kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Varkaus

Varkaus är en stad i landskapet Norra Savolax i Finland. Varkaus har cirka  invånare och har en yta på  km².

Varkaus är enspråkigt finskt. Staden är dock en så kallad språkö och i staden verkade åren 1919–2019 Svenska skolan i Varkaus. Skolan grundades för att arbetsledande personal vid Varkaus bruk i stor utsträckning förr rekryterades från Sverige och det svensktalande Österbotten. Skolan lades ned 2019 på grund av lågt elevantal.

Varkaus är en utpräglad industristad, som ursprungligen vuxit upp runt det 1815 av Gustaf Wrede grundade Varkaus bruk, ursprungligen framförallt ett järnbruk, med lokal sjömalm som råvara. Under 1700-talet var den garnisonsort för att försvara det svenska rikets östgräns. Det numera Stora Enso-ägda Varkaus bruk, som numera tillverkar framförallt kraftliner (ytskikt till wellpapp), sysselsätter idag (2016) ungefär 400 personer.

Staden ligger vid övre delen av sjön Saimen. Det finns gott om skogar och sjöar runt omkring. Infrastrukturen är väl utvecklad.

Namn
Ortnamnet Varkaus betyder stöld på finska, men man antar vanligen att det är en folketymologisk förvrängning av ett samiskt ord.

Administrativ historik
Den 1 januari 2005 slogs Varkaus samman med Kangaslampi förutvarande kommun.

Styre och politik

Mandatfördelning i Varkaus stad, valen 1976–2021

Vänorter
Varkaus har åtta vänorter:
 Lu'an, Kina
 Nakskov, Danmark
 Petrozavodsk, Ryssland
 Pirna, Tyskland
 Rjukan, Norge
 Rüsselsheim, Tyskland
 Sandvikens kommun, Sverige
 Zalaegerszeg, Ungern

Befolkningsutveckling

Kultur

Idrott
Den i staden hemmahörande klubben Warkauden Pallo -35 har flera gånger blivit finsk mästare i bandy.

F17-världsmästerskapet i bandy 2019 arrangerades i Varkaus.

Källor

Externa länkar 

 Kommunens webbplats med beskrivning på svenska i PDF-dokument
 Karta

 
Finlands kommuner
Little Deuce Coupe (album)

Little Deuce Coupe, album utgivet 7 oktober 1963 av The Beach Boys. Little Deuce Coupe var gruppens fjärde LP och den är producerad av Brian Wilson. Även om tre av låtarna redan förekommit på tidigare album, så notera att skivan gavs ut bara en månad efter gruppens förra album Surfer Girl. Under en och samma dag i september 1963 spelades hela åtta låtar in för Little Deuce Coupe!

Albumet nådde Billboard-listans 4:e plats.

Låtlista
Singelplacering i Billboard inom parentes
Little Deuce Coupe (B. Wilson/R. Christian) (#15)
Ballad of Ole'Betsy (B. Wilson/R. Christian)
Be True to Your School (LP-version) (B. Wilson)
Car Crazy Cutie (B. Wilson/R. Christian)
Cherry, Cherry Coupe (B. Wilson/R. Christian)
409 (B. Wilson/G. Usher) (#76)
Shut Down (B. Wilson/R. Christian) (#23)
Spirit of America (B. Wilson/R. Christian)
Our Car Club (B. Wilson/M. Love)
No-Go Showboat (B. Wilson/R. Christian)
A Young Man is Gone (Bobby Troup)
Custom Machine (B. Wilson)

När skivbolaget Capitol återutgav Beach Boys-katalogen 1990 parades albumet Little Deuce Coupe ihop med albumet All Summer Long på en CD. Dessutom fanns nedanstående fyra bonusspår på skivan:
Be True To Your School (Singel-version) (B. Wilson) (#6)
All Dressed up for School (B. Wilson)
Little Honda (alternativ version) (B. Wilson/M. Love)
Don't Back Down (alternativ version) (B. Wilson)

Musikalbum 1963
Album av The Beach Boys
Templarorden

Templarorden (T.O.), engelska Templars of Temperance (T of T), var en nykterhetsorganisation, som bildades i New York 1883 som en utbrytning ur IOGT.

