kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hairspray (1988)

Hairspray är en film från 1988 regisserad av John Waters. Filmen utspelar sig i början av 1960-talet och handlar om Tracy Turnblad, en tonåring som trots sin övervikt blir den nya stjärndanserskan på det populära tv-programmet "The Corny Collins Show". Detta retar upp Amber von Tussle som tidigare varit den populäraste danserskan. Dessutom retar Tracy gallfeber på den konservativa delen av befolkningen eftersom hon är för rasintegrering. 

Ricki Lake gjorde sin första huvudroll i filmen. I övriga roller syns bland annat Divine (i en dubbelroll som Tracys mamma och Arvin Hodgepile, ägaren till TV-stationen), Deborah Harry och Sonny Bono (som Amber von Tussles föräldrar), Jerry Stiller som Tracys pappa och Colleen Fitzpatrick som Amber von Tussle. Pia Zadora och Ric Ocasek gör cameos som två beatniks. John Waters själv spelar en psykiater. Titellåten sjöngs av Rachel Sweet som även framförde två låtar i Waters nästa film, Cry-Baby.

"Hairspray" markerar början på en epok i John Waters filmskapande då hans filmer var mindre chockerande och mer familjevänliga än tidigare.

År 2022 valdes filmen ut för att bevaras i National Film Registry av USA:s kongressbibliotek då den anses vara ”kulturellt, historiskt eller estetiskt betydelsefull”.

Nyinspelning

Filmen har legat till grund för en Broadway-musikal och en nyinspelning med bland andra Nikki Blonsky, Amanda Bynes, Zac Efron och John Travolta som hade premiär i Sverige den 24 augusti 2007.

Externa länkar
 

Filmer 1988
Amerikanska musikalfilmer
Amerikanska komedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer om medborgarrättsrörelsen
Filmer bevarade i National Film Registry
Estrel

Estrel i  Berlin är Europas största hotell med 1125 rum och sviter. Hotellet har fem restauranger, två barer, en ölträdgård och den dagliga "Stars in Concert"-showen. Estrel kommer att få en 175 meter hög skyskrapa med 50 våningar och 814 hotellrum och blir därmed Tysklands högsta hotell.

Noter

Externa länkar
 Stars in Concert
 Estrel Hotel Webbplats

Hotell i Tyskland
Byggnader och anläggningar i Berlin
Svalorna

Svalorna är en svensk biståndsorganisation som bildades 1959 som Sveriges första Emmausförening. Svalorna används ofta som kortform för de två föreningarna Svalorna Latinamerika (med huvudkontor i Stockholm) och Svalorna Indien-Bangladesh (med huvudkontor i Lund). Båda föreningarna är religiöst och partipolitiskt obundna föreningar som framför allt arbetar med internationellt solidaritets- och utvecklingsarbete. Både Svalorna Latinamerika och Svalorna Indien-Bangladesh har personal som arbetar med lokala samarbetsorganisationer i respektive del av världen och de är båda medlemmar i Forum Syd.  Båda föreningarna innehar 90-konto garanterade av Svensk Insamlingskontroll, SFI. Svalorna Indien-Bangladesh är medlem av Emmaus International.

Historia
Föreningen Svalorna bildades 10 februari 1959 med säte i Stockholm i anslutning till den franska romersk-katolska prästen Abbé Pierres (1912-2007) nordiska föreläsningsturné under 1958. Abbé Pierre startade Emmaus (Emmaus organisation) i Frankrike 1949. Föreningen Svalorna är en av de första svenska politiskt och religiöst obundna ideella biståndsorganisation som från sitt inledande skede fokuserade på u-länder noch volontärtjänster. Svalorna ägnade sig inledningsvis åt internationellt utvecklingssamarbete i Peru och utvidgade senare verksamheten till Bolivia och Nicaragua. Suzanne Sandberg (1915-2015) var föreningens första ordförande. Dagny Arbman (1908-1997) startade föreningens andra kontor i Lund som inriktade sig mot internationellt utvecklingsarbete i Indien och senare även Bangladesh.

