kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pieksämäki landskommun

Pieksämäki landskommun () var en kommun i landskapet Södra Savolax i Finland. Kommunen hade 6 059 invånare (2003), på en yta av 1 069,86 km².

Den 1 januari 2004 slogs Pieksämäki landskommun samman med Jäppilä och Virtasalmi för att bilda den nya kommunen Pieksänmaa. Pieksänmaa slogs i sin tur samman med Pieksämäki stad den 1 januari 2007.

Pieksämäki landskommun var enspråkigt finsk.

Administrativ historik 
1 januari 1994 överfördes ett område med 1 invånare till Kangasniemi kommun.

Politik

Mandatfördelning i Pieksämäki landskommun, valen 1976–2000

Referenser 

Före detta finländska kommuner
Pieksämäki
Kajanaland

Kainuu är även det finska namnet för orten Kalix i Sverige.

Kajanaland (finska Kainuu) är ett landskap i före detta Uleåborgs län. Centralort i Kajanaland är staden Kajana. Landskapet hade en folkmängd på 79 653 den 30 september 2014 och antalet kommuner är åtta. I landskapets västra del ligger sjön Ule träsk.

Kajanaland utgjorde den nordostliga delen av det medeltida landskapet Österbotten.

Kommuner 
2016 fanns det åtta kommuner i landskapet, av vilka två var städer. Städerna är nedan markerade med fet stil:

Kommunen Vaala tillhörde tidigare Kajanaland men överfördes den 1 januari 2016 till Norra Österbotten.

Välfärdsområde 
Hela landskapet tillhör Kajanalands välfärdsområde som ansvarar för social- och hälsovård samt räddningstjänst.

Språk
Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2014. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande.

Kajanasamiska
Kajanasamiska eller kainuusamiska talades i Kajanaland men dog ut på 1700-talet. Språket räknas till den östsamiska språkgruppen. Kajanasamiska dog ut för över 300 år sedan då kajanasamerna troligtvis assimilerade sig och övergick till att tala finska.

Se även 
 Landskap i Finland
 Kvänland

Fotnoter

Externa länkar 

 Kajanalands landskapsförbund

 
Det historiska landskapet Österbotten
Kajana

För asteroiden, se 1519 Kajaani.

Kajana () är en stad i landskapet Kajanaland i f.d. Uleåborgs län. Staden har  invånare och har en yta på  km², varav  km² är landområden.

Kajana är enspråkigt finskt.

Tätorten Kajana, Kajana centraltätort, har  invånare (2021).

Historia 
Kajaneborg grundlades 1604 för att försvara rikets östra gräns. Staden Kajana uppstod runt borgen, och fick stadsrättigheter 1651 av Per Brahe, som förlänats området 1650. Kajaneborg sprängdes 1716 under Stora ofreden.

Kajana jägarbataljon, uppsatt på 1780-talet var det första svenska militära förbandet som officiellt utrustades med skidor.

Kommunsammanslagningar

År 1977 
Staden Kajana och kommunen Kajana landskommun sammanslogs den 1 januari 1977 till den nya staden Kajana.

År 2007 
Staden Kajana och kommunen Vuolijoki sammanslogs den 1 januari 2007 till den nya staden Kajana. Kajana hade 35 463 invånare (per 2006-10-30) och en yta på 1 369,9 km², varav 1 147,44 km² var landområden.

Tätorter 
Vid Statistikcentralens tätortsavgränsning den 31 december 2021 fanns sex tätorter inom Kajana stads område:

Politik

Mandatfördelning i Kajana stad, valen 1976–2021

Vänorter
Kajana har följande vänorter:
 Jiujiang, Kina, sedan 2006
 Marquette, USA, sedan 1997
 Nyíregyháza, Ungern, sedan 1981
 Rostov-na-Donu, Ryssland, sedan 1956
 Schwalm-Eder-Kreis, Tyskland, sedan 1973
 Östersund, Sverige, sedan 1943

Demografi

Befolkningsutveckling

Språk
Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2022. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande. För språk med färre än 10 talare är siffran dold av Statistikcentralen på grund av sekretesskäl. Språk med färre än 30 talare har räknats ihop för att minska tabellens storlek.

