kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Spaniens Grand Prix 1989

Spaniens Grand Prix 1989 var det fjortonde av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1989.

Resultat
 Ayrton Senna, McLaren-Honda, 9 poäng
 Gerhard Berger, Ferrari, 6
 Alain Prost, McLaren-Honda, 4
 Jean Alesi, Tyrrell-Ford, 3
 Riccardo Patrese, Williams-Renault, 2
 Philippe Alliot, Larrousse (Lola-Lamborghini), 1
 Andrea de Cesaris, BMS Scuderia Italia (Dallara-Ford)
 Nelson Piquet, Lotus-Judd
 Derek Warwick, Arrows-Ford
 Jonathan Palmer, Tyrrell-Ford

Förare som bröt loppet 
 Eddie Cheever, Arrows-Ford (varv 61, motor)
 Emanuele Pirro, Benetton-Ford (59, snurrade av) 
 Alex Caffi, BMS Scuderia Italia (Dallara-Ford) (55, motor) 
 Martin Brundle, Brabham-Judd (51, snurrade av) 
 Mauricio Gugelmin, March-Judd (47, kollision) 
 Luis Pérez Sala, Minardi-Ford (47, snurrade av) 
 Thierry Boutsen, Williams-Renault (40, bränslepump)
 Olivier Grouillard, Ligier-Ford (34, motor) 
 Pierluigi Martini, Minardi-Ford (27, snurrade av) 
 Ivan Capelli, March-Judd (23, transmission)
 JJ Lehto, Onyx-Ford (20, växellåda) 
 Piercarlo Ghinzani, Osella-Ford (17, växellåda) 
 Alessandro Nannini, Benetton-Ford (14, snurrade av) 
 Stefano Modena, Brabham-Judd (11, elsystem)
 Nicola Larini, Osella-Ford (6, upphängning)
 Satoru Nakajima, Lotus-Judd (0, kollision)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Rene Arnoux, Ligier-Ford
 Pierre-Henri Raphanel, Rial-Ford
 Gregor Foitek, Rial-Ford

Förare som ej förkvalificerade sig
 Gabriele Tarquini, AGS-Ford
 Stefan "Lill-Lövis" Johansson, Onyx-Ford 
 Roberto Moreno, Coloni-Ford
 Michele Alboreto, Larrousse (Lola-Lamborghini) 
 Aguri Suzuki, Zakspeed-Yamaha
 Yannick Dalmas, AGS-Ford
 Bernd Schneider, Zakspeed-Yamaha
 Oscar Larrauri, EuroBrun-Judd 
 Enrico Bertaggia, Coloni-Ford

Noteringar
 Nigel Mansell i Ferrari fick ej delta eftersom han vägrat att lyda svart flagga i loppet innan i Portugal.

VM-ställning
 

1989 i Spanien
Spaniens Grand Prix
Talgkörtel

Talgkörtlar (lat. glandula sebacea) är körtlar i huden, ofta i hårsäcksmynningen, som avsöndrar fett (talg) i syfte att hålla huden mjuk, smidig och vattenavvisande. Talg innehåller även ämnen som försvårar bakterietillväxt. Vid sjukdomen seborré blir avsöndringen onaturligt hög, och vid avsöndringen på huvudet kan då mjäll bildas.

Talgkörtlar finns i störst koncentration i ansiktet, mitt på bröstet, på ryggen och i hårbotten. När körtlarna sätts igen, som en talgpropp, bildas finnar när den nedre delen av talgkörteln då blir inflammerad vilket sker mest i puberteten när produktionen är som störst.
Talgkörtlar är också mycket vanligt runt ollonkanten på unga pojkar. Dessa är helt naturliga och skall inte behandlas. Under vissa perioder kommer det fler, ibland är det färre.

Vårtgårdarna har en särskild sorts talgkörtlar som kallas Montgomerys körtlar.

