kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Aalesunds FK

Aalesunds FK är en fotbollsklubb från Ålesund i Norge. Aalesunds FK bildades den 25 juni 1914. Klubbens hemmaarena heter Color Line stadium och byggdes 2005. Klubben tog sin första stora titel 2009 då man besegrade Molde FK efter straffsparksläggning i norska cupfinalen, sedan matchen slutat 2-2 efter ordinarie speltid och förlängning. I straffsparkslängningen vann man med 5-4. 2011 vann man turneringen på nytt. Deras supporterklubb är Stormen.

Titlar 
Aalesunds FK har två norska cuptitlar, 2009 och 2011.

Senaste årens resultat 
 2021: Förstadivisionen, 2:a plats (uppflyttad)
 2020: Högsta ligan, 16:e plats (nedflyttad)
 2019: Förstadivisionen, 1:a plats (uppflyttad)
 2018: Förstadivisionen, 6:e plats
 2017: Högsta ligan, 15:e plats (nedflyttad)
 2016: Högsta ligan, 9:e plats
 2015: Högsta ligan, 10:e plats
 2014: Högsta ligan, 7:e plats
 2013: Högsta ligan, 4:e plats
 2012: Högsta ligan, 11:e plats
 2011: Högsta ligan, 9:e plats
 2010: Högsta ligan, 4:e plats
 2009: Högsta ligan, 13:e plats
 2008: Högsta ligan, 13:e plats
 2007: Högsta ligan, 11:e plats
 2006: Förstadivisionen, 2:a plats (uppflyttad)
 2005: Högsta ligan, 13:e plats (nedflyttad)
 2004: Förstadivisionen, 2:a plats (uppflyttad)
 2003: Högsta ligan, 13:e plats (nedflyttad)
 2002: Förstadivisionen, 2:a plats (uppflyttad)
 2001: Förstadivisionen, 6:e plats
 2000: Andradivisionen, 1:a plats i Avdelning 6 (uppflyttade)

Spelare

Spelartrupp

Utlånade spelare

Svenskar i klubben genom åren 
  David Fällman, spelare (2021–)
  Valmir Berisha, spelare (2017–2019)
  Carl Björk, spelare (2015–2016)
  Mikael Dyrestam, spelare (2014–2015)
  Jan Jönsson, tränare (2013–2014)
  Jonas Sandqvist, spelare (2011)
  Daniel Arnefjord, spelare (2008–2014)
  Johan Arneng, spelare (2008–2010)
  Sören Åkeby, tränare (2008)
  Benjamin Kibebe, spelare (2007–2008)
  Jeffrey Aubynn, spelare (2007)
  Magnus Kihlberg, spelare (2007)
  Joakim Alexandersson, spelare (200x–)
  Mattias Nylund, spelare (2006–2008)

Tränare 
  Lars Arne Nilsen (2020–)
  Lars Bohinen (2018–2020)
  Trond Fredriksen (2015–2017)
  Harald Aabrekk (2015)
  Jan Jönsson (2013–2014)
  Kjetil Rekdal (2008–2012)
  Sören Åkeby (2008)
  Per Joar Hansen (2006–2007)
  Ivar Morten Normark (2002–2005)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
Aalesunds FK
Viking FK

Viking FK är en fotbollsklubb i Stavanger i Norge, som tidigare även bedrev verksamhet med handboll och ishockey, men från år 2017 är den en renodlad fotbollsklubb. Klubben bildades den 10 augusti 1899. A-herrlaget spelar sina hemmamatcher på Viking Stadion i Stavanger.