Verksamhet
Svalorna fastslog föreningens syfte i sitt första nyhetsbrev: att bland ungdomarna i våra materiellt lyckligt lottade nordiska länder samla dem som vill fara ut och arbeta minst ett år i de fattigaste och mest försummade områdena på jorden. Detta arbete skall vara frivilligt och oavlönat. Volontärerna erhåller endast mat och logi.

Svalornas första volontärer åkte till Peru 1960. År 1962 sändes den första volontärdelegationen till Indien. Under föreningen Svalornas första tio år gjorde runt 100 personer volontärtjänst för Svalorna i Indien och Peru. Ytterst ansvariga för verksamheten var Suzanne Sandberg och Dagny Arbman.

Referenser

Externa länkar
Svalorna Latinamerika
Svalorna Indien-Bangladesh

Välgörenhetsorganisationer i Sverige
Biståndsorganisationer
Gustaf Fjæstad

Gustaf Adolf Christensen Fjæstad, född 22 december 1868 i Jakobs församling, Stockholm, död 17 juli 1948 i Arvika, var en svensk konstnär (målare, grafiker, konsthantverkare) och idrottsman. Han var gift med textilkonstnären Maja Fjæstad.

Liv och verk
Fjæstad, vars far var skomakare, studerade vid Konstakademien 1891-1892 och därefter en tid vid Konstnärsförbundets skola. 1893 var han medhjälpare åt Bruno Liljefors under dennes dekorationsarbeten åt Biologiska museet, och fick därefter denne och Carl Larsson som handledare i sin konstnärliga utbildning.

1897 hölls den första utställningen av hans målningar. Samma år fick han möjlighet att ta över Christian Erikssons gamla ateljé Oppstuhage i Taserud, varifrån han verkade i den provinsromantiska anda som kännetecknade hans samtid och vänskapskrets. Därifrån insände han 1898 ett flertal tavlor till Konstnärsförbundets utställning i Stockholm och vann stor uppmärksamhet.

Han kallas för Rimfrostens mästare och grundade den så kallade Rackstadgruppen vid sjön Racken vid Arvika i Värmland, till vilken konstnärer som Björn Ahlgrensson, Bror Lindh och Fritz Lindström hörde. Hans måleri är tekniskt mycket skickligt. Hans vinterlandskap är kända och finns representerade på museer som Nationalmuseum, Göteborgs konstmuseum och Thielska galleriet i Stockholm, Kalmar konstmuseum, Rackstadmuseet i Arvika och Statens Museum for Kunst. Vid sidan av sitt måleri har han även formgivit möbler, konstsmide och gobelänger. Han byggde även fioler.

Fjæstad tillhörde föreningen Konstnärsförbundet. Han är begravd på Arvika kyrkogård.

Vid en utställning i USA inspirerades några unga kanadensiska konstnärer av Fjæstads konst, och de bildade gruppen "The Group of Seven".

Idrottskarriär
Som idrottsman tillhörde han den svenska eliten i grenarna skridsko och cykel, och noterade 1891 världsbästa tid (2.51,2) på skridskodistansen en engelsk mil vid tävlingar i Hamar i Norge.  På cykel vann han 1892 såväl den första cykeltävlingen i landet öppen för alla (en "Mästerskapsridt för Sverige", 10 km) som det första Mälaren runt. 

Han blev senare en stor mecenat för svensk skridskosport genom att bland annat donera konst.

Galleri

Noter

Vidare läsning
 Dottern Agneta Fjæstad utgav 1981 biografin Gustaf och Maja Fjæstad : ett konstnärspar (2 uppl. 1995)
 Herbert Sjöberg, Konstnärskolonin vid Racken : en minnesbok (2 uppl. 1992)

Externa länkar
Idrottsmannen Gustaf Fjaestad
 http://fineartcritics.blogspot.com/2010/09/sanatc-ve-zanaatc-kisiligi-ile-gustaf.html
Agneta Fjaestad, Gustafs dotter berättar barndomsminnen i Sveriges Radio Värmland

 
Representerade vid Göteborgs konstmuseum

Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska tävlingscyklister
Födda 1868
Avlidna 1948
Män
Svenska skridskoåkare
Konstnärer från Stockholm
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Svenska formgivare
Idrottare från Stockholm
Representerade vid Thielska galleriet
Representerade vid Statens Museum for Kunst
Amerikansk lövgroda

Amerikansk lövgroda (Hyla cinerea) är en vanlig nordamerikansk art av lövgrodor som tillhör släktet Hyla och familjen Hylidae.  Den kallas även för carolinalövgroda eller amerikansk grön lövgroda.

