kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Croagh Patrick

Croagh Patrick (iriska: Cruach Phádraig), lokalt mer känd som the Reek, är ett berg i västra delen av grevskapet Mayo i Republiken Irland.

Croagh Patrick har varit en pilgrimsplats för hundratals år för att hedra St Patrick, Irlands egna helgon, som fastade under fyrtio dagar och byggde en kyrka här.

Berget har en topp på 764 meter över havet.

Externa länkar

Berg i Irland
Slieve League

Slieve League är en av de högsta klipporna i Europa belägen på grevskapet Donegals kust på Irland. Den högsta toppen är 601 meter över havet.

Se även
Croagh Patrick
Shehy bergen

Berg i Irland
Videolänk

Utrustning för att trådlöst överföra rörlig bild, exempelvis från en videokamera till kontrollrum eller OB-buss. Tillämplig i de mest skiftande situationer där man vill eller behöver undvika tidsödande och opraktisk kabeldragning. Man använder oftast på steadicam operators och vissa fall axelkameror. En kamera på stativ är inte vanligt att använda videolänk till.

Externa länkar
Tillverkare: Link
Återförsäljare: Protel
Uthyrning: Filmfotograf Dick Ying AB
Uthyrning: Houdet & Fredholm AB

Videoteknik
Trollrunor

Trollrunor (Trollruner på norska) är en bokserie i elva delar av den norsksvenska författaren Margit Sandemo. Serien gavs ut mellan år 2005 och 2007.

Skogen bortom dagen (norsk titel: Skogen bortenfor dagen, 219 sidor, utgiven 2005)
Sandhammaren (Sandhammaren)
Där vinden får vila (Der vinden får vhile)
Blind måne
Månhäxan
Svartalver
Den blå jorden
Stenvargen
Den de glömde
Eko från Urtiden
Dagen gryr

Källor

Bokserier
Svensk fantasylitteratur
Tändstickor för mörkrädda

Tändstickor för mörkrädda är ett musikalbum av reggaegruppen Svenska Akademien. Det släpptes 19 maj 2004 på det oberoende skivbolaget SwingKids.

Låtlista
 "Okunskap" – 6:03
 "Tändstickor för mörkrädda" – 4:11
 "Vetande" – 5:41
 "Kärlekskrigare" – 4:38
 "Det kunde lika gärna varit du och ja" (sång av Andreas "Storsien" Bryhn) – 4:03
 "Proteinpornografi" – 1:26
 "Ctrl+alt+del" – 3:54
 "Framåt" – 3:44
 "Lär av dom lärda" – 3:51
 "Naivitet" – 4:30
 "Kenneths nya" – 5:37
 "Psalm för mörkrädda" (körsång av Annika "Grannen" Strandberg) – 5:15

Medverkande
Musiker
Simon "Don De Don" Vikokel – sång, basgitarr, gitarr, keyboard, percussion
Lars "Lance-A-Lot" Thörnblom – basgitarr
Kenneth "K" Björklund – trummor, percussion
Patrik "Phelar Övf" Nord – sång, gitarr
Johan "Räven" Pettersson – sång, keyboard
Carl-Martin "Sture Allén d.y" Vikingsson – sång, rap, percussion
Ivan "General Knas" Olausson-Klatil – sång, rap, toasting, percussion
Leia "Titti Tång" Gärtner – rap, sång
Joseph "Oro" Rowe – percussion
Kai Sundqvist – saxofon, flöjt (spår 1, 3, 4, 8, 10, 12)
Klas Järvfors – trombon (spår 1, 3, 4, 8, 10, 12)

Produktion
Simon Vikokel – musikproducent, ljudtekniker (Don and Sture's Cabin), ljudmix, mastering
Stefan Dahlberg – ljudtekniker (Comet Studio)
Ivan "General Knas" Olausson-Klatil – ljudtekniker (Don and Sture's Cabin)
Leia Gärtner – ljudtekniker (Don and Sture's Cabin)
Carl-Martin Vikingsson – ljudtekniker (Don and Sture's Cabin)

Externa länkar
Tändstickor för mörkrädda på Discogs

Musikalbum 2004
Album av Svenska Akademien
Shizuka Arakawa

Shizuka Arakawa, japanska 荒川静香, född 29 december 1981 i Tokyo, Japan, är en japansk konståkare.

Arakawa tog guld i OS i Turin 2006 i damernas fria program.