Meriter

Norska seriemästare i fotboll för herrar
1957/1958, 1972, 1973, 1974, 1975, 1979, 1982, 1991

Norska cupmästare i fotboll för herrar
1953, 1959, 1979, 1989, 2001, 2019

Spelartruppen

Utlånade spelare

Kända spelare
 Sverre Andersen (1952–1971)
 Reidar Kvammen (1931–1952)
 Olav Nilsen (1959–1974)
 Isak Arne Refvik (1976–1986)
 Alf Kåre Tveit (1988–1993)
 Erik Thorstvedt (1981–1985)
 Egil Østenstad (1990–1996, 2004–2005)
 Brede Hangeland (2000–2005)
 Gunnar Aase (1990–2000)
 Göran Sörloth (1994–1995)
 Thomas Myhre (1993–1997)
 Pelle Blohm  (1996–1997)
 Jerry Månsson (1996–1997)
 Martin Andresen (1997)
 Magnus Svensson (1998–1999)
 Erik Nevland (1996–1998, 2000–2004)
 Fredric Lundquist (2005–2006)
 Øyvind Svenning (2005–2007)
 Patrik Ingelsten (2010–2013)

Svenska spelare
Jonas Axeldal
Magnus Svensson 
Fredric Lundquist
Pelle Blohm
Jerry Månsson
Peter Abelsson
Mattias Asper
Patrik Ingelsten

Arenan 
Viking Stadion är norges fjärde största fotbollsarena. Arenan kan ta 16 600 åskådare.
Arenan byggdes 2004. Det är gräs på planen.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 Vikingforum.no
 Viking FK
 Supporterklubb
Tromsø IL

Tromsø IL (Tromsø Idrettslag) är en fotbollsklubb från Tromsø i Norge. Tromsø IL (TIL) bildades den 15 september 1920 och hette "Tromsø Turnforenings Fotballag" innan namnet "Tromsø IL" antogs 1930. I fotboll för herrar vann TIL det nordnorska mästerskapet 1931, 1949 och 1956 samt det norska cupmästerskapet 1986 och 1996.

Klubben har ett av världens nordligaste elitlag i fotboll.

Eliteserien 
Laget gick upp i den översta divisionen, dåvarande 1. divisjon, 1985, och har spelat där sedan 1986, med undantag för 2002 och 2014. Den bästa placeringen hittills i översta divisionen fick laget 1990, då de hamnade på andra plats under den svenska tränaren Tommy Svensson, och 2011, då de också kom på andra plats, denna gång med tränaren Per Mathias Høgmo. De kom på 3:e plats 1989, 2008 och 2010.

Internationellt 
Sina främsta internationella insatser gjorde Tromsø IL under den internationella säsongen 1997–1998, då laget nådde andra omgången i Europeiska cupvinnarcupen och där slog Chelsea FC med 3-2 hemma på Alfheim, även om returen på Stamford Bridge slutade 1-7 och respass ur turneringen.

Klubben gjorde också framgångar i UEFA-cupen hösten 2005, då laget slog ut Galatasaray SK med 2-1 sammanlagt och avancerade till gruppspelet i turneringen. Här tog dock det roliga slut efter följande resultat: TIL - AS Roma (Ita) 1-2, RC Strasbourg (Fra) - TIL 2-0, Tromsø - Crvena Zvezda (SeM) 3-1 samt FC Basel (Sui) - Tromsø 4-3.

2010-talet 
Efter några år med svaga placeringar och tränarbyten bestämde man sig sommaren 2017 att prova med en utländsk tränare igen. Man anställde Simo Valakari från Finland som ny huvudtränare. Detta efter att laget hade haft en svag vårsäsong och var i fara för att bli nedflyttade till OBOS-ligaen. Starten för Valakari var lite trög, men från omgång 24 till omgång 29 tog man 15 av 18 möjliga poäng, och säkrade platsen redan efter omgång 29. Laget hamnade på elfte plats i Eliteseriesäsongen 2017.

Spelare 
De internationellt mest kända spelarna som har spelat för TIL är nog Tore André Flo (bland annat Chelsea), Morten Gamst Pedersen (bland annat Blackburn), Ole Martin Årst (skyttekung i Belgien 2000 för KAA Gent), Sigurd Rushfeldt (har målrekordet i norska Eliteserien), Steinar Nilsen med ett förflutet i AC Milan och SSC Napoli och Kara MBodj. "Gamsten" har efter många år i utlandet kommit tillbaka till klubben och är fortfarande aktiv (2018), och Kara spelar 2018 i Anderlecht.