Dessa grodor blir mellan 3,5 och 6 cm långa som vuxna. Hanarna är något mindre än honorna. Kroppsfärgen av den amerikanska gröna lövgrodan kan variera mellan starkt gulgrön, olivgrön och limongrön. Färgens mörkhet kan ändra sig beroende på ljus och temperatur. De har en vit, vitgul eller krämfärgad linje på varje sida, som går längs kroppen från hörnen av munnen. Små metallgula eller vita fläckar förekommer. De har fästskivor på tårna för bättre grepp vid klättring. Bakkroppen kan vara vitgul till gul. Huden är slät, men hanar har rynkade halsar. 

Den amerikanska lövgrodans miljö är oftast områden kring sjöar, åar och bondgårdar samt träsk och myrar. De kan hittas i de amerikanska sydstaterna och vissa norra och västra delar: hela Florida, södra Georgia, hela Louisiana, Delaware, östra Maryland, Virginia, östra North och South Carolina, östra Texas, samt längs Mississippifloden fram till södra Illinois. De finns möjligtvis även i nordöstra Mexiko.

Som de flesta grodor äter arten insekter (mest mygg och flugor) och andra små invertebrater. De ses ofta runt hemmet på fönster och utomhuslampor där de väntar på byte.

Parningsäsongen pågår mellan mitten av april och mitten av augusti. Honorna lägger upp till 400 ägg i grunt vatten som fästs på växtrötter. Äggen kläcks en vecka senare, och grodynglen förvandlas mellan 55 och 63 dagar efter äggkläckningen. Väderförhållandena påverkar parningen, som oftast äger rum under och efter regnskurar.

Arten är mycket populär som sällskapsdjur i Nordamerika och Europa.

Referenser
Betten, Jane. Animal Diversity Web, University of Michigan. "Hyla cinerea (green treefrog)."
Northern Prairie Wildlife Research Center, U.S. Department of the Interior. "Green Treefrog, Hyla cinerea."

Externa länkar

 Carolina lövgroda i Fångenskap Christoffer Sjöholm

Lövgrodor
Groddjur i nearktiska regionen
Primalterapi

Primalterapi, i Sverige även kallad intensivterapi, och primalskriksterapi är en metod för psykoterapi. Den bygger på antagandet om att födelsetraumat ligger till grund för neuroser och ångest som senare kan uppstå i livet. Metoden utvecklades på 1970-talet av Arthur Janov. Den hade i början av 2020-talet få förespråkare. Metoden bygger på att person ska kunna befrias från kroppsliga spänningar och psykiska problem genom att återuppleva  födelsesituationens intryck och uttryck; det nyfödda barnets skrik av smärta och skräck,  så kallat primalskrik.

Janov kom till Sverige 1972 för att bland annat beskriva och demonstrera sin metod för svensk expertis. Svensken Tomas Videgård genomförde en studie 1975–1976, "The Success and Failure of Primal Therapy: A Critical Review", där 32 före detta patienter intervjuades angående deras erfarenheter av behandlingen. Tomas Videgård var själv patient hos Janov. Videgårds slutsats var att terapi hos The Primal Institute var marginellt bättre än Tavistockkliniken och betydligt bättre än Menningerkliniken (de två psykoterapikliniker som han jämförde med). Han skrev vidare att resultatet var ungefär hälften så bra som Janov hävdade: 40 % framgång i stället för 98–100 %.

John Lennon och Yoko Ono var kanske de mest kända som genomgick primalterapi för Janov. Texterna på Lennons första studioalbum John Lennon/Plastic Ono Band är starkt präglade av primalterapin - särskilt Mother. Janovs starka ateism har påverkat låtarna God och I Found Out.

