kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anthony Heald

Anthony Heald, född 25 augusti 1944 i New Rochelle, New York, är en amerikansk skådespelare.

Filmografi (urval) 
 2006 - Acepted
 2002 - Röd drake
 2000 - Proof of Life
 2000 - Boston Public (TV-serie)
 1996 - Juryn
 1995 - Dödskyssen
 1994 - Klienten

 1993 - Pelikanfallet
 1991 - När lammen tystnar
 1990 - Vykort från drömfabriken
 1987 - Briljanta bedragare

Externa länkar 
 Internet Broadway Database

Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Personer från New Rochelle
Födda 1944
Levande personer
Män
Alumner från Michigan State University
Ted Levine

Ted Levine, född 29 maj 1957 i Belmont County, Ohio, är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd för sin roll som Buffalo Bill i den oscar-belönade När lammen tystnar. Levine är också känd för sin roll som Captain Leland Stottlemeyer i TV-serien Monk.

Filmografi (urval)

Källor

Externa länkar

 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Belmont County
Födda 1957
Levande personer
Män
Alumner från University of Chicago
Alumner från Marlboro College
Frankie Faison

Frankie Russel Faison, född 10 juni 1949 i Newport News i Virginia, är en amerikansk skådespelare. Han är kanske mest känd för att ha spelat samma roll, mentalsjukhusskötaren Barney, i filmerna När lammen tystnar (1991), Hannibal (2001) och Röd drake (2002) om Hannibal Lecter, och rollen som polischefen Ervin Burrell i TV-serien The Wire (2002–2006).

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Personer från Newport News
Födda 1949
Levande personer
Män
Alumner från New York University Tisch School of the Arts
Alumner från Illinois Wesleyan University
Laboratorium mechanicum

Laboratorium mechanicum, mekanisk modellsamling, mekanikskola och ateljé,  inrättad år 1697 av Christopher Polhem, är en förelöpare till Kungliga tekniska högskolan i Stockholm.

L.M. skulle för det första fungera som en mekanikskola (ingenjörsskola). För det andra skulle det fungera som ett laboratorium för både praktiska och teoretiska försök. För det tredje skulle det fungera som en utställningslokal för egna och andras konstruktioner. Laboratorium mechanicum, upprättades efter att anslag erhållits 1697 och förlades till Stockholm. Skolan övergick 1798 i mekaniska skolan, vilken 1827 bytte skepnad till Teknologiska institutet, dagens Kungliga tekniska högskolan.

Källor

Christopher Polhem
Ej längre existerande skolor i Sverige
Tidsaxel över Iraks historia

Den här artikeln ger en översikt av Iraks historia.

Förhistorisk tid 
 Detta är en översikt. Huvudartikeln heter Iraks historia: Förhistorisk tid

De äldsta fynden efter människor i Irak är gravfynd i neandertalgrottorna i Shanidar daterade till äldre stenålder omkring 80 000 f.Kr..

5500 f.Kr. Jordbruk i södra Mesopotamien

4500 f.Kr. Plog, hjul och segel

3400 f.Kr. De första sumeriska städerna

3300 f.Kr. Lertavlor

2334 f.Kr. Kung Sargon av Akkad grunlägger det första imperiet

2100 f.Kr. De första Zigguraterna byggs

1813-1781 f.Kr. Kung Shamshi-Adad gör Assyrien till regionens stormakt

1792-1750 f.Kr. Hammurabi gör Babylon till regionens mäktigaste stat

1595 f.Kr. Babylon störtas av hetitterna

1500 f.Kr. Järnet tas i bruk

911-627 f.Kr. Assyrien blir åter den starka makten

626-612 f.Kr. Babylon lägger Assyrien under sig

539 f.Kr. Persien under Kyris den store erövrar Babylon

Den osmanska perioden

1500-talet till 1918

Republiken 
1958 och framåt.

Irak under Saddam Hussein 

Iraks historia
Irak
Jonny Lee Miller

Jonathan "Jonny" Lee Miller, född 15 november 1972 i Kingston i London, är en brittisk skådespelare. Han är dotterson till skådespelaren Bernard Lee. Jonny Lee Miller var gift med Angelina Jolie 1995–1999.

Filmografi

Filmer

TV

Externa länkar
 

Brittiska skådespelare
Födda 1972
Män
Levande personer
Personer från London
Lista över Iraks statsöverhuvuden

Lista över Iraks statsöverhuvuden (president eller kung). För Iraks regeringschef, se Iraks premiärminister.