Källor

Externa länkar 
 Shizuka-Arakawa.com

Födda 1981
Japanska konståkare
Olympiska guldmedaljörer 2006
Japanska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Japan
Tävlande i konståkning vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Japan
Tävlande i konståkning vid olympiska vinterspelen 2006
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Tokyo
WP:Projekt Japan
Sandemo-serien

Sandemo-serien är en bokserie på 40 böcker, skriven av Margit Sandemo.

Böckerna i serien

1.  Den svarta ängeln 
 Originaltitel:
 Utgivningsår: 1981

2.  Skogen har många ögon 
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

3.  Nattens tårar
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

4.  Snäckan
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

5.  Farlig flykt
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

6.  Flickan med silverhåret
 Originaltitel:
 Utgivningsår: 1981

7.  Över alla gränser
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

8.  Bergtagen
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

9.  De vita stenarna
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

10. Förhäxad
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

11. Djupt inne i skuggorna
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

12. Fabians brud
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

13. Tre gåtor
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

14. Vredens natt
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

15. Under eviga stjärnor
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

16. Häxor kan inte gråta
 Originaltitel: 
 Utgivningsår: 1977

17. Häxmästarens borg
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

18. Någon klagar i mörkret
 Originaltitel:
 Utgivningsår: 1998

19. Grav under höstlöv
 Originaltitel:
 Utgivningsår: 1993

20. Vargen och månen
 Originaltitel:
 Utgivningsår: 1993

21. Liljegårdens hemlighet
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

22. Kärleken har många vägar
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

23. Riddarens dotter
 Originaltitel:
 Utgivningsår: 1981

24. Jungfrun i dimmornas skog
 Originaltitel:
 Utgivningsår: 1993

25. Tornet i fjärran
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

26. Guldfågeln
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

27. Nyckeln
 Originaltitel:nyckeln
 Utgivningsår:

28. Kungabrevet
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

29. Stjärntecknet
 Originaltitel: Aldebaran
 Utgivningsår:1993

30. Barn av ensamheten
 Originaltitel:
 Utgivningsår: 1993

31. Ljuset på heden
 Originaltitel:
 Utgivningsår: 1993

32. De tre friarna
 Originaltitel:
 Utgivningsår: 1993

För mig finns ingen kärlek
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

Svar till "ensam"
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

Kyrkan vid havet
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

Skuggan av en misstanke
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

De övergivna barnen
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

Sindre, min son
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

Kungakronan
 Originaltitel:
 Utgivningsår: 1979

Elva dagar i snö
 Originaltitel:
 Utgivningsår:

Bokserier
Blåljus (bokserie)

Blåljus!, bokserie av Margit Sandemo. 

Margit Sandemo skrev alla sina böcker på svenska.

Böckerna i serien

1. Alarm
Norsk titel: Alarm
Utgivningsår: 2004

2. Anrop
Norsk titel: Anrop
Utgivningsår: 2004

3. Vänskap
Norsk titel: Vennskap
Utgivningsår: 2004

4. Nödsignaler
Norsk titel: Nødsignaler
Utgivningsår: 2004

5. Stjärnstoft
Norsk titel: Stjernestøv
Utgivningsår: 2004

6. Glimt av evigheten
Norsk titel: Glimt av evigheten
Utgivningsår: 2004

Norsk skönlitteratur
Bokserier
Historien om en fjälldal

Historien om en fjälldal, är en bokserie på tre böcker av Margit Sandemo. Den utgavs mellan 1992 och 1998 och handlar om dalen där hon föddes, Grunke i Fagernes i Valdres.

Böckerna i serien
Örnens rike
Korparnas dal
Tranornas fristad

Bokserier
Norskspråkig litteratur
Pirmin Zurbriggen

Pirmin Zurbriggen, född 4 februari 1963 i Saas-Almagell i kantonen Wallis i Schweiz, är en schweizisk tidigare alpin skidåkare. Han tillhörde världseliten på herrsidan i mitten och slutet av 1980-talet.

Källor

Externa länkar
 
Ski-db.com – resultat – Pirmin Zurbriggen
 Sports Reference.com – Olympiska resultat – Pirmin Zurbriggen
 Zurbriggen.ch/pirmin – privat webbplats – 

Födda 1963
Schweiziska alpina skidåkare
Olympiska guldmedaljörer 1988
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Schweiziska olympiska guldmedaljörer
Schweiziska olympiska bronsmedaljörer
Män
Levande personer
Personer från kantonen Valais
Schweiziska idrottare under 1900-talet
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Schweiz
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Schweiz
Wilhelm av Baden

Prins Ludvig Wilhelm av Baden, (Ludwig Wilhelm August), född 1829 i Karlsruhe, död 1897 i Karlsruhe, var son till Leopold av Baden och Sofia av Sverige. Han gifte sig i S:t Petersburg med Maria av Leuchtenberg den 11 februari 1863.

