kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Multiplattform

Ett datorprogram kallas Multiplattform om det kan köras på flera operativsystem.

I allmänhet skrivs datorprogram avsedda att vara multiplattform med hjälp av en utvecklingsmiljö eller ett programbibliotek avsett att stöda flera plattformar. Ofta måste ändå hänsyn tas till alla de stödda plattformarnas speciella drag. Stor vikt måste fästas vid att inte implicit utnyttja funktioner eller egenheter specifika för någon viss plattform.

Program skrivna i språk som Java kompileras till plattformsoberoende bytekod och kan därmed köras på alla plattformar som kan tolka denna. Oberoendet grundar sig på att programmen körs i en väldefinierad virtualmaskin, som tillhandahålls tillsammans med bytekodstolken. C# fungerar i princip på samma sätt, men själva virtualmaskinen är inte avsedd att fungera annat än i Windows.

Program skriva i skriptspråk som Perl, Python eller Ruby kompileras eller tolkas vid varje körning och kan därmed köras på alla system som har stöd för dessa. Många sådana program gör antaganden om sin omgivning som inte uppfylls bara för att en tolk för språket är installerad. I praktiken är skripten ofta skrivna till exempel för Unix-liknande system.

Program skrivna i språk såsom C, C++, Pascal eller Fortran, avsedda att kompileras skillt måste kompileras om för varje ny plattform programmet skall köras på. Programkoden använder ofta systemanrop eller programbibliotek som är bundna till en viss plattform, då mycket mindre funktionalitet i allmänhet inkluderats i själva språket än vad som är fallet för till exempel Perl.

Innan plattformsberoende program kan kompileras och köras måste de därför ofta portas, så att systemspecifika funktioner ersätts med motsvarande kod för den nya plattformen. Om programmet strikt hållit sig till väldefinierade plattformsoberoende standarder och programbibliotek som finns tillgängliga på många plattformar (eller lätt kan portas), utom i klart avskilda delar, och undvikit implicita antaganden om exempelvis filträdets struktur är portningsarbetet relativt enkelt (till exempel från en Unix-variant till en annan kan omkompilering räcka).

Plattformsberoende
Plattformsoberoende innebär att ett datorprogram, ett programmeringsgränssnitt (API) eller en hårdvara är planerat att fungera oberoende av plattform. 

Ett exempel på plattformsoberoende programspråk är Java.

Graden av oberoende varierar. Ofta är avsikten att stöda en viss grupp av plattformar genom att följa standarder och konventioner gemensamma för dessa, och att skriva källkod eller specifikationer så att Portering till (respektive implementering för) en ny plattform blir så lätt som möjligt.

Se även
 Portering (datorteknik)
 OpenOffice.org är en samling kontorsprogram som utvecklas av Oracle m.fl.
 Chromium är en webbläsare skapad från öppen källkod på vilken Google Chrome är baserad.
 Mozilla Firefox är en fri webbläsare som baseras på öppen källkod och finns till många operativsystem.
 WxWidgets är ett programbibliotek för implementering av multiplattformsprogram med grafiskt användargränssnitt för programspråket C++.

Datorprogram
Råbock

Denna artikel beskriver en båttyp. För rådjurshane, se Rådjur
Råbock är en båt som användes för att frakta malm och kalksten på Vättern. Namnet råbock härleder sig från seglets utformning.
Liknande "bockar" fanns även i Vänern.

Malm fraktades i norrgående riktning från Taberg.

De fyra sista hargepesarna, Styrbjörn, Snäckan, Norden och Elgen förliste utanför ögruppen Stora Röknen den 28/11 1871. Snäckan, Elgen och Styrbjörn bärgades medan Norden ligger kvar där. Vraket är utspritt över ca 75 meter men rymmer ännu välbevarade detaljer.

Längd: 21,3 m bredd: 6,5m djupgående:2,3m

Båtar
Jens Öhling

Nation: 

Jens Erik Öhling, född 3 april 1962, är en svensk före detta ishockeyspelare. 

Jens Öhling spelade nästan hela sin karriär (1980–1997) i Djurgårdens IF, där han blev svensk mästare fyra gånger; 1983, 1989, 1990 och 1991. Öhling hade tidigare klubbrekordet i antal matcher i Elitserien, 587 stycken, och har även gjort flest mål för klubben, 192. Säsongen 1995–96 var han klubbens lagkapten. Han bar under hela elitkarriären tröjnummer 11 i Djurgården. Öhling representerade dessutom landslaget Tre Kronor i två VM och två OS.

