kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lugnets industriområde

Lugnets industriområde var ett tidigare industriområde i Södra Hammarbyhamnen i Stockholm. Området började växa fram i slutet av 1920-talet och revs år 2002 för att ge plats åt nya bostäder. Idag ingår området i det informella området Hammarby Sjöstad.

Historik

Lugnet blev allmänt känt som ett av de sista mest seglivade "skjulområdena" i Stockholmsområdet – jämförbart med kåkstäder. Fisksjöäng fanns kvar lite längre än Lugnet men revs 2003, och idag finns bara Snösätra industriområde kvar. Marken där Lugnets industriområde fanns var ursprungligen sjöbotten, men efter sänkningen av Hammarby Sjö 1918–1925 upplät Stockholms stad området som provisoriskt småindustriområde. Under årens lopp har det sedan funnits en rad planer för området, bland annat ett kafferosteri för Kooperativa Förbundet. Inga av dessa har emellertid blivit förverkligade. 

Industriområdet kom under 1950- och 1960-talen att växa i omfattning, för att även infatta gamla Sickla park. Utvecklingen och investeringarna stannade dock upp under slutet av 1980-talet då planerna för byggnadsprojektet Hammarby Sjöstad började ta form. Många av småindustrierna och verkstäderna flyttade sedan efter hand för att ge plats åt mer ljusskygg verksamhet. Under slutet av 1990-talet hade industriområdet förvandlats till ett ökänt tillhåll för missbrukare, hemlösa och kriminella mc-ligor. 1996 inleddes rivningen av industriområdet. De sista skjulen i Lugnet försvann under 2002.

Lugnet var känt för att inte likna något annat område i Stockholm. Här fanns småindustrier, många av husen var bara skjul i korrugerad plåt. Området var rivningshotat länge, alla kontrakt var ettåriga, därför ville ingen heller investera i mer än nödvändiga byggen eller renoveringar. Det var även svårt att bebygga marken på grund av stabilitetsproblem (gammal sjöbotten). På slutet, då det fanns en hel del ljusskygg verksamhet, brukade det stå rader av bilvrak och husvagnar utefter husväggarna.

Bilder

Se även
Lugnet (bok)

Källor
 Lugnet / Carl Heideken. Utdrag ur Stadsvandringar, Stockholms stadsmuseum. 7 - 1984 - S. 75-87

Externa länkar

En 8 minuter lång film som skildrar Lugnets industriområde 1981.
Hammarby Sjöstad
Henriksdalshamnen

Södra Hammarbyhamnen
Historiska industriområden i Stockholm
Spets

Spets kan syfta på

 Spets (textil) – en genombruten, mönstrad tunn textil
 Spetshund – en av de allra äldsta hundrastyperna
 Spets (efternamn) – ett svenskt soldatnamn
Buske

En buske är en flerårig växt med förvedade stammar som grenar ut sig från basen. Exempel på buskar är nyponros, slån och en. Vissa arter kan utvecklas både som buske och som träd, till exempel rönn och hägg. Internationellt benämns buske parvolignid och på latin frutex.

Dvärgbuske 
Dvärgbuskar eller ris är förgrenade och icke klättrande vedväxter med en maximal höjd på 0,8 meter, till exempel ljung, lingon och odon. Den internationella termen för dvärgbuske är nanolignid och på latin heter det fruticulus.

Halvbuske 
Halvbuskar har de förvedade delarna under mark och i de nedre delarna av grenarna. Från dessa växer ett- eller tvååriga skott. Som exempel på halvbuskar kan nämnas blåbär och hallon. Semilignid är den internationella benämningen.

Lian 

Lianer är buskar som klättrar med hjälp av speciella klätterorgan, till exempel vildvin och murgröna. Andra slingrar sig omkring sitt stöd, till exempel kaprifol och besksöta.

