kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
O du bittra sorgekälla

O du bittra sorgekälla är en gammal psalm i sex verser av Johann Qvirsfeld från 1682 och översatt av Andreas Petri Amnelius 1690. Psalmen publicerades ursprungligen i Qvirsfelds andaktsbok "Himmlische Gartengesellschaft" (Qwirsfelds Örtegårdssellskap). Översättningen bearbetades inför första publiceringen i Jesper Swedbergs psalmbok 1694 och något ytterligare inför 1695 års psalmbok

Amnelius inledning löd:
O tu alla ondskos kiella

men efter Jesper Swedbergs bearbetning 1695 med orden:
O Tu bittra sorge-källa!
O förderfwad synda-kropp

Melodin i  1695 års psalmbok är av svenskt ursprung. Enligt 1697 års koralbok används melodin också till psalmerna Säll är den som sina händer, vilken är densamma som verserna 9 och 11 i "Vad kan dock min själ förnöja" (nr 268) och Solen går nu åter neder (nr 378). 
I 1937 års psalmbok används en annan melodi som finns nedtecknad i Newes vollkömmliches Gesangbuch Augspurgischer Confession av Johann Crüger och trycktes 1640 i Berlin,  Sion klagar med stor smärta. (1695 nr 289, 1819 nr 123, 1937 nr 168)

Publicerad som
Nr 259 i 1695 års psalmbok under rubriken "Boot-Psalmer".
Nr 179 i 1819 års psalmbok under rubriken "Nådens ordning: Omvändelsen: Behovet av Guds nåd vid känslan av bättringens ofullkomlighet och syndens bedrövliga välde".
Nr 277 i 1937 års psalmbok under rubriken "Bättring och omvändelse".

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1695 i "Den gamla psalmboken" i PDF.

Svenska psalmer
Tyska psalmer
Botpsalmer
Groton (kommun, Connecticut)

Groton är en stad (town) i New London County i den amerikanska delstaten Connecticut. 

Staden har varit känd för skeppsbyggande sedan 1800-talet, och idag är ubåtstillverkaren General Dynamics Electric Boat en av områdets största arbetsgivare.  Bland annat byggdes världens första atomdrivna ubåt, USS Nautilus för USA:s flotta, i kommunen 1954, och återvände 1980 för att bli ett museifartyg. Här finns även ubåtsbasen Naval Submarine Base New London.

Stadens administrativa struktur är unik för delstaten, eftersom staden Groton omfattar ett mindre område än kommunen (alla andra städer i Connecticut sammanfaller med sina respektive kommuner).

Kända personer
Kända personer från Groton, som har bott på orten, eller som är starkt förknippade med orten: 

 Robert G. Albion (1896–1983), historiker, dog i Groton.
 Brian Anderson (1976-), skateboardåkare från Groton.
 James Avery (1620–1700), kapten vid New London Company.
 Doktor James Cook Ayer (1818–1878), affärsman.
 Ambrose Burfoot (1946–), maratonlöpare som växte upp i Groton.
 Dave Campo, NFL-coach som gick på Fitch Senior High School.
 Waightstill Avery (1741–1821), politiker och soldat.
 Silas Deane (1737–1789), delegat till Kontinentalkongressen och USA:s första utländska diplomat, född i Groton.
 John J. Kelley (1930–), vinnare av Boston Maraton 1957, deltagere i två OS.
 Husband E. Kimmel (1882–1968), amiral, dog i Groton.
 William Ledyard (1738–1781), militär, dog i Groton.
 John Ledyard (1751–1789), upptäckare, född i Groton.
 Fran Mainella, gick på Fitch Senior High School.
 Paul Menhart, pitcher som gick på Fitch Senior High School.
 Lou Palazzi (1921–2007), NFL-spelare, född i Groton.

