kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Segelflygplan

Segelflygplan är ett roderstyrt luftfartyg som primärt framdrivs av tyngdkraft som omvandlas till fart framåt när flygplanet befinner sig i en lång flack dykning. Lyftkraft för att hålla det flygande genereras samtidigt. För att vinna höjd måste antingen en bogsering ske (i samband med start) eller måste en naturkraft utnyttjas till exempel termik, hang- och våguppvindar.

Olika segelflygplanstyper
Ett av de vanligaste segelflygplanen i Sverige är Scheibe Bergfalke som har brukats som skolflygplan sedan slutet av 1950-talet. Det är tillverkat av ett stålrörsskelett som sedan klätts med duk. Flygplanet har plats för 2 personer. Ett annat sätt att konstruera tidiga segelflygplan var att tillverka kroppen av träspant som sedan täcktes med faner och duk. Teknisk utveckling har i dag lett till att segelflygplan tillverkas av olika kompositmaterial som sedan täcks med gelcoat.
 
Vissa segelflygplan kan vara försedda med en motor som ersätter tyngdkraften som energikälla. Motorsegelflygplanen är uppdelade i tre huvudgrupper: TMG (Touring Motor Glider), SLG (Self Launching Glider, självstartare) och SSG (Self Sustaining Gliders). TMG-varianten fungerar i princip som ett vanligt motorflygplan men har alltså möjlighet att segelflyga trots att motorn/propellern inte fälls in, SLG kan starta utan att bogseras eller vinschas upp och fäller in motorn/propellern i kroppen när tillräcklig höjd nåtts, medan SSG bara kan använda sin motor i luften för att kunna återvända till startplatsen (hemflygningsmotor). Vanligtvis är motorerna i TMG 4-taktsmotorer och i SLG/SSG 2-taktsmotorer, men några segelflygplan har på försök modifierats och försetts med små jetmotorer. Några tillverkare av självstartande flygplan: Stemme, DG, Schemph Hirth, Schleicher, för att nämna några exempel.

Prestanda
Segelflygplanets prestanda mäts bland annat i glidtal och minsta sjunkhastighet. Glidtal är ett teoretiskt värde på hur långt ett flygplan kan nå från en bestämd höjd utan att ändra farten. Glidtalet försämras när man flyger mycket fort eller mycket långsamt. Bergfalken har ett bästa glidtal på 1:28 vid farten 70 km/h medan dagens tävlingsflygplan närmar sig 1:60. Sjunkhastighet är höjdförlust per tidsenhet, vanligen m/s. För Bergfalken är minsta sjunkhastighet 0,65 m/s vid 65 km/h.

De längsta flygningarna som gjorts är över 300 mil.
De snabbaste flygningarna som gjorts har en genomsnittsfart på över 250 km/h.
De högsta flygningarna som gjorts är över 15000 meter.
Man har slutat slå rekord i uthållighetsflygning (det blev en flygsäkerhetsrisk).
 
Moderna segelflygplan konstrueras efter de gemensamma europeiska föreskrifterna JAR-22 (Joint Aviation Requirements).

Se även
Segelflyg
Glidflygplan

Referenser  

Luftfarkoster
Flygplan
Segelflyg
Chokladkaka

Chokladkaka kan dels syfta på bakverk innehållande choklad eller kakaopulver, dels ett större stycke godischoklad/blockchoklad bestående av flera sammansatta chokladbitar. Chokladkakor kan förutom choklad innehålla andra smaksättare som exempelvis nötter, mandel, kokos eller russin.

Den första chokladkakan tillverkades 1847 och 1875 framställdes mjölkchoklad i Schweiz.

Bildgalleri

Referenser 

Choklad
Desserter
Klassisk filologi

Klassisk filologi är studiet av de klassiska språken klassisk grekiska och latin och deras litteratur. Den moderna klassiska filologin anses ha grundats av Erasmus av Rotterdam (1466–1536).

En klassisk filolog är en forskare inom klassisk filologi. En grecist är specialiserad på grekiskan och en latinist är specialiserad på latinet.

Filologi
Klassiska språk
Bernhard Bolzano

Bernhard Placidus Johann Nepomuk Bolzano, född den 5 oktober 1781 i Prag, död där den 18 december 1848, var en böhmisk filosof och matematiker.