Se även 
 Livsformer (botanik)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Träd
Botanik
Sveriges fotbollslandslag i VM 1994

Sveriges fotbollslandslag i VM 1994, var dåvarande truppen i Sveriges fotbollslandslag som tog brons i VM i USA 1994, vilket i Sverige väckte extrem glädjeyra. Den prestationen belönades med Svenska Dagbladets guldmedalj samt Jerringpriset 1994. Thomas Ravellis avgörande straffräddning i VM-kvartsfinalen mot Rumänien utsågs till "Tidernas idrottsögonblick" på Svenska idrottsgalan 2001.

Förbundskaptener
Tommy Svensson
Tord Grip (assisterande)

Spelare

I den ursprungliga truppen ingick Jan Eriksson men på grund av skada precis före VM ersattes han av Teddy Lučić.

Se även
Sveriges herrlandslag i fotboll

Referenser

Grimlund, Lars (20143-06-12): "Fotbolls-VM 1994. 20 år efter bronset i USA". DN.se.

Fotboll i Sverige 1994
VM 1994
Världsmästerskapet i fotboll 1994
Silver goal

Silver goal var en term inom fotboll som betecknade ett mål som gjordes under en förlängning på liknande sätt som ett golden goal. Dock innebär ett silver goal, i motsats till golden goal, att spelet i förlängningen fortsätter halvleken ut. Förlängningen blir antingen 15 minuter eller 30 minuter, beroende på då målen görs.

En förlängning i fotboll spelas i 30 minuter uppdelat på två halvlekar, förlängningskvarter, om 15 minuter vardera. Silver goal-regeln innebar att om ett mål gjordes under den första förlängningskvarten, fortsatte spelet tills kvarten färdigspelats. Om resultat efter 15 minuters förlängning dock fortfarande var oavgjort spelades även den andra förlängningskvarten om ytterligare 15 minuter. Om resultatet fortfarande var oavgjort efter den andra förlängningskvarten avgjordes matchen genom straffsparksläggning.

Silver goal var en regel som infördes av Uefa säsongen 2002-2003. Den användes bland annat vid Uefa Europa League och kvartsfinaler, semifinaler och finaler i EM i fotboll.

Varken silver eller golden goal används idag av Uefa för att avgöra en match. Man valde istället att återgå till de gamla reglerna med en förlängning om två halvlekar om vardera 15 minuter.

Källor

Noter

Fotbollsregler
Avesta församling

Avesta församling är en församling i Tuna kontrakt i Västerås stift. Församlingen ligger i Avesta kommun i Dalarnas län och ingår i Avesta-Grytnäs pastorat.

Församlingens territorium är koncentrerad kring tätorten Avesta.

Administrativ historik 
Avesta församling bildades 1642 som ett utbrytning ur Grytnäs församling.

Församlingen var till 1 maj 1919 annexförsamling (kapellförsamling före 9 juni 1871) i pastoratet Grytnäs och Avesta och utgjorde därefter till 2014 ett eget pastorat. Från 2014 ingår församlingen i Avesta-Grytnäs pastorat.

Organister  
Lista över organister i Avesta församling.

Kyrkor 
 Avesta kyrka

Se även 
 Avesta socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Västerås stift
Indelningar i Avesta kommun
Sverige i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004

Sveriges fotbollslandslag i EM 2004

Här följer den svenska truppen till Europamästerskapet i fotboll 2004.

Förbundskaptener
Tommy Söderberg och Lars Lagerbäck

Spelare

Externa länkar
Svenska Fotbollförbundet

Fotboll i Sverige 2004
Europamästerskapet 2004
Þ

Þ, törn, thorn, þorn, (versal Þ, gemen þ) är en bokstav i det isländska alfabetet, som också användes i de fornengelska, fornnordiska och fornsvenska alfabeten. Det motsvarar ett tonlöst läspljud. Tidigare har det också använts för ett tonande läspljud. I modern engelska, och när bokstaven inte är tillgänglig, motsvaras Þ av digrafen th (som i thing, men inte  i till exempel this).

