kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ashanti

Ashanti eller Asante är ett akanfolk i syd-centrala delarna av Ghana samt i angränsande områden i Togo och Elfenbenskusten. Majoriteten av folkgruppen bor kring Kumasi, huvudstad i före detta Ashantiriket. De talar Twi, ett Kwaspråk som hör till Niger-Kongospråken.

Ekonomi 
Främst förknippas Ashanti med lantbruk, även om vissa lever och arbetar i städer. Primärt är de bönder som odlar groblad, bananer, kassava, jams och cocojams som kontantgrödor. De odlar också kakao för export.

Samhälle 
Asantes samhälle är matrilinjärt och de hävdar att alla är ättlingar till samma kvinna, dock styr faderns härkomst exempelvis medlemskap i olika grupper som är kopplade till vissa religiösa och moraliska förpliktelser. Detta beror på att man inom folket tror att varje individ består av två element; blod från modern och anden från fadern. Släktens ledare är en man, eftersom menstruation av tradition förbjuder kontakt med heliga föremål. Ledaren väljs dock av både män och kvinnor. Denne ansvarar för: 

 Konflikter inom släktlinjen
 Relationer med andra släktlinjer 
 Relationer med förfädernas andar

Religion 

Den traditionella religionen är fortsatt viktiga för Ashantifolket, även om en del konverterat till kristendom och islam. Den traditionella religionen baseras på tron på en avlägsen högsta varelse och en pantheon av gudar och mindre andar. Vidare tror man även att förfädernas andar är ständigt närvarande.

Se även 
 Ashantifolkets traditionella byggnader

Källor

Etniska grupper i Togo
Etniska grupper i Elfenbenskusten
Etniska grupper i Ghana
Kwafolk
Ashantimytologi

Den viktigaste guden hos ashantifolket i Ghana i Västafrika är himmelsguden Nyamé (även Nyankopon). Hans hustru heter Asase Ya och de har två barn Bia och Anansi. Asase Ya är modergudinna och associeras med fruktbarhet.

Anansi är en av de viktigaste gudarna i den ashantiska mytologin. Han är en "trickster" och kulturbringare som å Nyamés vägnar utföra olika uppgifter och det är bland annat han som med regnet bekämpar elden. Anansis roll intogs senare av en kameleont.

Enligt vissa myter skapade Anansi solen, stjärnorna och månen. Han skapade den första mannen som Nyamé senare gav liv. Det var Anansi som lärde människan jordbruket.

Andra gudar
Adu oginae är hos ashantifolket den gudomlighet som var ledare för det första människosläktet.

Se även 
 Lista över mytologiska gestalter

Referenser

Afrikansk mytologi
Religion i Ghana
Global Renaissance Alliance

Global Renaissance Alliance, sv. Samtal med Gud-rörelsen, ett internationellt andligt nätverk inom New Age, sammansatt av fredsaktivister, grundat av Marianne Williamson och  Neale Donald Walsch, som hoppas främja spridningen av icke-våld genom bön, meditation och djup inre övertygelse. Den teologi man företräder är panenteistisk.

Externa länkar
Nätverkets webbplats

Internationella ideella organisationer
New Age
Staccato

Staccato  av italienska (di)staccare 'avskilja', 'lossa', är en musikalisk term som betecknar att en ton skall spelas väsentligt kortare än dess noterade tidsvärde i motsats till legato. Staccato betecknas med en punkt ("staccato-prick") över eller under noten. 

Musikaliskt framförande
Musiktermer
Stråkarter
Italienska ord och uttryck
Stabstrumpetare

Stabstrumpetare, i Sverige före 1901 trumpetare av den äldsta trumpetargraden vid indelta kavalleriet och vid artilleriet. Stabstrumpetare hade underofficers grad och avlöning.

Källor

Se även 
 Trumpetare (militärt yrke)

Militära grader i svenska armén
Svensk militärmusik
Ugglan
Adolf Bredo Stabell

Adolf Bredo Stabell, född 19 november 1807 i Trondhjem, död 21 november 1865 i Kristiania, var en norsk tidningsredaktör, politiker och bankir.

