kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
International Americas Cup Class

International America's Cup Class, IACC, är båttypen som används vid America's Cup. IACC är en konstruktionsklass, vilket innebär att båtarna ej är identiska utan följer vissa uppställda regler avseende skrovform, material, segelarea osv. Regeln skapades av en grupp ledande båtkonstruktörer i början av 1990-talet, då 12mR, som använts sedan 1958 ansågs ha blivit omodern. 1992 var första året som IACC användes i seglingarna om America's Cup.

Mätregel 
Formula

DSP - deplacement (m³);
LOA - totallängd (m);
 S - segelyta (m²);

Se även 

America's Cup

Externa länkar 
www.americascup.com
www.americascup.de

Segelbåtstyper
America's Cup-båtar
Tornado (båtmodell)

Tornado är en tvåmanssegelkatamaran som ofta används vid kappsegling. Tornadon konstruerades av Rodney March 1967 och är en OS-klass sedan 1976. Den är 6,1 m lång och dess segelyta är 21,8 m².

Den svensk som varit mest framgångsrik i Tornado är Göran Marström som deltagit i flera OS och tagit ett OS-brons i par med Jörgen Ragnarsson.

Referenser 

Flerskrovsbåtar
Katamaran

En katamaran (tamil: kaṭṭu "binda" + maram "träd") är en båt med två parallella skrov. Katamaraner förekommer i såväl segel- som motordrivna former. Katamaraner är ofta – men inte alltid – snabbare, stabilare och rymligare än motsvarande enskrovsbåt.

Segelbåtar har ett stort behov av stabilitet för att motverka den krängande kraft seglen ger upphov till. Eftersom stabilitet och rymd kan åstadkommas genom att öka avståndet mellan skroven, istället för genom en tung köl eller genom de enskilda skrovens bredd, kan katamaranen göras lättare än motsvarande enskrovsbåt och dess skrov kan vara mycket smala. Därmed blir vågbildnings­motståndet litet och skrovhastigheten betydelselös. Katamaranen har dock större våtyta än enskrovsbåten och i låga hastigheter dominerar den av våtytan beroende friktionen över vågbildnings­motståndet.

För att utnyttja fördelen av smala skrov måste katamaranen (med last) vara lätt. Om fylliga skrov behövs för att ge tillräcklig bärkraft ger katamaran­konstruktionen inte någon större fördel vad gäller fart. I fråga om vanliga familjebåtar, med måttlig rigg och konventionella material, behöver katamaraner inte vara snabbare än enskrovsbåtar.

För maskindrivna fartyg, som inte behöver köl eller bredd för att motverka av seglen beroende avdrift och krängning, är den främsta fördelen jämnare gång, i synnerhet (vid vågor från sidan) så länge avståndet mellan skroven är stort i förhållande till vågornas längd.

De första katamaranerna byggdes av polynesierna som var skickliga båtbyggare och navigatörer. Deras dubbelkanoter bestod av två skrov som var förenade med fastsurrade balkar på vilken en plattform placerades, som var stor nog för flera människor, förnödenheter och husdjur. Med hjälp av ett segel och flera paddlar fördes farkosten fram snabbt och på rätt kurs.

Ordet katamaran introducerades till det engelska språket av William Dampier (1651-1715) som var engelsk sjöfarare, forskare och pirat. Han var först med att utforska det land som idag heter Australien. William Petty (1623-1687) engelsk nationalekonom, läkare, filosof, medlem i Royal Society som då nyligen instiftats, byggde tre katamaraner 1662-1664 och en fjärde 1684, men de fungerade inte i sjögång och någon förliste.

Bildgalleri

Katamaran-typer

Källor

Noter

Flerskrovsbåtar
Albin Express

Albin Express, eller bara Express är en segelbåt som är byggd i glasfiberarmerad plast och har aluminiumrigg. Express är populär i Sverige och i forna Jugoslavien. Expressen tillverkades från 1979 av Albin Marin i Kristinehamn.

Historia
Den amerikanska båten J/24 hade gjort ett segertåg i USA och Albin Marin i Kristinehamn var nära konkurs.  Albin Marin pratade ett tag om att tillverka J/24 på licens från USA, men bestämde sig istället för att skapa en egen båt med hjälp av Peter Norlin.

Expressen skapades och blev snabbt populär i början. Båtarna levererades utan färdig inredning som istället monterades ihop på en vecka. En nackdel med Expressen är att den nästan bara seglas i Sverige och Finland.

