kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rörflen

Rörflen (Phalaris arundinacea) är ett storväxt gräs med grova, styva, raka strån och breda blad. Det växer vid stränder, i vattengropar och diken med mera och blir där inte sällan två meter högt; det förekommer någon gång även mera lågväxt även på torrlagd mark. Småaxet har en enda utvecklad blomma med styvt och glansigt ytterblomfjäll som är kortare än båda tomfjällen; dessutom innehåller småaxet två små förkrymta blommor av pensellik form, en på var sin sida av ytterblomfjällets bas.

Denna art är utbredd över hela Norden och ett inhemskt gräs, som odlas som prydnadsväxt, nämligen i sorten 'Picta', som har vitrandiga blad och vanligen kallas randgräs. Ofta ser man detta gräs, "det randiga människogräset", planterat på kyrkogårdar, där det står för att, såsom en författare säger, "påminn om att ingen människas liv är den andras likt, utan skiftar som gräsets blad".

Som fodergräs lämnar rörflenen mycket stor avkastning, men blir tidigt för grovt och hårt. Stränder med osäker mark blir fastare, om de planteras med jordstamsbitar av rörflen, förankrade genom vidbundna stenar. Detta storväxta gräs kan liksom vass användas till beläggning av väggar, som ska rappas.

Rörflenens goda etableringsförmåga och den höga avkastningen, som är likartad i hela Sverige, har gjort att växten kommit ifråga som energigräs. Den skördas då vanligtvis på våren, vilket gör att man får en torr bränsleråvara och att en stor del av växtnäringen lämnas kvar i marken -tillgänglig för nästa växtsäsong. En nackdel som bränsleråvara är dock rörflenens höga askhalt. Goda fiberegenskaper har gjort att den också testats som råvara till pappersmassa.

En äldre vetenskaplig synonym var Typhoides arundinacea.

Rörflen innehåller de potenta psykedeliska alkaloiderna N,N-dimetyltryptamin (DMT) samt 5-metoxi-N,N-dimetyltryptamin (5-MeO-DMT). Grästuvor i naturen innehåller endast små mängder av dessa material. Odlat gräs kan med manipulering av växtförutsättningarna stressas att producera betydligt högre halter av de aktiva substanserna.

Externa länkar
Den virtuella floran - Rörflen
Rörflen som bränsleråvara
Rörflen som fiberråvara

Extraktion av drogen.
 

Gräs
Rö Växtindex
Safsa

Safsa (Osmunda regalis) är en högväxt, rikbladig, nästan busklik och till bladens form och färg särdeles vacker ormbunke. I Sveriges sydligaste landskap är den tämligen allmän på åbräddar, på tuvor i kvarndammar, på holmar eller till och med ute i grunt vatten, och är även spridd på några få lokaler upp till södra Norrland. Safsa är sällsynt i Danmark och Norge , men för övrigt vitt utbredd över Europa, Asien (även Indien), södra Afrika, Nord- och Sydamerika samt Nya Zeeland. Bladen är dubbelt parbladiga, och deras övre del är sporalstrande, men inte den nedre. De flesta flikarna i den sporalstrande delen är helt och hållet ombildade för denna funktion, till formen mycket smala och alldeles överhöljda av sporgömmen.

Familjen safsaväxter (Osmundaceae) skiljer sig från andra ormbunkar framför allt genom sporgömmets konstruktion. I stället för den hygroskopiskt arbetande ringen har sporgömmets vägg en rundad grupp tjockväggiga celler och genom dessas verkan öppnar sig sporgömmet med en lodrät springa, inte som hos andra med en tvärspringa.

Safsan eller "safsabusken" har i Sverige även fått namnet "kungsbräken". Det förra, sydsvenska namnet har man trott sig kunna förklara ur ett gammalt gotiskt ord, som betyder "veta", eftersom man förr trodde att denna ormbunke kunde ge hemliga kunskaper.

