kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vansbrosimningen

Vansbrosimningen går av stapeln i juli och är en årlig långdistanssimning i öppet vatten i Vansbro kommun sedan 1950. De tävlande simmar 3 000 meter, varav 2 000 meter i Vanån medströms och knappt 1 000 meter i Västerdalälven motströms. Sedan 1972 är simningen del av en svensk klassiker.

Historik 
Första året 1950 deltog tio personer, varav nio fullföljde. De fyra första åren (1950-1953) segrade Sven-Eric Ferneborg från hemmaklubben. 1956 fick Vansbrosimningen officiell tävlingsstatus. Det året vann Göran Åberg (Örebro SS) och Elsa By (Falu SS).

År 1972 infördes En Svensk Klassiker. Vansbrosimningen ingår där tillsammans med Vasaloppet,  Engelbrektsloppet, Lidingöloppet och Vätternrundan. Åren 2005-2006 hade Vansbrosimningen status som Långlopps-SM i öppet vatten. Från 2007 arrangerades Långlopps-SM som separat tävling i Vansbro, 5 000 meter i öppet vatten. Tävlingen arrangerades tillsammans med Svenska Simförbundet och för första gången tävlades det på en 3 x 1 667 meter lång bana i Västerdalälven. 

År 2011 arrangerades Nordiskt Mästerskap och SM/JSM Open Water 10 km. 

Vattentemperaturen har varit 14-22 grader Celsius under åren 2000-2016. Simmarna rekommenderas använda våtdräkt upp till och med 21 grader Celsius.  År 2017 slogs banrekord i herrklassen när tysken Andreas Waschburger, i duell mot svensken Christopher Jedel, vann på tiden 29 minuter och 43 sekunder. 

Utöver loppen i öppet vatten arrangeras tävlingar och motionslopp i triathlon, swimrun och tidigare även landsvägscykel (2013-2017). År 2015 var närmare 16 000 anmälda i Vansbrosimningens lopp, det vill säga Vansbrosimningen, Vansbro Öppen Älv, Vansbro Halvsim, Vansbro Tjejsim, Vansbro Ungdomssim, Vansbro Triathlon, Vansbro Swimrun och Vansbro Bianchi 120.

Sedan 2018 finns även Vansbro 10K, ett tiokilometerslopp med start i Flögforsen norr om Vansbro och mål vid den klassiska målgången vid Plasket.

Segrare
Från starten 1950 och fram till 1955 var inte Vansbrosimningen upplagd som tävling, varför inga segrare korades. Vid exempelvis låga vattentemperaturer ställs tävlingen in (lägre än 13 grader Celsius för 3000 meter-distansen).

Herrar

Damer

Kartor/Satellitbilder
Start:  
Mål:

Se även 

Vansbro Tjejsim

Referenser

Externa länkar
Vansbrosimningen
Tips för förstagångssimmaren inför Vansbrosimningen

Simtävlingar
Svenska långlopp
Svenska folkfester
Sportevenemang i Sverige
Sport i Vansbro kommun
En svensk klassiker
Återkommande sportevenemang med premiär 1950
Återkommande sportevenemang i juli
Ingrid Thulin

Ingrid Lilian Thulin, född 27 januari 1926 i Sollefteå stad i Västernorrlands län, död 7 januari 2004 i Stockholm, var en svensk skådespelare, manusförfattare och regissör.

Biografi 
Ingrid Thulin var dotter till köpman Adam Thulin och Nanna Larsson. 1951–1955 var hon gift med regissören Claes Sylwander och 1956–1989 med Harry Schein.  Hon var under många år bosatt i Italien.

Karriär 
Ingrid Thulin var knuten till Malmö Stadsteater. Ingmar Bergman, som arbetade med henne i Malmö, engagerade henne i flera filmer såsom Smultronstället (1957), Nära livet (1958), Ansiktet (1958), Nattvardsgästerna (1963), Tystnaden (1963), Vargtimmen (1967), Viskningar och rop (1973) och Efter repetitionen (1984). Thulin spelade också huvudrollen i Alf Sjöbergs Domaren (1960) och i Luchino Viscontis De fördömda (1969).