Referenser

Externa länkar

 Stadens hemsida

Orter i Connecticut
Orter grundade 1705
New London County
Bärnäs, Kotka

Se även Bärnäs, Björneborg. För Sunila pappersmassafabrik, se Sunila Oy

Bärnäs (finska: Sunila) är en stadsdel i östra delen av Kotka stad, Södra Finlands län. Bärnäs hörde till Kymmene kommun fram till år 1950 och till Karhula köping 1951-1976. 

Alvar Aalto gjorde upp en plan för Sunila massafabriks fabriksområde år 1936. Han kunde förverkliga sin vision om en human miljö då fabriken och det tillhörande bostadsområdet byggdes på obebyggd mark. På grund av fabriksprocesserna kunde Aalto inte påverka fabriksbyggnadernas grundplan, men däremot fasaderna, som byggdes i rödtegel varvat med betong. Fabriken togs i bruk år 1938.  

Bostadsområdet designades som en lös solfjäder i massabrukets närhet. De terrasserade husen planerades så att de smälte in i miljön. Aalto planerade det lilla samhället att vara självförsörjande, varför ett värmeverk, två butiker och en busstation byggdes. Det revolutionerande var att olika sociala klasser bodde bredvid varandra. De sociala skillnaderna kunde endast ses i själva byggnaderna.

Källor

Noter

Externa länkar 

Byar i Kotka
Alvar Aalto
Mellersta Böle

Mellersta Böle (finska: Keski-Pasila) är en del av Böle distrikt i Helsingfors stad. Det är det röda området på kartan.

Mellersta Böle har varit helt till för järnvägarnas användning sedan Stambanan öppnade år 1862. Böle station ligger i Mellersta Böle sedan 1891, då under namnet Fredriksberg, som den hette under sina hundra första år. I den skyddade byggnaden Toralinna har det bott järnvägsarbetare i över hundra år och det finns också andra järnvägsrelaterade byggnader på Böle bangård, nedanför Böle station. 

Efter slutförandet av Nordsjö hamn 2008 flyttades godstrafiken bort från Mellersta Böle. Mycket av bangården har lämnats för andra användningsområden och nästan 200 meter höga tornbyggnader har avsatts för bostadsbruk och affärslokaler. Man planerar att bygga en tät och hög stadsdel för främst kontor, men också boende. Man planerar att Finlands första skyskrapor kommer finnas i Mellersta Böle.

Stadskvarteret i omedelbar närhet av järnvägsstationen kommer att slutföras 2023. Helsingfors stad och Senatfastigheter anordnade en tävling i två steg för utformningen av kvarteret, som slutfördes i september 2013. Tävlingen vanns av förslaget Tripla, ett förslag som utarbetades av det holländska arkitektskontoret för Metropolitan Architecture, arkitekterna Soini & Horton och byggföretaget YIT. Efter tävlingsfasen fortsatte YIT design med Architects Soini & Horton. Enligt planen byggdes kontor, ett shopping- och kongresscenter, lägenheter, hotell, en mångsidig arena och en terminal för kollektivtrafik i området.   Konkurrensprocessen har kritiserats för sin brist på öppenhet. 

Helsingfors stadsfullmäktige godkände stadsplanen för Tripla-projektet i januari 2015. Detaljplanens överklagandeperiod löpte ut måndagen den 2 mars 2015. Inga överklaganden mottogs och detaljplanen blev slutgiltig fredagen den 6 mars 2015. Mall of Tripla och den renoverade järnvägsstationen i Böle öppnades den 17 oktober 2019. Köpcentret Mall of Tripla är Finlands största köpcentrum. Det är dessutom ett av Nordens största köpcentrum.

Källor

Noter

Externa länkar 
Helsingfors stads projektsida: Böle

Böle, Helsingfors
Norra Böle

Norra Böle (finska Pohjois-Pasila) är en del av Böle distrikt i Helsingfors stad (det norra rödfärgade området på kartan). 

Norra Böle saknar invånare och största delen av det två kvadratkilometer stora området upptas av Ilmala järnvägsdepå, som ligger i korsningen mellan Stambanan och Kustbanan. Väster om depåområdet finns flera logistikcentraler, bland annat Posten Finlands kontor och logistik. 