För svenskar torde väl Kenny Stamatopoulos, Marcus Sahlman, Fredrik Björck, Benny Lekström och Marcus Hansson, som alla spelat för klubben, vara bekanta. Dessutom kan nämnas Tromsøs mångåriga trotjänare Bjørn Johansen, som spelade för Helsingborgs IF (41 matcher/5 mål) under två säsonger (2000 och 2001).

En annan känd Tromsøprofil är spelaren och tränaren Per Mathias Høgmo som också har tränat bland annat Djurgården och Norges landslag, och sedan juni 2021 tränar BK Häcken. Per Mathias Høgmo har också en säsong i Norrköping som spelare 1986, med 2 matcher / 0 mål.

Spelartrupp

Utlånade spelare

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats
Vallersvikskyrkan

Vallersvikskyrkan är kyrkobyggnaden för Vallersviks ekumeniska församling som bildades 1990 i Vallersvik, Frillesås, Kungsbacka kommun i norra Halland.

Ursprungligen var namnet på kyrkan Minneskyrkan, till minne av Sveriges första baptistdop 1848 i Vallersvik (egentligen i Landa socken). Kyrkan ingår även som en del av den anläggning som Svenska Baptistsamfundet (numera Equmeniakyrkan) sedan 1907 ägde i Vallersvik. Verksamheten drevs från 2007 av Vallersviks ekumeniska församling, samt med stöd av Föreningen Vallersviks vänner, FVV.

Sedan januari 2010 ägs Vallersviks-anläggningen helt av Vallersviks ekumeniska församling och församlingen driver fortsättningsvis anläggningen med, liksom tidigare, stöd av FVV.

Kyrkobyggnaden
Kyrkans äldre del, tillsammans med Minnesgården, är från 1932 och en tillbyggnad invigdes år 1962. Klockstapeln Åkallan, som också är från år 1962, står på en kulle utanför kyrkan. 

Kyrkan är numera riven och ersatt av en ny kyrkobyggnad, Vallersvikskyrkan, belägen vid stranden på platsen där Strandgården tidigare var belägen.

Inventarier
I kyrkan finns celldörren från Skene (i nuvarande Marks kommun i Västra Götalands län), bakom vilken Sveriges första baptistförsamlings ledare, Fredrik Olaus Nilsson, satt häktad. 1850 blev F O Nilsson landsförvisad.

Externa länkar
Bild på Vallersvikskyrkans entré
Vallersvikskyrkan

Svenska equmeniaförsamlingar
Kyrkobyggnader i Kungsbacka kommun
Kyrkobyggnader invigda 1932
1932 i Sverige
Baptistkyrkan

Baptistkyrkan kan syfta på:

 Baptistkyrkan – en protestantisk kristen riktning, se Baptism
 Baptistkyrkan vid Brommaplan – en kyrkobyggnad
 Baptistkyrkan, Degerfors – kyrkobyggnad i Degerfors
 Baptistkyrkan, Hjo – en tidigare kyrkobyggnad
 Baptistkyrkan, Karlskoga – en kristen frikyrkoförsamling i västra Karlskoga
 Baptistkyrkan, Karlstad – en kyrkobyggnad
 Baptistkyrkan, Linköping – en kyrkobyggnad
 Baptistkyrkan, Mjölby – en kyrkobyggnad
 Baptistkyrkan, Motala – en kyrkobyggnad
 Baptistkyrkan, Uppsala – en kristen frikyrka
 Baptistkyrkan, Ödeshög – en kyrkobyggnad

Vanliga namn på kyrkor och kapell inom väckelserörelsen
INRI

INRI är en akronym för Iesus Nazarenus, Rex Iudaeorum (IESVS·NAZARENVS·REX·IVDÆORVM), latin för "Jesus från Nasaret, judarnas konung". Dessa fyra bokstäver utgör begynnelsebokstäverna i inskriptionen på Jesu kors och pryder även krucifix.

