kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sergius I

Sergius I, född i Antiochia, död 8 september 701 i Rom, var påve från den 15 december 687 till sin död den 8 september 701. Sergius I vördas som helgon inom Romersk-katolska kyrkan, med minnesdag den 8 september.

Biografi 
Sergius, son till Tiberius, var bördig från Antiochia. Han utbildades på Sicilien, prästvigdes av Leo II, och var kardinalpräst av Santa Susanna från cirka 683 till 687. Medan påve Konon låg på dödsbädden, erbjöd ärkediakonen Pascal exarken en stor summa pengar för att i utbyte bli vald till påve. Genom exarkens inflytande blev ärkediakonen följaktligen vald av ett antal personer; ungefär samtidigt valde ett annat parti ärkeprästen Teodor. Det stora flertalet av prästerskapet och folket ville dock inte ha vare sig den ene eller den andre, och valde Sergius, som därför blev konsekrerad, den 15 december 687.

Den nye påven hade många kontakter med England och engelsmännen. Han besöktes av Caedwalla av Wessex, och döpte honom 689; eftersom kungen avled i Rom kunde han också begrava honom, i Peterskyrkan. Han beordrade att sankt Wilfrid skulle återinsättas som biskop, gynnade sankt Aldhelm, abbot av Malmesbury, och hade troligen Beda venerabilis som sin rådgivare. Slutligen konsekrerade han engelsmannen sankt Willibrord till biskop, och sände honom för att predika den kristna läran för friserna.

Kejsar Justinianus II försökte förmå Sergius att skriva under besluten från konciliet i Trullo av år 692, genom vilket grekerna tillät präster och diakoner att behålla sina hustrur sedan de prästvigts, och genom vilket patriarken av Konstantinopel upphöjdes till jämbördig med påven i Rom. När Sergius vägrade erkänna konciliet, sände kejsaren en tjänsteman som skulle hämta honom till Konstantinopel. Men folket beskyddade påven, och Justinianus själv avsattes inte långt senare (695). Sergius gick vidare genom att tillintetgöra varje spår av schismen om "de tre kapitlen" i Aquileia.

Han restaurerade och smyckade flera basilikor, införde hymnen Agnus Dei (den svenska psalmen Guds rena Lamm, oskyldig) i mässan, och införde processioner till flera kyrkor.

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia (1913)

Externa länkar

Män
Avlidna 701
Påvar
Syriska helgon
Födda okänt år
Ullna

Ullna är en plats i Österåkers kommun i Uppland. I närheten av området ligger bland annat Rydboholms slott och tätorten Rydbo. Rydbo nås med Roslagsbanan, stationen hette för övrigt en gång just Ullna station. Vid Ullnasjön ligger Ullna golfbana.

Orter i Österåkers kommun
Konon (påve)

Konon, född på Sicilien, död 21 september 687, var påve mellan 21 oktober 686 och 21 september 687, då han dog i Rom.

Biografi 
Konons kandidatur till påvetiteln var en kompromiss, då det var konflikter mellan två fraktioner i Rom, en militär och en kyrklig.

Konon var son till en officer i den thrakiska armén, utbildades på Sicilien och prästvigdes i Rom. Hans ålder, ärevördiga utseende och enkla karaktär gjorde att prästerskapet och militären, som var i konflikt att välja bort sina respektive kandidater,  istället valde honom. Han konsekrerades till påve den 21 oktober 686, efter att exarken av Ravenna meddelats om hans val, eller efter att denne bekräftat detta val.

Konon emottog de irländska missionärerna, Sankt Kilian och dennes följeslagare, konsekrerade Kilian som biskop, och gav denne och följeslagarna i uppdrag att predika evangeliet i Franken. Han hade goda förbindelser med kejsar Justinianus II som meddelade honom att han återinfört bestämmelserna från det sjätte generalkonciliet, vilka, skrev han, han avsåg att iakttaga.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Män
Avlidna 687
Påvar
Födda okänt år
Esbjörn Svensson

Bror Fredrik Esbjörn Svensson, född 16 april 1964 i Skultuna, död 14 juni 2008 i Skarpnäcks församling, Stockholm, var en svensk pianist och kompositör inom jazz.