Externa länkar 
Den virtuella floran - Safsa

Safsaväxter
Sa Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
Sandvedel

Sandvedel (Astragalus arenarius) är en sällsynt skandinavisk växt, allt sedan Carl von Linnés resa till Skåne endast känd från dess kuster, där den särskilt växer ymnigt på flygsandsfälten och drivorna i Vittskövle-trakten. Någon gång anträffas den även på barlast på andra ställen av Sveriges östersjökust. Den är en utpräglat psamofil växt, avpassad för livet i flygsandsjordmånen, eller, såsom ordet betyder, en "flygsandsälskande" art, ett namn, som kanske måhända säger för mycket, eftersom växter trivs på en dylik jordmån, därför att de framför andra är i stånd att där uthärda sin tillvaro. Benämningen psammofyt eller sandväxt är därför att föredra. Sandkloärtens underjordiska stammar är mycket långa och rikt förgrenade till vitt krypande och djupt nedträngande utlöpare, och rötterna går på djupet ned till de sandlager, som hållas fuktiga av grundvattnet. Stjälkarna är däremot helt korta (1-2 decimeter långa) och ofta nedtryckta eller utbredda över sanden, så att endast de blombärande topparna är böjda upp över marken; bladen är merendels rännformigt hopvikna, så att blott den vitludna undersidan synes men översidan döljes och skyddas. Även baljorna är vitludna. Dessa anordningar hos de ovanjordiska delarna syftar till att trygga växten mot temperaturväxlingar och vattenförlust på den vindöppna, ofta överdrivet ljusstarka och upphettade ståndorten i flygsanden.

En äldre svensk synonym är sandkloärt.

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Sandvedel
 

Ärtväxter
Sa Växtindex
Fridlysta växter i Sverige
Flickan från Paradiset

Flickan från Paradiset är en svensk dramafilm från 1924 i regi av Theodor Berthels.

Om filmen
Filmen premiärvisades 15 september 1924 på biograf Palladium i Malmö. Den spelades in i en ateljé i kvarteret Harpan på Linnégatan i Stockholm av Adrian Bjurman. Theodor Berthels gjorde här sin debut som filmregissör.

Roller i urval
Mathias Taube - Torkel Gudmundson 
Hilda Borgström - Märta, hans hustru 
Jessie Wessel - Hildur, deras dotter 
Gösta Nohre - Ragnar, äldste sonen 
Åke West - Börje, yngste sonen 
Fridolf Rhudin - Måns Persson 
Carl Ström - ingenjör Ruterberg 
Uno Henning - John Wiksjö 
Wictor Hagman - Harry Karlsson, bondfångare 
Ingeborg Olsen - Gudrun, Ragnars käresta 
Gösta Hillberg - detektiv 
Nils Andersson - detektiv 
Thure Jarl - detektiv

Svenska dramafilmer
Filmer 1924
Svenska 1920-talsfilmer
Blaze of Glory

Blaze of Glory är Jon Bon Jovis debutalbum. Albumet var soundtrack till filmen Young Guns II och blev nominerad för en Oscar för bästa sång. Samma låt var även nominerad till en Grammy och vann en Golden Globe.

Låtlista
Billy Get Your Guns
Miracle
Blaze of Glory
Blood Money
Santa Fé
Justice in the Barrel
Never Say Die
You Really Got Me Now
Bang a Drum
Dyin' Ain't Much of a Livin'
Guano City

Musikalbum 1990
Sandkrassing

Sandkrassing (Teesdalia nudicaulis) är en höstgroende, ettårig ört, tidigt blommande och ofta bortvissnad redan vid midsommar. Den är till blomma och frukt närmast lik släktet skärvfrön (Thlaspi). Dock visar sandkrassingar (Teesdalia) den avvikelsen, att blomkronan är olikbladig, eftersom de två utåtvända (eller främre) kronbladen är större än de övriga och har även en något skiljaktig fruktform, eftersom skidan är krökt i riktning mot huvudaxeln eller något kupig och längdsnittet följaktligen skärformigt.