Albin Express är också väldigt populär i Norge där den tävlingsseglas flitigt.

Se även
Albin Marin
Sveriges Expresseglare

Kölbåtar
Express
Express

Express kan syfta på:

 S/S Express (1877) – ett finländskt historiskt ångfartyg
 S/S Express (1900) – ett historiskt ångfartyg i Stockholms skärgård
 Albin Express – en segelbåt som är byggd i glasfiberarmerad plast och har aluminiumrigg
 Express (album av Anders Glenmark) – ett album från 1977 av Anders Glenmark
 Express (album av Solid Base) – ett album från 1999 av Solid Base
 ''Expresståg – se Snabbtåg
 Express Yourself – en sång av Madonna
Härnösands stift

Härnösands stift är ett stift inom Svenska kyrkan. Stiftet omfattar Jämtlands län och Västernorrlands län. Stiftsstad är Härnösand och stiftskyrka är Härnösands domkyrka. Stiftet har fem kontrakt, 36 pastorat och 98 församlingar (2018).

Biskop är sedan 2014 Eva Nordung Byström.

Historia 
När Johannes Canuti Lenaeus tillträdde som ärkebiskop i Uppsala stift 1647 bröts Härnösands superintendentia ut. Detta gjordes för att öka den svenska närvaron i de två nyerhållna landskapen Jämtland och Härjedalen.

Det nybildade stiftet blev Sveriges nordligaste och omfattade hela Norrland förutom Gästrikland och Hälsingland. Genom beslut den 5 september 1772 blev Härnösand ett stift istället för ett superintendentia.

Den 1 januari 1904 delades stiftet genom att Luleå stift, omfattande Norrbottens och Västerbottens län bildades. I beskrivningar av förhållanden rörande 1700- och 1800-talet används ibland formuleringen "det odelade Härnösands stift" för att uppmärksamma läsaren på att stiftet då även omfattade dagens Luleå stift.

Domkyrka 

Stiftets domkyrka och biskopssäte är Härnösands domkyrka. Inventarier och kyrkklockor från 1600- och 1700-talet finns kvar, men då kyrkan förstördes av eld under rysshärjningarna och sedan även rivits och återuppförd är den nuvarande byggnaden uppförd 1846.

Kontrakt 
Stiftet har fem kontrakt enligt följande:

 Ådalens kontrakt
 Örnsköldsviks kontrakt
 Medelpads kontrakt
 Norra Jämtlands kontrakt
 Södra Jämtland-Härjedalens kontrakt

Stiftsvapnet 
Stiftsvapnet antogs 1976 och blasoneras "I blått fält ett liksidigt triangulärt fält, från vars sidor strålknippen utgår, allt av guld och omgivet av en krans av sju femuddiga stjärnor av silver."  Triangeln i vapnet är en symbol för Gud och anspelar på Det allseende ögat. Stjärnorna föreställer stjärnbilden Corona Borealis, som är en symbol för den norra landsänden av Sverige.

Stiftsvapnet används dels i som en ingående del av biskoparnas ämbetsvapen, dels som kyrkfana i Härnösands domkyrka, kyrkomötet och högtidliga processioner där biskopen deltar.

Tidigare användes ett liknande stiftsvapen, men delat i blått och guld genom en skyskura, och med endast en stjärna.

Se även 
 Lista över biskopar i Härnösands stift
 Lista över församlingar i Härnösands stift
 Herdaminne
 Mittsverige

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Härnösands stifts herdaminne - Leonard Bygdén (1923-1928)

Vidare läsning

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Stiftshistoriska sällskapet - Härnösand
Lausanne

Lausanne (, ) är en stad och kommun vid Genèvesjön i Schweiz. Den är huvudort i kantonen Vaud och i distriktet Lausanne. Kommunen har  invånare ().

Lausanne är främst franskspråkigt och påverkas mycket av Frankrike på grund av de täta relationerna som grannar.

Lausanne blev biskopssäte redan under 500-talet, och biskopen i Lausanne erhöll 896 och 1011 grevskapsrättigheter inom det burgundiska riket. På 1300-talet inleddes en nedgång för staden. Biskopssätet avskaffades med reformationens införande 1536 i stället inrättades 1537 en akademi, som 1890 ombildades till Universitet. Lausanne har även varit säte för en rad fredskonferenser. I Ouchy utanför Lausanne undertecknades fredsfördraget mellan Italien och Turkiet efter Tripoliskriget 1912. Freden i Lausanne efter Grek-turkiska kriget slöts även 23 augusti 1923. 1927 hölls den kyrkliga världskonferensen i Lausanne och vid konferensen i Lausanne 16 juni - 8 juli 1932 beslutades om att de tyska skadeståndsbetalningarna efter första världskriget skulle upphöra mot en tysk slutlikvid på 3 miljarder mark.