Bokstaven Þ är ett arv från de fornnordiska språken, där Þ representerades av runan , som kallades Þorn (törn) i den engelska runraden och Þurs (turs, jätte) i den nordiska. Bokstaven har ersatts, mestadels med d eller t, i alla nordiska språk utom isländska, där den är den 30:e bokstaven i alfabetet. Þ användes även i det fornnordiska latinska alfabetet, där den representerade tonande och tonlöst läspljud.

Þ användes i forn- och medelengelska. Det fasades ur engelskan på 1300-talet. I skrift övergick dess form till att likna bokstaven ƿ wynn, som försvann som bokstav runt 1300. Þ ersattes successivt helt av digrafen "th", som representerar både den tonlösa och tonande dentala frikativan. Þ levde kvar än in på 1400-talet, främst som del av förkortningar, till exempel þe för ordet the. Dess form kom mer och mer att likna bokstaven y. Detta förstärktes med tryckkonstens intåg, eftersom typer som importerades från Tyskland och Italien saknade bokstaven Þ, men hade y, varför typsättare använde det som stod till hands. I modern engelska används ibland ye för the för att ge en medeltida känsla.

Datoranvändning 
I Unicode är Unicodekodpunkterna dessa:

U+00DE LATIN CAPITAL LETTER THORN
U+00FE LATIN SMALL LETTER THORN

Genom att memorera de hexadecimala talen 00DE och 00FE och ta reda på hur Unicode-indata matas in i den tekniska plattform man använder, kan man i de flesta fall skriva Þ och þ.

I Windows med svenskt tangentbord kan den stora bokstaven Þ skrivas genom att hålla ned Alt och skriva 0222 på det numeriska tangentbordet. Den lilla bokstaven þ kan åstadkommas på motsvarande sätt med sifferkombinationen 0254. I Linux kan man, på liknande sätt som med flera andra bokstäver, åstadkomma þ med tangentkombinationen alt-gr+p, alltså den bokstav som närmast liknar þ, för þ, och alt-gr+shift+P för Þ.

Se även
 Ð
 Ꝥ
 Ƿ
 Ȝ

Runologi
Latinska alfabetet
Isländska
Ð

Ð (gemenform: ð), (eð, edh, eth, edd) är en bokstav i bland andra färöiska, isländska, älvdalska,  i äldre anglo-saxiska och nordiska alfabeten samt i det Internationella fonetiska alfabetet (IPA).

I IPA samt i de flesta språk där den förekommer uttalas bokstaven som [], en tonande dental frikativa med stämbandston; uttalet kan jämföras med th- i engelskans this. I färöiska uttalas den normalt inte alls. Mellan vokaler kan den dock uttalas som /j/ eller /v/, beroende på vilka de omgivande vokalerna är.

Bokstaven liknar till utseendet Đ/đ som används i nordsamiska, kroatiska och vietnamesiska, och Ɖ/ɖ som används i vissa afrikanska språk, men det är inte samma bokstäver.

Datoranvändning

I Windows med svenskt tangentbord kan ð åstadkommas genom att alt nedhålls samtidigt som sifferkombinationen 0240 slås på siffertangenterna till höger. Ð åstadkoms på motsvarande sätt med sifferkombinationen 0208. Båda bokstäverna kan i Linux normalt åstadkommas med alt-gr+d för ð, respektive alt-gr+shift+D för Ð. I Unicode används koderna U+00D0 för Ð och U+00F0 för ð.

Se även
 Þ
 Œ
 Wynn
 Yogh

Latinska alfabetet
Kolsva

Kolsva (uttalas  med å-ljud) är en tätort i Köpings kommun i Västmanland, som ligger 15 kilometer nordväst om Köping längs väg 250. Genom Kolsva rinner Hedströmmen.

