kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Franz Schönhuber

Franz Schönhuber (Franz Xaver Schönhuber), född 10 januari 1923 i Trostberg, Bayern, död 27 november 2005 i München, var en tysk politiker, författare och journalist, framförallt känd som partiledare för Die Republikaner.

Biografi 
Schönhuber tog efter studentexamen i München 1942 värvning i Waffen-SS. Han var då redan medlem i Hitlerjugend och NSDAP. Under kriget avancerade Schönhuber sedan till SS-Unterscharführer och tilldelades Järnkorset av andra klassen. Han var soldat i den franskspråkiga Waffen-SS-divisionen Charlemagne i sin ungdom. Sedan Schönhuber efter krigsslutet internerats såsom varande medlöpare och frigivits, blev han journalist. Förutom medarbetarskap på flera tidskrifter och nyhetstidningar var han även TV-programledare på Bayerischer Rundfunk och mellan 1975 och 1981 ordförande i Journalistförbundet i Bayern. 

Journalistkarriären tog slut efter att Schönhuber 1981 publicerat självbiografin Ich war dabei som handlade om Tredje riket. Två år senare grundade han istället nationalkonservativa partiet Die Republikaner tillsammans med CSU-avhopparna Franz Handlos och Ekkehard Voigt. Schönhuber blev själv partiordförande 1985. Efter tidiga valframgångar lyckades Schönhuber 1989 bli vald till Europaparlamentet. Partisöndring gjorde att han sedan 1990 avgick från posten som partiordförande för att strax återkomma. Schönhuber avgick 1994, för att 1995 lämna partiet och snart ansluta sig till Deutsche Volksunion.

Bibliografi 
Ich war dabei
Freunde in der Not
Macht
Trotz allem Deutschland
Die Türken
In Acht und Bann
Die verbogene Gesellschaft
Le Pen - Der Rebell
Woher? Wohin? Europas Patrioten 
Schluß mit deutschem Selbsthaß (tillsammans med Horst Mahler)
Welche Chancen hat die Rechte?
Der missbrauchte Patriotismus
Die Volksverdummer - Persönliche Erfahrungen mit deutschen Medienleuten

Referenser

Externa länkar 

Födda 1923
Avlidna 2005
Tyska politiker
Ledamöter av Europaparlamentet från Tyskland
Män
SS-Unterscharführer
Bayrare
Eulerdiagram

Eulerdiagram är illustrationer som används i mängdlära för att visa på det matematiska eller logiska sambandet mellan klasser eller mängder. Vanligen, men inte nödvändigtvis, består ett eulerdiagram av ett antal överlappande cirklar.

Eurlerdiagram har fått sitt namn efter den schweiziske matematikern Leonhard Euler.

Venndiagram är en delmängd av Eulerdiagram. I venndiagram måste samtliga kombinationer vara representerade så att även de som representerar nollmängden har en area i grafen. Eulerdiagram kallas ofta slarvigt för Venndiagram.

Exempel
Givet tre mängder:

Exempel på ett eulerdiagram respektive venndiagram för dessa mängder:

Externa länkar 

Logik
Statistik
Diagram

fr:Diagramme de Venn#Diagrammes d'Euler
Kalkylprogram

Ett kalkylprogram är ett tillämpningsprogram som är konstruerat för att utföra matematiska beräkningar i tabeller. En cell i ett kalkylark kan innehålla en formel som beräknar innehållet i cellen utifrån andra celler i arket och uppdateras när dessa ändras.

Excel var det största kalkylprogrammet på marknaden för Windows och Mac under 90-talet.

Ett alternativ till Excel ingår i LibreOffice, kalkylprogrammet LibreOffice Calc. Detta program är fri mjukvara, och är också kostnadsfritt.

Kalkyler görs numera även direkt online i kalkylblad t.ex. med Microsoft Office 365, Google Apps, eller liknande.

Se även 
 Apple Iwork
 Google Drive
 LibreOffice Calc
 Lotus 1-2-3
 Lotus Symphony
 Microsoft Excel
 OpenOffice.org Calc
 Quattro Pro
 Visicalc

Källor
Kiira Korpi

Kiira Linda Katriina Korpi, född 26 september 1988 i Tammerfors, är en finsk konståkare. Hon har vunnit de finländska mästerskapen 2009 och 2011.

Vid EM i konståkning 2007 erövrade Korpi en bronsmedalj. Under säsongen 2007/2008 var hon skadedrabbad. Vid EM i konståkning i Helsingfors 20–25 januari 2009 slutade Korpi på femte plats.