På tv spelade Thulin bland annat Indras dotter i August Strindbergs Ett drömspel i Bergmans regi. Ingrid Thulin var även verksam som regissör, bland annat med den självbiografiskt färgade filmen Brusten himmel (1982). Hennes självbiografi Någon jag kände utkom 1992.

2008 instiftade Sollefteå kommun ett stipendium till Ingrid Thulins minne. Ingrid Thulin-stipendiet kan sökas av enskild person eller grupp som är i början av sin konstnärliga utövning. De sökande skall vara födda i eller ha annan anknytning till Ådalen.

Ingrid Thulin är begravd på Sollefteå kyrkogård.

Asteroiden 12379 Thulin är uppkallad efter henne.

Filmografi i urval 

 (kortfilm; manus och regi)

 (del i manus och regi tillsammans med Sven Nykvist och Erland Josephson)
 (manus och regi)

Teater

Roller

Radioteater

Roller

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

 
 
 Ingrid Thulin på Malmö stadsteater
 Ingrid Thulin, Stiftelsen Ingmar Bergman.
 

Kvinnor
Svenska filmregissörer
Svenska skådespelare
Födda 1926
Avlidna 2004
Guldbaggen för bästa kvinnliga huvudroll
Personer från Sollefteå
Lödöse museum

Lödöse museum i Lödöse i Lilla Edets kommun är ett arkeologiskt museum som ingår i Västra Götalandsregionens gemensamma förvaltning för natur- och kulturarvsfrågor, Västarvet. Det visar fynd från utgrävningar av den medeltida staden Lödöse, som var Sveriges första hamnstad mot väster och Göteborgs tidigaste föregångare.

Historia
I början av 1960-talet byggdes samhället i Lödöse ut med flera nya bostadsområden inom området för medeltidsstaden. Arkeologiska utgrävningar i Riksantikvarieämbetets regi förde till rika fynd. För att kunna visa något av detta inrättades 1965 Lödöse museum i en källarlokal. Denna blev snabbt för liten, och ersattes 1994 av den nuvarande museibyggnaden, som i stil försöker återbilda något av den medeltida bebyggelsen i moderna material och med större proportioner.  

Museet innehåller en basutställning med föremål från den medeltida staden som belyser livet där. Andra permanenta utställningar belyser arkeologins arbetsmetoder och tolkningar samt utvecklingen av sjöfarten på den närbelägna Göta älv i nyare tid. Det är vidare plats för tillfälliga utställningar, och utanför har planterats en "örtagård" som också ingår i museets verksamhet.

Sommaren 2011 flyttades det kommunala Lödöse bibliotek till museibyggnaden, som därvid fick det nygamla namnet Lödösehus.

Bland de evenemang som förekommer i anslutning till museet märks speciellt de historiska skådespel som har framförts på friluftsscenen Ljudaborg bakom museet. Åren 1994–2009 spelades där i juni det historiska skådespelet Vid Ljuda Os. Det arrangerades av Studieförbundet Vuxenskolan och framfördes av ett 70-tal amatörskådespelare. Det handlade om händelser under kung Magnus Erikssons regeringstid på 1300-talet. Efter ett avbrott på grund av uteblivna anslag återupptogs 2013 traditionen med skådespel baserade på händelser i Lödöses medeltida historia, men nu med nyskrivna texter.

I anslutning till teaterföreställningarna anordnas Lödöse medeltidsmarknad med försäljning och demonstration av vikingatida och medeltida hantverk, underhållning och uppträdanden.

Källor

Noter

Externa länkar
Lödöse museum

Byggnader och anläggningar i Lilla Edets kommun
Museer i Västra Götalands län
Arkeologiska museer i Sverige
Museer invigda 1965
Peter Haber

Peter Alexander Haber, född 12 december 1952 i Tyska Sankta Gertruds församling i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Biografi

Tidiga år
Peter Haber är son till scenografen, porträttmålaren och keramikern Karl-Egon "KEH" Haber, bördig från Remscheid i Tyskland, och Gudrun Mary Alexandra Haber, som var dotter till Guido Valentin och sondotter till Karl Valentin. Familjen flyttade från Lidingö till Södertälje 1958, där han växte upp och gick i Mariekällskolan. År 1996 utsågs han till Södertälje-ambassadör.

