kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ossie Davis

Ossie Davis, född Raiford Chatman Davis den 18 december 1917 i Cogdell, Clinch County, Georgia, död 4 februari 2005 i Miami Beach, Florida, var en amerikansk skådespelare, regissör, producent och pjäsförfattare.

Privatliv
1948 gifte sig Davis med skådespelaren Ruby Dee. I deras gemensamma autobiografi With Ossie and Ruby beskriver de sitt beslut att ha ett öppet äktenskap, men också att de senare ändrar sig. Paret var välkända afroamerikanska medborgarrättsaktivister och nära vänner till Malcolm X, Jesse Jackson, Martin Luther King, Jr. och andra ikoner inom medborgarrättsrörelsen på 1950-talet och framåt.

Död
Davis avled av naturliga orsaker på ett hotellrum i Miami Beach den 4 februari 2005. Hans sista filmroll hade varit som far till Jennifer Beals i The L Word, en roll som slutade med att han dog i prostatacancer i hennes hem. Detta avsnitt, som sändes efter hans bortgång, tillägnades hans minne.

Filmografi i urval 

 (3 avsnitt)

 (1 avsnitt)
 (4 avsnitt)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Personer från Clinch County
Födda 1917
Avlidna 2005
Män
Amerikanska dramatiker
Engelskspråkiga dramatiker
Amerikanska författare under 1900-talet
Dramatiker under 1900-talet
Alumner från Howard University
Alumner från Columbia University
John Drew Barrymore

John Drew Barrymore eller John Barrymore, jr, ursprungligen John Blyth Barrymore, jr, född 4 juni 1932 i Beverly Hills, Kalifornien, död 29 november 2004 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. 

Barrymore var son till skådespelarna John Barrymore och Dolores Costello samt far till skådespelarna John Blyth Barrymore och Drew Barrymore. Han var endast 18 månader gammal då hans föräldrar skilde sig. Som 18-åring gjorde han filmdebut, men filmade endast sporadiskt, ofta i roller som veklingar. 

Han kom tidigt i klammeri med rättvisan på grund av sitt hetsiga humör. Han satt även i fängelse flera gånger för rattonykterhet.
I slutet på 1950-talet begav han sig till Europa där han medverkade i några italienska filmer. När han återvände till USA hamnade han snart bakom lås och bom igen, nu för marijuanainnehav. Han drog sig sedan tillbaka till den kaliforniska öknen där han levde ett eremitliknande liv och ägnade sig åt yoga och meditation.

Filmografi (urval)

Externa länkar

Födda 1932
Avlidna 2004
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Skådespelare från Los Angeles
Philippe de Broca

Philippe de Broca, född 15 mars 1933 i Paris, död 26 november 2004 i Neuilly-sur-Seine, var en fransk filmregissör och manusförfattare.

Filmografi i urval

Externa länkar 
  

Franska manusförfattare
Franska filmregissörer
Födda 1933
Avlidna 2004
Män
Rodney Dangerfield

Rodney Dangerfield, född Jacob Cohen den 22 november 1921 i Babylon, Long Island, New York, död 5 oktober 2004 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare, ståuppkomiker och manusförfattare känd för sina oneliners. Han dog i sviterna efter en hjärtoperation.

Filmografi (urval)

Filmroller
 - Al Czervik
 - Monty
 - Thornton Melon
 - lånemäklare
 - Rover Dangerfield 
 - Chester Lee
 - Mallorys far
 - sig själv
 - Johnny Hunt 
 - Wally Sparks 
 - Lucifer

Roller i TV-serier
 - Larry Burns, 1 avsnitt
 - Artie, 1 avsnitt
 - sig själv, 1 avsnitt

Manus

Externa länkar

 
Svensk Filmdatabas - Rodney Dangerfield
Wikiquote – Rodney Dangerfield 

Amerikanska komiker
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Födda 1921
Avlidna 2004
Russ Meyer

Russell Albion "Russ" Meyer, född 21 mars 1922 i San Leandro utanför Oakland, Kalifornien, död 18 september 2004 i Hollywood Hills, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk filmregissör, filmproducent, fotograf och manusförfattare.

