kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Spådomskonst

Spådomskonst eller divination innefattar olika metoder där utövaren anser sig vinna kunskap via paranormala vägar. Det kan handla om att se in i framtiden, finna borttappade ägodelar eller ta reda på de högre makternas vilja. Divination (latin divinatio, av divinus, gudomlig)  betyder egentligen gudomlig ingivelse.
 
När kunskapen påstås komma som tilltal från Gud talar man inte om divination utan istället profetior.
Spådomskonst förkastas av skeptiker eftersom bevis för att detta fungerar saknas. 

Olika metoder har använts av utövarna. Bland annat kaffesump, djurs inälvor, stjärnor och planeters gång över himlen, och kristallklot har antagits rymma information om framtiden. Olika former av spel, tärningar, kastade benknotor och tarotkort har också använts. Grovt kan metoderna delas upp i två grupper:

 Metoder för att komma i trans. Exempelvis kristallkula, speglar, vattenyta, droger, etc.
 Tolkandet av något man inte har kontroll över. 

Vanliga spådomsmetoder inom New age är tarot, kristallkula, runor, pendel och kaffesump.

Inom olika kultursystem har det bland annat förekommit völvor (inom den nordiska mytologin), schamaner, orakel, siare, präster, mager, magiker, spågummor och trollkarlar som säger sig kunna spå.

Metoder för spådomskonst

 Alomanti
 Anden i glaset
 Astrologi
 Bibliomanti
 Biorytmer
 Geomanti
 Grafologi
 I Ching
 Järtecken
 Att spå i kaffesump
 Kartomanti
 Kiromanti
 Nekromanti
 Pyromanti
 Romersk spådomskonst
 Tasseografi
 Tarot

Pseudovetenskap
 

af:Waarsêery
es:Videncia
fa:فال
ru:Гадания
Luis Buñuel

Luis Buñuel, född 22 februari 1900 i Calanda, Teruel, Aragonien, död 29 juli 1983 i Mexico City, Mexiko, var en spansk filmregissör, manusförfattare, producent och skådespelare.

Buñuel samarbetade med den surrealistiske konstnären Salvador Dalí. Mellan åren 1930 och 1950 gjorde Buñuel inga filmer, då spanska inbördeskriget och andra världskriget hindrade honom från detta. Istället skapade Buñuel antifascistiska filmer som distribuerades i Latinamerika.

1946 flyttade Buñuel till Mexiko och började göra filmer där, bland annat en märklig version av Emily Brontës roman Svindlande höjder, med samma titel (1954). På filmfestivalen i Cannes 1961 träffade han manusförfattaren Jean-Claude Carrière. De båda kom att samarbeta fram tills Buñuels död. Resten av Buñuels franskspråkiga filmer (vilket inkluderar sex av hans sju sista långfilmer) hade manus skrivna av Carrière.

Typiska teman i Buñuels filmer var fotfetischism, nekrofili, hat mot blinda människor och äldre män som älskar yngre kvinnor.

Filmografi i urval 
 (kortfilm)

 (dokumentärfilm)

Kommentarer

Källor

Externa länkar 

 

 

Spanska filmregissörer
Spanska skådespelare under 1900-talet
Surrealister
Spanska manusförfattare
Spanska filmproducenter
Personer i Spanien under 1900-talet
Personer från provinsen Teruel
Födda 1900
Avlidna 1983
Män
Simson

Simson var enligt Domarbokens kapitel 13–16 domare i Israel. Han var, efter ett löfte som hans mor givit Herrens ängel, en Guds nasir från födseln, vilket innebar att han skulle leva helgat och avskilt inför Gud. En nasir klippte nästan aldrig sitt hår. Det enda undantaget var om någon i nasirens närhet dog; då skulle nasiren på den sjunde dagen efteråt raka av sitt hår. Simson är känd för sin fysiska styrka, som satt i det långa håret.