Vid tävlingen Trophée Eric Bompard i november 2010 erövrade Korpi guldmedaljen.

Vid EM i konståkning 2011 erövrade Korpi en bronsmedalj.

Den 28 januari 2012 vann hon silver vid EM 2012. Hon fick 166,94 poäng, medan den överlägsna italienska vinnaren Carolina Kostner vann guldet med 183,55 poäng. Bronset gick till Elene Gedevanisjvili från Georgien.

Källor 

 International Skating Union

Externa länkar
 Kiira Korpis officiella webbplats
 Kiira Korpi fanwebbplats

Födda 1988
Kvinnor
Finländska konståkare
Levande personer
Idrottare från Tammerfors
Rude

Rude kan syfta på:

Geografi

Danmark 

 Rude, Själland – en ort

Kroatien 

 Rude (ort i Kroatien), Zagrebs län,

Sverige 

Rude, Ulricehamns kommun - en småort i Ulricehamns kommun

Tyskland 
Rude, Flensburg, stadsdel i Schleswig-Holstein

Personer 
 Dick Rude (född 1964), amerikansk skådespelare och filmregissör
 Fernand Rude (1910-1990), fransk historiker
 François Rude (1784–1855), fransk skulptör
 George Rudé (1910–1993), brittisk historiker
 Olaf Rude (1886–1957), dansk målare
 Rick Rude (1958–1999), amerikansk fribrottare
 Sophie Rude (1797-1867), fransk konstnär
 Steve Rude (född 1956), amerikansk serietecknare

Övrigt 
 Rude (låt av Magic!), låt från 2014 av Magic! på albumet Don't Kill Magic
 Rude of the Turks, figur i ett datorspel

Robotskapade Kroatienförgreningar
Rude of the Turks

Rude är en rollfigur i Square Enix Playstation titel Final Fantasy VII
som är med i gruppen The Turks, en del av företaget Shin-Ra Inc.

Final Fantasy VII 
Rude är en lång, tyst och flintskallig man som ständigt bär solglasögon. Rude har en vana att inte säga så mycket till folk bortsett från Reno. Men bakom den tysta och lugna fasaden finns en riktig kämpe. Rude har vid flera tillfällen visat att han kan slåss med nävarna. Han blir även avslöjad under en diskussion med Reno att han är lite småkär i Tifa Lockhart. Under spelets gång stöter Cloud Strife och de andra ihop med honom ett flertal gånger. Första gången är i Shin-Ras högkvarter när han arresterar dem i en hiss. När kometens hot sedan är ett faktum och Shin-Ra planerar att använda raketen i Rocket Town som en missil är det Rude som får i uppdrag att se till att allt går som planerat. Tyvärr förlorar han striden när hjältarna dyker upp, då han är ensam i striden. Rude är med Reno och Elena i tunnelbanan i slutet av Final Fantasy VII där han går med på vad Reno än bestämmer utan någon protest - slåss eller gå därifrån.

Final Fantasy VII: Advent Children 
I filmen Advent Children är Rude fortfarande en Turk och jobbar som livvakt för Rufus Shinra tillsammans med Reno. Deras roll är mest för humorns skull, vilket visas tydligt under striden i staden Edge. Väl där hamnar Rude i en strid med mot Loz. Kampen förblir hyfsat jämn fram tills Loz och de andra sticker. Rude är med Reno när de placerar en bomb på motorvägen som är menad att träffa Yazoo och Loz.

Se även 
Huvudpersoner i Final Fantasy VII

Rollfigurer i Final Fantasy
Datorspelsfigurer
Fiktiva män i datorspel
Skärvstenshög

Skärvstenshög är en kategori av fornlämningar på boplatser, i Skandinavien främst från yngre delen av bronsåldern. Skärvstenshögarna utgörs, som namnet antyder, främst av eldsprängd och skörbränd sten, men innehåller också kol, sot, hushållssopor och föremål som verkar vara nedlagda som offer. Ibland förekommer brandbegravningar i toppen och stencirklar i botten. Kol-14-dateringar visar att en skärvstenshög kunde bli påbyggd gång på gång under flera hundra år.