Barn:

 Marie (1865-1939); gift i Karlsruhe 1889 med Fredrik II av Anhalt (1856-1918)   
 Max av Baden Maximilian Alexander Friedrich Wilhelm (1867-1929); gift 1900 med Marie Louise av Hannover (1879-1948)

Referenser

Zähringen
Födda 1829
Avlidna 1897
Tyska furstar
Män
Individuation

Individuation är ett begrepp som använts av ett flertal filosofer och psykologer, däribland Arthur Schopenhauer, Friedrich Nietzsche, Carl Jung med flera, och innebär en psykologisk process som har som mål att utveckla personligheten genom integrering av det omedvetna i det medvetna. Individuation, om den utförs medvetet, ger ökad egenförståelse dvs förståelse av självet som är större än jaget, och ökad förståelse av de kollektiva normerna (inklusive det kollektiva omedvetna), och målet är en sund relation mellan självet och jaget.

Enligt Jung är vägen till individuation viktigare än målet: Målet är viktigt bara som idé; det väsentliga är det opus som leder till målet: detta är livsmålet (citat från The Psychology of the Transference).

Termen individuation användes även under medeltiden som Principium individuationis (latin = Grunden till det enskilda i mångfalden), och av Schopenhauer som ansåg att tid, rum, kausalitet och våra former av kunskap var Mayas slöja som förvirrar oss att se mångfald där det finns ett enda totalt allt.

Termer inom psykologi
Termer inom metafysik
Människans utveckling
Office of Foreign Assets Control

Office of Foreign Asset Control (OFAC), är en amerikansk (USA) myndighet för kontroll av efterlevnad av sanktioner mot länder, terrorister, organisationer för narkotikahandel, och dem som utpekas som inblandade i spridning av massförstörelsevapen. Myndigheten ingår i USA:s finansdepartement (United States Department of the Treasury).

Användningen av OFAC:s sanktionslista i Sverige
Befolkningen i Sverige berörs av OFAC:s arbete i och med att vissa av de svenska bankerna utför kontroll av kunder och vid penningtransaktioner mot en lista publicerad av OFAC. För att svenska bolag ska få göra kontroller och körningar av register mot sanktionslistan som publiceras av OFAC krävs normalt tillstånd från Datainspektionen. Skälet till det är att det enligt 21 § personuppgiftslagen är förbjudet för andra än myndigheter att behandla uppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott, och sanktionslistan från OFAC innehåller sådana uppgifter. Ett antal av den svenska bankföreningens medlemmar har dock fått ett undantag från denna regel av Datainspektionen.

Referenser

Noter 

USA:s federala myndigheter
USA:s finansdepartement
Den evige ynglingen

Den evige ynglingen, latin puer aeternus, är ett begrepp som i mytologin betecknar en barn-gud vars ungdom varar för evigt. Den evige ynglingen finns i flera kulturers mytologier och har av till exempel Carl Gustav Jung använts som en arketypisk företeelse.

Den evige ynglingen motsvaras av guden Dionysos, som är instinktiv, passionerad, oordnad och nyckfull. Motsatsen är den gamle mannen (latin senex), motsvarande bland annat guden Apollon som är disciplinerad, erfaren, ansvarsfull och rationell.

Stereotyper och arketyper
Alberto Tomba

Alberto Tomba, född 19 december 1966 i Bologna, är en italiensk före detta alpin skidåkare. Han tillhörde världseliten i över ett decennium och vann totalt 5 OS-medaljer och 4 VM-medaljer mellan 1987 och 1997.

Biografi 
Tomba föddes i Bologna. Han växte dock upp i byn Castel de Britti nära San Lazzaro di Savena i Emilia-Romagna.

Alberto Tomba nådde världseliten i mitten av 1980-talet och debuterade i seniortävlingar 1986. Han tog 1987 brons i storslalom i VM i Crans-Montana och vann året efter guld i både slalom och storslalom vid olympiska spelen i Calgary.