Öhling bor i Nyköping. Han arbetar nu som fastighetsmäklare på Fastighetsbyrån i Nyköping . Han har även arbetat som brandman på Nacka brandstation.

Födda 1962
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Djurgården Hockey
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Sverige
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Olympiska bronsmedaljörer 1984
Män
Levande personer
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1984
Spelare valda i NHL Entry Draft 1980
Spelare valda av Boston Bruins i NHL Entry Draft
Masugnen

Masugnen är ett bostadsområde i stadsdelen Korsnäs i Falun. Området ligger på en ö i Hosjöns utlopp i Runn och dess bebyggelse består av små tätt packade faluröda trävillor byggda 1977. Gatuadressen är Västra Strömvägen. Området är bilfritt; gemensam garagebyggnad och parkeringsplats finns vid dess infartsväg. På 1990-talet byggdes ett liknande område på en ö intill. De husen har gatuadress Södra Strömvägen.

Falun
Íhaldsflokkurinn

Íhaldsflokkurinn var ett konservativt politiskt parti på Island, grundat i Reykjavik den 24 februari 1924. Partiet blev sammanslaget med Frjálslyndi flokkurinn för att senare grunda Sjálfstæðisflokkurinn år 1929. Partiets enda partiledare var Jón Þorláksson.

Historiska politiska partier i Island
Politiska partier bildade 1924
Politiska partier upplösta 1929
Konservativa partier i Europa
Zermatt

Zermatt (, äldre franskt namn: Praborgne) är en ort och kommun i distriktet Visp i kantonen Valais i Schweiz. Kommunen har  invånare (). Det är en klassisk skid- och klättringsort i Alperna.

Historia 
Orten omnämndes för första gången år 1280 som Pratobornum. Cirka 200 år senare, 1495 omnämns platsen som Zer Matt. Den var en obetydlig plats i en avlägsen dalgång, fram till 1830-talet då turismen inleddes med engelsmän som kom för att bestiga Matterhorn och andra toppar i omgivningen. När järnvägslinjen elektrifierades 1928 och samtidigt öppnade för trafik året runt började orten bli attraktiv för turister även under vintersäsongen. Under hela 1900-talet byggdes infrastrukturen ut och antalet sängplatser ökade stadigt.

Anni-Frid Lyngstad är växelvis bosatt i Zermatt och i Valldemosa på Mallorca.

Geografi 
Zermatt ligger vid foten av Matterhorn i Mattertal på drygt 1 600 meters höjd. Orten omgärdas av flera bergstoppar belägna 4 000 meter över havet. Bland dessa finns Monte Rosa (4 634 m ö.h.), Schweiz högsta och Alpernas näst högsta berg, samt Matterhorn (4 478 m ö.h.) som finns avbildat på Toblerone-förpackningarna.

Kommunen Zermatt har en yta om 242,91 km². Av denna areal används 22,74 km² (9,4 %) för jordbruksändamål och 11,26 km² (4,6 %) utgörs av skogsmark. Av resten utgörs 2,02 km² (0,8 %) av bostäder och infrastruktur, medan 206,91 km² (85,2 %) är impediment.

Ekonomi och infrastruktur

Turism 
Zermatt är en av Schweiz mest besökta turistorter och det är en viktig utgångspunkt för vandringsleder och vintersport. Flera kabin- och kuggstångsbanor leder upp till bergstopparna runt om kring, högst når banan till Klein Matterhorn (3 884 m ö.h.). Systemen är sammanbygga med de italienska grannbyarna Breuil-Cervinia och Valtournenche och har över 300 kilometer pister. I Zermatt finns Alpernas största sommarskidåkning på Klein Matterhorns glaciärer.

Zermatt ligger på vandringsleden Route 27, "Swiss Tour Monte Rosa". Etapperna norrut kallas också Europaweg och leder via världens längsta hängbro för fotgängare, Charles Kuonen Hängebrücke, och Europahütte till Grächen.

Transporter 
Zermatt är ett bilfritt område och saknar öppen vägförbindelse för privatpersoner de sista 6 kilometerna från Täsch. Orten är slutstation på den smalspåriga järnvägen Matterhorn Gotthard Bahn som går från Brig i Rhônedalen. Med tågförbindelsen Glaciärexpressen går det att resa från Zermatt över Oberalppass ända in i kantonen Graubünden till Sankt Moritz.