Kultur

Sevärdheter 
 Kajaneborgs ruin
 Kajana rådhus (1831), planerat av Carl Ludvig Engels byrå
 Kajana kyrka (1897), nygotisk träkyrka, planerad av arkitekt Jac. Ahrenberg

Kända personer 
 President Urho Kekkonen bodde några år efter självständigheten i staden.

Referenser

Se även 
 Städer i Finland

Externa länkar 

 Kajana webbplats (på finska och engelska)

 
Finlands kommuner
Nokia stad

Nokia är en stad i landskapet Birkaland i Finland, med  invånare och en yta på  km². I staden finns mjukpappersbruket Nokian Paperi, däcktillverkaren Nokian och bryggeriet Nokian Panimo. Även telekomföretaget Nokia har sitt ursprung i staden. Staden är enspråkigt finsk.

I staden finns en tätort, Siuro och del av tätorten Tammerfors centraltätort.

Administrativ historik
1 januari 1938 ändrades kommunens namn från Pohjois-Pirkkala till Nokia. 1973 inkorporerades kommunen Suoniemi. Nokia köping ombildades till stad 1977.

Geografi
I Nokia finns 50 insjöar som tillsammans täcker 17,1 % av kommunens yta. De största sjöarna är Pyhäjärvi, Kulovesi och Teernijärvi.

Kyrkor
Nokia kyrka
Pinsiö kyrka
Siuro kyrka
Suoniemi kyrka
Tottijärvi kyrka

Politik

Mandatfördelning i Nokia stad, valen 1976–2021

Befolkningsutveckling

Externa länkar

Källor

 
Finlands kommuner
Konohanasakuyahime

Kono-Hana-Sakuya-Hime ("blomsterprinsessan") var i japansk mytologi berget Fujis, vulkanernas och blomstringens gudinna. Hon var en symbol för livet och den som fick växterna att blomma. 

Hon var dotter till Ōyamatsumi och maka till Ninigi. Två av deras tre söner var Hoderi och Hoori.

När Ninigi bad om hennes hand föreslog Ōyamatsumi istället sin äldre dotter Iha-Naga. Ninigi höll dock fast vid sin utvalda och fick också äkta henne. Deras äktenskap blev dock inte lyckigt: Ninigis svartsjuka gjorde att Kono-Hana drog sig tillbaka till skogen. Hon dog i lågorna efter att ha satt sin hydda i brand.

Referenser 

Gudar i japansk mytologi
WP:Projekt Japan
Kami-Musubi

Kami-Musubi eller Kami-Musubi-No-Kami ("gudomligheten som skapar gudomligheter") var en gudinna i japansk mytologi. Hon var moder till åttio söner, bl.a. Ōkuninushi och Suku-Na-Bikona.

Referenser 

WP:Projekt Japan
Gudar i japansk mytologi
Skapargudar
Hoderi

Hoderi ("eldglans") var en fiskare i japansk mytologi. Son till Ninigi och Konohanasakuyahime, bror till Hoori.

Japansk mytologi
WP:Projekt Japan
Hoori

Hoori ("förtynande eld") var en jägare i japansk mytologi. Son till Ninigi och Konohanasakuyahime, bror till Hoderi och farfar till Jimmu och alltså anfader till den japanska kejserliga dynastin.

I en berättelse grälade Hoori och Hoderi över en borttappad metkrok. Hoori dök då till havets botten där han istället fann havsgudens dotter Otohime som han äktade. Hon förmådde sedan alla fiskarna att leta efter kroken till dess en av dem hittade den.

Japansk mytologi
WP:Projekt Japan
Mytologiska jägare
Otohime

Otohime ("strålande juvel") eller Toyo-Tama var en gudinna i japansk mytologi. 
Dotter till havsguden Ryujin, maka till Hoori.