Karriär
Haber började med sina studier vid Stockholms scenskola innan han var med och grundade Skånska teatern i Landskrona. Där arbetade han som skådespelare i nio år. Han var även verksam vid Folkteatern i Gävle under fyra år. 1987 blev han anlitad av Stockholms stadsteater. Under 1990-talet slog han igenom stort för den breda publiken som Rudolf Andersson i SVT:s julkalender Sunes jul (1991) och i den efterföljande långfilmen Sunes sommar (1993). Haber nominerades till en Guldbagge för bästa manliga huvudroll för Sunes sommar. Han blev även känd genom sin rolltolkning av underrättelseofficeren Carl Hamilton i TV-serien Fiendens fiende (1990).

Haber är mest känd för sin roll som Martin Beck i Beck-filmerna från 1997 och framåt. I ett flertal av Beck-filmerna har Habers utmärkta kunskaper i tyska visats upp, bland annat i Den japanska shungamålningen (2007) och Flickan i jordkällaren (2006).

Haber driver sitt eget filmproduktionsbolag AntingenEller AB tillsammans med sambon Lena T. Hansson. 

År 2017 fick Peter Haber en minnessten på Landskronas Walk of Fame för sina insatser med uppstart och utveckling av Skånska Teatern.

Privatliv
Peter Haber har varit sambo med skådespelaren Anne-Li Norberg (1953-2018) och fick dottern Nina Haber 1985, som också är skådespelare. Sedan 1994 är han sambo med skådespelaren Lena T. Hansson (född 1955) som han fick en son med 1995. Han är bosatt på Södermalm i Stockholm.

Filmografi (i urval)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Webbkällor
Peter Haber firar halvsekel på jobbet Folkbladet 18 januari 2011. Åtkomst 20 april 2013.
Signaturer.se Åtkomst 20 april 2013.

Externa länkar 
 
 
 Peter Haber på Helsingborgs stadsteater

Födda 1952
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Män
Levande personer
Guldbaggenominerade
Svenska scenskådespelare
Guldmasken för bästa manliga biroll
Lena T. Hansson

Lena Teresia Hansson, känd som Lena T. Hansson, född 18 maj 1955 i Sankt Görans församling, Stockholm, är en svensk skådespelare och regissör.

Biografi 
Hansson började som tolvåring att medverka i Vår Teater. Hon sökte till Scenskolan 1974, men kom inte in och var då nära att ge upp skådespelardrömmen. Samma år debuterade hon dock i Kjell Gredes En enkel melodi och uppmuntrades där av Grede att söka skolan på nytt, vilket hon gjorde och kom in 1975. Hon tog examen därifrån 1978 och via Parkteatern kom hon 1981 till Stockholms Stadsteater. Där stannade hon fram till 1994, då hon blev frilans.

Utöver film och teater arbetar Hansson med inläsning av talböcker.

Privatliv 
Hansson är sambo med Peter Haber. Tillsammans har de en son född 1995. Hansson har även en son, född 1986, från ett tidigare förhållande.

Filmografi

Regi

 (TV-pjäs)

Teater

Roller (ej komplett)

Priser och utmärkelser 
 1987 - Kurt Linders stipendium
 1988 - Guldbagge (för bästa kvinnliga huvudroll i filmen Livsfarlig film)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 
 Lena T. Hansson på Helsingborgs stadsteater

Kvinnor
Födda 1955
Svenska skådespelare
Levande personer
Guldbaggen för bästa kvinnliga huvudroll
Skådespelare från Stockholm
Engelbrekt från Morkarlby

Engelbrekt Jonsson Myckelåsen, även känd som Engelbrekt från Morkarlby, var enligt Gustav Vasas öden och äventyr i Dalarna en av de två skidlöpare som skickades från Mora för att hämta tillbaka Gustav Vasa julveckan 1521.

Engelbrekt har felaktigt kallats Jon Engelbrekt Michelsen, vilket påstås vara en felskrivning av Jon Engelbrekt Myckelåsen. I 1539 års skattelängd står "Jon Engelbrectss ij Mijcklaåss".

Se även
 Lars från Kättilbo

Referenser 

 Gunnar Olmås, Ovansiljans Släktforskares tidskrift - Genklang nr.5 - 1995.

