kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Regionalisering

Regionalisering är processen att bilda regioner. Regionalisering kan också avse den trend inom dagens samhälle att både bilda så kallade makroregioner på global nivå, såväl som lokala regioner inom nationer.

Regionalisering på global nivå 
På global nivå sker en formering av intresseregioner som är större än ett enskilt land. Dessa formas ofta som en ekonomisk frihandelzon för att öka regionens slagkraft i den globala ekonomin, men tendensen är att fler frågor förs från den nationella nivån till makroregionnivån. Exempel från de sista 50 åren är EU (Europa), ASEAN(sydostasien), APEC (Stillahavsregionen) NAFTA (Nordamerika), AU (Afrika), UNASUR (Sydamerika)

Regionalisering på nationell nivå 
På lokal nivå sker en formering av mindre indelningar av en stat i regioner som tar över politisk och administrativ beslutskraft från den nationella nivån. De lokala regionerna formas oftast utifrån geografi och språk men kan också ha ett fokus på en ekonomisk lokal integration. Regionalisering på lokal nivå förstärks oftast av regionalisering på makronivå.

Se även 
 Subsidiaritet
 Congress of Local and Regional Authorities of Europe
 EU:s regionkommitté
 Assembly of European Regions
 Regionala Lagstiftande Församlingar
 Council of European Municipalities and Regions
 Association of European Border Regions
 EU-region
 Regionförstoring
 Regionalpolitik
 Regionalism (politik)
 Centralisering
 Internationalisering
 Globalisering

Samhällsvetenskap
Geografi
Organisationsteori
Luciano Astudillo

Luciano Enrique Astudillo, född 28 augusti 1972 i Santiago, Chile, är en svensk politiker (socialdemokrat). Han var ordinarie riksdagsledamot 2006–2010 (även statsrådsersättare 2002–2006 och tjänstgörande ersättare 2010–2011), invald för Malmö kommuns valkrets, och är ledamot av Socialdemokraternas partistyrelse. Han var partiets integrationspolitisk talesman fram till valet 2010, då han inte blev omvald till riksdagen.

Biografi 
Luciano Astudillo är uppvuxen i stadsdelen Holma i Malmö och gick som 16-åring med i SSU. Han var ordförande för SSU i Malmö 1994-1996 och valdes 1995 in i SSU:s förbundsstyrelse som ansvarig för jämställdhets- och integrationsfrågor. Vid SSU-kongressen 1999 var falangstriderna inom SSU hårda. Astudillo var vänsterfalangens kandidat i valet till posten som förbundsordförande för SSU, men förlorade omröstningen mot högerfalangens Mikael Damberg med röstsiffrorna 124 röster mot 126.

1998–2002 var han ledamot av kommunfullmäktige i Malmö, där han även arbetat tre år som politisk sekreterare.

Under år 2005 var han ordförande för Malmö Anadolu Boll & Idrottsförening (MABI) i stadsdelen Rosengård i Malmö.

År 2008 utsågs Astudillo till årets hackkyckling av tidskriften Tvärdrag med motiveringen: för sin lysande förmåga att förnya sin ideologiska analys i ständig samklang med partiledningen.

Luciano Astudillo har valt att offentliggöra att han som privatperson ger ekonomiskt stöd till Expo.

Riksdagsledamot 
Astudillo kandiderade i riksdagsvalet 2002 och blev ersättare. Han var statsrådsersättare för Lars-Erik Lövdén under perioden 30 september 2002–31 oktober 2004 (med ett kortare uppehåll hösten 2002). Därefter var han statsrådsersättare för Göran Persson från och med 1 november 2004 till mandatperiodens slut.

Astudillo var ordinarie riksdagsledamot 2006–2010. Han kandiderade även i riksdagsvalet 2010 och blev ersättare. Astudillo var tjänstgörande ersättare i riksdagen för Hillevi Larsson under perioden 1 december 2010–30 juni 2011.

I riksdagen var Astudillo ledamot i arbetsmarknadsutskottet en kort period 2002 och åter 2006–2010 (även suppleant under perioden däremellan). Han var även suppleant i konstitutionsutskottet och extra suppleant i civilutskottet.

Efter riksdagen 
2023 arbetar han som stabschef på Kommunalrådsavdelningen i Malmö under Kommunstyrelsens ordförande Katrin Stjernfeldt Jammeh.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Personer från Santiago de Chile
Födda 1972
Levande personer
Män
Svenske kocken

Svenske kocken, engelskt originalnamn Swedish Chef, är en dockfigur i Mupparna som ska föreställa en svensk kock. Den skapades av Jim Henson och Frank Oz och syntes första gången 1975.

