kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Prärie

Prärie kallas de stora grässlätter som finns i centrala Nordamerika, framför allt i Great Plains-området. I dag utnyttjas största delen av prärien för odling och boskapsskötsel. De större områden där den ursprungliga präriens karaktäristiska flora och fauna bevarats är få, men dessa sällsynta områden representerar en för Nordamerika mycket speciell naturtyp och ekosystem.

Klimat 
Då prärie förekommer från Alberta, Saskatchewan och Manitoba i Kanada till Texas i USA har olika prärieområden beroende på geografiskt läge varierande klimat, men generellt råder på prärien ett kontinentalt klimat med ringa nederbörd och stora temperaturskillnader. 

Sommaren kan vara väldigt varm och vintern väldigt kall, beroende på avsaknaden av närliggande stora vattenmassor, något som annars skulle ha jämnat ut temperaturen mellan årstiderna. 

Nederbörden är för liten för att träd skall kunna växa i någon större mängd och vegetationen domineras istället av gräs. Det är även ofta blåsigt på prärien, vilket ökar avdunstningen. Eftersom återkommande torka och enstaka skyfall är vanligt på prärien så har de gräs som växer där utvecklat ett stort rotsystem. Gräset lider mindre skador från torka än de jordbruksgrödor som ofta ersatt dem, eftersom de djupa rötterna hjälper gräset att nå vatten även i de torraste tider. Rotsystemet hindrar också jorderosion genom att de binder jorden till sig och förhindrar avrinning av jorden. När en växt dör äter svampar och bakterier långsamt upp dess rötter och gamla blad och ger på så sätt tillbaka näringsämnen till jorden.

Typer av prärie
Prärien i Nordamerika brukar delas in i tre grupper: våt, halvtorr och torr prärie. I den våta prärien är jorden ofta mycket fuktig större delen av växtsäsongen och jorden har ofta också dålig naturlig dränering. I den här typen av prärie kan man ibland stöta på myrar och kärr eftersom det finns gott om stillastående vatten. Den halvtorra präriens naturliga dränering är bättre, vilket har till följd att de flesta jordbruksanläggningar anläggs här. På grund av att den här typen av prärie till stora delar används till jordbruk så är den också den mest hotade typen av prärie. Den sista typen, torr prärie, har något våt till mycket torr jord under vegetationsperioden. Denna typ återfinns oftast på höglandet.

Bevarande  
Bara 1 % av den ursprungliga ytan på prärien med högväxt gräs finns kvar idag. Det finns numera ett antal naturreservat i prärieområdet. Några av dessa är:
Grasslands nationalpark

Se även 
Gräsmarker
Outback
Pampas
Pusta
Savann
Slätt
Stäpp
Veld

Referenser 

Nordamerikas geografi
Terrängtyper
Kefir

Kefir är en form av kulturmjölk som tillverkas med hjälp av kefirkorn eller kefirgryn som tillsättes i mjölk och sedan silas ifrån och återanvänds vid nästa kefirtillverkning.

Det finns många olika typer av mikroorganismer som används till kefir, men bakterien Lactobacillus acidophilus och jästsvampen Saccharomyces kefir är vanliga. Kefir har en jästaktig smak och är mest populär i Östeuropa. Kefir går att tillverka av nästan alla slags mjölksorter såsom exempelvis getmjölk, komjölk, hästmjölk, sojamjölk och kokosmjölk.

Kefir innehåller rikligt med laktobaciller som bidrar till en sund och hälsosam tarmflora.

Vassla från kefir är utmärkt att starta surdeg eller surkål med och hjälper till så att syrajäsningen kommer igång redan efter några timmar. Kefirgrynen kallas även tibetansk svamp eller kefirsvamp.

Egentillverkad kefir 
När man tillverkar kefir själv hemma så är det viktigt att veta att grynen kan bli förstörda vid långvarig kontakt med metall, så plast, glas eller träredskap bör användas. Den färdiga kefiren ska ej heller förvaras i metallkärl. Den färdiga kefiren är mycket hållbar och kan användas som konserveringsmedium för färskost och liknande, i stället för saltlag. Man byter då till nytt kefirvatten cirka en gång i veckan.

Det går även att syra fruktsafter och teer till kefirdrycker, men till detta behövs en speciell sorts kefirgryn som kallas för vattenkefirgryn. Grynen behöver några dagar till att ställa om sig och är känsliga under den tiden. Det går att köpa båda sorterna. De gryn som producerar vattenkefir ser genomskinliga ut i stället för mjölkvita. Efter en omställning kan det dröja innan den växer i storlek och kan delas igen, därför är det bättre att behålla produktionen antingen som vattenkefir eller mjölkkefir under längre tid.

