kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tre (olika betydelser)

Tre eller 3 kan syfta på

 3 (tal) – ett tal
 3 – ett normalår i den julianska kalendern
 3 f.Kr. – ett normalår i den julianska kalendern
 3 (varumärke) – ett varumärke av mobiloperatören Hi3G Access AB
 3 (musikgrupp) – en musikgrupp
 3 Juno – en asteroid
 3 (album med Soulfly) – ett album av Soulfly
 Tre (musikalbum) – ett album av Archimedes badkar
 ¡Tré! – ett album av Green Day
 3 (musikalbum av Lillasyster)
 3 (sång) – en sång producerad av Max Martin, framförd av Britney Spears

Se även 
 3D
 TLA – three-letter acronym
 Triss – flera betydelser
 De tre kungadömena
 De tre representationerna
Flaskstarr

Flaskstarr (Carex rostrata) är en växt i familjen halvgräs. På stråna finns separata hanax och honax.

Flaskstarren skiljer sig från blåsstarren genom sina bredare och ovan mitten tvärt hopdragna fruktgömmen, liknande små flaskor med smal hals. Dessutom är strået trubbkantigt och slätt, men hos blåsstarr vasskantigt med sträva, fintaggiga kanter. Dessutom är bladen hos flaskstarren blågröna samt helt smala och rännformigt hopvikta, men hos blåsstarren breda, platta och rent gröna.

Flaskstarr och blåsstarr växer ofta blandade. Någon gång uppträder en hybrid eller korsning av de två.

I fjällen finns en varietet av flaskstarr: var. borealis (Hartm.)

Synonymer 
 Carex ampullacea
 Carex inflata

Referenser 
 Den nya nordiska floran 
 
 Den virtuella floran
 Checklista över Nordens kärlväxter

Starrar
Fl Växtindex
Fuller, Smith and Turner plc

Fuller, Smith and Turner plc är ett regionalt familjebryggeri i London, Storbritannien. Företaget grundades 1845. Dess bryggeri, Griffin Brewery i Chiswick invigdes 1816. Bryggeriet producerade 245 000 hektoliter öl år 2014.

Sortiment

Bryggeriet brygger bland annat de prisvinnande ölsorterna London Pride, Chiswick Bitter, ESB och 1845. Bryggeriets öl exporteras till omkring 80 länder värden över. Deras största utlandsmarknad 2014 var Ryssland och Sverige.

Ölsorten London Porter har bland annat vunnit priserna World's Best Standard Porter och Europe's Best Standard Porter vid World Beer Awards, samt Champion Keg of Great Britain.

Griffin Brewery 

Den tidigast kända noteringen av Fullers Griffin Brewery i Chiswick dateras till 1816, då en av ägarna, Douglas Thompson, kom över namnet från ett annat bryggeri som gått i konkurs (Meux & Reid) i London. Bryggeriet är förutom sitt breda ölsortiment, känt för att ha den äldsta blåregnsväxten (wisteria) i Storbritannien, planterad 1816. Bryggeriet är även öppet för guidade turer.

Pubar 
Fuller's äger och driver nära 400 pubar, värdshus och hotell i södra England.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Engelska bryggerier
Företag bildade 1845
Hallo Baby

Hallo Baby är en svensk film från 1976 regisserad av Johan Bergenstråhle och med manus av Marie-Louise De Geer Bergenstråhle som också spelar huvudrollen.

Filmen är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Handling 
Filmen handlar om en flickas uppväxt i en storstad. I filmens början är hon ett barn, i slutet har hon fött sitt eget barn.

Om filmen 
Filmen är inspelad i Berns Salonger, Filmhuset, Galleri Heland, Gamla stan, Konstfackskolan, Oscarsteatern, Sabbatsbergs sjukhus, och Stadsteatern, samtliga i Stockholm. Den hade premiär den 28 januari 1976 och är tillåten från 15 år.