Simson var domare i Israel i tjugo år och kom i bråk med filistéerna. Vid ett tillfälle slog han ihjäl tusen filistéer med en åsnekäke.

Simson mötte nu Delila, som han blev kär i. Filistéerna fick henne att arbeta för dem. Hon lockade ur Simson hemligheten med hans styrka, som låg i det långa håret. När han somnat lät hon skära av hans sju flätor, och Simson kunde nu fängslas. Filistéerna stack ut hans ögon, fängslade honom och satte honom att sköta en sädeskvarn. Därefter ordnades en fest för guden Dagon, där tre tusen filistéer roade sig över Simsons belägenhet, men de tänkte inte på att hans hår hade växt ut. Simson tog tag om de båda mittenpelare som huset vilade på, raserade byggnaden och dödade alla inklusive sig själv.

Källor

Externa länkar 

Domare i Gamla Testamentet
Numerianus

Marcus Aurelius Numerianus, född 253, död i november 284 vid Nikomedia i Bithynien, var romersk kejsare från december 283 till november 284. Numerianus utsågs till romersk kejsare av sin far Carus tillsammans med sin bror Carinus.

Carus dog "av blixten" eller mördades av sina soldater. Numerianus hade följt sin far under ett fälttåg mot perserna, men gav upp detta och återvände mot Europa. En dag fann man honom död i sin bärstol. En av soldaterna anklagade Numerianus svärfar Arrius Aper, en prefekt i praetoriangardet, för mord och körde sitt svärd genom honom. Denne soldat blev näste kejsare – Diocletianus.

Externa länkar

Födda 253
Avlidna 284
Romerska kejsare
Romerska kejsare som blivit mördade av praetoriangardet
Män
Aurelii
Personer i Romerska riket under 200-talet
Olybrius

Olybrius (Anicius Olybrius Augustus), död 23 oktober 472, var kejsare över det västromerska riket 11 juli 472–23 oktober 472. Olybrius var egentligen en "marionettkejsare" som satts på tronen av Ricimer efter att dennes systerson Gundobad huggit huvudet av den förre kejsaren Anthemius, han erkändes aldrig av det östromerska riket.

Källor om Olybrius regeringstid är mycket få och på håll motstridiga, troligen på grund av att hans regeringstid var kort och skedde under en tid då det västromerska riket genomgick kris efter kris. 

Han kan ursprungligen ha skickats till Italien av den östliga kejsaren Leo I för att agera mellanhand mellan Ricimer och kejsaren Anthemius, som Ricimer hade omringat i en belägring av staden Rom. Leo I hade dock varit misstänksam på att Olybrius skulle stödja vandalerna på ett senare uppdrag och därför givit tillåtelse till Anthemius att döda Olybrius. När Ricimer berättade detta för Olybrius övertygade han även Olybrius om att acceptera att bli kejsare efter att Anthemius dödats.

Ricimer dog bara fyrtio dagar efter att belägringen av Rom hade avslutats och efter att bara ha regerat i några månader dog även Olybrius. Olybrius ska ha dött av ödem.

Referenser 

Romerska kejsare
Avlidna 472
Män
Födda okänt år
Personer i Romerska riket under 400-talet
Anicii
Nordkalotten

Nordkalotten är ett geografiskt område som utgörs av Nordland fylke och Troms og Finnmark fylke i Norge, Norrbottens län i Sverige, landskapet Lappland i Finland samt (enligt vissa definitioner endast fram till den ryska revolutionen 1917) även Murmansk oblast på Kolahalvön i Ryssland. Nordkalotten ligger vid och norr om norra polcirkeln. Området har på grund av de rika mineralfyndigheterna och tillgången på isfria hamnar inom området varit av militärstrategisk betydelse under lång tid.

Till de största tätorterna på Nordkalotten hör Narvik och Tromsø i Norge, Luleå och Kiruna i Sverige, Rovaniemi i Finland, samt Murmansk och Apatity i Ryssland.