Demografi 
Kommunen Zermatt har en permanent befolkning på  invånare (). Därtill tillkommer över  tillgängliga bäddar i hotell, stugor och hyreslägenheter (2010).

En majoritet (70,9 %) av invånarna är tyskspråkiga (2014). En franskspråkig minoritet på 4,8 % och en italienskspråkig minoritet på 5,6 % lever i kommunen. 71,8 % är katoliker, 10,7 % är reformert kristna och 17,5 % tillhör en annan trosinriktning eller saknar en religiös tillhörighet (2014).

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Kommuner i Valais
Orter i Valais
Vintersportorter i Schweiz
Rudolf Abel

Rudolf Abel, eg. Vilyam August (Genrikhovich) Fisher, född 11 juli 1903 i Newcastle upon Tyne, Storbritannien, död 15 november 1971 i Moskva (lungcancer), var en sovjetisk spion och överste i KGB.

Uppväxt 
Abels föräldrar var rysk-tyska immigranter. Fadern var ryskfödd anhängare till bolsjevikerna och familjen flyttade därför efter den ryska revolutionen till Sovjetunionen 1921.

I Sovjetunionen 
Abel arbetade efter flytten till Sovjet och avslutad skolgång en tid som översättare för Komintern. Under sin militärtjänstgöring 1925–1926 utbildades han till radiotelegrafist och placerades sedan vid den militära underrättelsetjänsten GRU. Efter fullgjord värnplikt rekryterades han 1927 av OGPU, en föregångare till KGB. Han tjänstgjorde därefter fram till 1936 i olika europeiska länder och arbetade med hemlig radiokommunikation tills han hemkallades av NKVD 1936 för att bli chef för en skola som utbildade radiokommunikationsexperter för spionändamål. Abel fick emellertid sparken 1938 eftersom hans bakgrund innehöll trotskistiska kontakter. Dessa var dock inte tillräckligt graverande för att han skulle bli åtalad eller utrensad på annat sätt. Under andra världskriget fick han därför återuppta sin tidigare verksamhet som kringresande utbildare i radioteknik för i Europa utplacerade sovjetiska spioner.

I USA 
Efter kriget genomgick Abel själv spionutbildning med målet att han skulle sändas till USA för att samordna verksamheten för en del av de sovjetiska agenter som redan fanns där och för att om möjligt rekrytera nya. Abel anlände till USA illegalt 17 november 1947 under namnet Emil Robert Goldfus, en stulen identitet med en helt fiktiv levnadshistoria. Den verklige Emil Robert Goldfus vars födelseattest använts för att skaffa Abel ett äkta pass hade avlidit redan 1903 som ettåring. Abel etablerade sig i konstnärskretsar i New York där han presenterade sig som en förmögen före detta fotohandlare som nu försökte göra sig ett namn inom konsten.

En seglivad och ofta upprepad myt är att Abel skulle ha varit ”atomspion”, underförstått med kunskaper i kärnfysik. I själva verket var han kommunikationsexpert och kunde inte mer om kärnvapenteknologi än vad han läst i tidningar. Myten har sin grund i att två av de spioner som ingick i Abels nätverk, Morris och Lona Cohen, enligt FBI hade varit kurirer för Klaus Fuchs och makarna Rosenberg.

Avslöjad och tillfångatagen 
Efter tips från en avhoppad KGB-agent, Reino Häyhänen, greps Rudolf Abel i New York 21 juni 1957 och dömdes till 30 års fängelse. Han utväxlades dock redan 1962 mot Gary Powers.

Namnet Rudolf Abel under vilket Vilyam Fisher blev världskänd var egentligen ett kodnamn som användes av honom själv en enda gång, då han anhölls för spioneri i USA. Han uppgav då det på förhand överenskomna namnet vilket var en signal till KGB att han verkligen blivit avslöjad och tillfångatagen.

I populärkulturen
I filmen Spionernas bro från 2015 beskrivs Rudolf Abel och den utväxling som skedde i Berlin 1962.

Externa länkar 
 FBI - "Hollow Nickel Case"

Födda 1903
Avlidna 1971
Sovjetiska spioner
Män
Personer inom GRU
Personer inom militär underrättelseverksamhet
Journalisten

Journalisten kan avse:
 Journalist – en person som arbetar med någon form av journalistik
 Journalisten (tidning) – Journalistförbundets tidning
 Journalisten (bok) – den fjärde delen i Ivar Lo-Johanssons självbiografiska svit från 1951–1960
Socialisten

Socialisten kan avse:

 Socialisten (tidning) – en trotskistisk/marxistisk tidskrift
 Socialisten (bok) – en bok av Ivar Lo-Johansson

Se även
Socialist
Tiotalsförfattare

Tiotalsförfattare eller Tiotalister är en litteraturhistorisk benämning på 1910-talets svenska litteratur och författare, i första hand de som följde tiden i samhällsfokuserade, realistiska författarskap.

