kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eva – den utstötta

Eva – den utstötta är en svensk dramafilm från 1969 i regi av Torgny Wickman.

Handling 
Eva Blom, 14 år, skämmer ut sina fosterföräldrar i småstaden. Hon blottar sig för en uteliggare och polisanmäls. Det visar sig att Eva haft sex med olika män i utbyte mot en smula vänlighet och en chokladkaka. Vid otuktsrättegången får hon kämpa mot stadens kommunalpamp, som också utnyttjat flickan.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 8 september 1969. Stockholmspremiär den 23 mars 1970 på biograferna Sergelteatern, Draken och Göta Lejon. Inspelningen av filmen skedde med ateljéfilmning vid Movie Art of Europe studio i Nacka med exteriörer från bland annat Vaxholm och Farsta Gård i Södermanland av Max Wilén. Filmen producerades även i en påklädd version för katolska länder. Göran Carmback var filmens ljudtekniker.

Rollista i urval

Okrediterade

Musik i filmen 
In a Persian Market, kompositör Albert W. Ketèlbey, framförs nynnande 
Pagan Love Song (Söderhavets sång), kompositör Nacio Herb Brown, engelsk text Arthur Freed, framförs nynnande 
Naturbarn, kompositör och text Povel Ramel, framförs nynnande 
Lotta min vän (Känner du Lotta min vän) 
Water Music, kompositör Georg Friedrich Händel, instrumental. 
Nearer, My God, to Thee (Närmare, Gud, till dig), kompositör Lowell Mason, engelsk text Sarah Flower Adams svensk text Emanuel Linderholm

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2007 (Klubb Super 8 Video).

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1969
Svenska dramafilmer
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1960-talsfilmer
Sarah Flower Adams

Sarah Flower Adams född Flower den 22 februari 1805 död den 14 augusti 1848 i London, var en engelsk sångtextförfattare, diktare och under en tid skådespelare. Hon tillhörde en unitarisk församling i Finsbury i London. 

Hon föddes i Harlow i Essex som yngsta dotter till Benjamin Flower. Hennes längsta verk är Vivia Perpetua, A Dramatic Poem (1841), som handlar om livet för de tidigt kristna.  

Adams var författare till ett flertal psalmer, exempelvis "He sendeth sun, He sendeth shower" och "Nearer, my God, to Thee" (Närmare, Gud, till dig). Närmare, Gud, till dig trycktes första gången 1841 och är medtagen i The Church Hymn book 1872 (nr 911). På svenska bland annat i Metodistkyrkans psalmbok 1896 och Lilla Psalmisten 1909 i en översättning av Nils Frykman. Finns också i en översättning av Emanuel Linderholm från 1912. Psalmen finns i Den svenska psalmboken, dess ekumeniska del med nummer 271. 

Tonsatt av Lowell Mason 1856. Enligt uppgift i The English Hymnal with Tunes (1906), där psalmen "Nearer, my God to thee" (nr 444), är melodin komponerad av John Bacchus Dykes. 

År 1834 gifte hon sig med järnvägsingenjören William Bridges Adams. 

Hon dog av tuberkulos vid 43 års ålder.

Psalmer
Drag mig, o Herre kär nr 131 i Svensk söndagsskolsångbok 1908 i översättning av Erik Nyström.
Närmare, Gud, till dig (Nr 275 i Metodistkyrkans psalmbok 1896,  nr 143 i Lilla Psalmisten 1909, nr 271 Den svenska psalmboken 1986)
Nya psalmer 1921
598 Närmare, Gud, till dig

Externa länkar

 Hos Cyber hymnal finns mer om Sarah Adams på engelska.

Brittiska sångtextförfattare 
Brittiska psalmförfattare
Engelskspråkiga författare
Födda 1805
Avlidna 1848
Kvinnor
Landshövdingar i Västernorrlands län

Landshövdingen i Västernorrlands län är chef för Länsstyrelsen i Västernorrlands län.

