kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Amatörforskare

En amatörforskare eller privatforskare är en person som bedriver amatörforskning eller privatforskning, det vill säga en icke yrkesmässig utövare av forskning inom ett visst ämne, utan finansiering, institutionstillhörighet eller forskarexamen. Privatforskning fungerar ofta som hobby för dess utövare. Amatörforskning överlappar med begreppet medborgarforskning.

Vanliga typer av privatforskning är amatörastronomi, släktforskning och lokalhistoria. Under historien har det förekommit att exempelvis amatörastronomer, amatörarkeologer och oberoende konstvetare har lämnat viktiga bidrag till vetenskapen och publicerat sig i referentgranskade vetenskapliga publikationer. Amatörforskning publiceras ofta i hembygdslitteratur, släktforskarstidskrifter, science fiction-fanziner (exempelvis Amateur Science Stories och Science fiction fanzine), och populärvetenskapliga böcker utgivna på icke-akademiskt förlag. Resultat som publiceras i vetenskapliga publikationer är att betrakta som vetenskap, medan resultat som inte kan publiceras vetenskapligt kan vara pseudovetenskap.

I USA finns en yrkesorganisation för privatforskare (eng. independent scholars) kallad National Coalition of Independent Scholars.

Uttrycket amatörforskning har en mer negativ klang än privatforskare, därför att det ibland används av meningsmotståndare i nedsättande avsikt, förebärande att forskaren bedriver undermålig, "amatörmässig" forskning. Möjligheten att på egen hand tillägna sig kunskaper varierar från område till område och personens ifråga utbildningsnivå inom disciplinen kan därför ha relevans för hur forskningens kvalitet ska bedömas.

Besläktade begrepp 
Begreppet gentlemannaforskare är ett äldre begrepp för disputerad forskare utan finansiering och institutionstillhörighet. Kända gentlemannaforskare var Charles Darwin, Benjamin Franklin, Antoine Lavoisier och Robert Boyle.

Begreppet fritidsforskning kan förutom privatforskning även åsyfta akademisk forskning som bedrivs av fackman utan finansiering, exempelvis universitetslärare utan forskningsfinansiering.

En skuggdoktorand är en person som är anställd på ett lärosäte och bedriver forskarstudier utan att vara antagen till en forskarutbildning.

Exempel i Sverige 

En svensk amatörforskare som har uppmärksammats i media är Bob Lind, som på egen hand har utfört empiriska studier i arkeoastronomi vid Ales stenar i Skåne i syfte att påvisa en egen hypotes, dock utan att publicera sig akademiskt eller erhålla vetenskapligt erkännande.

Se även 
 Amatör
 Gentlemannaforskare
 Marginalvetenskap
 Medborgarforskning
 Medborgarjournalistik
 Patologisk vetenskap
 Skräpvetenskap
 SETI@home

Referenser

Skriftliga Källor
 R Gross, The Independent Scholar's Handbook: How to Turn Your Interest in Any Subject Into Expertise, 1993

Externa länkar 
 National Coalition of Independent Scholars (NCIS)

Forskare
Forskning
Hobbyer
Jakob Kulle

Nils Jakob Kulle  (ursprungligen Ohlsson), född 6 juli 1838 i Lund, död 5 april 1898 i Stockholm, var en svensk målare, etsare, guldsmed och konstvävare. Han var bror till Axel Kulle och Sven Kulle.

Biografi
Kulle kom i guldsmedslära i Malmö 1855. Han kom till Stockholm 1860 och var verksam där som guldsmed fram till 1867. Han inledde studier vid Konstakademien 1864 och studerade där till 1872. Han blev en banbrytare inom den textila hemslöjden. 

Kulles måleri innehöll kulturhistoriskt värdefulla skildringar av skånskt allmogeliv, men senare kom han att tillsammans med sin svägerska Thora Kulle bilda vävskolor i Lund och Stockholm och helt ägna sig åt att bevara och återuppliva skånsk textilslöjd.  

Kulle är representerad med arbeten vid Nationalmuseum, Norrköpings konstmuseum, Malmö museum, Helsingborgs museum, Kristianstads museum och Kulturhistoriska museet i Lund. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bildgalleri

Källor

Vidare läsning 
 
 

Svenska målare under 1800-talet
Svenska grafiker under 1800-talet
Svenska konsthantverkare under 1800-talet
Svenska textilkonstnärer under 1800-talet
Svenska guldsmeder
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Konstnärer från Lund
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1838
Avlidna 1898
Män
Ernst Heuman

Ernst Otto August Heuman, född den 9 juli 1858 i Halmstad, död den 25 augusti 1926 i Trichinopoly, Indien, var en svensk missionär. Han var kusin till Elis och Gustaf Daniel Heüman samt till Carl Heuman.

