kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jaroslav Rybakov

Jaroslav Vladimirovitj Rybakov (ryska: Яросла́в Влади́мирович Рыбако́в), född 22 november 1980 i Mogiljov, Vitryska SSR, Sovjetunionen, är en rysk höjdhoppare. 

Rybakovs genombrott kom när han vid VM 2001 i Edmonton blev silvermedaljör efter Tysklands Martin Buß, på den nya personliga rekordhöjden 2,33. Året efter blev han Europamästare när han klarade 2,31. Vid inomhus VM 2003 blev han silvermedaljör efter Stefan Holm när han tog 2,33. Utomhus samma år blev han bara nia efter att ha klarat bara 2,25. 

Ytterligare en silvermedalj vann han vid inomhus VM 2004, hans 2,32 räckte inte heller denna gång mot Holm. Senare samma år deltog han vid Olympiska sommarspelen i Aten där han placerade sig sexa. 

Under 2005 vann han åter två silvermedaljer - dels vid inomhus EM i Madrid, då han satte ett nytt personligt rekord inomhus genom att klara 2,38, vilket var två centimeter från Stefan Holms 2,40, dels utomhus då det blev silver vid VM i Helsingfors där blygsamma 2,29 räckte till silver bakom Jurij Krymarenko. 

Under 2006 blev det guld vid inomhus VM i Moskva med ett hopp på 2,37. Utomhus samma år deltog han vid EM i Göteborg där han slutade på femte plats. Hans tredje VM-silver kom vid VM i Osaka där han placerade sig bakom Donald Thomas efter att ha klarat 2,35, vilket innebar personligt rekord utomhus. 

Han började 2008 med att bli silvermedaljör vid inomhus VM, återigen efter Stefan Holm och senare samma år blev han bronsmedaljör vid Olympiska sommarspelen 2008. Rybakov blev guldmedaljör vid Friidrotts-VM i Berlin år 2009. År 2010 blev Rybakov åter silvermedaljör vid VM inomhus i Doha där han placerade sig bakom Ivan Uchov med ett hopp på 2,31.

Rybakov är 1.96 cm lång och väger 84 kg.

Personliga rekord 
 Höjdhopp utomhus - 2,35 meter (29 augusti 2007 i Osaka)
 Höjdhopp inomhus - 2,38 meter (15 februari 2005 i Stockholm)

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Ryska höjdhoppare
Födda 1980
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Män
Europamästare i höjdhopp
Världsmästare i höjdhopp
Levande personer
Personer från Mahiljoŭ
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ryssland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Vintage

Vintage härstammar från latinet, där det betyder vinskörd (vin-tid) och ursprungligen syftat på vin gjort på druvor från samma år. Betydelsen har senare utökats till "äldre fin kvalitet eller årgång" eller "äldre", ursprungligen enbart om vin, men på senare tid även om andra typer av varor, såsom klädesplagg, bilar (särskilt från åren mellan världskrigen, till skillnad från äldre som kallas veteranbilar), musik och musikinstrument, böcker, filmer och så vidare. 

I Frankrike syftar vintage (uttalas vintεdʒ, vε̃tεdʒ eller vε̃ta:ʒ) på vin (ursprungligen portvin) som är gjort enbart eller huvudsakligen av druvor från ett visst år (på svenska årgångsvin). Termen används även, något oegentligt, för finare vin som är lagrat och oftast gjort på de bästa druvorna.  I England har uttalet anglifierats till vintidʒ. 

I modesammanhang syftar vintage på kläder från en annan era, exempelvis sent 1800-tal eller 1960-tal. Ibland hävdas att kläder bör vara minst 25 år gamla för att kallas vintage, men åsikterna om detta går isär. I USA förekommer det att kläder från "grunge-eran" säljs som 1990-talsvintage. 