Bolzano avlade 1804 prästexamen vid Karlsuniversitetet. År 1805 blev Bolzano katolsk professor i religionsfilosofi vid universitetet i Prag, men avskedades 1820, därför att han ansågs ha framställt kätterska lärosatser. Som teolog var han rationalistisk och som filosof anhängare av Leibniz. Som matematiker publicerade Bolzano några arbeten rörande funktionsteori, vilka länge förblev obeaktade, men senare erkändes vara av stor betydelse och förelöpare till modernare teorier för funktionen av en reell variabel.

I sin stora Wissenschaftslehre 1 - 4 (1837) behandlade han logiska, kunskapsteoretiska och psykologiska frågor och föregep därvid flera viktiga läror i modern logik. Bland annat gjorde han skarp skillnad mellan omdömet eller tanken som själslig upplevelse och omdömets eller tankens innehåll, som äger bestånd oberoende av upplevelsen.

Som matematiker gjorde han en betydelsefull insats bland annat med Paradoxen des Unendlichen (1851) där han i vissa delar föregrep den av Georg Cantor (1845 - 1918) framlagda teorin om transfinita tal.

Källor

Noter

Externa länkar

 Bernard Bolzano's Theory of Science (Engelsk)

Österrikiska matematiker
Österrikiska filosofer
Religionsfilosofer
Upplysningstidens filosofer
Österrikiska professorer
Personer verksamma vid Karlsuniversitetet
Personer från Prag
Födda 1781
Avlidna 1848
Män
Alumner från Karlsuniversitetet
Aiakos

Aiakos, latinsk namnform Aeacus, var i grekisk mytologi, son till Zeus och flodguden Asopos' dotter Aigina.

Historia
Aiakos föddes på den efter modern uppkallade ön Aigina. Han härskade där över sitt folk, myrmidonerna, som enligt sagan var myror som förvandlats till människor. Zeus' maka Hera var svartsjuk över sin makes kärleksförhållande till Aigina och sände därför en landsplåga till Aiakos' folk.  

Aiakos härskade över myrmidonerna med så mycken mildhet, rättvisa och klokhet, att gudarna efter hans död satte honom att tillsammans med Minos och Rhadamanthys skipa rätt i de dödas rike. 

På Aigina hade Aiakos en helgedom, där aiginetiska segrare i festspelen hängde upp sina kransar. Aiakos ättlingar, aiakiderna (aeaciderna), var Telamon, far till Ajax, och Peleus, far till Akilles. Med en havsnymf hade han dessutom sonen Fokos, som mördades av sina bröder, varpå Aiakos drev dessa i landsflykt.

Källor 

Personer i grekisk mytologi
Kom Jesus, kom Immanuel

Kom Jesus, kom Immanuel är en gammal psalm med förmodat ursprung i en latinsk text från 1100-talet. Psalmen är översatt till engelska av John Mason Neale 1851 och fick sin svenska text av Anders Frostenson 1984.

Musiken "Veni Emmanuel" är en medeltida processionshymn för franska franciskanernunnor i arrangemang av Thomas Helmore 1856.

Texten bygger på många profetord. Titeln kommer från Jesaja 7:14: "Då skall Herren själv ge er ett tecken: Den unga kvinnan är havande och skall föda en son, och hon skall ge honom namnet Immanu El, 'Gud med oss'." Immanuel är 'Gud med oss' på hebreiska.

"Du som har nyckeln i din hand" syftar på Jes 22:22: "I hans vård skall jag lämna nyckeln till Davids kungahus. Där han öppnar skall ingen stänga, där han stänger skall ingen öppna" och ord ur Jesaja 9:6: "Väldet är lagt på hans axlar".

"Din stav" finns i den engelska texten i Jesaja 11:1 "rod" - stav. Vi har översättningen 'rot': "En gren skall växa ur Jishajs avhuggna stam, ett skott skall skjuta upp ur hans rot." Jishaj var kung Davids far.

"Morgonstjärna" syftar på ord i Lukas 1:79 "en soluppgång för dem som är i mörkret och i dödens skugga" i en annan översättning.