Skärvsten förekommer på boplatser från alla forntidens perioder och är en viktig indikation när man söker efter boplatser i åkermark. Förmodligen rör det sig om begagnad koksten som man hettat upp i elden och lagt i behållare med vatten i samband med matlagning eller uppvärmning, men skärvsten bildas också vid vanlig matlagning i kokgropar och i vanliga eldstäder, om än i mindre omfattning. Varför man producerade ovanligt mycket skärvsten och sedan lade upp den i högar under yngre bronsåldern är oklart. Anders Kaliff har dragit paralleller med fornindisk eldskult och föreslagit att skärvstenshögarna skall ses som altaren.

Litteratur
Martin Rundkvist. 1994. . Fornvännen 89. Vitterhetsakademien. Stockholm.

Bronsåldern
Fornminnen
Hällsjön, Ludvika kommun

Hällsjön eller Norra Hällsjön är en by i Ludvika kommun och församling, Dalarnas län. I byn har tidigare funnits en hytta för järnframställning och en gästgivargård. Numera domineras byn av en omfattande fritidshusbebyggelse.

Byn är belägen vid sjön Hällsjön.

Externa länkar
Hällsjön - Kronvägen

Orter i Ludvika kommun
Skotska

Skotska kan avse:

 Skotska – en kvinna från Skottland
 Lågskotska (Scots) –  ett västgermanskt språk talat i Skottland och i Ulster
 Skotsk gaeliska – det keltiska språk som talas i Skottland, främst i höglandet och på Hebriderna 
 Skotsk engelska – en dialektgrupp av engelska, som talas av skottar och andra med härkomst från Skottland
Östansjö, Örnsköldsviks kommun

Östansjö är en by några mil väster om Örnsköldsvik i det som brukar kallas Gottne-bygden. Byn har cirka 70 invånare och ligger i naturskönt landskap.

Östansjösjön som finns nedanför byn har sänkts under två tillfällen, 1920 och 1940, för att tillskapa mer åkermark. Efter utdikningen blev sjön en populär fågelsjö, där både fåglar och ornitologer samlas. Intressant om fäbodarna är att den stig som leder fram till byn går rakt över en sjö. Det har åstadkommits genom att en spång har lagts på flytande mossa som förankrats så att det bildar en stig över sjön.

Möjligen ägde det första baptistiska dopet i Sverige rum i Östansjö 23 juni 1847. Bonden Erik Mårtensson förrättade här ett baptistiskt dop. Skälet till att den dopförrättningen inte är lika välkänd, som den som ägde rum 21 september 1848 i Vallersvik i norra Halland, är att Östansjödopet ägde rum utan inflytande från den internationella baptismen.

Externa länkar
 Östansjö fäbodar
 Om dopet i Åbergsån (Forsån) i Östansjö
Om dopet i Östansjö
Mats Larssons avhandling som nämner Östansjödopet
Kenneth H om baptistdopet i Östansjö, Mo socken
Östansjös historia
Orter i Örnsköldsviks kommun
Assertio Septem Sacramentorum

Assertio Septem Sacramentorum (latin "Försvar av de sju sakramenten"), engelska Defence of the Seven Sacraments, är en bok som sannolikt skrevs av kung Henrik VIII av England 1521. 

Henrik började skriva den 1518, medan han läste Martin Luthers angrepp mot avlatsbrev. I juni samma år hade han visat den för Thomas Wolsey, men den förblev privat till tre år senare, då det tidigare manuskriptet blev de första två kapitlen av Assertio, medan resten bestod av nytt material i anknytning till Luthers De Captivitate Babylonica. Det anses att Thomas More var inblandad i att skriva stycket. 

Historikern John Joseph Scarisbrick beskriver verket som "ett av de mest framgångsrika exemplen på katolska polemiker producerade av den första generationen av anti-protestantiska författare." Det gavs ut i ungefär tjugo utgåvor på 1500-talet, och hade redan 1522 kommit ut i två olika tyska översättningar. 

Verket var tillägnat påven Leo X, som belönade Henrik med titeln Fidei Defensor (en titel som fortfarande används av monarkerna av Storbritannien) i oktober 1521. Detta får en viss ironi när man tänker på de religiösa omvälvningar som skulle skaka England under reformationen som skedde under de följande årtiondena. Senare brittiska monarker har behållit denna titel, även sedan den anglikanska kyrkan är 1867  bröt sig ur den Romersk-katolska kyrkan. 

Luthers svar på Assertio blev i sin tur besvarat av Thomas More, som då var Henriks lordkansler och en av ledarna för den katolska humanistiska gruppen i England.

Källor
 Scarisbrick, John Joseph, Henry VIII. London 1968, ss. 110–113.

