Världsmästerskapet i fotboll 1986

Världsmästerskapet i fotboll 1986 spelades i Mexiko under perioden 31 maj–29 juni 1986. Argentina vann turneringen före Västtyskland och Frankrike.

Översikt 
Sällan har en spelare dominerat en VM-turnering som Argentinas Diego Maradona gjorde i Mexiko 1986. Den lille mittfältaren var navet som allt kretsade kring och han avgjorde såväl kvartsfinalen som semifinalen med två egna mål i vardera matchen. Också i finalen, där Maradona hårdbevakades, var han en likväl en central figur och slog den avgörande passningen till Argentinas 3–2-mål. Maradona stod på toppen av sin karriär och ansågs allmänt som världens bästa spelare. 

Många minns dock också Maradonas 1–0-mål mot England i kvartsfinalen som godkändes, trots stora engelska protester då det gjorts med handen. Maradona menade att det varit "Guds hand" som fick bollen i mål – något som i efterspelet till matchen än mer spädde på engelsmännens ilska. Att han sedan i samma match gjorde ett fantastiskt solomål menar många var signifikativt för Maradona som ofta blandade stora stunder med skandaler. Maradonas andra mål röstades långt senare fram till "Århundradets mål". 

Turneringen i övrigt kännetecknades precis som 1970 (då VM senast spelades i Mexiko) av en tryckande hetta och spelet på höga höjder tog hårt på spelarna. För Nordens del blev det endast Danmark som kvalificerade sig till mästerskapet. Detta var danskarnas första VM-slutspel men man överraskade med offensivt spel och gick vidare med tre raka segrar, bland annat mot Västtyskland. Danskarna åkte sedan ut mot Spanien i åttondelsfinalen med hela 1–5.

Brasilien hade även 1986 ett bra lag men åkte efter straffläggning ut mot Frankrike i kvartsfinalen. Den stora överraskningen blev Belgien som nådde semifinal där det till sist tog stopp mot de blivande världsmästarna. Till finalen kvalificerade sig alltså Argentina och Västtyskland. Tyskarna hade haft en trevande inledning och tog sig efter många om och men till finalen.

Vågen rullar 
I samband med 1986 års fotbolls-VM fick hyllningsgesten "vågen" sitt internationella genombrott. Gesten uppstod i Nordamerika i början av 1980-talet.

Kvalspel

Kvalificerade länder 

AFC (2)
 
 
CAF (2)
 
 

CONCACAF (2)
  (värdland)
 
CONMEBOL (4)
 
 
 
 

Uefa (14)

Spelorter

Grupplottning 
Lagen delades upp i fyra lottningsgrupper efter tidigare resultat i VM.

Spelartrupper

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Grupp E

Grupp F

Ranking av tredjeplacerade lag

Utslagsspel

Slutspelsträd

Åttondelsfinaler

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

VM-profiler 
 Argentina: Jorge Burruchaga, Diego Maradona, Jorge Valdano
 Västtyskland: Karl-Heinz Rummenigge, Rudi Völler
 Frankrike: Michel Platini
 Belgien: Jan Ceulemans, Jean-Marie Pfaff
 Brasilien: Careca, Sócrates
 England: Gary Lineker, Peter Shilton
 Mexiko: Hugo Sanchez
 Spanien: Emilio Butragueño
 Danmark: Preben Elkjær Larsen, Michael Laudrup
 Italien: Alessandro Altobelli
 Sovjetunionen: Igor Belanov
 Uruguay: Enzo Francescoli

Statistik

Skytteliga 
 6 mål
 Gary Lineker

 5 mål

 Diego Maradona

 Careca

 Emilio Butragueño

 4 mål

 Jorge Valdano

 Preben Elkjær Larsen

 Alessandro Altobelli

 Igor Belanov

 3 mål

 Jan Ceulemans

 Nico Claesen

 Jesper Olsen

 Rudi Völler

 2 mål

 Jorge Burruchaga
 Enzo Scifo
 Josimar
 Socrates

 Jean-Pierre Papin
 Michel Platini
 Yannick Stopyra
 Klaus Allofs

 Fernando Quirarte
 Abderrazak Khariri
 Roberto Cabañas

 Julio César Romero
 Ramón María Calderé
 Ivan Yaremchuk

 1 mål

 Djamel Zidane
 José Luis Brown
 Pedro Pasculli
 Oscar Ruggeri
 Stéphane Demol
 Erwin Vandenbergh
 Franky Vercauteren
 Daniel Veyt
 Edinho
 Plamen Getov
 Nasko Sirakov
 John Eriksen
 Michael Laudrup
 Søren Lerby

 Peter Beardsley
 Manuel Amoros
 Luis Fernandez
 Jean-Marc Ferreri
 Bernard Genghini
 Dominique Rocheteau
 Jean Tigana
 Andreas Brehme
 Lothar Matthäus
 Karl-Heinz Rummenigge
 Lajos Détári
 Márton Esterházy
 Ahmed Radhi
 Luis Flores

 Manuel Negrete
 Hugo Sánchez
 Raúl Servín
 Abdelkrim Merry Krimau
 Colin Clarke
 Norman Whiteside
 Włodzimierz Smolarek
 Carlos Manuel 
 Diamantino
 Gordon Strachan
 Choi Soon-Ho
 Huh Jung-Moo
 Kim Jong-Boo

 Park Chang-Seon
 Sergei Aleinikov
 Oleg Blokhin
 Vasiliy Rats
 Sergey Rodionov
 Pavel Yakovenko
 Aleksandr Zavarov
 Eloy
 Andoni Goikoetxea
 Julio Salinas
 Juan Antonio Señor
 Antonio Alzamendi
 Enzo Francescoli

 Självmål
 Cho Kwang-Rae mot Italien.
 László Dajka mot Sovjetunionen.

Röda kort 

 Mike Sweeney
 Frank Arnesen

 Ray Wilkins
 Thomas Berthold

 Basil Gorgis
 Javier Aguirre

 José Batista
 Miguel Bossio

Referenser

Externa länkar