kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Örskär

Örskär är en ö i Gräsö socken i Östhammars kommun i Upplands skärgård. Den är cirka 400 hektar stor. Drygt hälften av öns yta är naturreservat och förvaltas av Skärgårdsstiftelsen. Ön är berömd för sin blomsterprakt och inte mindre än 18 olika orkidéarter har noterats. Örskär är också en av Sveriges bästa platser för att beskåda flyttfåglar (runt 260 arter har observerats under årens lopp) och är en av de få platser i Sverige där man har möjlighet att se eller höra den ovanliga gölgrodan. Ön hyser också ett bestånd av rådjur och vissa år finns även älg på ön.

På Örskär har det funnits fyrplats sedan 1600-talet, och den är efter Landsorts fyr den äldsta fyrplatsen i Sverige. Den första fyren byggdes 1687, men den förstördes av ett blixtnedslag drygt 50 år senare. Det nuvarande fyrtornet stod klart 1740 och byggdes efter ritningar av Carl Hårleman och ansågs då vara ”den präktigaste fyrbåken ej allena i Östersjön”. År 1769 installerades världens första blänkapparat med urverk och roterande linser. På 1950-talet blev fyren elektriskt driven. Fyren är automatiserad sedan 1978 och ägs och underhålls av Sjöfartsverket. År 1997 avbemannades fyrplatsen och bostadshusen såldes till Skärgårdsstiftelsen som året därpå öppnade ett vandrarhem med 18 sängplatser.

Örskär var troligen inte bebott innan fyren byggdes. Den förste som var skriven på ön fyrvaktmästare Petter Swedman år 1697. År 1820 öppnades även en lotsplats söder om fyren. Som mest bodde 69 personer på Örskär år 1872. Befolkningen minskade drastiskt den 25 december 1877 då 15 personer omkom i den så kallade Örskärsolyckan, bland dem fyrmästaren Alm och lotsen Östman med familjer.

Ön kan nås med passbåt från Gräsö.

Referenser

Noter

Källor
Länsstyrelsens beskrivning
Örskär Skärgårdsstiftelsen

Vidare läsning
 

Byggnadsminnen i Uppsala län
Fyrar i Sverige
Natura 2000-områden i Uppsala län
Naturreservat i Östhammars kommun
Naturskyddsområden bildade 1969
Områden och platser i SMHI:s sjöväderrapport
Statliga byggnadsminnen i Sverige
Öar i Roslagens skärgård
Fyrtakt

Fyrtakt är inom musiken en taktart som innebär att det är fyra taktslag i varje takt. Det är den dominerande taktarten inom modern västerländsk populärmusik.

Se även 
 Tvåtakt
 Tretakt

Rytmik
Oscarsgalan 2001

Oscarsgalan 2001 var den 73:e upplagan av Academy Awards som belönade insatser inom film från 2000 och sändes från Shrine Auditorium i Los Angeles den 25 mars 2001. Årets värd var skådespelaren Steve Martin för första gången.

Vinnare och nominerade 
Vinnarna listas i fetstil.

Heders-Oscar 
 Jack Cardiff
 Ernest Lehman

Irving G. Thalberg Memorial Award 
 Dino De Laurentiis

Filmer med flera nomineringar 
 12 nomineringar: Gladiator
 10 nomineringar: Crouching Tiger, Hidden Dragon
 5 nomineringar: Chocolat, Erin Brockovich och Traffic
 4 nomineringar: Almost Famous
 3 nomineringar: Billy Elliot, Grinchen – julen är stulen, Patrioten, Quills och Wonder Boys
 2 nomineringar: Cast Away, The Contender, Den perfekta stormen, Malèna, O Brother, Where Art Thou?, Pollock, Shadow of the Vampire, U-571 och You Can Count on Me

Filmer med flera vinster 
 5 vinster: Gladiator
 4 vinster: Crouching Tiger, Hidden Dragon och Traffic

Sveriges bidrag 
Sverige skickade in Sånger från andra våningen till galan som det svenska bidraget för priset i kategorin Bästa icke-engelskspråkiga film. Den blev inte nominerad.