Urbefolkningen i området är samer och de bedriver fortsatt näringsverksamhet över hela området.

Se även 
Barentsregionen
Nordkalottrådet
Slaget om Nordkalotten
Sápmi
Arktis

Referenser

Noter

Källor
 Nordkalotten i Store norske leksikon.

Barentsregionen
Pescennius Niger

Gaius Pescennius Niger Augustus, född cirka 135 i Aquinum, död i april 194 vid Antiochia i nuvarande Syrien, var romersk kejsare 193–194.

Gaius Pescennius Niger Augustus var guvernör i Syrien och utropade sig till romersk kejsare (Augustus) i april 193 under det turbulenta femkejsaråret. Pescennius Niger fick stöd av både det vanliga folket i staden Rom och guvernörer i romarrikets östliga provinser. Men efter en serie strider med Septimius Severus hade Niger ingenting att sätta emot och dödades utanför Antiochia.

Källor

Externa länkar

Romerska kejsare
Födda 135
Avlidna 194
Män
Annii
Trebonianus Gallus

Gaius Vibius Trebonianus Gallus, född 206 i Perusia, död i augusti 253 i Interamna i nuvarande Italien, var romersk kejsare från juni 251 till sin död.

Trebonianus Gallus utsågs till romersk kejsare i juni 251 av romerska soldater sedan den förre kejsaren Decius dödats i ett slag mot goter. Gallus gjorde Decius son Hostilianus och sin egen son Volusianus till medkejsare.

Gallus fick omedelbart problem med en pest som härjade i Rom (vilket blev Hostilianus död) och strider mot både goter och perser, som invaderade romarriket från var sitt håll. Därtill gjorde en guvernör, Aemilianus, uppror. Aemilianus hade upphöjts till kejsare av sina trupper och marscherade nu mot Rom, varpå Gallus och Volusianus dödades av sina egna soldater.

Källor

Externa länkar

Födda 206
Avlidna 253
Romerska kejsare
Romerska kejsare som blivit mördade
Män
Vibii
Valens

Valens (Flavius Julius Valens), född cirka år 328, död 9 augusti 378, var romersk kejsare från den 28 mars 364 fram till sin död i slaget vid Adrianopel mot visigoterna.

Tiden fram till makten 
Valens föddes omkring 328 i Cibalae och var son till Gratianus den äldre, en general från Pannonien.

Tiden som kejsare 
Valens utsågs 364 till medkejsare av brodern, kejsar Valentinianus I, som ett resultat av krav från de generaler som valt Valentinianus. Valens övertog ansvaret för den östra halvan av romarriket.

365 utropade sig troninkräktaren Prokopius, en avlägsen släkting till Julianus, till kejsare i Konstantinopel, och vann popularitet. Våren 366 segrade Valens styrkor över Prokopius styrkor. När de senare möttes personligen, deserterade Prokopius styrkor och Prokopius halshöggs. Efter Prokopius död bestämde sig Valens för att bestraffa dem som hade stött Prokopius under konflikten. När Valens 367 gick över Donau flydde, visigoterna utan strid. Vid ett nytt anfall 369 besegrade Valens Atanarik, en visigotisk hövding. Året därpå slöt Valens och Atanarik fred.

368 lät kejsar Valens uppföra en akvedukt till Konstantinopel, Valensakvedukten.

Valens stred under följande år mot sasaniderna om kontrollen av Armenien. 375 avled brodern och medregenten Valentinianus I och hans söner Gratianus och Valentinianus II (fyra år gammal) efterträdde honom som kejsare över den västra delen av romarriket.