Heuman var son till rådman Anders Heuman av släkten Heuman och Christina Theolander. Han var ursprungligen språkman med latin, grekiska och nordiska språk i filosofie kandidatexamen 1880 och grekiska, latin och semitiska språk i filosofie licentiatexamen 1886. Under påverkan av den norske missionären Lars Olsen Skrefsrud trädde han i Santalmissionens tjänst  och var verksam som missionär i Santalistan norr om Calcutta i Indien 1886–1898. Under denna tid utarbetade han en Grammatisk studie öfver santal-språket, som utgavs i Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskabs forhandling 1892. I Ymer, organ för Svenska Sällskapet för Antropologi och Geografi, utgav han 1892 en skildring Om santalfolket och dess nuvarande hemland.. 

En schism mellan Heuman och den norska missionsledningen ledde till att han återvände till Sverige. Efter sin återkomst lät han prästviga sig i svenska kyrkan (han hade tidigare prästvigt sig inom den norska) och var därefter 1900–1903 komminister i Fardhem på Gotland. År 1903 utsändes han av Svenska kyrkans mission till Tamil Nadu i Sydindien, där man bedrev verksamhet. Han blev där rektor för läroverket i Pudokottah. År 1919 ombildades missionsfältet till den självständiga Tamil Evangelical Lutheran Church  (Thamil Suvesesha Lutheran Thiruchabai) och han utsågs då till dess president. När kyrkan 1921 införde biskopsämbetet med titeln biskop av Tranquebar utsågs han till dess förste innehavare. Han åtog sig uppdraget men såg till att en indier blev domkapitlets vice ordförande.  Han blev filosofie doktor honoris causa vid Köpenhamns universitet 1894 och teologie doktor honoris causa vid Uppsala universitet 1917.

Källor 
 Ernst Heuman, biskop av Tranquebar av Gunnar Brundin, tryckt 1926.

Noter

Externa länkar 
 

Indiska biskopar
Svenska biskopar i Svenska kyrkans dotterkyrkor
Svenska missionärer
Svenska lingvister
Missionärer i Indien
Hedersdoktorer vid Köpenhamns universitet
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Personer från Halmstad
Födda 1858
Avlidna 1926
Män
Ebon Strandin

Ebon Theodora Vilhelmina Strandin, senare Strandin-Huldt; även känd som Ebon André, född den 26 april 1894 i Stockholm, död där den 4 maj 1977, var en svensk dansös och skådespelerska.

Biografi
Strandin var dotter till skräddarmästaren Per Strandin och Maria Dafgård. Hon blev antagen som danselev vid Kungliga Teatern 1901 och anställdes senare i Operabaletten, där hon blev figurantska 1910. Efterhand fick hon större uppgifter och utnämndes till sekonddansös 1913 och premiärdansös 1915. Utöver i Sverige framträdde hon även i de andra nordiska länderna samt i Paris, London och USA. Till hennes roller hörde bland annat Zobeide i Scheherazade, Fenella i Den stumma från Portici, Blondelaine i Scaramouche, Colombina i Karneval och Roschana i Oberon.

Ebon Strandin sjöng också och gjorde Carmen 1922, och medverkade i några svenska stumfilmer och spelade bland annat Ulla Winblad i Bellmanfilmen Två konungar (1925). 1930 gifte hon sig med direktör Kristoffer Huldt. Också Strandins äldre syster Victoria Strandin var premiärdansös.

Filmografi

1922 (?) - Tagning Svenska Baletten 1920-tal

Teater

Koreografi

Källor

Externa länkar

Svenska dansare under 1900-talet
Svenska ballerinor
Svenska stumfilmsskådespelare
Födda 1894
Avlidna 1977
Kvinnor
Dansare från Stockholm
Astri Richard

Astri Olga Margareta Richard, ogift Uddenberg, född 25 juli 1900  i Haga församling i Göteborg, död 26 september 1992 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk disponent som även var skådespelare i några filmer. 

Astri Richard var dotter till direktören Gustaf Uddenberg och Olga Vidal. Hon gick ut Nya Elementarläroverket för flickor i Göteborg 1917 och var expeditionssekreterare för Röda Korset i Göteborg 1919–1921.