Publicerad som
Nr 423 i Den svenska psalmboken 1986 under rubriken "Advent".
Nr 837 i Sång i Guds värld Tillägg till Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland 2015 under rubriken "Kyrkoåret".

Se även
 O-antifonerna

Externa länkar
Den engelska melodin kan avlyssnas på:
Cyberhymnal

Brittiska psalmer
Ludolph van Ceulen

Ludolph van Ceulen, född 28 januari 1540 i Hildesheim, död 31 december 1610 som professor i befästningskonst vid universitetet i Leiden, holländsk matematiker. (Ceulen, nu Keulen, är holländska för Köln.) 

Ludolph van Ceulen bestämde, med en mycket noggrann approximation, förhållandet mellan periferin (omkretsen) och diametern i en cirkel. Det irrationella tal, som uttrycker detta förhållande, uträknades av Ludolph intill 35:e decimalen och kallades i äldre nederländsk litteratur "Ludolphs tal". Förhållandet betecknas numera med den grekiska bokstaven π (pi, Leonhard Euler). 

Ludolph van Ceulen författade bland annat De arithmetische en geometrische fondamenten (utgiven 1615).

Han är begravd i Pieterskerk i Leiden, Nederländerna.

Asteroiden 10438 Ludolph är uppkallad efter honom.

Se även 
Pi

Referenser 

Nederländska matematiker
Födda 1540
Avlidna 1610
Män
Personer från Hildesheim
William Emerson

William Emerson, född 1701, död 1782, engelsk matematiker.

Emerson var en tid lärare och levde senare som privatman. Han utgav omkring trettio arbeten i matematik, av vilka det mest bekanta är The method of increments (1763), en för sin tid ganska förtjänstfull framställning av differenskalkylen.

Källor
 

Engelska matematiker
Födda 1701
Avlidna 1782
Män
Ugglan
Lodovico Ferrari

Lodovico Ferrari, född 1522 i Bologna, död där 1565, italiensk matematiker.

Ferrari upptäckte sättet att lösa en fjärdegradsekvation. Han gav inte ut något eget matematiskt arbete, men hans upptäckt offentliggjordes av hans lärare Cardanus i arbetet Ars magna (1545).

Källor

Externa länkar 

Italienska matematiker under 1500-talet
Födda 1522
Avlidna 1565
Män
Ugglan
Personer från Bologna
Scipione del Ferro

Scipione del Ferro, född 6 februari 1465 i Bologna, död där 5 november 1526 som professor vid universitetet, italiensk matematiker.

Ferro var den förste som lyckades lösa tredjegradsekvationer. Hans upptäckt offentliggjordes först efter hans död av Cardanus i arbetet Ars magna (1545).

Källor

Externa länkar 
 Scipione del Ferro, engelsk biografi i McTutor-projektet.

Italienska matematiker
Födda 1465
Avlidna 1526
Män
Thomas Fincke

Thomas Fincke (även Finck eller Finkius), född den 4 januari 1561 i Flensburg i hertigdömet Slesvig, död den 24 april 1656 i Köpenhamn, var en dansk läkare och matematiker.

Fincke studerade från 1577 utomlands, i synnerhet i Montpellier och Padua, kallades 1590 till professor i matematik vid Köpenhamns universitet samt blev 1603 professor i medicin, och innehade denna tjänst längre tid än någon annan dansk universitetsman då. Efter 1641 höll han dock inga föreläsningar. Hans son Jacob och fyra mågar (bland andra Caspar Bartholin den äldre och Ole Worm) blev professorer under hans livstid, och under hela 1600-talet var hans ättlingar rådande vid universitetet. Fincke införde de trigonometriska funktionerna tangens och sekans (i sin bok Geometria rotundi, 1583).

Källor

Noter 

Danska professorer i matematik
Danska professorer i medicin
Alumner från Köpenhamns universitet
Alumner från Paduas universitet
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Matematiker under 1500-talet
Matematiker under 1600-talet
Danska forskare under 1500-talet
Danska forskare under 1600-talet
Personer från Flensburg
Födda 1561
Avlidna 1656
Män
Ugglan
Hermann Grassmann

Hermann Günther Grassmann, född den 15 april 1809 i Stettin, död där den 26 september 1877, var en tysk matematiker. Han var bror till Robert Grassmann.