Svensson växte upp i Skultuna norr om Västerås. Tillsammans med Magnus Öström och Dan Berglund bildade han jazzgruppen Esbjörn Svensson Trio, sedermera E.S.T. Som kompositör och improvisatör uppvisade Svensson stilistisk bredd och förmåga att fånga in breda lyssnarskaror. Vid sin död jämfördes han bland annat med Jan Johansson. 2003 var han sommarpratare i P1.

Den 14 juni 2008 skadades Svensson svårt i samband med sportdykning strax utanför Ingarö i Stockholms skärgård och avled samma dag på Karolinska universitetssjukhuset i Solna. Han gravsattes på Sandsborgskyrkogården.

Priser och utmärkelser
1995 – Jazzkatten som ”Årets jazzmusiker”
1996 – Jazzkatten som ”Årets jazzgrupp” (Esbjörn Svensson Trio)
1996 – Jazzkatten som ”Årets jazzmusiker”
1997 – Grammis som "Årets kompositör"
1997 – Grammis som Årets jazz för Winter in Venice (e.s.t.)
2003 – Gyllene skivan för Seven Days of Falling
2003 – Grammis som Årets jazz för Seven Days of Falling (e.s.t.)
2003 – Jazzkatten som ”Årets jazzgrupp” (Esbjörn Svensson Trio)
2003 – Musikexportpriset (Esbjörn Svensson Trio)
2005 – Grammis som Årets jazz för Viaticum (e.s.t.)
2006 – Gyllene skivan för Tuesday Wonderland
2006 – Grammis som Årets jazz för Tuesday Wonderland (e.s.t.)
2008 – Gyllene skivan för Leucocyte
2009 – Jan Johansson-stipendiet (postumt)

Diskografi

Soloalbum 

2022 – HOME.S.

Originalalbum med e.s.t.

Samlingsalbum med e.s.t.

Samarbeten
1993 – Close (med Lina Nyberg)
1994 – When the Smile Shines Through (med Lina Nyberg)
1996 – Kära du (med Louise Hoffsten & Lasse Englund)
1997 − White Russian (med Viktoria Tolstoy)
1997 – Intromotion (med Krister Andersson)
1998 – Swedish Folk Modern (med Nils Landgren)
1999 – Ballads (med Nils Landgren)
 (med Freddie Wadling)
2000 – Fair Weather med Lars Ekström Line Up
2001 – Layers of Light (med Nils Landgren)
 (med Kristina Lugn)

Filmografi
 (som skådespelare; spelade pianist)
 (som kompositör)
 (som kompositör)

Musikkompositioner i urval
Vinterport
Waltz for the lonely ones
From Gagarin's Point of View

Källor

Externa länkar

Födda 1964
Avlidna 2008
Svenska jazzkompositörer
Svenska jazzpianister
Alumner från Kungliga Musikhögskolan i Stockholm
Alumner från Stockholms universitet
Sommarvärdar 2003
Män
Gravsatta på Sandsborgskyrkogården
Personer som drunknat
Personer från Skultuna socken
Västeråsare
Ingvar Hellberg

Karl Frans Ingvar Hellberg, född 27 augusti 1916 i Östra Fågelvik, Värmland, död 12 augusti 2005 i Karlstad, var en svensk kompositör och sångtextförfattare inom populärmusik. Bland annat skrev han några av Sven Ingvars' mest kända låtar

