kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mikaelikyrkan, Arvika

Mikaelikyrkan i Arvika tillhör Arvika-Ny församling, Karlstads stift. Kyrkan ligger vid Kyrkviken, en vik av Glafsfjorden.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan ligger vid Kyrkviken, en vik av Glafsfjorden.

Den äldsta partierna i den nuvarande stenkyrkan i Arvika härrör från 1600-talets mitt, men föregicks av en medeltida träkyrka som var helgad åt S:t Mikael. Muntlig tradition gör gällande att träkyrkan först stått på gården Dotteviks mark, men sedan flyttats till den nuvarande kyrkplatsen.

Den befintliga stenkyrkan består av rektangulärt långhus med tresidigt avslutat korparti, vidbyggd sakristia i norr samt västtorn. Ingång i väster samt mitt på långhusets nordsida (den forna sydportalen fungerar nu som dopnisch). Kyrkan påbörjades 1647, men var ännu inte på 1680-talet helt färdigställd. Dess nuvarande planform härrör från en radikal ombyggnad under 1780-talet, delvis efter C. F. Adelcrantz ritningar, då korpartiet fick tresidig avslutning samt västtorn och sakristia tillbyggdes.

Kyrkans exteriör har därefter förändrats i marginell omfattning och framstår som ett typiskt exempel på kyrkobyggandet under den gustavianska perioden. Kyrkans murar är vitputsade såväl utvändigt som invändigt och genombryts av stickbågiga fönsteröppningar. Kyrkorummet täcks av ett brädvalv med markerad taklist. Februari 1865 fick artisten Kumlin fria händer att omskapa och förbättra helgonen på predikstolen och altartavlan. Vid den genomgripande restaureringen 1947 i samband med kyrkans 300-årsjubileum avlägsnades en senare övermålning i vitt och guld av altaruppsats och predikstol och den ursprungliga polykromin togs fram, båda arbeten från 1700-talets mitt av den i Värmland flitigt anlitade bildhuggaren Isak Schullström.

Inventarier
Altaruppsatsen är gjord av Isak Schullström 1765
Nuvarande bänkinredning sattes dit 1947. 
Dopfunten är skapad av Bror Sahlström och Ola Eriksson 1904. 

Predikstolen av Isak Schullström är från 1739.

På kyrkans nordsida sitter en staty Ödmjukhet av Christian Eriksson. Konstnären är begravd alldeles framför statyn.

Orglar 
1840 byggde Erik Adolf Setterquist i Hallsberg en mindre orgel där delar från en annan orgel ingick.
1868 byggde Erik Adolf Setterquist i Örebro en orgel med 12 stämmor.
Den nuvarande läktarorgeln är byggd 1938 av Olof Hammarberg i Göteborg och är en pneumatisk piporgel. Orgeln har fria och fasta kombinationer och en registersvällare.

Kororgeln är från 1977 byggd av Grönlund orgelbyggeri och är mekanisk.

På inskription över bröstverket står det: Ecce Ancilla Domini = Se Herrens tjänarinna.

Övriga byggnader
Gravkapellet på kyrkogården byggdes år 1923, till kyrkan hör också ett sockenmagasin och en sockenstuga. Kyrkogården inhägnas av en kallmur.

Litteratur
Kyrkans beskrivs i SvK (Volym & År) 199–1985, Louise Tham, Mikaelikyrkan, Arvika västra kyrka, 1977.
(Artikeln bygger Riksantikvarieämbetets kyrkobeskrivning, skriven av Markus Dahlberg)

Källor

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Arvika
Kyrkobyggnader i Karlstads stift
Kyrkobyggnader i Arvika kommun
Kyrkobyggnader invigda under 1600-talet
Jamie Oliver

James Trevor "Jamie" Oliver, född 27 maj 1975 i Clavering, Essex, är en brittisk kock, programledare, författare och TV-personlighet. Han har gjort flera TV-serier om matlagning, bland annat Den nakna kocken. 

Jamie Oliver började laga mat redan som åttaåring i föräldrarnas pub i norra Essex. Han utbildade sig till kock vid Westminster Kingsway College och har sedan dess arbetat på restaurangerna Neal Street Restaurant och River Café i London.

Olivers humoristiska och engagerade stil har lett till stora framgångar som i sin tur gjort att flera matlagningsrelaterade produkter marknadsförs med hjälp av Olivers namn. Oliver äger också en egen restaurangkedja, Fifteen, med restauranger i London, Melbourne, Cornwall samt Asien.