Källor 

 Sjukvårdsrådgivningen, Huden, läst 25 maj 2011

Hudfysiologi
Körtlar
Guildford

Guildford () är en stad i grevskapet Surrey i sydöstra England. Staden är huvudort i distriktet med samma namn och ligger cirka 43 kilometer sydväst om centrala London. Den är belägen vid floden Wey. Tätorten (built-up area) hade  invånare vid folkräkningen år .

Guildford nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Geldeford/Gildeford. År 1131 omnämndes Guildford för första gången som stad. Guildford var under medeltiden en viktig handelsstad. I staden finns ruiner efter ett normandiskt slott och flera gamla byggnader, såsom Abbot's Hospital från 1600-talet.

Referenser

Externa länkar 

 
Orter i Surrey
Unparished areas i Surrey
Tidigare civil parishes i Surrey
Platser omnämnda i Domesday Book
Tom Verlaine

Tom Verlaine, ursprungligen Thomas Miller, född 13 december 1949 i Denville Township i Morris County, New Jersey, död 28 januari 2023 i New York, var en amerikansk sångare, gitarrist och låtskrivare, mest känd som frontman i rockbandet Television 1973–1978, 1992–1993 och 2002–2004. Efter Televisions första splittring 1978 arbetade han även som soloartist. Verlaine har tagit sitt namn från den franska symbolistpoeten Paul Verlaine.

Verlaine hade under senare år blivit en alltmer introvert musiker, som inte gärna blev igenkänd av fans. Han svarade nästintill alltid "nej" på frågan om han är Tom Verlaine från Television, ofta följt av ett skratt. Denna attityd var ett av Verlaines kännetecken och många intervjuande journalister har sagt att Verlaine inte verkar intresserad av att berätta om sig själv och sin musik. Obekväma frågor besvarade Verlaine ofta med tystnad samtidigt som han tittade ned i bordet eller på en av sina fågelkloliknande fingrar.

Han beskrev sin musik som "Quirky pop". Termen är från Verlaines sida menad som en skämtsam benämning på den musik han tycker sig utöva.

Diskografi, solo

Album

Singlar

Referenser

Externa länkar 
 The Wonder – Inofficiell webbplats om Tom Verlaine/Television

Amerikanska rockgitarrister
Amerikanska rocksångare
Personer från Wilmington, Delaware
Födda 1949
Avlidna 2023
Män
Amerikanska gitarrister under 1900-talet
Amerikanska sångare under 1900-talet
Musiker från Delaware
Mjäll

Mjäll är vita flagor, bestående av döda hudceller, som bildas på huvudets hårbotten. Eftersom hudceller normalt dör och flagnar bort är en liten mängd mjäll normalt och ganska vanligt. Några människor har dock en ovanligt hög förekomst av hudflagor. De som har extra tjockt hår kan få mjäll då vattnet i hårbotten efter duschning är kvar, vilket torkar ut håret. Dessa syns som vita eller grå fläckar i håret eller på den drabbades axlar. Mjäll innebär inte bara social genans; även fysiska besvär som rodnad och hudirritation kan uppstå. Vad mjäll orsakas av är inte klarlagt, men orsakas troligtvis av en jästsvamp som finns i huden på vuxna. Det finns två sorters mjäll, torr eller fet. Den torra flagnar av som snö, medan den feta ligger som en gulaktig beläggning i hårbotten. De flesta fall av mjäll kan behandlas med speciella schampon. 

Om man använder mycket och starka hårmedel kan mjällproduktionen öka.
 
Mjäll kan också vara ett symtom på seborré (om det är förknippat med rodnad eller klåda), psoriasis, svampinfektion eller huvudlöss. Klådan som uppstår kan få patienten att klia sig till den grad att huden spricker. Detta i sin tur ökar risken för infektioner, särskilt från stafylokocker och streptokocker.

Källhänvisningar

Externa länkar 
 

Hårmanifestationer
Hudmanifestationer
Postcard from Waterloo

Postcard from Waterloo är en singelskiva av den amerikanske sångaren, gitarristen och låtskrivaren Tom Verlaine. B-sida är "Days on the mountain". Singeln släpptes 1982 och skrevs och producerades av Tom Verlaine.