Historik
Templarorden grundades av svensk-amerikanen Adolph Peterson, då han vägrades att bilda en amerikansk-skandinavisk gren av IOGT. Ordens arbetssätt och organisation var i mycket en efterbildning av IOGT:s; skillnaden bestod i enklare ceremoniel, frånvaron av regalier samt självhjälpsverksamhetens upptagande jämsides med nykterhetsarbetet. År 1918 beslutade orden att även aktivt ta del i arbetet för fred och folkuppfostran. Orden fanns både i USA, Sverige, Danmark och Norge. Sin största spridning vann sällskapet i Sverige. Inalles torde den internationella organisationen ha räknat omkring 50 000 medlemmar. 

Det första svenska "templet" (lokalförening) stiftades i Göteborg 1884, och 1885 bildades där Sveriges "Stortempel" (sedermera "Nationaltempel"), motsvarande IOGT:s rikssammanslutning: storlogen. Lokalföreningarna sammanslöt sig till "distrikttempel" (provinsförbund), som arbetade med viss självständighet. Sitt starkaste fotfäste har orden fått i Dalarna och Hälsingland.  Sedan 1886 utgav orden veckotidningen "Templaren" som sitt officiella språkrör samt jultidningen "Julgranen". Inom orden fanns 1908–1918 en fristående ungdomssammanslutning, Templarnas ungdomsförbund. 

Templarorden förenades 1922 med Nationalgodtemplarorden till Nationaltemplarorden. Vid detta tillfälle räknade Templarorden 29 305 äldre medlemmar i 606 lokalföreningar (tempel) samt 7 875 yngre medlemmar i 139 barntempel.

Ordförande i svenska TO 
 Carl Erik Lannerdahl 1885–1899
 Carl Gustaf Ekman 1899–1908
 August Ljunggren 1908–1909
 Johan Ericsson 1909–1914
 August Sävström 1914–1922

Se även
Templarordens hus på Bryggargatan 5 i Stockholm.

Källor

Litteratur
Carl Schelin, 30 år. Minnesskrift till hugfästande af Templarordens 30-åriga tillvaro (1914)

Godtemplarrörelsen
Historiska nykterhetsorganisationer
Skara sommarland

Skara Sommarland är ett sommarland norr om Axvall, 8 kilometer öster om Skara. 

Det grundades och invigdes den 7 maj 1984 av Bert Karlsson. Sommarlandet ingår sedan 2001 i Parks & Resorts Scandinavia AB. Med runt 300 000 gäster årligen är det en av Nordens största nöjesparker. Sommarlandet har även en camping med plats för 800 husvagnar eller tält, samt 300 stugor som ligger i anslutning till parken.

Historia 
Parken byggdes i en grusgrop knappt en mil öster om Skara och öppnades 1984 med attraktioner som go-cart, vattenrutschkanor, med mera. De närmaste åren byggdes flera nya attraktioner såsom sagopooler, fler vattenrutschkanor samt campingen. Många kända artister har framträtt på sommarunderhållningen såsom Carola, Vikingarna, Jerry Williams, Eva Dahlgren med flera.

Parken hade inledningsvis omkring 800 000 besökare per år. Bert Karlsson förlorade kontrollen över sommarlandet 1993, i samband med hot om konkurs. 1994 togs den över av dåvarande  tillsammans med firman Rasta. 1997 övergick nöjesparken i Sparta Operations ägo för att 2001 säljas till nöjesparkskoncernen Parks & Resorts Scandinavia AB.