Böle, Helsingfors
Västra Böle

Västra Böle (fi. Länsi-Pasila) är en del av Böle distrikt i Helsingfors stad (Det västra röda området på kartan).

Det nuvarande Västra Böle byggdes på 1980-talet, efter att stadsplanen godkändes år 1979. Efter att betongarkitekturen och trafiklösningarna kritiserats i Östra Böle, som byggdes ett decennium tidigare, gjorde man en helomvändning gällande Västra Böle. Man har använt mera kurvor och variation i gatunätet jämfört med det strikt geometriska Östra Böle. Husen har fasader av tegel i stället för betongelement och man har satsat på grönska mellan byggnaderna. 

I Västra Böle finns rundradiobolaget YLE:s tv- och radioverksamhet, samt det 146 meter höga tv-tornet från år 1983. Också MTV3 och Subtv, samt Radio Nova har sina lokaler i mediaklustret kring Radiogatan. 

Böle, Helsingfors
Östra Böle

Östra Böle (fi. Itä-Pasila) är en del av Böle distrikt i Helsingfors stad (Det östra röda området på kartan).

Östra Böle har byggts på den före detta trähusstadsdelen Fredriksbergs område på 1970-talet. Området bebyggdes enligt 1960-talets ideal med seprerad fotgängar- och motortrafik. Därför består Östra Böle av en mängd olika betongplatåer där fotgängarna rör sig, medan bilarna kör en våning lägre ner. Lösningen har kritiserats starkt efteråt för att var komplicerad, och när man byggde Västra Böle tog man avstånd från dessa planeringsideal. Också arkitekturen i Östra Böle har kritiserats hårt och ord som DDR-arkitektur har använts som en beskrivning. Å andra sidan tycker de som bor i Böle att det inte finns större fel på stadsdelen: den är trygg, trafikmässigt ligger den mycket bra till i en trafikknutpunkt, och det finns bra med parkeringsplatser. 

Det finns flera företag i Böle, och speciellt flera myndigheter, som skatteverket, miljöcentralen och Vägförvaltningen. Mässcentret finns i Östra Böle sedan 1975, då utrymmena i centrum på Mannerheimvägen blivit för små. Också Helsingfors huvudbibliotek finns i Böle, trots att det visat sig ligga perifert i förhållande till kundströmmarna. 

Böle, Helsingfors
Stringhylla

Stringhyllan, eller stringbokhyllan, skapades av Nisse och Kajsa Strinning 1949. Den består av fanerade hyllplan som hängs på plastöverdragna metalltrådsgavlar.

Det började med att Bonniers folkbibliotek initierade en tävling 1949, där de sökte en monterings- och utbyggbar bokhylla. Nisse och Kajsa Strinning skickade in sitt förslag som var en sorts utveckling av ett diskställ som hette Elfa som Nisse designat några år tidigare. Hyllan, som kom att få namnet String, vann tävlingen. Efter att den förevisats på H55-utställningen i Helsingborg 1955 kom den att bli en enorm försäljningssuccé långt in på 1960-talet.

Senare utvecklades serien från att ha varit vägghängande till att också få en golvstående modell med bland annat vitrinskåp, chiffonjé, lådsektioner, sekretär och tidningshylla.

Se även
Sparring (hyllsystem)

Källor
Strings historia

Externa länkar

Strings webbplats

Hyllor
Svensk formgivning
Formgivna möbler
Sankta Eugenia katolska församling

Sankta Eugenia är en romersk-katolsk församling i Stockholms katolska stift, med en kyrka på Kungsträdgårdsgatan 12 i Stockholm. Prästerna tillhör Jesuitorden. 

