kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
John Peel

John Robert Parker Ravenscroft, mer känd som John Peel, född 30 augusti 1939 i Heswall i England, död 25 oktober 2004 i Cusco i Peru, var en brittisk producent och radioman, mest känd för sina otaliga "peel sessions"-inspelningar med många av tidernas största band.

Gäster i programmet i urval 

Aavikko
The Afghan Whigs
Aphex Twin
Ash
Atari Teenage Riot
Autechre
B12
Babes in Toyland
Bad Religion
Bear Quartet, The
Beck Hansen
Belle and Sebastian
Beanfield
Bikini Kill
Black Francis
Blur
Billy Bragg
Boards of Canada
Bolt Thrower
The Breeders
The Buzzcocks
Captain Beefheart and his Magic Band
Carcass
Catatonia
Culture
Nick Cave
The Chameleons
The Chemical Brothers
Chicks On Speed
Chumbawamba
The Clash
Coldcut
Julian Cope
Cornershop
Carl Cox
The Cure
Daft Punk
Dinosaur Jr
Echo and the Bunnymen
Eels
Explosions in the Sky
Extreme Noise Terror
The Fall
Fatboy Slim
The Flaming Stars
FSK
Fugees
Fun Lovin' Criminals
Future Sound of London
Gang of Four
The Go-Betweens
Happy Mondays
PJ Harvey
Hellacopters
The Hives
Inspiral Carpets
The Jesus and Mary Chain
Jethro Tull
Joy Division
Kelis
Laibach
Luscious Jackson
Lush
Madness
Manic Street Preachers
Masonna
The Meteors
Misty in Roots
Morrissey
Mogwai
Mouse on Mars
Mudhoney
Mufflon 5
Múm
Napalm Death
New Order
Nico
Nirvana
Gary Numan
The Orb
Orbital (Band)
Panacea
Pavement
Pet Shop Boys
Pixies
PJ Harvey
Propellerheads
Prophecy Of Doom
Pulp
R.E.M.
Schneider TM
Simple Minds
Skrewdriver
The Shamen
The Sisters of Mercy
The Slits
The Smashing Pumpkins (se även EP:n Peel Sessions (The Smashing Pumpkins))
The Smiths
Sonic Youth
Stereophonics
Teenage Fanclub
Therapy?
Thin Lizzy
Die Toten Hosen
Travis
The Wedding Present
Whipped Cream, första svenska gruppen hos John Peel
The White Stripes
Neil Young and Crazy Horse
Yazoo
Yeah Yeah Yeahs

Externa länkar 

Brittiska radioprogramledare
Födda 1939
Avlidna 2004
Män
Grauers

Grauers är ett släktnamn som har ett hundratal bärare i Sverige. Ursprungligen härstammar släkten från Tyskland. Stamfadern var mästersmeden Ernst Christoph Grauers (1675-1759) från Helstorf i Hannover. Dennes sonson Johann Heinrich (1773-1809) var klockare i Kirchrode, Hannover och hans son fabrikören Johann Heinrich Wilhelm (1806-1874)  kom till Sverige 1829 och gifte sig med Fredrika Weurlander (1803-1891) från Helsingfors.

Kända släktmedlemmar 

Folke Grauers, professor
Henning Grauers, borgmästare
Allan Grauers, länsåklagare
Einar Grauers, disponent
Ingvar Grauers, ambassadör
Nils Grauers, chefsåklagare
Hugo Grauers, chalmersrektor
Märta Grauers, musiker och låtskrivare
Stig Grauers, riksdagsman
Sven Grauers, professor

Referenser
Svenska släktkalendern 1963, red. fil lic Torsten Dahl, Albert Bonniers Förlag, Stockholm 1963 s. 208

Släkter
Robot Hall of Fame

Robot Hall of Fame grundades 2003 av School of Computer Science vid Carnegie Mellon University i Pittsburgh, Pennsylvania, USA.
Syftet är att belöna både framsteg inom robot-teknologi samt robotar inom science fiction som har tjänat som inspiration inom robotiken.