Attraktioner

Tidigare attraktioner 
 Stand Up (Operativ 1988 - 1994, såldes vidare till La Ronde i Montreal  där den bytte namn till Cobra. Revs sedan).
 Varmkorven (såldes 2006 till Axels Nöjesfält där den heter Thunder)
 MAD-house. Idag ligger miniradiobilarna i byggnaden. 
 Rodeo. Togs bort efter minst 2 olyckor uppstod med attraktionen.
 Pariserhjulet ("Colaburkarna", togs bort till säsongen 2008) Det är okänt om Skara Sommarland någonsin kommer skaffa ett nytt Pariserhjul igen. 
 Skruvarna (skruven) 2st. Avvecklades inför säsongen 2012, dock fanns vattenrutschkanorna med på parkkartan 2012.
Fritt fall, avvecklades inför säsongen 2013. Ersätts av Big Drop.
 Surfing Hill, ersattes 2012 av Racer.
 Röde baron, Flygplanskarusell för mindre barn, togs bort 2023.

Anställda 
Skara Sommarland har cirka 450 säsongsarbetare varje sommar som besätter många olika tjänster (bl.a. badvärdar, attraktionsvärdar, lotterister och restaurangbiträden).

Se även
Stora Ekeberg och Skara sommarland

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Skara kommun
Sommarland i Sverige
Sfax

Sfax (arabiska صفاقس, Safāqis) är Tunisiens näst största stad, och har cirka 270 000 invånare. Staden ligger i den östra delen av landet, vid Gabèsbuktens norra kust, och är administrativ huvudort för guvernementet Sfax. Den fungerar som centralort för södra och mellersta delarna av landet då huvudstaden Tunis ligger på den nordligaste kusten. Kring Sfax medina löper en välbevarad 2 km lång stadsmur från 1600-talet. Stora moskén i staden är från omkring år 900. Här finns även ett folkmuseum och en stor marknad, och sedan 1986 ett universitet.

Historia 
På platsen för dagens Sfax låg under antiken städerna Taparura och Thaenae. Sfax grundades av aghlabiderna på 800-talet. Staden var förr i tiden utgångspunkt för karavanerna till Centralafrika. Den bombarderades av fransmännen 1881, och intogs den 16 juli samma år. Under andra världskriget var staden en bas för axelmakterna, och den bombarderades svårt 1942-1943.

Administrativ indelning
Kommunen är indelad i sju arrondissement:
Chamalia
Cité El Habib
El Bostane
El Medina
Er-Rbadh
Merkez Chaker
Sidi Mansour

Näringsliv och kommunikationer 
Sfax är en fiskehamn och utskeppningsplats för den fosfat som utvinns vid Gafsa. Dessutom utförs härifrån olivolja, jordnötter, dadlar, spannmål och alfalfa. Industrier i staden är bland annat kemisk industri och saltutvinning, och i närheten finns stora oljefält och oljeledningar.

Källor 

Orter i Tunisien
Solberga

Solberga kan syfta på:

Solberga kloster – ett medeltida kloster på Gotland
Solbergaskolan, Stockholm – en skola i Stockholm
Solbergaskolan, Visby – en skola i Visby
Solbergagymnasiet – en gymnasieskola i Arvika

Geografi
Solberga, Stockholm – en stadsdel i Stockholm
Solberga, Nässjö kommun – en tätort i Nässjö kommun
Solberga, Österåkers kommun – en tätort i Österåkers kommun
Solberga, Kungälvs kommun – en småort i Kungälvs kommun
Solberga, Södertälje kommun – en småort i Södertälje kommun
Solberga och Ålem – en småort i Mönsterås kommun
Solberga, Leksands kommun – en by i Leksands kommun
Solberga, Skurups kommun - en kyrkby i Skurups kommun
Södra Solberga – en kyrkby i Vetlanda kommun
Solberga, Veta - en herrgård i Veta socken, Mjölby kommun
Solberga, Haninge – en tidigare prästgård i Österhaninge socken, Haninge kommun
Solberga (naturreservat, Mjölby kommun) – ett naturreservat i Mjölby kommun

Se även 
 Solberga socken
 Solberga församling
 Solberga kyrka
 Solberga landskommun
 Solberga distrikt
Sousse

Sousse (arabiska سوسة, Sūsa) är Tunisiens tredje största stad, belägen vid landets östkust, cirka 110 km sydost om Tunis. Den hade 221 530 invånare vid folkräkningen 2014.