Personer i Gustav Vasas öden och äventyr i Dalarna
Män
Avlidna 1500-talet
Födda okänt år
Bona gård

Bona gård är en herrgård belägen på Munsön i Ekerö kommun.

Historik
Bona gård har alltsedan tidiga medeltiden varit det största godset på Munsön och när det omnämns för första gången 1185 ägs det av ärkebiskopen i Uppsala. På Bona gårds område uppfördes Munsö kyrka, en så kallad rundkyrka. Kyrkan blev en befäst tillflyktsplats för folket på Bona.

Gårdens område omfattade vid mitten av 1300-talet förutom Bona även jord i Norrby, Sundby, Skälby, Väsby, Östansund och den försvunna byn Glimabodhum i Munsö socken samt Stav, Husby, Ekeby och Sätra i Färentuna socken, Bro-Lövsta, Husbytorp i Upplands-Bro socken, Dävensö i Låssa socken, Bergby i Adelsö socken och Finkarby i Taxinge socken. Det finns brev daterade mellan 1250 och 1359 som visar att ärkebiskopen stundtals bodde på Bona gård. 1470 förlorade ärkebiskopen det pantsatta Bonagodset till Karl Knutsson (Bonde). 

Egendomen ärvdes sedan av Sten Sture den äldre och övergick vid hans död till kronan. Under 1500-talet bestod Bona av en by om tre mantal kronojord. Från mitten av 1600-talet förlänades Bona till olika frälsemän och gjordes senare till säteri och frälsejord. 

Genom giftermålet med Elisabet Adlersköld 1719 innehade Johan Giertta godset och lät 1730 göra om det till ett fideikommiss vilket gjort att egendomen fortfarande är i släkten Gierttas ägo.

I trakten kring Bona gård existerar fortfarande flera torp och gårdar som lydde under Bona. Strax norr om huvudbyggnaden märks Eknäs (eller Ekenäs), som tidigare var utgård under Bona. Eknäs huvudbyggnad är ett ljusgult putsat timmerhus från 1900-talets början. I omgivningen ligger torpen Lindevik, Malmvik, Vattunöden, Gläntan  och Löten.

Torp och gårdar under Bona

Källor
Svenska fideikommiss – Bona

Noter

Se även
 Kärsö gård
 Munsö socken
 Munsö kyrka

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Ekerö kommun
Herrgårdar i Uppland
Fideikommiss i Sverige
Lars från Kättilbo

Lars Jakobsson, även känd som Lars från Kättilbo, var enligt Gustav Vasas öden och äventyr i Dalarna en av de två skidlöpare som skickades från Mora för att hämta tillbaka Gustav Vasa julveckan 1520. I den äldsta skattelängden för Mora socken 1539 finns en "Lasse ij Ketelbodom". I längden som är utskriven 1550 benämns han Lasse Jåpsson (Jakobsson).

Den andre löparen på spåret efter Gustav Vasa var Engelbrekt Jonsson.

Barn
 Olof Larsson (Utvann 1597 skattefrihet för sin gård "Kietelzboda" (nuv. Kättbo) av hertig Karl)
 Erik Larsson
 Jakob Larsson

Referenser 

 Gunnar Olmås, Ovansiljans Släktforskares tidskrift - Genklang nr.5 - 1995.

Personer i Gustav Vasas öden och äventyr i Dalarna
Män
Avlidna 1500-talet
Födda okänt år
Nils av Tofta

Nils av Tofta som den adliga ätten Sparre av Toftas äldsta anfader är en uppdiktad person. Han förekommer i den text som på order av kung Karl Knutsson (Bonde) inarbetades i ett nytt förord (kallat Förbindelsedikten), till Erikskrönikan under mitten av 1400-talet. De falska släktuppgifterna har enligt historisk forskning troligen sitt ursprung hos kungens morfar marsken Karl Ulfsson (Sparre av Tofta). Detta har senare förts in i svensk historieskrivning av Ericus Olai och genom dem har äldre genealogiska verk kommit att inkludera den fiktive Nils i släkten Sparre av Tofta. Modern historieforskning har dock visat att någon "Nils av Tofta" inte har funnits. Den tidigaste kända verkliga förfadern i Sparresläkten till Karl Knutsson är hans morfars farfar Abjörn Sixtensson (Sparre av Tofta).