Bland stadens byggnader märks katedralen, en nu protestantisk byggnad i gotisk stil, invigd 1275. Det forna biskopsslottet intill, även det uppfört under 1200-talet, är senare ombyggt till säte för kantonsstyrelsen. Berömd är även den storslagna granitviadukten Grand Pont över floden Flons som förenar stadsdelarna Saint François och Saint Laurent.

Här ligger Internationella Olympiska Kommitténs högkvarter. En populär turistattraktion är Olympiska spelens museum nere vid Genèvesjön. Här finns en rad saker för den sportintresserade att beskåda, exempelvis Carl Lewis guldskor och facklan från Olympiaden i Berlin 1936. Annars är populära turistattraktioner båtturer på Genèvesjön, Lausannes katedral eller konstmuseet Collection de l’Art Brut.

Utbildning 
I Lausanne finns flera välkända utbildningsanstalter, exempelvis
 Université de Lausanne (UNIL)
 École polytechnique fédérale de Lausanne (EPFL)

Kända personer från Lausanne 
 Achilles Renaud, jurist
 Stan Wawrinka, tennisspelare

Se även 
 Freden i Lausanne

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats 

 
Schweiz kantonshuvudstäder
Kommuner i Vaud
Slaviska språk

De slaviska språken tillhör satemspråken, en av två huvudgrenar inom den indoeuropeiska språkfamiljen. De är relativt nära besläktade med de baltiska språken och utgör tillsammans med dessa gruppen baltoslaviska språk.

De slaviska språken delas in i tre huvudgrupper: syd-, väst- och östslaviska. De sydslaviska språken kan i sin tur delas in i sydväst- och sydöstslaviska språk.

Tio av de slaviska språken (exempelvis de östslaviska) skrivs med kyrilliska alfabetet, åtta (till exempel de västslaviska) med det latinska alfabetet. Serbiska använder båda alfabeten. Det latinska alfabetet är på olika sätt modifierat för att täcka de olika ljud som finns i respektive språk. Det första alfabet som användes för slaviska språk var dock det glagolitiska alfabetet.

Det utan konkurrens största slaviska språket är ryska.

De slaviska språken har en relativt stor andel ord i sina respektive ordförråd som härstammar från urslaviskan. Därtill är de olika språkens ordförråd påverkade av de skiftande geografiska, kulturella och religiösa förhållandena i respektive områden.

Släktträd 
 indoeuropeiska språk
 satemspråk
 baltoslaviska språk
 baltiska språk
 slaviska språk 
 västslaviska språk
 kasjubiska
 polska 
 slovakiska
 högsorbiska 
 lågsorbiska
 tjeckiska
 östslaviska språk
 rusinska
 ryska
 ukrainska
 belarusiska 
 sydvästslaviska språk
 bosniska
 kroatiska
 montenegrinska
 serbiska
 slovenska
 sydöstslaviska språk
 bulgariska
 makedonska

Se även 
 Lista över världens största språk efter antal talare
 Slaver
 Slavisk mytologi
 Slavistik
 Slavism

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Evropa Veneta Society
 Ethnologue – Slavic
Västslaviska språk

De västslaviska språken är en undergrupp av de slaviska språken. Till de västslaviska språken räknas tjeckiska, slovakiska, polska, högsorbiska och lågsorbiska. Till denna grupp hör dessutom det numera utdöda språket polabiska. Vidare är det omtvistat huruvida kasjubiska ska räknas som en polsk dialekt eller ett självständigt västslaviskt språk.

Språkträd 
 Indoeuropeiska språk 
 Satemspråk
 Baltoslaviska språk
 Slaviska språk 
 Västslaviska språk
 polska 
 tjeckiska 
 slovakiska
 högsorbiska 
 lågsorbiska 
 polabiska 
 kasjubiska

Slaviska språk
Östslaviska språk

De östslaviska språken är en undergrupp av de slaviska språken i den indoeuropeiska språkfamiljen. Till de östslaviska språken räknas ryska, ukrainska och vitryska samt det förhållandevis lilla språket karpatorusinska (även kallat rutenska). Fornöstslaviska (ibland kallat fornryska – att inte sammanblandas med de senare dotterdialekterna fornryska och fornrutenska) var en gemensam språkform under tidig medeltid.