I Johannesevangeliet 19:19-20 står det:
"Pilatus hade också låtit skriva ett anslag som sattes upp på korset, och där stod: Jesus från Nasaret, judarnas konung. Detta lästes av många judar, eftersom platsen där Jesus korsfästes låg strax utanför staden, och texten var på hebreiska, latin och grekiska."

Inom många östortodoxa kyrkor används de grekiska bokstäverna "INBI", baserat på den grekiska versionen av inskriptionen, Ἰησοῦς ὁ Ναζωραῖος ὁ Bασιλεὺς τῶν Ἰουδαίων. På hebreiska skrivs frasen oftast som ישוע הנצרי ומלך היהודים (Yeshua' HaNotsri U'Melech HaYehudim), vilket översätts som "Jesus Nasaréen och judarnas konung".

Inskriptionen skulle förklara för nyfikna vilket brott den korsfäste straffats för. När de judiska prästerna klagade över att Jesus påstod sig vara Guds son, utmanade Pilatus honom att förneka att han var "judarnas konung". Jesus förnekade det inte. I Johannes 19:21-22 avvisar Pilatus anklagelsen om att Jesus blev korsfäst för att han falskeligen påstod sig vara kung, och uppger istället att Jesus blev korsfäst eftersom han var judarnas kung.

Se även 
ICHTHYS

Externa länkar 

 Jesu korsfästelse
 Kristologi

Jesus
Latinska ord och uttryck
Kristna symboler
Sex Noll Två

Sex Noll Två är en låt av punkbandet KSMB. Sången finns med på deras andra skiva, Rika barn leka bäst, från 1981. Texten och musiken är skrivna av KSMB:s trumslagare Johan Johansson. Låtens titel kommer från att den tog exakt 6 minuter och 2 sekunder en av de första gångerna bandet repade på den. Den inspelade versionen av låten är drygt sex och en halv minut lång. Enligt Johan Johansson handlar inte låten om någonting, och är medvetet skriven för att verka djup och mångtydig.

Sex Noll Två användes ett flertal gånger i filmen Vi är bäst! från 2013 av regissören Lukas Moodysson, både sjungen av en av huvudskådespelarna, Liv LeMoyne, och i originalversion.

Referenser 

Svenska sånger
Sånger 1981
Yeomen Warders

Yeomen Warders of His Majesty's Royal Palace and Fortress The Tower of London, ofta enbart benämnda Yeomen Warders eller Beefeaters, är en ceremoniell slottsdrabantstyrka vid Towern i London.

Yeomen Warders består vanligen av 42 personer som tillsammans med sin familjer bor inom Towerns område, där de fungerar som vaktstyrka. De har en mängd uppgifter, bland andra guidning av turister och skötsel av Towerns korpar. Deras dräkter är blå och av viktorianskt ursprung.

Rekrytering 
För att kunna bli en Yeomen Warder måste man ha tjänstgjort inom den brittiska krigsmakten i minst 22 år och ha fått medaljen för gott uppförande under 18 års tjänstgöring.

Kuriosa 

Yeomen Warders kallas sedan gammalt populärt Beefeaters ("köttätare"). Den mest troliga etymologiska förklaringen till detta anses vara att en del av vakternas lön bestod av kött.

Ibland förväxlas Yeomen Warders med hovdrabantkåren Yeomen of the Guard, som är en snarlik men fristående ceremoniell kår.

Tjänstegrader 

Källa:

Illustrationer

Referenser

Externa länkar 

Englands historia
Yrken
London
Storbritanniens kungahus
Storbritanniens militär
Europa (film)

Europa är en dramafilm från 1991 i regi av Lars von Trier. Filmen är en dansk-fransk-tysk-svensk samproduktion.

Handling
Tyskland 1945, strax efter kriget. Amerikanen Leopold Kessler kommer dit och får genom sin farbror arbete som sovvagnskonduktör på Zentropexpressen. Leopold träffar Katharina Hartmann, dotter till järnvägsbolagets ägare och förälskar sig i henne. Hon tillhör en nazistisk kampgrupp, die Werwolfen.