Rollista (i urval) 
Marie-Louise De Geer Bergenstråhle - flickan
Malin Gjörup - flickan som barn
Anders Ek - sig själv
Björn Gustafson - den homosexuelle vännen, dansare
Keve Hjelm - andre maken
Toivo Pawlo - flickans far
Håkan Serner - förste maken
Britt Edwall - rödhårig skådespelare/tältande fru i filmen
Siv Ericks - flickans mor
Gerd Hagman - journalist
Ulla Sallert - skådespelare
Carl-Olof Alm - man utanför korvbaren
Manne Grünberger - rabbin
Fred Hjelm - regiassistent
Jan Jönson - skådespelare
Per Myrberg - skådespelare på festen/apkvinnans manager i drömmen
Christer Banck - kypare
Björn Gedda - vitklädd huvudrollsinnehavare
Fred Gunnarsson - berusad skådespelare
Hans Sundberg - kypare
Frank Sundström - teaterregissör
Rolf Björkholm - reklamman
Pierre Fränckel - konsthandlare
Sandro Key-Åberg - tältande maken i filmen
Nina Gunke - vitklädd huvudrollsinnehavarinna
Bodil Malmsten - flickans syster som vuxen

Ej krediterade 
Maria Lindberg - ledsen flicka
Hans Lindgren - hotfull man
Kurt Emke - reklamman
Mårten Larsson - hovmästare
Arne Ragneborn - knarkande granne
Leif Ahrle - skådespelare på festen
Johann Neumann - liten man i Gamla Stan
Catrin Eggers - granne
Plura Jonsson - orkestermedlem
Carl Jonsson - orkestermedlem

Musik i filmen 
Tristan och Isolde. Akt 1. Förspel, musik Richard Wagner
Chelsea Street Parade, musik Lage Bergström, Plura Jonsson, Thomas Kuylenstierna, Curt-Åke Stefan och Tony Thorén
Kaleidoskop, violin, piano, op. 50, musik César Cui
Det var en sådan dag, musik Tore Berger
Rtse 1963, musik Leo Rosenblüth
Jag blir så glad när solen skiner, musik Kai Normann Andersen, svensk text Helge Roundquist
Tangokavaljeren, musik Jules Sylvain, text Åke Söderblom
Filmen i filmen, musik Bengt Ernryd
U'zocer

Källor

Fotnoter

Tryckta källor

Externa länkar 

Filmer 1976
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Johan Bergenstråhle
Svenska 1970-talsfilmer
Filmer vars manliga huvudrollsinnehavare belönades med Guldbaggen för bästa manliga huvudroll
Sid Roland Rommerud

Sid Roland Rommerud, född 6 juli 1915 i Stjärnsund, Husby socken, Dalarna, död 17 juni 1977 i Stockholm, var en svensk författare.

Rommerud växte upp i Västerbotten där han tidigt arbetade som journalist, han flyttade sedan till Stockholm. Han skrev bland annat reseskildringar samt barn- och ungdomsböcker. Han är mest känd för sin bokserie om Tvillingdetektiverna som skrevs med Ivar Ahlstedt under den gemensamma pseudonymen Sivar Ahlrud, och var en av initiativtagarna till Sveriges ungdomsförfattarförening.

Pseudonymer
Rommerud skrev förutom under eget namn och under den delade pseudonymen Sivar Ahlrud, även som Sid Roland och Sven Rud. Som Sid Roland skrev Rommerud bland annat böckerna om Lille Pip samt Vi-3-böckerna. I en tidig bok, Skatten på Sommarön från 1933, nämns den fiktiva orten Vindsele, efter Rommeruds uppväxtort Vindeln, som sedan återkommer som hemort för Tvillingdetektiverna. Under pseudonymen Sven Rud skrev Rommerud bland annat böckerna om Humpe och Stumpe.

