kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Donington Live 1992

Donington Live 1992 är en livevideo med den brittiska heavy metalgruppen Iron Maiden som släpptes i november, 1993. 
Videon som spelades in under festivalen Monsters of Rock och under turnén Fear of the Dark Tour och på Donington Park i Castle Donington i England den 22 augusti, 1992. 

Under den här turnén hade flera band inom hårdrocken spelat som till exempel Slayer, W.A.S.P. och Thunder. Det var den första live videon med Janick Gers som ersatt Adrian Smith som gitarrist. Konserten blev speciell för på sista låten som spelades, "Running Free", kom Adrian Smith upp på scenen och spelade med bandet ännu en gång. Smith gick med i bandet igen 1999

Detta var också andra gången Iron Maiden uppträdde på Donington, den första gången hade varit 1988 och under turnén till albumet Seventh Son of a Seventh Son. Den festivalen hade slutat med en tragedi då två människor trampades ihjäl under spelningen av Guns N' Roses.

Det har släppts en bootleg version av den här konserten på dvd och den gavs även ut på cd, se Live at Donington.

Låtlista
Be Quick or Be Dead (Dickinson, Gers)
The Number of the Beast (Harris)
Wrathchild (Harris)
From Here to Eternity (Harris)
Can I Play with Madness (Smith, Dickinson, Harris)
Wasting Love (Dickinson, Gers)
Tailgunner (Harris, Dickinson)
The Evil That Men Do (Smith, Dickinson, Harris)
Afraid To Shoot Strangers (Harris)
Fear of the Dark (Harris)
Bring Your Daughter...To the Slaughter (Dickinson)
The Clairvoyant (Harris)
Heaven Can Wait (Harris)
Run to the Hills (Harris)
2 Minutes to Midnight (Smith, Dickinson)
Iron Maiden (Harris)
Hallowed Be Thy Name(Harris)The Trooper (Harris)Sanctuary (Harris, Di'Anno, Murray)Running Free'' (Harris, Di'Anno)

Banduppsätting
Bruce Dickinson - sång
Janick Gers - gitarr
Dave Murray - gitarr
Steve Harris - bas
Nicko McBrain - trummor

Musikvideoalbum 1992
Livealbum 1992
Livealbum av Iron Maiden
Engelskspråkiga musikvideoalbum
Engelskspråkiga livealbum
Musikvideoalbum av Iron Maiden
Ingmarsarvet

Ingmarsarvet är en svensk film från 1925 i regi av Gustaf Molander. Filmen följdes upp med den samtidigt inspelade Till Österland 1926.

Om filmen
Filmen premiärvisades 26 december 1925. Filmen spelades in i Filmstaden Råsunda med exteriörer från Dala Floda och Torsång i Dalarna av J. Julius. Förlaga var Selma Lagerlöfs roman Jerusalem I: I Dalarne, som utgavs 1901. Ytterligare filmer baserade på romansvitens första del I Dalarne är Ingmarssönerna från 1919, Karin Ingmarsdotter från 1920 och Jerusalem från 1996.

Roller i urval
Märta Halldén - Karin Ingmarsdotter 
Ivan Hedqvist - Stark Anders, torpare och trotjänare på Ingmarsgården 
John Ekman - Eljas, Karins förste man 
Lars Hanson - Ingmar Ingmarsson 
Mathias Taube - Halvor Halvorsson, kallad Tims Halvor, Karins andre man 
Mona Mårtenson - Gertrud Storm 
Nils Arehn - skolmästare Storm, Gertruds far 
Conrad Veidt - Helgum, väckelsepredikant 
Ida Brander - skolmästare Storms fru 
Knut Lindroth - Berger Sven Person, häradsdomare 
Jenny Hasselquist - Barbro Persdotter, hans dotter 
Lili Lani - nämndemans Gunhild 
Alfred Lundberg - nämndeman 
Bengt Djurberg - Gunhilds ena bror 
Sten Lindgren - Gunhilds andra bror

Musik i filmen
Rudolf Sahlberg sammanställde en musikbeledsagning vid premiären på Röda Kvarn i Stockholm, med specialbeställd musik, komponerad av Eric Westberg och Oskar Lindberg, med motiv ur Dalarnas folkvisor och folkdanser, samt inslag från Helmer Alexanderssons musik till Victor Sjöströms Ingmarssönerna och Karin Ingmarsdotter.