Kefir i Sverige 
Arla lanserade sin Kefir 1978. I Sverige används mjölk med en treprocentig fetthalt vid tillverkning av Kefir, det vill säga samma fetthalt som vid tillverkning av filmjölk.. Arlas kefir är dock inte smakmässigt lik hemmagjord (äkta) kefir, då hemmagjord kefir innehåller fler olika bakterier och jästsvampar, hemmagjord kefir är därför ofta lätt naturligt kolsyrad, något Arlas variant ej är . På grund av Rysslands invasion av Ukraina stoppade Arla försäljningen av kefir i mars 2022, då förpackningen ansågs opassande. Efter ändring av förpackningen återupptogs produktionen.

Källor

Noter

Externa länkar 

Mejeriprodukter
Syrade maträtter
Duk

Duk eller Dūk kan avse:

 Bordsduk – ett stycke textil avsedd att i dekorativt eller skyddande syfte läggas på ett bord eller annan plan yta
 Handduk – en textilvara avsedd att torka bort fukt från kroppen, händerna eller husgeråd
 Huvudduk – en huvudbonad som täcker håret, en varierande del av huvudet utomd ansiktet och ibland halsen
 Målarduk – ett underlag för konstnärliga målningar
 Segelduk – det material man gör segel av
 Kanvas - en måttligt hopslagen grovtrådig väv i tuskaftbindning
 Dukvara - en teknisk term för alla produkter av textil karaktär
 Viraduk - ett finmaskigt nät tillverkat av metall eller plast
 Förningsduk - kallades förr den handduk som låg i korgen med förning (mat)

Geografi

Iran 

 Dūk (ort i Iran), Kohgiluyeh och Buyer Ahmad,

Se även
 Smärting

Robotskapade Iranförgreningar
Förning

Förning var medhavd mat, bröd, bakverk eller dryck. I lokala traditioner i äldre tid var det bruk och skick att ta med förning till fest vid bröllop, barnsöl och begravning. Förningen bestod av kalasmat. Förningen lämnades in i förväg eller vid ankomsten. Blev det mat över efter festligheterna kunde gästerna få mat med sig hem igen, så kallad bakförning. 

Seden kring förpackningen i särskilda korgar med förningsdukar till täckelse utvecklades till starka bygdetraditioner. Förningskorgarna som användes i Skåne var höga, tunnformade och flätade av halm, medan korgarna i mellersta Sverige var låga och vida, sammanbundna av rötter eller flätade av pil och försedda med grepe. I Dalarna var förningskorgarna runda och vida med högre kanter än marknadskorgen (frukorg). 

Förningen motsvarar i viss mån den present som än idag medförs till värdinnan, när man är bjuden på fest som inte är av karaktären av kalas där present bör medföras till jubilarer och dylika. Numera brukar man även prata om knytkalas när gäster samlas med medhavd mat, avsedd för alla.

Referenser 

Matkultur
Balter

Balter är de folkslag som hör hemma i Baltikum. Framför allt är det letter och litauer, tillsammans med mindre folkgrupper som liver och pruser.

Ordet balter är ganska nytt. Ursprungligen betecknade det tyskar i Estland och Lettland, alltså balttyskar. I och med språkvetenskapens framsteg under 1800-talet uppstod begreppen baltiska språk och baltiska folk: letter, litauer och de numera utdöda prusserna (fornpreussare).

Esterna och liverna har ett annat ursprung, som de delar med finnarna, men betraktas ibland som balter på grund av det moderna geografiska begreppet Baltikum som Estland räknas in i. I dag finns det också många ryssar i Baltikum, som ofta inte räknas som balter.

Ordet balter kan också användas i vidare bemärkelse om alla folkslag som hör hemma vid Östersjön (Mare Balticum, the Baltic Sea), alltså även till exempel svenskar, polacker och danskar.

Etniska grupper i Europa
Sängkläder

Sängkläder är de olika hemtextilier som används i sängen, främst lakan, påslakan, örngott och överkast.

Svensk historik
En gång i tiden sov man på sänghalm med kuddar av sämskskinn (mjukbehandlat skinn vanligen av get o får) fyllda med dun och renhår samt täcken av fällar eller slitrya (med luggen nedåt i sängen). Begrepp och uttryck som innefattar sänghalm lever kvar än idag.