Historia
Kolsva är en bruksort med anor från 1540-talet. Från mitten av 1800-talet expanderade verksamheten kraftigt med stålgjutgods som specialitet. År 1893 bildades Kohlswa Jernverks AB. Skandinaviska Banken övertog samtliga aktier i bolaget 1927 efter några år av ekonomiska problem. År 1985 valde den dåvarande ägaren Gränges att dela upp verksamheten inom företaget. Kohlswa Jernverk upphörde därvid att existera under detta namn, men fortsatte som flera mindre enheter.

Kolsva var centralort i Kolsva landskommun fram till 1970, då kommunen slogs ihop med Köping. År 1986 bildades Kolsva kommundelsnämnd som en fristående nämnd i Köpings kommun. Kolsva kommundel ansvarar för förskola, grundskola, fritidshem, ungdomsgård, bibliotek, sportanläggningar samt äldre- och handikappomsorg i Kolsva. I Kolsva kommundel ingår, förutom centralorten Kolsva, också bland annat Västra Skedvi, Odensvi och Näverkärret. Kolsva kommundel finns ej längre utan är en del av Köpings kommun.

I närheten av Kolsva fanns från 1870-talet Kolsva fältspatgruva, som öppnades i samband med att en Martinugn startades i Kolsva, för vilken det behövdes kvarts för infodring av ugnen.

Befolkningsutveckling

Se även 
Malma socken
Bro socken
Kolsva församling

Litteratur
Jörgen Langhof: Kolsva fältspatgruva: En av Skandinaviens största fältspatgruvor och Europas största Be-mineralisering, Naturhistoriska Riksmuseet, i Litofilen 2015:4, ISSN 1651-6117, Volym 32, sidorna 21-40

Källor

Noter

Externa länkar 

Orter i Köpings kommun
Tätorter i Sverige
Bruksorter i Sverige
Kohlswa Jernverks AB

Kohlswa Jernverks AB var en svensk ståltillverkare belägen i Kolsva med främst tillverkning av stålgjutgods. Företaget grundades 1548 och delades upp 1985.

Historia
Kohlswa Jernverks hade sitt ursprung i en hammarsmedja som anlades 1548 av kyrkoherde Vidik från Munktorp. Under 1700-talet ägdes bruket bland annat av familjen Tersmeden. Brukets storhetstid började emellertid först 1853 när brukspatron Lars Lindberg köpte bruket. Lindberg investerade i flera valsverk och skapade på så sätt betingelser för att överleva 1870-talets "bruksdöd". Under sonen Lars Uno Lindberg startades 1886 stålgjutgodstillverkningen vid Kohlswa. 1893 bildades Kohlswa Jernverks AB, vilket redan samma år infördes i Lloyd's Register of Shipping såsom godkänd leverantör av stålgjutgods. År 1899 infördes martinprocessen i ståltillverkningen.

1920-talet var ekonomiskt svåra år för företaget och 1927 hamnade Kohlswa Jernverks i Skandinaviska Bankens ägo. Under 1950- och 1960-talen stod Kohlswa Jernverks på topp med närmare 1 200 anställda.  Företaget var vid denna tid Skandinaviens största stålgjuteri med en årsproduktion på 6 000 ton. 1968 blev Kohlswa Jernverks ett dotterbolag inom ASEA. ASEA sökte att samordna Kohlswa och sedan tidigare ASEA-ägda Surahammars Bruks AB. Mot bakgrund av detta såldes företagens skogsinnehav – ett arv från den traditionella bruksverksamheten – till Kopparfors 1975. 

År 1981 sålde ASEA Kohlswa Jernverks AB till Grängeskoncernen. Verksamheten i Kolsva bestod då främst av stålverk med elektriska ugnar, stålgjuteri, mekanisk verkstad, kedjefabrik och pulvermetallisk fabrik. Gränges valde att dela upp verksamheten 1985 och under slutet av 1980-talet och i början av 1990-talet såldes de olika divisionerna till olika företag och privatpersoner. 