Bibliografi

Media 
 1971 The Inner Revolution - En personlig beskrivning av behandlingen av Gil Toff. 85 min.
 1976 Primal Therapy: In Search of the Real You - Kanadensisk dokumentär. 19 min.
 1978 Primalterapi: vintern 1977 - TV-serie i tre delar. 130 min.
 1986 Fläskfarmen TV-film av Lars Molin efter Knut Pettersens roman. 90 min.
 2018 Arthur Janov's Primal Therapy - En associativ betraktelse. 45 min.

Se även 
 Alice Miller (psykolog)
 Arthur Janov
 Katarsis

Källor

Externa länkar 
PrimalTherapy.com
PrimalInstitute.com
Svensk mediadatabas: Primalterapi
SVT: Primalterapins grundare har gått bort.
Dagens Nyheter: Förhoppningar om bättring...

Alternativmedicin
Psykoterapi
Stora historiepriset

Stora historiepriset (fram till 2014 Hertig Karls pris) är Sveriges största historiepris med en prissumma på 100 000 kronor. Priset delas ut till "historiker eller annan som, utan att göra avkall på fackmässig korrekthet, lyckats föra ut historiska kunskaper och forskningsresultat i en vidare krets så att intresset för ämnet ökat".

Priset instiftades 1994 av Nyköpings kommun. Från och med 2003 delas priset ut gemensamt av Nyköpings kommun och Sörmlands museum. Utdelningsceremonin ägde fram till 2014 rum under Hertig Karls marknad, en tidigare årlig marknad på Nyköpingshus. Marknaden och priset var namngivna efter Karl IX som 1560–1604 var hertig av Södermanland, Närke och Värmland. Prisutdelningsceremonin ägde mellan 2015 och 2017 rum på Culturum i Nyköping. Sedan 2018 hålls prisceremonin på Sörmlands museum.

Pristagare
1994 – Alexander Loit
1995 – Hans Villius och Olle Häger
1996 – Hans Furuhagen
1997 – Michael Nordberg
1998 – Karin Johannisson
1999 – Arne Jarrick
2000 – Mats G. Larsson
2001 – Dick Harrison
2002 – Cecilia Björk och Laila Reppen
2003 – Gunnar Wetterberg
2004 – Maja Hagerman
2005 – Anders Björnsson
2006 – Marie-Christine Skuncke
2007 – Max Engman
2008 – Eva Österberg
2009 – Bo Eriksson
2010 – Yvonne Hirdman
2011 – Svante Norrhem
2012 – Elisabeth Mansén
2013 – Jonathan Lindström
2014 – Maria Sjöberg
2015 – Heléne Lööw
2016 – Fredric Bedoire
2017 – Ronny Ambjörnsson
2018 – Ida Östenberg
2019 – Annika Sandén
2020 – Gunnar Broberg
2021 - Eva Bonde
2022 - Sven-Eric Liedman
2023 - Christina Florin

Referenser

Källor

Priser i Sverige
Priser i historia
Priser och utmärkelser instiftade 1994
Karl IX
Divine (artist)

Divine är artistnamnet för den amerikanske skådespelaren och artisten Harris Glenn Milstead, född 19 oktober 1945 i Baltimore, Maryland, död 7 mars 1988 i Los Angeles, Kalifornien. 

Milstead är mest känd som Divine - en dragqueen som gav ut musikalbum och medverkade i filmer av John Waters. Deras kanske mest kända - och definitivt mest ökända - samarbete var i filmen Pink Flamingos 1972, i vilken Divine åt hundbajs. Divine var kraftigt överviktig och sägs ha varit inspiration bakom bläckfiskkaraktären Ursula i Disneyfilmen Den lilla sjöjungfrun.

