Yasunari Kawabata

Yasunari Kawabata  (川端康成), född 11 juni 1899 i Osaka, prefekturen Osaka, Japan, död 16 april 1972 i Kamakura  (självmord), var en japansk författare av noveller och romaner. Yasunari Kawabata tilldelades Nobelpriset i litteratur 1968.

Asteroiden 6832 Kawabata är uppkallad efter honom.

Biografi 

Yasunari Kawabata föddes 1899 som son till en kultiverad läkare. Han förlorade tidigt både föräldrar, sin syster och farföräldrar, och flyttade då från staden till landsbygden och bodde hos sin morfar. När Kawabata var sexton år avled även morfadern. Han studerade engelska och japansk litteratur i Tokyo 1920-1924.

Efter studierna ägnade sig Kawabata åt författarskap och journalistik. Han debuterade på 1920-talet som novellförfattare, då han tillsammans med andra författare i den nysensualistiska skolan (shin-kankakuha) sökte förnya den, som de menade, stagnerade japanska skönlitteraturen. Genombrottet blev novellen "Den lilla danserskan från Izu" (伊豆の踊子) (utgiven 1926). 

1948 kom romanen Snöns rike (雪国) ut. Den romanen befäste Kawabatas position som ledande kvinnoskildrare. I fjorton år slipade han på den boken. Senare verk är bland annat romanerna Tusen tranor (千羽鶴), om teceremonin, och Kyoto (古都), som utspelas i Kyoto, och handlar om en föräldralös kvinna. Mellan åren 1948 och 1965 var han ordförande för den japanska PEN-klubben. Han rönte snart uppmärksamhet utomlands, och tilldelades Goethemedajen i Frankfurt 1959.

1968 fick han Nobels litteraturpris för, som man uttryckte det, "hans berättarkonst, som med fin känsla uttrycker japanskt väsen i dess egenart".

Kawabata var vän med författaren Yukio Mishima och chockades när Mishima begick seppuku 1970. 1972 avled Kawabata i vad som antas ha varit självmord genom gasning.

Författarskap 

Yasunari Kawabatas estetik brukar härledas både till den traditionella japanska och till den västerländska, ett möte han också behandlar tematiskt, men för hans samtid i västerlandet uppskattades han för orientalismen och den koncentrerade framställningen. Mot mötet mellan kulturerna ställer han en parallell av den äldre traditionalismen och den moderna civilisationen. 

Berättartekniken kännetecknas av minimalism - Kawabata är en av den stilens första företrädare - och ett avskalat symbolspråk som bär prägling av mystik. Sorgen är ett ledmotiv i författarskapet, i synnerhet gestaltat som förluster genom död och svårigheter att nå mänsklig kontakt, symboliserat med olika sensoriska tillkortakommanden.

Bibliografi utgivet på svenska 
 Snöns rike 1957, översättning [från engelska]: Per Erik Wahlund
 Tusen tranor 1966, översättning [från tyska]: Olov Jonason
 Kyoto eller De unga älskande i den gamla kejsarstaden 1968, översättning [från tyska]: Vanja Lantz
 Huset med de sovande skönheterna 1969, översättning från japanska Erik Sundström
 ”Med regnbågen som sällskap”
Fri Press 2022 översättning från japanskan av Lars Vargö.

Källor 
 Nobelprize.org, Yasunari Kawabata - Biografi
 Marian Ury, "A man and the idea of a woman", nytimes.com 21 augusti 1988
 Litteraturhandboken. Författarlexikon och litteraturöversikter, red. B. Dahlström, Stockholm 1984

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i litteratur 1968
 Nobelprize.org, Yasunari Kawabata - Biografi

Nobelpristagare i litteratur
Japanskspråkiga författare
Japanska författare under 1900-talet
Japanska nobelpristagare
Födda 1899
Avlidna 1972
Män
WP:Projekt Japan
Alumner från Tokyos universitet