Svenske kocken kännetecknas av kraftiga ögonbryn som döljer hans ögon, potatisnäsa, kraftig mustasch, vita kockkläder och rosa fluga. Kocken dök upp som en obegriplig och tämligen klantig figur som bara talade "svenska". I själva verket var allt han sa nonsens eller bruten engelska med överdriven svensk satsmelodi. Hans vanligaste uttryck var "Börk Börk Börk!!". Han brukade hamna i kniviga situationer, särskilt som maten ofta var levande, men tog det med ro och lyckades ofta ta sig ur kniporna med sina högst personliga metoder. Figuren är en vanligt förekommande svenskkulturell referens i USA, vilket bekräftades i en artikel i den amerikanska webbtidskriften Slate år 2012.

Inspiration 
Kocken Lars "Kuprik" Bäckman hävdade att han var inspiration till mupparnas Svenske kocken. Han drabbades av scenskräck vid ett kort inslag i amerikansk TV-morgonprogram 1969 och fick inte ur sig annat än obegripliga ljud. Att mupparnas svenske kock skulle ha något med händelsen att göra förnekas dock av Mupparnas manusförfattare Jerry Juhl, som hade ett nära samarbete med dockskaparen Jim Henson. Även en tysk-amerikansk TV-kock vid namn Friedman Paul Erhardt, känd som "Chef Tell" i USA, har nämnts som inspiration. Juhl minns inte vem som var förebild till kocken, men han tror att han tillsammans med John Stone hämtade inspiration från Sex and Violence på TV. Eftersom Juhl hade danska rötter sågs han som en expert på språket. De lyssnade även många gånger på språkkassetter innan de fick till önskat resultat.

År 2012 hävdade webbtidskriften Slate att svenskar stör sig på kockens språk och tycker att han snarare låter norsk. Maaret Koskinen, svensk professor i filmvetenskap, har bekräftat att hon anser kocken ha en norskklingande accent snarare än en svensk. Även Cecilia Browning, vid svenska ambassaden i Washington D.C. har gett medhåll. Tomas Riad, professor i lingvistik, har uttalat att den kan härstamma från antingen Oslo eller Stockholm, och att det troligtvis är de tydliga bergen och dalarna i satsmelodin som för många svenskars tankar till norskan. Däremot är det enligt honom mindre troligt att språket härstammar från exempelvis Skåne- och Dala-regionerna, då betoningen skiljer sig åt. Lars "Kuprik" Bäckman kommer för övrigt just från Dalarna.

Källor

Externa länkar
Lars "Kuprik" Bäckman (officiell webbplats, arkiverad)
Översättningstjänst som översätter text eller webbsidor från engelska till Svenske kockens svenska 
Google-söksida i "Bork, bork" (söksida med gränssnitt på Svenske kockens språk)

Mupparna
Fiktiva kockar
Fiktiva figurer från Sverige
Fiktiva figurer introducerade 1975
Ampere

Ampere, förkortning amp eller A, är SI-enhet för elektrisk ström, uppkallad efter den franske fysikern André-Marie Ampère (1775–1836).

Ampere är en av Internationella måttenhetssystemets sju grundenheter ur vilka alla andra fysikaliska enheter kan härledas.

Enkelt uttryckt betyder 1 ampere att ungefär 6,24 × 1018 elektroner passerar en viss punkt i en elektrisk ledare varje sekund.

Definition 
Precis som vattenströmmen i ett vattenrör kan anges i till exempel liter per sekund så kan elektrisk ström, I, i en ledningstråd anges som antalet elektroner per sekund. Strömmen 1 ampere blir då ungefär 6,24·1018 elektroner per sekund. Den sammanlagda elektricitetsmängden eller laddningen, Q, hos dessa ungefär 6,24·1018 elektroner kallas 1 coulomb.

Mer exakt uttryckt är antalet elektroner lika med 1 delat med mätetalet av e elektroner per sekund, där e är  elementarladdningen som definierats till exakt 1,602 176 634 ×10–19 coulomb.

1 ampere kan då anges som 1 coulomb per sekund, det vill säga 1 A = 1 C/s. Sekund är en annan grundenhet som definieras enligt en fysikalisk mätmetod.