Stadsbild 
Runt medinan (den gamla staden), där handel försiggår på traditionellt sätt, slingrar sig stadsmuren som byggdes på 1100-talet. Innanför muren ligger flera moskéer, bland annat den stora moskén från 851, och två fästningar, båda ursprungligen från 800-talet. Medinan blev 1988 ett världsarv. I stadens kasbah finns ett museum med bl.a. en samling romerska mosaiker.

El Kantaoui, med lite mindre än 2 000 invånare (2014) och med läge i förortskommunen Hammam Sousse (cirka 10 kilometer från centrala Sousse), har egen hamn. Där finns också en golfbana.

Historia 

Staden grundades av fenicierna som Hadrumetum omkring 900 f.Kr. Under romartiden var staden en stor exporthamn. Den kom senare under skiftande herradömen, och förstördes flera gånger.

Näringsliv 
Sousse är ett handels-, turism- och transportcentrum, och en viktig hamnstad. Här finns olivolje-, bomulls- och bilindustri.

Idrott 
Fotbollslaget Étoile Sportive du Sahel är från Sousse.

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar 

Världsarv i Tunisien
Världsarv inskrivna 1988
Tataouine

Tataouine (arabiska تطاوين) är en stad öster om Ksourbergen i den ökenartade södra delen av Tunisien. Staden är administrativ huvudort i guvernementet Tataouine och kommunens folkmängd uppgick till 66 924 invånare vid folkräkningen 2014.

Tataouine är känt som den plats där delar av Star Wars-filmerna spelades in och har också gett namn åt den fiktiva planeten Tatooine.

Källor

Externa länkar

Orter i Tunisien
Marulk

Marulk (Lophius piscatorius) är en fisk som tillhör familjen marulkfiskar under ordningen marulkartade fiskar. Den är en populär matfisk. Marulken är utbredd i Atlanten, Medelhavet och i Svarta havet.

Utseende 
Marulken har ett brett tillplattat huvud med ett stort gap. Ovanför ögonen har den en hängande utväxt, den så kallade illicien. Den övriga kroppen är kraftigt avsmalnande. Översidan är mörk och undersidan ljus.

Marulken kan bli upp till 2 meter lång, dock oftast betydligt mindre, och väga upp mot 100 kilogram. 2011 fångades en marulk på 115 kg i Høylandssundet i norska Kvinnherad, och 2006 fångades en på 73 kg i Trondheimsfjorden – också den i Norge.

Utbredning 
Marulken lever på botten från 20 meters djup och ända ner till 1000 meter. Den är utbredd i Atlanten, Medelhavet och i Svarta havet. Längs Sveriges kust återfinns den främst i Skagerack och Kattegatt, i sällsynta fall även i Öresund och sydvästra Östersjön.

Ekologi 
Som alla marulkartade fiskar har marulken det karaktäristiska fångstredskapet, illiciet, ovanför ögonen med vilken den lockar till sig sina bytesdjur, som vanligtvis består av fisk. Sjöfåglar kan emellertid också ingå i dieten. Bytet fångas genom att munnen plötsligt öppnas, vilket skapar ett undertryck som suger in bytet. Marulkens fångstredskap har en bred skinnflik längst ut.

Marulken leker på djupt vatten under vår och försommar. Honan kan lägga över 1 miljon ägg i ett brett, slemmigt band som flyter omkring i vattnet. Även ynglen är pelagiska tills de är 6 till 8 centimeter långa.

Marulken och människan

Status och hot 
Marulk är partiellt rödlistad i Världsnaturfondens fiskguide (med undantag för vissa områden samt MSC-certifierad fisk)‚ framtagen för svenska konsumenter, och upptagen i Greenpeaces rödlista, men saknas i IUCN:s rödlista.

En bidragande orsak till att marulk är en hotad art, är att det ofta är unga individer som fångats innan de hunnit fortplanta sig.

Kommersiell betydelse 
Marulken är en utmärkt matfisk. Den säljs oftast med det stora huvudet borttaget, under namnet kotlettfisk.

Namn 
Marulk har i Sverige genom åren och på olika platser haft olika namn.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 FishBase

Externa länkar 

 Läs om marulk och andra fisk och skaldjur i hav och insjöar.