Artnamnet "nudicaulis" syftar på de nästan bladlösa stjälkarna från den basala bladrosetten. Denna art införlivas stundom med släktet Iberis, varav två arter allmänt odlas; deras blomkrona är ännu starkare zygomorf, så att blomställningen genom de främre kronbladens betydliga storlek och klara färg (vit eller purpurröd) blir tät, färgrik och en vacker trädgårdsprydnad. Deras svenska namn är blomkrasse och rosenkrasse. Dessa Iberis-arter hava mångbladig stjälk.

Sandkrassing växer på torra och sandiga gräsmarker (backar, betesmarker) i södra och sydvästra Sverige, i synnerhet i kusttrakterna, och finnes även längs Norges södra kust; den saknas i Finland. 

Ett äldre namn för sandkrassing var sandkrasse.

Externa länkar
Den virtuella floran - Sandkrassing

Korsblommiga växter
Sa Växtindex
Brenner, Sydtyrolen

Brenner (;  ; ladinska: Prëner) är en ort och kommun i Sydtyrolen i norra Italien, cirka 60 km norr om Bolzano i Brennerpasset. Enligt en folkräkning 2011 talar 80,86% av befolkningen tyska, 18,64% italienska och 0,50% ladinska som sitt modersmål.

Motorvägen A22, (tyska: Brennerautobahn, italienska: L'Autostrada del Brennero), är en motorväg i Italien som går mellan Brenner och Modena.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Trentino-Alto Adige
Kommuner i provinsen Sydtyrolen
The Militant

The Militant är en internationell kommunistisk veckotidning som trycks i USA och i Sverige distribueras av Kommunistiska Förbundet. Tidningen startades 1928 av den amerikanska trotskisten James P. Cannon.

Externa länkar
 
The Militant

Amerikanska tidskrifter
Trotskistiska tidskrifter
Tidskrifter startade 1928
Lyckonålen

Lyckonålen är en svensk dramafilm från 1916 i regi av Mauritz Stiller.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 31 januari 1916 på Biorama i Malmö. Stockholmspremiär på Röda Kvarn den 1 maj samma år. Filmen spelades in vid Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö med exteriörer från gator och kajer kring Riddarhuspalatset i Gamla Stan och Norra Djurgården i Stockholm av Hugo Edlund. Manusförfattaren Alexander Vichetos är en pseudonym för Mauritz Stiller och Ester Julin.

Rollista 
Richard Lund – Dick, styrman 
Oscar Winge – O'Brien, sjökapten 
Greta Almroth – Nelly, kaptenens dotter, förlovad med Dick 
Stina Berg – kaptenens hushållerska 
John Ekman – Atkinson, förbrytare 
Greta Pfeil – Atkinsons väninna

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1916
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Mauritz Stiller
Stockholm på film
Förlorade filmer
Svenska stumfilmer
Svenska kortfilmer
Kortfilmer 1916
Shohreh Aghdashloo

Shohreh Aghdashloo, född 11 maj 1952 i Teheran, är en iransk skådespelerska.

I början av 1970-talet blev hon känd för sin medverkan i filmen Soteh Delan (Broken Hearts). Under den islamiska revolutionen i Iran flydde Aghdashloo till Storbritannien, men på grund av sitt intresse för film flyttade hon år 1987 till Los Angeles i USA. Hon blev internationellt känd genom filmen Ett hus av sand och dimma från 2003, där hon spelade mot Ben Kingsley och Jennifer Connelly. Shohreh Aghdashloo blev vid Oscarsgalan 2004 den första kvinna från Mellanöstern som har nominerats till en Oscar, för bästa kvinnliga biroll. Hon har även haft en framträdande biroll i TV-serien 24 och spelade FN-undersekreteraren Chrisjen Avasarala i science fiction-serien The Expanse.

Externa länkar 

Iranska skådespelare
Födda 1952
Levande personer
Kvinnor
Sattar

Sattar, född 19 november 1949, är en iransk sångare. Sattar slog igenom med musiken till den iranska TV-serien Morad Barghi. År 1978 emigrerade han till USA och fortsatte där sin karriär.