År 376 bad den visigotiske hövdingen Fritigern om att få bosätta sig söder om nedre Donau på grund av hunnernas expansion. Fritigern och hans män fick mark och statligt stöd mot att de gjorde krigstjänst. Det hela urartade till en massflykt över Donau och de romerska ämbetsmännen förlorade kontrollen över situationen bland annat på grund av korruption och vilja att utnyttja goternas svåra situation. Valens gick i fält mot visigoterna ledda av Fritigern och 9 augusti 378 ägde slaget vid Adrianopel rum där Valens inte väntade in brorsonen Gratianus som var på väg till undsättning. Romarriket led en förkrossande förlust och Valens stupade.

Källor

Externa länkar

Romerska kejsare
Födda 328
Avlidna 378
Män
Kungligheter som stupat i strid
Personer från Vinkovci
Illyrer
Personer i Romerska riket under 300-talet
Valentinianus I

Valentinianus I (Flavius Valentinianus), född år 321 i Cibalis (dagens Vinkovci), Pannonien (dagens Kroatien), död 17 november 375 i Brigetio, var romersk kejsare 28 februari 364 – 17 november 375.

Valentinianus I utropades till romersk kejsare av romerska soldater år 364. Han utsåg efter en månad sin bror Valens till medkejsare. Valentinianus skulle styra västra delen av imperiet och brodern den östra. År 367 utsåg Valentinianus också sin unge son Gratianus till medkejsare. Valentinianus I införde under sin regeringstid religionsfrihet för att försöka övervinna den söndring som de olika religionerna vållade imperiet.

Valentinianus I hade många problem med sitt imperium, i Africa, Gallien, Britannien. År 375 tog han emot germaner från en stam som börjat ställa till problem. Den hetlevrade kejsaren blev ursinnig på dem och började skrika så pass att han spräckte ett blodkärl i huvudet och dog av följderna.

Noter 

Romerska kejsare
Födda 321
Avlidna 375
Män
Personer från Vinkovci
Illyrer
Personer i Romerska riket under 300-talet
Valerianus

Publius Licinius Valerianus, född före 200, död omkring 262, var romersk kejsare från oktober 253 till 260 e.Kr. Efter att ha besegrats av perserkungen Shapur I togs han som krigsfånge, något som aldrig hänt en romersk kejsare tidigare.

Valerianus hade haft en framgångsrik karriär som senator innan han upphöjdes till romersk kejsare av sina soldater, strax efter att kejsarna Trebonianus Gallus, Volusianus och Aemilianus alla mördats av sina egna styrkor. Eftersom han redan var relativt gammal utsåg han sin son Gallienus till medkejsare. 

Valerianus och hans son stod inför svåra utmaningar, då hot mot det romerska riket kom från franker, germaner och perser. Gallienus fick skydda rikets nordgräns, medan Valerianus gav sig av mot Syrien, där perserna och deras härskare Shapur I erövrat Antiochia. Trots inledande romerska framgångar förlorades Dura-Europos år 256, och under oklara omständigheter tvingades Valerianus själv och en stor del av hans här ge sig fångna till Shapur i Edessa år 260. Han sägs ha blivit kedjad, uppvisad i persiska städer, och tvingats agera levande stöd när perserkonungen steg upp på sin häst. Då han aldrig blev frigiven dog han i persisk fångenskap.

Galleri

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Avlidna 262
Romerska kejsare
Män
Licinii
Romerska kejsare som blivit mördade
Romerska senatorer
Födda 190-talet
Volusianus

Volusianus (Gaius Vibius Volusianus), född omkring 230, död i augusti 253 i Interamna, Italien, var romersk kejsare mellan juli 251 och augusti 253.

Volusianus utsågs till kejsare av sin far Trebonianus Gallus, som också hade upphöjt kejsar Decius son Hostilianus till denna ärofulla men högst riskabla position.

Volusianus och Gallus fick omedelbart problem, en pest i Rom (varav Hostilianus dog) och strider mot både goter och perser, som invaderade romerskt område från varsitt håll. Dessutom gjorde en guvernör, Aemilianus, uppror. Aemilianus hade upphöjts till kejsare av sina trupper och marscherade nu mot Rom, varpå Volusianus och Gallus dödades av sina egna soldater.