Hon grundade tillsammans med maken konfektionsfirman Erling Richard AB 1925 (vars huvudsakliga produkt var damklänningar). Hon var föreståndare för Norska samfundets klädinsamling i Stockholm 1940, internationell sekreterare i Stockholms Zontaklubb från 1950, ledamot av Mors blomma från 1943, styrelseledamot i Yrkeskvinnors samarbetsförbund (YSF) 1950–1956. Hon reste för Röda Korset 1918–1921 och 1949. Astri Richard hade flera utmärkelser, bland annat från Röda Korset.

På 1920-talet var hon också skådespelare i filmerna Två konungar, En afton hos Gustaf III på Stockholms slott och Farbror Frans.

Hon gifte sig 1922 med direktören Erling Richard (1895–1970) och de fick sönerna Klas (född 1923), gift med Bibi Lindkvist, och Allan (född 1929). Makarna Richard är begravda på Solna kyrkogård.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Näringslivspersoner från Göteborg
Skådespelare från Göteborg
Gravsatta på Solna kyrkogård
Födda 1900
Avlidna 1992
Kvinnor
Gösta Richter

Karl Gösta Erland Richter, född  17 augusti 1897 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, död 6 mars 1973 i Oskarshamn, var en svensk skådespelare. Under en tid arbetade han även för Radio Königsberg, den radiostation som svarade för Nazitysklands radiosändningar riktade mot Sverige under andra världskriget.

Richter är begravd på Västra begravningsplatsen i Oskarshamn.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor
 
 Richter, Gösta Karl Erland på SvenskaGravar.se

Externa länkar 
 
 Gösta Richter på Malmö stadsteater
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Födda 1897
Avlidna 1973
Män
Gerda Ström

Gerda Ström, född Gerda Maria Lundmark den 24 september 1859 i Katarina församling, Stockholm,  död 5 april 1938 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Fotnoter

Externa länkar
 
 

Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Födda 1859
Avlidna 1938
Kvinnor
Arne Weel

Arne Kaj Frisenborg Weel , född 15 januari 1891 i Århus i Danmark, död 2 oktober 1975 i Frederiksberg i Köpenhamn i Danmark, var en dansk skådespelare och regissör.

Mellan 1921 och 1924 var han gift med skådespelaren Liva Olsen med vilken han fick sonen Jørgen Weel.

Filmografi (i urval)

Regi

Roller

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar 

Födda 1891
Avlidna 1975
Danska skådespelare under 1900-talet
Män
Personer från Århus
Carl Heinz Wolff

Carl Heinz Wolff född 1883 död 9 december 1942 i Berlin Tyskland, tysk regissör, manusförfattare, filmproducent och skådespelare

Regi i urval
1940 - Tip auf Amalia
1932 - Frau Lehmanns Töchter
1929 - Freiheit in Fesseln
1917 - Der Schlangenring

Filmmanus i urval
1937 - Heinz hustet  
1930 - Freiheit in Fesseln
1920 - Der Gefangene

Producent
1927 - Der Herr der Nacht
1917 - Aus Liebe gefehlt

Filmografi roller
1915 - Der Schwarze Husar

Externa länkar

Födda 1883
Avlidna 1942
Tyska skådespelare under 1900-talet
Tyska manusförfattare
Tyska filmproducenter
Tyska filmregissörer
Män
Skådespelare från Berlin
Bertrand Bautheac

Bertrand Bautheac, fransk skådespelare

Filmografi (urval)
1993 - A Year in Provence (TV-serie)
1986 - Félicien Grevèche (TV-serie) 
1985 - August Strindberg ett liv (TV)

Externa länkar

Franska skådespelare under 1900-talet
Män
Eric Magnusson

Eric Magnusson, född 20 oktober 1897 i Klara församling i Stockholm, död 4 juni 1973 i Katarina församling i Stockholm, var en svensk skådespelare och sångare.

Utbildad vid bland annat Ernst Rolfs Revyteater. Son till köpman Johan Magnuson i Gamla stan och Johanna Gustafsson (Anell) från Bie.

Eric Magnusson är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 
 
 
 Eric Magnusons antavla

Män
Födda 1897
Avlidna 1973
Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Charles Ogier

Charles Ogier, född omkring 1595 i Paris, död där 11 augusti 1654, var en fransk advokat och legationssekreterare hos den franske ambassadören i de nordiska länderna, Claude de Mesmes d'Avaux, 1634–1635.