Lista över invalda

2003
 HAL 9000 – datorsystemet från filmen 2001 – Ett rymdäventyr
 Mars Pathfinder Sojourner Rover – utforskade Mars 1997 
 R2-D2 – en fiktiv robot från filmserien Stjärnornas krig
 Unimate – den första industriroboten, arbetade vid en montetingslinje hos General Motors 1961

2004
 ASIMO – en humanoid robot a byggd av Honda
 Astro Boy – en fiktiv robot
 C-3PO – fiktiv robot från filmserien Stjärnornas krig
 Robby the Robot – fiktiv robot från filmen Forbidden Planet
 Shakey the Robot – den första rörliga roboten som kunde resonera fram sina egna handlingar

Externa länkar
 Robot Hall of Fame

Robotar
Hall of Fame
Kulturama

Kulturama är en skola med estetiska utbildningar och kurser som innefattar vuxenutbildningar, grundskolor, gymnasium samt folkbildning i Stockholm. Skolan grundades 1976 som SAMS, Svenska artist- och musikerskolan. Dess huvudman är Medborgarskolan.

Kulturama är Nordens största skola inom estetiska utbildningar och består av fyra delar – grundskola, gymnasium, vuxenutbildningar samt folkbildning och kursverksamhet.

Hösten 2022 gick cirka 3 500 elever, studerande och deltagare i Kulturamas olika verksamheter.

Lokaler 
Kulturama finns på ett antal platser i Stockholm:

- Kulturamahuset finns i Hammarby Sjöstad och inrymmer 12 000 kvm specialanpassade lokaler för estetiska uttryck och skola. Det finns även fem scener i huset. I Kulturamahuset finns grundskola (åk 6–9), gymnasium, konstnärliga kulturutbildningar (vuxenutbildningar) och kursverksamhet.

- I Det Vita Huset vid Danvikstull finns Kulturama grundskola åk 4 och 5.  

- I Kulturama Sundbyberg finns grundskolan åk 4–9.

Kulturamas grundskolor
Kulturamas första grundskola grundades 2001. Nu finns grundskolor i Hammarby sjöstad, Danvikstull och i Sundbyberg. Grundskolorna erbjuder utbildning i årskurs 4–9 i profilerna i musikal, musik & sång samt bild & form. Grundskolorna har tillsammans ca 1 200 elever. För att bli antagen till grundskolan måste man göra ett färdighetsprov.

Kulturamas gymnasium

Kulturamas gymnasium har två högskoleförberedande program och finns i Kulturamahuset i Hammarby Sjöstad och har ca 620 elever. Liksom med grundskolan måste man genomgå ett färdighetsprov innan man kan bli antagen.  

Estetiska programmet finns på Skolenheten Kulturama Gymnasium med profilerna dans, konst & design, musikal, musiker och artist, låtskrivare och artist, musikproduktion, foto, film, skrivande samt teater.

Naturvetenskapsprogrammet finns på skolenheten Kulturama Gymnasium Natur med tre särskilda varianter: bild, dans och musik.

Kulturamas vuxenutbildningar (konst- och kulturutbildningar)
Kulturamas konst- och kulturutbildningar har flera heltidsutbildningar och deltidsutbildningar inom dans, teater, musikal, foto, film, opera, sång, musik och musikproduktion. Utbildningar finns på deltid eller heltid under ett eller två år. Totalt går cirka 240 studerande på Kulturamas konst- och kulturutbildningar. Utbildningarna är högskoleförberedande men kan även leda ut i yrkeslivet.

Kulturamas kursverksamhet
Kulturamas kursverksamhet har kurser inom musik, sång, dans, teater, musikal, foto, film och opera. Kursverksamheten bedrivs huvudsakligen i Kulturamahuset i Hammarby Sjöstad och på Medborgarskolans lokaler på Hagagatan.