Idag finns ett antal företag med anknytning till det gamla företaget kvar på orten, av vilka främst märks Kohlswa Gjuteri AB och Keycast Kohlswa AB.

Se även
Kohlswabalk

Vidare läsning

Ej längre existerande svenska gjuterier
Sveriges industrihistoria
Företag i Köpings kommun
Ej längre existerande svenska ståltillverkare
Ätten Tersmeden
Företag bildade 1548
Företag upplösta 1985
Diogenes

Diogenes från Sinope (grekiska: Διογένης), född cirka 412 f.Kr. (enligt andra år 404) i Sinope, död 323 f.Kr. i Korinth, var en grekisk filosof. Han var den mest kände representanten för den kyniska skolan (se även cynism).

Diogenes var verksam i Aten och Korinth.

Biografi 
Enligt traditionen mötte Diogenes Antisthenes när han i landsflykt kom till Aten och tog intryck av dennes filosofi.

Enligt anekdotfloran bodde Diogenes på en strand i en tunna, tvättade sig aldrig, luktade illa, kallades hunden (grekiska κύων) eller betecknade rentav sig själv som en hund för att framhäva sitt ideal. Känd är anekdoten om hur Alexander den store, som hört talas om den berömde filosofen, besökte honom och frågade om det fanns något han kunde göra för honom. Diogenes svarade då att Alexander kunde flytta på sig så att han inte skymde ljuset från solen. En annan berättelse om hans behovslösa leverne säger att han, då han sett ett barn dricka ur sin kupade hand, slängt iväg sin kopp som för honom då framstod som onödig.

Han påstås ofta ha bott i en tunna. Dock är detta mindre troligt då tunnan som fenomen kom först senare. Vid denna tid skedde lagring normalt med hjälp av krukor.

Historierna om den illaluktande filosofen i tunnan kommer dock i konflikt med andra antika uppgifter. Även hos Diogenes Laertios framträder en seriös tänkare, med en desillusionerad syn på världen – cynisk i denna bemärkelse – som menade att lyckan består i den inre frihet man uppnår genom att avsäga sig allt beroende av världen och genom att vara nöjd med enbart livets nödtorft. Han sade sig i ett berömt uttalande inte vara medborgare i någon stat utan en världsmedborgare. Han skall ha skrivit tragedier, alltså dramer, om människans utsatthet och en bok kallad Staten. Det är inte förvånansvärt att denna skall ha influerat Zenon, stoicismens grundare, eftersom liknande tankar finns här, om än i mindre extrem form.

Se även 
 Civilisationskritik

Referenser 

 The Encyclopedia of Philosophy, vol 2. Paul Edwards (ed). MacMillan 1967.

Födda 412 f.Kr.
Avlidna 323 f.Kr.
Antikens grekiska filosofer
Män
Grekiska slavar
Underrättelseassistent

Underrättelseassistent är en plutonsbefälsbefattning i svenska försvaret. Utbildningen sker på Tolkskolan och underrättelseassistentskolan, som är en del av Försvarsmaktens underrättelse- och säkerhetscentrum.

Internationell tjänst

Förklaringar
 Nivå, se Civilanställd#Nivåindelning av den svenska försvarsmaktens civilanställda personal.
 MSE = Mission Support Element – motsvarar stabsfunktionen för flygförband.
 NIC = National Intelligence Cell i Kabul, som stödjer både ISAF i stort och den svenska insatsen med underrättelser.
 PRT = Provincial Reconstruction Team i Mazar-i-Sharif.
 PO = Provincial Office i respektive provinserna Balkh, Samangan, Jowzjan och Sar-e-Pul.

Referenser

Befattningar inom Försvarsmakten (Sverige)
Blombacka

Blombacka är en småort (före 2020 tätort) i Karlstads kommun, Värmlands län, belägen 30 km nordöst om Karlstad.

Historia
Blombacka var tidigare en utpräglad bruksort. På 1840-talet grundades den första industrin på orten; ett färgeri. Under de följande årtiondena anlades även ett pappersbruk och en tändstickfabrik. Båda dessa var dock nedlagda redan under 1870-talet. 