Referenser

Externa länkar 
 Sattars officiella webbplats

Iranska sångare
Personer i Iran under Pahlavidynastin
Män
Levande personer
Födda 1949
Maddalena Belfiore

Maddalena Belfiore född 27 maj 1928 i Kearny, New Jersey, död 18 maj 2007, var en amerikansk dragspelerska. Hon började spela dragspel redan vid 6 års ålder och har studerat för lärare som Andy Arcari, Joe Biviano, Louis Ioro, Charles Nunzio, Theodore Pezzolo och Pietro Frosini.

Sitter med i styrelsen för American Accordionists' Association och var dess ordförande 1971-1972, 1975-1976 samt 1979-1980.

Källor

Amerikanska dragspelare
Födda 1928
Avlidna 2007
Kvinnor
Sterzing

Sterzing (;  ) är en ort och kommun i Sydtyrolen i norra Italien. Det är den största orten i den södra delen av Wipptal och floden Eisack flyter genom Sterzing. Sterzing gränsar till kommunerna Brenner, Freienfeld, Pfitsch och Ratschings.

Kommunen hade 6 950 invånare (2021). Enligt en folkräkning 2011 talar 73,64% av befolkningen tyska, 25,95% italienska och 0,41% ladinska som sitt modersmål.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Kommuner i provinsen Sydtyrolen
Orter i Trentino-Alto Adige
Sterzing
Sunshine in the Rain

Sunshine in the Rain, skriven av Alexander Bard och Anders Hansson, är en låt som ursprungligen framfördes av den svenska popgruppen BWO (då "Bodies Without Organs") och finns på deras studioalbum Prototype från 2004. Sångtexten handlar om kärlek på stora geografiska avstånd (Berlin, London, New York och Rom är orterna som nämns).

Listframgångar 
Låten släpptes på singel 2005 och blev en stor hit i Sverige. Den låg som högst på 12:e plats på den svenska singellistan och testades också på Svensktoppen, där den låg i 26 veckor under perioden 13 november 2005–7 maj 2006, med första plats som främsta placering, innan den lämnade listan. Låten låg även på Tracks.

Listplaceringar

Coverversioner 
En text på svenska av Mårten Sandén heter När du kommer hem, och spelades in som cover i dansbandsversion av Carina Jaarnek och hennes orkester, och släpptes på singel 2006 och gick in på Sverigetoppen. Den nominerades till Guldklaven 2006 för årets dansbandslåt. Priset gick dock till När du var här av Drifters.

Den taiwanesiska popartisten Jolin Tsai har spelat in en version som kallas Sun Will Never Set.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Engelskspråkiga sånger
Geografisånger
Musiksinglar 2005
Musiksinglar 2006
Svensktoppsmelodier 2005
Svensktoppsmelodier 2006
Singlar utgivna på EMI Music Sweden
Sånger 2004
Låtar av Anders Hansson
Låtar av Alexander Bard
Dariush Eghbali

Dariush Eghbali, persisk sångare, född 4 februari 1951 i Teheran och uppväxt i Karaj. Dariush Eghbali har givit ut 25 skivor och anses vara en av Irans största sångare genom tiderna.

Diskografi

Studioalbum
 Be Man Nago Doset Daram (1971/1978)
 Cheshme Man (1973/1974)
 Mosabbeb (1975) (With Googoosh)
 Shaghayegh (1975/1976)
 Sale 2000 (1976/1977)
 Faryad Zire Ab (1977)
 Jangal (1978)
 Salam Ey Khake Khobe Mehrabani (1980)
 Nadim (1982)
 Parandeye Mohajer (1983)
 Emrooz (1984)
 Nazanin (1990) 'According to Album Cover'
 Zenduni (1991)
 Khamoosh Namirid (1987)
 Khake Khasteh (1989)
 Noon o Panir o Sabzi (1990) (With Ebi)
 Aman Az (1992)
 Sofreh Seen (1993) (With Hatef)
 Bachehaye Iran (1995)
 Ashofteh Bazar (1996)
 Ahay Mardome Donya(1997)
 Gole Bita (1999)
 The Beloved is Here: Rumi (2003)
 Dobareh Misazamat Vatan (2003)
 Rahe Man (2005)
 Mojezeh Khamoosh (2009)
 Donyaye In Roozaye Man (2010)
 Ensan (2011)
 The Beloved is Here II: Hafez (2012)

Externa länkar 
 Dariush Eghbali

Iranska sångare
Män
Födda 1951
Levande personer
Personer från Teheran
Sandvita

Sandvita (Berteroa incana) är en flerårig ört i familjen korsblommiga växter.