Romersk-katolska kyrkans dokument
Reformationen i England
Tudoreran
Romersk-katolska kyrkan i Storbritannien
Recentior

Recentior betyder ungefär 'nyare' eller ' färskare' på latin. I universitetsvärlden är en recentior (förkortas vardagligen till "recce"), en nybliven student vid ett universitet. Uttrycket används särskilt i Uppsala universitets nationsliv, Göteborgs Universitets naturvetarsektion och i Humanistiska föreningen och Juridiska föreningen vid Stockholms universitet. Nationerna i Uppsala anordnar i början på terminerna recentiorsgasquer för de nyanlända studenterna och Uppsala universitet välkomnar inför varje terminsstart de nya studenterna genom ett speciellt välkomstprogram för recentiorer. Göta studentkår anordnar en mottagning för recentiorerna som från början hette Recentiors Perioden förkortat RePe.

Se även
Nollning
Novisch
Recentior (tidning), utgiven av Kuratorskonventet i Uppsala

Källor 

Uppsala universitet
Svensk studentkultur
Kommando Siegfried Hausner

Kommando Siegfried Hausner, uppkallat efter Siegfried Hausner (död 1975), var ett kommando inom Röda armé-fraktionen. Det bildades året efter ockupationen av den västtyska ambassaden i Stockholm 1975.

Den 5 september 1977 kidnappade Kommando Siegfried Hausner i Köln den tyska arbetsgivarorganisationens ordförande Hanns-Martin Schleyer. Det är inte helt klarlagt vilka som utförde denna aktion, men sannolikt var det Peter-Jürgen Boock, Brigitte Mohnhaupt, Adelheit Schulz, Christian Klar och Stefan Wisniewski.

Röda armé-fraktionen
Terrorism
Offenburg

Offenburg är en stad i Baden-Württemberg i södra Tyskland. Folkmängden uppgår till cirka  invånare, på en yta av  kvadratkilometer. Staden är belägen vid motorvägen A5 cirka 65 km söder om Karlsruhe, 55 km norr om Freiburg im Breisgau och cirka 20 km sydost om Strasbourg.

Staden ingår i kommunalförbundet Offenburg tillsammans med kommunerna Durbach, Hohberg, Ortenberg och Schutterwald.

Offenburg var fri riksstad 1289-1803. På stadens kyrkogård finns ett stenkrucifix och ett "oljeberg" (scen av Jesus i Getsemane) från 1500-talet. Den katolska stadskyrkan stammar från början av 1700-talet, liksom franciskankyrkan, samt Stadshotellet och rådhuset.

I staden finns bland annat ett av mediakoncernen Hubert Burda Medias huvudkontor.

Källor

Kommuner och städer i Ortenaukreis
Triboelektricitet

Triboelektrisk effekt uppstår när material gnids mot varandra och elektroner hoppar mellan anliggningsytorna. Är dessa av olika material, kommer den ena ytan att få överskott av elektroner, medan den andra får underskott. Det leder till en  elektrostatisk uppladdning av ytorna. Är ytresistiviteten tillräckligt hög eller om ytorna är skilda från jord, kommer överskottet respektive underskottet av den elektriska laddningen att bestå. Detta fenomen har traditionellt illustrerats med kattskinn och ebonitstav. 

Beroende på var i den triboelektriska serien som de två materialen ligger, kommer de att få positiv eller negativ laddning. Det är i första hand utträdesenergin för elektronerna i det yttersta elektronskalet som avgör var i den triboelektriska serien som materialet hamnar. Andra egenskaper som påverkar utträdesenergin är aggregationstillstånd och ytans krökning. Således kan två partiklar av samma material erhålla olika laddning om de är av olika storlek. Detta är troligen en av anledningarna till att åskväder bildas. Där utbyter iskristaller, stora och små vattendroppar elektroner med varandra, när dessa gnids mot varandra.

Se även 
 Van de Graaff-generator
 Statisk elektricitet
 Elektrostatik

Elektriska fenomen
Svensk Juristtidning

Svensk Juristtidning (SvJT; tidningen) är en juridisk tidskrift som utges löpande på svjt.se och med tryckta häften nio gånger per år (antalet häften per år anges vara tio men häfte nr 5 och 6 utges traditionellt som ett dubbelhäfte i början av sommaren). Tidningen vänder sig främst till jurister. 

Tidningen grundades 1916 av Tore Almén och Karl Schlyter och utges av Föreningen för utgivande av Svensk Juristtidning (föreningen).