Referenser

Externa länkar
Om Sid Roland Rommerud på fan-sida om Tvillingdetektiverna

Svenskspråkiga författare
Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Födda 1915
Avlidna 1977
Män
Kung Lear (TV-film, 1983)

Kung Lear är en brittisk TV-film. Filmen baseras på Shakespeares pjäs Kung Lear. Den regisserades av Michael Elliott. I huvudrollen var den då 75-årige Laurence Olivier. För sin rollprestation mottog Olivier en Emmy. Detta blev hans sista framträdande i en Shakespeare pjäs. I filmen deltog en mängd större namn, utöver Olivier, såsom John Hurt, Diana Rigg, Leo McKern, Dorothy Tutin, Anna Calder-Marshall och Colin Blakely. Filmen visades i SVT 1985.

Källor 
Artikeln är, helt eller delvis, en översättning från engelskspråkiga Wikipedia.

Filmer 1983
Brittiska dramafilmer
Filmer baserade på Kung Lear
Kung Lear (olika betydelser)

Kung Lear eller King Lear kan syfta på: 

Kung Lear – en pjäs från 1608 av William Shakespeare originaltitel King Lear
 Korol Lir – en sovjetisk film från 1971 i regi av Grigorij Kozintsev
 King Lear (1971) – en brittisk film i regi av Peter Brook
 Kung Lear (TV-film, 1983) – en brittisk TV-film i regi av Michael Elliott
 King Lear (1987) – en amerikansk film i regi av Jean-Luc Godard
 Kung Lear (TV-film, 1997) – en svensk TV-film i regi av Peter Oskarson
 King Lear (1999) – en film från 1999
 King Lear (2008) – en film från 2008
 Kung Lear (opera) - en opera av Aulis Sallinen från 2000

Se även
 Lear (opera) – en opera i två akter med musik av Aribert Reimann
Poppare

Poppare, eller popare är personer som lyssnar på popmusik (jmf hårdrockare, synthare m.fl). Som i de flesta andra subkulturer kan man som poppare ansluta sig till diverse subgenrer, Pandapoppare (även kallade endast pandor eller BD-poppare efter bandet Broder Daniel), Glitterpoppare, Indiepopare eller emopopare.

Musiken
Precis som namnet antyder lyssnar poppare på popmusik, speciellt indiepop.

Sedan 2013 finns nattklubben ”Panda 2.0” / ”Klubb panda 2.0” i Stockholm

Utseende 
Glitterpopare klär sig ofta i färger som för tankarna till små barn, till exempel rosa. Har ofta även trollspön, tiaror, prinsesskjolar, benvärmare, Converse och bär för det mesta väldigt färgglada kläder. Glitterpopare bär ofta hemgjorda pärlarmband och pärlhalsband.

Indiepopare bär ofta hatt, hängslen, skjortor, Dr. Martens och svarta Rayban-solglasögon. De flesta indiepopare brukar inte tupera sitt hår till en så kallad panda.

Pandapopare/BD-poppare har ofta svartvita kläder i 60-talsstil, tighta kjolar, pandahår eller popfluff, Broder Daniel-artiklar, blusar, pullovers, slips, skjorta, klänningar med vit krage och svarta kinaskor eller klackskor alt Dr Martens.  Håret är i de flesta fall svart eller vitblont och man ser dem ofta med stjärnor fastklistrade under ögonen och en tygpåse på axeln. 

Subkulturer	
Popmusik
Amelia Mathilda Hull

Amelia Mathilda Hull, född 1812, död 1884, var en brittisk sångförfattare. Hon finns representerad i frikyrkliga psalmböcker, bland annat Frälsningsarméns sångbok 1990 (FA) med två verk (nr 334 text och nr 775 musik).

Psalmer
En blick på den korsfäste livet dig ger (FA nr 334, Psalmer och Sånger nr 602, Hemlandssånger 1891 nr 256) diktad 1860 och i översättning av Erik Nyström. 
En blick uti tron på det dyra Guds Lamm (SMF 1920 nr 225) översättning av Erik Nyström
Välsigna mig, välsigna mig, välsigna mig just nu (FA nr 775) tonsatt

Externa länkar 
 Hos Cyberhymnal finns melodin till en av hennes texter (FA nr 334) på engelska.