Vita linnelakan med spetsar och broderier är kända sen 1500-talet. Paradsängar bäddades upp i lanthemmen och stickade vaddtäcken till överkast är kända sedan 1600-talet. Sängkläderna spelade en stor social statusroll på den tid då kvinnans textila hemgift var av betydande ekonomiskt värde. När sänghalmen och dess underbredor (fällar) ersattes runt 1700-talet med stoppade madrasser eller bolstervar, utvecklades också sänglinnet. Och traditionen med spetsar och broderier levde kvar länge.

Över bädden placerades prydnadstäcken av finare fällar eller ryor och från slutet av 1800-talet vita bomullstäcken. I finare hem förekom himmelssängar, förlåt, sängomhängen och sparlakan.

År 1949 infördes sängstandard och seklets senare del nydanade sängkläderna till dagens former. Skumplasten ersatte vadd och lump, överlakan byttes mot påslakan med färger och mönster i standardiserade storlekar.

Hygien 
På grund av att husdammskvalster, hudrester och stora mängder svett ansamlas i sängkläderna bör man helst tvätta sina sängkläder varje vecka eller varannan vecka, särskilt om man har allergi.

Se även
Dyna
Förlåt
Madrass
Sömn
Överdrag

Referenser

Vidare läsning 
 G Hedlund, Dräkt och kvinnlig slöjd i Ovansjö socken 1750-1850 (1951).
 Gertrud Grenander Nyberg, Lanthemmens prydnadssöm (1983)
 E von Walterstorff, "Bondens bädd" i Svenska kulturbilder 4 (1931)

Externa länkar 

Hemtextilier
Sängkläder

bs:Čaršaf
ca:Llençol
de:Bettwäsche
et:Voodilina
es:Sábana
eo:Litotuko
fr:Drap (literie)
gan:和單
ko:침대보
hi:चादर
it:Lenzuolo
la:Sabanum
lb:Lëllduch
nl:Laken (beddengoed)
ne:च्यादर
ja:シーチング
no:Laken (sengetøy)
pl:Prześcieradło
pt:Lençol
scn:Linzolu
simple:Bed sheet
uk:Простирадло
200 meter för damer i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004

200 m damer vid Olympiska sommarspelen 2004 genomfördes vid Atens Olympiska Stadion mellan 23 och 25 augusti.

Medaljörer

Resultat
Från de sju kvalheaten gick de fyra främsta i varje heat samt de fyra snabbaste tiderna därutöver vidare till kvartsfinal.
Från de fyra kvartsfinalerna gick de tre främsta i varje heat samt de fyra snabbaste tiderna därutöver vidare till semifinal.
Från de två semifinalerna gick de fyra främsta i vartdera heatet vidare till final.

Alla tider visas i sekunder.
 Q innebär avancemang utifrån placering i heatet.
 q innebär avancemang utifrån total placering.
 DNS innebär att personen inte startade.
 DNF innebär att personen inte fullföljde.
 DQ innebär diskvalificering.
 NR innebär nationellt rekord.
 OR innebär olympiskt rekord.
 WR innebär världsrekord.
 WJR innebär världsrekord för juniorer
 AR innebär världsdelsrekord (area record)
 PB innebär personligt rekord.
 SB innebär säsongsbästa.
 w innebär medvind > 2,0 m/s

Omgång 1

Omgång 2

Semifinaler

Semifinal 1

Semifinal 2

Final
25 augusti klockan 23:20

Rekord

Världsrekord
Florence Griffith-Joyner, USA – 21,34 - 29 september 1988 - Seoul, Sydkorea

Olympiskt rekord
Florence Griffith-Joyner, USA – 21,34 - 29 september 1988 - Seoul, Sydkorea

Tidigare vinnare

OS
1896 – 1936: Inga tävlingar
1948 i London: Fanny Blankers-Koen, Nederländerna – 24,4
1952 i Helsingfors: Marjorie Jackson, Australien – 23,7
1956 i Melbourne: Betty Cuthbert, Australien – 23,4
1960 i Rom: Wilma Rudolph, USA – 24,0
1964 i Tokyo: Edith McGuire, USA – 23,05
1968 i Mexico City: Irena Szewinska – Polen – 22,58
1972 i München: Renate Stecher, DDR – 22,40
1976 i Montréal: Bärbel Eckert, DDR – 22,37
1980 i Moskva: Bärbel Wöckel, DDR – 22,03
1984 i Los Angeles: Valerie Briscoe-Hooks, USA – 21,81
1988 i Seoul: Florence Griffith-Joyner, USA – 21,34
1992 i Barcelona: Gwen Torrence, USA – 21,81
1996 i Atlanta: Marie-José Perec, Frankrike – 22,12
2000 i Sydney: Marion Jones, USA -  21,84