Se även 
 Iraks premiärminister
 Iraks president

Statsöverhuvuden
Listor över statschefer
Statsöverhuvuden
Eufrat

Eufrat (assyriska/syrianska) (syriska: Frot/Frat ܦܪܬ, kurdiska: Firat, turkiska "Fırat" arabiska: الفرات, al-Furat) är den västra floden i flodparet Eufrat och Tigris i Irak. Ordets ursprung kan ha kommit från assyriskans/syrianskans "phrat", vilket betyder ungefär "överflöd" dvs, varje gång floden svämmade över så gav skördarna ett överflöd av vete osv. Idag använder assyrierna/syrianerna namnet flitigt som furat.

Sträckning 
Floden är ungefär 2 800 kilometer lång och skapas där två grenar rinner samman, nämligen Karasu (västra Eufrat) och Murat (östra Eufrat). Övre Eufrat flyter genom branta stup och kanjoner, sydöst genom Syrien och genom Irak. Floderna Khabur och Balikh flyter in i Eufrat i östra Syrien.

Båda floderna har sina ursprung i Turkiet. Nedströms genom hela sträckningen får Eufrat inget vattenflöde. Norr om Basra i södra Irak flyter floden ihop med Tigris och skapar Shatt al-Arab, som i sin tur flyter ut i Persiska viken.

Floden delades förr in i många olika kanaler vid Basra, och skapade ett utsträckt träsk. Detta träsk dränerades av Saddam Husseins regering under 1990-talet, för att driva ut rebeller i området. Sedan Irakkriget 2003 har dräneringspolitiken vänts om, men det kvarstår att se om träskmarkerna kommer att återskapas.

Eufrat går bara att navigera av mycket grunda båtar, de kan nå så långt som till den irakiska staden Hit, 1930 kilometer uppströms, och bara 53 meter över havet. På grund av strömmar går det inte att utnyttja resten av floden kommersiellt.

Eufrat inom religion 
En flod vid namn "Perath" (hebreiska för Eufrat) är en av de fyra floder som flyter från Edens trädgård, enligt Första Moseboken 2:14. De andra floderna är Pishon, Gihon och Tigris. Floden markerade en av de gränser som Gud gav till Abraham och hans ättlingar Isak, Jakob etc.

I Uppenbarelseboken 16:12 finns en profetia som innebär att Eufrat kommer att torka inför Harmagedon. Även inom islam hävdar vissa hadither från Muhammed att Eufrat kommer att torka, och visa upp tidigare okända skatter som kommer att orsaka konflikter och krig.

Eufrats historia 
Eufrat gav det vatten som ledde till sumerernas civilisation, från fjärde årtusendet f. Kr. Många viktiga uråldriga städer låg på eller nära flodstranden, exempelvis Mari, Sippar, Nippur, Shuruppak, Uruk, Ur (stad) och Eridu. Floddalen bildade huvuddelen av de framtida imperierna Babylonien och Assyrien. Under många århundraden markerade floden Persiska rikets gräns mot Egypten och Romerska riket. Slaget vid Karbala utspelades också vid Eufrat. Eufrat var också väldigt viktigt för det forna Mesopotamien.

Källor

Noter 

Vattendrag i Irak
Vattendrag i Syrien
Vattendrag i Turkiet
Shatt al-Arabs avrinningsområde
Vattendrag och sjöar i Bibeln
Persiska viken

Persiska viken eller Iranska viken (persiska: خلیج فارس, Khalij-e Fars; arabiska: الخليج الفارسي, al-Khalij al-Farsi), är ett 233 000 km² stort medelhav till Indiska oceanen som går in mellan Arabiska halvön och Iran (som förr hette Persien). 

I Persiska viken, utanför Saudiarabiens kust, ligger öriket Bahrain (33 öar). Längst in i viken ligger Irak där floden Shatt al-Arab (Arvand Rud) som bildas genom sammanflödet av de två floderna Eufrat och Tigris i södra Irak, rinner ut. Persiska viken är förbundet med Indiska oceanen via Hormuzsundet mellan Irans fastland och Musandamhalvön som sticker ut från Arabiska halvön, och på vilken Oman och Förenade Arabemiraten ligger. 

Persiska viken är 1000 kilometer lång och på bredaste stället 350 kilometer. Som djupast är Persiska viken cirka 110 meter; medeldjupet är cirka 40 meter. På grund av den starka avdunstningen är viken en av jordens saltaste havsarmar. Den är också ett av jordens varmaste hav (i augusti 35 grader Celsius) och häftiga stormar är vanliga. Kusterna är i allmänhet flacka och låga, men längs Irans kust stryker ett högt bergland. 