1800-talet i svensk film
Svenska filmer 1925
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gustaf Molander
Selma Lagerlöf-filmatiseringar
Svenska filmer baserade på romaner
Svenska 1920-talsfilmer
Till Österland

Denna artikel handlar om filmen Till Österland, för sången, se Till Österland vill jag fara.

Till Österland är en svensk film från 1926 i regi av Gustaf Molander. Filmen utgjorde fortsättningen på Ingmarsarvet från 1925.

Om filmen
Filmen premiärvisades 1 februari 1926. Filmen spelades in i Filmstaden Råsunda med exteriörer från Torsång i Dalarna, Jaffa och Jerusalem i Brittiska Palestinamandatet, av J. Julius. Förlaga var  Selma Lagerlöfs roman Jerusalem II: I det heliga landet, som utgavs 1902. Ytterligare en film baserad på romansvitens andra del I det heliga landet är Jerusalem från 1996.

Roller i urval
Lars Hanson - Ingmar Ingmarsson 
Jenny Hasselquist - Barbro, hans hustru 
Mona Mårtenson - Skolmästarns Gertrud 
Harald Schwenzen - Hök Gabriel Mattsson 
Ivan Hedqvist - Stark-Anders 
Gabriel Alw - Den okände 
Edvin Adolphson - Stig Börjesson 
Nils Arehn - Skolmästarn 
Ida Brander - Hans hustru 
Knut Lindroth - Berger Sven Persson

1800-talet i svensk film
Svenska filmer 1926
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gustaf Molander
Selma Lagerlöf-filmatiseringar
Svenska filmer baserade på romaner
Svenska 1920-talsfilmer
Informationslogistiker

En Informationslogistiker är en ny yrkesgrupp som är med och optimerar en verksamhets informationsflöden – både strategiskt och operativt.

Informationslogistik handlar om att hantera informationsflöden så att vi får rätt information till rätt person, på rätt sätt, i rätt tid, på rätt plats till rätt kostnad.

I dagsläget (2006) finns det ett 20-tal informationslogistiker utexaminerade från Centrum för informationslogistik (CIL), men ett 60-tal studenter går för närvarande grundutbildningen. Från och med 2006 kommer det en ny kull med informationslogistiker varje år.

Externa länkar
Centrum för informationslogistik
Informationslogistiker
Yrke: Informationslogistiker (SACO)

Yrken
Pank och fågelfri

Pank och fågelfri (), på svenska även känd som Bongo och Musse och bönstjälken, är en amerikansk animerad film från 1947, producerad av Walt Disney. I denna film var det den sista gången som Walt Disney läste Musse Piggs röst. Filmen hade biopremiär i USA den 27 september 1947.

Handling 
Filmen är uppbyggd av två kortare filmer. Det är dels Bongo, om en cirkusbjörn som rymmer ut i det fria och efter en berättelse av nobelpristagaren Sinclair Lewis. Den kompletteras med Musse och bönstjälken, en version av den gamla folksagan Jack och bönstjälken med Musse Pigg, Kalle Anka och Långben i huvudrollerna.

Som ramberättelse följer filmen Benjamin Syrsa från Pinocchio då han bland annat träffar på artisten Edgar Bergen i ett spelfilmsinslag.

Om filmen 
Filmen hade svensk premiär den 15 maj 1950 och visades på bland annat Sture-Teatern och Spegeln i Stockholm.

Filmen var egentligen tänkt att bli två separata långfilmer, Andra världskriget hade dock drabbat ekonomin på Walt Disneys filmbolag hårt, varför man istället beslutade sig för att sammanföra historierna till en enda film.

Rollista (i urval) 

I spelfilmsinslagen medverkar dessutom Edgar Bergen och Luana Patten som sig själva.

Se även 

 Figurer i Pank och fågelfri
 Lista över Disneyfilmer

Referenser

Externa länkar 
 
 

Amerikanska animerade filmer
Amerikanska filmer 1947
Disneys långfilmer
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1947
Filmer baserade på Jack och bönstjälken
Animerade musikalfilmer
Filmer från Walt Disney Pictures
Antologifilmer
Filmer i regi av Jack Kinney
Filmer i regi av Hamilton Luske
Animerade filmer med björnar
Animerade filmer med fåglar
Chibi (uttryck)

Chibi (förkortning av chibisuke = "lillen"), även super deformed, är ett japanskt fackuttryck som är vanligt inom manga eller anime. En figur som blir kallad "chibi" brukar vara liten, och både huvud och ögon är överdrivet stora. Chibifigurer brukar vara med i dōjinshi-manga som oftast har mycket humor i sig.