Beskrivning 
Sandvitan har örtstånd och skidor av grågrön, stundom till och med vitgrå färgton. Denna färg förorsakas av ett tätt överdrag av stjärnhår, ett slags hårighet som inte är ovanlig inom de korsblommiga växterna hos de arter som växer på mycket heta eller starkt blåsiga platser. Genom dessa hårbildningar håller växten under längre tid kvar regn och dagg och fördelar vattendropparna till ett jämnt vattenlager över sin yta. Dessutom bidrar en dylik ytbeklädnad sannolikt att dämpa växtens vattenavdunstning under torr väderlek (jämför till exempel hedblomstret) och är slutligen genom sin ljusa färg ett skydd mot stark solbelysning.

Släktet sandvitor har djupt tvåkluvna kronblad och igenkänns dessutom på den smalt elliptiska, inte hinnkantade skidan och dennas tydligt förlängda spröt. Sandvita är mångårig med kvarlevande pålrot (jämför med ryssgubbar). Den ses i blomning långt in på senhösten.

Sandvitan har en tillplattad fröskida, men i den riktningen, att bredsidorna är parallella med mellanväggen. Skidans två valvler är plattade och upptar hela bredsidorna (ej dubbelvikna som hos till exempel släktena skärvfrön och lomme), och mellanväggen är av samma bredd som de. Här saknas därför den mittlinje på vardera plattsidan, den sitter nämligen hos sandvitesläktet längs skidans smala kanter.

Utbredning och förekomst 
Dess förekomst är tämligen begränsad; i vissa delar av Skåne är den allmän på grus och sand, vid vägar, på åkrar och så vidare. Sedan Linnés tid har den spritt sig ända upp till södra Norrland, men är vanlig bara vid några större städer (till exempel Stockholm och Uppsala), huvudsakligen på grusiga platser (barlast, järnvägsbankar), men även på trädor och gräsbackar, eller till och med på frodigare gräsmark, där den får renare gröna blad. Den finns även på spridda ställen i södra och mellersta Norge, där den är iakttagen sedan 1826, samt i södra och mellersta Finland.

Källor

Externa länkar
Den virtuella floran - Sandvita

Korsblommiga växter
Sa Växtindex
Felix Morrow

Felix Morrow, född 3 juni 1906 i New York, död 28 maj 1988 i New York, var en amerikansk kommunistisk politiker, aktiv i Socialist Workers Party, men uteslöts ur partiet 1946 för att han hade börjat att närma sig Max Shachtmans grupp.

Felix Morrow har skrivit en bok om spanska inbördeskriget som är översatt till svenska.

Referenser

Amerikanska socialister
Män
Födda 1906
Avlidna 1988
Amerikanska trotskister
Personer från New York
Pioneer Corporation

Pioneer Corporation är en stor japansk tillverkare av elektroniska produkter. Pioneer tillverkar främst konsumentelektronik i form av Radio och HiFi-utrustning. Pioneer grundades av Nozomu Matsumoto 1938.

Japanska företag
Företag bildade 1938
WP:Projekt Japan
Conegliano

Conegliano (venetianska: Conejan) är en stad och kommun i provinsen Treviso i regionen Veneto i Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Colle Umberto, Mareno di Piave, San Fior, San Pietro di Feletto, San Vendemiano, Santa Lucia di Piave, Susegana och Vittorio Veneto. Staden ligger nära floden Piave och mycket producerat vin, främst prosecco, kommer från området kring Conegliano.