Externa länkar 
 Oscarsgalan 2001 på Internet Movie Database

2001
Filmåret 2001
2001 i USA
Los Angeles under 2000-talet
Prebende

Prebende (medeltidslat. præbenda "kosthåll", av lat. præbeo "erbjuda", "skänka", var ett godsinnehav i form av gårdar eller andra ägor vars inkomst användes till att betala lönen för en viss befattning inom kyrka eller skola som inte var kopplade till pastoratet självt. Efter reformationen, då alla prebenden drogs in till kronan användes det främst om prebendepastorat, ett pastorat vars tionde var avsett att bekosta sådana befattningar.

De olika prebendepastoraten hörde till en huvudtjänst, och tillsattes därför genom att någon fick huvudtjänsten och inte genom särskild ansökan eller tillsättning.

Benämningen har uppkommit av att inkomster från vissa församlingar anvisades till gemensamt underhåll åt munkar och klerker (præbenda quotidiana in refectorio ad majorem mensam) och sedermera anslogs till underhåll åt kaniker var för sig. Efter reformationen bibehölls prebenden åt biskopar och domkapitelsledamöter i Sverige, och tilldelades sedermera även teologie adjunkter vid universiteten samt några andra kyrkliga ämbets- och tjänstemän, via Uppsala universitets privilegier. Det innebar till exempel att Skånings-Åsaka församling var prebende åt biskopen i Skara och att Stora Kils pastorat var prebende åt biskopen i Karlstad, båda ganska nära sina respektive stiftsstäder. Så småningom fick även professorer utanför teologiska fakulteter prebenden som löneförbättring, om de först lät prästviga sig.

Prebendepastoratens antal blev senare betydligt reducerat, och från år 1910 fanns sådana förenade endast med biskopsämbetena (med undantag för det 1904 bildade Luleå), de teologiska professurerna i Uppsala och Lund (med ett undantag för vardera platsen) samt med fyra teologie lektorsbefattningar (i Västerås, Växjö, Karlstad och Härnösand). Dessa avskaffades 1921–1923. Domprosttjänsterna i Uppsala och Lund var också undantagna, och förblev prebenden åt professorerna i praktisk teologi till och med 1941. Även kyrkoherdetjänsten i Visby utgjorde prebende till biskopen av Visby till och med 1986. Som längst levde alltså prebendeinstitutionen kvar i Visby.

Referenser

Noter

Källor 
 Oloph Bexell, Teologiska fakulteten vid Uppsala universitet 1916–2000. Historiska studier. (Acta Universitatis Upsaliensis. Skrifter rörande Uppsala universitet. C. Organisation och historia 120), Uppsala 2021, s. 22–29.
Oloph Bexell, "När teologiprofessorernas prebenden avskaffades i Uppsala ärkestift." Stiftshistoria och prästhistoria. Kyrkohistoriska studier till minnet av Ragnar Norrman. (Skrifter utgivna av Svenska kyrkohistoriska föreningen II:78.) 2021, s. 39–45. 
Lars-Otto Berg och Ragnar Norrman, "Fjärdhundra kontrakt", Uppsala stifts herdaminne 1997.

.

Svenska kyrkan
Ugglan
Mörka sidan

Se även Den mörka sidan (tecknad serie)
Den mörka sidan är en företeelse i Star Wars som funnits med sedan den första filmen kom 1977. Den mörka sidan av Kraften är en enkel väg, som erbjuder kraft på bekostnad av självkontroll. Ett exempel är Darth Sidious som följer den mörka sidans väg. Han påverkade även Anakin Skywalker att gå från att vara en Jedi över till den mörka sidan och bli Darth Vader.

En Jedi som går över till den mörka sidan blir alltså inte automatiskt en Sith (som är en orden man blir medlem i), utan kallas helt enkelt för en mörk Jedi.