På auktionssajter som till exempel E-bay och Tradera används termen vintage ibland felaktigt som synonym till retro vid klädförsäljning. Detta är dock missvisande, eftersom begreppet retro innebär att plagget är nyproducerat i en tidigare tidstypisk stil (exempelvis 1960-talsinspirerade klänningar eller förkläden i 1950-talsstil). Till exempel kan ett nyproducerat plagg som säljs i en klädesbutik inte vara vintage, men kan däremot vara i retrostil.

Inom möbelbranschen används termen vintage ofta för grövre trä-liknande stuk på skivor och material.

Källor 

Begagnatförsäljning
Mode
Transponering

Transponering kan avse: 

  Transponering – vänder på ordningen i en produkt av matriser, se transponat
 Transponering (musik) – flyttar en fras, del av stycke eller hela verk uppåt eller nedåt i tonhöjd
 Transponering – en process inom europeisk unionsrätt, se införlivande av direktiv
Kellyväskan

Kellyväskan (The Kelly bag) är en typ av handväska från Hermès, uppkallad efter furstinnan och skådespelerskan Grace Kelly.

När Grace Kelly förlovade sig med furst Rainier III av Monaco spreds bilder på den blivande prinsessan ut, när hon iklädd grå dräkt hejdar en taxi på 5th Avenue i New York med en stadig handväska designad av Hermès på armen.

Plötsligt blev väskan så efterfrågad, att Hermès bytte namn på den till Kelly 1956. Modellen hette ursprungligen "H", som i Hermès och haut ("hög"), av den enkla anledningen att det var företagets första sadelväska (1892). Det geniala var låsanordningen; två smala läderremmar hakar i en vridbar metallkrok som låses med nyckel. Förenklad och med handtag blev modell "H" handväska 1930. Varje väska tog 18 timmar att tillverka för hand och gjordes av en person.

Kellyväskan var "ett måste" långt in på 1960-talet då även Audrey Hepburn, Jacqueline Kennedy Onassis och Babe Paley bar den. Efter en liten popularitetssvacka på 1970-talet kom den igen starkt under 1980-talet. På 1990-talet var det till och med kölista för beställningar. Kellyväskan är världens mest kopierade väskmodell.

Referenser 

Väskor
Grace Kelly
Handväska

En handväska är en mindre typ av väska, lagom i storlek för att kunna bäras i handen, även om de i perioder också kan ha axelband, avsedd för nödvändiga föremål såsom börs, plånbok, näsdukar, smink, mobiltelefon, nycklar och liknande. Handväskor används huvudsakligen av kvinnor, även om liknande väskor för herrar har förekommit under senare delen av 1900-talet, mest som så kallade handledsväskor.

Historik och utformning 

Att kvinnor har ett större behov av handväskor beror i stor utsträckning på klädmodet. I damkläder har det traditionellt funnits färre fickor och om de används riskeras plaggens helhetsintryck. Av estetiska skäl används sällan bröstfickor i damkläder.

Handväskor kan tillverkas av skinn, plast eller textila material. De kan innehålla många olika fack av vilka något eller några brukar vara försedda med blixtlås för större säkerhet. De bärs i ett eller flera handtag eller remmar. Längre remmar möjliggör att väskan bärs som axelväska vilket ger större rörelsefrihet åt bäraren. 

Vetskapen om handväskans potentiellt värdefulla innehåll har lett till att brottet väskryckning utövas, företrädesvis mot äldre kvinnor.

Dyra märkeshandväskor har blivit en statussymbol bland många kvinnor. Bland exklusiva tillverkare kan nämnas Dior, Prada, Gucci, Burberry och Louis Vuitton.

Handväskor som även används av män 
Under perioder, och i olika subkulturer, har olika handväskor varit populära hos män. Ett exempel är handledsväskan. En annan väska som kan beskrivas som handväska är mag- och midjeväskor, som i vissa sammanhang kallas becknarväska Idag är olika former av tygväskor, så kallade tote, vanliga. En handväska som används av män, men som sällan kallas handväska är portföljen. Det finns även små axelremsväskor som designats för män, även om dessa inte marknadsförs som handväskor.