1992 blev Tomba den förste att försvara en alpin OS-titel, då han segrade i storslalom vid OS i Albertville. Under detta OS tog han även silver i slalom. Vid nästa vinter-OS, det i Lillehammer, vann han åter silvermedalj i slalom.

Vid alpina VM i spanska Sierra Nevada 1996 tog Tomba guld i både slalom och storslalom. Året därpå blev han trea i slalom vid VM i Sestriere.

1998 avslutade Alberto Tomba sin karriär inom utförsåkningen.

Alberto Tomba vann 50 världscupsegrar under sin karriär, varav 35 i slalom och 15 i storslalom. Han vann dessutom totala världscupen 1994/1995, som förste italienare på 20 års tid.

Tomba hade smeknamnet (Tomba) "La Bomba" (la bomba = bomben), delvis på grund av sin extroverta personlighet.

Referenser

Externa länkar
 

Ski-db.com – resultat – Alberto Tomba
albertotomba.it – privat webbplats – 
 Alberto Tombas karriär (seger efter seger)

Födda 1966
Italienska alpina skidåkare
Världsmästare i alpin skidsport
Italienska olympiska guldmedaljörer
Italienska olympiska silvermedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1988
Olympiska guldmedaljörer 1992
Olympiska silvermedaljörer 1992
Olympiska silvermedaljörer 1994
Män
Levande personer
Personer från Bologna
Italienska idrottare under 1900-talet
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1992
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1994
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Italien
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Italien
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1994 från Italien
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Italien
Elddon

Ett elddon är i vidsträckt mening vilket som helst redskap, även till exempel tändstickan, som används för att få bränsle att fatta eld.

I regel menar man dock en samling redskap, som tillsammans kan åstadkomma eld, i regel av äldre slag. Det klassiska elddonet består av:
 Eldstål, smitt av kolstål.
 En bit kvarts, alternativt flinta, att slå eldstålet mot.
 Fnöske, dvs. material som kan fånga upp gnistan.
 Tände, dvs. material som kan få gnistan att utveckla eld
 En läderpung, påse eller en träask som redskapen är samlade i. Pungen förvarades ofta i fickan. Den särskilda asken kallades bland annat ”fyrskrin” eller ”skörask”.

När redskapen samlas i en påse kallas denna hellre eldpåse än elddon. Denna är ofta egentillverkad i vattentåligt material.  Förutom ovanstående kan den också innehålla:
 Ljusstumpar
 Törestickor
 Näver
 Tändstickor

Äldre elddon 
Det ligger i sakens natur att eldstålen före järnåldern knappast kunde vara gjorda av stål. Stål kräver temperaturer på drygt 1500 grader, vilket ingen tidigare kultur per definition kunde klara av. Dessförinnan användes framför allt pyrit, järnsulfid (FeS2) för att slå gnistor. Under gynnsamma förhållanden är pyrit till och med självantändande.

Det äldsta fynd av elddon som gjorts gäller den så kallade Ismannen Ötzi, som daterats till cirka 5200 år sedan och som bevarats i glaciärisen i den italienska Sydtyrolen på en höjd av drygt 3200 meter över havet. Förutom pilbåge med tillbehör, bärmes, läderremmar och tvinnade snören hade Ismannen även näverbehållare, fnöske och elddon.

Med järnåldern kom eldstålet att ersätta pyriterna. Det består av ett stycke kolstål, eftersom det är svårt att åstadkomma gnistor med rent järn.

Alternativa elddon 
Principen för eldstål med tände finns överförd till många andra konstruktioner. En snarlik konstruktion är flintlåset hos bössor, som utvecklades på 1600-talet. Flintlåset kopierade handrörelserna vid eldslagning. Från konstruktionen utvecklades Döbereiners lampa och Fürstenbergs vätgaselddon och i förlängningen även de moderna tändarna.

Det tillverkades även "väckarklockor", där väckningstiden ställdes in med brinntiden hos ett ljus. En krutladdning exploderade när det var dags att bli väckt.

Eldborren är ett annat alternativt elddon. Den består av ett handtag, en spindel (axel), ett bröst och en pinne eller båge med en sträng. Elden genereras med friktionsvärme. En enklare form utgör handborren, en spetsad sticka som roteras mot en platta mellan handflatorna. Handborren genererar dock mindre värme och är därför inte lika pålitlig som eldborren.