Tiotalslitteraturen brukar anses inledas med John Landquist och Sigfrid Siwertz, som från 1907 startade ett av Henri Bergson influerat författarskap, som bröt med sekelskiftspessimismen och ledde till ökad tonvikt på vilja, handling och samhällsansvar. Tiotalet brukar delas in i en borgerlig gren med författare som Sigfrid Siwertz, Gustaf Hellström och samhällsvisionären Ludvig Nordström, samt en proletär skala med författare som Martin Koch, Maria Sandel och Gustav Hedenvind-Eriksson. Samhällsengagemanget kunde även gälla kvinnorörelsen eller fredsrörelsen som hos Elin Wägner, Marika Stiernstedt och Anna Lenah Elgström. Journalistiken kom att bli ett viktigt forum för diktarna, vanliga diktformer var kampdikt och idédikt. Litteraturen skulle spegla vardagens liv. Lyriken blev på samma gång jordnära och idylliserande som hos Anders Österling och Dan Andersson. Samtidigt var tiotalsströmningarna inte ensidigt inriktade mot realism. Hjalmar Bergman intog i sina romaner och dramer en självständig ställning till övriga författare. Pär Lagerkvists tiotalsdiktning visar större släktskap med en internationella modernistiska rörelsen än den svenska tiotalismen. Första världskriget kom att ge upphov till mörkare stråk i litteraturen, där den tidigare framtidsoptimismen flyktade. Vid slutet av 1910-talet drogs många av författarna mot idyll och inåtvända religiösa beskrivningar.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Svensk litteratur
Aigle

Aigle () är en ort och kommun i distriktet Aigle i kantonen Vaud, Schweiz. Kommunen hade  invånare (). Orten ligger i Rhônedalen. Staden är känd för sitt slott (Chateau de Aigle), och sina omgivande vinodlingar. 

Aigle betyder örn på franska, varifrån ortens namn härstammar.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Vaud
Kommuner i Vaud
Mammoth Mountain

Mammoth Mountain är en lavadom som ligger nära staden Mammoth Lakes i Sierra Nevada, Kalifornien. På Mammoth Mountain ligger ett skidområde.

Externa länkar

 

Vulkaner i Kalifornien
Avoriaz

Avoriaz är en skidort i skidområdet Portes du Soleil i Haute-Savoie i Frankrike.

Skidorten har en mycket utpräglad arkitektur. Jacques Labro lät bygga hotellet Dromonts 1966 som blev tongivande för resten av samhället. De flesta husen är byggda i timmer och skiffer. Arkitekterna bakom husen i Avoriaz har vunnit priser som Académie des Beaux-Arts, Equerre d'Argent och silvermedaljen från Architectural Académie.

Externa länkar

 Turistinformation -Avoriaz

Orter i Auvergne-Rhône-Alpes
Vintersportorter i Frankrike
T/S Britta

T/S Britta är ett svenskt segelfartyg  med hemmahamn i Uddevalla.
Fartyget klassas av Sjöfartsverket som ett traditionsfartyg.

Historia 
Britta byggdes på Hälleviksstrands varv på Orust 1956, i syfte att fiska långa i Nordatlanten.
Fartyget byggdes i ek och utrustades med en råoljemotor på 300hk samt 40m2 segel.
Britta var tillsammans med systerfartyget Sandö de sista långafiskande fartygen på Nordatlanten.

1987 bytte Britta ägare och uppdrag: Östersjöfiske under namnet Singapore. 
Hon gick några år där och såldes sedan till Grundsund, där hon med hjälp av det statliga skrotningsbidraget blev av med all fiskeutrustning. Efter detta såldes Britta vidare till en ny ägare i Ellös och användes som fritidsmotorfartyg under namnet Globetrotter.

1992 fann Uddevalla Maritima Förening (UMF) henne i Hälleviksstrand. Hon förvärvades av UMF och döptes genast om till sitt ursprungliga namn, Britta.

Under de följande fyra åren renoverades hon så grundligt att Sjöfartsverket klassade Britta som nybygge.
Hon har riggats med två master, totalt 350m2 fördelat på sju segel. Som maskin för framdrift fick hon en helrenoverad Volvo Penta TMD120A på 320hk.