Språkträd
Indoeuropeiska språk 
Satemspråk
Baltoslaviska språk
Slaviska språk 
Östslaviska språk 
Karpatorusinska 
Ukrainska (historiskt även kallad rutenska och lillryska) 
Vitryska 
Ryska

Referenser

Slaviska språk
Mestre

Mestre är en stadsdel i municipalità Mestre-Carpenedo i Venedigs kommun i nordöstra Italien på fastlandet. I takt med att Venedigs befolkning minskat, har Mestre blivit allt större, och gick omkring år 1960 om huvudorten. 2017 bodde cirka  personer i Mestre mot  i Venedig. Mestre var en kommun fram till 1926 när den gick samman med Venedig. Mestre och Marghera är förbundet med Venedig via bil- och järnvägsbron Ponte Della Libertà. De båda stadsdelarna har stora centralstationer som tillhör Italiens mest trafikerade. 

Mestre/Venedig har även en stor industrihamn, och ett industriområde på 1447 hektar produktiv industrimark, Porto Marghera på södra sidan om bron. Sedan början av 1900-talet är Porto Marghera en av de största hamnarna i norra Adriatiska havet.

Referenser 

Orter i Veneto
Venedig
Göta

Göta eller Gøta kan avse

med anknytning till Sverige
 Göta, Borås – stadsdel i sydvästra Borås
 Göta, Lilla Edets kommun – tätort 
 Göta Bruk – tidigare träförädlingsindustri
 Manufakturverket Göta bruk, Östra Geniastorp
 Götaraset  – jordskred 199557
 Göta älv – vattendrag
 Göta älvs ångbåtslinjer
 Göta Älvdalens kontrakt – Svenska kyrkan, Göteborgs stift
 Götaälvbron – Göteborg, bro över Göta älv, 19937–2021
 Göta Elf – flera ångfartyg tidigare i trafik på Göta älv
 Göta (biograf)  – Göteborg , i drift 1936–1997, nyöppnad 2015
Göta (båtmotor) – tillverkad av Motorfabriken Göta i Osby
 Göta (namn) – kvinnonamn
 Göta studentkår – studentkår vid Göteborgs universitet
 Försäkringsbolaget Göta – Stockholm, tidigare försäkringsbolag, grundat 1876
 M/S Göta – färja på Hönöleden, Bohuslän
 Rederi AB Götha  – rederi Göteborg 1869–1970-talet
 Villa Götha  –  Hjo

Organisationer för sport och idrott
 Göta segelsällskap – Stockholm
 IF Göta – Karlstad, bildad 1904
 IK Göta – Stockholm, bildaded 1900 
 IS Göta – Helsingborg, bildad 1898

Militära enheter
 Göta (1684) – linjeskepp 
 Göta (1889) – pansarskepp 

Göta artilleriregemente – Göteborg, 1794–1962
Göta flygflottilj – Säve, Göteborg, 1940–1969
Göta helikopterbataljon – Kallinge, Ronneby, 1998–2000
Göta ingenjörregemente – Eksjö, sedan 1893
Göta ingenjörkårs detachement i Karlskrona – Karlskrona, 1902–1939
Göta livgarde (infanteri) – Stockholm, 1809–1939
Göta livgarde (pansar) – Enköping, 1944–1980
Göta luftvärnsregemente – Göteborg 1941–1994, därefter Halmstad, sedan 2000 benämnt Luftvärnsregementet
Göta pansarlivgardes kompani på Gotland – Visby, 1944–1963
Göta signalkår – Karlsborg, 1944–1997
Göta trängregemente – Skövde, sedan 1891
Göta trängregementes detachement i Nora – Nora, 1945–1952

på Färöarna
 Gøta – kortform för Norðragøta, tätort
 Gøta kommun – tidigare kommun på ön Eysturoy

Se även
 Göta lejon – flera betydelser
 Götar
Kårsta socken

Kårsta socken i Uppland ingick i Långhundra härad, ingår sedan 1971 i Vallentuna kommun och motsvarar från 2016 Kårsta distrikt.