Roller
Jean-Marc Barr som Leopold Kessler
Barbara Sukowa som Katharina Hartmann
Udo Kier som Lawrence Hartmann
Ernst-Hugo Järegård som Farbror Kessler

Mottagande
Filmen vann jurypriset vid filmfestivalen i Cannes 1991. När von Trier inte fick Guldpalmen (den gick till Barton Fink) gav han fingret åt juryn och stormade ut från prisgalan.

Referenser 

Danska filmer 1991
1940-talet på film
Järnväg på film
Tyskland på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Lars von Trier
Bodilpriset för bästa danska film
Danska 1990-talsfilmer
Drömmarnas horisont

Drömmarnas horisont (originaltitel: Far and Away) är en amerikansk långfilm från 1992.

Handling 
Joseph Donnelly är en fattig ung man i 1890-talets Irland som snart skall hängas som rebell. På traktens gods bor jämnåriga Shannon som drömmer om ett annat liv trots all lyx. De två flyr i hemlighet till USA för ett annat liv där. Löftena om rikedomarna där är tomma och de får nöja sig med att jobba på en kycklingfabrik. De känner bara varandra och lever ihop som syskon. De inser att de tycker om varandra mer än vad de först trodde.

Rollista

Om filmen 
Landrusningsscenen utspelar sig i Oklahoma, men spelades in utanför Billings, Montana.

Fimen fick blandad kritik och biljettintäkterna i USA, 60 miljoner dollar, täckte kostnaderna precis. I resten av världen spelade filmen in 79 miljoner dollar. Filmen har en viss likhet med Ken Follets bok "En dröm om frihet". Hans bok släpptes däremot efter det att filmen kom ut.

Referenser

Externa länkar

Filmer 1992
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska romantikfilmer
Amerikanska westernfilmer
1800-talet på film
Oklahoma på film
Mastodontfilmer
Filmer i regi av Ron Howard
1892 på film
1893 på film
Engelskspråkiga filmer
Valladolid

är en kommun i norra Spanien och ligger nära Ribera del Duero-vindistriktet. Det är huvudstaden i Kastilien och Leon, provinsen Valladolid. Namnet kommer troligen från latinets vallis (dal) och keltiskans tolitum.

Demografi

Arkitektur och stadsbild

Kyrkor 
Katedralen "Nuestra Señora de la Asunción"
Sanna korset
Iglesia de San Pablo

Palats 
Kungliga slottet, (Palacio Real)
Palacio de Fabio Nelli
Palacio de Pimentel

Museer 
Skulpturmuseer.
Här finns skulpturer av Gregorio Hernández, Alonso Berruguete, Alonso Cano, Juan Martínez Montañés, m.m.

Sport 
Fotbollslaget Real Valladolid kommer från staden.

Källor

Externa länkar 

Indelningar i Kastilien och Leon
Orter i Kastilien och Leon
Peter II

Peter II av Bulgarien (1000-talet)
 Peter II av Portugal (1648-1706)
 Peter II av Ryssland (1715-1730)
 Peter II av Brasilien (1825-1891)
 Peter II av Jugoslavien (1923-1970)
Welcome to the Pleasuredome

Welcome to the Pleasuredome är ett dubbelalbum av Frankie Goes to Hollywood, utgivet den 29 oktober 1984. Det är bandets debutalbum och det producerades av Trevor Horn. Albumet gick direkt in på brittiska albumlistans första plats i november 1984 och låg totalt 67 veckor på listan. 

Albumet utgavs som LP, kassett, bildskiva och CD.

Låtlista 

Alla låtar är komponerade av Peter Gill, Holly Johnson, Brian Nash och Mark O'Toole, om inte annat anges. 

 I spåret "(Tag)" imiterar Chris Barrie prins Charles och begrundar orgasmens mysterium.