Musikkompositioner i urval
Under ditt parasoll (inspelad av Sven Ingvars 1967)
Sista dansen med dej
Jag ringer på fredag (inspelad av Sven Ingvars 1967)
Vid din sida (inspelad av Sven Ingvars 1966)
Får jag komma på lördag
Säg inte nej - säg kanske
Flickan och hårbandet
Grattis Karlsta' Årets Stad
Ett litet smultronställe
Min lilla Evelyn
Maria, min vän (inspelad av Larry Finnegan 1967)
Inga lugnande piller (inspelad av Sven Ingvars 1968)
I kväll jag tänder ett ljus
Vänd åter hem
Skolfröken Nilsson (inspelad av Sven Ingvars 1967)

Filmografi
1968 - Under ditt parasoll

Avlidna 2005
Födda 1916
Svenska kompositörer inom populärmusik
Män
Personer från Östra Fågelviks socken
Renkött

Renkött är köttet från renar. Renkött är magert och har en mild vildsmak. Köttet tillagas på många olika sätt, förutom via kokning och stekning även via saltning och rökning. Från slutet av 1990-talet och framåt har renkött ökat i popularitet i bland annat Sverige och Finland och i Sverige steg priset på ostyckat kött med 50 procent under perioden 2003-2008.

Ett traditionellt sätt att tillaga ren i Skandinavien är renskav, som består av tunna skivor renkött, ofta från rensteken eller från låren, som används för bland annat grytor. Uppskattade styckningsdelar på renen är bland annat steken, som oftast helsteks i ugn, och renfilé. Även suovas, torkat och rökt renkött är efterfrågat.

Se även
Älgkött

Källor

Noter

Kött
Renskötsel
Georg Adelly

Georg Ingvald Adelly, född 19 oktober 1919 i Vardal i Norge, död 26 oktober 1997 i Göteborg, var svensk musiker (basist), skådespelare och komiker.

Biografi 
Adelly upptäcktes 1946 av Gösta Bernhard då han turnerade med Leon Landgrens revy. Han var under många år engagerad i Casinorevyn. Adelly hade ett utmärkande kroppsspråk med "talande fingrar". Hans parodi på den indiska dansören Ram Copal i 1948 års revy räknas till ett av hans mest minnesvärda nummer. På Casino brukade man skämtsamt säga: Föreställningen är inställd -  Georg Adelly har stukat fingret.

Han spelade revy med Karl Gerhard och tillhörde Hagge Geigerts revygäng i Uddevalla och Göteborg 1964-1970. Hos Geigert gestaltade han bland annat den glade gutten Ola Norman, som blev en återkommande figur i flera revyer.

Han medverkade i ca 40 filmer, oftast lättsamma komedier och filmlustspel som bland andra Åsa-Nisse flyger i luften, Friarannonsen och 91 Karlsson rycker in. Georg Adelly är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Filmografi (i urval) 

1947 – 91:an Karlssons permis
1948 – Loffe som miljonär
1948 – Soldat Bom
1949 – Bohus Bataljon
1949 – Pappa Bom
1950 – Stjärnsmäll i Frukostklubben
1951 – Spöke på semester
1951 – 91 Karlssons bravader
1952 – Oppåt med Gröna Hissen
1952 – Säg det med blommor
1953 – Alla tiders 91 Karlsson
1953 – Kungen av Dalarna

1954 – Aldrig med min kofot eller Drömtjuven
1954 – En lektion i kärlek

1955 – Friarannonsen
1955 – 91 Karlsson rycker in

1957 – Åsa-Nisse flyger i luften
1957 – Johan på Snippen tar hem spelet
1957 – Prästen i Uddarbo
1958 – Flottans överman
1959 – Åsa-Nisse jubilerar
1960 – Åsa-Nisse som polis

1968 – Under ditt parasoll
1969 – Harry Munter

1979 – Heja Sverige!
1980 – Sverige åt svenskarna
1981 – Rasmus på luffen

1984 – Ronja Rövardotter
1986 – Ronja rövardotter (TV)
1986 – Rasmus på luffen (TV)

Filmmanus 
1979 – Heja Sverige!