Se även
Märta Bonde

Fiktiva figurer i Sveriges historia
Märta Bonde

Märta Bonde är en historisk person vars existens är omtvistad. Märta Bonde är nämnd av kung Karl Knutsson (Bonde) i Karlskrönikan som syster till kung Erik den läspe och halte och gift med Nils till Tofta. Detta skulle innebära att hon var dotter till kung Erik Knutsson.

Påstådda barn
 Sixten Nilsson (Sparre av Tofta) (1218-?)
 Abjörn Nilsson (Sparre av Tofta) (1228-1310)

Externa länkar

Kvinnor
Svenska prinsessor
Födda 1200-talet
Avlidna okänt år
Personer i Sverige under 1200-talet
Sixten (Sparre)

Sixten (Sparre av Tofta), angiven son till det mytiska paret Nils av Tofta och Märta Eriksdotter av Sverige.

Enligt standardverket Äldre svenska frälsesläkter är Sixten endast känd genom sonen Abjörns patronymikon.

Sixtens maka var Ingrid Abjörnsdotter av Voxtorp i likanämnda socken i Östbo härad, Småland. Hon levde ännu 1310 och förde i sigillet sparre jämte tre liljor, två ovan och en nedan.

Barn:
 Abjörn Sixtensson (Sparre av Tofta) (död 1310), riddare, riksråd, drots
 Ingrid (död före 14 september 1301, förmäld i ett barnlöst äktenskap med fogden på slottet Tre Kronor i Stockholm Röd Keldorsson
 Kristina (levde 1310), troligen mor till den Ingrid som var gift med riddaren Magnus Nilsson (Ivar Nilssons ätt)

Källor
Äldre svenska frälsesläkter, Band 1, Häfte 1, s. 84, Stockholm 1957
http://runeberg.org/sverhist/3/0453.html

Män
Födda 1200-talet
Avlidna 1200-talet
Personer i Sverige under 1200-talet
Sparre av Tofta
Knut Bonde (död 1413)

Knut Bonde till Ekholmen, död 1413, begravd 26 mars samma år i Vadstena kloster, var en svensk riddare. Han var son till Tord Röriksson (Bonde) och Ramborg Nilsdotter (Vasa).

Knut nämns som väpnare i ett förpliktelsebrev som fadern avgav när han övertog Viborg 1403, och omnämns som riddare den 16 juli 1408, då han befann sig hos kung Erik av Pommern i Danmark. Då stilleståndet i Kolding slöts den 25 mars 1411 var han med som en av kungens löftesmän. Han var ännu i livet den 20 maj 1411, och den exakta tidpunkten för hans död är inte känd. Man vet emellertid att hans lik överflyttades från okänd ort till Vadstena den 26 mars 1413 för att jordas i klostret där.

Senast 1408 blev han gift med Margareta Karlsdotter, dotter till Karl Ulfsson till Tofta. Han efterlämnade sonen Karl (född 1408 eller 1409, död 1470), som under 1400-talet var svensk kung tre gånger.

Källor

Noter 

Män
Svenska riddare
Bondeätten
Födda 1300-talet
Avlidna 1413
Personer i Sverige under 1400-talet
Ulf Abjörnsson (sparre)

Ulf Abjörnsson, död mellan 1347 och 1348, var en svensk riddare, riksråd, lagman i Tiohärads lagsaga. 

Ulf Abjörnsson var son till Abjörn Sixtensson (Sparre av Tofta) och Ingeborg Ulfsdotter (Ulv); samt bror till Nils Abjörnsson. 

Han ingick från 1347 tillsammans med väpnarna Algot Bengtsson (Griphuvud), lagman i Västergötland, och Tyrger, lagman i Värmland, i kung Magnus Erikssons nämnd.

Familj
Gift 1) senast 1317 med Kristina Sigmundsdotter (tre klöverblad), död 1326–1330, och far till Karl Ulfsson (Sparre av Tofta); gift 2) senast 1337 med Margareta Sunesdotter (Båt), dotter till riddaren och riksrådet Sune Jonsson (Båt). Margareta (Märta) levde ännu 1362 men var död 1381 och bodde på Fågelvik, idag en herrgård i Tryserums socken, Norra Tjusts härad, Småland. Märta var Fågelviks första kända ägare.