Ortnamnet Blombacka kommer från pappersmakaren Samuel Blomberg som antingen 1847 eller 1848 anlade pappersbruket. Efter Samuel Blombergs död 1867 fortsatte sönerna Daniel och Otto verksamheten till 1869 då de gjorde konkurs. Verksamheten kom igång på nytt men i juni 1873 brann hela anläggningen som då också inrymde en tändsticksfabrik. 1882 bildades Blombacka AB för tillverkning av järntråd, stållinor, spik m.m. Företaget sysselsatte i början av 1900-talet ett 60-tal arbetare. 

När Uddeholmskoncernen köpte Blombacka 1930 kom ett uppsving av verksamheten ske. I förhållande till andra industrier fortsatte dock Blombacka bruk att vara en liten arbetsplats, i början av 1960-talet var antalet anställda endast omkring 150. Under senare delen av 1970-talet hamnade Uddeholmskoncernen i ekonomiska svårigheter. Till följd av detta avyttrades Blombackafabriken 1981 till två privata entreprenörer. Det gick dock inte att rädda verksamheten, och 1986 gick företaget i konkurs. Idag inrymmer byggnaderna ett industrihotell.

Befolkningsutveckling

Se även 
Nyeds socken

Källor 

Orter i Karlstads kommun
Bruksorter i Sverige
Tidigare tätorter i Sverige
Småorter i Sverige
Boda glasbruk

Boda glasbruk är en småort i Emmaboda kommun i Kalmar län som är belägen i Algutsboda socken cirka 15 kilometer nordost om centralorten Emmaboda. Orten förlorade sin status som tätort 2010 på grund av minskande befolkning och blev då en småort.

Samhället byggdes upp kring Boda glasbruk som grundades 1864. I samband med grundandet av bruket bytte byn namn från det tidigare Förlångskvarn. Bruket ingick från 1990 i Orrefors Kosta Boda som stängde ner den stora hyttan 2003. En ny mindre hytta inrättades under hösten 2003 i gamla glasmåleri- och blomsliperiet.I december 2010 flyttade Hönsalottas Luffarmuseum www.luffarmuseum.se  från Målerås till Boda glasbruk. Detta för att ett glasmuseum i kommunens regim skulle byggas upp. Luffarmuseet drar väldigt många bussgrupper till orten och är fortfarande år 2022 det största bussgruppsmålet i Boda glasbruk. Hönsalottas luffarmuseum är tre museum i ett. Glasutställning där det visas var alla glasbruken funnits i finns i Glasriket, Prylutställning med cirka 20 000 föremål (år 2022) samt en Erik Höglund utställning. Restaurang, glaskförsäljning samt fullständiga alkoholrättigheter. 

Den 18 juni 2011 startade Design House Stockholm den lilla hyttan som heter "Vet Hut" och har i dag en egen glasproduktion med kända formgivare. 

Emmaboda kommun öppnade 2011 glasmuseet The Glass Factory på basis av ett köp av glassamlingarna från Boda glasbruk, Åfors glasbruk och Kosta glasbruk. Museet ligger i det tidigare brukets lokaler. I samma byggnad ligger även Design House Stockholms OPEN butik och hyttan "Vet Hut".

I orten finns en designbutik, vandrarhem och ett luffarmuseum. En badplats finns vid Bodasjön.

Befolkningsutveckling

Noter

Externa länkar 

 Hönsalottas Luffarmuseum i Boda glasbruk
 The Glass Factory

Orter i Emmaboda kommun
Orter i Nybro kommun
Glasriket
Bruksorter i Sverige
Småorter i Sverige
Tidigare tätorter i Sverige
Meterkonventionen

Meterkonventionen är ett internationellt fördrag som slöts mellan 17 stater 20 maj år 1875. Det etablerar metersystemet (numera SI) som enhetligt internationellt måttsystem. Konventionen ändrades år 1921. Antalet medlemsstater är i för närvarande 63 (2021) med 39 stater som är associerade, vilket betyder att de följer arbetet och konventionen men inte är fullvärdiga medlemmar.