Den mörka sidan är inte starkare än den ljusa sidan men mer förförisk. Den mörka sidans vapen är ilska och hat.

Som Jedimästare Yoda sade: "Fear is the path to the dark side. Fear leads to anger. Anger leads to hate. Hate leads to suffering." Svenska: "Rädsla är vägen till den mörka sidan. Rädsla leder till ilska. Ilska leder till hat. Hat leder till lidande."

Den mörka sidan är ett villkor för den ljusa sidans existens. En balans mellan de båda existerar alltid, antingen man vill det eller ej. Det förekommer perioder där den ena eller den andra sidan har ett litet övertag, men i det långa loppet finns ingen vinnare eller förlorare.

Star Wars
Oscarsgalan 2000

Oscarsgalan 2000 var den 72:a upplagan av Academy Awards som belönade insatser inom film från 1999 och sändes från Shrine Auditorium i Los Angeles den 26 mars 2000. Årets värd var skådespelaren Billy Crystal för sjunde gången.

Vinnare och nominerade 
Vinnarna listas i fetstil.

Heders-Oscar 
 Andrzej Wajda

Irving G. Thalberg Memorial Award 
 Warren Beatty

Filmer med flera nomineringar 
 8 nomineringar: American Beauty
 7 nomineringar: Ciderhusreglerna och Insider
 6 nomineringar: Sjätte sinnet
 5 nomineringar: The Talented Mr. Ripley
 4 nomineringar: Den gröna milen, Matrix och Topsy-Turvy
 3 nomineringar: I huvudet på John Malkovich, Magnolia, Sleepy Hollow och Star Wars: Episod I – Det mörka hotet
 2 nomineringar: Anna och kungen, Boys Don't Cry, Dur och moll, Music of the Heart och Slutet på historien

Filmer med flera vinster 
 5 vinster: American Beauty
 4 vinster: Matrix
 2 vinster: Ciderhusreglerna och Topsy-Turvy

Sveriges bidrag 
Sverige skickade in Under solen till galan som det svenska bidraget för priset i kategorin Bästa icke-engelskspråkiga film. Den blev nominerad men vann inte priset.

Externa länkar 
 Oscarsgalan 2000 på Internet Movie Database

2000
Filmåret 2000
2000 i USA
Los Angeles under 2000-talet
Doktor Död

Doktor Död kan syfta på:

 Aribert Heim (1914–1992), kallad Doktor Död, nazistisk läkare från Österrike
 Grigorij Majranovskij (1899–1964), en sovjetisk biolog och människorättsbrottsling
 Josef Mengele (1911–1979), känd som "Dödsängeln", nazistisk läkare i koncentrationslägret Auschwitz
 Jayant Patel (1950–), Doktor Död, läkare anklagad för vanvård av patienter
 Harold Shipman (1946–2004), Dr Död, brittisk läkare och seriemördare

Se även
 Historien om Doktor Död – en amerikansk TV-film från 2010 om Jack Kevorkian, originaltitel: You Don't Know Jack
Klyvare

Klyvare är ett försegel som ingår i ett arrangemang av flera stagsegel på segelfartyg och en del äldre segelbåtar. Det är ofta en stagfock som sitter på fockstaget mellan båtens stäv och salningen (skarven mellan undermast och toppmast, normalt ca 2/3 av mastens totala höjd), eller en klyvare som sitter på klyvarstaget mellan bogsprötet eller klyvarbommen och salningen, eller en jagare som sitter på toppstaget mellan bogsprötet eller klyvarbommen och masttoppen.

Referenser 

Segling
Sjötermer
Salning (fartyg)

Salning är en del av konstruktionen som sammanfogar undermast och märsstång- eller bramstång (även kallat toppar) på ett segelfartyg.