Galleri

Se även 
 Pirat (väska)

Noter 

Väskor
Lorenzo Magalotti

Lorenzo Magalotti, född 13 december 1637 i Rom, död 2 mars 1712 i Florens, var en italiensk polyhistor och författare  samt toskansk diplomat.

Notizie di Svezia
Magalotti reste 1667–68 genom Europa och 1671–74 genom Flandern och England. Efter fredskongressen i Köln vistades Magalotti i Sverige juni–september 1674 som politisk kunskapare.

Magalottis manuskript med skildringar från Sverigeresan, Notizie di Svezia, förvarades i Florens, och utgavs 1912 under titeln Sverige under år 1674. Den nytrycktes 1986 av bokförlaget Rediviva. Magalotti var under denna tid diplomat för Storhertigdömet Toscana under Cosimo de Medici III. Han reste över hela Europa, och ger i boken en allsidig beskrivning av situationen i Sverige. Boken är utsmyckad med ett stort antal lavyrer, som bildmässigt skildrar livet i Stormaktssverige.

Källor

Noter

Externa länkar

  "Sverige under år 1674. Från italienskan med 23 samtida bilder (1912)"
 Ett tjugotal scannade bilder från Sverige-verket 1674 på Uppsala universitetsbibliotek
 

Födda 1637
Avlidna 1712
Italienska diplomater
Italienska författare under 1600-talet
Män
Ledamöter av Royal Society
Författare från Rom
Reseskildrare
Personer i Sverige under 1600-talet
Alumner från universitetet i Pisa
Grevens tid

[I] Grevens tid, uttryck med sannolikt ursprung i att folket i Per Brahe den yngres närhet ansåg att det var gott att leva under dennes beskydd och tid. Uttrycket åsyftar åtminstone i Finland, direkt på greve Per Brahe. På finska lyder uttrycket "kreivin aikaan" och även om inte alla finländare direkt kommer att tänka på Per Brahe, så vet man att om det sker "i grevens tid" eller "i sista stund", så slutar det lyckligt. Finländarna minns grevens tid som något positivt.

"I grevens tid" kan i betydelsen "i sista stund" också härledas till den gamla sedvänjan att man kom senare till en begivenhet, ju finare man var – och sist kom greven (utom när kungafamiljen var inblandad). Jämför "fint folk kommer sent".

Se även
Greve

Referenser

Svenska idiom
General Electric Company

Den här sidan handlar om det europeiska företaget, för det amerikanska, se General Electric.

General Electric Company p.l.c., eller GEC är ett brittisktbaserat multinationellt företag med huvudkontor i London, grundat 1900.

General Electric Company är ett av Europas största företag inom det elektriska området. Bland dess verksamhet märks produktion av elektriska system för torpeder, försvarssystem, radarutrustning, kommunikationssatelliter med mera. Man är även verksam inom energiteknik där man tillsammans med franska Alstom 1989 bildade GEC Alsthom vilka 1999 sammanfördes med ABB:s elproduktionsenheter till ABB Alstrom Power. General Electric Company tillverkar även vitvaror och andra elektroniska produkter. Man hade årsskiftet 1998/99 en omsättning på 7,6 miljarder pund och 84.000 anställda.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000 (uppslagsord General Electric Company (GEC, Storbritannien)

Brittiska företag
Hermès

Hermès är en fransk modefirma, grundad 1837 av Thierry Hermès (1791-1878).

Företaget Hermès är världsberömt för sina högkvalitativa lädervaror, bland annat handväskor som Kellyväskan och Birkinväskan. Firman har haft många berömda kunder, till exempel Grace Kelly, Audrey Hepburn, hertigparet av Windsor, John F. Kennedy, Jacqueline Kennedy Onassis, Farah Diba, Sammy Davis Jr, Ingrid Bergman, Lauren Bacall, Humphrey Bogart, Romy Schneider, Catherine Deneuve och Jane Birkin.