Matfiskar
Marulkartade fiskar
Linfrö

Linfrö är fröet från växten lin (Linum usitatissimum). 

Linfrö används i första hand för tillverkning av linolja. Linolja används som impregnering, och som bas för traditionell färgtillverkning samt rostskydd med mera. Oljan används även i matlagning men är inte lika vanlig som rapsolja eller olivolja. 

Restprodukter från oljepressningen kan i form av linfrökakor användas som foder.

Användning som livsmedel 
På grund av sin höga halt kostfiber och omega-3-fettsyror används det bland annat i müsli och bakning. Vid kallpressning till matolja får man en olja som rekommenderas att blandas med andra oljor på grund av smaken.

Hälsorisker och hälsofördelar
Linfrö innehåller även vätecyanidproducerande glykosider, vilket innebär en förgiftningsrisk vid överkonsumtion. När linfrön krossas frigörs högre halter vätecyanid. Livsmedelsverket i Sverige anser att det är riskfritt för vuxna att äta 1–2 matskedar linfrön. Vuxna kan även konsumera krossade linfrön som kokas, eftersom kokningen minskar mängden vätecyanid. Barn bör inte konsumera linfrön alls utöver i müsli, gröt och bröd.

Inom folkmedicinen anses hela linfrön vara bra som huskur mot trög mage. Det bildas en geléaktig vätska av kostfibrerna, vilket har en laxerande effekt.

Foder
Linfrö och linfrökakor kan användas som foder.

Många ger sina hästar linfrö på grund av den magsmörjande effekten. Dock måste då linfröet först kokas, så kallad stöpning. Linamarin, en glykosid som finns i fröet och som spjälkas av enzymet linas till bland annat vätecyanid, förlorar sin verkan som gift vid upphettning. I handeln finns linfröpellets och linfrökaka att tillgå, och denna behöver inte upphettas eller blötläggas före utfodring. Se även betfor.

Referenser

Externa länkar

Nötter och frön
Lin

da:Hørfrø
en:Flax
Tomas Ernvik

Tomas David Ernvik, stiliserat tomas ernvik, född 21 december 1951 i Kristinehamn i Värmlands län, död 31 december 2016 i Gräsmarks distrikt i Värmlands län, var en svensk musiker.

Biografi 
Ernvik var gitarrist, sångare och kompositör i det kristna bluesrockbandet Vatten som bildades 1970 i Göteborg. Gruppen, en trio med elgitarr, bas och trummor och förebilder som Cream och ZZ top, hade sin första spelning julafton 1970 på Nordgården i Göteborg på ett arrangemang kallat "Jul för ensamma". Musiken var experimentell bluesrock och utpräglat kristna texter med ett stort socialt engagemang.

Tillsammans med Gert Gustafsson gjorde han 1972 musikalen "Brinnande" som en reaktion på Jesus Christ Superstar som slutar med korsfästelsen. I "Brinnande" fortsätter berättelsen med uppståndelsen och den första pingstdagen.

"Vatten" hade en plats i proggrörelsen på 1970-talet och spelade återkommande på Sprängkullen och Jazz Artdur. Bandet kom genom åren att leva vidare med olika musiker som Anders Kjellberg, Thomas Lindbjer, Danne Gansmoe, Anders Mossberg, Björn Millton, Matz Mjörnheim, Johan Dereborn och Sven Lindvall.

Ernvik medverkade på andras skivor, bland annat Tillsammans (Kompas LPN 7601, 1976) och Hilmerson och Vickhoff – Kalasrock (VB-LP 02, 1981) och producerade Absolut (Marilla MALP-62, 1975) och Nils F. Nygren (Aksent LP 152, 1975).

Vatten och Ernvik medverkade på Greenbeltfestivalen 1979. Ernvik gjorde 2008 och 2009 några framträdanden på Önnereds bluesfestival.