Om salning 

När segelfartygen var så stora att det inte gick att konstruera en hel mast av trä tvingades man bygga masten i olika etapper. För att fördela delarna användes salningar. Idag förväxlas lätt vantspridaren med att vara en salning eller ett salningshorn. När man pratar om salning generellt syftar man på den anordning som stöder och förenar foten av en stång med nedanförvarande mast. Salningar är då de balkar som bär upp en märs. Undermast och toppstänger förbinds alltså med hjälp av salningarna som återfinns i vad som kallas märsplattformen. Salningen håller även fast och sprider den stående riggen (stag, vant och barduner).

Virke och typ  
En salning består oftast av trä- eller järn och kan byggas som antingen tvär- eller långsalning. Tvärsalningar (på engelska cross-trees) byggs tvärskepps och vilar på långsalningarna. Långsalningar (på engelska trestletrees) är byggda långskepps. Långsalningarna byggs i regel under tvärsalningarna och vilar på det som kallas kindback under märsen. Vid salning av bramstången kan salningen även benämnas bramsalning eller överbramsalning, beroende på vid vilken fot den sitter. Salningshorn kallas de yttersta ändarna av tvärträna där vanten går igenom. Salning i märs, vid stångens fot, förekommer oftare på mindre fartyg och ångbåtar.

Segelfartyg 
Ostindiefararen Götheborg hade tre undermaster, fock-, stor- och mesanmast. Undermasterna på fartyget var gigantiska pjäser och mycket svåra att manövrera på den tiden med handdrivna kranar och taljor. Då valde man att förlänga masterna med stänger. Ovanpå undermasterna fästes märsstång, eller bramstång. För att fira stången styrde man in toppen av den i ett fyrkantigt hål mellan långskeppssalningarna framför masten, sedan vidare genom eselhuvudet. Vid hårt väder var det en fördel att kunna justera stängerna alternativt byta ut dem om någon gått sönder. Vid orkanstyrka var det praktiskt att kunna justera stängerna så att vinddraget minskade.

Källor

Externa länkar 

Segling
Sjötermer
Solglasögon (sång)

Solglasögon är en punklåt, skriven av Zebo Hillborg och inspelad av det svenska bandet Docent död (senare "Docenterna") på albumet Docent 1980 samt utgiven på singel samma år.

Johan Pihlgren & Sahara Hotnights framförde låten på galan Artister mot nazister den 16 januari 2001. Originaltitel var Vanligt folk.

Källor

Fotnoter

Musiksinglar 1980
Svenska sånger
Svenskspråkiga sånger
Trillevallen

Trillevallen är en vintersportort i Åre kommun, Jämtland, vid Vällistes östsida nio kilometer söder om Undersåker. Lift- och pistsystemet består av 8 liftar och 22 nedfarter, med högsta liftburna åkhöjden 990 meter över havet. I området finns ett stort utbud av preparerade turskidspår under vintern och även preparerade motionsskidspår på 2,5, 5 och 7,5 km. Spåren underhålls av Södra Årefjällens Turistförening.

Historia 
Trillevallen Högfjällshotell från år 1938 förde Trillevallen in i turistnäringen på allvar, och bonddrängen Torsten Boberg som stod för detta hotellbygge lät sedermera sin son ta över driften – som i sin tur (tillsammans med sin hustru) anlade så kallade pollettliftar, genom att dra de besökande skidåkarna med snövessla mellan hotellet och backarna. 

På 1970-talet hade alltfler turister börjat leta sig till orten, däribland Olof Palme, och den svenske alpina världsstjärnan Ingemar Stenmark ökade folks intresse för alpin skidsport. Boberg blev ortens pionjär och försåg orten med Transportliften, vilken blev Trillevallens första släplift, och byggde ut längdspåren.

I slutet av 1980-talet såldes anläggningen till en entreprenör som bland annat stod för fler utvecklingar, men var samtidigt i mån om att orten inte skulle exploateras sönder. 

Den alpina anläggningen hade innan millennieskiftet fått 10 släpliftar och över 20 nedfarter, och sedermera förnyades ägarskapet. År 2010 byttes Transportliften ut mot en ny, 2011 byggdes anläggningens första stollift som blev en fast fyrsitsig (tillverkad av Doppelmayr) och ersatte i sin tur två släpliftar, och 2012 ersattes ett parallellt liftpar med en ny och förlängd släplift.