Filmer 
 Roman Candles (1966)
 Eat Your Makeup (1968)
 The Diane Linkletter Story (1969)
 Mondo Trasho (1969) 
 Multiple Maniacs (1970)
 Pink Flamingos (1972)
 Female Trouble (1974)
 Polyester (1981)
 Lust in the Dust (1985)
 Trouble in Mind (1985)
 Tales from the Darkside (1987)
 Hairspray (1988)
 Out of the Dark (1989)

Diskografi

Album 
 My First Album (1982)
 Jungle Jezebel (1982)
 The Story So Far (1984)

Singlar 
 Native Love (Step By Step) (1982)
 Shoot Your Shot (1983)
 Love Reaction (1983) 
 Shake It Up (1983) 
 You Think You're A Man (1984)
 I'm So Beautiful (1984)
 T Shirts and Tight Blue Jeans  (1984)
 Walk Like A Man (1985)
 Twistin' The Night Away (1985)
 Hard Magic (1985)
 Little Baby (1987)
 Hey You! (1987)

Externa länkar 
 

Amerikanska dragqueens
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska sångare under 1900-talet
Skådespelare från Baltimore
Pseudonymer
Mononymt kända personer
Födda 1945
Avlidna 1988
Män
The Seven-Up Company

The Seven-Up Company är ett amerikanskt läskedrycksföretag skapat av C. L. Grigg. Företaget startades 1920 med namnet The Howdy Corporation och tillverkade då Howdy Orange drink. 7 Up lanserades 1929.

1936 ändrades namnet till The Seven-Up Company. Företaget bytte namn igen 1996 till det nuvarande Dr Pepper/Seven Up, Inc.

Amerikanska dryckestillverkare
Företag bildade 1920
Storbritanniens Grand Prix 1984

Storbritanniens Grand Prix 1984 var det tionde av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1984.

Resultat 
 Niki Lauda, McLaren-TAG, 9 poäng
 Derek Warwick, Renault, 6 
 Ayrton Senna, Toleman-Hart, 4 
 Elio de Angelis, Lotus-Renault, 3 
 Michele Alboreto, Ferrari, 2 
 René Arnoux, Ferrari, 1 
 Nelson Piquet, Brabham-BMW
 Patrick Tambay, Renault (varv 69, turbo)
 Piercarlo Ghinzani, Osella-Alfa Romeo 
 Andrea de Cesaris, Ligier-Renault
 Marc Surer, Arrows-BMW 
 Riccardo Patrese, Alfa Romeo

Förare som bröt loppet
 Huub Rothengatter, Spirit-Hart (varv 62, för få varv)
 Francois Hesnault, Ligier-Renault (43, elsystem) 
 Alain Prost, McLaren-TAG (37, växellåda) 
 Nigel Mansell, Lotus-Renault (24, växellåda) 
 Thierry Boutsen, Arrows-BMW (24, elsystem) 
 Jacques Laffite, Williams-Honda (14, vattenpump)
 Jonathan Palmer, RAM-Hart (10, olycka) 
 Teo Fabi, Brabham-BMW (9, elsystem) 
 Manfred Winkelhock, ATS-BMW (8, snurrade av)
 Keke Rosberg, Williams-Honda (5, motor)
 Eddie Cheever, Alfa Romeo (0, olycka) 
 Philippe Alliot, RAM-Hart (0, olycka) 
 Jo Gartner, Osella-Alfa Romeo (0, olycka)

Förare som diskvalificerades 
 Stefan Bellof, Tyrrell-Ford (varv 68)
 Stefan "Lill-Lövis" Johansson, Tyrrell-Ford (1)

Förare som ej kvalificerade sig
Johnny Cecotto, Toleman-Hart

Noteringar
 Loppet stoppades efter en olycka på elfte varvet men startades om och kördes ytterligare 60 varv istället för 64.

VM-ställning

1984 i Storbritannien
Storbritanniens Grand Prix
Sierra

Sierra kan avse:

 Sierra (film) –  en amerikansk film från 1941 i regi av Raoul Walsh, originaltitel High Sierra
 Sierra Nevada Observatory – Granada, Spanien
 Sierra Club – en miljöorganisation i USA
 Sierra Entertainment – ett datorspelsbolag, dotterbolag till Activision Blizzard
 Sierra Mist – en läsk
 Sierra – en beteckning för bokstaven S vid bokstavering, se Bokstavering
 Scomberomorus sierra – en fiskart