Grassmann efterträdde sin 1852 avlidne far, Justus Günther Grassmann, som professor i matematik vid gymnasiet i Stettin. Han skapade genom Ausdehnungslehre (1844) en ny gren av matematiken, i vilken geometri ingick som en särskild del. Grassmanns metoder består huvudsakligen i användningen av nya komplexa tal med flera enheter än den reella och imaginära. 

Grassmann var även orientalist och författade bland annat Wörterbuch zum Rig Veda (1873–1875) och översatte hela Rig Veda (1876–1877).

Se även 
Grassmannalgebra
Grassmannmångfald
Grassmannmått
Grassmanns lag

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Tyska gymnasieprofessorer
Tyska orientalister
Tyska matematiker
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Hedersdoktorer vid Tübingens universitet
Tyska översättare
Tyskspråkiga översättare
Matematiker under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Stettin
Födda 1809
Avlidna 1877
Män
Ugglan
Labrador

Labrador kan syfta på:

 Labrador retriever – en hundras från Storbritannien
 Labrador (skivbolag) – ett svenskt skivbolag

Geografi
 Labradorhalvön – en halvö i Kanada i nordöstra Nordamerika
 Labrador (region) – en region på Kanadas östkust
 Newfoundland och Labrador – en provins i Kanada

Mineral
 Labradorsten – en magmatisk djupbergart uppbyggd av fältspat, se anortosit
 Labradorit – en kalcium-natriumfältspat och en väsentlig beståndsdel i eruptivbergarter bland annat anortosit
 Labrador – ett handelsnamn för en syenitisk bergart eller en typ av monzonit, se larvikit

Se även
 Labrador Lake
Hooverdammen

Hooverdammen (, tidigare Boulder Dam), är en dammbyggnad över Coloradofloden mellan USA-delstaterna Nevada och Arizona, 48 kilometer sydöst om Las Vegas. Kraftverksdammen är en 222 meter hög valvdamm av betong. Byggandet pågick från 1931 till 1936, under tiden för Den stora depressionen. Dammbyggnaden är uppkallad efter Herbert Hoover, som var USA:s president när det startade. Detta namnval var kontroversiellt. Dammbyggnaden invigdes 30 september 1935 av president Franklin D. Roosevelt. Den var då resultatet av en enorm arbetsinsats av tusentals arbetare och hade kostat mer än hundra människoliv. 
Den konstgjorda sjö som dammbyggnaden dämmer upp heter Lake Mead.

Ravinen Black canyon och den närliggande Boulder canyon hade utretts sedan ungefär år 1900 med avseende på möjligheten att anlägga en kraftverksdamm där. Dammen skulle säkra tillgången till vatten för städer och jordbruk i södra Kalifornien och Arizona. Den innebar också ett skydd mot översvämningar till följd av snösmältningen i Klippiga bergen som tidigare hotade boende längs floden. Även elproduktion var ett viktigt syfte. Projektet beslutades av Kongressen år 1928. Ett konsortium som kallades Six Companies, Inc. fick uppdraget och arbetet påbörjades i början av 1931. Ingen hade tidigare uppfört en så stor betongkonstruktion och tekniker som användes var oprövade. Det torra och heta vädret på platsen och bristen på samhällsfunktioner innebar också stora svårigheter för projektet. Men den färdigbyggda dammen överlämnades till de federala myndigheterna 1 mars 1936, vilket var 2 år tidigare än planerat. 

Kraftverket har genom sin produktion av elektricitet haft stor betydelse för utvecklingen inte minst i Las Vegas. Effekten är numera 2 080 MW. Det är den största uppdämda volymen i USA, när den är fylld.  

Fördämningen ligger nära staden Boulder City, en stad som ursprungligen byggdes för att hysa personalen som deltog i dammbyggnadsprojektet. Staden ligger ungefär 5 mil sydost om Las Vegas i staten Nevada . 

Den intensivt trafikerade vägen U.S. Route 93 löpte tidigare längs dammens krön. Under 2010 öppnades en ny motorvägsbro som leder U.S. Route 93 förbi dammen. Dammen är tillsammans med bron ett av de stora turistmålen i området. Hooverdammen har närmare en miljon besökare per år.   