Redan som 15-åring spelade Meyer in många amatörfilmer och han tjänstgjorde som kameraman under andra världskriget för den amerikanska armén. Efter kriget blev han glamourfotograf och han arbetade bland annat för Hugh Hefners nylanserade tidning Playboy Magazine. Meyer fotade tre mittuppslag redan under de första åren, ett med hans fru Eve Meyer år 1955.

Meyers första film kom år 1959 och hette The Immoral Mr. Teas, en nudist-komedi. Filmen kostade ca 24 000 amerikanska dollar att producera och drog in mer än 1 000 000 dollar vilket gav Meyers titeln ”King of the Nudies”. Under 60-talet spelade han in nästan 20 filmer med inslag av svart humor och mängder av storbystade tjejer, vilka senare blev hans kännetecken. Några av dessa filmer var Faster, Pussycat! Kill! Kill! (1965) (hans mest kända film), Vixen (1968) och Naked Camera (1960). Det var först i filmen Up! (1976) och Beneath the Valley of the Ultra-Vixens (1979) som han använde sig av kvinnor med silikonbröst. Bland skådespelerskor som Meyer gjort kända är Lorna Maitland, Tura Satana, Erica Gavin, Uschi Digard och Kitten Natividad.

Filmografi

 1950 - The French Peep Show
 1959 - The Immoral Mr. Teas
 1959 - This Is My Body
 1960 - Eve and the Handyman
 1960 - Naked Camera
 1961 - Erotica
 1962 - Wild Gals of the Naked West
 1963 - Europe in the Raw
 1963 - Heavenly Bodies!
 1963 - Skyscrapers and Brassieres
 1964 - Lorna
 1964 - Fanny Hill
 1965 - Mudhoney
 1965 - Motorpsycho
 1966 - Faster, Pussycat! Kill! Kill!
 1966 - Mondo Topless
 1967 - Common Law Cabin
 1967 - Good Morning...and Goodbye!
 1968 - Finders Keepers, Lovers weepers!
 1968 - Vixen
 1969 - Cherry, Harry and Raquel
 1970 - Bortom dockornas dal
 1971 - The Seven Minutes
 1972 - Blacksnake
 1975 - SuperVixens
 1976 - Up!
 1978 - Who Killed Bambi?
 1979 - Beneath the Valley of the Ultravixens
 2001 - Pandora Peaks

Referenser

Externa länkar

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska fotografer
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska filmregissörer
Födda 1922
Avlidna 2004
Män
Personer från San Leandro
Claude Marchant

Claude Marchant, född 12 november 1919 i USA, död 5 juni 2004 i Vasa församling i Göteborg, var en amerikansk-svensk koreograf och dansare.

Marchant är begravd på Västra kyrkogården i Göteborg.

Referenser 

Födda 1919
Avlidna 2004
Amerikanska dansare
Amerikanska koreografer
Svenska dansare under 1900-talet
Svenska koreografer under 1900-talet
Amerikanska danspedagoger
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Män
Svenska danspedagoger
Lakke Magnusson

Anders Lars-Göran "Lakke" Magnusson, född 21 maj 1946 i Kinna, Västergötland, död 19 februari 2004 i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Magnusson är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi i urval 

 1994 – Den vite riddaren
 1994 – Sommarmord
 1995 – Vita lögner
 1995 – Anmäld försvunnen

 1996 – Kalle Blomkvist - Mästerdetektiven lever farligt
 1997 – Jag är din krigare (Film)
 1997 – Pelle Svanslös (julkalender)
 1997 – Kenny Starfighter (TV)

 1999 – Sally (flera roller)
 2000 – Ronny & Julia (SVT:s julkalender)
 2000 – Skärgårdsdoktorn (TV)

 2003 – Håkan Bråkan (julkalender) - Kurt
 2003 – Skenbart

 2004 – Kyrkogårdsön
 2004 – Fragile

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 

Svenska skådespelare
Personer från Kinna
Födda 1946
Avlidna 2004
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Män
Lee Eun-ju

Lee Eun-ju född 16 november 1980 i Gunsan, Norra Jeolla, död 22 februari 2005 i Bundang, Gyeonggiprovinsen, var en sydkoreansk skådespelare.