Sambandet mellan ström, laddning och tid skrivs I = Q/t, där I mäts i ampere (A), Q i coulomb (C) och t i sekunder (s).
  
Definitionen på 1 ampere gäller sedan 20 maj 2019. Internationella byrån för mått och vikt, Bureau international
des poids et mesures (BIPM), hade tagit fram förslaget till ny definition av ampere, enligt vilken enheten skulle definieras utifrån elementarladdningen.  Allmänna konferensen för mått och vikt, General Conference on Weights and Measures (CGPM) beslutade i frågan i november 2018.

Definitionens officiella ordalydelse är, på franska (som har högsta auktoritet i SI‑systemet) och engelska:
L’ampère, symbole A, est l’unité de courant électrique du SI. Il est défini en prenant la valeur numérique fixée de la charge élémentaire, e, égale à 1,602 176 634 × 10−19 lorsqu’elle est exprimée en C, unité égale à A s, la seconde étant définie en fonction de ∆νCs.

The ampere, symbol A, is the SI unit of electric current. It is defined by taking the fixed numerical value of the elementary charge e to be 1.602 176 634 ×10–19 when expressed in the unit C, which is equal to A s, where the second is defined in terms of ΔνCs.

Definition före maj 2019 

Enligt definitionen före 2019 var 1 ampere den ström som, när den passerar genom två raka och parallella ledare i vakuum med oändlig längd, försumbart tvärsnitt och en meters avstånd mellan varandra, ger upphov till en kraft på 2·10−7 newton per meter (N/m) mellan ledarna. Definitionen antogs av Allmänna konferensen för mått och vikt, CGPM, 1948.

Se även 
 Ampères lag

Referenser

Strömenheter
Grundläggande SI-enheter
Dur

Dur är en typ av modus som använder en durskala och alltså, till skillnad från molltonarterna, har stor ters, sext och stor septima. Ordet dur kan också syfta på ett enskilt ackord som har en stor ters.

Ibland tolkas durtonarter inom musik som en framställning av positiva känslor, att dur är "glatt" medan moll är "ledset". Ordet dur kommer från latinets durus, hård, och syftar på den bokstav b durum, hårt b, som skrevs ungefär som ett återställningstecken () och bland annat användes som beteckning för den stora tersen i tidig musiknotation.

För att konstruera en durskala måste man först välja en grundton. Det kan vara vilken som helst av tonerna, och den här första tonen i durskalan kallas tonika. För att nå den andra tonen i skalan så skall man sedan förflytta sig två halva tonsteg upp. Den andra tonen är även känd som supertonika. Sedan skall man återigen förflytta sig två halva tonsteg från dåvarande position och då landar man på den tredje tonen i skalan, som heter mediant. För att nå fjärde tonen förflyttar man sig sedan enbart ett halvt tonsteg upp, denna ton är även känd som subdominant. Går man återigen två halva tonsteg upp hamnar man på en dominant, den femte tonen i skalan. Två halva tonsteg från dominanten ligger den sjätte tonen i durskalan, känd som submediant. Nästa ton ligger ytterligare två halva tonsteg från submedianten och kallas subtonika. Efter ett halvt tonsteg från subtonikan är man tillbaka till grundtonen en oktav upp och denna ton kallas just oktav.
Detta kan också beskrivas med hjälp av formeln: 
Grundton +2 +2 +1 +2 +2 +2 +1

Se även
Jonisk skala

Tonarter, skalor och modi
Harmonik
Ters (musik)

Ters är ett musikaliskt intervall på två diatoniska steg, samt beteckning för den tredje tonen i en diatonisk skala. Ordet kommer av latinets tertius, ’tredje’.

Tersen finns liksom sexten i två varianter: stor och liten. Liten ters definierar molltonalitet, medan stor definierar dur. Dessutom finns flera möjligheter till intonation av tersen beroende på sammanhanget.

Picardisk ters är en benämning på när slutackordet i ett stycke i moll innehåller en durters.

Härledning av intervallet

Ren stämning

Stor ters 
Den stora tersen, durtersen, är ett mycket konsonant intervall som återfinns mellan 4:e och 5:e deltonen (samt mellan 8:e och 10:e) i den harmoniska deltonserien (4:5) och motsvarar frekvensförhållandet

 (stor ters uppåt)

eller

 (stor ters nedåt)

Centtalet för den stora rena tersen blir

Liten ters 
Den lilla tersen, molltersen, kan vid första anblicken se ut att vara nästan lika konsonant som den stora tersen. Den hittas mellan 5:e och 6:e deltonen:

 (liten ters uppåt)

eller

 (liten ters nedåt)

Men den stora tersen är konsonant mot grundtonen i tonarten (C-E i C-dur) medan den lilla tersen (E-G i C-dur) snarare är på väg att bilda ett e-mollackord i C-dur, vilket inte alls är lika konsonant.