Naturmiljön i Persiska viken är mycket rik, med bra fiskeområden, stora korallrev, och ett överflöd av pärlmusslor, men dess ekologi har kommit att hotas av den omfattande industrialiseringen och specifikt av upprepade omfattande oljeutsläpp i samband med sentida i regionen utkämpade krig. 

Persiska viken har sedan gammalt varit en viktig led för trafiken mellan medelhavsländerna och Indien och Kina.

Viken var under Iran–Irak-kriget skådeplats för det så kallade tankerkriget där Irak och Iran anföll varandras oljetankrar.

Namntvist om Persiska viken 
Alltsedan panarabismen började växa fram inom de arabiska staterna på 1960-talet finns en namnstrid beträffande Persiska viken. De arabiska staterna vill införa en självnämnd beteckning "Arabiska viken" (i Förenade Arabemiraten är det till och med straffbart att använda namnet Persiska viken), något som är ett kontroversiellt och inte allmänt accepterat namn utanför den arabiska världen och inte heller erkänt av Förenta nationerna eller andra internationella organisationer. FN bekräftade åter i mars-april 2006 sin tidigare ståndpunkt att det historiska namnet "Persiska viken" skall användas av FN:s medlemmar som den officiella beteckningen på viken. 

År 2004 släpptes National Geographic Societys kartatlas där man skrivit Arabiska viken inom parentes och i mindre format under namnet Persiska viken. Detta ledde till kraftiga protester från både FN och Iran. National Geographic blev tvungen att återkalla och revidera upplagan och felaktigheten.

Referenser 

 the UNGEGN

Externa länkar

Bihav
Indiska oceanen
Mellanöstern
Eisenach

Eisenach är en kretsfri stad i det tyska förbundslandet Thüringen och ligger omkring 40 kilometer väster om Erfurt.

1596–1809 var staden huvudstad i det ernestinska hertigdömet Sachsen-Eisenach och ingick efter sammanslagningen med Sachsen-Weimar i Sachsen-Weimar-Eisenach. Efter de tyska monarkiernas fall i tyska revolutionen 1918 blev Eisenach en del av Land Thüringen. Vid Tysklands delning efter andra världskriget tillföll Eisenach Östtyskland där det sedan 1952 tillhörde Bezirk Erfurt. När Tyskland återförenades tillfördes staden det återuppståndna förbundslandet Thüringen.

I slottet Wartburg tillbringade Martin Luther åren 1521–1522 med att översätta Nya Testamentet till tyska. I staden har under 1600- och 1700-talen barockkomponisterna Johann Pachelbel, Johann Christoph Bach (liksom brodern Johann Sebastian Bach född i staden) och Georg Philipp Telemann verkat som organister eller hovkapellmästare.

I Eisenach fanns under DDR-tiden en bilfabrik Automobilwerke Eisenach (AWE), som tillverkade personbilen "Wartburg", som fått namnet efter slottet i Eisenach. I dag finns i stället en sammansättningsfabrik tillhörande Adam Opel AG. Tysk bilhistoria har dock längre band med Eisenach än så. Under 1920-talet fanns här tillverkning av småbilen Dixi som sedermera blev BMW:s första personbil efter att företaget tagit över fabriken 1928. Efter kriget förlorade BMW fabriken. DDR-regimen startade tillverkningen på nytt men kallade nu bilarna EMW. Det var dessa bilar som senare ersattes av tillverkningen av Wartburg. Sedan den 10 mars 1992 har BMW åter en fabrik i Eisenach där man tillverkar produktionsverktyg.

Kända personer
Martin Luther
Johann Sebastian Bach
Johann Christoph Bach
Georg Philipp Telemann
Johann Pachelbel
Sabine Bergmann-Pohl

Referenser 

 
Eisenach
Mosul

Mosul (; , Mûsil, Musił) är huvudort i provinsen Ninawa i norra Irak, och är även huvudort för ett av provinsens distrikt. Den är landets näst största stad och är belägen vid floden Tigris, cirka 400 kilometer nordväst om Bagdad. Folkmängden är på grund av inbördeskriget mycket osäker men beräknades av FN till cirka 1,75 miljoner invånare 2016. Ruinerna efter den historiska staden Nineve ligger inom Mosuls stadsområde.