Lista över landshövdingar

Västernorrlands län 1634 - 1645
Utgjordes 1634-1637 av hela Norrland exklusive Gästrikland. Västerbottens län bröts ut 1638 och Gästrikland införlivades 1641. Residens i Hudiksvall.

Hudiksvalls och Härnösands län 1645 - 1654 
Norrlands län delas 1654 upp i Hudiksvalls och Härnösands län (Västerbottens län redan utbrutet 1638). Hudiksvalls län bestod av Gästrikland, Hälsingland och Härjedalen och residensstaden flyttades 1651 till Gävle. Härnösands län bestod av Medelpad, Ångermanland och Jämtland.

Västernorrlands län 1654 - 1762 
Västernorrlands län bildades 1654 när Hudiksvalls och Härnösand län slogs ihop. Jämtland och Härjedalen ingick 1658-1660 i Trondheims län och återfördes därefter till Västernorrlands län. Västerbottens län ingick 1660-1664 i Västernorrlands län. Residens i Gävle.

Västernorrlands län 1762 - 1810
Västernorrlands län delades 1762 i en nordligt län som bestod av Ångermanland, Medelpad och Jämtland och med residens i Sundsvall 1762-1778 och därefter i Härnösand. Det sydliga länet var Gävleborgs län (med Härjedalen).

Västernorrlands län (Ångermanland och Medelpad) sedan 1810

Referenser

Noter

Externa länkar
 Länsstyrelsen i Västernorrlands län.  

Västernorrlands län
Landshövdingar i Västernorrlands län
Överkalibrig ammunition

Överkalibrig ammunition (alternativt överkalibrerad ammunition), militärförkortning: ökam, är eldvapenammunition (normalt mynningsgranater) där projektilens största diameter (kaliber) är större än det hos eldröret som den skjuts från.

Ammunitionen har antingen ett skaft med mindre diameter, vilket sticks in i eldröret, eller ett ihåligt skaft vilket träs över mynningen.

Överkalibrig ammunition laddas alltid framifrån och huvuddelen av projektilen sticker ut framför mynningen.

Exempel på vapen som använder överkalibrig ammunition 
Panzerfaust
RPG-7

Exempel på vapen som kan använda överkalibrig ammunition 
Ak 4 kan laddas med en överkalibrig gevärsrökgranat
3,7 cm Pak 36 kan laddas med en överkalibrig skaftpansarspränggranat

Galleri

Se även 
Gevärsgranat

Ammunition
Landshövdingar i Dalarnas län

Landshövdingen i Dalarnas län (fram till 1997 kallat Kopparbergs län) är chef för Länsstyrelsen i Dalarnas län.

Landshövdingar (1634-i dag)
 1634–1645: Peter Kruse
 1641–1651: Johan Berndes
 1651–1655: Erik Fleming
 1655–1662: Lorentz Creutz den äldre
 1658: Erik Fleming (tillförordnad)
 1658–1659: Jesper Crusebjörn (tillförordnad)
 1662–1692: Gustaf Duwall
 1692–1706: Nils Gripenhielm
 1706: Hans Rålamb (tillförordnad)
 1706–1709: Jacob Bure
 1709: Hans Rålamb (tillförordnad)
 1710–1713: Jacob Reenstierna den yngre
 1713–1716: Jonas Cedercreutz
 1716–1719: Gustaf Gabriel Appelman
 1719–1723: Otto Reinhold Strömfelt
 1723–1732: Peter von Danckwardt
 1732–1739: Nils Reuterholm
 1739–1742: Albrekt Lindberg
 1742–1755: Carl Gustaf Wennerstedt
 1743: Olof Malmer (tillförordnad)
 1756–1763: Bernhard Reinhold von Hauswolff
 1763–1766: Johan Abraham Hamilton
 1766: Adolf Mörner (tillförordnad)
 1766–1781: Carl Cederström
 1777: Carl Hierta (tillförordnad)
 1781–1790: Johan Beck-Friis
 1790–1812: Johan Magnus af Nordin
 1812–1822: Hans Järta
 1822–1853: Per Daniel Lorichs
 1853–1856: Polykarpus Erik Cronhielm
 1857–1863: Olof af Geijerstam
 1863–1880: Johan Gustaf Samuel de Maré
 1880–1892: Curry Treffenberg
 1893–1901: Claës Wersäll
 1894–1897: Charles von Oelreich (tillförordnad)
 1901–1922: Fredrik Holmquist
 1919–1920: Nils Gustaf Ringstrand (tillförordnad)
 1922–1932: Herman Kvarnzelius
 1932–1944: Bernhard Eriksson
 1944–1951: Gustaf Andersson i Rasjön
 1951–1957: Eije Mossberg
 1957–1973: Gösta Elfving
 1974–1980: Bengt Olsson
 1980–1986: Ingvar Gullnäs
 1986–1992: Lilly Hansson
 1992–2001: Gunnar Björk
 2002–2006: Ingrid Dahlberg
 2007–2015: Maria Norrfalk
 2015–2021: Ylva Thörn
 2021–2022: Camilla Fagerberg Littorin (tillförordnad mellan 1 augusti 2021 och 30 oktober 2022)