Personer
 Ciara, amerikansk sångare (uttalas "sierra")
 Álvaro Sierra, colombianska tävlingscyklist
 Javier Sierra, spansk journalist
 Jessica Sierra, American Idol 4-deltagare
 Nadine Sierra, amerikansk operasopran
 Rubén Sierra, en professionell basebollspelare
 Sierra Casady, amerikansk musiker, bandmedlem i CocoRosie
 Sierra Boggess, amerikansk teaterskådespelerska
 Sierra Noble, kanadensisk musiker

Fiktiva
 Sierra (Dollhouse) – en karaktär i Joss Whedons Dollhouse

Fordon
 Acme Sierra – ett amerikanskt experimentellt flygplan byggt 1948
 Ford Sierra – en bil som produceras av Ford Motor Company
 GMC Sierra – en lastbil som produceras av General Motors
 Sierra-klass – en rysk fartygsklass av atomubåtar

Geografi

 Sierra Leone – ett land vid Västafrikas kust

Antarktis 

 Sierra Island,

Argentina

 Sierra Nevada de Lagunas Bravas

Se även
 Antofagasta de la Sierra

Brasilien

 Serra do Mar (bergskedja), Rio de Janeiro,

Se även
 Serra do Mar

Colombia

 Sierra Nevada de Santa Marta

Mexiko 

 Sierra Papacal – ort, Yucatán, Mérida, 
 Sierra de Juárez – bergskedja i Baja California, Mexiko 
 Sierra Madre del Sur – i landets södra del
 Sierra Madre Occidental – i nordvästra delen av landet
 Sierra San Pedro Mártir – i Baja California
 Sierra de San Pedro Mártir – bergskedja i Baja California, Mexiko

Se även
 Sierra Madre Oriental

Spanien

 Sierra de Gredos – en bergskedja
 Sierra de Guadarrama – en bergskedja
 Sierra de Mijas – en bergskedja
 Sierra Morena – en bergskedja
 Sierra Nevada (Spanien) – en bergskedja
Sierra Nevada (bergskedja i Spanien) – en bergskedja
 Sierra de las Nieves

Se även
 Sierra de Gata

USA

 Sierra Nevada (USA) – även känd som The Sierras och ligger i Kalifornien och Nevada
 Sierra County, Kalifornien – i norra delstaten

Se även
 Sierra Blanca
 Serra da Estrela
 Sierra Madre
 La Sierra
 Serra
Rönneholm, Malmö

Rönneholm är ett bostadsområde i Västra Innerstaden, Malmö. 

Rönneholm ligger mellan Regementsgatan och Köpenhamnsvägen, väster om Mariedalsvägen. Det består av flerfamiljshus från första halvan av 1900-talet, främst hyreshus. Längs Regementsgatans södra sida finns hus från olika perioder med stora arkitektoniska värden. Ett kvarter består av större tomter med indragna jugendvillor uppförda mellan 1907 och första världskriget.

Området omger Rönneholmsparken, där Rönneholmsgården ligger. Rönneholmsgården är en herrgård som byggdes av Carl Magnus Nordlindh 1798. Byggnaderna har behållit sin 1700-talskaraktär och parkanläggningen är en oas i området. Herrgården är numera hemvist för Bladins gymnasium.

I området finns även Slottsstadens förskola, förskolan Lyckan och Dammfri förskola. På Lundbergsgatan, uppkallad efter Johan Lorents Lundberg, finns en vårdcentral.

Se även 
Rönneholmsvägen

Noter 

Västra Innerstaden
Navare

En navare är en längre grov borr med tvärställt handtag för borrning i trä för hand. Det har en ränna med skärande kanter och en rundad spets. Mindre varianter av denna typ benämns skedborrar. 

Navare har använts sedan vikingatiden, och fram till 1800-talet var denna typ av borr den vanligaste. Sedan ersattes den av spiralborr (med en skruvad, längsgående gänga), som är betydligt effektivare och har bättre precision. Navare eller motsvarande spiralborr har använts så sent som in på 1900-talet till vissa jobb som var bättre att utföra med navare, som till exempel vid träskotillverkning. 

Navaren används för borrning av hål för dymlingar vid timring och skiftesverk, pumpstockar, hjulnav och för håltagning i hässjestolpar och liknande grova tillämpningar. Vid skeppsbyggen var navaren ett viktigt verktyg vid borrning av hål för bultar och spikar i bordläggning vid nybygge eller reparation. Bergnavare var en benämning på bergborrar som slogs ner med hjälp av slägga. 