Romerska kejsare
Avlidna 253
Män
Födda okänt år
Vibii
Norra polcirkeln

Norra polcirkeln eller arktiska cirkeln är en parallellcirkel på jorden som motsvarar den linje som avbildas genom skärningen av normalen till ekliptikalplanet genom jordens medelpunkt med jordytan under jordens rotation på norra halvklotet (den "yttersta plats" – räknat från Nordpolen – där solen inte "går ner" vid sommarsolståndet samt inte "går upp" vid vintersolståndet). Norra polcirkeln ligger på cirka 66˚ 34' N.

På grund av variationer hos jordaxelns lutning, vilken varierar under en period på ungefär 41 000 år mellan 22°2′33″ och 24°30′16″ , och som på kortare sikt varierar även med precessionen och nutationen, flyttar sig polcirklarna sig kontinuerligt, för närvarande med cirka femton meter norrut per år (ca. en bågminut på tolv år). Därtill kommer att polrörelsen gör att breddgraderna flyttar sig, om än långsamt, relativt landytan.

Länder vid polcirklarna 
Norra polcirkeln passerar över följande länder: 
  (över Nordland fylke)
  (över Norrbottens län)
  (över finska landskapet Lappland)
 
  (över delstaten Alaska)
  (över territorierna Yukon, Nordvästterritorierna & Nunavut)
  (Danmark)
  (över ön Grímsey)

Orter och platser vid norra polcirkeln 
 Louhi, Karelska republiken, Ryssland
 Salechard, Jamalo-Nentsien, Ryssland
 Egvekinot, Tjuktjien, Ryssland
 Juoksenki, Pello kommun, Finland
 Övertorneå, Finland
 Rovaniemi, Finland
 Kemijärvi, Finland
 Salla, Finland
 Jokkmokk, Jokkmokks kommun, Sverige
 Vuollerim, Jokkmokks kommun, Sverige
 Polcirkeln, Gällivare kommun, Sverige
 Jänkisjärvi, Övertorneå kommun, Sverige
 Juoksengi, Övertorneå kommun, Sverige
 Rana kommun, Norge
 Rødøy kommun, Norge
 Grímsey, Akureyri köping, Island
 Itilleq, Qeqqata kommun, Grönland
 Qikiqtarjuaq, Nunavut, Kanada 
 Naujaat (även känd som Repulse Bay), Nunavut, Kanada 
 Fort McPherson, Northwest Territories, Kanada 
 Old Crow, Yukon, Kanada 
 Selawik, Alaska, USA
 Fort Yukon, Alaska, USA

Öar inom norra polcirkeln 
Lista över öar i Norra ishavet

Bildgalleri

Se även 
 Nordkalotten
 Polarregionerna
 Polcirkel
 Södra polcirkeln

Källor

Externa länkar 

Breddgrader
Arktis
Decius

Decius (Gaius Messius Quintus Trajanus Decius), född omkring 201 i Budalia, Pannonien, död i juni 251 i Abrittus i Moesia, var Romarrikets kejsare från september 249 till juni 251.

Decius utropades till romersk kejsare av legionärer i Moesia i slutet av år 249. Han hade skickats dit av kejsar Filip Araben, i egenskap av general, för att kväsa ett uppror lett av militären Marinus. Där lät Decius döda Filip Araben och utropade därefter sig själv till kejsare.

Decius upphöjde sina söner Herennius Etruscus och Hostilianus till medkejsare.

Förföljelse av de kristna 
Decius inledde år 250 e.Kr. den dittills mes omfattande kristendomsförföljelsen i det romerska rikets historia. De kristna började ses som ett hot, eftersom de inte ville offra till kejsaren eller till de romerska gudarna. Därför införde Decius krav på intyg att offret hade gjorts. Många kristna vägrade offra och avrättades, medan andra gav upp sin tro eller köpte sig falska intyg.