Franska företag
Franska klädmärken
Företag bildade 1837
Brasiliens herrlandslag i basket

Brasiliens herrlandslag i basket representerar Brasilien i basket på herrsidan. Laget blev världsmästare 1959 och 1963.

Medaljer
 VM: 
 VM-guld: 1959, 1963
 VM-silver: 1954, 1970
 VM-brons: 1967, 1978

 OS
 OS-brons: 1948, 1960, 1964

Källor

Fotnoter

Basketlandslag
Basketherrarna
Basket i Brasilien
Basket vid olympiska sommarspelen 2004

Basketturneringen vid olympiska sommarspelen 2004 hade 12 deltagarländer (för herrar och damer) som var indelade i två grupper. Varje grupp hade sex lag där de fyra första gick vidare till kvartsfinalspel.

Medaljfördelning

Herrar

Damer
Ulla

Kvinnonamnet Ulla är en kortform av Ulrika, den feminina formen av Ulrik som är av tyskt ursprung och är sammansatt av två ord som betyder 'arvegods' och 'mäktig'. Ulla kan också ses som en smekform av Ursula.

Det äldsta svenska belägget är från år 1771.

Ulla var ett modenamn och ett av de vanligaste namnen på 30- och 40-talen, men har blivit ovanligt de senaste decennierna. Den 31 december 2011 fanns totalt 61 043 personer i Sverige med namnet Ulla, varav 40 372 med det som tilltalsnamn. År 2003 fick 55 flickor namnet, varav 2 som tilltalsnamn.

Namnsdag: 4 juli (sedan 1986) tillsammans med Ulrika.

Personer med namnet Ulla
Ulla Adlerfelt, konstnär
Ulla Andersson (musiker), sångerska
Ulla Andersson (politiker)
Ulla Billquist, sångerska
Ulla Christenson, sångerska
Ulla-Bella Fridh, skådespelerska
Ulla Hallin, sångerska
Ulla Hoffmann, politiker
Ulla Håkansson, dressyrryttarinna
Ulla von Höpken, en av De tre gracerna
Ulla Isaksson, författare
Ulla Jacobsson, skådespelare
Ulla Jones, designer
Ulla Lindström, politiker (S), statsråd
Ulla Lindström, gymnast
Ulla Löfgren, politiker
Ulla Manns, professor
Ulla Roxby, sångerska
Ulla Sallert, sångerska
Ulla Schumacher-Percy, konstnär
Ulla Sjöblom, sångerska, skådespelerska
Ulla Skoog, komiker
Ulla Tillander, politiker (C), statsråd
Ulla Trenter, författare
Ulla Wester, politiker
Ulla-Britt Wieslander, friidrottare

Se även
Ulla-Bella
Ulla Winblad

Kvinnonamn
Ulrik

Ulrik eller Ulric är ett mansnamn av tyskt ursprung (i dagens tyska Ulrich) och sammansatt av två ord som betyder arvegods och mäktig.

Namnet har aldrig varit speciellt vanligt, men hade en viss popularitet på 1960- och 1970-talet. De senaste åren har högst några enstaka pojkar i varje årskull fått namnet som tilltalsnamn.
Den 31 december 2011 fanns det totalt 2 917 personer i Sverige med namnet Ulrik/Ulric, varav 1 092 med det som tilltalsnamn.
År 2003 fick 22 pojkar namnet, varav 3 fick det som tilltalsnamn.