Medverkande 

Frankie Goes to Hollywood

 Holly Johnson – sång
 Paul Rutherford – bakgrundssång
 Mark O'Toole – elbas
 Brian Nash – gitarr
 Peter Gill – trummor

Övriga medverkande

 J.J. Jeczalik – keyboard, programmering
 Andrew Richards – keyboard
 Luís Jardim – percussion
 Anne Dudley – keyboard, stråkarrangemang på "The Power of Love"
 Stephen Lipson – gitarr
 Steve Howe – akustisk gitarr på "Welcome to the Pleasuredome"
 Trevor Horn – bakgrundssång, basgitarr

Källor

Noter 

Musikalbum 1984
Brittiska debutalbum
Album av Frankie Goes to Hollywood
Engelskspråkiga musikalbum
Dubbelalbum
Liverpool (musikalbum)

Liverpool är den brittiska gruppen Frankie Goes to Hollywoods andra och sista studioalbum, utgivet den 20 oktober 1986. Albumet producerades av Stephen Lipson. Albumet utgavs som LP, CD och kassett.

Låtförteckning
Alla låtar är komponerade av Peter Gill, Holly Johnson, Brian Nash och Mark O'Toole där intet annat anges.
Originalutgåvan

Deluxe-utgåva (2 CD)
CD 1
Warriors of the Wasteland – 4:54
Rage Hard – 5:08
Kill the Pain – 6:16
Maximum Joy – 5:30
Watching the Wildlife – 4:19
Lunar Bay – 5:42
For Heaven's Sake – 4:30
Is Anybody Out There? – 7:28
The Waves – 2:44
Pamela – :22 (Spoken)
Pocket Vibrator (Monitor mix Sarm sessions October 1986) – 3:32
Suffragette City – 3:35
Roadhouse Blues – 4:06
(I Can't Get No) Satisfaction (Monitor mix Sarm sessions May 1986, Voiceless) – 4:50
(Don't Lose What's Left) Of Your Little Mind – 6:14
Rage Hard (Voiceless) – 5:07

CD 2
Rage Hard (Montreux mix) – 5:34
Warriors of the Wasteland (Montreux mix) – 3:19
Warriors Cassetted – 19:58
Drum Loop (Monitor Mix Wisseloord Sessions November 1985) – 3:20
Fuck Off (Monitor Mix Wisseloord Sessions November 1985) – 4:01
Wildlife Cassetted – 24:26
Our Silver Turns to Gold 03:44 (Monitor mix Ibiza sessions May 1985) – 3:44
Delirious 03:12 (Monitor Mix Ibiza Sessions October 1985) – 3:12
Stan (Spoken) – :42
For Heaven's Sake (Monitor Mix Wisseloord Sessions March 1986) – 7:54

Medverkande
 Holly Johnson – sång
 Brian Nash – gitarr
 Peter Gill – trummor
 Mark O'Toole – elbas
 Paul Rutherford – bakgrundssång

Källor
 
 
 

Musikalbum 1986
Album av Frankie Goes to Hollywood
Engelskspråkiga musikalbum
Christoph Probst

Christoph Hermann Ananda Probst, född 16 november 1919 i Murnau am Staffelsee, död 22 februari 1943 i München, var en tysk motståndsman i Nazityskland. Han var medlem av Vita Rosen.

Probst arresterades i februari 1943 och åtalades inför Folkdomstolen tillsammans med syskonen Hans och Sophie Scholl. De tre dömdes till döden för högförräderi och avrättades med giljotin den 22 februari 1943.

Populärkultur 
 I filmen Die weiße Rose från 1982 spelas Christoph Probst av Werner Stocker.
 I filmen Sophie Scholl – De sista dagarna från 2005 gestaltas Christoph Probst av Florian Stetter.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Födda 1919
Avlidna 1943
Motståndare till Nazityskland som blivit avrättade
Personer i Tyskland under andra världskriget
Män
Bayrare
Personer som blivit avrättade med giljotin
Vita rosen
Ambrogio Buonvicino

Ambrogio Buonvicino, född 1552 i Milano, död 1622 i Rom, var en italiensk skulptör och stuckatör under ungbarocken.