Socknens areal är 57,65 kvadratkilometer, varav 56,93 land. År 2000 fanns här 1 173 invånare. Orterna Kårsta, Ekskogen och Söderhall samt kyrkbyn Kårstaby med sockenkyrkan Kårsta kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Kårsta socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Kårsta församling och för de borgerliga frågorna till Kårsta landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Össeby landskommun som 1971 uppgick i Vallentuna kommun. Församlingen uppgick 2006 i Össeby församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Kårsta, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Långhundra härad. De indelta soldaterna tillhörde Livregementets dragonkår, Roslags skvadron. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Roslags 2:a båtsmanskompani.

Geografi
Kårsta socken ligger sydväst om Norrtälje med Kårstaviken av sjön Sparren i norr och kring Kårstaån och Närtunaån.  Socknen har smärre slättbygder i norr och väster och är i övrigt en jämn skogsbygd.

I socknens östra del går E18 (delen Stockholm-Norrtälje). Vid Söderhall går länsväg 280 mot Rimbo.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravrösen. Från järnåldern finns cirka 30 gravfält och en fornborg. Sex runstenar har påträffats.

Namnet

Namnet skrevs år 1320 Korsta och kommer från kyrkbyn. Efterleden är sta(d), 'ställe'. Förleden kan innehålla sädeselaget korn.

Se även
Kårsta församling

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Stockholms län, del 3 Hermes 1952 libris

Externa länkar

 Kårsta-Ekskogen (lokal webbplats)
Socknar i Långhundra härad

Indelningar i Vallentuna kommun
Statist

En statist är en person som medverkar i en liten och ofta stum roll i film, TV eller på teater. En statists främsta uppgift är att ge liv åt bakgrunden på scenen eller i en film.

Funktion
Ofta används titeln avancerad statist när rollbesättare söker efter statister med en eller flera repliker för att komma runt de kollektivavtal som Teaterförbundet har gjort med film-, reklam- och tv-bolagen. Arbete med att ta bort benämningen pågår av Teaterförbundet och intresseorganisationerna Artisternas riksdag och Statistföreningen. Den drivande kraften från Teaterförbundet är Anita Molander.

Statister får anvisningar av regiassistenten eller statistansvarig. Det är sällan som regissören lägger sig i detta, då han eller hon fokuserar på skådespelarnas spel och dialog.

Vem som helst kan bli statist och för att bli det kan man ta kontakt med en rollbesättare, eller långt vanligare: registrera sig på en statistsajt där produktionsbolag annonserar efter och söker statister. Rollbesättarna är alltid i behov av nya utseenden i alla åldrar. Till vissa produktioner söker man dock erfarna statister, i mindre scener med skådespelare till exempel. Allt fler reklambyråer använder sig av statister istället för skådespelare.

En statist får statistarvode (gage) för sin medverkan. Arvodet varierar väldigt mycket mellan olika slags produktioner och produktionsbolag. När reklambyråer använder sig av statister kan gaget ibland vara jämförbart med det som mindre kända skådespelare får.

Filmen "Gandhi" är den film som har gjorts med flest statister. De allra flesta var med i begravningsscenen.

Källor

Yrken inom filmproduktion
Omsk

Omsk () är en stad i västra Sibirien i Ryssland, och är administrativ huvudort för Omsk oblast. Staden ligger på låglandet i västra Sibirien vid stranden till floden Irtysj. Folkmängden uppgår till cirka 1,2 miljoner invånare.

Omsk är en betydande industristad i Ryssland. Staden har också universitet sedan 1974 och har en järnvägsknut vid Transsibiriska järnvägen vilket har en stor betydelse för staden och påverkat dess historia. Här slutar även Europaväg 30 (E30).

Sport 
Omsks lokala hockeyklubb heter Avangard Omsk och spelar i den ryska hockeyligan KHL. Här har bland annat den världskände Jaromír Jágr spelat, som var med och vann det Europeiska klubbmästerskapet i ishockey 2005.

Administrativt område

Stadsdistrikt 
Omsk är indelad i fem stadsdistrikt.

Uppgifterna för 2010 inkluderar områden som inte ingick år 2002. Se tabellen nedan.

Stadens administrativa område 
Omsk administrerade tidigare även tre orter utanför själva centralorten. Dessa är numera sammanslagna med Omsk.

Klimat

Källor

Externa länkar 

 
Städer i Ryssland
Rolf Berge

Rolf Berge, pseudonym för Lennart Forssberg, född 1913, död 1974, var en svensk författare.

Han skrev detektiv-berättelser om advokaten Henning "Latmasken" Örn. Han var populär på 40- och 50-talet.