VM
1983 i Helsingfors: Marita Koch, DDR - 22,13
1987 i Rom: Silke Gladisch-Möller, DDR – 21,74
1991 i Tokyo: : Katrin Krabbe, Tyskland – 22,09
1993 i Stuttgart: : Merlene Ottey, Jamaica – 21,98
1995 i Göteborg: Merlene Ottey, Jamaica – 22,12
1997 i Aten: Zjanna Pintusevitj, Ukraina – 22,32
1999 i Sevilla: Inger Miller, USA – 21,77
2001 i Edmonton: Marion Jones, USA - 22,39
2003 i Paris: Anastasia Kapatjinskaja, Ryssland – 22,38

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Wadenstierna

Wadenstierna är en svensk och finländsk adelsätt.

Ätten är uppdelad på två grenar som var släkt genom ingifte. Den äldre ättegrenen adlades med assessorn i Svea hovrätt Lars Wadensteen år 1702. I Svenska adelns Ättar-taflor hävdades att hans far var en bonde, Lars Persson på Wallby gård i Dalby socken, medan Riddarhuset anger att fadern var Tomas Olofsson (levde 1685) som var bonde i Vappeby i Torstuna socken och häradsdomare och att dennes farfar var bonden Anders i Torshem och Vappeby i Torstuna socken.

Lars Wadensteen adlades med namnet Wadenstierna 1702 och introducerades året därefter på nummer 1387. Hans första hustru var Elisabeth Krook, syster till assessorn Nils Krook som adlades Lagerkrook. Makarna skildes och Lars Wadenstierna gifte om sig med änkan till Jonas Enman i Söderhamn, Christina Lund. Han fick enbart barn i första äktenskapet, tre döttrar och en son. Döttrarna gifte sig Ekehielm, Skraggensköld och Norling, som var rådman.

Sonen Thomas Wadenstierna var protonotarie i Svea hovrätt och gift med Charlotta Strömner. De fick fem söner, två ogifta och en tredje barnlös. Yngste sonen Carl Eric Wadenstierna var statssekreterare för krigsärendena och fick tre döttrar varmed hans gren slöts. En dotter var gift med Lars Augustin Mannerheim och en annan med en greve Oxenstierna af Korsholm och Wasa.

En äldre bror till Carl Eric Wadenstierna, Thomas Adolf Wadenstierna, var överstelöjtnant och var gift med en dotter till överstelöjtnant Hasselgren. De flyttade till Finland som ännu tillhörde Sverige. Ätten fortlevde på svärdssidan med sonen Carl Wilhelm Wadenstierna, också han överstelöjtnant. Hans hustru hette Eva Catharina Toll, dotter till överstelöjtnant Fredrik Wilhelm Toll och Eva Heintzius. Två av deras döttrar gifte sig med varsin Schildt nr 282 och de övriga barnen avled antingen späda eller ogifta. Därmed slöts äldre ätten Wadenstierna på svärdssidan år 1819.

Eva Catharina Toll hade en syster som hette Elisabeth Wilhelmina. Hon var gift med majoren Otto Johan Colliander (1764-1809) vid Karelska jägarkåren. Han adopterades på ättens namn Wadenstierna och nummer 1387 år 1802 och introducerades år 1807. Otto Johan Collianders äldste kände stamfader är Markus Jöransson (avliden någon gång mellan 1649 och 1655) som var borgare och stadsfogde i Helsingfors. Otto Johan Collianders föräldrar var major Sigfrid Joachim Colliander och Ottiliana Lovisa Tandefelt vars mor var född Gyllenecker.

Sedan Sverige förlorat Finland år 1809 var släkten inte längre representerad i Sverige. Otto Wilhelm Magnus Wadenstierna introducerades på Finlands riddarhus på nummer 98 och ätten fortlever där. Carl Thomas Magnus Wadenstierna belönades med en ärftlig baron titel av Carlos I av Portugal år 1895. Släkten fortlever i bl.a. Finland, Sverige, Danmark, England och USA.

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 4
 Riddarhusets ätt- och vapendatabas

Svenska adelsätter
Rederi

Rederi är ett bolag som ägnar sig åt sjöfart. 

