kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Edvard Johanson

Karl Edvard Johanson, född 1 mars 1882 i Förlösa församling, Kalmar län, död 25 januari 1936 i Gustav Vasa församling, Stockholm  var en svensk fackföreningsman och socialdemokratisk politiker, LO:s ordförande 1930–1936.

Biografi
Edvard Johanson kom från mycket fattiga förhållanden. Han blev tidigt faderlös och fick börja arbeta för uppehället redan i femårsåldern genom att klistra etiketter på tändsticksaskar åt fabrikerna i Kalmar. Han vistades också flera år på barnhem och genom dess försorg sattes han i skomakarlära. Han kom ensam till Stockholm som femtonårig skomakargesäll. Han gick med i skomakarnas fackförening och blev 1905 dess ordförande och ledamot av förbundsstyrelsen samma år. 1913 blev han förbundssekreterare i februari och två månader senare förbundets förtroendeman och slutligen ordförande i Svenska sko- och läderindustriarbetareförbundet.

Han efterträdde Arvid Thorberg som sekreterare i LO 1920 och efterträdde senare även densamme som LO:s ordförande 1930. Under åren 1930–1935 var Johanson medlem av Internationella arbetsorganisationens styrelse i Genève och representerade därmed den svenska arbetarrörelsen under alla internationella arbetskonferenser under denna tid.

I samband med riksdagsdebatterna 1927 motsatte han sig överdrifterna, men accepterade rasföreställningarna. "Jag tror, att det finns all anledning för vår utmärkta ras, som utan tvivel - det vill jag inte förneka - i jämförelse med många andra kan betecknas så, att icke i tid och otid skrika ut sin överlägsenhet.".

Johanson var ledamot av Stockholms stadsfullmäktige 1919–1921, av andra kammaren i Riksdagen från 1919, av utrikesnämnden och Andra lagutskottet samt ledamot av styrelsen för Vin & Spritcentralen. Han avled efter en tids sjukdom 1936.

Han har även blivit ihågkommen av eftervärlden för "Affären Edvard Johanson". Inledningen av affären skedde vid bouppteckningen efter hans död. Då uppdagades det att han ägde stora aktieposter i Grängesbergsbolaget och Stockholms Enskilda Bank. Detta i samband med att han som LO-ordförande var initiativtagare till uteslutningen av gruvavdelningarna i Malmberget och Kiruna 1931 samt att han satt i den medlingskommission som 1933 beslöt om drastiska lönesänkningar för arbetarna i Grängesbergsbolagets gruvor, vilket orsakade skandal i den samtida arbetarrörelsen.

Referenser

Externa länkar

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Personer inom svensk fackföreningsrörelse
LO:s ordförande
Personer från Förlösa socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1882
Avlidna 1936
Män
August Lindberg (fackföreningsledare)

Karl August Lindberg, född 6 september 1885 i Älvkarleby församling i Uppsala län, död 15 juli 1966 i Essinge församling i Stockholm, var en svensk fackföreningsledare. Han var LO:s ordförande 1936–1947. Han tillhörde Sågverksindustriarbetareförbundet och var från början sågverksarbetare.

Biografi 
August Lindberg var son till en järnbruksarbetare och blev sågverksarbetare vid elva års ålder. Han kvarstod i yrket tills han som 35-åring blev ombudsman i Sågverksindustriarbetareförbundet på heltid. 1917 gick han med i Sveriges socialdemokratiska vänsterparti vid partisprängningen, men återvände snart till SAP tillsammans med Ivar Vennerströms grupp. Han blev ledamot av Sågverksindustriarbetareförbundets styrelse 1915 och dess förbundsordförande 1929. 1927 blev han ledamot av LO:s representantskap och dess ordförande 1936.