En kopia av dammen återfinns i TV-spelen Grand Theft Auto San Andreas, Goldeneye: Rogue Agent och Fallout: New Vegas.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Arizona
Byggnader och anläggningar i Nevada
Vattenkraftverk i USA
Dammar i USA
Coloradoflodens avrinningsområde
Mohave County
The Last Days of Disco

The Last Days of Disco är en amerikansk komedifilm från 1998 i regi av Whit Stillman. I huvudrollerna ses Chloë Sevigny och Kate Beckinsale.

Handling 
En komedi om en grupp yuppies som är karriär- och relationshungriga och som alla älskar disco.

Rollista i urval 
Chloë Sevigny – Alice Kinnon
Kate Beckinsale – Charlotte Pingress
Chris Eigeman – Des McGrath
Mackenzie Astin – Jimmy Steinway
Matt Keeslar – Josh Neff
Robert Sean Leonard – Tom Platt
Jennifer Beals – Nina Moritz
Matthew Ross – Dan Powers
Tara Subkoff – Holly
Jaid Barrymore – Francesca/Tiger Lady

Externa länkar 
 
 

Amerikanska filmer 1998
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
1980-talet på film
New York på film
Filmer i regi av Whit Stillman
Journalisthögskolan i Stockholm

Journalisthögskolan i Stockholm (JHS) var en högskola skapad 1967, som 1977 införlivades vid Stockholms universitet vid centrum för masskommunikationsforskning.

Se även 
 Journalisthögskolan i Göteborg
 Journalistutbildning i Sverige

Källor 
Journalistutbildningarna i högskolan – en utvärdering (2000) Stockholm:Högskoleverkets rapportserie 2000:3 R
Uttag från universitets- och högskoleregistret
Gardeström, E. (2006) Journalistutbildningens tillkomst i Sverige Uppsala universitet 060928 
À jour – Om journalistutbildning (1975) Stockholm:SOU 1975:25 
Hadenius, S. & Weibull, L. (2003) Massmedier – En bok om press, radio & TV. Albert Bonniers Förlag 
Hanell, T., Malm, M., Niklasson, Y. (2004) Mindervärdeskomplex? – En jämförande studie av studenter på journalistutbildningarna JMK och JMM B-uppsats vid programmet journalistik och multimedia, Södertörns högskola

Ej längre existerande universitet och högskolor i Sverige
Stockholms universitet
STOL

För andra betydelser, se Stol (olika betydelser).

STOL är en engelskspråkig akronym för Short Take-Off and Landing, på svenska kort start- och landningsträcka, som normalt används om flygplan med förmåga att kunna starta och landa på kort sträcka, vanligen definierat som upp till 1000 fot, cirka 300 meter. Exempel på kända flygplan med STOL-egenskaper är Fieseler Storch, Piper Super Cub,  Antonov An-2 (NATO beteckning Colt), De Havilland Canada Twin Otter, Britten-Norman Islander och Dornier 228.

Inom trafikflyget förekommer beteckningen STOL om banor kortare än cirka 1500 m. I första hand är det propellerplan som används för dessa. 

I Norge finns ett 30-tal flygplatser med bana på 800-900 m, och på Grönland cirka 10 stycken. På dessa används planet Bombardier DHC-8-100 eller -200. År 2010 slutade dessa modeller att tillverkas, och efterföljaren DHC-8-400 kräver längre bana. Någon annan flygplansmodell som tar fler än 19 passagerare och kan använda 800-metersbanor finns därefter inte att köpa. De höga oljepriserna kring 2010 medförde vissa ändringar som syftar till mindre bränsleförbrukning, såsom kortare vingar, som innebär krav på högre starthastigheter vilket kräver längre banor. 
I Norge och Grönland finns efter 2010 planer på att förlänga eller lägga ner nästan alla 800-metersbanor, vilket måste vara klart när nuvarande plan blir för gamla omkring 2030. De som läggs ned ska ersättas av nya flygplatser eller förbättrad väg till en större flygplats. Några flygplatser i Norge med få passagerare planeras behålla samma bana och beflygas med mycket små plan.