År 2008 startade Oliver ett nytt projekt kallat "Jamies matrevolution". Han ansåg att den brittiska befolkningen åt för ohälsosamt och tror att större delen beror på att de köper mycket färdigmat bara för att de inte kan laga mat själva. Hans dokumentär om staden Rochester, där han börjar sin revolution, blev en succé och har sänts i många länder. Hans idé grundar på filmen "Pay It Forward" där en ung pojke förlitar sig på det goda i människan och gör tre goda gärningar för tre olika människor och säger till dem att göra samma sak.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Födda 1975
Brittiska kockar
TV-kockar
Män
Levande personer
Kokboksförfattare
Trefaldighetskyrkan, Arvika

Trefaldighetskyrkan är församlingskyrka för Arvika-Ny församling, Karlstads stift, Värmlands län. Kyrkan uppfördes 1909–1911, arkitekter var Ivar Tengbom och Ernst Torulf. Byggnadsstilen är en nationalromantisk blandstil med många stilar närvarande.

Kyrkan är byggnadstekniskt en treskeppig basilika, med polygonal absid och gaveltorn. Stomme och yttervägg är putsade murverk av natursten. Taket är ett sadeltak med lanternin och spira. Interiört är kyrkan putsad och har en öppen takstol. Taket är av trä. Den triangelformade fasaden avslutas uppåt i en lång spets, på sidorna finns tornhuvar i barockstil.

Vid konstruktionen av kyrkan ställdes kravet att materialet skulle hämtas lokalt. Teglet till kyrkan brändes i trakten, gnejsen i stengrunden är bruten i Dottevik. Från Glava hämtades skiffret till taket.

Inventarier 
Ivar Tengbom ritade själv inventarierna. Altaruppsatsen är en blandning av barock och fornnordisk stil. Den är skapad av Ola Eriksson, bror till Christian Eriksson. Dopfunten av täljsten är gjord av bildhuggaren Bror Sahlström. Altartavlan är målad av Björn Ahlgrensson. Flera kända ansikten kan återfinnas bland de tecknade personerna. Rundmålningen i koret är utförd 1949 av konstnären Simon Sörman. Målningen berättar om människans sökande efter Gud.

Mässingsljuskronorna är smidda av konstsmederna C G Ericsson och Lars Holmström.

Orgel
1911 byggde E A Setterquist en pneumatisk orgel med 26 stämmor och ett tonomfång på 56/30. Den hade 4 fasta kombinationer, 3 fria kombinationer samt registersvällare.

1959 byggde Olof Hammarberg en ny mekanisk orgel.

Kororegl
Kororegln är byggd 1989 av Kaliff och Löthman instrumentbyggeri i Ålem och är en mekanisk orgel.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Karlstads stift
Kyrkobyggnader i Arvika kommun
Byggnader ritade av Ivar Tengbom
Byggnader ritade av Ernst Torulf
Kyrkobyggnader invigda 1911
1911 i Sverige
Odelberg & Olson

AB Odelberg & Olson (O&O), var ett grossistföretag i stålbranschen hemmahörande i Stockholm.

Historia
 

Företaget bildades 1884 av Johan (John) Odelberg (född 1852) och Anders Olson (född 1862) som firman Odelberg och Olson. År 1924 ombildades rörelsen till aktiebolag under namnet AB Odelberg & Olson. 

Verksamheten utgjordes den första tiden huvudsakligen av agentur- och grossistverksamhet utan något egentligt lager. De lagerlokaler man sedan fick kom under lång tid att vara inrymd i källarvåningen till kontorshuset vid Apelbergsgatan 58. Dessa lokaler visade sig snart vara för små, och 1935 förvärvades en tomt vid Liljeholmen från Statens Järnvägar. Även kontorslokalerna var otillräckliga, och 1938 flyttades dessa till Kungsgatan 4A.

Lagerlokalerna som byggdes vid Liljeholmen kom snart tillsammans med den intilliggande grannen och konkurrenten Söderberg & Haak AB att bilda ett svåröverskådligt industriområde med egen hamn och godsstation som kom att kallas Marievik. 1965 byggde Odelberg & Olson även ett lager i industriområdet Norra kajen i Sundsvall. År 1972 blev Odelberg & Olson dotterbolag till AB Tibnorinvest vilket 1976 förvärvades av Söderberg & Haak för att bilda Tibnor AB. Tibnor är sedan 1979 ett dotterbolag till SSAB. Grossistverksamheten vid Liljeholmen avvecklades under 1980-talet.