Svensk Sjöfart organiserar de rederier som bedriver sjöfart med lite större fartyg medan Sweref är branschorganisationen för det mindre tonnaget. Dessutom finns två särskilda organisationer som bevakar ångfartygens respektive segelfartygens intressen; Sveriges Ångbåtsförening och Sveriges Segelfartygsförening.

Det var till stor del rederibranschen som gav upphov till försäkringsväsendet genom att de, åtminstone förr, tog stora ekonomiska risker.

Partrederi
Partrederi är en särskild bolagsform lydande under sjölagen, där ett antal fysiska eller juridiska personer slår sig samman för att bekosta ett handelsfartyg. Partrederi är närmast en form av handelsbolag men varje delägare ansvarar personligen i proportion till sin delägarandel. Skatte- och redovisningsmässigt betraktas dock ett partrederi som ett "enkelt bolag". Varje redare skall bidra till utgifterna för rederiets verksamhet i förhållande till sin andel i fartyget.  Vinst och förlust av rederiets verksamhet fördelas mellan redarna i förhållande till deras andelar. Ett överskott som inte behövs för rederiets utgifter ska delas ut.

Ett partrederi förutsätts ha en huvudredare, som vanligtvis äger den största andelen av fartyget och ofta även är befälhavare på fartyget. Denne ansvarar för bolagets administration och bokföring (som han förstås kan delegera till lejda krafter). Partrederi finns som bolagsform i alla de nordiska länderna.

Färjerederier som trafikerar svenska vatten i urval

Finnlink
Gotlandsbolaget
Trafikverket Färjerederiet 
Polferries
Wasaline
Sea Wind Line
Scandlines
Silja Line
Stena Line
Styrsöbolaget
Tallink
TT-Line
Viking Line
Waxholmsbolaget
Unity Line

Se även
Redare
 Rederiernas framväxt i Sverige

Externa länkar
 Utdrag ur Finlands lag gällande partrederier.

Källor

Noter
Lingarn

Lingarn är som tråd i ofärgat skick alltid brunaktig, men bleknar med tidens gång och tvättande till ljust beige. Lin krymper bara vid första tvätten.  Lin är svårare att slå tätt i en vävstol än till exempel dagens bomull, och torde vara ännu svårare att få tätt slaget i de stående vävstolar man hade fram till 1700-talet, där inslaget "packas" uppåt. Tätheten i tyget påverkar tygets slitagetålighet.

Beredning av växten lin för tillverkning av lingarn (linberedning) är en omständlig procedur med skörd, rötning,  bråkning, skäktning, häckling och spinning, omgärdad av många moment och särskilda redskap.

Fram till 1500-talet då spinnrocken fann sin väg till Sverige, spann man här tråden med hjälp av sländor försedda med rotationsvikter i form av sländtrissor.

Linvarpen är en varp i en klass för sig. Vare sig det är myt eller fakta så skiljer det sig från andra slags varpar att ha i vävstolen. Lintråden betraktas som att den "lever sitt eget liv", det fordras ett annat slags handlag i uppsättningen och hela hanteringen av varpen, även under vävningen. För att råda bot på en trilskande varp kan man pensla den med avsvalnat linfrövatten, det vill säga uppkokade linfrön i vatten som silas och därefter penslas på. En vanlig blomspruta kan vara lämplig att ha till hands under vävningen, för att ge varpen en dusch emellanåt, men skeden rostar lätt av åtgärden och vävlokalen behöver vara såpass torr att skeden hinner torka ordentligt utan rostangrepp.

Lintråd används även vid broderi och knyppling.

Lin tål inte centrifugering då fibrerna bryts av. 
Kallmangling av linnevävar ger den slags glans i textilerna som bara lin kan åstadkomma.

Lingarn saluförs under olika kvaliteter:
 Oblekt
 Halvblekt
 Kulört

Och under olika namn där tillverkningsmetoderna ger olika egenskaper på tråden:
 Lin
 Lintow
 Effekttow
 Mattlin

Dessutom finns en blandning av lin och bomull:
 Cottolin

Se även
Drevgarn
Lin (växt)
Linne

Vidare läsning

Externa länkar
 Marita Rausérs linberedningssidor med bilder Hela linberedningen i ord och bild.