Musiksinglar 1982
Vegerbol

Vegerbol, förr Wegerbol, är en by i Värmskogs socken i Grums kommun. I närheten av Vegerbol finns sjön Lilla Vermelen, här har tidigare funnits en kvarn. I Vegerbol växte Lars Magnus Ericsson, grundare av LM Ericsson, upp och hans far Erik Eriksson var från byn.

Byn hade en silvergruva där det även bröts koppar. Under rekordåret 1848 lyckades man utvinna 438 kg silver.

I byn finns det i dag, utöver silvergruvan, som museum även LM Ericssongården där Lars Magnus Ericsson är född.

Referenser

Orter i Grums kommun
Gruvor i Värmland
Här är polisen

Här är polisen, även kallad Poliskonstapeln, är en barnvisa från första halvan av 1900-talet, skriven av Stina Nyström och Nils-Henrik Nyström. Sången handlar om polisens uppgifter i trafiken och samhället. Under 1970-talet fick sjungandet av sången utstå kritik, då många menade att man inte skall skrämma små barn med polisen så som mamman i sångens andra vers.

Inspelningar
En tidig inspelning gjordes av Nadja Hjärne-Ohrberg med Stig Holms ensemble den 28 september 1945, och släpptes på skiva i december samma år. Sången finns också inspelad av svenska polisen själva, med Motalapolisens manskör och Lennart Djärf på albumet Till glädje från 1980.

Publikation
Nu ska vi sjunga, 1943, under rubriken "Lekvisor"

Källor

Fotnoter

Svenska barnvisor
Polissånger
Trafiksånger
King Oliver

Joe "King" Oliver, född 11 maj 1885 i Aben, Louisiana, död 10 april 1938 i Savannah, Georgia, var en amerikansk jazzmusiker, kornettist och orkesterledare. 

Oliver hör till de stora pionjärerna inom den tidiga jazzen och var en av de första rikligt dokumenterade svarta jazzmusikerna på grammofonskiva. Han var berömd för sin improvisationsförmåga liksom sitt nyskapande bruk av sordiner. Han har själv nämnt Buddy Bolden som sin främsta inspiratör. King Oliver verkade i huvudsak i New Orleans och senare Chicago. Han räknas som en förgrundsfigur i den musikstil, som senare skulle komma att kallas New Orleans-stilen. Den unge Louis Armstrong skivdebuterade som Olivers andrekornettist 1923, och Armstrong talade igenom hela sin karriär mycket varmt om "Papa Joe" som sin läromästare. Bland andra kända musiker som medverkade i Olivers olika orkestrar kan nämnas Kid Ory, Johnny Dodds, Barney Bigard, Luis Russell och Red Allen.

Oliver komponerade också ett antal melodier som blivit standards inom jazzen, däribland Dippermouth Blues, Sweet Like This och Canal Street Blues. Två av Armstrong's mest kända inspelningar, West End Blues och Weather Bird är Oliver-kompositioner. Doctor Jazz har tillskrivits Oliver och Jelly Roll Morton. Dippermouth Blues blev senare genom en nyinspelning med Fletcher Henderson även känd som Sugarfoot Stomp.

Under 1930-talet dalade Olivers popularitet kraftigt och i kombination med problem med tänderna ledde detta till att han till slut tvangs ge upp sin musikerkarriär. Sin sista tid tillbringade han i armod som anställd vid en biljardsalong.

Referenser

Externa länkar 

 Joe Jazz.com: "King" Oliver, artikel av Peter Gerler 
 Joseph Oliver på RedHotJazz.com

Amerikanska jazzkornettister
Amerikanska orkesterledare
Musiker från Louisiana
Personer från Ascension Parish
Födda 1885
Avlidna 1938
Män
The High Road

The High Road är en liveinspelad mini-LP av Roxy Music. Albumet spelades in på The Apollo Theatre i Glasgow och gavs ut 1983.