Segling som traditionsfartyg 
Sedan 1996 har T/S Britta seglat hela seglingssäsongen, från mitten av april till början av oktober. De vanligaste medseglarna är skolelever i olika åldrar, vilket sammanfaller väl med UMF:s mål om att bevara skutseglingstraditionen.

Britta deltar även årligen i två större seglingar för traditionsfartyg och andra segelfartyg:
Nordisk seglats, som är en segling mellan Sverige, Norge och Danmark.
Skuteträffen, som anordnas varje år på Sveriges västkust, oftast runt Marstrand.

Britta har även ordnat informationsseglingar med Bohusläns Museum.

T/S Britta ägs idag av Uddevalla Skolfartygsstiftelse och drivs av Uddevalla Maritima Förening.

Referenser

Externa länkar 

T/S Brittas hemsida

Svenska segelfartyg
Svenska skolfartyg
Gene (musikgrupp)

Gene var ett brittiskt indiepopband (1993–2004) som blev populära på mitten av 1990-talet. Vissa recensenter drog, ibland något ytliga, paralleller till The Smiths, men i musiken och texterna hittar man även influenser från The Jam, The Small Faces, The Style Council och The Clash.

Lee Clark och Daz Walton bildade tillsammans et band kallad The Go Hole. Kevin James anslöt sig till bandet som trummis tillsammans med John Mason på basgitarr. Bandet omdöptes då till Sp!n. Lee Clark och 
John Mason slutade sedan i bandet. Sp!n byte namn till Gene och bestod då av Matt James (trummor), Kevin Miles (basgitarr), Steve Mason (gitarr) och Martin Rossiter (sång, keyboard). 

Många av texterna är öppet politiska, som bland annat "Her Fifteen Years" (om Margaret Thatcher) och "As Good As It Gets".

Matt James och Steve Mason bildade efter Genes uppbrott bandet Palace Fires. Martin Rossiter jobbar numera som sånglärare i Brighton, samtidigt som han spelar in en soloskiva. Kevin Miles jobbar som musiklärare i Nottingham, och spelar i ett coverband.

Diskografi
Studioalbum
 
 

Livealbum

Samlingsalbum
 

Singlar
"For The Dead" 1994 
"Be My Light, Be My Guide" 1994
"Sleep Well Tonight" 1994
"Haunted By You" 1995 
"Be My Light, Be My Guide" / "I Can't Help Myself" 1995 
"Olympian" 1995 
"Still Can't Find The Phone" 1995 
"Olympian" 1995 (endast utgiven i Japan)
"For The Dead" 1995 (återutgivning)
"Fighting Fit" 1996 
"We Could Be Kings" 1997 
"Where Are They Now?" 1997 
"Speak To Me Someone" 1997 
"We Could Be Kings" 1997 (endast utgiven i Japan)
"As Good As It Gets" 1999 
"Fill Her Up" 1999 
"Is It Over?" 2001 
"Does He Have a Name?" 2001 (promo)
"Let Me Move On" 2004

Referenser

Externa länkar
You'll Never Walk Again
Gene på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Brittiska musikgrupper
Det våras för världshistorien del 1

Det våras för världshistorien del 1 (engelska: History of the World, Part I) är en komedifilm från 1981, skriven och regisserad av Mel Brooks. Brooks spelar dessutom fem olika roller i filmen, som består av olika episoder som parodierar "kostymfilmer" om historiska händelser.

Rollista 

 Orson Welles – Berättare
 Mel Brooks – Mose, Comicus, Tomás de Torquemada, Ludvig XVI av Frankrike och Jacques le Garçon de Pisse
 Dom DeLuise – Kejsare Nero
 Madeline Kahn – Kejsarinna Nympho
 Harvey Korman – Count de Monet
 Cloris Leachman – Madame Defarge
 Ron Carey – Swiftus Lazarus
 Gregory Hines – Josephus
 Pamela Stephenson – Mademoiselle Rimbaud
 Spike Milligan – Monsieur Rimbaud
 Andreas Voutsinas – Béarnaise 
 Shecky Greene – Marcus Vindictus
 Sid Caesar – Chief Caveman
 Bea Arthur – "Vnemployment" försäkringsmäklare
 Johnny Silver – Small Liar
 Mary-Margaret Humes – Miriam
 Paul Mazursky – Roman officer
 Hugh Hefner – Roman outside Temple of Eros
 Barry Levinson – Column Salesman
 Charlie Callas – Soothsayer
 John Hurt – Jesus Kristus
 Andrew Sachs – Gerard
 Diane Day – Caladonia
 Cleo Rocos – fransk flicka (ej krediterad)