Namnsdag: 5 augusti (sedan 1901)

Personer med förnamnet Ulrik/Ulric
Ulrik, svensk prins (1684-1685)
Ulrik, württembergsk hertig 1498
Ulric Andersson, kyrkomusiker, domkyrkoorganist, operasångare 
Ulric Björklund, operasångare
Ulrik Cold, dansk operasångare
Ulric Gustaf Franc (1736-1811), ämbetsman
Ulrik Frederik Gyldenløve, dansk militär
Ulrik Jansson, fotbollsspelare
Per-Ulrik Johansson, svensk golfspelare
Per Ulrik Kernell, kulturpersonlighet
Ulrik Kristian Kruse, dansk general
Ulrik Lindgren, riksdagsledamot (kd)
Ulrik Lindh, svensk ishockeydomare 
Ulrik Munther, vinnare av Lilla melodifestivalen och Mgp nordic 2009
Ulrik Neumann, dansk musiker
Sven Ulric Palme, professor i historia och fackboksförfattare
Ulrik Quensel, professor i patologi och allmän hälsovård
Ulrik Qvale, operasångare 
Ulrik Rudenschöld, poet
Ulrich Salchow, konståkare, OS-guld 1908
Ulrik Samuelson, konstnär
Ulrik Scheffer, riksråd
Per Ulrik Stenhammar, svensk arkitekt och tonsättare
Ulrik Torsslow, skådespelare och konstnär
Adolf Ulrik Wertmüller, svensk konstnär

Fiktiva personer med förnamnet Ulrik/Ulrich
Ulrich, titelfigur i Robert Musils roman Mannen utan egenskaper från 1930.
Ulrik Brendel, en lärare i Henrik Ibsens drama Rosmersholm från 1886.

Se även
 Ulrika och Ulla för feminina former av samma namn.

Referenser
	

Mansnamn
Svenska förnamn
Svenska mansnamn
Løtens kommun

Løtens kommun (norska: Løten kommune) ligger i Innlandet fylke i Norge. 2009 hade kommunen  invånare. Løten är kommunens huvudort.
Kommunen ligger mellan städerna Hamar och Elverum. Löten är mest känt för "Løitens akvavit" och födelseplatsen till målaren Edvard Munch.

Källor 

Kommuner i Innlandet fylke
Udalricus

Udalricus (även Uldaric(us)), Sankt Ulrik, född cirka 890, död 973, tyskt helgon från Augsburg. Udalricus hade i äldre tider en plats i svenska almanackan den 4 juli. Sankt Ulrik är det första helgon som (år 993) helgonförklaras av en påve (tidigare hade helgonen helgonförklarats av lokala biskopar). Han är skyddshelgon för vinodlare, fiskare 
och vandrare. 

Tyska helgon
Män
Födda 890
Avlidna 973
Titan (olika betydelser)

Titan kan syfta på:

 Titan – ett metalliskt grundämne
 Titan (databas) – en trafikdatabas hos Försvarets Radioanstalt
 Titan (företag) – tidigare danskt verkstadsföretag och gjuteri
 Titan (måne) – en av planeten Saturnus månar
 Titan (undervattensfarkost) – en undervattensfarkost utvecklad av Oceangate
 Titan (yacht) – en av fyra superyachter av samma modell tillverkade av Abeking & Rasmussen i Tyskland
 Titan Aircraft – en amerikansk flygplanstillverkare
 Titan Fighting Championships – en amerikansk mixed martial arts-organisation
 Titan Games – ett svenskt spelföretag
 Titan Television – ett svenskt tv-bolag
 Titaner – en grupp gudar i grekisk mytologi
 Titaner (Dune) – en grupp mekaniserade människohjärnor i Dune-serien
 Cessna 404 Titan – flygplansmodell tillverkad av Cessna
 Cessna 404 Titan II – flygplansmodell tillverkad av Cessna
 Projekt 1941 Titan – en sovjetisk fartygsklass bestående av fartyget SSV-33 Ural
 Volvo Titan – en serie lastbilar tillverkade Volvo
Ernst Boris Chain

Sir Ernst Boris Chain, född 19 juni 1906 i Berlin, död 12 augusti 1979 i Castlebar på Irland, var en tyskfödd brittisk forskare och biokemist.

Biografi 
Efter utbildning i Tyskland emigrerade Chain till England 1933 och verkade som professor i biokemi i Rom, Oxford och London.