Teater

Roller

Källor

Fotnoter 

Svenska basister
Svenska revyartister
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska komiker
Personer från Oppland fylke
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Födda 1919
Avlidna 1997
Män
686

686 (DCLXXXVI) var ett vanligt år som började en måndag i den julianska kalendern.

Händelser

Oktober
 21 oktober – Sedan Johannes V har avlidit den 2 augusti väljs Konon till påve.

Födda 
 23 augusti – Karl Martell, merovingernas major domus.

Avlidna 
 2 augusti – Johannes V, påve sedan 685.

Externa länkar
Torsten Lennartsson

Torsten Lennartsson kan avse:
 Torsten Lennartsson (militär) (1561-1631)
 Torsten Vilhelm Lennartsson (1881-1933) operasångare
Eva-Lisa Lennartsson

Eva-Lisa Lennartsson född 6 april 1910 i Stockholm, död 23 januari 1999 i Stockholm, var en svensk sångerska och recitratris.  Hon ligger begravd på Norra begravningsplatsen.

Lennartsson debuterade i radioprogrammet Barnens brevlåda på 1920-talet tillsammans med sina syskon. Hon utbildade sig hos Maria Schildknecht, och sjöng i kören på Oscarsteatern. Hon startade med lyrikaftnar 1937 och ledde under 30 år kurser i lyrikläsning. Hon var dotter till sångarparet Eva och Torsten Lennartsson och syster till skådespelaren Lars och sångerskan Birgit Lennartsson och mor till Martin och Per Myrberg.

Hon var gift från 1953 med Vilhelm Bjerke Petersen til dennes död 1957.

Filmografi

Teater

Roller

Producent

Referenser

Noter 

Svenska sångare
Kvinnor
Födda 1910
Avlidna 1999
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Birgit Lennartsson

Hanna Birgit Maria Lennartsson, gift Falk,  född 17 februari 1912 i Stockholm, död där 16 maj 1997, var en svensk skådespelare och sångerska.

Biografi 
Hon var dotter till sångarparet Eva och Torsten Lennartsson och debuterade i radioprogrammet Barnens brevlåda på 1920-talet tillsammans med sina syskon Eva-Lisa och Lars Lennartsson. Hon spelade både teater och operett och var en period engagerad vid Hippodromen i Malmö. Tillsammans med syskonen uppträdde hon i radioserien Solo, duo, trio på 1940-talet.

Birgit Lennartsson var 1933–1954 gift med direktör Tage Norée (1910–1998), son till skådespelarparet Ernst och Lia Norée, och de fick tre barn, bland dem gitarristen Eva Möller (född 1938). Efter skilsmässa var Lennartsson från 1955 gift med skådespelaren Lauritz Falk (1909–1990). Paret fick en dotter.

Hon är moster till skådespelaren Per Myrberg.

Makarna Falk är gravsatta i minneslunden på Skogskyrkogården.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

Födda 1912
Avlidna 1997
Svenska operettsångare
Sångare från Stockholm
Kvinnor
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Monica Schildt

Monica Schildt, född 7 april 1920 i Lovisa, Finland, död 2016, var en finlandssvensk skådespelare, journalist och librist. Hon var dotter till författaren Runar Schildt.

Filmografi

Teaterroller (ej komplett)

Utmärkelser

Referenser

Fotnoter

Källor

Externa länkar 

 Monica Schildts arkiv vid Svenska litteratursällskapet i Finland

Finlandssvenska skådespelare
Finlandssvenska journalister
Personer från Lovisa
Födda 1920
Avlidna 2016
Kvinnor
Finländsk adel
Adolf Jahr

John Adolf Reinhold Jahr, ursprungligen Johansson, född den 24 juni 1893 i Sundsvall, död 19 april 1964 i Stockholm, var en svensk skådespelare och operettsångare. (Namnet Jahr kommer från initialerna i hans förnamn.)