Stabell blev juris kandidat 1830 och kom samma år in i revisionsdepartementet, där han 1834–41 var kunglig fullmäktig. Samtidigt var han 1832–57 redaktör för och sedan 1841 delägare i "Morgenbladet", som han från ett mindre nyhetsblad omskapade till ett betydande organ för den begynnande liberala oppositionen. Åren 1845–58 representerade han Akershus amt i stortinget, där han hela denna tid var en av bondepartiets ledare. 

Sedan han lämnat redaktörskapet ägnade han sig helt och hållet åt bank- och finansväsen. Åren 1848–57 hade han varit verkställande direktör för Norges banks avdelningskontor i Kristiania. År 1857 var han en av stiftarna av Den norske creditbank, vars chef han blev 1858. Stabell var medlem av 1855 års mellanrikskommission.

Källor 

 

Norska chefredaktörer
Personer inom bankväsen
Norska Stortingsledamöter
Norska politiker under 1800-talet
Politiker från Trondheim
Födda 1807
Avlidna 1865
Män
Ugglan
Staafflagarna

Staafflagarna var populärbeteckningen på de ändringar i strafflagens kapitel 8, §§ 3 och 8 samt kapitel 10, §§ 13 och 14 som beslutades av 1906 års riksdag.

Ändringarna, som gjordes på förslag av Staaffska ministären, avsåg bland annat vissa lindringar i straffet för deltagare i upplopp. I och med beslutet höjdes straffmaximum vid offentlig uppmaning till grövre brott. Man gjorde också lagtexten tydligare så att den som i mer förtäckt form försökte förleda någon att begå brott, till exempel i form av lovprisande av brottslig gärning, skulle dömas på samma sätt som om uppmaningen varit mera direkt. Samma ändring vidtogs också om uppmaningar till ohörsamhet mot lag och laga myndighet.

Källor

Sveriges lagar
Stabat mater

Stabat mater, "Modern (Jesu moder, Maria) stod" (nämligen "vid korset"), begynnelseorden till en av de i katolska kyrkan ännu brukliga sekvenserna från 1300-talet. Texten har länge tillskrivits Jacopone da Todi men diktaren anses numera anonym.

Tonsättare
Dikten har tonsatts av många kompositörer – bland annat av 

Josquin des Prez
Giovanni Pierluigi da Palestrina
Emanuele d'Astorga
Agostino Steffani
Antonio Vivaldi
Luigi Boccherini
Peter von Winter
Alessandro Scarlatti
Antonio Caldara
Giovanni Battista Pergolesi
Joseph Haydn
Giovanni Simone Mayr
Franz Schubert
Gioacchino Rossini
Giuseppe Verdi
Antonín Dvořák
Laura Netzel
Hristo Tsanoff
Charles Villiers Stanford
Francis Poulenc
Julia Perry
Karol Szymanowski
Arvo Pärt
Krzysztof Penderecki
Karl Jenkins

I det katolska kyrkoåret är Stabat mater förknippat med Jungfru Marie smärtor.

Källor 
Store norske leksikon Stabat mater

Externa länkar
 Stabat Mater dolorosa, latinsk och engelsk text
 Stabat Mater, latinsk och svensk text

Kyrkomusik
Jungfru Maria
Sredna Gora

Srednabergen  (bulgariska: Средна гора / Sredna Gora, turkiska: Orta dağ) är en bergskedja i Bulgarien som ligger söder om Balkanbergen och löper parallellt med dessa i öst-västlig riktning. Den skiljs från Balkanbergen av Maritsas bifloder Topolnitsas och Strjamas dalar. Högsta toppen når 1 572 meter.

Referenser 

Bergskedjor i Bulgarien
Squillace

, romarnas Scylacium, är en ort och kommun i provinsen Catanzaro i regionen Kalabrien i Italien, nära en viken  Golfo di Squillace i Joniska havet. Kommunen hade  invånare (2018).