Källor

Externa länkar 

 Kulturamas webbplats

Utbildning i Stockholm
Gymnasieskolor i Stockholm
Konstskolor i Sverige
Södra Hammarbyhamnen
Musikutbildning i Stockholm
Byggnader och anläggningar i Hammarby sjöstad
A3 (motorväg, Marocko)

A3 är en motorväg i Marocko som förbinder Casablanca och Marrakech med turiststaden Agadir. Sträckan är 480 km.

På sträckan mellan Casablanca och A1 är vägen enbart mötesseparerad fyrfältsväg. Därefter uppgraderas vägen till motorvägsstandard och det är också här som A3 egentligen börjar. Hastigheten är begränsad till 100 km/h på sträckan fram till Mohammed V-flygplatsen eftersom denna sträcka endast är en ombyggnad av den tidigare landsvägen.

Trafikanter som färdas mellan Casablanca och flygplatsen respektive Settat samt Berrechid betalar i olika betalstationer. Just trafiken till flygplatsen är betydande och gör sträckan till den näst mest trafikerade motorvägssträckan i Marocko efter A1.

Den sista delen av motorvägen öppnades den 21 juni 2010 då den nådde Agadir.

Källor 

Motorvägar i Marocko
Bevisbarhet

Bevisbarhet är ett härledningsbegrepp. Inom logik används ordet bevisar (engelska yields eller proves) i en relation mellan två uppsättningar formler i ett formellt system. Om A och B är två uppsättning formler i det formella systemet och A bevisar B, så är B bevisbar från A. Symboliskt skrivs detta som:

Detta kan utläsas som att B är en syntaktisk konsekvens av A. Symbolen introducerades i denna mening av Gottlob Frege 1879.

Källor 

Härledningsbegrepp
Agadir

Agadir (arabiska أڴادير, berberspråk (amazigh) ⴰⴳⴰⴷⵉⵔ) är en kuststad i södra Marocko. Staden förstördes av en kraftig jordbävning den 29 februari 1960, vilket resulterade i 12 000–20 000 döda, och fick sedan byggas upp på nytt. Stadens centrum lades då på ett mindre utsatt område söder om den gamla staden. Återuppbyggnaden bidrog till att locka till sig turister, då stadsplanen anpassades för turistnäring.

Agadir har drygt 400 000 invånare. Stadens storstadsområde, Grand Agadir, har omkring 1 miljon invånare och inkluderar bland annat städerna Aït Melloul, Dcheïra El Jihadia och Inezgane. Agadir är administrativ huvudort för regionen Souss-Massa-Draâ, samt för prefekturen Agadir-Ida ou Tanane.

Staden ligger vid atlantkusten, nära foten av Atlasbergen, precis norr om platsen för Soussflodens utflöde i havet. Det är idag en viktig fiske- och handelshamn, som exporterar bland annat kobolt, mangan, zink och citrusfrukter. Agadir är också känt för sin havsinspirerade mat och sitt jordbruk. Staden använder sig av den internationella flygplatsen Agadir-Al Massiras flygplats. Motorvägen A3 går från Agadir till Marrakech och Casablanca.

I Agadir finns en mäktig borg från portugisisk tid, 1505–1541.

Etymologi 
Ordet agadir är berbiska för "mur, befästning, stad". Det är ett feniciskt lånord.

Turism 

Agadir är idag en viktig turistort. Det milda vinterklimatet (januari har en medeltemperatur på dagen kring 20 °C) och goda stränder har gjort det till ett populärt resmål för nordeuropéer som söker sol under vintermånaderna.

Agadir är känt för sin långa strand och många hotell. På grund av sina stora byggnader, breda vägar och moderna hotell, samt de Europainfluerade kaféerna, är Agadir inte en typisk marockansk stad. I staden finns en lokal marknad kallad Souk Al-Had där man kan köpa elektronik, möbler, kryddor, kläder, souvenirer och mycket mer. Att pruta är i regel mycket viktigt, och de priser försäljare anger inledningsvis är i allmänhet inte fasta.