Externa länkar

Källor
Föreningen Stockholms Företagsminnen: Söderberg & Haak
Odelberg & Olsons nya järnvarulager vid Norra kajen i Sundsvall
Tibnor, vår historia

Odelberg & Olson
Efternamnspar
Ernst Eklund

Ernst Olof Eklund, född 6 augusti 1882 i Gästbo, Östervåla socken, Uppland, död 3 augusti 1971 i Bromma, var en svensk teaterchef, skådespelare och regissör.

Biografi 
Eklund var först posttjänsteman och verkade som sådan från 1903 men började spela amatörteater när han tjänstgjorde i Gävle. 

År 1908 debuterade han som sångare men övergick 1910 till att arbeta som skådespelare. 1917 kom han till Blancheteatern och blev också dess chef. Under sin karriär var han chef för sex olika privatteatrar, Blancheteatern 1917–1926, Komediteatern  1923–1938, Konserthusteatern  1926–1927 Skansenteatern  1934–1940 Oscarsteatern 1938–1941 och Lisebergsteatern i Göteborg 1947–1956. Han debuterade på film 1914 i Victor Sjöströms Strejken. 

Han gifte sig 1919 med Alice Uddgren och blev far till skådespelaren Nils Eklund och museimannen, konstkritikern och författaren Hans Eklund. Ernst och Alice Eklund utgjorde ett av sin samtids mest populära kändispar som både spelade mot varandra och drev teater sida vid sida i många år. De var först med att introducera Bertolt Brecht i Sverige; redan 1929 satte paret upp Tolvskillingsoperan, Alice spelade Polly och Ernst Mackie Kniven samt regisserade.

Teater

Roller (ej komplett)

 Octavius i Antonius och Kleopatra
 Engstrand i Gengångare
 Turman i Geografi och Kärlek
 Prior i Till främmande hamn

Regi (ej komplett)

Filmografi
 
1915 – Strejken
1919 – Jefthas dotter
1920 – Kärlek och björnjakt 
1920 – En hustru till låns
1922 – Ödets redskap
1922 – Lord Saviles brott
1932 – En stulen vals
1933 – En natt på Smygeholm
1934 – Sången till henne
1934 – En stilla flirt
1935 – Under falsk flagg
1936 – Johan Ulfstjerna
1936 – Fröken blir piga
1936 – Stackars miljonärer
1938 – Milly, Maria och jag
1939 – Ombyte förnöjer
1941 – Hemtrevnad i kasern
1941 – Den ljusnande framtid
1941 – Fröken Kyrkråtta
1942 – Morgondagens melodi
1942 – Vi hemslavinnor
1942 – Jacobs stege
1942 – Det är min musik
1942 – Farliga vägar
1943 – Älskling, jag ger mig

1943 – Flickan är ett fynd 
1944 – Lev farligt
1944 – Gröna hissen
1945 – Maria på Kvarngården
1945 – Jagad
1946 – Brita i grosshandlarhuset
1946 – Kris
1948 – Banketten
1949 – Smeder på luffen
1951 – Dårskapens hus
1954 – Café Lunchrasten
1954 – Seger i mörker
1955 – Så tuktas kärleken

TV-produktion
1961 – Kardinalernas middag

Regi
1943 – Flickan är ett fynd

Filmmanus
1945 – Quartetto pazzo

Bibliografi

Referenser

Noter

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 

Ernst och Alice Eklunds arkiv, Musik- och teaterbiblioteket (Musikverket) 

Svenska teaterregissörer
Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska teaterchefer under 1900-talet
Svenska filmregissörer
Personer från Östervåla socken
Födda 1882
Avlidna 1971
Brommabor
Män
Mats Qviström

Mats Thore Qviström, född 30 januari 1958 i Sollentuna, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Qviström är utbildad vid Teaterhögskolan i Malmö 1980–1983. Under flera säsonger spelade han sommarteater i Södertälje. Han har erfarenhet från Boulevardteatern och Riksteatern (1987-1988). Åren 1988–1993 var han anställd vid Malmö stadsteater där han uppmärksammades för titelrollen i Don Juan, narren i Trettondagsafton och Valère i Den girige.