Lee Eun-ju led av allvarlig depression och begick självmord genom att hänga sig.

Filmografi (urval) 
2004 – Juhong geulshi (The Scarlet Letter)
2004 – Taegukgi (Brotherhood of War)
2004 – Hayanbang (Unborn but Forgotten)

Referenser

Externa länkar 
 
Lee Eun-ju

Sydkoreanska skådespelare
Födda 1980
Avlidna 2005
Kvinnor
Personer från Gunsan
WP:Projekt Korea
Skådespelare som begått självmord
Fred Ebb

Fred Ebb, född 8 april 1928 i New York, död 11 september 2004 i New York, var en amerikansk sångtextförfattare, manusförfattare, kompositör och filmproducent.

Fred Ebbs mest berömda sångtext är New York, New York, som var titelmelodi till filmen med samma namn från 1977. Originalet sjöngs av Liza Minnelli, men Frank Sinatra gjorde en cover som blev en stor framgång.

Filmografi (i urval) 

 Chicago, 2002
 New York, New York, 1977
 Nian, 1976
 Oh, vilket sjöslag!, 1975
 Funny Lady, 1975
 Cabaret'', 1972

Referenser

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska kompositörer
Amerikanska manusförfattare
Födda 1928
Avlidna 2004
Män
Milton Berle

Milton Berle, ursprungligen Mendel Berlinger, född 12 juli 1908 i New York i New York, död 27 mars 2002 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk komiker, skådespelare, manusförfattare och kompositör.

Filmografi i urval 
1995 - Roseanne (TV-serie)
1995 - The Nanny (TV-serie)
1995 - Beverly Hills (TV-serie)
1994 - Mord, mina herrar (TV-serie)
1993 - Matlock (TV-serie)
1992 - Fresh Prince i Bel Air (TV-serie)
1977-1985 - Kärlek ombord (TV-serie)
1985 - Fame (TV-serie)
1985 - Mord och inga visor (TV-serie)
1985 - Pee-Wees stora äventyr
1983 - Fantasy Island (TV-serie)
1979 - Mupparna
1976 - The Dean Martin Celebrity Roast (TV-serie)
1971 - Mannix (TV-serie)
1971 - Gänget (TV-serie)
1970-1971 - Love, American Style (TV-serie)
1968 - Smart (TV-serie)
1967 - De spänningslystna
1966-1968 - Läderlappen (TV-serie)
1966-1967 - The Red Skelton Hour (TV-serie)
1966-1967 - The Lucy Show (TV-serie)
1963-1988 - The Tonight Show Starring Johnny Carson (TV-serie)
1960-1965 - The Jack Benny Program (TV-serie)
1963 - En ding, ding, ding, ding värld
1963 - General Hospital (TV-serie)
1958-1959 - The Milton Berle Show (TV-serie)

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska kompositörer under 1900-talet
Amerikanska manusförfattare under 1900-talet
Amerikanska komiker
Födda 1908
Avlidna 2002
Män
Skådespelare från New York
Mihai Ghica

Mihai Ghica, rumänsk furste av albansk härkomst, bror till Grigore IV Ghica och far till Helena Koltsova-Masalskaja.

Källor

Personer i Rumänien under 1800-talet
Män
Ugglan
Grigore IV Ghica

Grigore IV Ghica, död 1844, en rumänsk furste av från den albanska släkten Ghica. Han var bror till Mihai Ghica. Han utnämndes 1822 av Höga porten utan Rysslands bifall till hospodar i Valakiet, bekämpades av de ryssvänliga bojarerna och emigranterna och störtades vid de ryska truppernas intåg i landet 1828.

Källor 

Personer i Rumänien under 1800-talet
Avlidna 1844
Män
Födda okänt år

ru:Григорий III Гика
Krzysztof Kieślowski

, född 27 juni 1941 i Warszawa, död 13 mars 1996 i Warszawa, var en polsk regissör och manusförfattare. 