Squillace är ett biskopssäte och Cassiodorus födelseort. Kejsar Otto II blev 982 i grund slagen av saracenerna vid Squillace. Scylacium var ursprungligen en grekisk stad, omnämnd första gången 415 f.Kr. Den blev romersk koloni 122 f.Kr.

Referenser 

Orter i Kalabrien
Kommuner i provinsen Catanzaro
Squaw

Squaw är ett ord som motsvarar det ord i olika Algonquin-dialekter som betyder "kvinna". Varianter i olika Algonquin-dialekter är squa, skwa, esqua, sqeh, skwe, que, kwa, ikwe, etc. Uttrycket betraktas ofta idag som nedsättande, särskilt om det används av personer som inte har sitt ursprung i den nordamerikanska ursprungsbefolkningen.. 

Första gången ordet squaw användes i text anses vara i en engelskspråkiga kolonialbeskrivningen Mourt´s Relation (A Relation or Journal of the Beginning and Proceedings of the English Plantation Settled at Plimoth in New England) från 1622. 

I november 2021 deklarerade det amerikanska departementet US Departement of Interior att benämningen som nedsättande och rasistisk och att ordet skulle tas bort från officiella texter samt ortnamn. 

Som lånord syftar det på en gift kvinna i den nordamerikanska ursprungsbefolkningen.

Referenser 

 
Ursprungsfolk i Nordamerika
Göran Grip

Göran Grip, född 1945, är en svensk författare och narkosläkare.

Grip har skrivit självbiografin Allting finns (1994) och är medförfattare till Att mötas i vården (1991) och Dem jag älskade (1997). 

Grip har översatt en rad böcker från engelska, framför allt sådana som handlar om den så kallade nära-döden-upplevelsen och tidigare-liv-upplevelsen. Elisabeth Kübler-Ross, Brian L. Weiss, Raymond A. Moody och Melvin Morse är författare vars böcker översatts till svenska av Göran Grip.

Han föreläser ibland om sin egen och andras nära-döden-upplevelser.

Källor 

Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 1900-talet
Svenska översättare
Översättare från engelska
Svenska läkare under 1900-talet
Födda 1945
Män
Levande personer
Paul Brunton

Paul Brunton, pseudonym för Raphael Hurst, född i London 21 oktober 1898, död i Vevey, Schweiz 27 juni 1981, var en brittisk journalist, filosof och mystiker. Brunton skrev en rad böcker om meditation och andligt sökande varav flertalet utgivna på svenska, till exempel Den hemliga vägen och Den inre verkligheten. Postumt har utgivits The Notebooks of Paul Brunton i 16 volymer.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Mandalavännerna
 The Archives of Paul Brunton Läst 9 maj 2023.
 Anna Bornstein
 Larsons förlag
 Wisdoms Goldenrod

Brittiska journalister
Män
Födda 1898
Avlidna 1981
Pseudonymer
Brittiska författare
Mystiker
Metafysiker
Anna Bornstein

Anna C Bornstein, född 1943, är en svensk författare, översättare och föreläsare. Hon har bl.a. skrivit  Inre äventyr (1992), Tankar om buddhismen som psykologi (1994) och Intuition (2000). Elev till den brittiske filosofen Paul Brunton, vars böcker hon också översatt till svenska.

Svenska översättare
Svenska författare
Födda 1943
Kvinnor
Levande personer
Chanel

Chanel är ett modehus som grundades 1910 av Gabrielle Bonheur "Coco" Chanel.

Coco Chanel började sin karriär med att driva en framgångsrik hattaffär. I en tid då hattarna var extravaganta och överdådiga, blev kontrasten stor när Coco lanserade sina små enkla hattar utan en massa detaljer. Hon var också den som skapade den "sportiga" looken för kvinnan och gjorde också så att det ansågs snyggt att vara solbränd. Coco Chanel gjorde också tyget tweed populärt genom att skapa den klassiska chaneldräkten, en knälång kjol med kavaj till. Hon skapade också den quiltade väskan Chanel 2.55 som än idag representerar Chanel. Väskan lanserades i februari år 1955, därav namnet. Coco dog 1971.