Nils Poppe engagerade honom till Fredriksdalsteatern i Helsingborg där han spelade i Spanska flugan 1992 och Bröderna Östermans huskors 1993, båda mot Mia Poppe. Därefter följde engagemang vid Östgötateatern och Stockholms stadsteater. Under 2007–2008 medverkade Qviström i många pjäser på Stadsteatern, som till exempel Krig och fred och Arsenik och gamla spetsar. På Stadsteatern har han arbetat tillsammans med skådespelare som Gustaf Skarsgård och Kjell Bergqvist.

Qviström gör Tintins svenska röst i Nelvanas tecknade TV-version om seriefiguren.

Filmografi

TV produktioner 
 1994 – Bröderna Östermans huskors
 1993 – Spanska flugan
 2000 - Skärgårdsdoktorn
 2017 - Syrror
 2017 – Jakten på tidskristallen (julkalender)

Teater

Roller (ej komplett)

Radioteater

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska skådespelare
Svenska röstskådespelare
Födda 1958
Män
Levande personer
Personer från Sollentuna
Lextorp

Lextorp är en stadsdel med ca 4 000 invånare i södra utkanten av Trollhättan, ca 2,5 km från centrum, som till större delen uppfördes från början av 1970-talet och tio år framåt.

Lextorp har ett delområde som kallas Granngården, med höghus och centrumanläggning, invid vilket Lextorpskyrkan ligger.

Närmast E45 ligger ett villaområde som även inkluderar en del äldre hus. I övrigt består stadsdelen uteslutande av småhus, varav en stor del är radhus.

Den 14 oktober 2021 meddelade Sveriges polismyndighets nationella operativa enhet (NOA) att de har uppgraderat Trollhättans stadsdelar Lextorp, Kronogården och Sylte från utsatta stadsdelar till riskområden. Det är den mittersta nivån av tre nivåer.

Källor

Noter

Stadsdelar i Trollhättan
Kyrkeby, Lilla Edets kommun

Kyrkeby är kyrkbyn i Västerlanda socken i Lilla Edets kommun, belägen cirka 7 kilometer söder om Lilla Edet. Bebyggelsen ingår i den av SCB definierade småorten Ballabo och Kyrkeby.

Västerlanda kyrka är från 1200-talet.

Källor 

Orter i Lilla Edets kommun
The Woodsman

The Woodsman är en amerikansk film från 2004, i regi av Nicole Kassell.

Handling 
Efter tolv år i fängelse för sexuella övergrepp mot barn släpps Walter ut. Han bosätter sig i en liten stad där han tänker leva ett stilla liv.

Rollista (i urval) 
 Kevin Bacon - Walter
 Kyra Sedgwick - Vickie
 Mos Def - segeant Lucas
 Benjamin Bratt - Carlos
 David Alan Grier - Bob
 Eve - Mary-Kay
 Kevin Rice - Candy
 Anna Gyllenhammar - (Svensk) litet fattigt barn

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Amerikanska dramafilmer
Filmer 2004
Stoppa E4 Väst - Kulturpartiet

Stoppa E4 Väst - Kulturpartiet var ett politiskt parti som bildades 1994 i Uppsala kommun som ett enfrågeparti. Partiet hette vid bildandet enbart Stoppa E4 Väst.

Historia
Partiet bildades som en motåtgärd till Vägverkets planer att bygga om E4 till en motorväg som skulle gå en bit utanför Uppsalas bebyggelse. Projektet hette "E4-väst" och fick hård kritik från många håll och olika politiska grupperingar motarbetade Vägverkets lösning. Ett av resultaten på detta motstånd blev just Stoppa E4 Väst. Detta parti bestod av motståndare till vägbygget men som i övrigt hade skilda politiska uppfattningar. Partiet gav officiellt stöd för en alternativ lösning på motorvägsbygget som var lite östligare. Det var dock inte samtliga anhängare till partiet som stödde detta alternativa motorvägsbygge, då en del i stället var motståndare till samtliga motorvägsbyggen. För partiet prioriterades det därför högre att stoppa det ena motorvägsbygget än att gynna det andra.

Partiet hade sin första valrörelse i samband med valet 1994 och inriktade sig enbart på att få platser i kommunfullmäktige. Partiet satsade på att komma in i kommunfullmäktige i Uppsala och i Tierps kommun och lyckades också med detta i Uppsala. Inom kommunfullmäktige tänkte man sedan enbart inrikta sig på de frågor som berörde E4 och i andra frågor lägga ned sin röst. Partiet bestod av medlemmar från de flesta olika partier och ville därför inte benämna sig som ett vänster- eller högerinriktat parti.