Ambrogio Buonvicino har bland annat utfört högreliefen Kristus överlämnar himmelrikets nycklar åt Petrus (1612–14) nedanför Peterskyrkans benediktionsloggia samt påven Urban VII:s staty (1614) i kyrkan Santa Maria sopra Minerva.

Födda 1552
Avlidna 1622
Italienska skulptörer under 1600-talet
Män
Konstnärer från Milano
Methuselah Foundation

Methuselah Foundation är ett ideell organisation som forskar kring åldrande. Organisationen grundades av Aubrey de Grey och David Gobel 2003. 

Methuselah Mouse Prize eller MPrize är ett pris i två kategorier som inrättats för att stimulera forskning om sätt att bromsa eller helt stoppa åldrande hos möss. Förhoppningen är att detta på sikt ska leda till verksamma medicinska behandlingar för att föryngra människor. Den nuvarande prisfonden är på 3 miljoner USD varav cirka hälften är kontanter och resten åtaganden.

Referenser 
 

Medicinska organisationer
Vetenskapspriser
Åldrande
Giovanni Pietro Bellori

Giovanni Pietro Bellori, född 15 januari 1613 i Rom, död 19 februari 1696 i Rom, var en italiensk konsthistoriker och arkeolog.

Bellori ägnade sig i yngre år åt måleri och grafik, blev sedan arkeolog och konstsamlare och fick anställning av drottning Kristina som hennes bibliotekarie och kammarförvaltare. Bellori lät utge ett flertal praktverk över det gamla Rom, illustrerade med raderingar av Pietro Santi Bartoli. Hans viktigaste arbete är dock Vite de' pittori, scultori ed architetti moderni (1672), behandlande århundradets konstnärer från och med bröderna Carracci. Den antiksamling han lämnade efter sig hamnade senare i Berlin.

Bellori förordade en klassicism i Carraccis anda och förkastade Caravaggios naturalism. Bellori var en av Borrominis skarpaste kritiker.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar

Personer från Rom
Födda 1613
Avlidna 1696
Italienska konsthistoriker
Italienska arkeologer
Män
Santa Maria del Popolo

Santa Maria del Popolo är en renässans- och barockkyrka och därtill mindre basilika vid norra änden av Piazza del Popolo i Rom, vid den forna stadsporten Porta Flaminia där den romerska vägen Via Flaminia tog sin början.

Santa Maria del Popolo är sedan år 1587 titelkyrka. Den nuvarande kardinalprästen är Stanisław Dziwisz.

Historia
Kyrkan byggdes ursprungligen vid stadens norra port under påven Paschalis II 1099 för att kejsar Nero, som antas ligga begraven i närheten, spökade i området. Kyrkan utvidgades 1227 och byggdes om helt 1472–1477. Kyrkans fasad är utförd i ungrenässansstil och tillskrivs Andrea Bregno.

Interiör
Kyrkans interiör är utförd i ungrenässansstil från 1400-talet. Absiden ritades av Donato Bramante och är ett av hans tidigaste verk i Rom. Valvet har fresker som är målade av Pinturicchio 1508–1509.

Cappella Cerasi
I Cerasikapellet finns två målningar av Caravaggio: Pauli omvändelse och Petri korsfästelse. Altartavlan föreställande Jungfru Marie himmelsfärd är ett verk av Annibale Carracci.

Cappella Chigi
Chigikapellet beställdes av bankiren Agostino Chigi. Kapellet byggdes och dekorerades av Rafael 1513–1516. Agostinos och hans bror Sigismondos gravar är utförda i pyramidform och där finns även Berninis skulpturer Habackuk och ängeln samt Profeten Daniel.

Församling
Till församlingen Santa Maria del Popolo hör följande kyrkobyggnader:

Santa Maria del Popolo
Santa Maria dei Miracoli
Santa Maria di Montesanto

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

 
Mariakyrkor i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Campo Marzio)
Renässansarkitektur i Rom
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Basilica minor
Titelkyrkor i Rom
Verk av Carlo Fontana
Kyrkobyggnader med verk av Caravaggio