 2022– : Helena Höij

Källor

Externa länkar 
 Landshövdingen i Dalarnas län.
 

Dalarnas län
Landshövdingar i Dalarnas län
Landshövdingar i Älvsborgs län

Landshövdingen i Älvsborgs län var chef för Länsstyrelsen i Älvsborgs län (innan 1918 benämnt som (Kunglig Majestäts befallningshavande) och fungerade som Kungl. Maj:ts (efter 1975 regeringens) representant för den statliga länsförvaltningen.

Landshövdingen hade ingen direkt koppling till Älvsborgs läns landsting, som var det landsting vars gränser sammanföll med länets.

Lista över landshövdingarna i Älvsborgs län 
Årtal inom parentes anger ämbetsmannens levnadsår.

1634–1644: Johan Henriksson Reuter 
1644–1648: Nils Assersson Mannersköld (1577–1655)
1648–1663: Per Ribbing (1606–1664)
1663–1674: Per Larsson Sparre (1628–1692)
1674–1676: Henrik Falkenberg (1634–1691)
1676–1679: Hans Georg Mörner (1623–1685)
1679–1690: Henrik von Vicken (1624–1690)
1690–1693: Lars Eldstierna (1623–1701)
1693–1708: David Makeléer (död 1708)
1708–1710: Axel von Faltzburg (1645–1728)
1710–1716: Anders Sparrfelt (1645–1730)
1716–1725: Gustaf Fock (död 1725)
1725–1733: Olof Gyllenborg (1676–1737)
1733–1739: Johan Palmfelt (1675–1739)
1740–1749: Axel Erik Roos (1684–1765)
1749–1751: Carl C:son Broman (1703–1784)
1751–1756: Adolf Mörner (1705–1766)
1756–1763: Johan Råfelt (1712-1763)
1763–1769: Mauritz Posse (1712–1787)
1769–1775: Sven Cederström (1710-1781)
1775–1785: Mikael von Törne (1726–1796)
1785–1809: Johan Fredrik Lilliehorn (1745–1811)
1810–1810: Johan Adam Hierta (1749–1816)
1810–1815: Lars Hierta (1762–1835)
1816–1817: Per Adolf Ekorn (1758–1819)
1817–1825: Carl Georg Flach (1778–1846)
1825–1850: Paul Sandelhielm (1776–1850)
1851–1858: Bengt Carl Bergman (1805-1878)
1858–1886: Eric Sparre (1816–1886)
1886–1905: Wilhelm Lothigius (1836–1913)
1905–1922: Karl Husberg (1854–1928)
1922–1941: Axel von Sneidern (1875–1950)
1941–1949: Vilhelm Lundvik (1883–1969)
1949–1954: Arvid Richert (1887–1981)
1955–1970: Mats Lemne (1919–1997)
1970–1978: Gunnar von Sydow (1911–1990)
1978–1991: Göte Fridh (1926–1996)
1991–1997: Bengt K.Å. Johansson (född 1937)

Från och med 1998, se landshövdingar i Västra Götalands län.