Centtalet för den rena lilla tersen blir

Pythagoreisk stämning

Stor ters 
I pythagoreisk stämning hittas den stora tersen genom att stapla 4 kvinter på varandra och sedan dra bort 2 oktaver:

Centtalet för den stora pythagoreiska tersen blir

Liten ters 
Den lilla tersen fås genom att från en ren kvart (4:3) dra bort en pythagoreisk helton (8:9).

Centtalet för den lilla pythagoreiska tersen blir

Liksvävande temperatur 
I liksvävande temperatur definieras alla intervall utifrån den liksvävande halvtonen.

Stor ters 
Den stora tersen består av 4 liksvävande halvtoner och kan definieras som 

Centtalet för den stora liksvävande tersen blir

Liten ters 
Den lilla tersen består av 3 liksvävande halvtoner och kan definieras som 

Centtalet för den lilla liksvävande tersen blir

Se även 
Intervall (musik)

Intervall
Skala

Skala kan syfta på:

 Skala (musik) – en serie toner, som utgör ett tonförråd
 Skala (avbildning) – förhållandet mellan ett visst avstånd på avbildningen och motsvarande avstånd i verkligheten

Se även
Scala (olika betydelser)

Geografi

Bulgarien 

 Skala (distrikt), Silistra, Obsjtina Dulovo,

Färöarna 
 Skála - samhälle på Färöarna i Runaviks kommun

Grekland 

 Skála (ort i Grekland, Grekiska fastlandet), Fthiotis, 
 Skála (ort i Grekland, Joniska öarna), Nomós Kefallinías, 
 Skála (ort i Grekland, Sydegeiska öarna, Nomós Dodekanísou, lat 37,32, long 26,54), 
 Skála (kommunhuvudort), Peloponnesos, Lakonien, 
 Skála (ort i Grekland, Attika), Nomós Piraiós,

Polen 

 Skała (kommunhuvudort), Lillpolens vojvodskap, Powiat krakowski, 
 Skała (kommun), Lillpolens vojvodskap, Powiat krakowski, 
 Skała (berg), Schlesiens vojvodskap, Powiat żywiecki,

Sverige 

 Skala, Tierps kommun – en by i Tierps kommun

Robotskapade Bulgarienförgreningar
Robotskapade Greklandförgreningar
Robotskapade Polenförgreningar
Luftfarkost

Luftfarkost eller luftfartyg, även flygfarkost, kallas alla farkoster som används till luftfart. Luftfartyg är den benämning som används inom det civila flyget, enligt Luftfartsstyrelsens definitionssamling, medan statsluftfartyg är benämningen på dem som disponeras direkt av en statsmakt för icke-kommersiella syften (till exempel regeringsplan och militärflyg).

Olika typer 
Luftfarkoster indelas i två grupper, aerostater, som får statisk lyftkraft genom sitt innehåll (särskild lätt gas eller varm luft som är lättare än omgivande luft), och aerodyner, som erhåller lyftkraft då de eller några delar av farkosterna (till exempel rotorer) rör sig relativt den omgivande luften. För att kunna lyfta någon nettolast måste den lyftgenererande delen på en aerostat ha lägre densitet än den omgivande luften, därav benämningen "lättare än luft". Klassen aerodyner benämns ofta som "tyngre än luft" även om ordet aerodyn inte säger något om densitet, utan just har med rörelse att göra, då ändelsen dyn är språkligt närbesläktat med dynamisk.

Inom dessa huvudgrupper sker ytterligare en uppdelning i motordrivna och icke motordrivna.

Farkoster som utnyttjar markeffekten för att kunna färdas i luften utan markkontakt brukar däremot inte räknas som luftfartyg, vilket framgår av Luftfartsstyrelsens definition på luftfartyg: "Anordning som kan erhålla bärkraft i atmosfären genom luftens reaktioner med undantag av dess reaktioner mot jordytan".

Olika ord 
Orden luftfarkost och luftfartyg syftar ofta på samma sak. Det senare ordet är mer använt i juridiska sammanhang.