Fotnoter

Bildgalleri

Se även
 Elddonet, en saga
 Eldstål
 Johann Wolfgang Döbereiner
 Tändare

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
 
 Fataburen om eldslagning
 Wilmas eldstål – Flinta och flintstål Instruktionsfilm på YouTube
Vestlandet

Vestlandet är den västligaste av Norges landsdelar. Den omfattar de tre fylkena Møre og Romsdal, Vestland (före detta Sogn og Fjordane och Hordaland) och Rogaland.

Vestlandet har 1 325 945  invånare (1 juli 2013), vilket placerar landsdelen på andra plats efter Østlandet. Den har en areal på 58 552 kvadratkilometer, vilket gör den tredje störst, efter Nordnorge och Østlandet. Landsdelen är centrum för den nynorskspråkiga kulturen i Norge, vilken fortfarande är dominerande utanför de större städerna.

Vestlandet är känt för sina vackra och särpräglade städer och sin storslagna natur med vilda forsar och glaciärer, höga fjäll och djupa fjordar, och ett idylliskt kulturlandskap som ofta förbinds med den norska nationalromantiken. Detta skildras i den kända hyllningssången till landsdelen, som heter Å Vestland, Vestland.

Landsdelshuvudstaden Bergen var fram till 1299 hela Norgesväldets huvudstad, fast samlingsplats för Gulatinget från år 1300, största stad i Norden på 15- och 1600-talet och i Norge fram till 1830-talet, och är i dag Norges näst största stad efter Oslo. Bergen var också exporthamn för Vestlandet och Nordnorge i många hundra år och samtidigt administrationsstad för dessa landsdelar, och ingick mellan 1350 och 1750 i det mäktiga Hansaförbundet.

Referenser 

Norges geografi
A6 (motorväg, Italien)

A6 (italienska La Verdemare)  är en motorväg i Italien som går mellan Turin och Savona. Motorvägen går igenom regionerna Piemonte och Ligurien. Europaväg E717 går längs denna motorväg hela sträckan.

Den norra delen av A6 går över den platta Poslätten, medan den södra delen går genom Apenninerna, med ganska extrema topografiska förhållanden. Här har körbanorna egna sträckningar för de båda riktningarna. På tre delsträckningar går de skilda vägar med en slags vänstertrafik längs två av dem – de korsar varandra. Det finns ett samhälle mellan körbanorna, Altare.

Se även 
 Motorväg
 Lista över motorvägar i Italien

Externa länkar 

Motorvägar i Italien
Varbergs Roddklubb

Varbergs Roddklubb är verksamma inom rodd och bildades 1896. Den är verksam i centralorten Varberg, Varbergs kommun, Hallands län.

Externa länkar 
Varbergs Roddklubbs hemsida

Sportklubbar i Varbergs kommun
Roddklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1896
Den gamle mannen

Den gamle mannen (latin senex) är ett begrepp som i mytologin betecknar erfarenhet. Den evige gamle mannen finns i flera kulturers mytologier och har av till exempel CG Jung används som en arketypisk företeelse.

Den gamle mannen är extremt vis, ofta mer eller mindre allvetande. Karaktärsdrag som anses typiska för den gamle mannen är ansvarsfullhet, rationalitet, stark självdisciplin och mycket erfarenhet. Den stereotypa bilden av den gamle mannen är en gammal gubbe med silverfärgat skägg, som dyker upp lite då och då och ger hjälten goda råd och hjälp utan att stjäla alltför mycket uppmärksamhet från denne eller få en alltför framträdande roll.

Om en arketyp inte måste vara en stereotyp kan man dock tolka även andra karaktärer som uttryck för den gamle mannen. Han kan då se ung ut som Apollon, vara identisk med urfadern, vara ett ondskefullt geni (gärna i egenskap av mäktig trollkarl) etc.

Kända exempel
Ett par exempel på film/bok personer som uppfyller flertalet kriterier för Den gamle mannen
Dumbledore i Harry Potter
Gandalf i Sagan om ringen
Obi-Wan Kenobi i Star Wars (originaltrilogin)
Oden i Völsungasagan

Stereotyper och arketyper
Eldflugor

Eldflugor kallas vissa skalbaggar med tydlig lysförmåga som flyger omkring på nätterna. De är vanligast i tropikerna men finns också i svalare klimat. De tillhör antingen familjen knäppare, Elateridae, eller familjen mjukbaggar, Cantharidae. 