Se även
 Västergötlands historia

Källor

Älvsborgs län
Ola Olsson (manusförfattare)

Ola Olsson född Karl-Olof Olsson 1 december 1943 i Västra Skrävlinge Malmö, död 19 november 2008 i Stockholm, var en svensk dramaturg och regissör.

Regi i urval  
1973 - Ådalen 1973

Filmmanus i urval 

1986 - Älska mej
1987 - Varuhuset
2004 - Så som i himmelen

Dramaturg 
1985 - August Strindberg ett liv
1986 - Älska mej
1995 - Vendetta

Källor

Externa länkar

Födda 1943
Avlidna 2008
Svenska TV-regissörer
Svenska dramatiker
Svenska dramaturger
Män
Författare från Malmö
Thomas Macklin

Bengt Thomas Macklin, född 30 januari 1957 i Stockholm, är en svensk kompositör.

Filmmusik

Filmografi (roller)
: medlem av teatergruppen

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Män
Födda 1957
Levande personer
Musiker från Stockholm
Kim Brown

Kim Brown, född 2 juni 1945 i Birmingham, död 11 oktober 2011 i Helsingfors, var en engelsk sångare, kompositör och musiker (gitarr). Han var medlem i Birmingham-gruppen The Renegades, som bland annat hade stora framgångar i Finland, mest kända för sin låt "Cadillac", baserad på Vince Taylors låt "Brand New Cadillac". "Cadillac" inspelades sedan av The Hep Stars och i Norge av The Pussycats.

Källor

Brittiska sångare
Brittiska musiker
Brittiska kompositörer
Födda 1945
Avlidna 2011
Personer från Birmingham
Män
Kenneth Jaldehag

Kenneth Jaldehag, född 6 september 1962 i Partille, är en svensk forskare som är verksam vid Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut och ansvarig för riksmätplatsen för tid som definierar Sveriges normaltid.

Han disputerade 1995 vid Chalmers tekniska högskola.

Källor

Svenska forskare under 2000-talet
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Födda 1962
Levande personer
Män
Personer från Partille socken
Daniel Cirera

Daniel Cirera född Daniel Cirera Jimenez 31 juli 1976 på Rosengård i Malmö, är en svensk-spansk sångare, musiker, kompositör och låtskrivare. Cireras debutskiva Honestly – I love you *cough* släpptes 2004. Han är känd för sina ärliga och ibland vulgära texter. Han har själv sagt att han ser svordomar och överdrift som en extra "krydda" i texten.

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Svenska sångtextförfattare
Svenska sångare under 2000-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Män
Födda 1976
Levande personer
Musiker från Malmö
Wilhelm Müller (poet)

Wilhelm Müller, känd som Griechen-Müller, född 7 oktober 1794 i Dessau, död 1 oktober 1827 i Dessau, var en författare, far till Friedrich Max Müller. Wilhelm Müller har i första hand gått till eftervärlden genom Franz Schuberts sångcykler Winterreise och Die schöne Müllerin, där Schubert tonsatt dikter av Müller.

Biografi 
Sedan Müller som 20-åring deltagit i frihetskriget mot Napoleon vistades han en tid i Italien. Resten av sitt liv tillbringade han som bibliotekarie i Dessau. Hänförd av grekernas frihetskamp skrev han Lieder der Griechen (5 häften, 1821-24), som tillsammans med 77 Gedichte aus den hinterlassenen Papieren eines reisenden Waldhornisten (1821) gjorde hans namn berömt. En del senare kritiska och novellistiska arbeten är föga märkliga. Bestående värde har Müllers vislyrik, känd särskilt genom Schuberts tonsättningar. Müllers Gedichte utgavs första gången i två band 1837 och i kritisk upplaga av J. T. Hatfield 1906, hans Diary and letters utgavs 1903 av P. S. Allen och J. T. Hatfield.