Aerostater 

Motordrivna
Luftskepp
Icke motordrivna
Luftballong

Aerodyner 
Motordrivna (flygmaskiner)
           Flygplan
           Autogiro
           Helikopter
           Ornithopter
           Paramotor

Icke motordrivna
           Flygskärm
           Hängflygare
           Glidflygplan
           Segelflygplan

Flygplan 

Flygplanen indelas vanligen i:
landflygplan
sjöflygplan
amfibieflygplan

dessa delas i sin tur efter antalet motorer:
enmotoriga
flermotoriga

samt efter antalet vingplan:
monoplan
biplan
triplan

och monoplan slutligen efter placeringen av vingarna:
högvingat
mittvingat
lågvingat

Luftfartygsregister 

Enligt internationell överenskommelse skall alla civila luftfarkoster ges en identitet i register, som förs av den nation luftfartyget är hemmahörande i, ett så kallat luftfartygsregister.

För militära luftfartyg gäller särskilda regler.

Referenser

Externa länkar
Skala (musik)

Skala, är en serie toner, som utgör ett tonförråd. Ett närbesläktat begrepp är modus.

I västerländsk musik används framförallt durskalor och mollskalor. Andra skalor är den kromatiska skalan, pentatoniska skalor, kyrkotonala skalor och orientaliska skalor. 

Andra exempel på tonskalor:
 Kyrkotonarter (modala skalor) används idag i jazzimprovisation, förr i medeltida musik
 Hexatonisk skala
 Heptatonisk skala (ibland kallad septatonisk)
 Heltonsskala, bland annat impressionisterna Claude Debussy, Maurice Ravel
 Kvartstonskala
 Indiska tonskalor, se raga och mikrointervall
 Arabiska tonskalor, se mikrointervall
 Orientaliska skalor, kännetecknas ofta av kvartstoner

Se även
 C-durskalan
 Stamton
 Tonart
Coitus interruptus

Coitus interruptus, "avbrutet samlag" eller "finska rycket", är en preventivmetod som går ut på att mannen drar ut sin penis ur kvinnans slida innan han har fått utlösning. Ejakulationen sker sedan istället utanför slidan. Metoden är osäker, då det dels kan vara svårt för mannen att dra ut penisen i tid innan ejakulationen, dels kan förekomma spermier i den försats som kommer ur penisen innan ejakulationen. Metoden är urgammal och finns återgiven i Första Mosebok, där det beskrivs hur "Onan lät sin säd spillas på marken".

Se även
Coitus reservatus
Säkra perioder

Referenser 

Preventivmetoder
Sexualtekniker
Kromatisk skala

Kromatisk skala är en skala bestående av 12 toner som alla ligger ett halvt tonsteg från varandra. Om man spelar alla tangenter på ett piano - både vita och svarta - så blir det en kromatisk skala. På gitarr uppstår den kromatiska skalan om man spelar varje band.

Se även 
Atonal musik

Tonarter, skalor och modi
Pentatonisk skala

Pentatonisk skala är en skala som innehåller fem toner (av grekiska pentatonos 'av fem toner', av penta 'fem' och tonos 'ton'), ett tonförråd med fem tonplatser inom oktaven.

Teoretiskt sett kan det finnas hur många sådana skalor som helst. Den vanligaste formen består dock av fem toner sammanhållna av kvintsläktskap, till exempel c-g-d-a-e, en skala som också kallas halvtonslös pentatonik. Pianots svarta tangenter utgör en sådan skala.

Pentatoniska skalor finns i många av världens så kallade högkulturer. De är till exempel vanliga inom traditionell kinesisk och japansk musik och används i afrikansk och amerikansk musik, och i Europa bland kelter.

Skalans, för många västerlänningar, exotiska klang och fritonala karaktär har utnyttjats inom musikalisk nationalism och impressionism.

Skalan används ofta inom blues och konstrueras på samma sätt som en dur-tonart, men tonerna 4 (kvart) och 7 (septima) spelas inte. Exempelvis blir en vanlig skala i C-dur C D E G A i stället för C D E F G A B.

Pentatoniska skalor används också mycket inom den indiska klassiska musiken. Där använder man även stora tersintervall inom skalan och får på så vis en väldigt karakteristisk klang. Exempelvis C Db Eb G Ab, eller C E F G B. I princip kan man ta vilken som helst av de 72 skalorna ur melakarta systemet och därefter utesluta två av tonerna. Observera att kvinten och grundtonen aldrig utesluts.

Pentatonisk skala.