Låtlista
"Can't Let Go" (Bryan Ferry) - 5:29 
"My Only Love" (Bryan Ferry) - 7:23 
"Like a Hurricane" (Neil Young) - 7:36 
"Jealous Guy" (John Lennon) - 6:10

Producerades av
Rhett Davis och Roxy Music

Medverkande
Bryan Ferry, Phil Manzanera, Andy Mackay, Neil Hubbard, Andy Newmark, Alan Spenner, Jimmy Maelen, Guy Fletcher, Michelle Cobbs, Tawatha Agee

Musikalbum 1983
I am an Astronaut

I am an Astronaut är en sång som spelades in av den brittiske sångaren Ricky Wilde 1972, då han var elva år gammal. Den är skriven av Rickys far, Marty Wilde samt Peter Shelley.

Den svenska punkrocksgruppen Charta 77 spelade 1988 in sången på sitt album White Face, en version som också återfinns på gruppens samlingsalbum Bly. "I am an Astronaut" spelades 2006 in som cover av gruppen Snow Patrol för Colours Are Brighter, ett samlingsalbum för Rädda barnen. Den fanns också som B-sida till gruppens singel Open Your Eyes.

1973 spelade den norska barn-artisten Anne Mette Torp och Terje Fjærns orkester in sången med norsk text av Eivind Torp och titeln "Jeg er en astronaut". Samma år spelade hon även in sången på svenska med titeln "Jag är en astronaut" som då gavs ut på singel med "Jag skulle önska" som B-sida. S. Carlberg anges som upphovsman till den svenska texten då den 1974 spelas in av barn från Boo-Nacka musikskola under ledning av Marianne Ottosson, Katarina och Karin Stigmark, Claes Dieden och Göran Wiklund och ges ut på albumet Barnens bästisar från samma år.

På engelska handlar texten om ett barn som leker olika äventyrslekar en sen kväll, bland annat att det är en astronaut. På svenska och norska handlar texten enbart om att barnet leker att det är en astronaut.

1985 spelades sången in på svenska av den då nio år gamla Linus Wahlgren. Texten hade då ändrats av Tommy Ekman, bland annat hade refrängens "Nu har jag landat och kanske strandat" ersatts av "Han är tuffing, en riktig liten hårding". År 2006 släppte Linus Wahlgrens systerson Benjamin Wahlgren Ingrosso, också han vid nio års ålder, en egen singelinspelning av Jag är en astronaut med samma text. På B-sidan finns Hej Sofia.

Det finns även en helt annan svensk text till sången; som handlar om att man ska se upp för bilarna i trafiken, och inleds med orden "När jag går ut och går...".

Källor

Barnvisor
Musiksinglar 2006
Sånger 1972
Sånger om rymdfart
Passepartout

Passepartout [pasparˈtuː] (franska passe-partout, fotografiram), är en ram för fotografier, gravyrer med mera som gjorts av en pappskiva eller liknande i vilken man gjort en utskärning för bilden.

Ramen läggs bakom en glasskiva för att undvika att bilden kommer i direkt kontakt med glaset. På så sätt skyddas bilden mot åldrande.  

Konsttermer
Zak Starkey

Zak Starkey, född 13 september 1965 i London, är en brittisk musiker, som är känd som trummis i The Who och, fram till den 12 maj 2008, i Oasis. Han är son till Beatles-medlemmen Ringo Starr (egentligen Richard Starkey). 

Zak Starkey ersatte Kenney Jones som trummis i det engelska rockbandet The Who 1996. Han lämnade The Who 2004 för att medverka på Oasis sjätte studioalbum Don't Believe The Truth. Han medverkade även på Oasis världsturné under 2005 och 2006. När Oasis sedan tog ett sabbatsår under resten av 2006 spelade Starkey därefter återigen med The Who, under gruppens första världsturné på flera år. Starkey var också trummis på Oasis sjunde studioalbum Dig Out Your Soul (2008), men den 12 maj 2008 tillkännagavs att han skulle ersättas som trummis av Chris Sharrock i Oasis.