Biografi
Jahr föddes i Sundsvall som son till byggmästaren Fredrik Reinhold Johansson, men växte upp i Nälden utanför Östersund. På 1910-talet flyttade familjen in till Östersund, och han började där uppträda i amatörteatersammanhang. Sin senare skolgång fick han bland annat vid Lindesbergs samrealskola och Örebro högre allmänna läroverk. Åren 1919–1920 uppträdde han på Hjortens varieté i Trondheim. Efter en tid i Finland kom han 1923 till Stora Teatern i Göteborg, där han bland annat spelade Edvin i Csardasfurstinnan. Åren 1924–1926 hade han engagemang på Hipp i Malmö, 1926–1927 vid Södra Teatern, 1927–1929 åter vid Hipp och därefter vid Odeonteatern 1931–1932 och vid Oscarsteatern 1932–1935. Som operettartist spelade han både komiska och charmörsroller som Danilo i Glada änkan.

Han spelade redan på 1920-talet in film med Edvard Persson, men filmkarriären tog riktig fart efter 1935 med en hel rad av charmörsroller och som svärmorsdröm i olika komedier. Genombrottet kom med rollen som Pettersson i filmen Pettersson & Bendel (1933). Förnamnet Adolf ingick ofta i rollnamnen från filmen Adolf Armstarke som hade premiär 1937. Han spelade också läraren som Alice Babs sjöng för i Swing it, magistern! från 1940.

Adolf Jahr var från början vissångare och sång var något som han aldrig försummade. Bekanta är visor som Det borde vara förbjudet med så vackra ögon ur Adolf klarar skivan (1938) samt Blonda John och Uti i Rio, Rio de Janeiro, båda ur På kryss med Albertina (1938).

Efter kriget fick han börja göra karaktärsroller i filmer som Ådalens poesi, Främmande hamn, Janne Vängmans bravader, Medan staden sover och Storm över Tjurö.

Han var gift 1937–1943 med dansaren Margit Tirkkonen (1914–1988). Adolf Jahr är begravd på Rimbo kyrkogård.

Filmografi

Roller (urval)

Regi (urval)

Manus

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 
 Adolf Jahr på Svensk underhållningsmusik, revyer och film 1900–1960
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska operettsångare
Svenska vissångare
Personer från Sundsvall
Födda 1893
Avlidna 1964
Män
Ullastina Rettig

Ullastina Sundblad, född Ulla-Stina Rettig 9 juni 1917 i Caroli församling i Malmö, död 20 maj 2008 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Rettig genomgick Anna och Eva Bunths privata flickskola i Malmö, bedrev tandläkarstudier i Malmö, anatomiska studier vid Lunds universitet, teaterstudier för Hilda Borgström och Gerda Lundequist samt studier i talteknik för musikdirektör Åke Nygren och Manda Björling. Hon började i filmbranschen 1937. Rettig är begravd på Lidingö kyrkogård.

Ullastina Rettig var dotter till Karl Gustaf och Alma Kristina Rettig. Hon var 1941–1954 gift med författaren Sten Hjalmar Fridolf Knut Hammarskjöld (1900–1972), bror till Dag Hammarskjöld, och senare med Jan Erik Sundblad (1916–2003). Hon hade en dotter med Sten Hammarskjöld och en dotter med Jan Sundblad.

Filmografi

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Malmö
Ullastina
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Födda 1917
Avlidna 2008
Kvinnor
Osvald Larsson

Osvald Larsson, (Helge Osvald) född 1915 i Vanstad, strax öster om Sjöbo, dog den 20 oktober 1973 i Vik, Simrishamn , var en svensk målare.

Osvald Larsson var verksam på Vik, vid Simrishamn - där det finns en gata uppkallad efter honom. Osvald var som konstnär autodidakt, med motiv hämtade från vardag och verklighet. Hans målningar finns bland annat på Moderna museet i Stockholm, Norrköpings konstmuseum, Kalmar konstmuseum, Malmö museum, Ystads konstmuseum och Tomelilla Konstsamling.