Flygplatsen utanför Agadir heter Agadir Inezgane Airport.

Stadsdelar 
De huvudsakliga stadsdelarna är:
Secteur Touristique
Les Amicales
Centre-ville
Nouveau Talborjt
Cité Suisse
Dakhla
Anza
L'Erac
Quartier Industriel
Quartier Residentiel

Referenser

Externa länkar
King Arthur's World

King Arthur's World är ett strategi-TV-spel utvecklat till SNES, släppt 1993. Spelet utvecklades av Argonaut Games med utgivaren Jaleco. King Arthur's World påminner ganska mycket om Lemmings men med stridsinslag och en ledare, Kung Arthur, som ska skyddas.

Externa länkar

Datorspel 1993
Fantasydatorspel
Realtidsstrategispel
Super NES-spel
Mortal Kombat

Mortal Kombat, är ett arkadspel som tillhör beat em up-genren, utvecklat av Midway Games och lanserat som arkadspel 1992. Mortal Kombat skapades som ett svar på Capcoms framgångsrika Street Fighter II, och differentierade sig med realistisk digitaliserad grafik och blodigare och brutalare våld. Medan spelserien Street Fighter utspelas i vanlig gatumiljö på olika ställen på olika platser på Jorden, utspelas Mortal Kombat på en ö fylld av mystik från Fjärran östern.

Spelet släpptes till hemkonsolerna 1993. I Sega Mega Drive-versionen fanns blodet från arkadversionen kvar, och det fanns en åldersgräns på 15 år, men i Super Nintendo-versionen, där utgivaren var Acclaim, var det precis som många andra våldsamheter bortcensurerat.

Bland figurerna i spelet återfinns Sub-Zero. Originalnamnet för figuren var Tundra, fram till produktionen av originalversion av Mortal Kombat. Han bär blå dräkt, och behärskar is.

Spelet har fått flera uppföljare samt film och TV-serier.

Censur i Super Nintendo-versionen
Många brittiska tidningar klagade över att Acclaim tog bort för mycket våld ur SNES-versionen. Det som ändrades var.
 Blodet som stänker vid varje slag och spark är borttaget.
 Johnny Cage sparkar inte av motståndarens huvud som avslutning, i stället gör han ett hål i motståndarens mage med en kraftig spark.
 Kano sliter inte ut motståndarens hjärta som avslutning, i stället ger han motståndaren ett dödligt slag i magen.
 Sub-Zero sliter inte ut motståndarens ryggrad som avslutning, i stället fryser han motståndaren till is och slår honom i bitar.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Arkadspel
Datorspel 1992
Datorspel som blivit film
Datorspel som blivit TV-serier
Fightingspel
Mortal Kombat-spel
Amigaspel
Game Boy-spel
Mega CD-spel
MS-DOS-spel
Sega Game Gear-spel
Sega Master System-spel
Sega Mega Drive-spel
Super NES-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Samba (dans)

Samba är ett samlingsnamn på en mängd livliga och rytmiska danser av afrobrasilianska ursprung som dansas till sambamusik. Namnet tros komma från danser utförda av afrikanska slavar. I en modifierad form lanserades samban 1939 och blev populär i Europa efter andra världskriget.

Dansformer 
Samba kan dansas både som pardans och solodans. Gemensamt för alla sambadanser är att dansarna skakar mycket på kroppen och rör höfterna i takt med musiken. Samba har dansats i Brasilien sedan dess start i slutet av 1800-talet. Eftersom Brasiliens sambadans definieras som en uppsättning av flera danser snarare än en enda så kan ingen specifik dans med säkerhet förklaras som den "ursprungliga" sambastilen. Till de flesta sambadanser finns en motsvarande subgenre inom sambamusiken.