Kieslowski studerade vid filmskolan i Łódź 1968. Han är känd för filmer som Dekalogen, Veronikas dubbelliv och Trikoloren-trilogin. Även efter sin död är han en av Europas mest inflytelserika regissörer. Hans filmer används i undervisningen i filmskolor världen över. Boken Kieślowski om Kieślowski beskriver hans liv och arbete med hans egna ord, baserad på en intervju av Danusia Stok.

I flera av filmerna var musiken komponerad av Zbigniew Preisner, även om en del av denna musik i filmerna sades vara av den fiktive Van den Budenmayer, en nederländsk 1700-talskompositör.

Filmografi 
 Trikoloren (Trois couleurs)
 Frihet - den blå filmen (1993)
 Den vita filmen (1994)
 Den röda filmen (1994) 
 Veronikas dubbelliv (1991) 
 Dekalogen (1989)
 Dekalogen 1, Dekalog, jeden
 Dekalogen 2, Dekalog, dwa
 Dekalogen 3, Dekalog, trzy
 Dekalogen 4, Dekalog, cztery
 Dekalogen 5, Dekalog, pięć
 Dekalogen 6, Dekalog, sześć
 Dekalogen 7, Dekalog, siedem
 Dekalogen 8, Dekalog, osiem
 Dekalogen 9, Dekalog, dziewięć
 Dekalogen 10, Dekalog, dziesięć
 En liten film om kärlek, Krótki film o milosci (1988) 
 En liten film om konsten att döda Krótki film o zabijaniu (1988/I)
 Siedem dni w tygodniu (Sju dagar i veckan) (1988) 
 Ödets nyck, Przypadek (1987) 
 Det nakna ansiktet, Bez konca (1985) 
 Krótki dzien pracy (En kort arbetsdag) (1981) (TV) 
 Spokój (Lugnet) (1980) (TV) 
 Dworzec (Stationen) (1980) 
 Gadajace glowy (Talande huvuden) (1980) 
 Amatören Amator (1979) 
 Siedem kobiet w róznym wieku (Sju kvinnor i olika åldrar) (1978) 
 Z punktu widzenia nocnego portiera (En nattvakts synpunkt) (1978) 
 Nie wiem (Inte vet jag) (1977) 
 Ärret Blizna (1976) 
 Personel (Personalen) (1976) (TV) 
 Klaps (Örfilen) (1976) 
 Szpital (Sjukhuset) (1976) 
 Zyciorys (Meritlistan) (1975) 
 Przejscie podziemne (Den underjordiska gången) (1974) (TV) 
 Pierwsza milosc (Den första kärleken) (1974) (TV) 
 Przeswietlenie (Röntgen) (1974) 
 Murarz (Muraren) (1973) 
 Miedzy Wroclawiem a Zielona Gora (Mellan Wroclaw och Zielona Gora) (1972) 
 Podstawy BHP w kopalni miedzi (Arbetssäkerhet i koppargruvan) (1972) 
 Refren (Refrängen) (1972) 
 Fabryka (Fabrika) (1971) 
 Przed rajdem (Före loppet) (1971) 
 Robotnicy 1971 - Nic o nas bez nas (Arbetare 1971: Ingenting om oss utan oss) (1971) 
 Bylem zolnierzem (Jag var soldat) (1970) 
 Zdjecie (Fotografiet) (1968) (TV) 
 Z miasta Lodzi (Från staden Lódz) (1968) 
 Koncert zyczen (Önskekonserten) (1967) 
 Tramwaj (Spårvagnen) (1966)
 Urzad (Kontoret) (1966)
De titlar med svensk titel först har haft svensk premiär. De svenska titlarna i parentes är översättningar ur boken Kieślowski om Kieślowski.

Referenser

Externa länkar 

 

Polska manusförfattare
Polska filmregissörer
Personer från Warszawa
Födda 1941
Avlidna 1996
Män
Jonathan Demme

Robert Jonathan Demme, född 22 februari 1944 i Baldwin, Long Island, New York, död 26 april 2017 på Manhattan i New York, var en amerikansk filmregissör, manusförfattare och filmproducent. Demme regisserade bland annat När lammen tystnar (1991), för vilken han belönades med en Oscar för bästa regi.