Han var unik som LO-ordförande då han inte åtog sig politiska uppdrag. Han avstod från att kandidera till riksdagen och avböjde Per Albin Hanssons propåer att ingå i samlingsregeringen. Han är känd som undertecknaren av Saltsjöbadsavtalet 1938. Under beredskapstiden förekom knappast några avtalsförhandlingar utan Lindbergs tid som LO-ordförande präglades av behovet att bevaka medlemmarnas intressen gentemot regering och myndigheter i den reglerade krisekonomi som rådde. Det kunde röra frågor som förmåner för de inkallade och ransoneringssystemets funktion. Trots att Lindberg var en samarbetsinriktad fackföreningsman fick han mot slutet av sitt ordförandeskap 1945 bevittna metallstrejken.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

Personer inom svensk fackföreningsrörelse
LO:s ordförande
Svenska socialdemokrater
Personer från Älvkarleby socken
Födda 1885
Avlidna 1966
Män
Axel Strand

Axel Wilhelm Strand, född 13 november 1893 i Burlövs församling, Skåne län, död 13 september 1983 i Oscars församling, Stockholms län, var en svensk fackföreningsledare och socialdemokratisk politiker. Han var riksdagsledamot av Första kammaren 1938–1970 och LO:s ordförande 1947–1956.

Biografi 
Strand var son till maskinsnickaren Jöns Strand. Han deltog i storstrejken 1909 som fackligt aktiv snickarlärling i Lund. Han präglades av strejknederlaget genom att ständigt hävda vikten av en ekonomiskt stark facklig organisation. Han genomförde sin strategi först som kassör i Träindustriarbetareförbundet och från 1937 som kassör i LO. 

Strand var av Stockholms stad invald ledamot av Första kammaren 1938–1970 och var där andre vice talman 1950–1951 samt förste vice talman 1952–1970.

Han var LO:s ordförande 1947–1956. De första åren präglades av hård konfrontation med den socialdemokratiska regeringen. Konflikten utspelades bakom lyckta dörrar åren 1948–1951 och hade sin bakgrund i den valutakris som uppkommit. Valutareserven tömdes och regeringen införde importrestriktioner, återinförde kafferansoneringen och bostadsbyggandet fick stå tillbaka för industriinvesteringar. LO tvingades 1948 att acceptera ett pris- och lönestopp och Tage Erlander hotade att avgå om så inte skedde. Strand lyckades emellertid uppskjuta ett förslag om koalition med bondeförbundet under några år. 

Mot slutet av sin ordförandetid drev Strand igenom köpet av Stockholms-Tidningen och Aftonbladet från Torsten Kreuger. Aftonbladet kom, förutom att vara en opinionsbildare, att bli en mycket bra affär för LO.  

Strand är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Personer inom svensk fackföreningsrörelse
LO:s ordförande
Svenska socialdemokrater
Första kammarens vice talmän
Personer från Burlövs socken
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1893
Avlidna 1983
Män
Arne Geijer

Karl Arne Geijer, född 7 maj 1910 i Söderala i Gävleborgs län, död 27 januari 1979 i Bromma i Stockholm, var en svensk fackföreningsledare och politiker (socialdemokrat). 

Geijer är tillsammans med SAF-chefen Bertil Kugelberg en av grundarna av "den svenska modellen" och de kom att personifiera den så kallade Saltsjöbadsandan, som präglades av samarbete och samförstånd mellan arbetsmarknadens parter. Geijer var engagerad för den internationella arbetarrörelsen och för fackliga frågor världen över. Han var ordförande för Fria Fackföreningsinternationalen mellan 1957 och 65 och sedan satt han i styrelsen, fram till 1972.

Geijer var LO:s ordförande 1956–1973 och riksdagsledamot 1955–1976, ordförande i Utrikesutskottet 1967–1976 och ledamot i utrikesnämnden. Geijer var även styrelseordförande för Folksam, PKbanken samt Statsföretag AB (sedermera Procordia). Ordförande i Riksföreningen mot cancer, Cancerfonden. 1978 utnämndes Geijer till medicine hedersdoktor vid Karolinska Institutet.