I juli 2014 intogs staden av terrorgruppen Islamiska staten. Efter nära nio månader av gatustrider återtog Irak 9 juli 2017 kontrollen över staden.

Historia

Tidig historia
Mosul var ursprungligen ett kloster, anlagt år 570 mittemot Ninive på andra stranden av Tigris. Perserkungen Khusrov II byggde senare ut Mosul till en fästning. År 641 erövrades den av araberna och bildade kärnan i den stad de uppförde. Omkring 100 år senare blev Mosul huvudstad i provinsen al-Djazira i Mesopotamien. Under 900-talet härskade hamdaniderna i Mosul. De följdes av ukailiderna och därefter av seldjukerna. Under åren 1127-1232 utvidgades och befästes Mosul av zengiderna. Staden belägrades förgäves av Saladin men gav sig år 1242 åt Hülegü och undgick därigenom plundring. Dock orsakade ett uppror år 1261 svår brandskattning. Skonat av Timur Lenk, tillföll Mosul efter vartannat turkmenerna, Safaviderna 1508 och osmanerna 1635. År 1743 skadades Mosul svårt av en jordbävning och förblev sedan en obetydlig provinsstad som var huvudstad i vilajetet med samma namn. Under första världskriget besattes Mosul 1918 av brittiska trupper och överlämnades efter långvariga förhandlingar genom Nationernas förbunds beslut till Irak.

Nutid 
Staden och den omgivande regionen erövrades 2014 av terroristorganisationen Islamska staten. En militär koalition bestående av Iraks militär och lokala miliser med internationellt stöd återtog 9 juli 2017 kontrollen efter nära nio månader av hårda gatustrider – se slaget om Mosul.

Geografi 
Terrängen runt Mosul är platt. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km sydväst om Mosul. Runt Mosul är det ganska tätbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer. Trakten runt Mosul är ofruktbar med lite eller ingen växtlighet.

Klimat 
Ett varmt stäppklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C. Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är november, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är augusti, med  mm nederbörd.

Ekonomi och kultur
Staden Mosul var förr känt för sina fina bomullstyger – muslin.

Se även
Mosul Eyalet

Kommentarer

Källor 

 
Orter i Ninawa
Shatt al-Arab

Shatt al-Arab (arabiska: شط العرب), även Arvand Rud (persiska: اروند رود), är en cirka 200 km lång flod i Mellanöstern som bildas genom sammanflödet av de två floderna Eufrat och Tigris i södra Irak och rinner ut i Persiska viken.

I söder utgör floden gräns mellan Irak och Iran ner till flodens utlopp vid Persiska viken. Den 6 mars 1975 undertecknades Alger-avtalet i Algeriet av den iranske shahen Mohammad Reza Pahlavi och Iraks vicepresident Saddam Hussein. I Alger-avtalet fastslogs att gränsen mellan länderna skulle gå vid Shatt al-Arab. 

Olika territoriella krav och dispyter om rätten att färdas på floden mellan dessa två länder var faktorer som ledde till krig mellan länderna (Iran–Irak-kriget) mellan 1980 och 1988. Staden Abadan som är belägen vid floden är en av Irans viktigaste hamnstäder. 

Vattendrag i Iran
Vattendrag i Irak
Shatt al-Arabs avrinningsområde
Iraks demografi

Iraks demografi beskrivs här i form av befolkningsgrupper, befolkningsförändringar och vissa andra parametrar som rör bland annat hälsa. Mer bakgrundsinformation finns i artikeln Irak.

Befolkningsgrupper 
Iraks befolkning utgörs av cirka 80 procent araber. Den andra lite mindre etniska gruppen, kurderna, utgör 15 procent och lever i nordöstra delar av landet. Mindre grupper är assyrier (4 procent), Turkmener (Irak) (3 procent) samt armenier och perser.

Arabiska är det officiella språket men även kurdiska har officiell status i vissa kurdiska delar av landet. Dessutom talas assyriska, armeniska och turkmeniska. Engelska är det vanligaste västerländska språket.

De flesta Irakier är shiitiska muslimer men det finns en stor sunnimuslimsk befolkningsgrupp. Det finns även mindre grupper av kristna och judar.