Sport 
Alessandro Del Piero, mångårig spelare i Juventus FC, kommer från Conegliano. Elitvolleybollaget Imoco Volley är sedan mitten av 2010 ett av världens bästa klubblag på damsidan. Före dem fanns Spes Volley Conegliano som innan de avslutade sin verksamhet 2012 hade gått från att vara ett lokalt lag till att tillhöra den italienska eliten.

Referenser

Externa länkar 

 Kommunens webbplats

Kommuner i provinsen Treviso
Orter i Veneto
Det blir något i himlen

Det blir något i himlen för barnen att få är en frikyrklig sång som publicerades i metodisternas Sånger för söndagsskolan första gången 1869. Den togs sedan med i bland annat EFS:s Sionstoner, där sången hade nr 377 och publicerades under rubriken Hemlandssånger. Psalmen har fyra verser författade av en okänd diktare, troligen amerikansk enligt Oscar Lövgren och melodin sägs ha ursprung i en folkmelodi. I Svensk söndagsskolsångbok 1908 står att texten är författad av Lina Sandell-Berg.

Publicerad i
Svensk söndagsskolsångbok 1869 rubrik och nummer okänt.
Lovsånger och andeliga visor 1877 som nr 118.
Stockholms söndagsskolförenings sångbok 1882 som nr 80 under rubriken "Hemlandssånger".
Sabbatstoner 1888 sång nr 75 med 4 verser
Sionstoner 1889 som nr 377.
Hemlandssånger 1891 som nr 389 under rubriken "Kärleken".
Nya Pilgrimssånger 1892 som nr 396 under rubriken "Den tillkommande härligheten".
Herde-Rösten 1892 som nr 159 under rubriken "Barnsånger:".
Svensk söndagsskolsångbok 1908 som nr 339 under rubriken "Den himmelska härligheten".
Lilla Psalmisten 1909 som nr 241 under rubriken "Hemlandssånger".
Svensk söndagsskolsångbok 1929 som nr 199 under rubriken "Hemlandssånger".
Frälsningsarméns sångbok 1929 som nr 561 under rubriken "Speciella sånger - Barnen".
Musik till Frälsningsarméns sångbok 1930 som nr 561.
Sionstoner 1935 som nr 628 under rubriken "Nyår".
Guds lov 1935 som nr 541 under rubriken "Barnsånger".
Sions Sånger 1951 som nr 21.
Frälsningsarméns sångbok 1968 som nr 670 under rubriken "Barn Och Ungdom".
Sions Sånger 1981 som nr 266 under rubriken "Barn".
Lova Herren 1988 som nr 720.
Segertoner 1988 som nr 627.
Sions Sånger och Psalmer som nr 49

Litteratur
Himmelstrand, Peter Våra käraste andliga sånger

Svenska psalmer
Sånger 1869
Sjönöt

Sjönöt (Trapa natans) är en vattenväxt. Dess frukt är ätlig och kallas ibland vattenkastanj. Den är dock inte nära besläktad med växten (kinesisk) vattenkastanj.

Utseende
Sjönöten har ett ganska säreget utseende och många underliga avvikelser. Den fullväxta plantan är ettårig och består av en lång stjälk, som står upprätt i vattnet och når en längd av omkring en meter. I dess topp sitter bladen och blommorna i en rosett, som hålls flytande genom bladskaftens blåslika uppsvällning. Dessa flytblad har rutformig skiva av mer eller mindre brunröd anstrykning. Stjälken bär dessutom undervattensblad, av vilka de nedersta sitter motsatta och är små, jämnbreda och utan särskilt utbildad skiva, men de övre (som går näst före rosettbladen) sitter strödda och har bladskivor, som allt mer närmar sig de fullt utbildade bladens. Dessa undervattensblad faller av inom kort, och vid deras fästpunkter bildas de hårfint delade vattenrötterna; de består av en uppåtriktad trådrot, som bär talrika fina grenar i tre till fem rader. Slutligen har stjälken även enkla, nedåtriktade trådrötter, som fäster den vid bottnen.