Geijer arbetade på Nyhammars bruk i Dalarna innan han inledde sin politiska bana. Efter handelskurser på Brunnsviks folkhögskola blev Geijer aktiv i Metallindustriarbetareförbundet där han var studieombudsman från 1938, förbundssekreterare 1945–1948 och förbundsordförande 1948–1956. Geijer var även ledamot i 1945 års försvarskommission, Arbetarskyddsstyrelsen 1949–1953 och handelskommissionen 1948. 

1955 valdes Geijer in i riksdagens första kammare och var bland annat aktiv i frågan om obligatorisk tilläggspension (ATP-frågan) vid folkomröstningen 1957. Under åren 1977–1979 var han ordförande för Pensionärernas riksorganisation, PRO.

Källor 
Kassman, Charles (1989), Arne Geijer och hans tid 1910-1956, Stockholm: Tidens förlag, 
Kassman, Charles (1991), Arne Geijer och hans tid 1957-1979, Stockholm: Tidens förlag,

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
LO:s ordförande
Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Svenska socialdemokrater
Brommabor
Personer från Söderala socken
Män
Födda 1910
Avlidna 1979
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Bertil Jonsson

Karl Bertil Jonsson, född 20 juli 1940 i Ljusdal i Hälsingland, var LO:s ordförande 1994–2000. Han tillhörde Träindustriarbetareförbundet och var från början sågverksarbetare. År 2006 utnämndes han till medicine hedersdoktor vid Karolinska institutet.

Källor

Vidare läsning
Per-Olov Edin, Leif Hägg & Bertil Jonsson (2012) Så tänkte vi på LO - och så tänker vi nu. Stockholm: Hjalmarson & Högberg

LO:s ordförande
Personer inom svensk fackföreningsrörelse
Svenska socialdemokrater
Födda 1940
Levande personer
Män
Personer från Ljusdal
Hedersdoktorer vid Karolinska Institutet
Michelle Shocked

Michelle Shocked (eg. Karen Michelle Johnston) född 24 februari 1962 i Dallas, Texas, är en amerikansk singer/songwriter, som fick sitt genombrott och hade sina största publikframgångar i slutet av 1980-talet. Hon har därefter fortsatt att turnera och ger ut nya album.

Diskografi (urval)
 The Texas Campfire Tapes (1986) 
 Short Sharp Shocked (1988) 
 Captain Swing (1989)
 Arkansas Traveller (1992)
 Kind Hearted Woman (1994, utgiven 1996)
 Artists Make Lousy Slaves (med Fiachna O'Braonain, 1996) 
 Good News (1998)
 Dub Natural (2001) (enbart såld vid konserter, senare utgiven som bonusskiva med "Deep Natural")
 Deep Natural (2001) 
 Don't Ask Don't Tell (2005) Ingick även som en del i trippel-CD:n Threesome (2005)
 Got No Strings (2005) Ingick även som en del i trippel-CD:n Threesome (2005)
 Mexican Standoff (2005) Ingick även som en del i trippel-CD:n Threesome (2005)
 ToHeavenURide (2007) Live

Externa länkar 
Officiell webbplats

Födda 1962
Amerikanska kompositörer
Amerikanska gitarrister
Kvinnor
Levande personer
August Lindberg

August Lindberg kan syfta på:

August Lindbergh (1808-1893) jordbrukare, riksdagsledamot och emigrant till USA, född som Ola Månsson
August Lindberg (skådespelare) (1846-1916) svensk teaterdirektör
August Lindberg (fackföreningsledare) (1885-1966) ordförande för LO
John Bradshaw

John Bradshaw, född 1602 i Stockport, död 31 oktober 1659 i London, var en brittisk jurist och politiker. Han var en av domarna vid den rättegång, vid vilken den engelske kungen Karl I dömdes till döden.