Genom konventionen skapas de tre tillsynsorganisationerna:
 CGPM, Conférence Générale des Poids et Mesures – sammankomster vart fjärde till sjätte år med representanter från alla medlemsstater,
 BIPM, Bureau International des Poids et Mesures, Internationella byrån för mått och vikt – ett internationellt centrum för metrologi beläget i Sèvres i Frankrike, och
 CIPM, Comité International des Poids et Mesures – en administrativ kommitté med årliga möten hos BIPM.

Externa länkar

 BIPM – Meterkonventionen: engelska, franska

Internationella konventioner
Teknologi

Teknologi är vetenskapen om verktyg, teknik, hantverk, system eller organisationsmetoder. I forskningssammanhang kallas det ofta för endera ingenjörsvetenskap eller teknikvetenskap, bland annat av Vetenskapsrådet och dess föregångare Teknikvetenskapliga forskningsrådet. Ordet teknologi används också som benämning på det tekniska kunnande som finns i ett samhälle. Ordet teknologi används ofta både i reklam och dagsmedia, som ett slarvigt översättningslån från engelskans "technology" som betyder teknik, för att benämna att ett system eller en produkt använder ett visst slags teknik.

En person som har en kvalificerad utbildning inom teknologi kallas vanligen för ingenjör, medan benämningen teknolog brukar reserveras för en person som fortfarande studerar teknologi.

Etymologi 
Ordet "teknologi" kommer från grekiskans τεχνολογία (technología), från τέχνη (téchne), som betyder "konst" och -λογία (-logía), "lärans".

Teknologi och naturvetenskap 
Gränsdragningen mellan teknologi och naturvetenskap är inte helt enkel att göra. I många ingenjörsutbildningar finns ett stort inslag av naturvetenskap och matematik, och många tekniska högskolor bedriver omfattande forskning i rent naturvetenskapliga ämnen. Det mesta av tillämpade naturvetenskapen brukar kunna räknas in i teknologin. Dock är en viktig principiell skillnad att teknologin har som syfte att "vara nyttig" snarare än att som naturvetenskapen i sin idealform, att förstå världen omkring oss för dess egen skull. Det faktum att förståelse av verkligheten omkring oss (inte minst i form av allmängiltiga lagar och principer) är mycket användbart för tekniska syften, förklarar varför naturvetenskap och teknologi har stora likheter. Samtidigt finns kunskaps- och forskningsområden inom teknologi och ingenjörsvetenskap där den rena naturvetenskapen i sig har gett mycket begränsade bidrag, såsom produktionsteknik, konstruktionsteknik, systemteknik och datavetenskap. Inom dessa och andra teknologiområden kan det å andra sidan förekomma inlån från matematik, ekonomi, organisation och design.

Teknologi hos andra djurarter 

Användandet av grundläggande teknologi är något som finns hos även andra djurarter än människor. Dessa inkluderar primater som schimpanser, vissa delfiner och kråkor. Man kan även peka på andra exempel som bävrar och deras dammar, eller bin och deras bikupor.

Möjligheten att kunna göra verktyg ansågs en gång vara en definition av släktet homo. Upptäckandet av verktygskonstruering bland schimpanser och relaterade primater har dock förkastat uppfattningen att enbart människor kunde använda teknologi. Exempelvis har forskare observerat att vilda schimpanser har använt verktyg för att söka efter föda. Några av dessa verktyg inkluderar bladsvampar, mortlar och hävstänger. Västafrikanska schimpanser använder sig även av stenhammare och städ för att knäcka nötter, vilket även kapuciner i Boa Vista, Brasilien, gör.

Referenser 

 
 
Wikipedia:Basartiklar