Han var farbror till regissören Ted Demme.

Han avled i sviterna av matstrupscancer.

Filmografi i urval  
 (regi och manus)
 (musikdokumentär med Talking Heads) (regi)
 (regi)
 (regi och produktion)
 (regi)
 (regi)
 (regi och produktion)
 (produktion)
 (regi och produktion)
 (produktion)
 (regi och produktion)
 (konsertfilm) (regi)
 (regi och produktion)
 (regi)
 (regi)

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska filmregissörer
Oscar för bästa regi
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Personer från Nassau County, New York
Födda 1944
Avlidna 2017
Män
C-4

C-4 är en typ av plastiskt sprängämne, sprängdeg, som används av militären. C-4 är fast i formen, med ljusgrå färg och känns som mjuk lera. Som i många andra plastiska sprängämnen är det explosiva materialet i C-4 RDX (även känt som cyclonit eller cyklotrimetylentrinitramin) vilket utgör 90 % av vikten. Dessutom innehåller den bindemedel och mjukgörare. 

Numera tillsätts även speciella markörämnen (Taggant) för att underlätta identifikation. Den ena anledningen är att säkerhetspersonal ska kunna hitta dolt sprängämne, till exempel i säkerhetskontrollen på en flygplats. I USA måste 2,3-dimetyl-2,3-dinitrobutan, kallat DMDNB eller DMNB ingå. Det är ett ämne som hundar är väldigt känsliga för och som även kan detekteras av speciella bärbara spektrometrar. Den andra anledningen är att efter en explosion veta vilket ämne som orsakade den.

C-4 är en vidareutveckling av ett sprängämne från andra världskriget där RDX blandades med mineralolja och lecitin som i stort sett hade samma form men med vissa nackdelar. C-4 är del av en grupp sprängämnen tillsammans med C, C-2 och C-3, med olika mängd RDX, som utvecklade under 1960-talet. Den är mycket stabil och tål att bli beskjuten och kastas i eld utan att explodera.

Sprängämnen
Simone Signoret

Henriette Charlotte Simone Signoret (), ursprungligen Kaminker, född 25 mars 1921 i Wiesbaden, Tyskland, död 30 september 1985 i Autheuil-Authouillet, Eure, var en fransk skådespelare och författare.

Biografi 
Simone Signorets föräldrar var av fransk nationalitet och hon växte upp i Paris. År 1940, vid Frankrikes fall under andra världskriget, flydde hennes judiske far till England för att ansluta sig till Fria franska styrkorna under Charles de Gaulle; familjen flyttade då till Bretagne, och Simone tvingades hoppa av skolan och hjälpa till att försörja sin mor och två bröder. Från 1941 började hon få mindre roller i en rad filmer i Paris, parallellt med sitt arbete som maskinskriverska. Hon började vid denna tid använda moderns flicknamn, Signoret, som sitt artistnamn.   

Signoret fick sitt genombrott i Frankrike med sin roll i filmen Hotellvärdinnan (1946), och specialiserade sig därefter på roller som prostituerade och trånande kvinnor. Hon utvecklades till en distingerad skådespelerska i intelligenta roller, och blev så småningom en internationell stjärna. Vid filmfestivalen i Cannes 1959 belönades hon med priset för Bästa kvinnliga skådespelare för sin roll i filmen Plats på toppen (1959), och vid Oscarsgalan 1960 belönades hon med en Oscar för bästa kvinnliga huvudroll för samma insats. Sångerskan Nina Simone tog sitt efternamn med inspiration från Signoret, efter att ha sett filmen Möte under stjärnorna (1951).   

1975 utgav hon sin självbiografi, La nostalgie n'est plus ce qu'elle était (på svenska Längtan är inte längre vad den varit, 1981). Hon författade även en memoarbok, Le lendemain, elle était souriante… (1979), och en roman, Adieu Volodia (1985).  