Bradshaw ägnade sig åt advokatverksamhet och slöt sig på 1640-talet till parlamentspartiet. Han var ordförande i den domstol, som den 29 januari 1649 dömde Karl I till döden. Han utsågs även till president i det statsråd som efter Karls död övertog styrelsen, och erhöll en penningbelöning och stora gods. Bradshaw var avgjort motståndare till Cromwell och sköts under dennes tid åt sidan, men efter långa parlamentets nya sammanträde 1659 utsågs han åter till medlem av statsrådet. Strax därefter avled han. 

Efter den stora restaurationen av monarkin i England 1660 exhumerades Bradshaws lik och avrättades postumt tillsammans med liken av lordprotektorn Oliver Cromwell och generalen Henry Ireton.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar 
 

Engelska jurister
Engelska politiker
Personer i England under 1600-talet
Födda 1602
Avlidna 1659
Män
Svensk uppslagsbok
Postum avrättning

Postum avrättning innebär att man rituellt "avrättar" en död persons kropp.

Personer som avrättats postumt (urval) 
 Formosus, påve 891–896, vars kropp grävdes upp och kastades i floden
 John Wycliffe (död 1384), engelsk teolog vars kvarlevor brändes
 Sten Sture den yngre (död 1520), svensk riksföreståndare, vars lik Kristian II lät gräva upp och bränna
 Nils Dacke (död 1543), upprorsman som dog i strid, kroppen steglades
 Oliver Cromwell (1599–1658), lordprotektor, vars kropp grävdes upp och hängdes
 John Bradshaw (1602–1659), jurist, vars kropp grävdes upp och hängdes 1661
 Henry Ireton (1611–1651), general, vars kropp grävdes upp och hängdes 1661

Källor 
 Cromwell's exhumation and execution. January 30, 1661

Bestraffningsformer
Dödsstraff
Johan Abraham Gyllenhaal

Johan Abraham Gyllenhaal, född 8 december 1750, död 24 juli 1788 vid Åtvidaberg. Naturforskare.

Biografi 
Johan Abraham Gyllenhaal var son till kornetten Hans Reinhold Gyllenhaal av adelsätten Gyllenhaal och Anna Catharina Wahlfelt. Hans bror Leonard Gyllenhaal var en berömd entomolog.  Han studerade först juridik vid Lunds universitet, och blev 1769 Carl von Linnés lärjunge vid Uppsala universitet och elev till Torbern Bergman och Daniel Tilas.

1775 lämnade han en forskningsrapport till Bergskollegium som var frukten av ett arbete han sysslat med sedan skoltiden. Han blev samma år direktör för Åtvidabergs kopparverk. 1783 blev han bergmästare, men hade kvar tjänsten vid kopparverket till sin död. Han var ogift, och testamenterade sin betydande naturvetenskapliga samling, sin fastighet och förmögenhet till Vetenskapssocieteten i Uppsala; numera tillhör samlingen universitetsbiblioteket.

Han publicerade ett arbete i paleontologi 1772 om tagghudingar och kambrosiluriska avlagringar. Detta var det enda verk han tryckte, allt annat finns bevarat som handskrifter. Han blev mycket känd under sin samtid, men efter sin död föll han snart i glömska. Rutger Sernander och Hans Sallander ägnade honom båda stor uppmärksamhet.

Under ungdomsåren var Gyllenhaal medlem i det år 1769 grundade Svenska Topographiska Sällskapet i Skara, som bedrev naturalhistoriska studier.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska paleontologer
Födda 1750
Avlidna 1788
Män
Johan Abraham
Styrkula

Styrkula, med ett engelskt lånord trackball är en typ av pekdon för datorer. En stor styrkula kallas rullboll, särskilt inom radarteknik. En styrkula används precis som vanliga datormöss som styrenheter, men har en stor kula på ovansidan. För att flytta muspekaren snurrar användaren kulan i X- och Y-led. Styrkulor används bland annat i internetcaféer, medicinteknisk utrustning, militära radaranläggningar och i vissa arkadspel. 