Källor
 av Hans Hildebrand

Noter

Födda 1200-talet
Lagmän i Tiohärads lagsaga
Sparre av Tofta
Män
Avlidna 1340-talet
Svenska riksråd under 1300-talet
Abjörn Sixtensson

Abjörn Sixtensson (Sparre av Tofta), död 1310, var en svensk riddare, riksråd och drots. Han var son till en övrigt okänd Sixten och Ingrid Abjörnsdotter.

Abjörn nämns första gången 1295 och blev riddare senast 1296. Han var hertig Eriks drots från 1302 och från 1307 även som hertig Valdemars. Mellan 17 maj 1304 och 8 januari 1307 är han försvunnen ur det svenska diplommaterialet på grund av landsflykt och godsindragning.

Familj
Han gifte sig mellan 1289 och 1296 med Ingeborg Ulfsdotter (Ulv) och blev far till Nils Abjörnsson (Sparre av Tofta) och Ulf Abjörnsson (Sparre av Tofta). Dessa äldre Sparrar förde i sitt vapen en röd sparre i gult fält (Abjörn Sixtensson son Nils Abjörnsson (Sparre av Tofta) förde en sparre jämte tre rosor, två ovan och en nedan). Samma färger torde lagmännen Arvid Gustafsson d. ä. (f. 1317), Gustaf Arvidsson (död omkring 1370) och Arvid Gustafsson d. y. (död omkring 1380) ha fört och väl således tillhört samma ätt.

Källor
Äldre svenska frälsesläkter, band 1, häfte 1, s. 85, Stockholm 1957

Noter 

Sparre av Tofta
Svenska riksråd under 1300-talet
Svenska drotsar
Män
Födda 1200-talet
Avlidna 1310
Personer i Sverige under 1200-talet
Svenska riddare
Personer i Sverige under 1300-talet
Ulf Karlsson (Ulv)

Ulf Karlsson (Ulv), sannolikt född 1247 eller 1248, död 1281, riddare, svenskt riksråd och under en tid Sveriges första drots. Stamfar till ätten Ulv. Han var son till Karl Karlsson (Ulv). Sigillvapen: vingad stråle (pilspets).

Ulf Karlsson var syssling till kungen Magnus Ladulås och känd som en av dennes förnämsta män. Han närvarade 1276 i fredsmötet vid Göta älv där han blev utsedd till Sveriges första drots:

Från kung Magnus Ladulås tid känner man tre män, vilka beklätt drotsämbetet. Ulf Karlsson var drots år 1276, Knut Matsson, vars namn vi återfinner under Skänningestadgan med den vidfogade titeln: drotset 1280 och Magnus Ragvaldsson 1288. 

Möjligen gift med en dotter till lagmannen i Tiohärad Karl Ingeborgasson (Lejonbalk).

Barn
 Filip Ulfsson (Ulv)

Källor

Svea Rikes Rådslängd
 adelsvapen.com: Tillbakaseende ulv

Födda 1200-talet
Svenska riddare
Svenska riksråd under 1200-talet
Svenska drotsar
Personer i Sverige under 1200-talet
Avlidna 1281
Män
Karl Karlsson (Ulv)

Karl Karlsson (Ulv) var son till jarlen Karl Döve och föddes sannolikt 1220 eller 1221. 

Han levde troligen 1252 och dog tidigast 1253 och nämnes med titeln "dominus" (riddare/herre) i Birger jarls handelstraktat med Lübeck, som vittne tillsammans med de svenska biskoparna och sin brorson Karl Ulfsson, alltså jarlen Ulf fases son (traktaten är odaterad, men hänförd till 1252).

Han förde en vingad pilspets i skölden.

Barn 
Ulf Karlsson (Ulv)

Se även 
Ulvätten
Bjälboätten

Externa länkar 
Karl Döve, hans sigill och hans ättlingar Nättidningen Rötter.

Svenska riddare
Personer i Sverige under 1200-talet
Födda 1220-talet
Avlidna 1250-talet
Män
Karl Döve

Karl, kallad Karl Döve, jarl av Sverige. Stupad i strid 8 augusti 1220 under slaget vid Leal (nuvarande Lihula, Estland) tillsammans med sin brorson och namne, Linköpingsbiskopen Karl Magnusson. Karl Döve var son till Bengt Snivil och alltså bror till Magnus Minnesköld och Birger Brosa. 