Till de skalbaggar i familjen knäppare som sänder ut ljus hör släktet Pyrophorus. Släktets arter förekommer främst i Sydamerika och i Västindien. De flesta av dessa sänder ut ljus från en gulaktig fläck som är som en blåsa och ligger strax framför bakhörnen på halsskölden. Det är bara några få arter av alla knäppare som sänder ut ljus. 

Andra eldflugor hör till mjukbaggarna och är besläktade med lysmaskar. De utstrålar sitt ljus från undersidan av några av de sista bakkroppslederna. Arter av mjukbaggar som är självlysande finns i de flesta tropiska och subtropiska länder, men också i en del tempererade länder. Även Sydeuropa har eldflugor, av släktet Luciola. I Sverige finns ett femtiotal skalbaggar som tillhör familjen mjukbaggar, många av dessa är vanliga. Ingen av de svenska mjukbaggarna kan sända ut ljus. 

 Genom bioluminiscens kan arterna avge ljussken från fläckar på halskölden och från ryggen under täckvingarna.

Arter (urval) 
Pyrophorus ardens
Pyrophorus arizonicus
Pyrophorus atlanticus
Pyrophorus indistinctus
Pyrophorus noctilucus
Pyrophorus pellucens
Pyrophorus physoderus
Pyrophorus radians
Pyrophorus restinctus
Pyrophorus texanus

Se även 
 Lysmaskar
 Lucibufagin

Referenser 

Knäppare
Bioluminiscens
Darwine

Bör ej förväxlas med Darwin (operativsystem)
Darwine är ett program för Mac som möjliggör körande av Win32-program i Mac OS.

Externa länkar
Darwine

Windowsprogramkörande program
Sourceforge-projekt
Klienten

Klienten kan syfta på:

 Klienten (roman) – en bok av John Grisham
 Klienten (film) – filmen som baserades på boken
 Klienten (TV-serie) – en TV-serie som utvecklades ur filmen
Maximilian av Leuchtenberg

Hertig Maximilian av Leuchtenberg, född 1817 i München, död 1852 i Sankt Petersburg, var son till Eugène de Beauharnais och Augusta av Bayern. Han giftes 1839 i Sankt Petersburg med Maria Nikolajevna av Ryssland. Han kom att residera i det stora Mariinskijpalatset, beläget vid Isakskatedralen i staden. Palatset var en bröllopsgåva från tsaren till sin dotter.

Maximilian erhöll titeln kejserlig höghet av tsaren 14 juli 1839, hans barn hade också rätt till denna titel, tillika med titeln prins/prinsessa Romanovsky.
Maximilian var bror till den svenska drottningen Josefina av Leuchtenberg

Barn 
 Alexandra, prinsessa Romanovsky (1840–1843) 
 Maria av Leuchtenberg, prinsessa Romanovsky (1841–1914); gift i S:t Petersburg 1863 med Wilhelm av Baden (1829–1897) 
 Nicholas von Leuchtenberg, hertig von Leuchtenberg, prins Romanovsky (1843–1891); han sägs ha gift sig 1868 eller 1879 med Nadezhda Annenkova (1840–1891); meningarna är delade om detta, men hans söner fick 1890 titeln hertigar av Leuchtenberg.
 Eugenia Romanovsky, hertiginna von Leuchtenberg (1845–1925); gift i S:t Petersburg 1868 med Alexander av Oldenburg (1844–1932) 
 Eugen von Leuchtenberg, hertig von Leuchtenberg, prins Romanovsky (1847–1901); gift 1:o i Florens 1869 med Daria Opotchinina, grevinna de Beauharnais 1869 (1845–1870); gift 2:o på Peterhof 1878 med Zinaida Skobeleva, grevinna de Beauharnais 1878, hertiginna von Leuchtenberg 1889 (1856–1899) 
 Sergei, hertig von Leuchtenberg, prins Romanovsky (1849–1877, stupad i krig) 
 Georg von Leuchtenberg, prins Romanovsky (1852–1912); gift 1:o i Stuttgart 1879 med Therese av Oldenburg (1852–1883); gift 2:o på Peterhof 1889 med Anastasia av Montenegro (1868–1935) (skilda 1906)

Referenser
 Wrangel, F.U., Die Souveränen Fürstenhäuser Europas, Stockholm 1898
 Perthes, Justus, Hof-Kalender 1912, Gotha 1912

Noter

Externa länkar

Napoleon
Hertigar av Leuchtenberg
Rysslands kungligheter
Mottagare av Serafimerorden
Personer från München
Födda 1817
Avlidna 1852
Män