anställd hos jägmästaren

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1914
Svenska dramafilmer
Svenska kortfilmer
Mauritz Stiller
Svenska stumfilmer
Kortfilmer 1914
Svartvita filmer
Förlorade filmer
Tysklands damlandslag i handboll

Tysklands (1949–1990 Västtysklands) damlandslag i handboll representerar Förbundsrepubliken Tyskland (1949–1990 kallat Västtyskland) i handboll på damsidan. Laget förlorade utomhus i Prag den 7 september 1930 med 4-5 mot Österrike i vad som var handbollens första damlandskamp.

Meriter

Världsmästerskap 
 1957 i Jugoslavien: 4:a
 1962 i Rumänien: 8:a
 1965 i Västtyskland:  Brons
 1971 i Nederländerna: 5:a
 1973 i Jugoslavien: 11:a
 1975 i Sovjetunionen: Ej kvalificerade
 1978 i Tjeckoslovakien: 8:a
 1982 i Ungern: 9:a
 1986 i Nederländerna: 7:a
 1990 i Sydkorea: 4:a
 1993 i Norge:  Guld
 1995 i Österrike och Ungern: 5:a
 1997 i Tyskland:  Brons
 1999 i Norge och Danmark: 7:a
 2001 i Italien: Ej kvalificerade
 2003 i Kroatien: 12:a
 2005 i Ryssland: 6:a
 2007 i Frankrike:  Brons
 2009 i Kina: 7:a
 2011 i Brasilien: 17:e
 2013 i Serbien: 7:a
 2015 i Danmark: 13:e
 2017 i Tyskland: 12:e
 2019 i Japan: 8:a
 2021 i Spanien: 7:a

Europamästerskap 
 1994 i Tyskland:  Silver
 1996 i Danmark: 4:a
 1998 i Nederländerna: 6:a
 2000 i Rumänien: 9:a
 2002 i Danmark: 11:a
 2004 i Ungern: 5:a
 2006 i Sverige: 4:a
 2008 i Makedonien: 4:a
 2010 i Danmark och Norge: 13:e
 2012 i Serbien: 8:a
 2014 i Kroatien och Ungern: 10:a
 2016 i Sverige: 6:a
 2018 i Frankrike: 10:a
 2020 i Danmark: 7:a
 2022 i Montenegro, Nordmakedonien & Slovenien: 7:a

Olympiska spelen 
 1976 i Montreal: Ej kvalificerade
 1980 i Moskva: Ej kvalificerade
 1984 i Los Angeles: 4:a
 1988 i Seoul: Ej kvalificerade
 1992 i Barcelona: 4:a
 1996 i Atlanta: 6:a
 2000 i Sydney: Ej kvalificerade
 2004 i Aten: Ej kvalificerade
 2008 i Peking: 11:a
 2012 i London: Ej kvalificerade
 2016 i Rio de Janeiro: Ej kvalificerade
 2020 i Tokyo: Ej kvalificerade

Se även 
 Tysklands herrlandslag i handboll
 Östtysklands damlandslag i handboll

Referenser 

Damlandslag i handboll
Handboll
Damlandslaget
Landslag startade 1930
Hynčice (Náchod)

Hynčice (tyska: Heinzendorf) är en kommun i norra Tjeckien, nära gränsen till Polen. Befolkningen uppgick till 193 invånare i början av 2008. Genom kommunen flyter floden Stěnava. Hynčice ligger i distriktet Náchod i regionen Hradec Králové.

Referenser 

Orter i Hradec Králové (region)
Orter i Böhmen
Serapeion

Serapeion (grekiska alternativt latin: Serapium eller Akropolis) var ett tempel i den västra stadsdelen Rhakotis i gamla Alexandria i Egypten.

Templet var ett av flera tempel helgade åt den egyptiske guden Serapis. I templet fanns en del av biblioteket i Alexandria och var oskadat då Julius Caesar intog Alexandria; bibliotekets samlingar i Museion i östra staden förstördes år 48–47 f.Kr. Senare skänkte Marcus Antonius till sin hustru Kleopatra VII volymerna från det av romarna erövrade biblioteket i Pergamon (den tidens näst största bibliotek, även det mycket innehållsrikt) och dessa förvarades i Serapeion.