Tonarter, skalor och modi
Femtal
Säkra perioder

Säkra perioder, även kallat rytmmetoden, syftar på att undvika graviditet genom att inte ha oskyddat samlag de perioder under menstruationscykeln då sannolikheten för graviditet efter samlag är som störst. Enligt 1177 Vårdguiden är det inte en effektiv metod. Den skyddar heller inte mot könssjukdomar. 

Metoden används ibland som ett naturligt preventivmedel. Problemet med säkra perioder är att de är svåra att förutsäga med större precision. Ett par som konsekvent använder metoden kommer därför att minska sannolikheten för graviditet, men inte eliminera den.

Praktiska aspekter 
Menstruationsperioden räknas från första dagen med blödning fram till dagen innan nästa blödning, i genomsnitt omkring 28 dagar (men det varierar kraftigt från kvinna till kvinna; det är helt normalt med alltifrån 24 till 36 dagars cykler). Chansen för befruktning och graviditet ökar kontinuerligt från cirka 2 % på den första menstruationsdagen fram till maximalt omkring 20 % dagarna kring ägglossningen, från omkring fem  dygn före ägglossningen till några dagar efter. Detta eftersom spermierna kan överleva inne i kvinnan upp till en vecka och "vänta" på att ett ägg skall komma. Ägget överlever däremot endast 12–24 timmar om det inte befruktas. 

För att utnyttja detta behöver man bestämma (den sannolika) tidpunkten för ägglossningen med tillräcklig noggrannhet. Minst sannolikhet för graviditet råder vid menstruation och dagarna före och efter.

Kroppstemperaturen 

Kroppstemperaturen (basaltemperaturen) stiger något vid ägglossningen, vilket kan utnyttjas för att uppskatta när befruktning är osannolik. Tidpunkt för ägglossningen kan i hemmet upptäckas genom att bokföra kroppstemperaturen varje morgon; denna stiger några tiondels grader efter ägglossning för att återgå till bastemperatur då menstruationen återkommer. Vid lyckad befruktning bibehålls temperaturen.

Billingsmetoden 

I Billingsmetoden studerar man det slem som bildas i livmoderhalsen, slidsekretet. Dess karaktär förändras inför ägglossningen från trådigt genomskinligt till tjockflytande grumligt, vilket kan användas för att bedöma när samlag inte borde kunna leda till graviditet.

Ägglossningstest 

Nivåerna av luteiniserande hormon (LH)  varierar under menstruationscykeln och kan mätas med ägglossningstest i urinen.

P-datorer 

Det säljs p-datorer, som på basen av någon eller flera av dessa faktorer (vanligen hormonnivåer eller kroppstemperatur) beräknar när de "säkra perioderna" infaller.

Se även 

 Avbrutet samlag
 Amning

Referenser

Preventivmetoder
Massacre of the innocents

Massacre of the innocents (engelska "blodbadet på menlösa barn"), det vill säga betlehemitiska barnamordet, är i England även i överflyttad betydelse en skämtsam beteckning för "avlivande" av motioner, som inte hinns med till behandling under en parlamentssession och vilkas öde premiärministern kort före sessionens slut brukar tillkännage vid bestämmandet av de sista veckornas arbetsfördelning.

Källor 
 

Politik i Storbritannien
Ugglan
Durskala

En durskala eller jonisk skala är en diatonisk tonskala, där avståndet är ett halvt tonsteg mellan tredje och fjärde tonen samt mellan sjunde tonen och ton nummer åtta (nästa oktavs första ton). Övriga avstånd mellan intilliggande toner utgörs av hela tonsteg.

Se även
 C-durskalan
 Dur
 Skala (musik)
 Solmisation
 Stamton
 Tonart

Tonarter, skalor och modi

hu:Dúr skála
zh:大調
Kandidat

Kandidat (av latin candidátus, av caudidus ’skinande vit’) kan syfta på:

 en person som föreslås väljas, ofta till en förtroendepost, till exempel i ett politiskt val,
 ursprungligen en sökande till ett romerskt ämbete,
 i överförd betydelse som synonym till möjliga lösningar, svar eller utgångar i allmänhet, även i situationer som inte innebär val,
 Kandidat – en akademisk titel, se kandidatexamen
 ett ålderdomligt tilltalsord till en student, i dag främst använd som beteckning på läkar- och lärarstudenter.
 Kandidat nauk – en akademisk titel i dåvarande Sovjet

Se även
Kandidaten, dansk film från 2008
Nominering