Exempel på danser 
 Samba no pé
 Samba de Gafieira
 Samba Pagode
 Samba Axé
 Samba de roda
 Karpenschten

Se även 
 Samba (musik)
 Partido Alto
 Samba-enredo
 Carmen Miranda
 Forró

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Nationalencyklopedin

Externa länkar 

Videoklipp från Brasilianska föreningen Estilo Faixa

Pardanser
Dans (termer)
Danser
Latinamerikanska danser
Solodanser
Koreografiska danser
Kultur i Brasilien
Maskerad

En maskerad är en festlighet under vilken gästerna klär ut sig på olika sätt. Det är sedvanligt att man döljer delar av eller hela ansiktet.

Ursprunget 
Masker och utklädnader användes i forna tider som skydd mot onda makter – en anskrämlig mask gav brukaren fördel, eftersom den fick motståndaren att ta ett steg tillbaka. Dansare med masker utförde rituella och rytmiska rörelser i samma syfte. I det gamla Grekland och i Romarriket hängdes fula masker upp i träden för att skydda fastigheten från demoniska attacker. Döda människor har i flera kulturer försetts med ansiktsmasker för att på sin väg till dödsriket skyddas från demoner.

Maskeringen kunde också ge en känsla av identitetsbyte. Bäraren vågade göra opassande handlingar och halvt förbjudna saker utan att till fullo behöva ta ansvar. I det medeltida Venedig hände det att fattiga och rika tillfälligt bytte kläder och imiterade varandras beteenden.

Överklassnöje 
Som överklassnöje spreds maskeraderna via Frankrike till Norden. Hovfesterna byggdes ut under drottning Kristinas tid. Hennes påkostade kostymbaler blev omtalade. Belysningen som bestod av vax- och talgljus gav stora möjligheter för de adliga ungdomarna att utforska varann på ett sätt som annars inte på långa vägar var tillåtet. Under Gustav III:s tid infördes dominomaskeraderna på slottet. Herrarna hade svarta masker som dolde deras identitet, den svarta fotsida sidenkappan kunde skapa spännande situationer på dansgolvet och i mer undanskymda skrymslen.

Sedlighetens väktare var förstås inte nöjda, så både riksrådet och kyrkan hade åsikter som inte var till båtnad för de nöjeslystna.

Under 1600- och 1700-talens Europa var masken en förhållandevis vanlig accessoar för modemedvetna, som följde det franska och det italienska modet. I Sverige huvudsakligen till fest, men i vissa medelhavsländer även till vardags. Likt nutidens moderiktiga solglasögon var modemaskernas syfte att utstråla spänning, anonymitet och en moderiktig attraktion. Under maskmodets glansdagar bars klassiska maskmodeller som exempelvis "Larva", "Bauta" och "La Moretta". Modellerna var avsedda för olika bärare där till exempel "La Moretta" bars av unga ogifta kvinnor och "Larva" bars av män och i viss mån även gifta kvinnor.

Det traditionella maskmakaryrket hade sitt centrum i Venedig, men yrket fick inget riktigt fäste i Sverige. I skånska Höganäs finns Sveriges enda klassiska maskmakeri, Ateljé von Werder, öppet för allmänheten att betrakta klassiska modeller och maskmakaren Gunilla von Werder i arbete.

Modemaskmakeriet var i början ett manligt yrke, men vartefter modet och efterfrågan växte så släpptes kvinnor in. Yrket jämställdes med perukmakare och kan beskrivas som en blandning av konsthantverkare och modist.

Se även
Maskeradligan
Cosplay

Källor
 Nordisk familjebok
 
 
 

Högtider
Nightcrawler

Nightcrawler är en superhjälte och medlem i superhjältegruppen X-men som skapades av det amerikanska serieförlaget Marvel. Han gjorde sin amerikanska debut i Giant-Size X-Men #1 (på svenska i X:en nr 5/1975) och sin svenska debut i X:en Nr. 1/1985. Nightcrawler är från Tyskland och hans riktiga namn är Kurt Wagner. Hans superkraft består av en förmåga att teleportera sig själv och dem han bär på. När han gör detta uppstår det ett stinkande moln. Hans utseende är något speciellt, då han har blå hy, gula ögon, en pilformad svans, samt endast tre fingrar på var hand och två tår på var fot samt mycket atletiskt byggd. Nightcrawler är ett engelskt namn för daggmask (Lumbricus terrestris). Hans "demoniska" yttre motsäger hans kristna ideologi.