Fördelarna med en styrkula jämfört med en datormus är att användaren inte behöver röra på armen utan bara fingrarna, vilket kan minska risken för musarm och låter användaren utföra datorarbete i en mer ergonomisk och avslappnad position. En annan fördel är att den tar mindre plats och kan skruvas fast om man vill förhindra stölder i offentliga miljöer eller integrera den i olika datorbaserade produkter. En användningsmöjlighet som saknas i de flesta andra pekdon är att kulan kan sättas i rullning av användaren och fortsätta rotera till den bromsas. Nackdelarna är att även en styrkula kan orsaka besvär vid längre användning. Den kan vara svårare att använda för personer mer små händer. Vissa uppgifter som att klicka och dra något på skärmen är svårare att utföra med en styrkula.

Historik
Styrkulan, även kallad rullbollen, uppfanns av Ralph Benjamin 1946, 17 år innan datormusen uppfanns. Styrkulan utvecklades för att kunna användas i militära radaranläggningar. En svensk variant baserad på digital teknik (som dagens styrkulor) utvecklades och patenterades av Stig M. Eriksson 1959.

Referenser

Fotnoter

Litteratur

Inenheter
Al Hubbard

Al Hubbard, född 1915, död 1984, var en amerikansk tecknare, främst känd för sitt arbete med Disneys serier, inklusive "Kalle Anka", "Piff och Puff", "Ludde", "Benjamin Syrsa", samt serieversionen av filmen "Djungelboken". Han var medskapare till Kalle Ankas Kusin Knase.

Biografi 
Al Hubbard började som mellantecknare hos Walt Disney 1937. Han lämnade studion efter den stora strejken 1941 och började ägna sig åt serieteckning och djurillustrationer. Mellan 1948 och 1951 delade han ateljé med Hubie Karp, Jim Davis och Jack Bradbury.

Under 1950-talet fick han arbete hos Dell Publications och blev kvar i företaget under hela 1960- och 1970-talet. Här arbetade han med licensierade figurer från MGM ("Tom & Jerry", "Spike & Tyke", "Andy Hardy"), Warner Bros ("Sylvester", "Mary Jane & Sniffles ") och Walter Lantz ("Andy Panda" ), mest känd har han dock blivit för sina Disneyserier. 

Hubbard använde sig ofta och gärna av "Benjamin Syrsa", från filmen "Pinocchio", i sina Disneyserier. Utmärkande för Hubbard var hans förmåga att teckna djur, hans kanske största framgång blev serien Ludde; son till filmens "Lady och Lufsen". Han fick också arbeta med flera serieversioner av Disneyfilmer, till exempel "Lady och Lufsen", "Djungelboken", "Aristocats" och "Peter Pan". Dessutom tecknade han Disneyfigurer för målarböcker och barnböcker. 1963 lät han och författaren Dick Kinney en ny anka flytta in i Ankeborg; Kusin Knase.

Seriebiografi
 Editorial Art Syndicate/Sangor Shop 1940-talet: Serietidningstecknare för Standard Comics, Creston och D.C./National ("Supermouse", "Starlet O'Hara", "Bungle of the Jungle", "Tito" mfl.).
 Western Publishing: Tecknare av serietidningsserier från 1951 till slutet av 1970-talet.
 Teckningar för serier med figurer från MGM ("Tom & Jerry", "Spike & Tyke")
 Teckningar för serier med figurer från Warner Brothers ("Sylvester", "Mary Jane & Sniffles")
 Teckningar för serier med figurer från Walter Lantz ("Andy Panda"). 
 Teckningar för disneyserier
 Disney Studios: 
 Tecknade serietidningsserier avsedda för marknader utanför USA 1963–1977
 Tuschare för Al Taliaferro på "Kalle Anka" mars till juni 1965.
 Designer och reklamtecknare för div. disneyprodukter under 1970-talet.