Humoristiska situationer
Varje chibi har alltid överdrivna ansiktsuttryck och reaktioner, och därför används de bara i humoristiska situationer. En rollfigur som är realistiskt eller halvrealistiskt tecknad i övrigt kan förvandlas till en chibi, för att förtydliga en reaktion på en humoristisk eller pinsam situation.

Exempel på berättelser med komplex användning av chibi är bland annat Studio Ghibli-filmen Pompoko. Där framställs mårdhundarna oftast som "normalt" antropomorfa djur, men i vissa situationer visas de som chibi och ibland flikas in bakgrundsepisoder med realistiskt tecknade mårdhundar.

Referenser

Externa länkar 
 Chibi Anime gifs
 Chibi Land// All about Sailor Moon Chibis

Anime- och mangafigurer
Yxlö, Nynäshamn

Yxlö är en ö mellan orten Ösmo och ön Muskö i Stockholms skärgård. Den låg i Ösmo socken.

Ön domineras av barrskog och berg men även viss odling bedrivs. På ön finns många fritidshus men även ett stort antal bofasta. Öns industri tillverkar aluminiumbåtar bland annat till svenska Försvarsmakten.Under sommarhalvåret finns även försäljning av grönsaker och potatis. Fortfarande bedrivs även fiske av några fast boende.  Från ön löper mot fastlandet en bro över den del av Yxlösundet som går under namnet Yxlö kanal och mot Muskö, den så kallade Muskötunneln. Yxlö var ända fram till Muskövägens tillkomst i mitten på 1900-talet helt utan fast förbindelse med fastlandet. Strax söder om Yxlöbron finns fortfarande kvar delar av den gamla ångbåtsbryggan.

Öar i Nynäshamns kommuns skärgård
Yxlö

Yxlö kan syfta på:

Yxlö, Yxlan – en ort i Stockholms skärgård
Yxlö, Nynäshamn – en ö i Stockholms skärgård
Rohirrim

Rohirrim är ett fiktivt folkslag i landet Rohan i J.R.R. Tolkiens Sagan om ringen. De är ett ryttarfolk som har de absolut snabbaste och vackraste hästarna, de är också de skickligaste och förnämsta ryttarna i hela Midgård.

I Ringens krig bistod de motvilligt Gondor vid Minas Tirith. Tveksamheten berodde på att Gondor inte kom till Rohans hjälp när Rohirrim var nära undergången i slaget vid Helms klyfta.

Härstamning
Rohirrim var från början Éothéod, ett nordfolk som var skickliga ryttare. Namnet Éothéod är en översättning till fornengelskan av det ursprungliga rohirriska Lohtûr, där rohirriskans "Loho-" eller "lo-" motsvarar det anglosaxiska "eo-", som betyder "häst". Deras land låg bredvid den stora floden Anduins källor, nära platsen där berget Ered Mithrin möter bergskedjan Dimmiga bergen. Efter att prins Eorl den unge hjälpt Gondor under en invasion från östringarna i slaget vid Celebrant fick Éothéod som tack Calenardhon, Gondors landområden norr om Vita bergen, av Gondors rikshovmästare Cirion i utbyte att de skulle hjälpa Gondor vid ett eventuellt krig. Budbärare sändes norrut och hela Éothéod flyttade till Calenardhons slättland. Detta land gav de namnet Rohan och kallade sig själva Rohirrim.

I Gondors legender sägs det att folket i Gondor och Rohirrim hade gemensamma stamfäder: Atanatári från den Första åldern.  

Människor i Tolkiens värld
Klaus Fuchs

Emil Julius Klaus Fuchs, född 29 december 1911 i Rüsselsheim i kejsardömet Tyskland, död 28 januari 1988 i Dresden i Östtyskland, var en tysk fysiker och sovjetisk spion.

Biografi 
Klaus Fuchs, vars far var teolog, var medlem i Tysklands socialdemokratiska parti. Han lämnade Tyskland och sina studier vid Universitetet i Kiel efter det nazistiska maktövertagandet 1933 och flydde till England. Där avlade han doktorsexamen 1937 vid University of Bristol. Tack vare en tidigare uppmärksammad vetenskaplig artikel om kvantmekaniken lyckades han omedelbart efter disputationen få en lärartjänst vid University of Edinburgh.