Goterna 
Ett annat hot var goterna, vars styrkor under ledning av goten Cniva avancerade norrifrån genom Balkan. Både Decius och hans son Herennius Etruscus dog i slaget vid Abrittus år 251.

Se även 
 Decius termer

Referenser

Externa länkar 

 
Romerska kejsare
Födda 201
Avlidna 251
Män
Kungligheter som stupat i strid
Personer i Romerska riket under 200-talet
Hostilianus

Hostilianus (död i november 251 i Rom i Italien) var romersk kejsare från december 250 till november 251.

Hostilianus utsågs till romersk kejsare av sin far Decius, som också hade givit sin andra son Herennius Etruscus denna titel. Hostilianus var ännu väldigt ung, och så förlorade han sin far och bror i juni 251 när de slogs mot goten Cniva.

Näste kejsare, Trebonianus Gallus, adopterade dock Hostilianus och lät honom vara medkejsare. Hostilianus drabbades dock av pesten och dog i november 251.

Avlidna 251
Romerska kejsare
Män
Födda okänt år
Decius
Herennius Etruscus

Herennius Etruscus, född omkring år 225 i Pannonien, död i juni 251 vid Abrittus, Moesien, var romersk kejsare år 250 till och med juni 251.

Herennius Etruscus utsågs till romersk kejsare av sin far Decius, som också hade givit sin andra son Hostilianus denna titel.

Herennius Etruscus och Decius gav sig iväg för att bekämpa goterna i norr. Herennius Etruscus dödades i ett slag, och inte långt senare dog även fadern i strid mot goten Cniva.

Externa länkar
 

Födda 225
Avlidna 251
Romerska kejsare
Män
Clodius Albinus

Decimus Clodius Albinus, född 25 november 148 i Hadrumetum, död 19 februari 197 i Lugdunum, var romersk tronpretendent 193–197. Hans namn som kejsare var Imperator Caesar Decimus Clodius Septimius Albinus Augustus.

Clodius Albinus hade en lyckad karriär som politiker och militär, och vid mordet på kejsar Commodus var han guvernör i Britannien. När dennes efterträdare Pertinax också mördats och Didius Julianus tillsatts av pretoriangardet utropade Clodius Albinus sig till kejsare. Detta var en splittrad tid för det romerska riket, eftersom Septimius Severus och Pescennius Niger också gjort sig till kejsare. Han fortsatte styra Britannien och erkändes 193 av Severus som medregent (cæsar). Med stöd av soldaterna där lyckades han utropa sig till kejsare (augustus) år 195.

Den 19 februari 197 blev en ödesdag för Clodius Albinus. Utanför Lugdunum (Lyon) slogs hans styrkor mot styrkor som stod under befäl av Severus, som avgick med segern. Albinus tog livet av sig, varpå Severus lät hugga av hans huvud och sända det till Rom.

Källor

Lendering, Jona (2004-2020). Decimus Clodius Albinus. Livius.org

Externa länkar

Romerska kejsare
Avlidna 197
Män
Födda 150
Personer från Sousse
Centimeter

En centimeter är 10−2 meter. Det är en måttenhet, med beteckningen "cm", som motsvarar en hundradels (därav prefixet centi-) meter. Centimeter är en multipelenhet till SI-enheten meter.

Det är ett längdmått som är ungefär lika långt som en vuxen människas lillfingernagel. Centimetern är en måttenhet inom metersystemet och tillämpas av de flesta nationer, inklusive alla industrialiserade nationer med USA som enda undantag. 

I CGS-systemet användes centimeter även som mått på kapacitansen hos kondensatorer, 1 cm = 1,11 pF.

I svenska språket är ordet "centimeter" belagt sedan 1813.