Församlingen är med cirka 10 000 medlemmar Sveriges äldsta och största katolska församling i kontinuerligt bruk, grundad 1783 av Nicolas Oster, apostolisk vikarie i dåvarande Apostoliska vikariatet i Sverige. Till församlingens tidigare präster hör bland andra Bernhard zu Stolberg och Erwin Bishofberger. Kyrkoherde sedan 2013 är Dominik Terstriep SJ.

Byggnader och byggnadshistorik 
Sedan Gustav III år 1783 gett utländska katoliker religionsfrihet i Sverige hade ett kapell inrymts i Södra stadshuset, det nuvarande Stadsmuseet.

Sankta Eugenia katolska kapell 
Från Södra stadshuset kunde församlingen år 1837 flytta till en egen kyrka vid Norra Smedjegatan, även kallad Eugeniakapellet, vigd till den heliga Eugenia, abbedissa (700–735) vid klostret Mont Odile i Alsace.

Som en följd av Norrmalmsregleringen revs den första kyrkan på Norra Smedjegatan på 1960-talet för att ge plats åt köpcentret Gallerian, och församlingen fick omlokaliseras.

Sankta Eugenia katolska kyrka 
1979 påbörjades bygget av en ny kyrkolokal i fastigheten från 1887 på Kungsträdgårdsgatan 12, med inflyttning 1982. 

Flera föremål i kyrkans interiör härstammar från den förra kyrkan, bland annat tabernaklet (sakramentshuset), en gåva från ärkehertigen Maximilian Josef av Österrike-Este år 1842. Korset som står rest i korets golv är tillyxat av virke från den gamla kyrkans takbjälkar; det bär en Kristus-gestalt från 1200-talets Dalarna. Dopfunten i älvdalsporfyr är en gåva av konung Karl XIV Johan och drottning Desideria år 1838 och fanns redan i kyrkan på Norra Smedjegatan.

Diskografi
Inspelningar av musik i kyrkan.
Underbar en stjärna blid / Norrefalk, Mats, gitarr;  Samuelsson, Ulf, orgel; S:ta Eugenia vokalensemble. CD. Naxos 8.572340. 2009. - Ingår även i en box Jul, jul, strålande jul utgiven 2013.

Referenser
 S:ta Eugenia församling

Vidare läsning 

Katolska församlingar i Sverige
Kristendom i Stockholm
Jesuitorden
Kyrkobyggnader i Stockholms innerstad
Kungsträdgårdsgatan
Nyree Dawn Porter

Nyree Dawn Porter, född 22 januari 1936 i Napier, Nya Zeeland, död 10 april 2001 i London, England, var en brittisk skådespelerska.

Hon föddes i Nya Zeeland, men begav sig till England i slutet på 1950-talet för att söka lyckan. Hon är mest känd för sin roll som Irene i den brittiska TV-serien Forsytesagan (1967).

Externa länkar 
Nyree Dawn Porter på Internet Movie Database

Brittiska skådespelare
Kvinnor
Födda 1936
Avlidna 2001
O Herre Gud af Himmelrik! Hur sorgelig må jag klaga

O Herre Gud af Himmelrik! / Hur sorgelig må jag klaga är en gammal psalm i 13 verser. Uppgifter om att upphovet är Laurentius Petri d.ä. ifrågasätts av bland annat Svenska Akademien, men psalmen antas ha svenskt ursprung av okänd författare från 1500-talet och beskrivs som "en drastisk nykterhetspredikan i den gamla folkliga stilen". Den trycktes första gången i ett tillägg till 1572 års psalmbok (inte en officiellt fastställd psalmbok). Men har inte förekommit efter 1695 års psalmbok.

Psalmen inleds 1695 med orden:
O Herre Gudh af Himmelrijk!
Hur' sorgelig må jagh klaga

Publicerad i
Nr 275 i 1695 års psalmbok under rubriken "Emot Dryckenskap".

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1695 i "Den gamla psalmboken" i PDF.
Hos Sibelius-Akademin återfinns noterna enligt 1695 års melodi till O Herre Gudh af Himmelrijk! Hur' sorgelig.