Brittiska psalmförfattare
Brittiska koralkompositörer
Födda 1812
Avlidna 1884
Kvinnor
Antonio Ghislanzoni

Antonio Ghislanzoni, född 25 november 1824 i Lecco i Lombardeit, död 16 juli 1893 i Caprino Bergamasco i Bergamo, var en italiensk librettist, journalist, poet, romanförfattare.

Ghislanzoni studerade ett kort tag vid ett teologiskt seminarium men blev relegerad på grund av dåligt uppförande 1841. Han bestämde sig därefter för att börja studera medicin i Pavia, men övergav den tanken kort därefter för att fullfölja en sångkarriär som baryton och för att lägga energi på sina litterära intressen.

År 1848 skapade Ghislanzoni, inspirerad av Mazzinis nationalistiska idéer, flera republikanska tidningar i Milano men var så småningom tvungen att ta sin tillflykt till Schweiz. Under sin resa till Rom, där han ville hjälpa till att försvara den gryende republiken, greps han av fransk polis och hölls under en kort period i Korsika.

Under mitten av 1850-talet blev Ghislanzoni, med scenkarriären som offer, intensivt aktiv på det journalistiska området runt bohemiska kretsar i Milano, som chef på Italia musicale och redaktör för Gazzetta musicale di Milano. Han grundade också tidningen L'uomo di pietra, samarbetandes med, bland andra, Arrigo Boito.

År 1869 drog sig Ghislanzoni tillbaka från journalistiken och återvände till Lombardiet, där han hängav sig åt att skriva libretter för operor. Han skrev många noveller i verser och diverse romaner, bland annat Un suicidio a fior d'acqua (1864), Angioli nelle tenebre (1865), La contessa di Karolystria (1883), Abracadabra och Storia dell'avvenire (1884). Hans roman om scenlivet, Gli artisti da teatro, (1865), återutgavs under 1900-talet. Han producerade också musikessäer. Den viktigaste av dem var Reminiscenze artistiche.

Ghislanzoni skrev runt 85 libretter, inklusive Ednea for Catalani (1866), Aida (1870) och andra versionen av La forza del destino (1869). Han åtog sig också att översätta den italienska versionen av Don Carlos för Verdi.

Källor
Artikeln är, helt eller delvis, en översättning från motsvarande artikel i engelskspråkiga Wikipedia den 11 maj 2006

Noter

Italienska journalister
Italienska novellförfattare
Italienskspråkiga novellförfattare
Italienska romanförfattare
Italienskspråkiga romanförfattare
Italienska dramatiker
Italienskspråkiga dramatiker
Italienska librettister
Italienska operasångare under 1800-talet
Italienska författare under 1800-talet
Personer från Lecco
Födda 1824
Avlidna 1893
Män
Asa Hull

Asa Hull, född i januari 1828, död 1917, verksam i Boston och New York i USA, var en sångboksutgivare och kompositör. Han finns representerad i 1986 års psalmbok med tonsättningen av ett verk (nr 139).

Psalmer
Den stunden i Getsemane (1986 nr 139) tonsatt 1867

Bibliografi
 Jewels of Praise (New York: Daniel W. Knowles, 1884)
 Many Little Voices (New York: The Asa Hull Co., 1895)
 Temperance Glee (Oliver Ditson & Co., 1877)
 The Gem of Gems, A Choice Collection of Sacred Songs, Original and Selected (New York: Daniel W. Knowles, omkring 1881)
 The Golden Sheaf of Sunday-School Music (Philadelphia, Pennsylvania: Asa Hull, 1874) (tillsammans med R.G. Staples)
 Vestry Chimes; a Choice Collection of Sacred Music, Adapted to All Occasions of Social and Family Worship (Boston, Massachusetts: Degen, Estes, and Priest, omkring 1864)

Externa länkar 
Hos Cyber hymnal finns en kort biografi om Asa Hull samt möjlighet att lyssna på hans tonsatta melodi till "Den stunden..."
Public Domain Music, Biografi

Amerikanska koralkompositörer
Amerikanska kompositörer
Födda 1828
Avlidna 1917
Män
Tumörmarkör