Efter att ha fött en son förvandlade hon sig till en drake.

Referenser 

WP:Projekt Japan
Gudar i japansk mytologi
Drakar
Iwanaga-hime

Iwanaga-hime ("långt-liv-prinsessan") var i japansk mytologi dotter till guden Ōyamatsumi. Syster till Konohanasakuyahime. 

När Ninigi valde Iha-Nagas syster istället för henne, förbannade Iha-Naga honom. Hon beskrevs som fantastiskt stark.

Japansk mytologi
WP:Projekt Japan
Ōyamatsumi

Ōyamatsumi (大山積命 Ōyamatsumi-no-Mikoto; även Ohoyama) var en bergsgud i japansk mytologi. Fader till Iha-Naga, Konohanasakuyahime och Uzume.

Se även 
 Ninigi

Referenser 

WP:Projekt Japan
Gudar i japansk mytologi
CLA

CLA (conjugated linoleic acid), konjugerad linolsyra, är en transfettsyra som används som kosttillskott, framförallt vid bantning. Flertalet studier visar att CLA kan ge ökad fettförbränning, i samband med fysisk aktivitet, utan att muskelmassan minskar.   Vissa studier indikerar också att muskelmassan kan öka utan att personen i fråga lägger på sig mer fett.  De långsiktiga hälsoeffekterna av ett ökat intag av CLA är inte kända, men försöken på råttor indikerar att preparatet kan ha en positiv påverkan på förhindrandet av cancer och hjärt- och kärlsjukdomar. Huruvida detta gäller även för människor är inte visat.

Senare forskning har visat att CLA har flera negativa effekter (bland annat diabetesliknande försämring av insulinkänsligheten), och de positiva effekterna har inte gått att replicera.

CLA finns naturligt i nötkött och mjölk. Kor som äter färskt gräs istället för hö har visat sig producera mer CLA.  I takt med att jordbruket har effektiviserats har därför personer i den industrialiserade världen fått i sig allt mindre CLA.

Konjugerade fettsyror 
Var den andra dubbelbindningen sitter brukar inte uppges men det har visat sig ha betydelse.  När dubbelbindningar skiljs åt av en enkelbindning (inte flera), kallas de konjugerade:
 C-C=C-C=C-C konjugerad
 C-C=C-C-C=C icke konjugerad

Referenser 

Fettsyror
Östermyra bruk

Östermyra var ett järn- och krutbruk i Finland som grundades år 1798 av Abraham Falander, och länge var det enda krutbruket i Finland. Namnet Östermyra kommer från det tidigare svenska namnet på det som idag är känt som Seinäjoki.

Ej längre existerande finländska företag
Företag bildade 1798
Svenska krutbruk
Krutbruk
Seinäjoki

För asteroiden, se 1521 Seinäjoki.

Seinäjoki är en stad i landskapet Södra Österbotten i Finland. 

Seinäjoki är en viktig knutpunkt på järnvägen mellan Helsingfors och Uleåborg, med järnvägsförbindelser till Haapamäki, Kaskö och Vasa.

Historia

Stadens namn Seinäjoki betyder "Vägg-å". Namnet kan ha kommit från åns ställvis branta stränder. Tidigare har Seinäjoki inofficiellt på svenska även kallats för Östermyra efter järnvägsstationen som hette så under 1880-1890-talen. Staden har i sig sitt ursprung i Östermyra bruk, som grundades 1798 men numera är det Seinäjoki den heter på alla språk, inklusive svenska.

Seinäjoki avskildes från Ilmola kommun år 1868, blev köping år 1931 och fick stadsrättigheter år 1960. Seinäjoki landskommun inkorporerades 1 januari 1959.