Diskografi (solo och diverse samarbeten)
Se även:  Diskografi för gruppen vatten 
 1971 - små låtar med och av tomas ernvik - Cymbal LPM 732
 1972 - Brinnande - Rockoratorium - Prophone PROP 7751
 1980 - När regnet dragit förbi... med Tomas Ernvik och Agneta Gilstig - gutta GUTS 002
 1983 - Emma’s Boggie Band - Crossroads/Television Eye (singel) gutta GUTS 006

Referenser

Externa länkar
tomas ernvik på Discogs

Svenska gitarrister
Svenska pop- och rocksångare
Svenska pop- och rockmusiker
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Svenska musiker inom kristen musik
Personer från Kristinehamn
Födda 1951
Avlidna 2016
Män
Anders Mossberg (musiker)

Anders Mossberg, född 1959, är en svensk musiker från Fiskebäck, Göteborg. 

Mossberg började i tonåren som basist i den kristna bluesrockgruppen vatten. Han har därefter spelat med Jerusalem, Per-Erik Hallin, Ingemar Olsson, Charlotte Höglund, Andraé Crouch, Jessy Dixon, Carola Häggkvist, Oslo Gospel Choir, Tata Vega, Reflex, Jan Groth, Rune Edvardsen, Korsdrag, Moti Special,  med flera. Mossberg bodde mellan 1994 och 2015 i Norge, men är sedan dess verksam i Göteborg och arbetar som frilansmusiker, arrangör, musikproducent och musiklärare.

Referenser

Externa länkar
Anders Mossberg på Discogs

Svenska pop- och rockmusiker
Svenska musiker inom kristen musik
Svenska basister
Födda 1959
Levande personer
Män
Musiker från Göteborg
Sanning eller konsekvens (film)

Sanning eller konsekvens är ett svenskt drama från 1997 i regi av Christina Olofson. Filmen tilldelades en Guldbagge för bästa manuskript och var även nominerad för samma pris i kategorin bästa regi. Filmen är baserad på ungdomsromanen Sanning eller konsekvens av Annika Thor.

Handling 
Nora går i sjätte klass i grundskolan i Stockholm. Hon slits mellan att umgås med de häftiga tjejerna Fanny och Sabina och den mobbade Karin.

Medverkande (urval)
Tove Edfeldt - Nora
Anna Gabrielsson - Karin
Alexandra Dahlström - Fanny
Emelina Lindberg-Filippopoulou - Sabina
Totte Steneby - Tobbe
Fredrik Ådén - Emil
Erik Johansson - Anton, Noras bror
Carina Lidbom - Noras mamma
Suzanne Reuter - Gunilla, lärare
Lena-Pia Bernhardsson- Karins Mamma
Jonas Falk - Karins pappa
Göran Forsmark - Naken man
Noomi Rapace - Nadja, Sabinas syster
Katja Steinholtz Skog - Maja, klasskompis
Lasse Lindroth - Ismet, butiksföreståndare

Referenser 

Svenska filmer 1997
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på böcker
Filmer vars manusförfattare belönades med Guldbaggen för bästa manus
Svenska ungdomsfilmer
Svenska 1990-talsfilmer

de:Ich hätte nein sagen können
Ibook

Ibook var en bärbar dator i Apples produktutbud.

De sista Ibook-modellerna drevs av Motorolas G4-processor och fanns i två storlekar: med 12 respektive 14 tums platt bildskärm, dock med samma pixelupplösning. Båda modellerna var utrustade med portar USB, Firewire, 10/100 ethernet samt VGA- och S-video-utmatning för bildskärmsdubblering på extern bildskärm (adapter krävs för S-video).

Ibook var en dator mer inriktad på konsumenter än professionella användare till skillnad från den mer välutrustade Powerbook.

Ibook som produktnamn och dator upphörde att existera i maj 2006 och ersattes av Macbook, nu med processor från Intel.

Historia

Den första modellen av Ibook drog till sig stor uppmärksamhet då den designmässigt låg nära den första Imacen och inte alls såg ut som en vanlig bärbar dator.

Ibook G3 (1999–2001)
Lanserades i juli 1999 vid Macworld Expo i New York. Datormodellen blev den första i Apples sortiment med tillbehöret integrerat trådlöst nätverk (802.11b) som klarade 11 Mbps, Airport. Modellen hade även ett handtag vilket gjorde den enkel att bära med sig. Senare fick datorn FireWire-port. Skärmstorleken var 12.2 tum.