Borren kan i vissa dialekter kallas navre. Skedborrar har hittats i de medeltida lagren i Eketorp på Öland (Eketorp III).

Referenser 

Verktyg
Tysklands Grand Prix 1984

Tysklands Grand Prix 1984 var det elfte av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1984.

Resultat
 Alain Prost, McLaren-TAG, 9 poäng
 Niki Lauda, McLaren-TAG, 6 
 Derek Warwick, Renault, 4
 Nigel Mansell, Lotus-Renault, 3 
 Patrick Tambay, Renault, 2 
 René Arnoux, Ferrari, 1 
 Andrea de Cesaris, Ligier-Renault
 Francois Hesnault, Ligier-Renault
 Huub Rothengatter, Spirit-Hart

Förare som bröt loppet 
 Manfred Winkelhock, ATS-BMW (varv 31, växellåda) 
 Eddie Cheever, Alfa Romeo (29, motor) 
 Teo Fabi, Brabham-BMW (28, turbo) 
 Nelson Piquet, Brabham-BMW (23, växellåda) 
 Riccardo Patrese, Alfa Romeo (16, bränslesystem)
 Piercarlo Ghinzani, Osella-Alfa Romeo (14, elsystem)
 Jo Gartner, Osella-Alfa Romeo (13, turbo) 
 Michele Alboreto, Ferrari (13, motor) 
 Jonathan Palmer, RAM-Hart (11, turbo) 
 Keke Rosberg, Williams-Honda (10, elsystem)
 Jacques Laffite, Williams-Honda (10, motor) 
 Jacques Laffite, Williams-Honda (8, motor) 
 Elio de Angelis, Lotus-Renault (8, turbo) 
 Philippe Alliot, RAM-Hart (7, överhettning) 
 Ayrton Senna, Toleman-Hart (4, olycka)
 Marc Surer, Arrows-BMW (1, turbo)

Förare som diskvalificerades 
 Stefan "Lill-Lövis" Johansson, Tyrrell-Ford

Förare som ej kvalificerade sig 
 Mike Thackwell, Tyrrell-Ford

VM-ställning

 

1984 i Västtyskland
Tysklands Grand Prix
Arctodus simus

Arctodus simus, en numera utdöd björnart och den största som levt på jorden, såvitt man känner till. Den kunde nå en mankhöjd på 1,5 meter och vara 3.5 meter hög då den reste sig på bakbenen. Kroppsbyggnaden var betydligt slankare än dagens brunbjörnar och vikten tros kunnat ligga omkring ett ton. Tack vare sin slanka kroppsbyggnad och långa ben var den väl anpassad för löpning och tros kunnat springa lika fort som en häst.

Arctodus simus var det dominerande rovdjuret i Nordamerika från 1 miljon år sedan fram till det att den dog ut för ca 9 000 år sedan. Då denna tidpunkt sammanfaller relativt väl med människans intåg på den amerikanska kontinenten har det spekulerats i huruvida jakt på björnarna och deras bytesdjur bidrog till dess utrotning. Å andra sidan har det framförts teorier om att det var närvaron av den skräckinjagande Arctodus simus som fördröjde koloniseringen av Amerika ända tills för 12 000 år sedan.

På sistone har en intressant, men relativt spekulativ, teori framförts om att Arctodus fortfarande skulle existera i avlägsna områden av Kamtjatkahalvön i östra Sibirien. Detta bygger på lokalbefolkningens historier om en björngud, mycket större än alla andra björnar, och på vittnesuppgifter om enorma björnar och björnspår. Något påtagligt bevis för Arctodus fortbestånd har dock än så länge inte presenterats.

Först trodde man att björnen var ett superrovdjur eftersom isotoptester visar att den åt allting, men de senaste rönen tyder på att den var en asätare som använde sin storlek för att skrämma bort andra rovdjur från deras byten, och att den i likhet med grottbjörnar och moderna björnar var allätare.  

Björnar
Förhistoriska däggdjur
Arctodus