Den 1 januari 2005 slogs Seinäjoki stad ihop med grannkommunen Peräseinäjoki ("Bortre Seinäjoki") och fick då ett invånarantal på cirka  personer. Samtidigt tillfördes ett område med 243 invånare från Ilmola kommun. Den 1 januari 2009 slogs Seinäjoki stad ihop med Nurmo och Ylistaro.

Stadsdelar
 Alakylä

Politik

Mandatfördelning i Seinäjoki stad, valen 1976–2021

Vänorter
Seinäjoki har fem vänorter:
 Schweinfurt, Tyskland, sedan 1974
 Orvieto, Italien, sedan 2004
 Koszalin, Polen, sedan 1987
 Sopron, Ungern, sedan 1986
 Thunder Bay, Kanada, sedan 1974

Befolkning

Befolkningsutveckling

Hälsa

Projekt mot fetma, särskilt barnfetma
Finland hade vid tusenårsskiftet Nordens största andel överviktiga personer och Seinäjoki kommun fastställde år 2013 ett projekt med avsikt att minska medborgarnas övervikt. Projektbeskrivningens femte punkt är den mest omfattande och ägnas åt barnens viktproblem. Detta innebar att samhällets resurser riktade sig till att förbättra barnens matvanor och fysiska aktivitet, vilket innebar att allt från föräldrar, skolor, samfund och föreningar, särskilt idrottsföreningar, engagerades i arbetet. Två år senare uppmärksammades projektet av Världshälsoorganisationen (WHO) i en artikel som pekade på en spektakulär utveckling med bland annat minskning från 17% överviktiga eller feta femåringar 2009 till 10% år 2015. Projektet uppmärksammades därmed även internationellt som mycket framsynt för att motverka ett allvarligt folkhälsoproblem.

Kultur

Sedan 1985 ordnas i juli den välbesökta Tangomarknaden samt rockfestivalen Provinssirock.

Alvar Aalto har ritat kyrkan Lakeuden risti ("Korset på slätten", 1960) och de omkringliggande byggnaderna och skyddskårhuset från 1926. Det gamla Seinäjoki landskommuns centrum ligger i Törnävä, som också har en kyrka, byggd 1827 som krutförråd för Östermyra bruk, ombyggd och vigd som kyrka 1864.

Kända personer från Seinäjoki 
 Arto Saari, skateboardåkare
 Jorma Ollila, koncernchef för Nokia 1992–2006
 Paula Koivuniemi, schlagersångerska
 Mari Kiviniemi, Finlands statsminister 2010–2011
 The Dudesons, en kvartett stuntmän
 Celesty, finsk metal-grupp

Se även 
 Städer i Finland

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
Finlands kommuner
Johannes Rau

Johannes Rau, född 16 januari 1931 i Wuppertal, död 27 januari 2006 i Berlin, var en tysk politiker (socialdemokrat). Han var Tysklands förbundspresident 1999–2004.

Innan Rau blev president var han under tjugo år ministerpresident i det största förbundslandet Nordrhein-Westfalen, mellan 1978 och 1998. I förbundsdagsvalet i Tyskland 1987 var Rau sitt partis kanslerkandidat, men valet vanns av den sittande kristdemokratiske förbundskanslern Helmut Kohl.

Rau var gift med Christina Delius, dotterdotter till den före detta förbundspresidenten Gustav Heinemann. Efter presidentperioden genomgick han två hjärtoperationer som han aldrig hämtade sig ifrån.

Födda 1931
Avlidna 2006
Partiledare för Tysklands socialdemokratiska parti
Tysklands förbundsrådspresidenter
Tysklands presidenter
Nordrhein-Westfalens ministerpresidenter
Män
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Storkorset av särskilda klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Förbundspresident

Förbundspresident (tyska Bundespräsident) är statschefens titel i Tyskland och Österrike (jämför president). Förleden beror på att länderna är förbundsrepubliker (och att särskilja från Tysklands rikspresident under Weimarrepubliken).
 