Charles Ogier var son till en jurist i Paris och bror till författaren François Ogier. Han bedrev studier i Bourges och Paris, tog en examen i juridik på Universitetet i Valence, och praktiserade därefter som advokat i Paris. Ogier skrev under ambassaden till Danmark, Sverige och Polen en dagbok på latin.

Ambassad till Danmark, Sverige och Polen 
Charles Ogiers dagbok, tillsammans med Lorenzo Magalottis några årtionden senare skrivna reseskildring, har blivit de viktigaste källorna till hur stormaktstidens Sverige kunde te sig i ett utifrånperspektiv. Den första delen av Ogiers dagbok trycktes första gången i Paris 1656 med titeln Caroli Ogerii Ephemerides sive iter Danicum, Svecicum, Polonicum. En planerad andra del trycktes aldrig, och manuskriptet till den låg länge orört tills det 1814 köptes av British Museum.

De avsnitt i del 1 som handlar om Ogiers vistelse i Sverige trycktes första gången på svenska i Stockholms magasin 1780, och som bok 1828. En med noter kompletterad modernare översättning utgavs 1914 av Sigurd Hallberg, och den har därefter utkommit i flera upplagor.

Ogiers beskrivning karakteriseras av en stark katolsk vinkling men är mycket rik på detaljer, särskilt gällande kulturella särdrag och sådant som Ogier uppfattade som starkt kontrasterande mot den franska livsstilen. Ogiers detaljerade beskrivning av verksamheten vid Falu koppargruva är av stort teknik- och kulturhistoriskt intresse.

Senare levnad
Efter hemkomsten uppmanades Ogier av vännen och professorn Nicolas Borbon att utge en reseberättelse, Ephemerides sive iter Danicum, Svecicum, Polonicum. D’Avaux genomdrev dock att det tog tjugo år innan boken gavs ut av hänsyn till riket, varför det utgavs först 1656, två år efter Ogiers död. Den utgavs av hans bror François Ogier.

Charles Ogiers hälsa hade skadats av ambassaden, och han ingick i Frankrike i ett kartusiankloster.

Källor

Externa länkar
 "Fransmannen Charles d’Ogiers Dagbok öfver dess resa i Sverige med franska ambassadören, grefve d'Avaux." från Kungliga Biblioteket
 Barbro Lindqvist: "Dagbok från kätterskt land", Signum nr 4, 2001
 

Franska diplomater
Franska jurister
Födda 1595
Avlidna 1654
Män
Stockholms Centrala Omnibus

Stockholms Centrala Omnibus AB (SCO) startade sin verksamhet år 1923 med att inrätta ett antal busslinjer i Stockholms innerstad. 1926 öppnades även en linje i Söderort.

Redan år 1925 gick AB Stockholms Spårvägar (SS) in som aktieägare i bolaget. 1926 fick busslinjerna linjenummer i spårvägsbolagets nummerserie. 1929 integrerades verksamheten helt med SS varefter SCO kunde upphöra.

Ej längre existerande svenska bussbolag
Stockholm under 1900-talet
Busstrafik i Stockholm
Företag bildade 1923
Företag upplösta 1929
Kelly Slater

Robert Kelly Slater, född 11 februari 1972 i Cocoa Beach, Florida, är ansedd att vara världens bästa vågsurfare. Om inte annat är han den mest framgångsrike surfaren. Med 11 Quicksilver Pro-guldmedaljer (i rad) och nio världsmästartitlar är Slater känd för en explosiv surfstil och oerhörd talang. Kelly Slater har medverkat i ett tiotal surffilmer och han har ett eget datorspel. Han har även medverkat i 27 avsnitt av tv-serien Baywatch, där han spelade Jimmy Slade.

Amerikanska surfare
Idrottare från Florida
Personer från Brevard County
Födda 1972
Levande personer
Män
Villers-Cotterêts

Villers-Cotterêts är en kommun i departementet Aisne i Frankrike. Kommunen har ca 10 400 invånare.

Historia 
Det var här som den franske kungen Frans I signerade l'ordonnance de Villers-Cotterêts. Bland annat blev då franska officiellt språk istället för latin. Författaren Alexandre Dumas d.ä. var även född här.

Demografi 
Antalet invånare i kommunen Villers-Cotterêts

Kända personer från Villers-Cotterêts 
 Alexandre Dumas d.ä.