Filmografi
X2: X-Men United (2003)
X-Men: Apocalypse (2016)
Deadpool 2 (2018)
X-Men: Dark Phoenix (2019)

Övrigt
 Tecknaren Dave Cockrum designade från början Nightcrawler för att vara med i DC Comics superhjältegrupp Rymdens Hjältar (Legion of Super-Heroes). Men DC tyckte att Nightcrawler såg för "alien" ut. Senare sålde Len Wein karaktären till Marvel som en medlem i X-Men.
 Författaren Chris Claremont har avslöjat att han från början tänkt att Nightcrawlers föräldrar skulle vara Mystique och Destiny som skulle fått Nightcrawler genom att Mystique förvandlat sig till en man. Detta gillade dock inte Marvel och idén slopades. Nightcrawler är numera son till Mystique och en demonliknande mutant vid namn Azazel.

Superhjältar i X-Men
Fiktiva figurer från Tyskland
Fiktiva mutanter
Seriefigurer introducerade 1975

de:Figuren aus dem Marvel-Universum#Nightcrawler
fi:Painajainen (sarjakuvahahmo)
pl:Nightcrawler
Banshee (seriefigur)

För mytologisk varelse, se Banshee (mytologisk varelse).

Banshee är en superhjälte från Marvel.

Historia 
Som ung arbetade han för Interpol. Han hade då en fru, Maeve Rourke, som han fick en dotter med, Theresa Cassidy. Strax efter födseln dog hans fru i ett terrordåd av IRA, innan hon hann berätta om deras dotter. Hans dotter uppfostrades sedan av hans kusin Tom.

Krafter 
Banshees superkraft är ett mycket kraftigt skri vilket åsamkar hans fiender skada. Han kan flyga genom att utnyttja sina egna ljudvågor. När han skriker tillräckligt kraftigt nära marken kommer ljudvågorna att studsa upp från marken och träffa hans flygdräkt och ge honom lyftkraft. Skriet kan användas som sonar, ekolod och annat. Banshee är även resistent mot kraftiga ljud själv och drabbas inte av hörselskador, hur kraftiga ljuden än är.

Andra förmågor 

Banshee är en före detta Interpoolagent, med stora färdigheter i dektivarbete och olika kampsporter. Han är även en skicklig strateg, taktiker, organisatör och bra på att samarbeta med andra.

Personinfo 
Banshee är en superhjälte med irländskt påbrå som var medlem av superhjältegruppen X-Men under många år. Banshees riktiga namn är Sean Cassidy Hans klassiska dräkt var grön, gul och svart. Han förekommer i filmen X-Men: First Class från 2011, där han spelas av skådespelaren Caleb Landry Jones. Banshee tycker om whisky, cigarrer och att spela piano.

Referenser

Superhjältar i X-Men
Fiktiva rektorer
Fiktiva figurer från Irland
Seriefigurer introducerade 1967
Motorvägar i Spanien

Den spanska vägnätet består av ca 370 000 km. Det består av avgiftsbelagda motorvägar, fria motorvägar, fyrfältsvägar, vägar med dubbla körfält och konventionella landsvägar. I längduppgiften ingår inte vägar och gator i tätort och inte heller vägar för lantbruk eller skogsbruk. Men med enbart motorvägar och fyrfältsvägar inräknade har Spanien ett vägnät som uppgår till nästan 16 200 km, vilket gör Spanien till det tredje landet i världen i detta avseende, efter USA och Kina.