Stampen till Karl Döves ryttarsigill är den äldsta bevarade sigillstampen i Sverige. Det är inte känt vilken vapenbild Karl förde. Hans ättlingar förde från och med sonsonen Ulf Karlsson en tillbakaseende ulv i vapnet och ätten kallas också därför numera  Ulv. 

Sonen Karl Karlsson förde däremot en vingad pilspets (ej hel pil).

Barn
Ulf Fase Karlsson
Karl Karlsson (Ulv)

Se även
 Ulv
Bjälboätten

Svenska jarlar
Personer som stupat i strid
Avlidna 1220
Män
Bjälboätten
Personer i Sverige under 1200-talet
Födda okänt år
Ulv (olika betydelser)

Ulv kan syfta på:

 Ulv – ett annat ord för varg
 Ulv – ett förnamn, se Ulf
 Ulv eller Ulfr – svensk uradel, frälseätt, utgrenad ur Folkungaätten, se Ulvätten
 Ulv – ibland använt för mystiska väsen, se varulv
 Ulv – en rollfigur i bokserien Han som föddes att möta mörkret

Mansnamn
Ulf Fase

Ulf, kallad Ulf Fase eller med den samtida formen Fasi, död 1247 eller 1248, jarl av Sverige. Son till Karl Döve. Ulf Fase är troligen identisk med den Ulf jarl som var jarl under Knut Långe och verkade som jarl under kung Erik Eriksson (Erik läspe och halte). Han lät slå mynt som finns bevarade och bör därför haft egen myntningsrätt. Ulf Fase tros ha medverkat i slaget vid Olustra på Knut Långes sida.

Ulf Fase var medlem av Bjälboätten. Efter att jarl Karl blivit dödad under den svenska attacken mot esterna i Slaget vid Leal år 1220, valdes Ulf som den närmaste släktingen snart som ny jarl. En tillfällig jarl kan ha tjänstgjort en kort tid före Ulfs utnämning. Innan kung Johan I av Sverige dog år 1222 hade Ulf definitivt ämbetet.

År 1222 besteg rivaliserande dynastins unge arvinge, kung Erik XI, tronen vid 6 års ålder. Hans minderårighet innebar att jarl Ulf fick ökad betydelse tillsammans med Knut långe av Sverige. Den nominelle regenten var Ulfs kusin Bengt Birgersson. År 1229 tog kung Knut II makten och landsförvisade den unge Erik. Ulf fortsatte att inneha jarlens position. När Knut dog år 1234 återinsattes kung Erik, nu 18 år, på tronen. Hans anhängare uppskattade inte Ulfs "förräderi" genom att acceptera en usurpator över Erik fem år tidigare. Ulf var dock för mäktig för att avsättas från sitt ämbete. Det finns tydliga dokument som visar att Ulf Fase hade rätt att prägla mynt, vilket annars var en exklusiv kunglig rättighet. Flera sådana mynt, med hans kännetecken, har bevarats.

År 1247 ägde det rum ett försök till statskupp mot kung Erik. Upprorsmakarna besegrades i slaget vid Sparrsätra. Källor avslöjar inte om Ulf redan var död vid den tiden, eller ifall han var i livet, vilken roll han eventuellt hade i upproret. Det har spekulerats i att han deltog i upproret och att han därför avrättades. Flera upprorsledare blev halshuggna 1247-1248, inklusive Knuts son Holmger Knutsson. Efter Ulfs död innehade Birger jarl ämbetet som jarl.

Ulf Fase hade en välbelagd son, Karl Ulfsson, som hade dåliga relationer med Birger jarl. Han lämnade senare landet och gick i frivillig exil genom att ansluta sig till Tyska orden i Livland. Karl blev dödad år 1260 i slaget vid Durbe nära Riga i Kurland.

Barn 
 Karl Ulfsson.

Se även 
 Ulvätten

Externa länkar
Ulf Fase på historiska personer 

Svenska jarlar
Avlidna 1240-talet
Män
Födda okänt år
Personer i Sverige under 1200-talet