I Schweiz används titeln för den person som är ordförande i Förbundsrådet och därmed fungerar både som stats- och regeringschef (även om hela Förbundsrådet formellt uppbär statschefsfunktionen kollektivt). Förbundsförsamlingen utser förbundspresident för ett år i taget; rollen brukar cirkulera mellan förbundsrådsledamöterna.

Se vidare
 Tysklands förbundspresident
 Österrikes förbundspresident
 Lista över Schweiz presidenter och vicepresidenter
 Förbundsdagspresident

Politik i Tyskland
Politik i Schweiz
Politiska titlar
Presidenter
Politik i Österrike
 

als:Bundespräsident
da:Forbundspræsident
de:Bundespräsident
en:Bundespräsident
fr:Président fédéral
ja:連邦大統領
ka:ბუნდესპრეზიდენტი
nl:Bondspresident
Geoffrey av Monmouth

Geoffrey av Monmouth var en engelsk präst, och en av huvudgestalterna i utvecklingen av den brittiska historieskrivningen. Geoffrey föddes omkring 1100 i Wales, förmodligen av bland annat bretonsk börd. Efter examen vid universitetet i Oxford blev han ärkediakon i Llandaff och/eller Monmouth, och 1152 blev han biskop i St Asaph. Han dog omkring 1154.

Geoffrey skrev flera intressanta verk. Det tidigaste som gavs ut var Prophetiae Merlini eller Merlins profetior som Geoffrey skrev före 1135. I verket presenteras en serie apokalyptiska berättelser som om de vore tidigare verk av Merlin - en gestalt som innan Geoffreys bok publicerades var känd som Myrddin. Man har antagit att Geoffrey ändrade namnet för att undvika den pinsamma associationen med det franska ordet merde. Då detta verk om den legendariske profeten var det första som publicerades på ett icke-bretonskt språk, lästes det flitigt, och dess profetior togs också för sanningar ungefär som Nostradamus' profetior flera sekler senare.

Nästa verk, det som är mest välbekant för moderna läsare, blev Historia Regum Britanniae, De brittiska kungarnas historia. Verket avhandlar historien om Britanniens kungar före saxarnas tid och innehåller flera legender med tvivelaktig sanningshalt – till exempel att Aeneas var de första brittiska kungarnas anfader. I verket omnämns också kung Arthur och kung Lear. Verket hade fortsatt stor påverkan på brittisk historieskrivning ända fram till renässansen.

Geoffreys sista verk var Vita Merlini, Merlins liv, som skrevs mellan 1149 och 1151. Här återger Geoffrey sin egen version av äldre walesiska traditioner.

Referenser 

Personer i Wales under 1100-talet
Latinskspråkiga författare
Krönikeskrivare
Födda 1100
Avlidna 1154
Män
Personer i England under 1100-talet
Alumner från Oxfords universitet
Chelsea Clinton

Chelsea Victoria Clinton, född 27 februari 1980 i Little Rock, Arkansas, är en amerikansk författare som är dotter och enda barn till Bill och Hillary Clinton, USA:s president respektive första dam 1993–2001.

Biografi 
Clinton föddes och växte upp i Arkansas där hennes far blev guvernör. När han blev president, var Chelsea Clinton tolv år och familjen flyttade då in i Vita huset. Medan de bodde i Washington, D.C., gick hon på Sidwell Friends School. Hon var även aktiv inom balett.

Hon började sedan studera vid Stanford University, ursprungligen kemi men senare historia. Efter examen där avlade hon en masterexamen i internationell politik vid University College vid Oxfords universitet. Mellan 2003 och 2006 arbetade hon för konsultfirman McKinsey & Company och från 2006 för investmentfirman Avenue Capital Group. Hon är styrelsemedlem i School of American Ballet. Hon var även delaktig i sin mors kampanj inför primärvalen till presidentvalet i USA 2008.

År 2009 förlovade hon sig med Marc Mezvinsky, son till två tidigare kongressledamöter och den 31 juli 2010 gifte de sig i New York. Hon är vegetarian sedan barnaåren. Hon födde en dotter i september 2014 och en son i juni 2016.