Ibook G3 (2001–2003)
I maj 2001 fick Ibook en kraftigt omarbetad design. Skärmstorleken var kvar på 12.1 tum men med högre upplösning. Tidigare 800 × 600 blev 1024 × 768. Senare under denna modellens livstid släpptes en version med 14-tumsskärm som även hade bättre batteritid.

Ibook G4 (2003–2006)
Mot slutet av år 2003 blev datorn den sista i Apples utbud att få G4-processorn. Därefter fick datorn bättre prestanda fram till sommaren 2005 då sista revisionen släpptes. Tidigt år 2006 kom den ersättande datorn Macbook som pensionerade Ibook.

Externa länkar

Apple-hårdvara
Södergården

Södergården kan avse:

 Södergården, Källekärr och Bäcken, småort i Kungsbacka kommun
 Södergården, Stockholm,  Sveriges andra hemgård (efter Birkagården) och startades 1916
 Södergården, Norrköping,  ett äldreboende i Norrköping i stadsdelen Hageby
Generalöverste

Generalöverste är en generalsrang som har förekommit i olika krigsmakter.

Sovjetunionen och Ryska federationen
Graden generalöverste, генерал-полковник, infördes i Röda armén 1940, som ersättning för den sedan 1935 befintliga graden "Armékommendör av andra rangen" vilken i sin tur ersatte funktionsbenämningen "Militärområdeskommendör".

Den ryska federationens stridskrafter har övertagit graden generalöverste från Sovjetarmén. Förutom som militär grad används även graden generalöverste som speciell tjänstegrad i den ryska federationens inrikesministerium, polisen, tullverket och kriminalpolisen.

Tyskland 
Generaloberst var den näst högsta rangen, under generalfältmarskalk, inom den preussiska armén, den kejserliga armén,  Reichswehr och Wehrmacht. Motsvarande grad i SS var Oberstgruppenführer. I DDR var generalöverste en tjänstegrad i Nationale Volksarmee, Stasi och inrikesministeriet.

Ungern 
Generalöverste, Vezérezredes, ersatte 1941 graden general som högsta generalsgrad under fältmarskalk. I den ungerska folkarmén var generalöverste näst högsta generalsgrad under armégeneral. I den post-kommunistiska ungerska armén är generalöverste den högsta (fyrstjärniga) generalsgraden.

Österrike-Ungern
Graden generalöverste (ungerska: Vezérezredes) infördes i Österrike-Ungerns armé 1915.

Referenser 
 
 
 

Militära grader
B-film

En B-film är en lågbudgetfilm och/eller en film som är dåligt gjord.

Ursprungligen var det en långfilm med låg budget avsedd att visas på biografer som en del av en dubbelföreställning. B-filmen var film nummer två i de dubbelföreställningar som i många år var vanliga i USA. Den första filmen var huvudattraktionen med större budget och etablerade skådespelare. B-filmerna gjordes också av stora filmbolag, men till en tjugondedel av kostnaden. Filmerna var ofta västernfilmer, science fiction-filmer, film noir eller rysare. Namnet fick de efter “78-varvare”, där det bara fanns plats för en låt på var sida och storsäljaren fanns på A-sidan.

Bland lågbudgetfilmer räknar man normalt endast kommersiella spelfilmer som B-filmer. Varken pornografisk film, independentfilm, konstfilm eller amatörfilm brukar kategoriseras som B-film.

Se även 
 Exploitation
 Genrefilm
 Kalkonfilm
 Poverty Row

Referenser

Fotnoter

Källor 
 Biskind, Peter (1998). Easy Riders, Raging Bulls: How the Sex-Drugs-and-Rock'n'Roll Generation Saved Hollywood (New York: Simon & Schuster). 
 Cagin, Seth, and Philip Dray (1984). Hollywood Films of the Seventies (New York: Harper & Row).  

Filmer efter typ
Filmgenrer
Filmtermer