Att spela med The Who var en barndomsdröm för Starkey, han fick sina första trumlektioner av Keith Moon, som dessutom var hans gudfar.

Starkey har även spelat trummor i sin pappas band, "Ringo Starr & His All-Starr Band".

Diskografi (urval)
Album
Artists United Against Apartheid – Sun City (1985)
Roger Daltrey – Under a Raging Moon (1985)
Eddie Hardin – Wind in the Willows (1985)
Mike d'Abo – Indestructable (1987)
ASAP – Silver and Gold (1989)
Pete York – Super Drumming II (1989)
Ringo Starr – Ringo Starr and His All-Starr Band (1990)
Ringo Starr – Ringo Starr and His All-Starr Band Volume 2: Live from Montreux (1993)
Tony Martin – Back Where I Belong (1992)
Robert Hart – Robert Hart (1992)
Eikichi Yazawa – Anytime Woman (1992)
The Semantics – Powerbill (1996)
John Entwistle – The Rock (1996)
Simon Townshend – Among Us (1996)
Ringo Starr – Ringo Starr and His Third All-Starr Band-Volume 1 (1996)
Eddie Hardin – Wizard's Convention, Vol. 2 (1997)
The Lightning Seeds – Tilt (1999)
Sasha – Surfin' on a Backbeat (2001)
Johnny Marr and the Healers – Boomslang (2003)
The Who – Then and Now (2004)
Oasis – Don't Believe the Truth (2005)
The Who – Endless Wire (2006)
Broken English – The Rough with the Smooth (2007)
Oasis – Dig Out Your Soul (2008)
The Who – Who (2019)

Externa länkar

Zac Starkey på AllMusic
Zac Starkey på Discogs

Brittiska rockmusiker
Brittiska trummisar
Medlemmar i Oasis
Män
Födda 1965
Levande personer
MSS

MSS kan syfta på:

MSS –  kommunalt verk i Malmö, se Malmö stads spårvägar
MSS – en svensk schackklubb i Motala, se Motala Schacksällskap
MSS – ett simsällskap i Motala, se Motala Simsällskap
MSS – en truppslagsgemensam fack- och funktionsskola inom svenska armén, se Markstridsskolan
MSS – ett segelsällskap i stadsdelen Limhamn-Bunkeflo i Malmö, se Malmö segelsällskap
Humphry Davy

Sir Humphry Davy, född 17 december 1778 i Penzance i Cornwall, död 29 maj 1829 i Genève i Schweiz, var en brittisk kemist.

Davy växte upp under fattiga förhållanden men skaffade sig genom egna studier sådana kunskaper, att han 1801 blev professor vid Royal Institution i London och snart därefter medlem av Royal Society och 1820 dess president. 1800–13 utförde Davy sina främsta arbeten, och omstaltade därigenom delvis hela den kemiska vetenskapen. Senare gjorde en förlamande sjukdom hans arbetsförmåga alltmer begränsad. På grund av sina iakttagelser över den elektriska strömmens verkningar på kemiska föreningar och uppträdande av elektriska spänningar vid kemiska reaktioner uppställde Davy en elektrokemisk teori, där den kemiska frändskapen som orsak till de kemiska reaktionerna framkallas av den elektriska spänningen. Denna teori utvecklades senare närmare av Jacob Berzelius. Dessa undersökningar ledde även till upptäckten av alkalimetallerna natrium och kalium samt till upptäckten att klor inte var, som man tidigare antagit, en syreförening utan ett grundämne. I analogi därmed visade Davy även, att saltsyra inte var syrehaltig utan en förening av väte och klor, vilket blev av stor betydelse för teorin om syrors natur. Davy var även först att framställa metallerna kalcium, strontium, barium och magnesium.