Som tysk medborgare i Storbritannien blev Fuchs internerad när kriget började och han förflyttades till Kanada. Genom förmedling av Max Born upphävdes interneringen redan 1941 och Fuchs kunde återvända till Edinburgh. Han fick därefter delta i arbetet med förberedelserna för en brittisk atombomb, vilket gjorde honom intressant för Sovjetunionen. Senast i augusti 1941 etablerade den sovjetiska militära underrättelsetjänsten GRU kontakt med Fuchs. Han erkände senare att han börjat överföra uppgifter om militära hemligheter till Sovjetunionen omgående efter att den tyska invasionen på östfronten inletts. Kontakten med GRU hade enligt Fuchs förmedlats av en medlem i det tyska kommunistpartiet.

På hösten 1943 knöts Fuchs till USA:s kärnvapenprogram, det så kallade Manhattanprojektet och började i augusti 1944 arbeta vid Los Alamos främst med konstruktionsdetaljer för plutoniumbomben. Hans i efterhand mest uppmärksammade insats som spion kom några år senare. Under åren 1947–1949 överlämnade Fuchs stegvis de teoretiska grundberäkningarna för vätebomben (vid denna tid en icke fungerande konstruktion) till Sovjetunionen tillsammans med resultaten av de amerikanska provsprängningarna av vanliga atombomber vid Eniwetok. Fuchs överlämnade också uppgifter om den amerikanska uranframställningen, vilket gjorde att Sovjet kunde beräkna antalet amerikanska atombomber med stor precision.

Fuchs åtalades för spioneri 1950 och dömdes till 14 års fängelse för sitt spioneri under Manhattan-perioden, vilket var maximistraff för överlämnande av militära hemligheter till en allierad stat. Han fråntogs också det brittiska medborgarskap han tidigare beviljats. Sovjetunionen förnekade omedelbart officiellt att Fuchs arbetat för dem. Fuchs frigavs 1959 och flyttade till DDR där han fortsatte sin vetenskapliga karriär och arbetet med atomforskning fram till sin pensionering 1979.

Referenser

Externa länkar 

Sovjetiska spioner
Födda 1911
Avlidna 1988
Män
Personer från Rüsselsheim
Personer med anknytning till Manhattanprojektet
Alumner från universitetet i Bristol
Intill helvetets portar

Intill helvetets portar är en svensk dramafilm från 1948 i regi av Göran Gentele. I huvudrollerna ses Lars Hanson och Gunnel Broström.

Handling 
En kärnfysiker tänker om då hans egen son drabbas av leukemi.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 8 november 1948 på biograferna Röda Kvarn i Stockholm och Uppsala. Den spelades in i Filmstaden i Råsunda, med exteriörer från Nobelinstitutet med flera platser i Stockholm av Martin Bodin. Som förlaga hade man en filmidé av Sven Stolpe.

Skådespelaren Nils Dahlgren gör här sin sista filmroll. Han avled någon vecka före premiären.

Intill helvetets portar har visats i SVT, bland annat 1988, 1993, 2000, 2021 och i augusti 2023.

Rollista i urval 

Lars Hanson – professor Victor Barring, atomfysiker 
Gunnel Broström – Eva Barring, hans brorsdotter 
Olof Bergström – Arne Hedberg, fil. lic. 
Nils Dahlgren – lektor Harald Barring, Victors bror, Evas far 
Anna Lindahl – Margit Barring, Victors hustru 
Arne Ragneborn – Bengt Barring, Victors och Margits son 
Georg Funkquist – doktor Emil Kanzel 
Wiktor "Kulörten" Andersson – Ekman, vaktmästare 
David Erikson – direktör Ewers, Kanzels bulvan 
Erik Rosén – överläkare 
Magnus Kesster – Kanzels underhuggare 
Harry Ahlin – Kanzels underhuggare 
Sven Bergvall – preses i Kungl. Vetenskapsakademien 
Nils Johannisson – mötesledare 
Ivar Wahlgren – debattåhörare 
Erland Colliander – debattåhörare

Filmmusik i urval 
Svenskt festspel, kompositör August Söderman, instrumental
Haste, kompositör Ludo Philipp, instrumental
Traffic, kompositör Wilfred Burns, instrumental

Källor

Externa länkar 
 
  

Filmer 1948
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Göran Gentele
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Stockholm på film
Dubbelgångare

Dubbelgångare kallas personer som är så lika varandra till utseendet att de kan misstas för att vara samma person, trots att de inte är släkt med varandra. Enäggstvillingar kallas således inte för dubbelgångare, trots att de oftast är väldigt lika varandra till utseendet. Förekomsten av dubbelgångare är vanligare i skönlitteraturen än i verkligheten. Dubbelgångare är populärt i tecknade serier, science fiction-filmer och datorspel, då ofta som en ond version av hjälten som denne måste besegra.