Tumörmarkörer är ämnen som överproduceras vid cancer, antingen i all cancer eller – vanligare – vid vissa typer av cancer. Man har försökt använda dessa för att diagnostisera sjukdomen, men sambandet mellan markörerna och förekomsten av sjukdom är inte så bra. Det finns två viktiga faktorer hos en tumörmarkör: sensitivitet och specificitet. Om en cancermarkör är 100 % sensitiv innebär det att den kan detektera alla patienter med en viss sorts cancer. Om markören är 100 % specifik detekterar den bara maligna tumörer och inte godartade. Någon sådan tumörmarkör finns inte, och därför används inte tumörmarkör primärt för att diagnosticera cancer. Däremot används de ibland för att välja behandling, då de kan ge en fingervisning om huruvida en viss behandlingen är effektiv mot en viss patients cancer eller inte.

Olika tumörmarkörer 
 Alfafetoprotein (AFP) kan vara förhöjd vid levercancer (hepatocellulär cancer).
 Beta-2-mikroglobulin (B2M) är en ickespecifik markör som kan vara förhöjd vid myelom och lymfom.
 Cancerantigen 15-3 (CA15-3) Förhöjda halter av detta ses hos en majoritet av patienter med metastaserad bröstcancer.
 Cancerantigen 125 (CA125) används för att detektera äggstockscancer.
 Cancerantigen 19-9 förhöjd hos 80-95% av personer med cancer i bukspottkörteln som den används för att indikera. C:a 5% saknar antigenet. Vissa mer godartade sjukdomar i lever och magsäck kan ge lätt förhöjda halter.
 Carcinoembryonalt antigen (CEA) anses främst vara en bra markör på cancer i tjocktarmen. Dock har inte alla dessa cancerpatienter ökat CEA, utan detta är individuellt och beror troligen på den individuella mutationen i cancercellerna hos just den personen. För de patienter som uppvisar ett ökat CEA är markören bra för uppföljning av behandling: koncentrationen i blod ökar ofta tidigare än alla andra tecken om sjukdomen kommer tillbaka.
 Koriongonadotropin (hCG) tillverkas av trofoblastceller som finns i moderkakan. En högre halt än normalt av korigoandotropin kan vara en indikation på embryonalt carcinom, gulsäckstumör, choriocarcinom, eller, hos män, testikelcancer. hCG mäts även vid vissa typer av graviditetstest; halten av hCG säger om den gravida kvinnan väntar ett barn eller två.
 Gammaenolas / neuronspecifikt enolas (NSE) används vid lungcancer eller neuroblastom.
 M2-PK kan användas vid vissa tumörer, såsom lungcancer.
 Prostataspecifikt antigen (PSA). Förhöjda halter av detta ses relativt ofta vid prostatacancer. I USA erbjuds män vid större hälsokontroller ofta ett PSA-test, men i Sverige är detta ovanligt då man anser att markören är ett för trubbigt verktyg för att använda på det sättet.

Referenser 

Molekylärbiologi
Tumörer
Klinisk kemi
Säg det i toner

Säg det i toner är en svensk film i regi av Edvin Adolphson och Julius Jaenzon. Filmen annonserades som den första svenska ljudfilmen vid premiären  den 26 december 1929.

Om filmen 
Inspelningen av filmen skedde med ateljéfilmning i Filmstaden Råsunda med exteriörer från Kungliga Tekniska högskolan, Hasselbacken, Gröna Lund med flera Stockholmsmiljöer samt med ljudupptagning vid Lignose Hörfilm System Breusing i Berlin Tyskland av Julius Jaenzon. De Svenske sjöng titelsången "Säg det i toner" som första kör i en ljudfilm. 

Filmen blev en enastående publikframgång inom Sverige och inledde den nya epoken med ljudfilm fast den inte inrymde något tal utan dialogen framfördes som i vanlig stumfilm med text. Musiken och sången framfördes synkroniserat med filmbilderna. Då många biografer i Sverige fortfarande saknade ljudanläggningar visades den även som ren stumfilm. Filmen lanserades också på den tyska biografrepertoaren, under titeln Glücksmelodie, alternativt Akkorde der Liebe.