Han fick Nobelpriset i fysiologi eller medicin tillsammans med Alexander Fleming och Howard Florey 1945. Chain fick priset för sin forskning om penicillin. Fleming var den som upptäckte penicillinets effekter och Chain och Florey var de som vidareutvecklade detta.

Vidare utarbetade de metoder för att ur svampkulturer framställa penicillin i industriell skala.

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysiologi eller medicin 1945
 Nobelprize.org, Ernst Chain – biografi

Nobelpristagare i medicin
Födda 1906
Avlidna 1979
Personer inom judendomen i Storbritannien
Män
Engelska forskare
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Imperial College London
Adelaide

Adelaide är en stad i Australien. Staden har ungefär 1,3 miljoner invånare och är huvudstad i delstaten South Australia.

Avståndet till Sydney är 140 mil. Staden grundades 1836 av nybyggare och fick sitt namn efter drottning Adelaide av Sachsen-Meiningen. Adelaide har ett varmt klimat med temperaturer upp till 44 grader på sommaren och 15 grader på vintern. Sevärdheter är bland annat den botaniska trädgården och äldre bosättningar. Ett populärt utflyktsmål från Adelaide är Kangaroo Island, Australiens tredje största ö, där det finns ett unikt djur- och fågelliv. Staden är också känd för sina många kyrkor och har fått smeknamnet The City of Churches.

Adelaide har många kända vindistrikt i sin närhet, mest kända är Barossa Valley, Adelaide Hills och Maclaren Vale.

Sport 
Mellan 1985 och 1995 arrangerades den sista deltävlingen i Formel 1-VM i Adelaide. Till 1996 års säsong tog Melbourne över som värd för Australiens Grand Prix-tävling.

Kommunikationer 
Adelaide har förbindelser med Australiens övriga storstäder och har en internationell flygplats. Staden har även en djuphamn, Port Adelaide som är belägen 10 km nordväst om staden.

Kända personer från Adelaide 
Adelaide är den stad där sir Howard Walter Florey föddes, nobelpristagaren i fysiologi eller medicin 1945.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

 

 
Orter i South Australia
Orter grundade 1836
Kangaroo Island

Kangaroo Island är Australiens tredje största ö efter Tasmanien och Melville Island och ligger 112 km sydväst om Adelaide. Ön är 153 km lång och dess area är 4 405 km². Kusten är 540 km lång och den högsta toppen på ön ligger 307 m ö.h. Enligt 2006 års folkräkning hade ön en befolkning på 4 259 invånare. 

Sjökaptenen Matthew Flinders och hans besättning gick på grund och upptäckte ön 1802. Kort efter Flinders kom den franske upptäcktsresande Nicolas Baudin till ön och kartlade den. Ett mindre samhälle växte fram men de första officiella bosättningarna grundades 1836 då skeppet Duke of York lett av kapten Robert Clark Morgan, anlände till ön och grundade öns största ort Kingscote, den första europeiska bosättningen i South Australia.

Öns främsta näring är jordbruk. Vin, honung, ull, kött och spannmål produceras på ön. Andra viktiga näringar är fiske och turism. Ön är känd för sin honung som produceras av bin som importerats från Ligurien i Italien på 1880-talet.

Stora delar av ön består av nationalparker och andra skyddade områden och på ön finns djur som Känguruöns jättekänguru, Pungräv, kortnäbbat myrpiggsvin, nyzeeländsk pälssäl och den utotningehostade glanssotkakaduan finns på ön. Andra djur som har introducerats till ön av människor är bland annat koala och näbbdjur. 

Ön har förbindelse med färja och flyg till fastlandet.

Referenser

Öar i South Australia
Slagverk

För slagverk i ur, se slagverk (ur).

Slagverk, percussion eller perkussion är ett samlingsnamn för slaginstrument som används i en ensemble eller orkester. Dessa instrument spelas direkt med händerna eller någon form av träpinnar (klubbor), vilka ofta är klädda med något mjukt material.