Publicering på svenska (urval)
 Peter Pan, Walt Disney's serier 1953.
 Lady och Lufsen, Walt Disney's Serier 1/56.
 Pongo och de 101 dalmantinerna, Walt Disney's Serier 3/62.
 Djungelboken, Walt Disney's Serier 1/69.
 Törnrosa, Walt Disney's Serier 1/70.
 Aristocats, Walt Disney's Serier 1,5/72

Referenser

Noter

Födda 1915
Avlidna 1984
Amerikanska serieskapare
Disneytecknare och -författare
Män
Svenskt Grand National

Svenskt Grand National är sedan 1971 årligt återkommande internationella hästsporttävlingar i svensk regi, den största hinderlöpningen i Sverige under året. 

Tävlingen rids på Österängens galoppbaneområde vid Strömsholms slott i Västmanland i mitten av juni varje år. Första upplagan reds 1971.  Löpningen, som är en steeplechase, rids över 4200 meter. Förutom ett penningpris på ca 150 000 kr får hästens ägare inneha vandringspriset The Topham Trophy fram till nästa upplaga av löpningen. The Topham Trophy är en 7,2 kg tung silverpokal donerad 1971 av Mrs Mirabel Topham, ägare av Aintree utanför Liverpool i England där Grand National rids.

Vinnare av Svenskt Grand National 
2023: Mutadaffeq (Sverige) 
2022: Her Him (Tjeckien)
2021: Reinvent (Sverige)
2020: Inställt (med anledning av Coronapandemin)
2019: Serienlohn (Tyskland) 
2018: Truckers Glory (Sverige)
2017: Al Bustan (Tjeckien)
2016: Kazzio (Tyskland)
2015: Ländler (Tyskland)
2014: Gelon (Tyskland)
2013: Alanco (Tyskland)
2012: Alanco (Tyskland)
2011: Glückstag (Tyskland)
2010: Lights Out (Sverige) 
2009: Glückstag (Tyskland) 
2008: Lights Out (Sverige) 
2007: Neptune Joly (Storbritannien)
2006: Dalfors (Polen)
2005: Fanti Dancer (Polen)
2004: California Son (Sverige) 
2003: Silent Keys (Sverige)
2002: Trinitro (Norge)
2001: Silent Keys (Sverige) 
2000: Cicerone (Norge) 
1999: Martello (Norge) 
1998: City Kid (Norge) 
1997: Horrible Hatter (Sverige)
1996: Black Hero (Norge)
1995: Serafin (Norge)
1994: Mohini (Sverige)
1993: Snob Dancer (Norge)
1992: Serafin (Norge)
1991: Serafin (Norge)
1990: Serafin (Norge)
1989: Serafin (Norge)
1988: Tsong Kha (Norge)
1987: Oviedo (Norge)
1986: Witebsk (Norge)
1985: Dolmen (Norge)
1984: Dolmen (Norge)
1983: Jastrzebiec (Norge)
1982: Dekret (Norge)
1981: Dostojnik (Norge) 
1980: Marsz Marsz (Norge)
1979: Plener (Norge)
1978: Star Cross (Sverige)
1977: Cartwright (Storbritannien)
1976: Czahar (Norge)
1975: Rodan (Norge)
1974: Rodan (Norge)
1973: Hilbirio (Storbritannien)
1972: Hilbirio (Storbritannien)
1971: Officer Kelly (Danmark)

Ytterligare tävlingar
Samma tävlingsdag rids Sveriges största hästhäcklöpning, Svenskt Champion Hurdle, samt ytterligare sju hästlöpningar, varav två hinderlöpningar och en löpning för arabiska fullblod. Arrangör för tävlingsdagen var tidigare Amatörryttarklubben men från och med 2010 har ansvaret tagits över av Svensk Galopp

Tryckt Källa
 Zachrisson, Björn (2012). Över de stora hindren på Strömsholm: Svenskt Grand National 1971-2011. Djursholm: Officina Fraterna.