Övernaturliga dubbelgångare
Ibland avses med termen dubbelgångare en person som har förmågan att projicera sin uppenbarelse på en annan plats än den där de befinner sig. I vissa mytologier är det ett omen om döden om man ser sin dubbelgångare.

Exempel
Dubbelgångare är en typisk del i viktorianska skräckhistorier och finns nästan alltid med. Ett exempel finns i Mary Shelleys bok Frankenstein, där monstret är en dubbelgångare till Frankenstein. I Frankenstein ser inte monstret och Frankenstein lika ut, utan de delar sitt öde med varandra.

Det finns flera verk inom skönlitteratur och film på temat dubbelgångare:
Dubbelgångaren, roman av Fjodor Dostojevskij
Dubbelgångaren, roman av Colin Forbes
Dubbelgångaren, roman av José Saramago
Dubbelgångaren, film av Rainer Werner Fassbinder
Veronikas dubbelliv, film av Krzysztof Kieślowski
Twin Peaks, TV-serie med tillhörande Prequel-film av David Lynch och Mark Frost
Us, film av Jordan Peele

Definition
En person som med mening sminkar och klär sig som en kändis för att likna denne, är inte en dubbelgångare i egentlig mening utan kallas look-alike.

Gränsdragningen mellan dubbelgångare och ond tvilling är suddig men konflikten mellan originalet och kopian kan vara mer uttalad.

Se även
 Look-alike
 Ond tvilling
 Identitet (beteendevetenskap)

Paranormalt
Hoppstjärtar

Hoppstjärtarna (Collembola) är en ordning av leddjur. De finns i alla världsdelar, även på Antarktis, och i stort sett i alla typer av miljöer. De fanns redan under devon (för ungefär 400 miljoner år sedan). Antalet kända arter uppgår till cirka 8 800, varav 415 lever i Sverige.

Taxonomi 
De är en av tre ordningar i klassen urinsekter (Entognatha), en tämligen löst sammansatt klass, som också innehåller larvborstsvansar (Diplura) och trevfotingar (Protura). De räknades tidigare till de egentliga insekterna, men betraktas idag som en egen klass i understammen sexfotingar, men det råder delade meningar kring den exakta relationen mellan de olika klasserna/ordningarna inom sexfotingar.

Utseende 

Djuren är upp till 6 mm långa (oftast mycket mindre), har upp till sex bakkroppssegment och sex ben. Vingar saknas. Ögonen är samlingar av punktögon, maximalt 8 på varje sida, men ögon kan även saknas helt. Som för alla Entognatha är mundelarna dolda av huvudkapseln. De är vanligen bitande, men kan också vara stickande-sugande. Djuren har okomplicerade antenner med högst sex leder.

Hoppstjärtarna genomgår ingen egentlig metamorfos utan har direkt utveckling. Det innebär att ungdjuren, nymferna, ser ut ungefär som de vuxna djuren.

På bakkroppens fjärde segment framifrån sitter vanligtvis en så kallad hoppgaffel, med vilken djuren kan ta långa språng om de oroas. Normalt ligger hoppgaffeln ihopvikt under buken, fasthållen av en spärrhake (retinaculum) på tredje segmentet. På första segmentet finns en så kallad ventraltub, ett slags vidhäftningsorgan.

Klot- och ledcollemboler 
Hoppstjärtarna delas upp i två underordningar, som skiljer sig ganska markant åt till utseendet: 

Klotcollemboler (Symphypleona), med en nästan klotformad bakkropp där det inte urskiljs några gränser mellan segmenten. De har alltid hoppgaffel. Klotcollembolerna lever oftast en bit upp i markvegetationen, där de gnager på levande växter. 

Ledcollemboler (Arthropleona), som har en långsträckt bakkropp med tydliga segmentgränser. Ledcollembolerna kan ibland sakna hoppgaffel. Ledcollemboler hittas ofta i vissnande löv och annan förna, där de äter dött organiskt material och svamphyfer. I detta skikt kan det finnas över 1000 individer per liter.

Referenser
EDP

EDP kan syfta på:

 EDP – ett mittenpolitiskt och socialliberalt europeiskt parti, se Europeiska demokratiska partiet
 EDP - Energias de Portugal – ett portugisiskt energiföretag, se Energias de Portugal
 EDP Renováveis – ett energiföretag för förnybara energislag
 EDP Wasp – en synthesiser från Electronic Dream Plant
Sätuna socken

Sätuna socken i Västergötland ingick i Gudhems härad och är sedan 1974 en del av Falköpings kommun, från 2016 inom Broddetorps distrikt.