Se även 
 Kvadratcentimeter
 Kubikcentimeter

Referenser 

Längdenheter
1050

1050 (ML) var ett normalår som började en måndag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
Emund den gamle efterträder sin bror Anund Jakob som kung av Sverige vid dennes död.
Möjligen utkämpas ett krig mellan Sverige och Danmark detta år, varefter den första kända gränsdragningen mellan länderna äger rum.
Det sydindiska Cholariket erövrar Malackahalvön och Maldiverna.

Födda 
11 november – Henrik IV, kung av tysk-romerska riket.
Halsten, kung av Sverige 1067–1070 och möjligen även 1079 eller 1080–1084 (född omkring detta år).
Olav Kyrre, kung av Norge 1069–1093 (född omkring detta år).
Olof Hunger, kung av Danmark 1086–1095 (född omkring detta år).
Paschalis II, född Ranierius, påve 1099–1118 (född omkring detta år).
Muirchertach Ua Briain, storkonung av Irland 1101–1119 (född omkring detta år).

Avlidna 
10 februari – Ingegärd, dotter till Olof Skötkonung.
Juni – Zoë Porphyrogenita, kejsarinna i Bysantinska riket.
Anund Jakob, kung av Sverige sedan 1022.

Externa länkar
Striptease

Striptease (uttal: /ˈstɹɪptiːz/) är en form av erotisk eller burlesk akt där en person (oftast en kvinna), stegvis tar av sig sina kläder. Framträdandet sker inför publik och ofta till musik. 

I vissa former av striptease tas inte alla kläder av, utan plagg som exempelvis skyler kön, bröst eller bröstvårtor kan lämnas kvar. Dansens betoning ligger på det erotiserade avklädandet och inte på nakenheten, och stripteasen är avklarad då kläderna är avplockade.

Etymologi, varianter 
Ordet bygger på en sammansättning av de två engelska orden strip ('ta av') och tease ('fresta, reta'). En person som har stripteasedansen som yrke kallas strippa (även striptör om manliga strippor), att jämföra med engelskans stripper.

Stripteasedansaren kan även använda sig av en strippstång, en typ av dansstång som liknar en brandstång. Syftet med stången är att möjliggöra och förstärka den erotisk-sensuella dansen i en nattklubbs- eller porrklubbsmiljö. Icke-erotiserade övningar runt stången och utan avklädning – poledance eller stångdans – förekommer även som en träningsform.

Historia 
Stripteasens ursprung är omdiskuterad och olika datum och platser förekommer – från antikens Babylonien till 1900-talets USA. Äldsta kända källan för ordet striptease i engelsk skrift är från 1932, och vid den tiden förekom liknande uppträfanden inom den lättklädda underhållningsformen burlesk.

Många källor anger en show som skedde den 13 mars 1894 på varietéteatern Divan Fayounau i Paris som en föregångare. Föreställningen kallades Le Coucher d'Yvette ('Yvettes sänggående') och visade en flicka, Blanche Cavelli, som klädde av sig inför sänggåendet.

I Europa utvecklades stripteasen ur nakenposering (jämför levande staty), och den blev ett vanligt inslag i olika revyer och varietéer. I Sverige förekom den bland annat på Kiviks marknad från 1950-talet.

Under 1960- och 1970-talen utvecklades stripteasen mot en djärvare och mer pornografisk koreografi. Detta var en tid när go-go-dansare, lap dance och sexshower bjöd på andra mer eller mindre sexuella framträdanden för publik eller med en kund. Senare har även manlig striptease blivit vanlig, populariserat bland annat genom showgruppen Chippendales.

Referenser

Externa länkar 

Striptease
Tobaksprodukt

En tobaksprodukt är en industritillverkad artikel som innehåller tobak. I Sverige är alla tobaksprodukter i olika grad punktbeskattade.

Tobaksprodukter
cigarrer 
cigaretter
cigariller
piptobak
snus och tuggsnus 
tuggtobak

Se även
nikotinism

Produkt