2015 tvingades anläggningen börja satsa på konstsnö till den alpina anläggningen, på grund av snöbrist de senaste säsongerna dessförinnan, efter att dittills ha använt enbart natursnö.

Trillevallen i film 
Trillevallen nämns i filmen Sällskapsresan II – Snowroller (1985) och sägs där vara den plats som Lasse Åbergs rollfigur Stig-Helmer Olsson i barndomen stod på skidor för första gången. Åbergs morbror besökte anläggningen 1932, klädd i en anorak som Åberg sedermera ärvde vilken Stig-Helmer fick ha som skiddress i filmen.

Källor 
Trillevallens historia, sidan 7

Noter

Externa länkar 
Trillevallens officiella webbplats
Bilder från Trillevallen
Vintersportorter i Jämtland
Orter i Åre kommun
Studentspelmanslags-VM

Studentspelmanslags-VM är ett "världsmästerskap" för studentspelmanslag som hållits i anslutning till Linköpings folkmusikfestival sedan 2003. Deltagande studentspelsmanslag spelar upp ett antal låtar till dans och en lagom opartisk jury utser sedan årets världsmästare.

Resultat

2022 
Världsmästare - VästkustFolk Göteborg
Årets låt - Lustspel (Lund)
Juryns hederspris - Skurups folkhögskola (Skurup)

2012 
Världsmästare - Lunnevads Folkhögskola
Årets låt - V-Dala Spelmanslag (Uppsala)
Juryns hederspris - Snaustrinda Spelemannslag (Trondheim)

2011 
Världsmästare - Gotlands Folkhögskola
Bästa låt - Skurups Folkhögskola
Juryns hederspris - SONUS (Stockholm)

2010 
Världsmästare - Fårfiolerna (Umeå)
Juryns hederspris - Ingesund

2009 
Världsmästare - Bollnäs Folkhögskola
Juryns hederspris - Konservers (Musikkonservatoriet i Falun)
Publikens pris - V-Dala Spelmanslag (Uppsala)

2008 
Världsmästare - SONUS (Stockholm)
Juryns hederspris - Snaustrinda Spelmanslag (Trondheim)

2007 
Världsmästare - V-Dala Spelmanslag
Juryns hederspris - Ingesund (för världens bästa schottis)
Publikens pris - Malungs folkhögskola

2006 
Världsmästare - Lustspel (Lund)
Juryns hederspris - SONUS (Stockholm)
Tävlingsledningens specialpris - Strängar & Rör (Linköping)

2005 
Världsmästare - Malungs Folkhögskola
2:a pris - V-Dala Spelmanslag (Uppsala)
Juryns hederspris - Filosofiska spelmanslaget Kärlekskollektivet (Göteborg)

2004 
Världsmästare - Strängar & Rör (Linköping)

2003 
Världsmästare - V-Dala Spelmanslag (Uppsala)

Jury
2010 - David Bastviken, Olle Gällmo, Maria Värendh
2009 - Michael Näslund, Christian Blackmon, Nina Fjeldet
2008 - Sonia Sahlström, Carina Normansson och Magnus Gustafsson
2007 - Emma Reid, Pär Moberg, Toste Länne
2006 - Eva Åström Rune, Jonas Olsson, Göran "Buffalo" Malmqwist
2005 - Andreas Ljones, Ulrika Gunnarsson och Christer Samuelsson
2004 - Anna-Kristina Widell, Patrik Andersson och Mats Neymark
2003 - Anders Larsson, Helen Eriksson och Lisa Hellsten

Externa länkar 
Officiell webbplats för Studentspelmanslags-VM

Svensk folkmusik
Studentkultur
Akademiskt musikliv
Världsmästerskap
Bardun

Barduner är på större segelfartyg och vissa moderna segelbåtar linor eller vajrar som går från de övre delarna av masterna, via bardunspridare, ner till båtens sidor för att stödja masterna.