Davy gjorde även upptäckter inom andra områden av kemins, som närmare studier av ammoniumamalgam, fosgen, jod, fosforväte och över förbränningsfenomenen. Genom populära föreläsningar bidrog han till att höja intresset för kemi, och var en av de första att uppmärksamma kemins betydelse i vardagslivet. Han uppfann även 1815 en gruvlampa (Davys säkerhetslampa) som användes i gruvor där metan förekom och på så sätt kunde gruvarbetarna arbeta under tryggare förhållanden. Lampan omgavs av ett metalltrådsnät vars värmeledningsförmåga förhindrade upphettning av metangasen, och dessutom genom en blåaktig låga varnade för gasens förekomst i gruvgångarna. Davys viktigaste experimentalundersökningar är publicerade i Philosophical Transactions. Efter hans död utgavs hans samlade skrifter av brodern, John Davy.

Medan han arbetade som laboratorieassistent i Bristol kom han på hur lustgas påverkade andningsvägarna.  Han tilldelades Copleymedaljen 1805, Bakerian Medal årligen 1806–1811 samt 1826, Rumfordmedaljen 1816 och Royal Medal 1827.

Davy invaldes 1810 som utländsk ledamot nummer 197 av Kungliga Vetenskapsakademien.

Nedslagskratern Davy på månen är uppkallad efter honom.

Referenser

Externa länkar 

Brittiska kemister
Upptäckare av grundämnen
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Royal Society
Mottagare av Copleymedaljen
Mottagare av Rumfordmedaljen
Mottagare av Royal Medal
Kemister under 1800-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Personer från Cornwall
Födda 1778
Avlidna 1829
Män
Svensk uppslagsbok
Still

Still är ett samlingsalbum med ovanliga Joy Division-låtar, tillsammans med en live-inspelning av deras sista uppträdande som ägde rum på University of Birmingham den 2 maj 1980. Bland låtarna finns också en cover av The Velvet Undergrounds "Sister Ray" som spelades in live på Moonlight Club i London den 3 april 1980.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Joy Division (Ian Curtis/Peter Hook/Stephen Morris/Bernard Sumner), om annat inte anges.

Sida A
"Exercise One"
"Ice Age"
"The Sound of Music"
"Glass"
"The Only Mistake"
"They Walked in Line"
"The Kill"
"Something Must Break"
"Dead Souls"
"Sister Ray" (John Cale/Sterling Morrison/Lou Reed/Maureen Tucker)

Sida B
"Ceremony"
"Shadowplay"
"Means to an End"
"Passover"
"New Dawn Fades"
"Transmission"
"Disorder"
"Isolation"
"Decades"
"Digital"

Låt 11 till 20 är från uppträdandet på Birminghams universitet 2 maj 1980.

Externa länkar
 Joy Division CD @ Joy Division - The Eternal

Samlingsalbum 1981
Album av Joy Division
Engelskspråkiga samlingsalbum
Brittiska samlingsalbum
Oscar Hullgren

Carl Oscar Hullgren, född 10 augusti 1869 i Målilla, död 27 april 1948 i Högalids församling, Stockholm, var en svensk   marinmålare.

Oscar Hullgren uttryckte havet i lugn och storm, med motiv från Lofoten och stränder vid Medelhavet. 
Han utbildade sig vid Kungliga Konsthögskolan i Stockholm och senare för Hubert von Herkomer i Storbritannien. Han vistades senare i medelhavsländerna och på Christiansø vid Bornholm, där han utbildade sig till en framstående havsmålare.

Han erhöll kungliga medaljen vid Konstakademien 1897 och hade en utställning i Göteborgs konsthall 1–17 mars 1935.

Oscar Hullgren är bland annat representerad på Nationalmuseum  (Strand vid Rimini), Göteborgs konstmuseum  (Det gamla tornet), Kalmar konstmuseum, Kalmar läns museum, Norrköpings konstmuseum  och Malmö konstmuseum (Efter solnedgång). Han är gravsatt i Högalids kolumbarium i Stockholm.