Referenser

Män
Födda 1915
Avlidna 1973
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Vanstads socken
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Oluf Høst

Oluf Kristian Alexander Høst, född 18 mars 1884 i Svaneke på Bornholm, död 14 maj 1966 i Gudhjem, var en dansk målare verksam i Gudhjem på Bornholm.

Biografi
Oluf Høst var den ende infödde bornholmaren i den konstnärsgruppering som kallas Bornholmsskolan. Han gick 1905-08 i Gustav Vermehrens målarskole och fick 1910-12 undervisning hos Johan Rohde och 1915-17 hos Harald Giersing.

Oluf Høsts tidiga arbeten är präglade av Gustav Vermehrens romantiska realism, medan hans senare arbeten visar inflytande från Karl Isakson och Harald Giersing. Hans stil karaktäriseras oftast som expressionistisk, och motiven hämtades ofta från Bornholm.

Oluf Høst-museet
År 1998 öppnades Oluf Høst-museet i hans hem i Gudhjem.

Oluf Høst finns representerad vid bland annat Statens Museum for Kunst, ARoS Aarhus Kunstmuseum, KUNSTEN Museum of Modern Art Aalborg, Oluf Høst Museum i Gudhjem, Moderna museet, Helsingborgs museum, Malmö konstmuseum, Nasjonalmuseet och Trondheim kunstmuseum.

Källor

Noter

Externa länkar
 Oluf Høst-museets webbplats

Representerade vid Nasjonalmuseet
Danska konstnärer
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Statens Museum for Kunst
Mottagare av Thorvaldsenmedaljen
Män
Födda 1884
Avlidna 1966
Mottagare av Prins Eugen-medaljen
Personer från Bornholms regionkommun
Representerade vid Malmö konstmuseum
Mazurek Dąbrowskiego

Mazurek Dąbrowskiego ("Dąbrowskis mazurka") eller – efter inledningsorden – Jeszcze Polska nie zginęła ('Än är Polen ej förlorat') är Polens nationalsång.

Uttrycket "Än är Polen ej förlorat" har blivit liktydigt med ”Ännu finns det hopp”.

Historia 

Mazurek Dąbrowskiego skrevs av Józef Wybicki 1797, när Jan Henryk Dąbrowski var ledare för de polska legionerna i Napoleon I:s armé i Italien. Legionärerna sjöng alltid denna sång inför ett slag - därför kallades den först "De polska legionärernas nationalsång" (på polska: "Pieśń Legionów Polskich we Włoszech"). Med tiden blev den mycket populär i det delade hemlandet Polen. Sången sjöngs senare under de polska upproren 1830 och 1863. Under de europeiska revolutionernas 1848 sjöngs den av revolutionärer i hela Europa, bland annat i Prag, Paris, Berlin och Wien (med annorlunda sångtext).

Den slovakiske poeten Samuel Tomašik blev så berörd av sången att han beslöt sig för att skriva nationalsången "Hej, slaver!" vilken baserades på Mazurek Dąbrowskiego. "Hej, slaver!" blev senare accepterad som alla slavers nationalsång av den slaviska kongressen i Prag 1848. År 1940 antogs "Hej, slaver!" som Jugoslaviens nationalsång - "Хеј, Словени" eller "Hej, Sloveni" (serbiska), "Еј, Словени" (makedonska) "Hej, Slaveni" (kroatiska) och "Hej, Slovani" (slovenska). Det polska namnet på den sången är "Hej, Słowianie".

Övrigt 
Denna nationalsång nämner två andra länder: Sverige och Italien. Dessutom nämns ytterligare två folkgrupper tyskar och moskoviter (ryssar) i den ursprungliga texten. "Efter den svenska ockupationen" syftar på Karl X Gustavs polska krig, något som i polsk historia benämnts syndafloden.