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Aisne

Källor 

Kommuner i Aisne
Orter i Hauts-de-France
Högre ändamål

Högre ändamål är en svensk film från 1921 i regi av Rune Carlsten.

Om filmen
Filmen premiärvisades 18 juli 1921 på Brunkebergsteatern i Stockholm. Filmen spelades in vid AB Skandias ateljéer i Stocksund med exteriörer från Långängen i Stocksund av Raoul Reynols. Som förlaga har man August Strindbergs novell Högre ändamål som ingår i novellsamlingen Svenska öden och äfventyr. Häfte 1 från 1882. Dramatenskådespelaren Ivar Nilsson gjorde i filmen sitt enda framträdande på vita duken.

Roller
Ivar Nilsson - dominus Peder, sockenpräst 
Edith Erastoff - Maria, hans hustru 
Theodor Blick - ärkediakonen 
Jessie Wessel - Brita 
Mathias Taube - Claus, hennes man 
Gösta Gustafson - broder Martin 
John Ekman - smeden 
Wilhelm Haquinius - Peders och Marias dräng 
Artur Rolén - bonde 
Siegfried Fischer - bonde 
Eric Magnusson - bonde

Noter

Referenser

Externa länkar 
Högre ändamål på Svensk Filmdatabas
Högre ändamål på Internet Movie Database

1200-talet på film
Medeltiden i svensk film
Svenska filmer 1921
Svenska dramafilmer
Svenska August Strindberg-filmatiseringar
Svenska filmer baserade på böcker
Svenska 1920-talsfilmer
Hovintendent

Hovintendent är en titel vid de svenska Kungliga hovstaterna. Cheferna för Riksmarskalksämbetets ekonomiavdelning och Kungliga Husgerådskammaren bär titeln överintendent. Vid hovstaterna finns även slottsintendenter och naturvårdsintendenter.

Förste hovintendent
1904-???? - John Böttiger
1913-???? - Carl Bendix
1930-???? - Frans Ståhl
1933-???? - Bror Kronstrand
1941-???? - Per Malmsten
1949-???? - Swante Fleetwood
1958-???? - Nils Millar
1959-???? - Carl-Eric Ekstrand
1979-???? - Elisabeth Palmstierna
????-idag - Wilhelm Reuterswärd

Källor 

Titlar i statsförvaltning
Kungliga hovstaterna
Ugglan
Ceremonistaten

Ceremonistaten är en enhet inom de svenska kungliga hovstaterna som ansvarar för ceremonielet vid statsbesök, officiella middagar, högtidliga audienser, diplomatmottagningar och annan officiell representation samt vid kungliga dop, vigslar och jordfästningar.

Ceremonistaten hör till hovmarskalksämbetet och har ingen anställd personal. Dess funktionärer tjänstgör vid behov och består av överceremonimästaren, ceremonimästaren, vice ceremonimästaren, fyra kabinettskammarherrar och åtta kammarherrar. De har olika yrkesbakgrund och representerar olika delar av samhället.

Se även
Ceremonimästare
Kammarherre

Referenser

Kungliga hovstaterna
Nordkjosbotn

Nordkjosbotn (nordsamiska: Gárgán) är ett samhälle i Balsfjords kommun, Troms fylke, Norge, med drygt 400 invånare. Samhället ligger vid korsningen mellan vägarna E6 och E8.

Källor

Orter i Troms og Finnmark fylke
Balsfjords kommun
Kungliga Hovstaterna

Kungliga Hovstaterna (i dagligt tal hovet) är den organisation som bistår Sveriges statschef och kungahus i deras officiella plikter. Hovstaterna har dessutom till uppgift att vårda, och för allmänheten visa, det kulturarv som är förbundet med den svenska monarkin.

Hovstaterna leds av riksmarskalken, som tillsätts av och ansvarar inför monarken. Dess högre tjänstemän förtecknas i den årligt utgivna Hovkalendern. År 2012 hade hovstaterna 255 tillsvidareanställda.

Hovstaterna är inte en myndighet. I 1772 års och 1809 års regeringsformer hette det att hovet var "enskilt". I förarbetena till 1974 års regeringsform uttalades att lagstiftaren inte avsåg att ändra på detta.

Kung Carl XVI Gustafs valspråk, ”För Sverige – i tiden”, ska vara vägledande för Kungliga Hovstaterna.