Källor

Noter

Svenska marinmålare
Män
Födda 1869
Avlidna 1948
Personer från Målilla socken
Svenska målare under 1900-talet
Ledamöter av Konstakademien
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Aussie

Aussie kan syfta på:

Aussie – invånare i Australien, se australiensare
Aussie – den valuta som används i Australien, se Australisk dollar
Aussie – smeknamn på hundrasen Australian shepherd 
Aussie – smeknamn på hundrasen Australisk terrier
Aussie rules football – ett bollspel som främst spelas i Australien, se Australisk fotboll
"Aussie Aussie Aussie! Oi oi oi!" – den vanligaste hejaramsan som ropas i alla sportsammanhang som Australien deltar i. Kan upprepas hur många gånger som helst.

Se även
Australien
Alien Sex Fiend

Alien Sex Fiend är ett av 1980-talets stora gothband. Sångaren Nick Fiend är känd för sitt något konstiga utseende.

Alien Sex Fiend bildades på klubben Batcave i London (där Nik arbetade) av makarna Wade tillsammans med David James (aka. Yaxi Highrizer (gitarrist)) och Johnny "Ha Ha" Freshwater (trummis). Bandet blev snabbt känt inom den gotiska musikscenen för sin psychobilly, mörka elektroniska musik, starka samplingar och loopingar samt mixade röster. Wade hade tidigare varit medlem i de Alice Cooper-inspirerade banden The Earwigs och Mr. & Mrs. Demeanour, och senare även punkbandet Demon Preachers (senare kända som The Demons). De spelade in en kassett (The Lewd, The Mad, the Ugly and Old Nick) tillsammans med Martin Glover från Killing Joke, vilket gav dem publicitet i den brittiska musikpressen. De skrev kontrakt med Cherry Red-etiketten Anagram Records, och släppte där sin första singel, "Ignore the Machine" i augusti 1983. Bandet blev snabbt framgångsrika på den brittiska independentlistan med denna singel och nådde sjätte plats. Efter detta har ytterligare elva singlar och fem fullängdsskivor hamnat bland de 20 bästa placeringarna fram till 1987.

Alien Sex Fiend blev också populära i Japan och släppte en live-skiva inspelad där 1985. Freshwater lämnade bandet 1985 och gruppen fortsatte på tre medlemmar och medverkade på Alice Coopers turné The Nightmare Returns 1986. Bandet blev 1988 en duo bestående av makarna Wades när James lämnade. De spelade in en singel under namnet The Dynamic Duo innan de fortsatte under namnet Alien Sex Fiend, där de använde elektroniska instrument och samplingar mer som del av deras ljud. Rat Fink Jr. (trummor och gitarr) och Doc Milton (keyboard) anslöt sig till bandet som nu återigen blev fyra medlemmar. 1996 blev Alien Sex Fiend åter en duo när både Fink och Milton lämnade bandet (Milton fortsatte spela trummor i UFX). Duon startade det egna skivbolaget 13th Moon samma år.

Diskografi (i urval)

Studioalbum
Alien Sex Fiend (1982)
	

Acid Bath (1984)	

Possessed (2018)

Livealbum

EP

Inferno: The Mixes (1995)

Samlingsalbum (urval)

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Alien Sex Fiend på allmusic.com
Diskografi på Discogs
 

Brittiska musikgrupper
Gothrockgrupper
Dahlia Grey

Dahlia Grey, född den 14 februari 1972 i Seattle, Washington, är en amerikansk porrfilmsskådespelerska och producent.

Dahlia Grey, alias Dalia, Jamie Dion eller Jami Dion började i porrbranschen 1992. Hon började som strippa när hon var 19 år. Kort därefter kontaktades hon av en agent för några pornografiska magasin.

I mars 1992 hamnade hon på omslaget till porrtidningen Hustler under namnet Alicia och blev även Pet of the Month i Penthouse samma år under sitt alias Jami Dion.

Dahlia har medverkat i nästan 30 porrfilmer eller erotiska filmer, de flesta regisserade av Andrew Blake.

Externa länkar
 Dahlia Grey

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska porrskådespelare
Födda 1972
Kvinnor
Levande personer