Svenska psalmer
Sjösala vals

Sjösala vals, med inledningsorden "Rönnerdahl han skuttar med ett skratt ur sin säng" är en av Evert Taubes mest sjungna och älskade sånger. Den publicerades första gången separat 1941 och sedan 1942 i Sjösalaboken.

I företalet till Sjösalaboken skriver Taube:

Sjösalaboken har en tydlig geografisk hemvist. "Landskapet är Liljefors', gubbarna och gummorna som betraktar hur de unga dansar verkar tagna ur Strix. Rönnerdahl själv som skuttar upp ur sin säng med ett skratt, dansar på ängen och gläds åt naturen utgör idealbilden av svensken som är rik i sin fattigdom, en överlevare nära naturen som klarar kriserna."

Sjösala var från 1937 familjen Taubes sommarhus vid Nämdöfjärden nära Stavsnäs i Stockholms skärgård. Rönnerdahl är, enligt Taube, "svensk målare och humanist, väl hemmastadd bland rosor och ruiner i Rom och bland liljor i Florens." Han har "fått färg av Bellmans målande Mowitz och Karlfeldts dansande Fridolin…”

Sjösala vals publicerades separat 1941 och sjöngs in av Sven-Olof Sandberg den 23 oktober 1941. Evert Taube själv spelade in sången den 4 mars 1942.

Evert Taube framförde sången första gången i kortfilmen Gatans serenad, men Sven-Olof Sandberg, Harry Brandelius, "De tre hallåmännen" samt Gustaf Torrestad gav ut inspelningar av visan före Taube. Den chilenska sångerskan Rosita Serrano, gav ut en svensk version av sången 1943.

Referenser 
Fotnoter

Tryckta källor

Sånger 1941
Sånger skrivna av Evert Taube
Sommarsånger
Svenskspråkiga sånger
Agrara revolutionen

Agrara revolutionen är en jordbruksrevolution som sägs ha ägt rum under slutet av 1700-talet i Västeuropa, särskilt i England och Frankrike. Den spreds senare vidare till andra länder. Agrar kommer av latinska ordet för åker, nämligen ager.

Mot slutet av 1700-talet ägde stora förändringar rum inom jordbruket. Sedan länge hade bönder odlat små tegar. Dessa små tegar slogs samman till större fält. Detta underlättande för bönderna och det blev enklare att plöja stora fält på en gång. Harvar och såmaskiner underlättade det tunga jordbruksarbetet, vilket ledde till att arbetet blev mer rationellt och att matproduktionen ökade. Det ledde till att färre människor behövde arbeta på åkrarna.

Man införde även växelbruk inom jordbruket. Tidigare hade en tredjedel av jorden legat i träda för att inte bli utarmad. Men med växeljordbruk så odlade man korn och vete vartannat år och vallväxter, som klöver och ärtor vartannat år. Vallväxterna tillförde fälten kväve från luften. Genom vallväxterna så fick djuren bättre foder och kunde producera mer mat.

Den agrara revolutionen ledde till att produktionen av livsmedel ökade betydligt samt krävde mindre arbetskraft än tidigare. Den agrara revolutionen var en viktig bakgrund till den industriella revolutionen.

Agrara revolutionen i Sverige
I Sverige genomfördes det så kallade storskiftet runt sekelskiftet 1800, samt det laga skiftet i mitten av 1800-talet. Detta ledde bland annat till att de gamla radbyarna i hög grad försvann, till förmån för enskilt belägna gårdar med sammanhängande jordinnehav.

Se även
 Neolitiska revolutionen
 Jordbrukets historia

Referenser

Agrarhistoria
Revolutioner
Ack, vi ästu dock så blinder

Ack, vi ästu dock så blinder (modern svenska: "Ack, varför är du ändå så blind") är en gammal psalm i elva verser av Haquin Spegel som trycktes första gången i Jesper Swedbergs eget psalmboksförslag 1694. Psalmen förekommer bara i 1695 års psalmbok.