På segelfartygen fästs bardunerna i toppen av varje stång (förlängningar av masten: märsstång, bramstång) och längst bak i röstet, akter om vanten, eller i ett skilt beslag i relingen. De benämns efter den del av masten de avser att stötta, till exempel förstängbardun (som stöttar fockmastens märsstång) eller storöverbrambardun (som stöttar stormastens överbram- eller röjelstång). Lovbardunen går via en klyka på salningshornet ner till röstet i lovart och ansätts med talja.

På en del moderna segelbåtar förekommer barduner som extra, spännbara vant riktade mer akteröver. De används för att ge riggen mer stadga vid kryss, men behöver kunna lösas för att inte vara i vägen för storseglet i lä, och behöver då alltså bytas vid stagvändning. På äldre båtar var det vanligt att bardunspännaren var bara ett handtag som det snabbt gick att lossa och spänna bara med att vända på det. På senare båtar sköts det vanligtvis med ett skot på vardera sidan.

Se även 
 Backstag
 Staglina

Källor

Segling
Sjötermer

da:Bardun
no:Bardun
Ishockey vid olympiska vinterspelen 1952

Ishockey vid olympiska vinterspelen 1952 spelades med nio deltagande landslag, som i en serie mötte alla en gång, 15–25 februari 1952 i Norges huvudstad Oslo, utom B-VM i ishockey som spelades 15–22 mars i Liège, Belgien. Turneringen var det 19:e världsmästerskapet och det 30:e Europamästerskapet (som då var gemensamma turneringar).

För första gången sedan andra världskriget var också Tyskland inbjuden att delta, dock slutade Tyskland näst sist i turneringen. Kanada blev för andra gången i rad och sjätte totalt olympiska mästare och samtidigt för tredje gången i rad och femtonde totalt världsmästare, men det dröjde ytterligare 50 år, till 2002, innan Kanada blev olympiska mästare på nytt. Silvermedaljerna gick till USA medan bronsmedaljerna krävde en extra playoff-match mellan Sverige och Tjeckoslovakien, som slutade i gruppspelet på samma antal poäng och samma målskillnad men som till slut skiljdes åt efter en svensk vinst med 5-3.

Medaljfördelning

Tabell

Resultat 

Playoff om tredjeplats

Placering

Laguppställningar

Sverige 
Målvakter: Thord Flodqvist, Lars Svensson
Backar: Göte Almqvist, Åke "Plutten" Andersson, Lasse Björn, Rune Johansson, Sven Thunman
Forwards: Hans Tvilling, Stig Tvilling, Göte "Vicke Hallon" Blomqvist, Erik "Epa" Johansson, Gösta "Lill-Lulle" Johansson, Åke Lassas, Holger Nurmela, Lars Pettersson, Sven Tumba, Hans "Stöveln" Öberg

B-världsmästerskapet 

{| class="wikitable" style="text-align: center;" width="500px"
! colspan="2"|B-världsmästerskapet
! width="45px"|Matcher
! width="45px"|Vunna
! width="45px"|Oavgj.
! width="45px"|Förl.
! width="55px"|Mål
! width="45px"|Poäng
|-
| width="40px"|1.
| align="left"| Storbritannien
| 5 
| 4
| 0
| 1
| 28-10
| 8
|-
| 2.
| align="left"| Österrike
| 5 
| 3
| 1
| 1
| 39-19
| 7
|-
| 3.
| align="left"| Italien
| 5
| 3
| 0
| 2
| 26-21
| 6
|-
| 4.
| align="left"| Nederländerna
| 5 
| 1
| 1
| 3
| 19-26
| 3
|-
| 5.
| align="left"| Belgien
| 5 
| 1
| 1
| 3
| 17-24
| 3
|-
| 6.
| align="left"| Frankrike
| 5 
| 1
| 1
| 3
| 19-41
| 3
|}

Referenser

Noter

Externa länkar

Olympiska vinterspelen 1952
1952
Olympiska spelen
Sporter vid olympiska vinterspelen 1952
1952
Internationella sportevenemang i Oslo
Ishockey vid olympiska vinterspelen 1994

Ishockey vid olympiska vinterspelen 1994 spelades i Lillehammer i Norge, och vanns av Sverige före Kanada och Finland. Detta var första gången som en olympisk ishockeyfinal avgjordes på straffslag. Efter en fräck straff av Peter Forsberg och en benparad av Tommy Salo på Paul Kariyas påföljande straff stod Sverige som segrare.