Källor

Externa länkar

 

Tyska poeter under 1800-talet
Tyskspråkiga poeter
Tyska författare under 1800-talet
Personer från Dessau
Födda 1794
Avlidna 1827
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Bo-Erik Gyberg

Bo-Erik Gyberg, född 3 december 1947 i Stockholm, är en svensk regissör, B-filmfotograf, stillbildsfotograf, producent och filmkonsulent, rektor för Stockholms dramatiska högskola 2011–2013 och rådgivare och utredare vid Kulturdepartementet 2014–2015. Under 1970-talet arbetade Gyberg med visuell kommunikation i Afrika, bland annat  för SIDA i Etiopien, för USAid i Botswana och för Världsbanken i Nigeria. Han var också rådgivande producent för filmer till FN:s stora konferens "Habitat" i Vancouver 1976.

Gyberg har varit producent och ägare av produktionsbolaget Levande Bilder AB, filmkonsulent vid Svenska Filminstitutet 1993–1996, från 1999–2006  rektor för Högskolan för fotografi och film, senare (2001) Filmhögskolan vid Göteborgs universitet, rektor för Högskolan för design och konsthantverk vid Göteborgs universitet 2002–2006, tf rektor för Högskolan för Scen och Musik vid Göteborgs universitet 2006, och därefter rektor för Nyckelviksskolan på Lidingö (2006-2011). Som rektor för Stockholms dramatiska högskola (2011-2013) ledde Gyberg samgåendet mellan Dramatiska institutet och Teaterhögskolan i Stockholm. Han var styrelseordförande för Filmkontakt Nord 2001–2005 och från 2007–2010 styrelseordförande för Filmallians Sverige. Han har även varit ordförande 2010–2015 i den statliga kommittén Kulturbryggan. Under 2011–2016 var Gyberg ordförande i den statliga myndigheten Nämnden för Hemslöjdsfrågor. Från 2020 är Gyberg preses för Svenska Filmakademin. 

Bo-Erik Gyberg har bland annat arbetat som stillbildsfotograf för Ingmar Bergman, Olle Hellbom och Tage Danielsson och arbetade även som programkoordinator för film under Kulturhuvudstadsåret i Stockholm 1998.

Källor

Fotnoter

Svenska filmregissörer
Svenska fotografer
Svenska filmproducenter
Svenska filmkonsulenter
Födda 1947
Män
Levande personer
Fotografer från Stockholm
Regissörer från Stockholm
Svenska dokumentärfilmare
Archigram

Archigram var en grupp brittiska experimentella arkitekter och en tidskrift på 1960- och 1970-talet.

Archigram startades av de tre arkitekterna Peter Cook, Michael Webb och David Green. I maj 1961 kom tidningen "Archigram Paper One" ut som var en attack mot den "fega och dåliga arkitekturen". Numret som var full av ord som "skin", "flow", "love" och "plastic" innehöll dikter, diagram och presentationer av avantgardistiska arkitekturprojekt. Gruppen uppmanade till bojkott av Bauhaus, anonyma skyskrapor i glas och betong, arkitekturhistoria och rutat papper. Gruppen utökades snart med arkitekterna Warren Chalk, Dennis Crompton och Ron Herron. 

Gruppen ritade exempelvis undervattenstäder, vandrande städer, tälthus för urbana nomader, städer som flöt omkring i luften och robotar. de lät sig inspireras av jazz, graffiti, serietidningar och popkonsten.

1963 satte de samman utställningen "Living City" på Institute of Contemporary Arts i London. Utställningen fungerade som ett manifest för deras tro på “staden som en unik organism". Staden skulle inte bara vara en samling byggnader, utan ett medel för att frigöra människor genom att omfamna nya teknologier. Staden, menade de, ska stärka sina invånare att själva välja hur de vill leva sina liv.

När Archigram lades ner 1974 hade det kommit ut nio och ett halvt nummer av tidningen.