Psalmen inleds 1695

Ach! hwij ästu doch så blinder
At tu eij beskådar här

Melodi är av Johann Schop från 1642 (F-dur, 2/2) och samma som till den mer kända Herre, signe du och råde (1695 nr 413) flera andra psalmer. Enligt 1697 års koralbok används samma melodi också till psalmerna Giv, o Jesu, fröjd och lycka (nr 139), Helge Ande, hjärtats nöje (nr 184), Ljus av ljus, o Morgonstjärna (nr 356), Opna tigh min munn och tunga (nr 376), Var nu redo, själ och tunga (nr 377).

Publicerad i
 1695 års psalmbok som nr 278 under rubriken "Emot Högfärd".

Externa länkar
Hos Svenska Akademien finns texten till 1695 års version. 
Hos Cyberhymnal finns melodin att lyssna på.

Svenska psalmer
Sandvikens församling

Sandvikens församling är en församling i Gästriklands kontrakt i Uppsala stift. Församlingen ingår i Sandvikens pastorat pastorat och ligger i Sandvikens kommun i Gävleborgs län.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 1622 som Högbo församling genom en utbrytning ur Ovansjö församling. Namnbyte till det nuvarande skedde 1936.

Från 1622 till 1869 var församlingen annexförsamling (kapellförsamling till 1864) i pastoratet Ovansjö och Högbo som 1862 utökades med Järbo församling. Församlingen utgjorde från 1869 till 2014 ett eget pastorat Från 2014 moderförsamling i pastoratet Sandviken och Årsunda-Österfärnebo församling.

Organister

Kyrkor 
Sandvikens kyrka - byggd 1931 då gamla kyrkan var för liten. 
Högbo kyrka - byggd 1777. 
Seljansborgs kyrka och församlingshem - byggt 1959.
Björksätra kyrka och församlingsgård - byggd 1975. 
Gravkapell:
Fridens kapell - byggt 1928. Arkitekt var Israel Wahlman.
Ljusets kapell - byggt 1928. Arkitekt var Israel Wahlman.

Se även
Högbo socken
Sandvikens köping
Sandvikens stad

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Sandviken
Indelningar i Sandvikens kommun
Församlingar i Uppsala stift
Björksätra kyrka

Björksätra kyrka är en kyrkobyggnad i Sandviken. Den tillhör Sandvikens församling i Uppsala stift.

Kyrkobyggnaden
I samband med 1970-talets utbyggnad av Björksätraområdet i Sandviken fanns behov av ett kyrkligt centrum. 1975 uppfördes kyrkan med tillhörande församlingsgård i tegel. Arkitekter var Artur von Schmalensee  och Hilding Lögdberg. Tacksägelsedagen 1975 invigdes kyrkan av domprost Clarence Nilsson.
Kyrkorummet har rödbruna tegelväggar och ett parkettgolv. Innertaket har en öppen takstol och är klätt med träpanel.

Inventarier
Orgeln är byggd av Grönlunds Orgelbyggeri, och har 13 stämmor, två manualer och pedal.

Externa länkar
 

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Sandvikens kommun
Kyrkobyggnader invigda 1975
1975 i Sverige
Securitas (gudinna)

Securitas betyder säkerhet. Begreppet personifierades i romersk mytologi av en gudinna för säkerhet och statens trygghet, i synnerhet som väktare över romerska riket. Hon dyrkades även som beskyddarinna av de dödas ro i graven.

Källor 

Gudar i romersk mytologi
Linda Blair

Linda Denise Blair, född 22 januari 1959 i St. Louis, Missouri, är en amerikansk skådespelare.

Hon var en ungdomsstjärna på 1970-talet och nominerades för en Oscar för bästa kvinnliga biroll för sin roll som det besatta barnet i Exorcisten (1973). Som vuxen gjorde hon sedermera ett antal b-filmer med dragning åt skräck och mjukpornografi.