Från 1983 fram till sin död den 19 februari 2019 har Karl Lagerfeld varit chefsdesigner. Han drev det framgångsrika modehuset med två haute couture- och två prêt-à-porter-kollektioner per år.

Modehuset Chanels välkända logga, två stora C som överlappar varandra, står för hennes smek- och efternamn Coco Chanel. 

Coco Chanel skapade 1921 en parfym som heter Chanel No. 5 som anses som en klassisk damparfym. Försäljningen ökade markant 1953 då Marilyn Monroe fick frågan vad hon hade på sig när hon sov och svarade hon att hon bar "två droppar Chanel No. 5".

På 1920- och 1930-talen formgav den sicilianske hertigen och juveleraren Fulco di Verdura de kännetecknande breda armband med malteserkors som förknippas med modehuset. Chanel är numera mycket dyrt och oerhört känt. Chanels huvudkonkurrenter är Dior, Gucci och Armani.

Externa länkar
Chanel.com

Franska klädmärken
Chanel
Företag bildade 1910
Brian Weiss

Brian Leslie Weiss, född 6 november 1944, är en amerikansk psykiater och psykoterapeut som skrivit böcker om hur bearbetning av minnen från tidigare liv kan ha en terapeutisk funktion. Weiss menar att om man bearbetar traumatiska händelser i tidigare liv så kan vissa psykiska störningar försvinna.

Weiss är övertygad om det riktiga i reinkarnations-läran. Det finns andra psykoterapeuter som är inne på samma linje som Weiss vad avser det terapeutiska värdet i bearbetning av minnen från påstådda tidigare liv, men som håller frågan om minnenas ursprung öppen. Raymond Moody är en psykoterapeut med detta alternativa synsätt.

Böcker 
Bland Brian Weiss böcker kan nämnas:

 Tidigare livs helande kraft, originaltitel Through Time Into Healing, 1993 (svensk översättning 1998).
 Många liv, många mästare, originaltitel Many Lives Many Masters, 1988 (svensk översättning 1996).
 Kärlek liv efter liv, originaltitel Only Love Is Real, 1997 (svensk översättning 1997).
 Budskap från mästarna: finn kärlekens kraft i ditt liv, originaltitel Messages from the Masters. Tapping into the Power of Love, 2001 (svensk översättning 2001).
 En själ - många liv, originaltitel Same soul, many bodies, 2005 (svensk översättning 2006).

Källor

Externa länkar 
www.brianweiss.com

Amerikanska psykiatrer
Parapsykologer
Amerikanska psykoterapeuter
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Amerikanska författare
Män
Födda 1944
Levande personer
Alumner från Columbia University
Pandharpur

Pandharpur är en stad i den indiska delstaten Maharashtra. Den är den tredje största staden i distriktet Sholapur och hade 98 923 invånare vid folkräkningen 2011. Pandharpur är belägen vid Bhima, som är en biflod till Krishnafloden. Den är en viktig vallfartsort för många hinduiska pilgrimer, som söker sig till Vithobatemplet. Templet är ägnat åt en inkarnation av guden Vishnu.

Källor

Orter i Maharashtra
Panenteism

Panenteism (av grek. pan "allt", en "i" och theos "gud") är en uppfattning inom religionsfilosofin, som menar att Gud både omfattar hela universum och transcenderar detsamma. Begreppet myntades ursprungligen av Karl Christian Friedrich Krause. Den förstnämnda tanken, likställandet av Gud och universum, har hämtat inspiration från panteismen. Den senare tanken, att Gud även är något mer och större än universum, är snarare teistisk. Likheten med teismen stärks av att panenteister ofta menat att det är möjligt att ha en personlig relation till Gud, på ett sätt som inte är förenligt med den konventionella förståelsen av panteismen.

Andra filosofer som hävdat uppfattningar som kan beskrivas som panenteistiska är Ibn 'Arabi, Christopher Jacob Boström och Charles Hartshorne.