Befolkningsförändringar 
Irak har, enligt en uppskattning från juli 2000, en folkmängd på  personer.
Åldersfördelning:
 0-14 år: 42 % (män 4 860 795; kvinnor 4 708 453)
 15-64 år: 55 % (män 6 272 842; kvinnor 6 123 188)
 65 år och över: 3 % (män 331 840; kvinnor 378 499) (uppskattning från 2000)
Befolkningstillväxt: 2,86 % (2000 uppskattning)
 Födelsetal: 35,04 födslar/1 000 personer (2000 uppskattning)
 Dödstal: 6,4 döda/1 000 personer (2000 uppskattning)
 Total fertilitet: 4,87 barn födda/kvinna (2000 uppskattning)

Övrigt 
Barnadödlighet: 62,49 avlidna/1 000 levande födslar (2000 uppskattning)

Förväntad livslängd vid födseln: 
 hela befolkningen: 66,53 år
 män: 65,54 år
 kvinnor: 67,56 år (2000 uppskattning)
Läskunnighet:
 hela befolkningen: 58 %
 män: 70,7 %
 kvinnor: 45 % (1995 uppskattning)
Nettomigration: 0 migranter/1 000 invånare (2000 uppskattning)

Iraks samhälle
Ossetiska

Ossetiska (ossetiska: ирон ӕвзаг, iron ævzag eller иронау, ironau; "ossetiska" kommer av det georgiska ოსეთი, Oseti, för Ossetien) är ett indoiranskt språk som talas av osseterna i Kaukasien. Det skrivs med en variant av det kyrilliska alfabetet. En äldre form av ossetiskan talades av en skytisk folkstam, alanerna.

Språket är jämte armeniskan och ryskan de enda av språken talade i Kaukasien som tillhör de indoeuropeiska språken. Närmare bestämt är ossetiskan ett iranskt språk, som kommer närmast medelpersiska (pehlevi).

Kasusändelserna är lika i singularis och pluralis, med den skillnad att de i pluralis fogas efter pluralmärket -t-. Den ursprungliga indoeuropeiska deklinationen är i det närmaste förlorad, men språket har utbildat ett nytt kasussystem genom postpositioners fogande till stammen. Verbet har olika ändelser för tre personer i varje numerus. 

Man skiljer mellan tre dialekter: 
 den östra eller ironska - av Sjögren ("Ossetische Sprachlehre", 1844) kallad den tagauriska - norr om Kaukasus omkring Tereks mellersta lopp samt dess bifloder Fiag, Gizel, Ardon. 
 den västra eller digoriska, norr om Kaukasus i väster omkring Tereks biflod Uruch.
 den södra eller tualiska, söder om Kaukasus. 

Det äldsta ossetiska trycket är en läslära från 1798 på kyrkoslaviska och ossetiska (med kyrkoslaviska bokstäver). Sedan Sjögrens tid användes för ossetiskt tryck ett av honom uppgjort alfabet, som grundar sig på den nyryska skriften. På östlig (ironsk) dialekt är nästan all befintlig ossetisk litteratur skriven. Denna var före sovjetisk tid uteslutande av religiöst innehåll (Bibeln, kyrkohandboken, biblisk historia etc.). Kosta Chetagurov (Chetægkaty Kosta) som levde i slutet av 1800-talet räknas som föregångaren inom ossetisk litteratur.

Ossetiska alfabetet

Modern kyrilliska alfabetet (1938 - idag)

Latinska alfabetet (1923-1937)

Översätta för ossetiska

 (гу) gu eller gu [gʷ]
 гъ h eller h [ʁ]
 гъу hu eller hu [ʁʷ]
 дж dž eller dzj [dʒ]
 ж ž eller zj [ʒ]
 (ку)  ku eller ku [kʷ]
 къ  kh eller k(') [kʼ]
 (къу)  khu eller ku
 пъ ph eller p(') [pʼ]
 тъ th eller t(') [tʼ]
 х x eller ch [x]
 (ху) xu eller chu [xʷ]
 хъ q eller q [q]
 (хъу) qu eller qu [qʷ]
 ц c eller ts [ts]
 цъ ch eller ts(') [tsʼ]
 ч č eller tj [tʃ]
 чъ čh eller tj(') [tʃʼ]
 ш š eller sj [ʃ]
 щ šč eller sjtj [ʃtʃ]

Se även

 Osseter
 Iranska språk

Externa länkar

 Ossetiska språket, alfabetet och uttal 
 Ирон адæм - Осетины - Ossetierna  , , 

Iranska språk
Språk i Asien
Skyter

Skyterna [sk-] (fornpersiska 𐎿𐎤𐎢𐎭𐎼 Skudra) var under antiken en iranskspråkig geografisk, politisk och kulturell enhet (Skytien) snarare än en etnisk folkgrupp, som levde omkring Kaspiska havet, på de ukrainska stäpperna fram till östra Polen, i norra och östra Iran och vid Altaibergen i Centralasien. Deras räder nådde ända upp till Danmark.