Instrumentens karaktär 
De olika klubborna eller träpinnarna används för att traktera olika typer av resonanslådor (trummor) och klangblock eller metalltenar av olika längd och tjocklek. Slagverksinstrument kan ha obestämd tonhöjd (som cymbalen eller tamburinen) eller bestämd tonhöjd (som xylofonen eller pukan).

Historik 
I västerlandets konstmusik före år 1900 syftade slagverk i regel på  pukor, bastrumma, cymbaler, triangel, militärtrumma, gong, klockspel och xylofon. Instrumentens uppgift var att understryka musiken och att smycka ut den.

Under 1900-talet har slagverkens roll successivt utökats, under påverkan från andra kulturer och deras musiktraditioner. Exempel på nya slaginstrument som tillförts är tomtom, bongo och conga, olika typer av gong, marimba, vibrafon och rörklockor, rytm- och effektinstrument från Latinamerika och Asien, crotales och olika cymbalvarianter.

Inom den västerländska populärmusiken är trumset, hanterad av en trumslagare (trummis), en standardingrediens. Därutöver hanteras också olika kombinationer av ovannämnda instrument – ofta benämnda med det engelska percussion – i kombination med olika elektroniska instrument som producerar slagverksljud.

Systematik 
Slagverk brukar delas in i två grupper: membranofoner och idiofoner.

Membranofoner 
Membranofoner består av en överspänd hinna som anslås.

 Pukor
 Tamburiner
 Friktionstrummor
 Övriga trummor
Stränginstrument som skapar tonen med en klubba som slår an strängen kan också räknas till slagverksinstrumenten, exempelvis piano/flygel.

Idiofoner 
Idiofoner är slagverk där hela massan ljuder.

 Xylofon
 Marimba
 Vibrafon
 Metallofon
 Gong
 Skrapinstrument
 Klockspel
 Skakinstrument
 Cymbaler
 Muyu
 Guiro

Se även 
 Lista över musikinstrument
 Lista över musikgenrer

Referenser

Vidare läsning

Slagverk
Alexander Norén

Richard Alexander Norén, född 4 september 1975 i Västerleds församling i Stockholm, är en svensk TV-journalist och författare.

Han växte upp med föräldrar och två syskon i Bromma och utbildade sig till civilekonom vid Handelshögskolan i Stockholm.

Efter att ha jobbat med radio på Ekot och Sveriges Radio P3 arbetade han med nyhetsprogrammet TV3 Direkt. Därefter gick han över till SVT och arbetade från hösten 2003 till hösten 2006 med Studio 24 i SVT24. Nu arbetar han bland annat med programmet A-ekonomi som tidigare sändes inom ramen för programmet Aktuellt, men som nu istället sänds inom ramen för Rapport klockan 18 och klockan 19.30.

Norén var en av programledarna för SVT:s direktsändning av Nobelfesten under åren 2004–2006. Våren 2005 ledde han diverse evenemang såsom Kunskapspriset och Nobelfestligheterna. I januari 2006 började hårt kritiserade Toppkandidaterna sändas i SVT med Norén som programledare.

Från hösten 2009 arbetade Norén som programledare för Sveriges Televisions nyhets- och samhällsmorgonprogram Gomorron Sverige, där han även ibland hoppar in som nyhetsuppläsare. När Gomorron Sverige ersattes av Morgonstudion i augusti 2017 blev Norén istället en av programmets två ordinarie nyhetsuppläsare.

År 2012 debuterade han som författare med boken Hög på hus. Han är gift och bosatt i Bromma och har tre barn.

Han är son till professor Anders Norén och yngre bror till Carolina Norén.

Bibliografi
2012 – Hög på hus
2018 – Nudge så funkar det

Referenser

Män
Svenska TV-programledare
Svenska journalister under 1900-talet
Födda 1975
Levande personer
Svenska författare under 2000-talet
Ledamöter i Handelshögskolans i Stockholm kamratförening
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Svenska journalister under 2000-talet
Journalister från Stockholm
Författare från Stockholm