Populärkultur 
I filmen Zenon: Girl of the 21st Century från 1999, som utspelas 2049, är Chelsea Clinton USA:s president.

Referenser

Externa länkar 

Amerikaner
Födda 1980
Kvinnor
Levande personer
Personer från Little Rock
Alumner från University College, Oxford
Alumner från Stanford University
Alumner från Columbia University
Alumner från New York University
De brittiska kungarnas historia

De brittiska kungarnas historia, är en handskrift av den brittiske prästen Geoffrey av Monmouth från åren före 1135.

Historiskt värde
Verket innehåller legender om tidiga brittiska kungadömen och deras kungar och där trollkarlen Merlins profetior är en del. Geoffrey av Monmouth blandade brittisk historia med romantisk fiktion, men framställde sina berättelser som rena fakta. De blev enormt populära under medeltiden. De gav även upphov till de många riddarsagor om kung Artur som spreds över Europa under de följande århundradena och har bidragit till att Artur och Merlin betraktats som historiska gestalter. Det var först under renässansen man insåg att historierna var otillförlitliga som underlag för vetenskapliga studier, trots att ansedda historiska krönikörer som Beda och Gildas Badonicus aldrig nämner vare sig Merlin eller Artur. Författare och poeter som Chrétien de Troyes, Malory, Shakespeare och Tennyson har inspirerats av Geoffreys verk.

Artursagan
Arturlegenden är en gammal sagoberättelse om den brittiske kung Artur, även Arus, och riddarna kring det runda bordet. Artur var huvudpersonen i den krets av hjältar som drog ut i världen för att kämpa för det goda och nedgöra det onda.

Berättelsen har keltiskt ursprung och förekommer hos den walesiske historieskildraren Nennius' Historia Brittonum från 800-talet, men har senare vidareutvecklats i norra Frankrike på 1100- och 1200-talen.

Referenser

Källor

Externa länkar
 University of Rochester - Arthurian passages from the History of the Kings of Britain - referat av de Arturrelaterade avsnitten.
 thinquest.nl Bilder av sidor i originalhandskriften.

1130-talets verk
Brittisk litteratur
Arthurlitteratur
Anna Cederlund

Anna Katarina Cederlund, född 15 augusti 1884 i Carl Johans församling i Göteborg, död 4 december 1910 i By församling i Kopparbergs län, var en svensk lyriker. Hennes enda diktsamling utgavs postumt.

Biografi 
När Cederlund var fyra år dog hennes mor och familjen bodde då i Göteborg. Fadern var till sjöss som sjökapten och de tre barnen kom att uppfostras på Gotland hos sin faster och hennes man i ett strängt religiöst hem.

Vidare studier och arbete 
Cederlund hade studerat vid Kalmar folkskoleseminarium men avbrutit studierna och därefter arbetat som lärare på Gotland. Hon återvände emellertid till Kalmar efter att hon insjuknat i tuberkulos och avlade folkskollärarexamen. Hon vårdades en tid på Hässleby sanatorium.

Därefter blev hon folkskollärare i Marnäs i Dalarna. Hon var djupt intresserad av socialdemokratiska idéer och studerade samhällskritikern John Ruskin. Hennes systers blivande make Erik Hedén var kulturskribent i Social-Demokraten, ungdomstidningen Fram och Tiden. Genom honom fick hon recensionsuppdrag, och med hans och Klara Johansons hjälp fick hon också dikter publicerade i Ord och Bild och Stockholms Dagblad.

Sista tid, bok och eftermäle 
Hennes sjukdom blev dock värre, och hon vårdades återigen i Hässleby och Hålahults sanatorium. 1910 avled hon, 26 år gammal.

En vecka efter hennes död utkom hennes enda diktsamling Höst, med namn efter dikten med samma namn som året innan hade publicerats i tidskriften Ord&Bild. Boken, som återutgavs 1961, vittnade enligt den samtida kritiken som en stoisk livskänsla inför döendet. 