Organisation 
Kungliga Hovstaterna är i finansiellt hänseende uppdelade i Hovstaten, Slottsstaten och Kungliga Djurgårdens Förvaltning. Kungliga Hovstaterna har följande organisation:

Hovstaten
Riksmarskalksämbetet
Kansli med H.M. Konungens hovförvaltning
Läkarstaten
Kleresistaten
Informationsavdelningen
Hovmarskalksämbetet 
H.M. Konungens hovstat med kansli
H.M. Drottningens hovstat
H.K.H. Kronprinsessans hovstat
Ceremonistaten
H.M. Konungens hovstall
Hushållet

Slottsstaten
Ståthållarämbetet
Stockholms slottsförvaltning
Drottningholms slottsförvaltning
Gripsholms slottsförvaltning
Ulriksdals slottsförvaltning
(Kungliga Djurgårdens Förvaltning lyder under Ståthållarämbetet men är självfinansierad.)
Husgerådskammaren
Bernadottebiblioteket
Skattkammaren
Livrustkammaren

Kungliga Djurgårdens Förvaltning

Kungliga Djurgårdens Förvaltning (lyder under Ståthållarämbetet men är självfinansierad.)

Finansiering 
Hovstaternas statliga anslag uppgick år 2012 till 123,5 miljoner kronor, varav 51 procent (det så kallade apanaget) gick till Hovstaten och 49 procent till Slottsstaten. Dessutom tillkommer intäkter från visningsverksamheten. Dessa pengar ska bland annat finansiera de anställdas löner samt representation, till exempel olika officiella tillställningar och kungafamiljens statsbesök. Kungliga Djurgårdens Förvaltnings verksamhet bekostas genom hyror och arrenden.

Enligt ett avtal från 1809 mellan kung Karl XIII och Riksens ständer har dessa utgifter inte behövts redovisats, utan fram till nyligen har Riksrevisionen bara haft insyn i den andra delen av statsbidraget (den som går till Slottsstaten) och i Kungliga Djurgårdens Förvaltnings verksamhet. I december 2011 tillkännagav riksdagen att regeringen borde göra en översyn av dess överenskommelse med Riksmarskalksämbetet om hovstaten och att översynen bör verka för en ökad insyn i hovstaten. 2013 meddelades att regeringen och Riksmarskalksämbetet enats om att hovstatens ekonomiska redogörelse skall bli utförligare och att den skall likna slottsstatens.

Se även 
 H.M. Konungens stab
 Kungl. Maj:ts Orden
 Kunglig dispositionsrätt i Sverige

Källor

Noter

Externa länkar
Kolo Touré

Kolo Abib Touré, född 19 mars 1981 i Bouaké, är en ivoriansk före detta fotbollsspelare och sedermera tränare. Han är för närvarande huvudtränare för Wigan Athletic. 

Kolo Touré spelade vanligtvis som mittback, men han kunde även spela på andra ställen i försvaret. Han var en av de viktigaste spelarna när han tog Elfenbenskusten till final i Afrikanska mästerskapen 2006, som de sedan förlorade på straffar. Han är även äldre bror till Yaya Touré och Ibrahim Touré, avliden 2014.

Den 28 juli 2009 accepterade Arsenal ett bud på 16 miljoner pund från Manchester City. Den 3 mars 2011 offentliggjorde Manchester City att klubben stängt av Touré tills vidare sedan han lämnat ett positivt drogtest utfört av WADA. I maj 2011 blev Touré avstängd i sex månader på grund av drogtestet, gällande perioden 2 mars 2011 till 2 september 2011.

Den 1 juli 2013 skrev Kolo Touré på för Liverpool FC efter att hans kontrakt hos Manchester City löpt ut.

Den 24 juli 2016 skrev Kolo Touré på för Celtic.

Referenser
Transfermarkt: Kolo Touré
Soccerbase: Kolo Touré

Noter

Ivorianska fotbollsspelare
Ivorianska landslagsspelare i fotboll
Ivorianska fotbollstränare
Engelska mästare i fotboll
Spelare i ASEC Mimosas
Spelare i Arsenal FC
Spelare i Manchester City FC
Spelare i Liverpool FC
Spelare i Celtic FC
Spelare i Premier League
Spelare i Scottish Premier League
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2002
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2006
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2008
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2010
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2012
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2013
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2015
Tränare i Wigan Athletic FC
Personer från Bouaké
Födda 1981
Levande personer
Män
Ivorianska idrottare under 2000-talet