Simone Signoret var gift med regissören Yves Allégret 1944–1949, och med skådespelaren och sångaren Yves Montand från 1951 till sin död 1985. Hon ligger begravd intill Montand på Père Lachaise-kyrkogården i Paris.

Filmografi (urval) 

 (Service de nuit)
 (Macadam)
 (Dédée d'Anvers)
 (Against the Wind)
 (Manéges)
 (La Ronde)
 (Casque d'or)
 (Thérèse Raquin)
 (Les Diaboliques)
 (La Mort dans ce jardin)
 (Les Sorcières de Salem)
 (Room at the Top)
 (Barabba)
 (Term of Trial)
 (Ship of Fools)
 (Compartiment tueurs)
 (Paris brûle-t-il?)
 (The Deadly Affair)
 (Games)
 (The Sea Gull)
 (L'Armée des ombres)
 (L'aveu)
 (Le Chat)
 (La Veuve Couderc)
 (Les Granges brulées)
 (La Chair de l'orchidée)
 (Police Python 357)
 (La Vie devant soi)

 (TV-film)
 (TV-film)

Bibliografi 

 La nostalgie La nostalgie n'est plus ce qu'elle était (Paris: Éditions du Seuil, 1975), .
 Längtan är inte längre vad den varit, övers. Anna Pyk (Stockholm: Askild & Kärnekull, 1982), .
 Le lendemain, elle était souriante… (Paris: Éditions du Seuil, 1979), .
 Adieu Volodia (Paris: Éditions Fayard, 1985), .

Källor

Externa länkar 

 
 

Kvinnor
Födda 1921
Avlidna 1985
Personer från Wiesbaden
Franska skådespelare under 1900-talet
Franska författare under 1900-talet
Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Gravsatta på Père-Lachaise
Yves Allégret

Yves Allégret, född 13 oktober 1907 i Asnières-sur-Seine nära Paris, död 31 januari 1987 i Jouars-Pontchartrain nära Paris, var en fransk regissör. Han var bror till Marc Allégret.

Han var gift med författaren och skådespelaren Simone Signoret 1944-1949. Han var far till skådespelerskan Catherine Allégret.

Filmografi (urval) 
 1931 La chienne – regiassistent
 1932 - Fantômas – regiassistent
 1934 L'Atalante – filmroll
 1944 La boîte aux rêves 1947 Glädjehuset (Dédée d'Anvers) 1949 Minnenas strand (Une si jolie petite plage) 1949 Manege (Manéges) 1950 Det sker blott en gång (Les Miracles n'ont lieu qu'une fois) 1951 Lädernäsan (Nez de cuir) 1952 De 7 dödssynderna (film) (Les sept péchés capitaux) 
 1952 Hon svor att hämnas (La jeune folle) 1953 Lilla helgonet (Mam'zelle Nitouche) 1953 Den heta staden (Les orgueilleux) 1955 La meilleure part 1955 Oas (Oasis) 1957 Méfiez-vous, fillettes 1958 Natten du gav mig (La fille de Hambourg) 1960 Eddie som cowboy (Chien de pique) 1963 Den stora gruvstrejken (Germinal) 1967 Johnny Banco - äventyraren (Johnny Banco) 1969 L'invasion''

Källor

Externa länkar 
 
 

Franska filmregissörer
Franska manusförfattare
Män
Födda 1907
Avlidna 1987
Personer från Hauts-de-Seine
Wes Craven

Wesley Earl "Wes" Craven, född 2 augusti 1939 i Cleveland, Ohio, död 30 augusti 2015 i Los Angeles, var en amerikansk filmregissör, manusförfattare och filmproducent som mest rörde sig inom skräckfilmsgenren. 

Han avlade kandidatexamen i engelska och psykologi vid Wheaton College i Wheaton i Illinois och master i filosofi och skrivande vid Johns Hopkins University. Innan Craven blev involverad i film, arbetade han som lärare först i engelska vid Westminster College i New Wilmington i Pennsylvania och sen i humaniora vid Clarkson College of Technology.