Medaljfördelning

Slutställning 
  Sverige
  Kanada
  Finland
  Ryssland
  Tjeckien
  Slovakien
  Tyskland
  USA
  Italien
  Frankrike
  Norge
  Österrike

Kvalificering 
De topp-elva placerade lagen från VM 1993 var direktkvalificerade till turneringen. För att utse ett tolfte lag till turneringen genomfördes en kvalificeringsomgång. Till turneringen bjöds de två topplacerade lagen från B-VM 1993, Storbritannien och Polen, ettan från C-VM, Lettland, det bäst placerade laget från Asien, Japan samt Slovakien. Slovakien bjöds in som ett nybildat internationell lag efter delningen av Tjeckoslovakien.

Slutställning

Matcher 
Alla matcher spelades i Sheffield, Storbritannien.

Gruppspel  

De tolv lagen som kvalificerat sig delades upp i två grupper. De fyra bäst placerade klagen från respektive grupp gick vidare till slutspel medan De sämst placerade lagen fick spela i placeringsomgång för att avgöra placeringarna nio till tolv.

Matcherna spelades i Gjøvik Olympiske Fjellhall, Gjøvik, samt i Håkons Hall, Lillehammar.

Grupp A

Grupp B

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Match om tredjeplats

Final

Placeringsmatcher

Placeringsmatcher  (placeringar 9 till 12) 

Match om elfteplats

Match om niondeplats

Placeringsmatcher  (placeringar 5 till 8) 

Match om sjundeplats

Match om femteplats

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Sveriges lag firas efter vinsten, SVT:s öppna arkiv)
Mouhijärvi

Mouhijärvi var en kommun i landskapet Birkaland i Finland. Kommunen hade 3 096 invånare (2008), på en yta av 269,73 km².

Den 1 januari 2009 slogs Mouhijärvi samman med Vammala och Äetsä till nybildade Sastamala stad.

Mouhijärvi var enspråkigt finskt.

Administrativ historik
1 januari 1993 överfördes kommunen från Åbo och Björneborgs län till Tavastehus län.

Referenser

Externa länkar 

Före detta finländska kommuner
Sastamala
Mänttä

Mänttä är en tidigare stad i landskapet Birkaland i tidigare Västra Finlands län. Sedan 1 januari 2009 ingår den i Mänttä-Vilppula stad, efter sammanslagning med Vilppula. Mänttä blev stad 1973 och hade före sammanslagningen cirka 6 550 invånare och en yta på 85,84 km².

Mänttä är enspråkigt finskt.

I Mänttä finns en betydande pappers- och cellulosaindustri, grundad av Gustaf Adolf Serlachius, tidigare G.A. Serlachius Oy, numera Metsä Tissue.

Administrativ historik
Mänttä utbröts ur Vilppula 1921 och hade då 2 672 invånare. 1948 blev Mänttä köping och 1973 stad.

Kultur
Planeringen av staden och utformningen av fabriksbyggnaderna skedde från början av 1900-talet av Valter Thomé. Efter Thomés död i Finska inbördeskriget övertogs planeringsansvaret av Wäinö Palmqvist, som bland annat ritade den 1928 invigda Mänttä kyrka, vilken är rikt utsmyckad med träskulpturer av Hannes Autere.
 
I Mänttä finns konstmuseet Gösta och det lokalhistoriska museet Gustaf.

Politik

Mandatfördelning i Mänttä stad, valen 1976–2004

Källor

Noter

Före detta finländska kommuner
Mänttä-Filpula