Socknens areal är 9,96 kvadratkilometer varav 9,84 land. År 2000 fanns här 128 invånare.  Sockenkyrka är Broddetorps kyrka som är gemensam med andra socknar och ligger i Bolums socken. Sätuna medeltidskyrka revs på 1820-talet.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Sätuna församling och för de borgerliga frågorna bildades Sätuna landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Gudhems landskommun som 1974 uppgick i Falköpings kommun. Församlingen uppgick 1989 i Broddetorps församling som 2006 uppgick i en nybildad Hornborga församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Broddetorp, med samma omfattning som Broddetorps församling fick 1989, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Gudhems härad. De indelta soldaterna tillhörde Skaraborgs regemente Livkompaniet och Västgöta regemente, Gudhems kompani.

Geografi
Sätuna socken ligger norr om Falköping sydost om Hornborgasjön kring Slafsan/Hornborgaån och med en enklav på Billingen. Socknen är en småkuperad slättbygd.

Fornlämningar
Boplatser, fyra gånggrifter och tre hällkistor från stenåldern är funna. Från bronsåldern finns gravrösen och skålgropsförekomster. Från järnåldern finns fyra gravfält och stensättningar. Fossil åkermark har påträffats.

Namnet
Namnet skrevs 1311 Sætuner och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller sæ, 'sjö' och tun, 'inhägnad'.

Se även
 Sätuna församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Falköpings kommun

Socknar i Gudhems härad
Anders R. Johansson

Anders Roland Johansson, född 30 november 1948 i Othem på Gotland, är en svensk forskare, tidnings- och bokförläggare. Han är också aktiv i Vänsterpartiet.

Biografi 
Johansson är forskare inom gotländsk historia främst på 1600-talshistoria samt bokförläggare och ägare av Haimdagars förlag. Han ger även ut tidningen Haimdagar som innehåller artiklar från den gotländska historien i alla tider.

Bibliografi 
 1998 – 
 1999 – 
 1999 – 
 1999 – 
 1999 – 
 2000 – 
 2001 – "Kalendernotiser. Dagbok för olika år 1644-1657", Lars Bagers dagbok.
 2003 – 
 2005 – 
 2006 – 
 2006 – 
 2009 – 
 2019 –

Utmärkelser 

 Gotlands Tidningars kulturpris 2005
 Rudolf Meidner-pris 2006,  för forskning i fackföreningsrörelsens historia
 Region Gotlands kulturpris 2008 (tillsammans med Svante Hedin)

Källor

Externa länkar 
Anders R Johansson skriver artiklar för gotlandska.se

Födda 1948
Svenska historiker
Svenska översättare
Svenska vänsterpartister
Män
Levande personer
Personer från Othems socken
John Hult (kompositör)

John Ivar Gideon Hult, född 29 november 1899 i Solna, död 16 februari 1987 i Västerås, var en svensk kompositör, kyrkomusiker och organist.
 
Hult, som var son till av järnvägstjänsteman Johan Hult och Amanda Jonsson, avlade högre organistexamen 1926, musiklärarexamen 1927 och kyrkosångarexamen vid Kungliga Musikhögskolan 1931. Han var organist i Sundsvalls kyrka 1928–1966, bedrev privat musiklärarverksamhet från 1928 och innehavare av Sundsvalls musikinstitut från 1946. Han var dirigent i Härnösands stifts kyrkosångsförbund 1928–1960, i Sundsvalls orkesterförening 1931–1966, huvuddirigent vid rikskyrkosångshögtider i Östersund 1947 och i Sundsvall 1959. Han höll ett 70-tal orgelkonserter i Sveriges radio 1930–1950 och var ordförande i Sundsvalls stads musikkommitté 1945–1966. Han komponerade Passacaglia för orgel (1927), Norrländsk svit för orkester (1929) samt ett flertal kantater, körverk, sångspel, oden och filmmusik. Han tilldelades Sveriges orkesterföreningars riksförbunds och Sveriges kyrkosångsförbunds styrelses förtjänsttecken samt kulturstipendium från Sundsvalls stad och Västernorrlands läns landsting.

Filmmusik

Källor

Svenska kyrkomusiker 
Svenska organister under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Musik i Sundsvall
Män
Födda 1899
Avlidna 1987
Personer från Solna