Externa länkar

Svenskspråkiga författare
Författarpseudonymer
Män
Födda 1913
Avlidna 1974
Nankin

Nankin är/var en tät, ofta fiskbensmönstrad bomullslärft. Den tillverkades ursprungligen i Nanking, varifrån den också fått sitt namn, i Kina av en speciell nankingbomull. Tyget kunde vara vitt, rött, blått, brunt men oftast gult eller rödgult. Nankin brukades under 1700-talet som i klädesplagg och som möbeltyg. Under början av 1900-talet kallades ibland gul domestik för nankin.

I Fredmans epistel 80 av Carl Michael Bellman, Liksom en herdinna, bär Ulla Winblad en tröja av nankin.

Nankintygets typiskt gula färg har också använts som generell benämning på färgen eller färgstoff med den färgen.

Källor 

 

Bomullstyger
Tyger i kypert
Ekbatana

Ekbatana (grekisk form för det fornpersiska Hagmatana, "församlingsort", varav bildats det nypersiska Hamadan, som staden nu heter) var huvudstad i det forna Medien (c:a 700 - 550 f.Kr.). Efter detta rikes fall var staden de persiska kungarnas sommarresidens. Staden byggdes under Deïokes tid. 

Den omgavs av sju ringmurar, inifrån och utåt tilltagande i höjd. Murarnas tinnar hade olika färger, så att den yttersta murens tinnar var vita, nästa svarta, efter det purpurfärgade, därefter blå, sedan ljusröda. Den som var näst innerst hade försilvrade tinnar, och tinnarna på den mur som låg innerst var förgyllda. Inom den innersta muren låg det praktfulla soltemplet och det kungliga palatset. Senare kom staden under parterna. Efter Partiens undergång förföll den alltmer.

Källor

Externa länkar 

Fornminnen i Iran
Persien under antiken
Forward

Forward kan syfta på:

 Anfallare – en position i en lagsport
Forward (basket) – anfallspositionen inom basket
Anfallare (fotboll) – de spelare i fotboll vars position ligger framför försvarare och mittfältare
Center (fotboll) –  den anfallaren som spelar närmast motståndarnas mål
Ytter – en offensiv spelare med utgångspunkt på kanten
Forward (ishockey) – anfallspositionen inom ishockey
 Forward (finans) – ett avtal om köp av egendom vid en framtida tidpunkt
 Forward Racing – ett tävlingsstall i roadracing
 BK Forward – en svensk fotbollsklubb från Örebro
Danderyds församling

Danderyds församling är en församling i Solna kontrakt i Stockholms stift. Församlingen omfattar hela Danderyds kommun i Stockholms län. Församlingen utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. Den 16 september 1653 utbröts Lidingö församling.

Församlingen utgjorde tidigt ett eget pastorat för att sedan till 16 september 1653 vara annexförsamling i pastoratet Täby och Danderyd och därefter till 1 maj 1907 vara moderförsamling i pastoratet Danderyd och Lidingö. Från 1 maj 1907 utgör församlingen ett eget pastorat.

Före 1971 var församlingen delad av kommungräns och därför hade den tre församlingskoder från 1952 till 1966 (026100 för delen i Stocksunds köping, 026200 för delen i Danderyds köping och 028500 för delen i Djursholms stad) och två från 1967 till 1970 (026201, från 1968 016201 för delen i Danderyds köping och 028501, från 1968 018501 för delen i Djursholms stad).

Kyrkoherdar

Organister

Kyrkobyggnader 
 Altorps gravkapell
 Danderyds kyrka
 Djursholms kapell (drivs av en fristående stiftelse, men med verksamhet i samarbete med församlingen)
 Enebykyrkan (en samarbetskyrka som drivs i förening med Svenska Missionskyrkan)
 Petruskyrkan
 Sjukhuskyrkan, lokaliserad inom Danderyds sjukhus
 Sätraängskyrkan

Övriga lokaler 
Det finns flera samlingslokaler som tillhör församlingen, utan att ha status av kyrka:
 Andrum i anslutning till Mörby centrum
 Djursholms församlingsgård vid Bragevägen, folkligen kallad "Änglagaraget" på grund av dess något garageliknande entré.
 Församlingens hus, även kallad Danderyds församlingsgård, som byggdes 2011 intill Danderyds kyrka för att ersätta den tidigare församlingsgården som låg på andra sidan motorvägen. Här finns församlingsexpeditionen, en andaktslokal och större rum för bröllop och fest.

Se även 
 Danderyds socken
 Danderyds distrikt

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Stockholms stift
Indelningar i Danderyds kommun