Panendeism
Begreppet panendeism myntades år 2000 av Larry Copling. Tanken är snarlik panenteismen, men representanter för inriktningen ifrågasätter vad man menar är en "mytisk" eller "teistisk" Gudsbild bland de traditionella panenteisterna.  Larry Copling hävdar också att den egna gudsuppfattningen, som inte menas utgöra en religion, är mer i linje med naturvetenskapen och kvantfysiken.

Kritik
Fysikern Robert G. Brown har kritiserat panendeismen med ett argument som i lika delar träffar den traditionella panenteismen. Han menar att föreställningen om en Gud som i någon mening är större än universum innefattar en felaktig definition av universum, eftersom "universum" per definition innebär "allt som existerar," inklusive Gud. Han menar att det man i så fall måste syfta på är "kosmos", förstått som en avgränsad del av universum, tillgänglig för mänsklig observation.

Fotnoter

Se även 
 Panteism
 Pandeism
 Guds immanens
 Guds transcendens

Gudsuppfattningar
Filosofi
Panhellenism

Panhellenismen är en storgrekisk pannationell rörelse från slutet av 1800-talet, som strävar efter ett ”storhelleniskt” rike, att politiskt förena alla de områden, som uteslutande eller till övervägande del är bebodda av folk av grekisk etnicitet och med grekiskt språk eller under milletsystemet tillhörde den grekisk-ortodoxa kyrkan.

Rötter

Bland bärare under forntiden av dylika panhelleniska idéer kan nämnas Perikles och Lysander.  Alexander den store och östromerska riket förverkligade i sin mån dessa idéer, men efter Östroms slutliga fall 1453 dröjde det ända till 1700-talets slut innan panhellenismen på allvar framträdde bland grekerna (som under det osmanska styret förlorat sin frihet), till en början representerad av hemliga sällskap, hetairior.

Utveckling

Panhellenistiska strävanden har sedermera genomgått såväl det grekiska frihetskrigets som hela det nygrekiska kungarikets historia. De har under tidigt 1900-tal försökt, att med Konungariket Grekland införliva dels Epirus och den turkiska delen av Thessalien, dels Kreta och övriga mestadels av greker bebodda öar i Egeiska havet.

Grekisk-turkiska kriget 1897 blev genom grekernas förkrossande nederlag ett hårt slag mot panhellenismen, men desto större framgångar vann den genom balkankriget 1912–1913 då en stor del av Makedonien erövrades. Grekland försökte på nytt att erövra områden i Mindre Asien – ”megali idea” (’stora idén’) – under grek-turkiska kriget (1919–1922), men misslyckades.

Efter 1945

Efter andra världskriget, och särskilt under den militärjunta som tog makten i Aten 1967, kom panhellenismen att bli identisk med beteckningen enosis (’enhet’). Till följd av de enosisförsök militärjuntan gjorde under Cypernkrisen 1974, och som kulminerade med en invasion av ön 1974, invaderades Cypern istället delvis av Turkiet (se vidare Cypernfrågan).

Noter

Pannationalism
Politik i Grekland
Hellenism
Formalin

Formalin är en cirka 36-procentig lösning av formaldehyd i vatten. Ofta är metanol tillsatt som stabiliseringsmedel. Formalin är giftigt och har starkt desinficerande egenskaper och används som konserverings- och desinfektionsmedel. Som exempel kan nämnas blötdjur som lagts i formalin för konservering i undervisnings- och museisammanhang.  

Konserveringsmedel
Keke Rosberg

Keijo Erik "Keke" Rosberg, född 6 december 1948 i Solna, Sverige, är en finländsk racerförare. Han blev F1-världsmästare .  Han är far till racerföraren Nico Rosberg.