Redaktör och ansvarig utgivare är Thomas Pettersson (sedan 2018). Bland tidigare redaktörer märks Hans Danelius, Stefan Strömberg, Charlotte Kugelberg och Per Claréus.

Tidningen finns på internet sedan 2002. 2016 digitaliserades hela tidningens arkiv, som nu finns fritt tillgängligt på tidningens webbplats svjt.se. 

För kundtjänst och prenumerationsärenden svarar Iustus Förlag i Uppsala.

Utöver tidningsutgivningen arrangerar föreningen regelbundet rättsvetenskapliga symposier och liknande.

Se även 
 Juridisk Publikation
 Juridisk Tidskrift

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Officiell webbplats

Jurist
Juridisk litteratur
Juridiska tidskrifter
Tidskrifter startade 1916
Julspel

Ett julspel innebär att man till jul spelar upp julevangeliet, det vill säga Bibelns berättelser om Jesu födelse i Betlehem. Ofta ingår även julsånger och läsning ur Bibeln-skolans religionsbok eller liknande. En docka används oftast i rollen som jesusbarnet.

Franciskus av Assisi höll sin midnattsmässan i Greccio på julafton 1223, med levande djur, framför julkrubban. I Tyskland brukar en barnmässa på julafton, Weihnachtsgeschichte ("julberättelse") hållas, vilken innehåller ett så kallat Krippenspiel ("krubbspel").

I skolorna genomför många klasser julspel i samhand med julavslutningen.

I Storbritannien, med mycket sekularism och mångkultur, hade många skolor runt 2007 slutat med julspel, och en debatt om politisk korrekthet blossade upp.

Se även
Julkrubba
Passionsspel

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Jesu födelse i fiktion
Spel
Teatergenrer

sk:Jasličkár
Olga Nikolajevna Romanova (1895–1918)

Storfurstinnan Olga, Olga Nikolajevna Romanova (ryska Великая Княжна Ольга Николаевна), född 15 november 1895, O.S 3 november 1895, död 17 juli 1918 i Jekaterinburg, var äldsta dottern till Rysslands siste Tsar Nikolaj II och Alexandra av Hessen. Syskon var Tatiana, Maria och Anastasia och Aleksej.

Biografi
Olga var den ryska tsarens Nikolajs första dotter och även den som var mest lik honom. Hon var lugn och tyckte om att läsa. Olga hade kastanjebrunt hår och blå ögon. Hon brukade inte komma överens med sin lillasyster Anastasia och brukade mest vara med Tatiana. Hon och hennes yngre systrar brukade ofta skicka hemliga meddelanden till varandra som de signerade med OTMA som var förkortningen till deras namn (Olga, Tatiana, Maria, och Anastasia).

Hon och hennes systrars relation till Rasputin var mycket omtalad. Rasputin hade fått stort inflytande över hennes mor då han sade sig kunna bota och lindra deras brors blödarsjuka. Han fick också stort inflytande över de fyra systrarna, som liksom sin mor tycks ha utvecklat ett nära och förtroendefullt förhållande till honom. Deras sköterska Sofia Ivanovna Tyutcheva var chockerad att deras mor tillät Rasputin att besöka systrarna i deras sovrum när de var i sina nattlinnen, när han talade med dem och omfamnade dem. Det cirkulerade rykten om att Rasputin hade förfört både modern och de fyra döttrarna. Liksom sin mor och sina systrar skrev hon tillgivna brev till Rasputin då han var frånvarande. Breven nämner inget sexuellt, men var ändå mycket intimt kärleksfulla, och då kopior av dem spreds och cirkulerade väckte de skandal. Det gav bland att upphov till pornografiska karikatyrer, där Rasputin avbildades medan han hade sex med kejsarinnan då de fyra storfurstinnorna nakna tittade på tillsammans med Anna Vyrubova.

Olgas framtida äktenskap var föremål för många spekulationer. Hon föreslogs gifta sig med storfurst Dimitrij Pavlovitj av Ryssland, Edvard VIII av Storbritannien, Carol II av Rumänien och Alexander I av Jugoslavien, men hon tackade nej. Hon ville inte lämna Ryssland och avböjde därför ett dynastiskt äktenskap med en utländsk prins. Under första världskriget arbetade hon som sjukvårdare för röda korset. Under ryska revolutionen 1917 arresterades hon tillsammans med sina föräldrar och syskon. Familjen befann sig vid tiden för revolutionen i Tsarskoje Selo, där de först hölls kvar i husarrest. Därefter fördes de i fångenskap först till Tobolsk och därefter till Jekaterinburg.