Se även 
 VTOL

Externa länkar 

Akronymer
Flygteknik
Accent

Accent kan avse:

Språk 
 Accent – en person talar ett andraspråk med avvikande språkljud, språkrytm och intonation, se brytning (språk)
 Accenttecken – en liten streckmarkering som används i skrift
 Ordaccent – en fonetisk term som avser hur ord betonas
 Tonaccent – en fonetisk term som avser grundtonskontur

Övrigt 
 Accent (båtmodell) – en segelbåt konstruerad av Peter Norlin och bygd av Albin Marin
 Accent (publikation) – tidning utgiven av IOGT-NTO
 Hyundai Accent –  en personbil tillverkad av Hyundai Motor Company
Marshallesiska

Marshallesiska (Kajin M̧ajeļ eller Kajin Majõl) är ett mikronesiskt språk (inom den malajo-polynesiska språkgruppen) som talas på Marshallöarna, där det har officiell status, samt på Nauru. Det finns två dominerande dialekter: östlig (ratak) och västlig (rälik). År 1979 hade det omkring 43 900 talare på Marshallöarna och närmare 50 000 talare totalt.

Språket skrivs med latinska alfabetet. Bibeln översattes till marshallesiska år 1982.

Ortografi

Det finns två ortografiska system för att skriva marshallesiska, ett äldre, som fortfarande är det mest använda, och ett nyare. Både innehåller en rik mängd diakritiska tecken, som i bönen Ave Maria i nyare ortografi här nedan:
Io̧kwe eok Maria, kwo lōn̄ kōn
menin jouj;
Irooj ej pād ippam̧.
Kwo jeram̧m̧an iaan kōrā raņ im
ejeram̧m̧an ineen lo̧jiōm̧, Jesus.
O Maria kwojarjar, jinen Anij,
kwōn jar kōn kem rijjerawiwi.
Kiiō im ilo iien
amwōj mej. Amen.

Källor

Marshallöarnas samhälle
Malajo-polynesiska språk
Språk i Oceanien
James Gregory (matematiker)

James Gregory, född i november 1638 i Aberdeen, död i oktober 1675, var en skotsk matematiker, optiker och astronom.

Gregory blev efter en flerårig vistelse i Italien professor i matematik 1669 i S:t Andrews i Skottland och 1675 vid universitetet i Edinburgh. Gregory gav de första exemplen på Maclaurinserier för trigonometriska funktioner. Dessa serier uppkallades senare efter Colin Maclaurin. Några dagar före sin död blev han plötsligt blind, under det han var sysselsatt med att observera Jupiters månar. 

Gregory var bekant genom uppfinningen av det så kallade Gregoryteleskopet och offentliggjorde idén till dess konstruktion 1663.

Källor

Tryckta källor

Noter

Externa länkar 

Skotska astronomer
Skotska matematiker
Skotska professorer
Alumner från Paduas universitet
Alumner från Saint Andrews-universitetet
Alumner från University of Aberdeen
Personer verksamma vid Edinburghs universitet
Personer i Skottland under 1600-talet
Födda 1638
Avlidna 1675
Män
Ugglan
Personer från Aberdeen
Ledamöter av Royal Society
Francesco Brioschi

Francesco Brioschi, född den 22 december 1825 i Milano, död den 13 december 1897, var en italiensk matematiker.

Brioschi blev 1852 professor i rationell mekanik, differentialkalkyl och geodesi vid  universitetet i Padua. Han var 1862 generalsekreterare vid undervisningsministeriet i Turin, och organiserade samma år en teknisk högskola i Milano, vid vilken han sedan dess var föreståndare och professor i hydraulik. År 1865 utnämndes han till senator. Han kallades 1880 till korresponderande ledamot av Institut de France och var sedan 1884 president i Vetenskapsakademien i Rom. År 1897 blev han ledamot av svenska Vetenskapsakademien. 

Brioschi lämnade bidrag till de flesta av matematikens discipliner. Mest kända var nog hans undersökningar över femtegradsekvationer, hans studier av invarianter och kovarianter och i allmänhet hans algebraiska arbeten, som visade en stor förmåga att övervinna svårigheter, som komplicerade räkningar erbjuder. Brioschi skrev en lärobok i determinantteori.

Källor

Noter

Italienska matematiker
Italienska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Padua
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Matematiker under 1800-talet
Italienska forskare under 1800-talet
Personer från Milano
Födda 1825
Avlidna 1897
Män
Ugglan