Livscykel

Groning
Även växtens groning är mycket speciell. Frukten ligger på bottnen då fröet gror, och först visar sig en lång, smal pålrot, som märkligt nog växer rakt uppåt. Samtidigt ligger hjärtbladen och stjälkanlaget kvar nere i fröet, så att hela groddplantan "står på huvudet". De två hjärtbladen är mycket olika till form och storlek; det ena har ett decimeterlångt skaft och en tjock, köttig, hjärtformig två centimeter låg skiva; det andra är bara ett litet fjäll på en halv centimeter. Då stjälkknoppen mellan hjärtbladen börjar växa ut till stjälk, dör den uppåtriktade pålroten, och i stället får stjälken de två sidorötter som beskrivits ovan.

Blomning
Blomman innehåller liksom hos Circaea fyra bladkretsar, men var och en av dessa har fyra blad. Frukten blir vid mognaden enfröig och är en stenfrukt, vars yttre mjuka lager (som delvis uppkommit av blomaxeln) snart går förlorat, så att fruktväggens fyra starka hornlika tornar blir fria. Dessa tornar är bildade av de tillväxande och hårdnande foderbladen och sluta med en smal, hullingbärande spets.

Användning
I södra Europa har frukterna använts till radband, halskedjor med mera. Det stärkelserika fröet, som är av en hasselnöts storlek, kan ätas färskt eller rostat. I de schweiziska pålbyggnaderna har man funnit trapafrukter samlade i stora förråd. Förr i tiden såldes de allmänt i de europeiska apoteken och växten hölls därför odlad, även i södra Sverige. Den är för länge sedan avskaffad som läkemedel då den inte har någon medicinsk effekt.

Den sista platsen i Sverige som sjönöten växte vilt var i Ranviken, sjön Immeln i nordöstra Skåne.

Referenser

Externa länkar 
Den virtuella floran 

Sjönötsväxter
Sj Växtindex
Fredrik von Gerber

Fredrik von Gerber, född 22 juni 1958 i Farsta, är en svensk musiker. Han är känd för att ha varit trummis i banden Noice och Easy Action.

Biografi 
von Gerber var trumslagare i stockholmsbandet Intermezzo, där bland andra Orup ingick. Han kom sedan i kontakt med popgruppen Noice och hoppade in som trummis där 1980 efter Robert Klasen. Efter bråk om bandets utveckling hoppade han och sångaren Hasse Carlsson av 1982.

Perioden efter Noice gjorde von Gerber en kort solokarriär. Därefter spelade han i ett flertal svenska hårdrocksband, däribland Easy Action, Bam Bam Boys, Rat Bat Blue och Red Fun. Han har även spelat i Noice under senare år: 1991, 1995-1996 och 2004-2005.

Diskografi i urval

Intermezzo 
 1979 – Intermezzo
 1980 – Pansarjazz

Noice 
 1981 – Det ljuva livet
1982 – Europa (trummor på "Jag frågar (du svarar))
1995 – Vild vild värld
2004 – 2004

Solo 
Studioalbum
 1982 – Gjord i glas

Singlar
 1982 – "Innegay" / "Våldsam och het"
 1982 – "De e bara du" / "I dina ögon"
 1982 – "Ge mej tid" / "Nattjam"

Easy Action 
 1983 – Easy Action
 1985 – That Makes One

Referenser

Noter

Webbkällor 
 
 Fredrik von Gerber på Discogs

Födda 1958
Män
Svenska trummisar
Levande personer
Musiker från Stockholm
Piovene Rocchette

Piovene Rocchette är en ort och en kommun i provinsen Vicenza i regionen Veneto i Italien. Kommunen hade  invånare (2018). och gränsar till kommunerna Caltrano, Carrè, Chiuppano, Cogollo del Cengio, Santorso, Velo d'Astico och Zanè.

Referenser

Externa länkar 
 Piovene Rocchette officiella webbplats

Orter i Veneto
Kommuner i provinsen Vicenza