Externa länkar
Omslaget till Archigram nr.2
www.archigram.net

Organisationer inom arkitektur
Tidskrifter inom arkitektur
Toyota Starlet

Toyota Starlet är en mindre bilmodell tillverkad av Toyota som tillverkades i fem generationer från 1973-1999. Starlet blev framhjulsdriven fr.o.m. modellbytet 1984. Då kom också en ny 1,3-liters motor med 12 ventiler (2 insugsventiler och en avgasventil per cylinder). Den blev mycket populär, men den trafiksäkerhetsdebatt som bröt ut i Sverige kring Nissan Micra gjorde att många kunder var skeptiska till att köpa japanska småbilar. Därför ersattes Starlet på den svenska marknaden av en enklare version av Corolla E90 med samma motor som Starlet.
KP40: 1973-1978  (Bakhjulsdriven)
KP60: 1978-1984  (Bakhjulsdriven) 
EP70: 1984-1989  (Framhjulsdriven)
EP80: 1989-1995  (Framhjulsdriven)
EP90: 1995-1999  (Framhjulsdriven)

Från och med 1999 efterträddes den av Toyota Yaris.

Starlet
Bakhjulsdrivna fordon
Framhjulsdrivna fordon
Kyrkoherden (film)

Kyrkoherden (videotitel: Den ståndaktige kyrkoherden) är en svensk komedifilm från 1970 i regi av Torgny Wickman. I titelrollen ses Jarl Borssén.

Handling 
Under häxprocesserna på 1600-talet anklagas en kvinna, Barbro för att vara häxa och bränns på bål. Barbro förbannar byns präst som genomdrivit häxanklagelserna och utlovar att hennes efterkommande ska hämnas henne. Under den karolinska eran tillträder prästens son som kyrkoherde i församlingen och Barbros dotter förhäxar honom så att han drabbas av konstant erektion, som vägrar att lägga sig. Läget är mycket penibelt. Byns kvinnor får rycka in och försöka ställa allt till rätta.

Om filmen 
Filmen premiärvisades på biografer i Sverige annandag påsk 1970. Stockholmspremiär på biograf China vid Berzelii park. Som förlaga har man Bengt Anderbergs novell När det gick för kyrkoherden i antologin Kärlek I från 1965. Filmen spelades in hösten 1969 i Movie Art of Europe studio i  Nacka med exteriörer från Forsmarks herrgård i Roslagen av Lasse Björne.

Rollista i urval 

Jarl Borssén – kyrkoherde 
Margit Carlqvist – mor Sybill 
Magali Noël – grevinna 
Diana Kjaer – Sanna 
Solveig Andersson – Anita 
John Elfström – klockare 
Dirch Passer – Bartholomeus 
Håkan Westergren – biskop 
Åke Fridell – herr Paular 
Lissi Alandh – fru Paular 
Arne Källerud – postiljon 
Christer Söderlund – soldat 
Anne Grete Nissen – häxan Barbro 
Kim Anderzon – Agneta 
Louise Tillberg – Sylfidia
Cornelis Vreeswijk – vinskänk
Mona Månsson – Berlack
Karin Miller – Anna
Inger Öjebro – Dagmar
Suzanne Hovinder – Alma

Filmmusik i urval 
Han är likadan i dag, refrängtexten till frälningssången Jag har hört om Herren Jesus hur han gick på stormigt hav, av fru S Z Kaufman (1895) och melodi av kompositör William Augustus Ogden
Vissnuttar av trubaduren Cornelis Vreeswijk
Den blomstertid nu kommer, text Israel Kolmodin och melodin en svensk folkmelodi utan känd kompositör.

Källor

Externa länkar 
 
 

1800-talet i svensk film
Svenska filmer 1970
Svenska komedifilmer
Svenska filmer baserade på böcker
Svenska 1970-talsfilmer
Svenskspråkiga filmer
Lyngby, Lunds kommun

Lyngby är kyrkbyn i Lyngby socken i Lunds kommun i Skåne. Den ligger väster om Genarp.

Orten har fått sitt namn från orden ljung och by. I Lyngby ligger Lyngby kyrka. I samhället bor omkring trettio personer.