Olga mördades av bolsjevikerna tillsammans med hela sin familj i samband med den ryska revolutionen. Olga har martyrförklarats av den ryska ortodoxa kyrkan.

Anfäder

Se även 

 Avrättningen av tsarfamiljen

Källor

Noter

Externa länkar 

Födda 1895
Avlidna 1918
Romanov
Kungligheter som blivit mördade
Kvinnor
Ryska storfurstinnor
Personer under ryska revolutionen
Mottagare av Sankta Katarinas orden
Damernas Värld

Damernas värld är en modetidning, grundad 1944, med kvinnor i åldern 25–45 år som sin främsta målgrupp. Föregångaren till Damernas värld var Flitiga händer som gavs ut mellan åren 1940-1943. De skriver om bland annat om mode, hälsa och skönhet i både magasinet, på hemsidan Damernasvarld.se och på Instagram. Tidningen ges ut av Bonnier Magazines & Brands, och Jonna Bergh är tidningens chefredaktör. Varje år sedan 1982 delar tidningen ut designpriset Guldknappen till en svensk modeskapare för att främja svensk kläddesign.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats Damernas Värld

Fotnoter

Svenska damtidningar
Svenska tidningar
Tidskrifter startade 1944
Rizon

Rizon är världens tionde största IRC-nätverk, som blivit populärt delvis på grund av de kanaler som används för att dela warez och annan upphovsrättsskyddat material.

Tidigt år 2004 blev mIRCX- och Aniverse IRC-nätverken utsatta för en DDoS-attack och tvingades lägga ner verksamheten (Aniverse återupptog verksamheten senare). Detta gjorde att ungefär 8 000-10 000 IRC-användare flyttade till Rizon. Denna flytt tvingade Rizon att öka antalen anslutna servrar och gjorde nätverket en måltavla för ytterligare DDoS-attacker.

Rizon brukar ha i genomsnitt 20 000 inloggade användare.

Referenser
 

IRC-nätverk
Bara roligt i Bullerbyn

Filmen med samma namn, se Bara roligt i Bullerbyn (film)

Bara roligt i Bullerbyn är en bok av Astrid Lindgren, som utkom 1952. Det är den tredje boken i serien om barnen i Bullerbyn.

Handling

Bara roligt i Bullerbyn
9-årige Lisa introducerar figurerna.

Jag får en lammunge
När fåren får sina lamm om vårarna springer barnen ner till fårhuset på mornarna för att se hur många ungar som tillkommit under natten. En söndagsmorgon får Lisa se en död lammunge. I stället för att pappan slaktar lammungens bror, så den slipper svälta ihjäl då den inte får mjölk, föder Lisa upp lammungen och döper den till Pontus.

Pontus går i skolan
Eftersom Olle en gång hade med sig sin hund Svipp till skolan, gör Lisa likadant med sin lammunge Pontus.

När vi går hem från skolan
Kapitlet behandlar när barnen går hem från skolan, vilka lekar de leker då, och försöker förklara varför det tar längre att komma hem från skolan än dit.

Olle har en lös tand
Olle har en lös tand, och de andra barnen försöker dra ut den.

Anna och jag vet inte själva vad vi gör
Kapitlet behandlar när Anna och Lisa leker om vårarna .

De vises skrin
Kapitlet behandlar när även Bosse hade en lös tand.

Lasse fångar uroxar
Kapitlet behandlar när barnen ror i ekan till andra sidan sjön, och går in i en grotta.

När det är midsommar i Bullerbyn
Kapitlet behandlar sommarlovet och midsommarfirandet i Bullerbyn.

Körsbärsbolaget
Lisa, Lasse och Bosse har var sitt körsbärsträd, och försöker sälja körsbär i Storbyn.

Anna och jag tänker bli barnsköterskor – kanske
Prästen har födelsedagskalas i Bullerbyn, och bjuder alla utom barnen. Anna och Lisa är barnvakter åt Olles lillasyster Kersin under tiden.

Vi fiskar kräftor
Kapitlet behandlar kräftsäsongen i Bullerbyn under augusti månad.

Källor
Bara roligt i Bullerbyn, Astrid Lindgren, Rabén & Sjögren, 1952

Fotnoter

Verk av Astrid Lindgren
Skönlitteratur 1952
Böcker utgivna på Rabén & Sjögren