Stäppen mellan Dnestr och Don har under lång tid bebotts av boskapsskötande indo-iranska folk vilka anses vara en av de mest betydelsefulla skytiska grupperna. Omkring 800 f.Kr. spred de sig mot Svarta havet, Ukraina, Polen, Rumänien, Ungern och Bulgarien. Skyterna återfinns för första gången i historiska källor i slutet av 700-talet f.Kr. då de invandrade till östra Anatolien i nuvarande Turkiet.

De skytiska kungagravarna i Altaibergen är berömda för rika fynd av välbevarat organiskt material som bland annat dräkter, sadlar och resterna av en tatuerad man. Tack vare permafrosten (ständig tjäle) har materialet kunnat bevaras så väl. Den typiska skytiska djurornamentiken med kronhjorten som huvudmotiv påverkade bland annat den keltiska konsten. Även bruket av hästen i krigiska sammanhang och följaktligen förknippad utrustning som till exempel långbyxan anses vara ett resultat av kontakten med skyterna.

I boken Fortidens slagmarker (utgiven 2014) berättar arkeologen Jeanette Varberg att ryska arkeologer de sista 50 åren hittat 140 vapengravar nordväst om Svarta havet som innehåller kvinnor. Flera skelett visar spår efter strid, och på sin resa efter döden har de fått med sig sin vapenutrustning. I en av gravarna låg en 7–10-årig flicka iklädd ringbrynja och försedd med två spjut. Detta kan betyda att flickor redan i tidig ålder fick lära sig hur man hanterar vapen. Av det totala antalet funna vapengravar i området utgör kvinnogravarna 20 procent. Dessa gravar tillskrivs de nomader som kallats skyter, vilka 600 f.Kr.–200 e.Kr. behärskade stora delar av stäppen nordväst om Svarta havet. Ryska arkeologer tror att dessa kvinnliga krigare utgör bakgrunden till de historier grekerna diktade om krigande kvinnor – amazoner.

Se även 
 Saker

Referenser

Externa länkar

Antikens folkslag
Historiska länder och riken i Asien
Iranistik
Skyter
Arado Ar 196

Arado Ar 196 var ett enmotorigt tyskt sjöflygplan, som togs i tjänst hösten 1939. Det användes främst för spaning men kunde även fungera som attack- och ubåtsjaktflygplan. Under andra världskriget var planet den tyska marinens standardflygplan.

År 1933 efterfrågande den tyska marinen ett nytt flygplan. Det blev Reichsluftfahrtministerium som utlyste en tävling och kom då fram till att  var ett bra val. Men under 1935 blev det allt mer klart att det planet inte fungerade som tänkt. Man bytte därför till , men även detta plan visade sig (främst på grund av motorn) vara otillräckligt. Det hade alltför kort räckvidd. Eftersom en ny motor hade börjat producerats för planet, BMW 132, så beslöt man behålla motorn men byta ut planet. Även om modell 132 var bättre användes även en funktions- och storleksmässigt mycket lik motor Bramo 323 i planet. Tävlingen utlystes i oktober 1936, bidrag kom in från Arado, Dornier, Gotha, och Focke-Wulf med resultatet att Arado vann kontraktet. Deras design hade endast ett par vingar, vilket medförde högre fart. Den togs i bruk november 1938 och flög första gången maj 1937. En tidig pilot var Walter Blume. Under åren utvecklades fem olika modeller V1, V2 eller A1, A2 och så vidare. Den aerodynamiskt förbättrade versionen Ar 196C kom aldrig i produktion.

Det kom att byggas 541 st flygplan av modellen, som användes av Tyskland, Finland och Bulgarien och under en kort tid Sverige (Sjöflygflottiljen F 2 detachment i Karlskrona, F 2K, beläget på Stumholmen). När kriget var över såldes de till Sverige, Rumänien, Spanien och Norge som även tog plan i krigsbyte. (Norge köpte genom AB Continent Agenture).

Trivia
 Slagskeppet Bismarck var utrustat med fyra stycken Ar 196.
 Flygplanet förekommer i Tintin-albumet Den mystiska stjärnan.

Tyska spaningsflygplan
Amfibieflygplan
Tyska stridsflygplan under andra världskriget
Arado