Flera historiker anser att Serapeion-templet förstördes år 389 e.Kr. på initiativ av den kristne ärkebiskopen i Alexandria,  Theofilos som utverkat tillstånd av kejsar Theodosius den store under förföljelserna mot hedningarna.

Serapeion var ett namn för de tempel som uppfördes åt guden Serapis, och det fanns flera helgedomar med detta namn. Det fanns ett annat berömt Serapis-tempel i Memfis.

Referenser 

Fornminnen i Egypten
Alexandrias historia
Serapistempel
Ptolemeiska riket
Eshnunna

Eshnunna var en forntida stad i Mesopotamien i nuvarande Irak. Staden låg vid Diyala-floden och platsen kallas idag för Tell Asmar. Eshnunna låg nordöst om vad som egentligen klassas som Sumer men anses ha varit en Sumerisk stadsstat.

Eshnunna skall ha grundats runt 3000-talet f.kr, och var en betydelsefull stadsstat under sumerisk tid och i övergångsperioden till gammal-babylonisk tid. Efter att riket erövrades av Akkaderna på 2300-talet f.kr. kom det att variera mellan att tillhöra de imperium som uppstod i Sumer och självständighet. Eshnunna erövrades både av det nysumeriska riket och Isin-riket och efter Isins fall upplevde Eshnunna sin senit beträffade makt och inflytande. På tidigt 1700-tal f.kr. erövrades Eshnunna av Elamiterna och Eshnunna var även en av de stater som allierade sig mot Babylon. Staden erövrades sedan av kung Hammurabi av Babylon omkring 1700 f.Kr. Därefter förföll staden och övergavs slutligen. Områdets betydelsefulla handel övertogs efter det gammal-babyloniska rikets fall av det hurritiska landet Arrapha.

Staden grävdes ut på 1930-talet under ledning av den amerikanska arkeologen Henri Frankfort.

Eshnunna kontrollerade handelsvägen utmed Diyala-floden från Tigris upp mot Zagros bergskedja och skall ha handlat med hästar, koppar, tenn och ädelstenar. Vid en utgrävning av en grav i staden påträffades ett smycke i Kopal från Zanzibar. Det har även påträffats en liten mängd stämplar och pärlor från Indusdalen. Efter Babyloniska rikets fall omnämns Eshnunna endast några få gånger i kilskrift vilket tyder på att staden under Babylon förlorat sin status som viktig handelsstad och börjat avfolkats.

Källor 

Mesopotamska städer
Forna städer
Jalle Jungnell

Jalle Jungnell är en svensk rullstolscurlare och ledare i Lag Jungnell. Han är också ägare och grundare av den svenska rullstolstillverkaren Panthera.

Meriter
Brons vid paralympiska vinterspelen 2006
Brons vid paralympiska vinterspelen 2010

Svenska curlare
Paralympiska bronsmedaljörer 2006
Svenska paralympiska bronsmedaljörer
Svenska paralympiska deltagare 2006
Män
Födda 1954
Levande personer
Paralympiska bronsmedaljörer
Svenska paralympiska deltagare 2010
Annelundsmotet

Annelundsmotet, avfartsnummer 86, är en trafikplats i Borås längs motorvägen riksväg 40. I trafikplatsen ansluter riksväg 41 och riksväg 42 till riksväg 40. Annelundsmotet utgör dessutom början/slutet på riksväg 41 och riksväg 42.  Fram till år 2015 anslöt även riksväg 27 till Annelundsmotet, men den ansluter numera till riksväg 40 längre västerut, vid Viaredsmotet (tpl 83).

Trafikplatsen är uppbyggd på sådant sätt att riksväg 40 går på bro över den korsande undre vägen, Söderleden. Korsningarna mellan av/påfarterna från riksväg 40 och Söderleden är trafikljusreglerade. Av/påfartsramperna är raka.

Närmast söder om Annelundsmotet, längs Söderleden, går riksväg 41. Norr om Annelundsmotet går fortsättningen på Söderleden, kallad Arlagatan, vidare norrut som fyrfilig väg. Några hundra meter norr om trafikplatsen byter vägen namn till Kungsgatan. Från Annelundsmotet och norrut längs denna väg går riksväg 42.

Hastighetsbegränsningen genom trafikplatsen är 70 km/h på riksväg 40 och 50 km/h på Söderleden/Arlagatan.

Borås kommun
Motorvägar i Sverige
Motorvägskorsningar