Externa länkar
Officiell webbplats
Thoroughbred database : Svenskt Grand National   

Ridsport i Sverige
Svenska galopplöp
Sport i Hallstahammars kommun
Strömsholm
Aintree Racecourse

Aintree Racecourse är en galoppbana utanför Liverpool i England.

På Aintree avgörs Grand National i april varje år.

Externa länkar
Aintree Racecourse

Galoppbanor i Storbritannien
Hästkapplöpningsbanor i Storbritannien
Byggnader och anläggningar i Liverpool
Barbro Dahlbom-Hall

Barbro Maria Teresia Dahlbom Hall, född 19 juli 1941, är en svensk fackboksförfattare, konsult och egen företagare.

Barbro Dahlbom-Hall studerade 1961-1965 samhällsvetenskap vid Uppsala universitet. 1965 blev hon, som första kvinna, vald till förste kurator för Gästrike-Hälsinge nation. Hon har skrivit böcker om ledarskap med genusperspektiv, där ett flertal även är utgivna på engelska. 

Som ordförande i Sacos chefsutvecklingsutredning medverkade Barbro år 1975 på FN:s första kvinnokonferens i Mexiko, med agendan att diskutera diskriminering av kvinnor. När medbestämmande- och jämställdhetslagen senare förbereddes i Sverige satt Barbro med i riksdagen som sakkunnig.

1980 startade Barbro sitt företag Barbro Dahlbom-Hall konsult, som sedan dess levererat utbildningsprogram och seminarier inom Ledarutveckling och Genusmedvetet ledarskap samt personlig handledning för chefer i topp-position inom privat respektive offentlig sektor.

Våren 2020 lanserades Barbros sista bok ”Att vara kvinna över sitt liv” där hon delar med sig av sina egna erfarenheter och tips efter ett livslångt arbete med ledarskap, genus och jämställdhet. 

30 juni 2007 var hon sommarpratare i Sveriges Radio P1. Hon är gift med Bo G. Hall.

Bibliografi
1989 - Lära läkare leda 
1992 - Lära män leda kvinnor - En idébok om hur man leder kvinnlig personal 
1995 - Åtta kvinnors ledarskap inom Arbetslivsfonden 
1996 - Lära kvinnor chefa män 
1997 - Lära läkare förändra för att få sjukvården med sig 
1999 - Kvinnliga läkares situation under 100 år - Problem att få fram basfakta 
2000 - Lära kvinnor leda kvinnor 
2007 - Lära män leva - I ledarskapets dilemma 
2020 - Att vara kvinna över sitt liv - 10 budord för dig som vill framåt

Priser och utmärkelser 
 Hedersdoktor vid Uppsala universitet 1999
Årets väckarklocka 2001 
 Årets ledarbok 2001
 Konungens medalj i 8:e storleken i Serafimerordens band 2002
 Årets ledarutvecklare 2008

Källor

Noter

Externa länkar
 
 http://www.dahlbom-hall.se 

Svenskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1941
Kvinnor
Svenska feminister
Levande personer
Sommarvärdar 2007
Tidigare kuratorer vid nationer vid Uppsala universitet
Käre John

Käre John kan avse:
engelska Dear John
 Käre John (bok) – en bok från 1959 av Olle Länsberg
 Käre John (film) – en svensk dramafilm från 1964
Käre John (sång av Pelle Almgren) – titeln på en sång av Pelle Almgren & Wow liksom från albumet Allting är bra (1991)

Se även
 Dear John
Charlotte Permell

Charlotte Permell, född 8 juli 1963 i Karlskrona, är en svensk miljöjournalist och programledare.

Sedan 1997 var Permell programledare på Sveriges television och har främst arbetat med naturprogram, bland annat Mitt i naturen och Mitt i naturen - film. Numera är hon chefredaktör för Världsnaturfondens tidning.

Priser och utmärkelser 
 Årets väckarklocka 2002
 Sveriges Ingenjörers miljöpris 2017

Källor

Kvinnor
Födda 1963
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska TV-programledare
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Journalister från Karlskrona