Hon har en egen klädkollektion, Linda Blair Wild West Collection, och är sedan länge vegan; hon har skrivit boken Going Vegan! (2001), och engagerat sig i djurskyddsarbete med en egen organisation för att hjälpa utsatta djur i Los Angeles – The Linda Blair WorldHeart Foundation.

Filmografi 
1973 – Exorcisten
1974 – Katastroflarm
1977 – Exorcisten 2
1990 – Dead Sleep

Referenser

Externa länkar 
Linda Blair WorldHeart Foundation, hemsida

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1959
Levande personer
Kvinnor
Razzie-pristagare för sämsta kvinnliga skådespelare
Amerikanska barnskådespelare
Skådespelare från Missouri
Personer från Saint Louis
Konstantin Päts

Konstantin Päts, född 23 februari 1874 i Tahkuranna i Guvernementet Livland i Ryssland, död 18 januari 1956 i Buraševo i Kalinin oblast i Sovjetunionen, var en estnisk publicist, jurist, affärsman och politiker för Estniska bondeförbundet. Han var i flera omgångar under mellankrigstiden Estlands regeringschef som riksäldste, och regerade efter en statskupp 1934 Estland genom dekret som en auktoritär enpartistat. Han blev 1938 det första estniska statsöverhuvudet med titeln president. Päts fängslades vid Sovjetunionens ockupation av Estland 1940 och avled i sovjetisk fångenskap.

Biografi
Efter avlagd juristexamen i Dorpat (Tartu) 1896 var Päts verksam i Reval (Tallinn) som advokat, kommunalman och revolutionärt nationalistisk publicist. Dömd till döden efter revolutionen 1905 var han landsflyktig 1905–1910 och satt i fängelse i Sankt Petersburg 1910–1911. Därefter kom han åter i den aktiva ledningen för en estniska självständighetspolitiken och var 1914–1918 en av dem som i första hand skapade förutsättningarna för ett fritt Estland.

1918–1919 var han ministerpresident och inrikesminister i den provisoriska regeringen, 1921–1922 på nytt ministerpresident och Estlands förste statschef, "riksäldste". Päts tillhörde därefter den ledande gruppen inom agrarpartiet. Den 1 november 1932 utsågs han på nytt till ministerpresident för perioden 1933–1935.

Trettiotalet blev en inrikespolitiskt turbulent tid i Estland. Efter en period med vad som upplevts som svaga regeringar hade 1933 en ny konstitution formulerats där den tidigare posten som riksäldste avsågs ersättas med en president med starkare maktposition. Päts var statsäldste under övergångsperioden mellan den tidigare konstitutionen och den senare, men när den högernationalistiska Vapsrörelsen såg ut att vinna makten i de förestående valen genomförde han i mars 1934 en statskupp i samarbete med general Johan Laidoner, sedermera överbefälhavare, och drev med stöd av arbetarpartiet igenom en semi-auktoritär konstitution där presidenten styrde med dekret för att stävja den allt starkare växande nationalistiska högern. Päts införde undantagstillstånd, förbjöd alla politiska partier, sköt både presidentval och riksdagsval på framtiden och fängslade många tusental högeraktivister. Undantagstillståndet kom inte senare att upphävas förrän i praktiken efter den sovjetiska ockupationens slut på nittiotalet.

Under stark press från Sovjetunionen blev Päts nödd stegvis att uppge Estlands självständighet under åren 1939 och 1940. Päts fängslades i juli 1940 och dog efter andra världskriget, fortfarande fängslad, på mentalsjukhus i Kalinin (nuvarande Tver) i Sovjetunionen.

Kommendör med stora korset av Kungl. Svenska Vasaorden med kedja 1936.

Utmärkelser

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Riksäldstar
Estlands presidenter
Kommendörer med stora korset av Vasaorden
Personer från Pärnumaa
Födda 1874
Avlidna 1956
Män
Hedersdoktorer vid Tartu universitet
Estländska jurister
Alumner från Tartu universitet