Craven skrev och regisserade en mängd tongivande skräckfilmer, bland andra Terror på Elm Street och Scream-tetralogin.

Han regisserade den kontroversiella The Last House on the Left som inspirerades av Ingmar Bergmans Jungfrukällan. Filmen producerades av Sean S. Cunningham som några år senare skulle regissera Fredagen den 13:e.

Wes Craven har vunnit flera priser under sin karriär, bland annat Pegasus Audience Award för Ondskans hus (The People Under the Stairs).

Craven avled i sviterna av hjärncancer den 30 augusti 2015 i sitt hem i Los Angeles, Kalifornien.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska filmregissörer
Skräckfilmsregissörer
Födda 1939
Avlidna 2015
Män
Amerikanska lärare under 1900-talet
Clarkson University
Alumner från Johns Hopkins University
Freddy Krueger

Freddy Krueger är en fiktiv person som förekommer i Terror på Elm Street-filmerna. Rollfiguren skapades av Wes Craven och porträtterades av Robert Englund i samtliga filmer om honom fram till nyinspelningen A Nightmare on Elm Street (2010), där rollen istället spelades av Jackie Earle Haley. Krueger, som är en seriemördare, attackerar sina offer i deras drömmar medan han själv är odödlig. Kännetecken för Krueger är det brandärrade ansiktet, den rödgrönrandiga tröjan, den bruna fedora-hatten samt hans läderhandske med metallklor. Hans fullständiga namn är Frederick Charles Krueger. I filmerna spelas Freddys pappa av rocklegenden Alice Cooper.

Historia
Krueger var en seriemördare som dödade ett stort antal barn i grannskapet kring Elm Street. Efter detta greps han av polis men släpptes senare på grund av rena formaliteter kring rättegången. Föräldrar och andra i grannskapet kring Elm Street tog då lagen i egna händer, letade rätt på honom och brände sedan honom levande i det pannrum som han sökt tillflykt i.

Genom drömmar fortsätter Krueger dock att skörda offer då han åter antog någon typ av levande form. Han brände sina offer och ärrade dem med rakbladsvassa knivar som han fäst på sina fingrar. För att hämnas de föräldrar som ursprungligen hade dödat honom sökte han upp deras barn och mördade dem i deras drömmar. Krueger lever för evigt vidare så länge folk kommer ihåg honom och finner honom skrämmande.

Filmer
 1984 – Terror på Elm Street
 1985 – Terror på Elm Street 2 – Freddys hämnd
 1987 – Terror på Elm Street 3 – Freddys återkomst
 1988 – Terror på Elm Street 4 – Freddys mardröm
 1989 – Terror på Elm Street 5 – The Dream Child
 1991 – Terror på Elm Street 6
 1994 – Wes Craven's new nightmare
 2003 – Freddy vs. Jason
 2010 – A Nightmare on Elm Street (2010)

Andra framträdanden
Freddy gjorde även ett framträdande i filmen Freddy vs. Jason där han kämpade emot Jason Voorhees. 
I Freddy vs Ghostbusters försöker ett nystartat Ghostbusters-team i Denver att stoppa Freddy. Efter flera galna mord utvecklade Freddy Krueger en sjuk humor.
Han dyker upp i en av The Angry Video Game Nerds recensioner om ett tv-spel till NES baserat på Terror på Elm Street.
Han finns även som en nedladdningsbar rollfigur för Mortal Kombat från 2011.

Referenser

Filmfigurer
Fiktiva massmördare
Fiktiva figurer från Ohio
Fiktiva figurer introducerade 1984
Terror på Elm Street
Fiktiva föräldralösa barn
ACL

ACL kan syfta på:

 ACL – ett multinationellt rederi som idag ägs av the Grimaldi Group, se Atlantic Container Line
 ACL – en tabell/lista över en dators operativsystems program/filer som visar behörighetsrättigheter för varje användare, se Access Control List
 ACL - en sammanslutning av forskare inom språkteknologi, se Association for Computational Linguistics
 ACL – ett främre korsband anterior cruciate ligament, se Korsband
 ACL – en kattras, se American curl