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 1981
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska parodifilmer
Engelskspråkiga filmer
Latinskspråkiga filmer
Franskspråkiga filmer
Filmer i regi av Mel Brooks
Filmmanus av Mel Brooks
Romerska riket på film
1400-talet på film
1700-talet på film
Filmmusik av John Morris
Frankrike på film
Filmer från Twentieth Century Fox
000-talet på film
Nero på film
Kulturella återgivningar av Mose
Jesus på film
Limone sul Garda

Limone sul Garda är en ort och en kommun vid Gardasjön i provinsen Brescia i Lombardiet, Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Malcesine, Ledro, Riva del Garda och Tremosine sul Garda.

Referenser

Externa länkar 
 Limones officiella webbplats

Kommuner i provinsen Brescia
Orter i Lombardiet
Stoppskylt

En stoppskylt är ett vägmärke som har använts vid vägkorsningar med stopplikt. Då denna skylt sitter uppsatt råder stopplikt. Trafikanterna ska då stanna vid den så kallade stopplinjen som normalt finns utsatt på vägen. Oftast förekommer denna skylt vid vägkorsningar där sikten oftast är något skymd, eller vid stora vägar där hastigheten är hög, och en sidokrock skulle vara mycket farlig. Den kan också förekomma på platser där vägen korsar en järnväg och där det helt och hållet saknas signaler.

Denna skylt härstammar från USA, finns med i FN-konventionen och används i många länder i och utanför Europa. Texten är ”STOP” i (stort sett) hela Europa, även i till exempel Frankrike, Grekland, Ryssland, Serbien, Spanien och Sverige. I Europa användes fram till ca 1970–1975 en annan typ av stoppskylt som var rund med ett trekantig symbol i märket. Texten varierade lite mellan länder och var ”STOPP” i Sverige. Denna skylt ersattes sedan med den USA-influerade skylten från 1970-talet och fram till omkring 1985. I Sverige infördes den 1973. Idag har samtliga europeiska länder ersatt sina runda märken med det åttakantiga. Detta är ett av mycket få vägmärken som USA och Europa har gemensamt då amerikanska vägmärken annars oftast avviker från den standard som finns i Europa. Anledningen är här att Europa har följt USA:s standard.

Föregångaren till det åttakantiga märket har funnits ända sedan 1915 i USA. Den första varianten hade svarta bokstäver på en vit bakgrund och var en aning mindre än dagens stoppskyltar. Utseendet ändrades 1924 till en skylt med svarta bokstäver på en gul bakgrund, en design som var vanlig fram tills 1954.

Utanför Europa förekommer språkavvikelser. ”STOP” används där mest i engelskspråkiga länder. 
 I Turkiet ”DUR”.
 I Israel finns ingen text utan en hand som visar stopptecken (se bild nedan).
 I arabländerna används ”” (se bild nedan). 
 I Kina används ”” (se bild nedan).
 I provinsen Québec i Kanada används renlärig franska: ””, dock nära provinsgränsen både ”” och ”” (se bild nedan). 
 I latinamerikanska länder ”PARE” eller ”ALTO”. 
 I Sydkorea ””. 
 I Thailand ””.
 I Japan har man en röd triangelformad skylt, med texten ”” (se bild nedan).

Se även 

 Stopplikt

Källor 
 

Vägmärken
Allt är upplyst (film)

Allt är upplyst, är en amerikansk film från 2005, regisserad av Liev Schreiber och baserad på Jonathan Safran Foers roman med samma namn.

Handling
En ung amerikansk judisk samlare ger sig ut för att hitta den kvinna som räddade hans farfar i en liten ukrainsk by som jämnades med marken i och med nazisternas invasion. Som vägvisare använder han en ukrainsk sur gubbe och hans sonson, en kille som har en stark passion för den amerikanska popkulturen, men inte är särskilt duktig på engelska. Resan blir senare en mer och mer meningsfull resa där alla personer kommer i kontakt med sina rötter.

Rollista
Elijah Wood - Jonathan
Eugene Hütz - Alex
Boris Leskin - Alex farfar
Laryssa Lauret - Lista

Externa länkar

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Filmer 2005
Amerikanska filmer baserade på böcker