I Spanien finns två typer av motorvägar, autopista och autovia. Autopista är betalmotorvägar medan autovía är utan kostnad för användaren. Autopista håller en sådan standard att de närmast kan jämställas med svenska motorvägar. Autovía har en sämre standard vad gäller säkerhet och kan i vissa fall till och med ha korsningar i samma plan med trafikljus. En alternativ översättning av Autovía kan därför vara fyrfältsväg.

Fram till 2003 hade autopista och autovía samma prefix, nämligen A-XX. Många autovías hade dessutom samma prefix som vanliga landsvägar. En nummerreform gjorde dock att samtliga autopistas fick prefixet AP-XX medan alla autovías nu har A-XX. Detta för att användaren ska veta om vägen är avgiftsbelagd. I Madrid är dessutom förbifarterna avgiftsbelagda och har då prefixet R-X (radial) trots att de är autopistas.

I Spanien har man två typer av skyltar som symboliserar motorväg. Båda dessa skylttyper kan ses till höger. Den övre skylten är den internationella standardskylt som finns i övriga Europa som till exempel Sverige och är också den som överensstämmer med den europeiska standarden. I Spanien används dock denna skylt enbart på betalmotorvägarna autopista. För de övriga motorvägarna autovía används den nedre skylten. Denna skylt är helt unik för Spanien och kan därför bli svårförstådd för utländska trafikanter.

Motorvägar mellan städer 
De följande motorvägarna tillhör det statliga vägnätet och underhålls antingen av den spanska motsvarigheten till det svenska Trafikverket eller om det är en betalmotorväg (autopista) av det företag som fått det uppdraget.

</center>
(*under byggnad eller projekterad)

Radialmotorvägen 
Radialmotorvägarna är sex betalmotorvägar som går ut från Madrid enligt ett stjärnmönster. De går parallellt med gratismotorvägarna A-1 (motorväg, Spanien), A-2 (motorväg, Spanien), A-3 (motorväg, Spanien), A-4 (motorväg, Spanien), A-5 (motorväg, Spanien) och A-6 (motorväg, Spanien). Radialmotorvägarna byggdes av premiärminister José María Aznars regering för att avlasta gratismotorvägarna som ledde ut ur staden.

Autonoma motorvägar 
De autonoma motorvägarna är motorvägar som är av speciell ekonomisk vikt för en speciell autonom region och av den anledningen så är det regionen som underhåller och driver vägen. Dessa motorvägar uppgår till dryga 2000 kilometer eller 20 procent av hela det spanska motorvägsnätet.

(*under byggnad eller projekterad)

Stadsmotorvägar 

(*under byggnad eller projekterad)

Externa länkar 
Statlig vision för motorvägarna till 2010
Nya motorvägnummer
Motorvägslista på spanska
Nya motorvägsnummer
Nya motovägsnummer i Navarra
10_razones_ambientales_y_economicas
Rogue

Rogue, [ˈɹəʊ̯ɡ], är en superhjältinna och medlem i superhjältegruppen X-Men. I filmerna är hennes riktiga namn är Marie D'Ancanto.

Hon är en tragisk ung flicka som inte fysiskt kan vidröra andra människor utan att hennes superkraft absorberar deras minnen och egenskaper och detta gör att hennes offer blir medvetslösa eller avlider. I den tecknade TV-serien har hon även övermänsklig styrka och förmåga att flyga.

I serietidningsversionen av X-men så anfaller Rogue under sin tid som ond hjältinnan Carol Danvers och vidrör henne och absorberar hennes krafter. Något går fel och det som vanligtvis är tillfälligt blir permanent och Rogue får hennes krafter vilka är superstyrka, möjlighet att flyga samt osårbarhet.

I filmerna X-Men, X-Men 2, X-Men: The Last Stand och X-Men: Days of Future Past spelas Rogue av den oscarsbelönade skådespelaren Anna Paquin.

Seriefigurer i Marvels universum
Superhjältar
X-Men