Inför valrörelsen 1998 hade partiet bytt namn till Stoppa E4 Väst - Kulturpartiet. Detta var en markering för att visa att de hade börjat intressera sig även för kulturfrågor i Uppsala. Även om E4 var den stora frågan så var nu även kulturfrågorna en viktig punkt hos partiet. Även denna gång lyckades de komma in i kommunfullmäktige i Uppsala och Tierp (ett mandat i vardera kommun). Under denna mandatperiod led partiet ett stort nederlag i sin fråga då beslut fattades att E4 skulle byggas enligt den lösning som de motarbetat. Vid valet 2002 åkte de också ut från kommunfullmäktige och slutade sedan att vara aktiva. 2007 var det motorvägsbygge som de motarbetat färdigbyggt och öppnades för trafik.

Politisk färg
Partiets politiska färg var lila, vilket de ansåg var en lämplig färg för att visa att de var en blandning av både vänster- och högerpolitiker. Den lila färgen kunde dock misstolkas under valrörelsen 1994 då Folkrörelsen Nej till EU också använde lila färg som kännetecken. Detta kunde misstolkas då detta parti inte hade tagit ställning om Sverige skulle gå med i EU eller inte.

Referenser

Politiska partier bildade 1994
Politiska partier upplösta 2002
Regionala politiska partier i Sverige
Lokala politiska partier i Sverige
Historiska politiska partier i Sverige
Uppsala kommun
Tierps kommun
Enfrågepartier
Heliocentrisk bana

Heliocentrisk betyder med solen i centrum.

En himlakropp sägs ha en heliocentrisk bana om den i huvudsak kretsar kring solen och inte kring någon annan himlakropp. Exempel är alla planeter, asteroider och kometer i vårt solsystem. Månen däremot rör sig kring jorden och månens bana är därför en geocentrisk bana. Andra himlakroppar rör sig varken runt solen eller runt jorden, till exempel andra stjärnor/solar och månar kring andra planeter.

En himlakropps heliocentriska position är himlakroppens position i förhållande till solen. Om positionen ges i förhållande till jorden kallas den positionen himlakroppens geocentriska position.

Se även
Heliocentrisk världsbild
Geocentrisk världsbild
Celest mekanik
Celesta mekanikens historia

Celest mekanik
Johan Borgert

Leif Johan Borgert, född 8 juli 1978 i Säffle, men uppväxt i Falun, är en svensk sångare och artist, bosatt i Stockholm. Johan Borgert ges ut på skivbolaget NONS.

Diskografi
Album
Johan Borgert (2003)
Johan Borgert & Holy Madre (2004)
Holy Madre (2006)
Nu är jag ett as (2010)

Singlar
"Skott i hjärtat" (som sångare i Scott) (1997)
"Fabriksslavarna" (2002)
"Smal" (2003)
"Jag tror jag heter Daniel ikväll" (2004)
"Du ville betyda något för någon" (2005)
"Hot om sex" (2010)
"Smalfilm" (2010)
Chefen är död (2020)
Guld EP (2020)

Medverkar även på:
 i duett med Kajsa Grytt.

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska sångare
Män
Födda 1978
Levande personer
Personer från Säffle
Percy Spencer

Percy Spencer, född 9 juli 1894 i Howland, Maine, död 8 september 1970 i Newton, Massachusetts, är uppfinnaren bakom mikrovågsugnen.

När Spencer en dag gick fram till en magnetron, märkte han att en chokladbit i hans ficka smälte. Spencer blev genast intresserad och började experimentera. Han lade ett ägg i en kastrull med magnetronen ovanför. En medarbetare fick den exploderande äggulan utsmetad över hela ansiktet. För Spencer var saken klar: om man kunde värma ägg så effektivt, borde man kunna värma annan mat också. Spencer sökte patent på sin uppfinning, och den första kommersiella mikrovågsugnen producerades av Raytheon Company år 1947. Den blev dock ingen försäljningssuccé.

Källor 

Amerikanska uppfinnare
Födda 1894
Avlidna 1970
Män
Raytheon Company
Gösta Törneqvist

Gustav (Gösta) Törneqvist, född 28 mars 1885 i Stockholm, död 12 augusti 1936 i Stockholm, var en svensk tecknare, grafiker, målare och författare.