Tråd och garn
Lin
Arbetare

En arbetare (i betydelsen "jobbare"), löntagare (vid förvärvsarbete) eller arbetssäljare är en person som utför ett arbete, även om alla som arbetar inte betecknas som arbetare. Till exempel räknas bönder och de flesta småföretagare inte som arbetare, trots att de deltar i produktionen. De äger eller kontrollerar själva sina produktionsmedel, vilket arbetaren inte gör. Men inte heller alla som ställer sin arbetskraft till förfogande på arbetsmarknaden kallas för arbetare. Varken högre tjänstemän inom privata eller offentliga företag och myndigheter eller till exempel lärare och socialtjänstemän räknas till arbetarna, trots att de är anställda och erhåller lön för sitt arbete. Lönearbetare med ledningsfunktioner i arbetet är knappast arbetare. Men inte heller slaven eller den livegne under förkapitalistisk tid räknas till arbetarna.

Arbetaren eller proletären, det vill säga den som inte äger någon egendom, uppkom med det kapitalistiska produktionssättets framväxt.

Sverige 
I svensk statistik och politisk debatt räknas de som arbetare vars yrken hör hemma i ett LO-förbunds kollektivavtalsområde. Gränslinjen mellan arbetare och tjänstemän gick länge huvudsakligen mellan industri- och tjänsteproduktion, men allteftersom svenska industriarbetare har blivit mer kvalificerade och fått högre löner så har begreppen glidit ifrån sina namn. I andra länder förekommer skillnader i arbetsrätten för arbetare och tjänstemän och ibland andra grupper såsom statstjänstemän, lantarbetare och anställda vid järnvägen.

I finlandssvenskan används ibland ordet donare för arbetare, vilket kan härledas från ordet don i betydelsen verktyg.

Marxistisk definition
Inom marxismen anses man vara arbetare om man i stort sett saknar inflytande över de tre former av makt och inflytande som sociologen Erik Olin Wright angivit:
 Ägande av kapital.
 Beslutanderätt över användningen av produktionsmedlen (exempelvis maskiner och annan teknik).
 Rätt att bestämma över och kontrollera andras arbetskraft.

Den marxistiska definitionen av arbetare är således baserad på makt och samhällsfunktion, inte materiell standard.

Se även 
 Arbete
 Arbetskraft
 Arbetarparti
 Arbetarrörelsen
 Arbetarklass

Referenser

Vidare läsning 
 Kjellberg, Anders (2001) "Klass, etnicitet och facklig organisering" i Anna Holmgren (red.) Klassamhället, och facklig vanmakt Stockholm: LO

Parter inom arbetsliv
Cyklop

Cyklop eller cyklopen kan syfta på:

 Cykloper – i grekisk mytologi människoätande jättar
 Cyklop (dykning) – ett slags dykmask
 Cyklopen (pjäs) – ett satyrspel av Euripid
 Cyklopen (kulturhus) – ett kulturhus i Högdalen i Stockholm byggt av föreningen Kulturkampanjen
Styrgrupp

Styrgrupp är en grupp som har ansvaret att prioritera verksamheter och aktiviteter av övergripande karaktär i ett projekt. Styrgruppen består oftast av representanter från linjeorganisationen som ska ta emot projektresultatet, är resursägare till resurser i projektet samt den avdelning som beställt projektet (sponsrar projektet).

Referenser 

Projektledning
Förningen

Förningen är en sjö i Falu kommun i Dalarna som ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet.

Delavrinningsområde 
Förningen ingår i delavrinningsområde (673578-148798) som SMHI kallar för Utloppet av Rogsjön. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 16 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Rogsån (Fjällgrycksån) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 4, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 4 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (62 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 1 procent av avrinningsområdet.

Se även 
 Lista över insjöar i Falu kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Dalälvens avrinningsområde
Insjöar i Dalarna
Insjöar i Falu kommun
Liberty Bell

Liberty Bell (svenska: Frihetsklockan) är en klocka som finns i Philadelphia i USA.

Liberty Bell ringde i tornet i Pennsylvania State House vid det ögonblick då den amerikanska kongressen förklarade sin självständighet. Den har kommit att bli en viktig symbol och ingrediens i historieundervisningen i USA:s grundskolor. Det är möjligt att man ringde i klockan den 8 juli 1776 för att samla invånarna till den första uppläsningen av Självständighetsförklaringen, men den fick namnet Liberty Bell först 1837 när den blev en symbol för kampen för slaveriets upphörande.

Liberty Bell göts i London av Whitechapel Bell Foundry. Den väger nästan ett ton och är 3,7 meter i omkrets.

Se även 
Frihetsklockan i Berlin

Referenser

Externa länkar 

USA:s historia
Amerikanska revolutionen
Enskilda klockor
Philadelphia
USA:s nationalsymboler