Rollista i urval 

Håkan Westergren – Olof Svensson, spårvagnskonduktör, alias Raoul Forain 
Stina Berg – Olofs mor 
Elisabeth Frisk – Lisa Lindahl, studentska 
Tore Svennberg – direktör Lindahl, hennes far, musikförläggare 
Jenny Hasselquist – fru Lindahl, Lisas styvmor 
Margit Manstad – Ingrid Mårtenson, Lisas väninna 
Edvin Adolphson – styvmoderns älskare 
Karl Wehle – schlagerkompositör på musikförlaget Harmoni 
Nils Ohlin – herre på musikförlaget 
Arne Lindenbaum – herre på musikförlaget 
Aina Rosén – kontorist på musikförlaget 
Stina Ståhle – kontorist på musikförlaget 
Justus Hagman – kamrer på musikförlaget 
Kurt Welin – student på Hasselbacken
Helga Brofeldt – kvinna på Hasselbacken
Åke Uppström – studentkamrat till Olof
Sture Lagerwall – studentkamrat till Olof

Musik i filmen 

Säg det i toner, kompositör Jules Sylvain, text Karl-Ewert, sång Hilmer Borgeling som dubbar Håkan Westergren 
Varje liten tanke, kompositör Sonja Sahlberg 
Hund och katt, kompositör Karl Wehle, Björn Schildknecht, Rudolf Sahlberg och Edvin Adolphson, sång Karl Wehle 
Hjärtan som brinna, kompositör Schild och Grews 
Sjungom studentens lyckliga dag (Studentsång), kompositör Prins Gustaf, text Herman Sätherberg
Fjäriln vingad syns på Haga, kompositör och text Carl Michael Bellman 
Ulla! Min Ulla, kompositör och text Carl Michael Bellman 
Vila vid denna källa (Oförmodade avsked, förkunnat vid Ulla Winblads frukost en sommarmorgon i det gröna), kompositör och text Carl Michael Bellman
Är jag född så vill jag leva, kompositör och text Carl Michael Bellman

Källor

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1929
Stockholm på film
Svenska dramafilmer
Svenskspråkiga filmer
Valborgsmässoafton på film
Svenska 1920-talsfilmer
Levande sten

Levande sten är ett begrepp som används om stenar som placeras i saltvattenakvarier. Stenen i sig är namnet till trots inte levande, utan består vanligen av korallsten med marina organismer som lever på eller i stenen.

Levande sten används i dessa akvarium som huvudkällan till nitrifikationsbakterier som spelar en viktig roll i kvävecykeln som förvandlar avfall från akvarieinvånarna till mindre giftiga ämnen. Levande sten är också ett viktigt dekorativt element i akvariet och kan användas för att bygga grottor och andra strukturer.

Levande sten hämtas ofta från korallreven i haven för att användas inom akvariehandeln. Vid inhämtandet kan de innehålla önskvärda och mindre önskvärda organismer som koraller, svampar och andra ryggradslösa djur. För att bli av med de icke önskvärda organismerna innan man sätter stenen i akvariet mognar man stenen, det vill säga placerar den i ett speciellt akvarium med cirkulationspump och proteinskummare. Denna process kan ta flera veckor. 

Mikrobiologi
Akvarier
Anders Petters stuga

Anders Petters stuga eller Anders Perssons stuga är en gammal svensk polska med okänt ursprung. Sången sjungs ofta vid dans och ringlekar kring julgranen. 

Sången anses härstamma från Skåne, och dess text löd ursprungligen "Anders Perssons stua står i ljusan lua", vilket rimmar om den sjungs på den skånska dialekten. Enligt traditionen var Anders Persson en spinnrockssvarvare under 1800-talet, men ägnade sig också att bränna alkohol. När en sats var färdig placerade han tända stearinljus i fönstren i stugan för att signalera detta ut över bygden, och bjuda in andra människor som ville ha hembränd alkohol. Sångtexten handlar alltså inte om någon brand, som många tror. Stugan finns kvar än i dag, och är belägen i Djurslöv utanför Staffanstorp.