Hennes syster Eva Hedén skrev boken Utanför ringmuren om henne.

Bibliografi

Referenser

Vidare läsning 
 
 

Svenskspråkiga författare
Kvinnor
Födda 1884
Avlidna 1910
Personer från Göteborg
Författare från Göteborg
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Hans von Fersen

Hans von Fersen, född 2 mars 1683 i Reval, död 25 maj 1736 i Stockholm, greve, politiker och militär, generallöjtnant 1720 och president i Svea hovrätt 1731. Han var son till Reinhold Johan von Fersen och Anna Sophia von Ungern-Sternberg.

Hans von Fersen blev volontär 1700, kapten 1705, major 1710 och överste 1712. Han försvarade 1719 med framgång Eda skans, och blev samma år generalmajor av kavalleriet och 1720 generallöjtnant. Fersen anslöt sig under frihetstiden först till holsteinska partiet och uppträdde 1727 mot hannoverska alliansen men närmade sig sedan kungen, som 1731 trots rådets invändningar gjorde honom till president i Svea hovrätt. Vid 1734 års riksdag uppträdde von Fersen som kungens språkrör mot Arvid Horn. Han yrkade på ett förbund med Frankrike och Turkiet och var en av Hattpartiets grundare.

Hans von Fersen var 1712-1721 överste (generalmajors grad från 1719) och chef för Upplands ståndsdragonregemente.

Hans von Fersen gifte sig 1715 med grevinnan Eleonora Margareta Wachtmeister af Mälsåker, som var dotter till kungliga rådet Axel Wachtmeister.

Barn:
Carl Reinhold von Fersen, född 7 april 1716 i Stockholm, död 7 maj 1786 i Stockholm 
Axel von Fersen d.ä. född 5 april 1719, död 24 april 1794

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

Svenska militärer under 1700-talet
Svenska generaler
Hovrättspresidenter i Svea hovrätt
Svenska grevar
Hattpartiet
Balttyskar
Personer från Tallinn
Födda 1683
Avlidna 1736
Män

Hans 2
Patient

En patient är en person som är i kontakt med sjukvården för att erhålla en diagnos för sina besvär eller behandling för någon sjukdom. Ordet kommer från latinets pati, som betyder "lida" eller "tåla". Jämför även engelskans 'patient' (tålmodig).

Se även 
 Patientförening

Källor

Sjukvård
Huvudperson

En huvudperson eller protagonist är den centrala personen i till exempel en bok eller film, kring vilken verkets handling utspelar sig. Ordet protagonist kommer från grekiskans proto (tidig) och agonistes (tävlare, kämpe) och betecknade ursprungligen den första rollfigur som kom in på scenen.

Huvudpersoner i modern populärkultur drivs vanligen av en god vilja och är berättelsens hjälte. Huvudpersonen är den person som har antagonisten, om en sådan förekommer, som motståndare. Handlingen drivs ofta framåt av att huvudpersonen stöter på hinder av olika slag, varav antagonisten kan vara ett. Det är hos huvudpersonen som den största delen av läsarens sympati och identifikation skall ligga. Det är också vanligt att huvudpersonen är den rollfigur som utvecklas mest under berättelsen, till exempel går från snål till givmild som Ebenezer Scrooge.

Ett verk kan ha flera huvudpersoner. I Margaret Mitchells Borta med vinden är både Scarlett O'Hara och Rhett Butler huvudpersoner.
 
Efter protagonisten fanns ursprungligen en deuteragonist och en tritagonist. Dessa var de näst viktigaste och tredje viktigaste rollerna i en pjäs. Antagonisten spelades då av tritagonisten och deuteragonisten var protagonistens allierade eller älskade.

Se även
Antagonist (narratologi)

Externa länkar

Narratologi
Dramaturgi
Stereotyper och arketyper
Filmtermer