Han var son till bankkamreren August Törneqvist och Hillevi Georgine Norlin. Efter studentexamen 1903 studerade Törneqvist konst för Carl Wilhelmson vid Valands konstskola i Göteborg 1907–1909. Han gjorde sig framför allt känd som grafiker och skämttecknare 

Han var en stående medarbetare i skämttidningen Söndags-Nisse och Grönköpings Veckoblad; för skämttidningen Kurre var han redaktör 1910–1911. Som skriftställare utgav han boken Svarta får och grå får och ett par små hvita samt äventyrsromanen Allan Bredas affär och tillsammans med Hasse Zetterström och Oscar Rydqvist utgav han en bok med anledning av Grönköpings 300-årsjubileum. Törneqvist var sparsam med utställningar men 1909 ställde han ut tillsammans med Mollie Faustman, Carl Luthander och Frans Timén på Hallins konsthandel i Stockholm och han var representerad med träsnitt och etsningar vid Baltiska utställningen i Malmö 1914. 

Törneqvist finns representerad vid Moderna museet i Stockholm.

Törneqvist var åren 1910–1915 gift med konstnären Mollie Faustman och 1922–1924 med Åsa Jakobsen (1901–1962).

Bibliografi (urval)
1911 – Svarta får

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 498-499, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Externa länkar
GÖSTA TÖRNEQVIST på Konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 20 augusti 2012.
 

Svenska grafiker under 1900-talet
Födda 1885
Avlidna 1936
Män
Svenska illustratörer
Grönköping
Konstnärer från Stockholm
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Frans Timén

Frans Helge Timén, född 6 januari 1883 i Göteborg, död 29 augusti 1968 i Örebro Nikolai församling, var svensk landskapsmålare och tecknare.

Timén växte upp på Nya Varvet i Göteborg. Familjen flyttade 1898 till Vänersborg, sedan fadern blivit fängelsedirektör på länsfängelset där. Efter studentexamen 1903 vid Vänersborgs högre allmänna läroverk och några års informationstjänst, studerade Timén 1906–1907 på Valands konstskola i Göteborg för Carl Wilhelmson. Han deltog 1906, 1908 och 1909 i Göteborgs Konstförenings utställningar, samt 1909 i en utställning i Hallins konsthandel i Stockholm tillsammans med tre andra Valandelever: Mollie Faustman, Carl Luthander och Gösta Törneqvist.

Åren 1911–1912 vistades Timén i Paris och åren 1920–1923 på Mallorca och på den spanska östkusten. År 1918 flyttade han från Vänersborg till Stockholm och, efter hemkomsten från Spanien, till Finnerödja, där han under långa perioder bodde i en av flyglarna på Skagersholms herrgård. Han var barndomsvän till Gunnar W. Andersson, som då ägde Skagersholm och som bekostat bland annat Spanienresan. Denne uppförde på 1930-talet ett tvåvåningsbåthus på Järnbodudden i Skagern, i vilket han lät inreda en ateljé till Timén. Byggnaden är sedan 2010 kulturminnesmärke. År 1936 gifte han sig med textilläraren Gerd Widell och flyttade till Örebro, där han bodde till sin död.

Timén deltog i bildandet av konstnärsgruppen Optimisterna och var under åren 1926–1935 representerad på gruppens utställningar, av vilka särskilt utställningarna 1928 på Liljevalchs och 1930 på Konstakademien uppmärksammades. Han blev 1948 medlem av Färg och Form, ställde ut separat i gruppens galleri 1942, 1951 och 1957 och deltog regelbundet i gruppens samlingsutställningar. Han är representerad i flera museer. Nationalmuseum, Moderna museet, Göteborgs stadsmuseum  och  Kalmar konstmuseum, Vänersborgs museum  och Örebro läns museum, samt Vår gård har större samlingar av Timéns konst.

Han blev 1949 ledamot av Konstakademien, erhöll 1963 Örebro läns landstings första kulturstipendium och fick 1967 mottaga Hjalmar Bergmanpriset.

Frans Timén är begravd på Strandkyrkogården, Vänersborg.

Litteratur
Erik Timén: Pappa målaren. Om konstnären Frans Timén. En levnadsteckning. Från bergslag och bondebygd 58, Örebro 2008

Källor
Sture Johanson: Frans Timén i Vänersborgs söners gilles årsskrift 1984
Erik Timén: Frans Timén i Projekt Runebergs Nordic Authors

Noter

Externa länkar 
  av Örebro läns museum

Svenska landskapsmålare
Ledamöter av Konstakademien
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Moderna museet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Konstnärer från Göteborg
Födda 1883
Avlidna 1968
Män