Publikation
Julens önskesångbok, 1997, under rubriken "Tjugondag Knut dansar julen ut", angiven som "Folkvisa"

Inspelningar
En tidig inspelning gjordes av Margareta Schönström i maj 1925, och gavs ut på skiva 1926 under titeln "Anders Perssons stuga".

Källor

Externa länkar 

Svenska julsånger
Sånglekar
Sharon Gless

Sharon Marguerite Gless, född 31 maj 1943 i Los Angeles i Kalifornien, är en amerikansk skådespelare. Gless är känd för rollen som polisen Christine Cagney i kriminalserien Cagney och Lacey (1982–1988). 

Sharon Gless har även medverkat i TV-serier som Kampen om Colorado, Krona eller klave, McCloud, Rockford tar över, Kojak, Vem dömer Amy?, Burn Notice och Queer as Folk.

Åren 1994–1996 medverkade hon dessutom i fyra TV-filmer om Cagney och Lacey.

Filmografi i urval 
 (21 avsnitt)
 (avsnittet "The New Mexican Connection")

 (avsnittet "This Case Is Closed")
 (71 avsnitt)
 (avsnittet "Law Dance")
 (TV-film)
 (fem avsnitt)
 (15 avsnitt)
 (119 avsnitt)

 (26 avsnitt)
 (79 avsnitt)
 (avsnittet "Maxine Interrupted")
 (fem avsnitt)
 (111 avsnitt)

Externa länkar 

 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Kvinnor
Födda 1943
Skådespelare från Los Angeles
Levande personer
Surferosa

Surferosa är ett norskt "electrotrash"-band som bildades år 2000. Deras sångerska heter Mariann Thomassen och är berömd för sin speciella klädstil som den svenska designern och stylisten Josefin Johansson står för. Bandets namn kommer från en skiva av Pixies som kom ut 1988. Mariann säger att namnet inte betyder något särskilt för bandet, även om de alltid har älskat Pixies. De ville ha någonting som såg snyggt ut på skivomslagen och som inte betydde något särskilt. Surferosa vann bandtävlingen Zoom Urørt 2001, där priset var inspelning av ett album och en turné i Norge och England 2002.

Deras debut-EP kom ut år 2002. Bandets sång "Royal Uniform" från albumet The Force är med på soundtracket till computer/video-spelet FIFA 07 utgivet av EA Sports.

Surferosa deltog i Norsk Melodi Grand Prix 2009 med låten "U Look Good". Bandet upplöstes 2009.

Medlemmar
Senaste medlemmar
Mariann Rosa (Mariann Thomassen) – sång,  synthesizer (2000–2009)
Andy (Andreas Orheim) – keyboard (2000–2009)
Kjetil (Kjetil Wevling) – gitarr (2000–2009)
Ziggy (Sigurd Løvik) – basgitarr (2001–2009)
Henrik Gustavsen – trummor (2007–2009)

Tidigare medlemmar
Jan Roger Sletta – trummor (2000–2007)
Erlend Foss – gitarr (2001–2003)

Diskografi 
 Studioalbum 
2003: Shanghai my Heart
2005: The Force
2008: The Beat on the Street

 EP
2002: Neon Kommando
2002: To Russia with Love
2003: Neon Commando

Singlar
2004: "Lucky Lipstick"
2004: "Saturday Night"
2004: "Satin Con Blonde"
2007: "The Future"
2008: "Open Your Eyes"
2009: "U Look Good"

Promo
2004: Olympia
2005: Impulsive (Did I)
2005: Royal Uniform

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Rockipedia: Surferosa
Surferosa på allmusic.com

Norska musikgrupper
SFRO

SFRO är förkortning för två organisationer:

 Svenska flottans reservofficersförbund (SFRO)
 Sveriges fordonsbyggares riksorganisation (SFRO)