Källor

Orter i Lunds kommun
Munka-Ljungby kyrka

Munka Ljungby kyrka är en kyrkobyggnad som ligger cirka 7 kilometer öster om Ängelholm i Skåne. Den tillhör Munka Ljungby församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan är av sten och består av långhus med två breda korsarmar åt norr och söder. I öster finns ett smalare kor och i väster ett torn med huvudingång. Kyrkan är byggd av gråsten, men den äldsta delen har hörnkedjor av huggen sandsten. Vid en reparation 1955 knackades all puts bort och man fann då att det vid tidigare ändringsarbeten använts tegel som utfyllnad, varför väggarna åter måste förses med puts. Endast korets gavel var så väl bevarad, att den efter en del bättringsarbeten kunde återfå sitt ursprungliga skick. Kvar från den äldsta kyrkan är sannolikt också den rundbågefris, som finns på sakristians norra och södra sidor.

Historik
Munka Ljungby kyrka är ett byggnadsverk, vars olika delar tillkommit under skilda tider. Äldst är koret från senare delen av 1100-talet. Det var då förmodligen närmast ett kapell, som byggdes av munkarna på Herrevads kloster. Där hade biskopen i Lund 1144 grundat ett kloster, och till detta hörde stora jordområden, bland annat delar av nuvarande Munka Ljungby socken, som säkerligen fått sitt namn av att det var "munkarnas Ljungby".

Senare utbyggdes kyrkan med sina kvadratiska innerum till ingången mellan nuvarande långhuset och vapenhuset. Under senare delen av 1400-talet slogs sannolikt valv i hela kyrkan, och tornbyggnaden tillkom längst i väster. Två breda korsarmar tillkom 1867–1868 då kyrkan fick sitt nuvarande utseende. Det medeltida koret inreddes till sakristia och en del av kyrkorummet väster om sakristian blev kor. En  större  restaurering  genomfördes åren 1930-1931 under ledning av länsarkitekt Nils A Blanck då vapenhuset i tornets bottenvåning samt koret omgestaltades. Ny bänkinredning sattes in och nya golv tillkom. Samtliga ytterdörrar förnyades. 1958 uppfördes en ny orgelläktare och vid samma tillfälle bättringsmålades bänkinredningen. Vid en renovering 2015 blev sakristian i öster omdanad till kapell. En del av norra korsarmen inreddes till ny sakristia.

Inventarier
Dopfunt av sandsten, Mörarpsgruppen, 1100-talets andra hälft, [ (bilder)].
Kalkmålningar i koret från 1400-talet.
 Altartavlan, som är en kopia av en Rubens-målning, är försedd med en solsymbol och i dess mitt de fyra hebreiska bokstäverna JHWH för Guds namn.

Galleri

Orgel
1868 byggde Jöns Olsson Lundahl, Malmö en orgel med 12 stämmor fördelade på två manualer och en pedal.
Den nuvarande orgeln är byggd 1958 av Hammarbergs orgelbyggeri, Göteborg. Den är helmekanisk och har 21 orgelstämmor fördelade på två manualer och pedal.

Disposition:

Externa länkar

Malmö museer
Medeltidens bildvärld, Historiska museet.
Munka Ljungby församling informerar om kyrkan.
Bild på kyrkan.
Ytterligare bilder på kyrkan.

Litteratur och källor

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Ängelholms kommun
Orgeldispositioner
Volvo 480 Cabriolet

Volvo 480 Cabriolet var en konceptbil från Volvo som skulle bli företagets svar på kompaktcabrioletvågen under 1980-talet. Bilen väckte begränsat intresse och lanserades aldrig. Tillverkaren av själva cabrioleten gick i konkurs vilket också bidrog till att det aldrig blev någon serieproduktion. Bilen var utrustad med en 1,7-liters Renaultmotor (B17) med turbo och 120 hk, 5-växlad växellåda och störtbåge. Motorn återfinns även i sugutförande i Volvo 340-serien.

480 Cabriolet