Racingkarriär 
Keke Rosberg kom tidigt in i bilsporten då hans föräldrar körde rally. Från 1965 tävlande han inom racing och debuterade i formel 1 för Theodore . Han bytte stall flera gånger innan han kom till Williams som nödlösning efter säsongen 1981 sedan Alan Jones lämnat teamet. Rosberg skulle agera som andraförare men blev plötsligt försteförare sedan Carlos Reutemann valt att lämna. Rosberg blev den förste finländske och nordiske F1-världsmästaren, vilket han blev i Williams säsongen . Han vann ett lopp av säsongens 16 lopp. Rosberg kom sedan trea i Formel 1-VM 1985 innan han 1986 började köra för McLaren. 

Keke Rosberg körde från 1992 i Deutsche Tourenwagenmeisterschaft (DTM) för AMG-Mercedes och från 1993 för Opel. Han byggde sedan upp ett eget team innan han slutade köra 1995.

F1-karriär

Referenser

Källor 

Födda 1948
Finländska racerförare
Finländska Formel 1-förare
McLarenförare
Williams F1-förare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 1980-talet
Världsmästare i formel 1
Män
Levande personer
Personer från Solna
Quintus Petillius Cerialis

Quintus Petilius Cerialis Caesius Rufus, född omkring år 30 e.Kr., död efter år 83, var en romersk general och guvernör som bland annat tjänade i Britannia under Boudicas uppror. Han deltog i inbördeskriget efter Neros död år 68, och stödde den nye kejsaren Vespasianus. Han slog ner batavernas uppror under Gaius Julius Civilis år 70. Därefter återvände han till Britannia som dess guvernör.

Hans namn ger anledning att tro att han var adopterad inom Petilius-familjen, och hans bror kan ha varit Caesius Nasica.

Boudicas uppror 
Hans första uppdrag var som legat inom den romerska legionen IX Hispana (nionde hispaniska legionen) i den romerska provinsen Britannia, under dess guvernör Gaius Suetonius Paulinus. Cerialis deltog åren 60/61 då man slog ner Boudicas av icenerna uppror mot Rom. Han led dock ett stort nederlag då han skulle undsätta staden Camulodunum (Colchester), som blev ödelagd av Boudicas trupper. Hans trupper inom den nionde legionen anlände till staden efter att den blivit intagen, och Boudica anföll med hela sin armé, så att endast det romerska kavalleriet och Cerialis själv undkom. De flydde till ett närbeläget fort. De kvarstannade på fortet till dess att Suetonius Paulinus hade slagit ner upproret och låtit avrätta Boudica.

Inbördeskriget 
Som släkting till Vespasianus blev Cerialis år 69 tagen som gisslan av kejsaren Vitellius under de inbördeskrig som rådde i Rom under fyrkejsaråret. Cerialis lyckades dock förklädd fly och anslöt sig till Vespasianus armé. Han deltog som ledare för kavalleriet, och tog Rom för den nya kejsaren. Cerialis roll var att gå in Rom från Sabinum utefter Via Salaria.

Han fick efter detta kommandot över XIV Gemina (fjortonde legionen), som då var stationerad i provinsen Germania Inferior. Återigen fick Cerialis handskas med ett lokal uppror, denna gång batavernas uppror under Gaius Julius Civilis, som hade slagit två romerska legioner vid Xanten. Cerialis lyckades med sitt uppdrag och blev rikligt belönad av Vespasianus.

Senare karriär 
År 71 blev Cerialis utnämnd till guvernör över Britannia och han tog med sig legionen II Adiutrix (andra legionen). Han hade även med sig Gnaeus Julius Agricola, som förde befälet över legionen XX Valeria Victrix (tjugonde legionen).

Som guvernör ledde Cerialis flera fälttåg mot briganterna i norra Britannia. År 74 reste Cerialis till Rom som konsul. År 83 blev han ånyo utnämnd till konsul under kejsaren Domitianus.

Referenser

Externa länkar 
 Livius.org: Quintus Petillius Cerialis
 'Imperial General: The Remarkable Career of Petilius Cerealis' by Philip Matyszak

Romerska militärer
Män
Födda 30
Avlidna okänt år
Romerska konsuler
Personer i Romerska riket under 000-talet