Texten

Gamla (ursprungliga) texten 
Jeszcze Polska nie umarła,
kiedy my żyjemy.
Co nam obca moc wydarła,
szablą odbijemy.

Marsz, marsz, Dąbrowski
do Polski z ziemi włoski
za Twoim przewodem
złączem się z narodem.

Jak Czarnecki do Poznania
wracał się przez morze
dla ojczyzny ratowania
po Szwedzkim rozbiorze.

Marsz, marsz, Dąbrowski...

Przejdziem Wisłę przejdziem Wartę
będziem Polakami
dał nam przykład Bonaparte
jak zwyciężać mamy.

Marsz, marsz, Dąbrowski...

Niemiec, Moskal nieosiędzie,
gdy iąwszy pałasza,
hasłem wszystkich zgoda będzie
jak ojczyzna nasza.

Marsz, marsz, Dąbrowski...

Już tam ojciec do swej Basi
mówi zapłakany:
"słuchaj jeno, pono nasi
biją w tarabany."

Marsz, marsz, Dąbrowski...

Na to wszystkich jedne głosy:
"Dosyć tej niewoli 
mamy Racławickie Kosy,
Kościuszkę, Bóg pozwoli.

Marsz, marsz, Dąbrowski...

Noter

Se även 
  (Filformat: OGG)
 Bogurodzica

Externa länkar 
  "Mazurek Dąbrowskiego" (Full version i MP3-format)

Nationalsånger i Europa
Polska sånger
Polskspråkiga sånger
Terry Jones

Terence Graham Parry "Terry" Jones, född 1 februari 1942 i Colwyn Bay, Clwyd, Wales, död 21 januari 2020 i London, var en brittisk komiker, regissör, manusförfattare, författare och skådespelare. Han var en av medlemmarna i humorgruppen Monty Python.

Biografi 
Jones föddes i kuststaden Colwyn Bay, på Wales norra kust. Fadern var stationerad av Storbritanniens flygvapen i Indien. När Jones var omkring fyra år flyttade familjen till Surrey i England. Han gick grundskolan på Esher COE school och läste sedan vidare på Royal Grammar School i Guildford, där han även var skolkapten läsåret 1960–1961. Han studerade sedan engelska vid St Edmund Hall (en del av Oxford University), men "förirrade sig in i historien". Här medverkade han även, tillsammans med framtida Monty Python-kollegan Michael Palin, i The Oxford Revue.

Privatliv 
Jones var 1970–2012 gift med Alison Telfer och de fick två barn, Sally född 1974 och Bill, född 1976. År 2004 träffade han Anna Söderström som då var student i Oxford. År 2009 fick de en dotter, Siri. Paret gifte sig 2012. Söderström är dotterdotter till tandläkaren Alice Timander. Terry Jones avled i sviterna av långt gången frontallobsdemens.

Filmografi (urval) 
1969-1974 - Monty Pythons flygande cirkus (TV-serie; manus och roller)
 (manus och roller)
 (regi, manus och roller)
1976-1979 - Ripping Yarns (TV-serie, manus och roller)
 (roll)
 (regi, manus och roller)
 (regi, manus och roller)
 (manus)
 (regi)
 (regi, manus och roll)
 (regi, manus och roll)
 (regi, manus och roll)

Bibliografi 
 1988 - The Saga of Erik the Viking
 1997 - Stjärnskeppet Titanic
 2006 - Terry Jones krig mot kriget mot terrorismen
 2011 - The Fantastic World of Terry Jones: Fantastic Stories

Övrigt 
En asteroid, 9622 Terryjones, har namngivits efter Jones.

Källor

Externa länkar 
 

Födda 1942
Män
Brittiska manusförfattare
Brittiska filmregissörer
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska TV-skådespelare
Walesiska skådespelare
Monty Python
Avlidna 2020
Personer från Colwyn Bay
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Alumner från Oxfords universitet