kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kulturåret 1752



Nya verk
 Micromégas av François Voltaire.

Födda
 23 januari – Muzio Clementi (död 1822), italiensk och tonsättare och pianist.
 13 juni – Fanny Burney (död 1840), brittisk författare och dagboksförare.
 21 augusti – Antonio Cavallucci (död 1795), italiensk målare.
 8 september – Carl Stenborg (död 1813), svensk operasångare.
 12 december – Nils von Rosenstein (död 1824), ledamot av Svenska Akademien.
 30 december – Anton Kraft (död 1820), böhmisk tonsättare och cellist.

Avlidna
 26 januari – Jean-François de Troy (född 1679), fransk rokokomålare.
 9 april – Lucas von Breda (född 1676), svensk konstnär, konstsamlare och industriman. 
 29 juli – Giovanni Battista Maini (född 1690), italiensk skulptör.
MMX (processorteknik)

För andra betydelser, se MMX.
MMX är en teknik skapad av Intel, introducerad 1996, för att göra dess CPUer mera lämpade för avancerad grafik- och ljudbehandling. MMX består i en uppsättning av 57 stycken CPU-instruktioner som har egenskapen att de kan utföras på flera data samtidigt, en teknik mera allmänt känt som SIMD (Single Instruction, Multiple Data). Tekniken finns numera duplicerad i de flesta x86- och x64-CPUer, även från andra tillverkare. För att dra fördel av MMX måste programmen ibland vara speciellt skrivna för ändamålet.

MMX sägs ofta vara en förkortning av MultiMedia eXtensions, men enligt Intel själva är MMX bara en betydelselös bokstavskombination.

Kort efter att tekniken introducerats började avancerade ljud- och grafikkort dyka upp på marknaden, som helt avlastade datorns CPU från de uppgifter som MMX främst var ämnade att lösa. MMX har därför haft endast marginell betydelse i praktiken, men termen MMX användes kraftigt i Intels marknadsföring under en tid.

MMX hanterade endast heltal, men när konkurrenten AMD lanserade 3DNow! 1998, hade det även stöd för flyttal. Intel lanserade 1999 sin SIMD-lösning för flyttal, SSE.

Tekniska detaljer
För MMX lades åtta nya 64-bitars processorregister till, betecknade MM0 till MM7. I realiteten är dessa register delar av redan existerande register, registren i flyttalsprocessorn x87, som varit en del av x86-processorerna sedan Intel 80486. Dessa register är egentligen 80-bitar långa, så hela registret används inte.

I MMX-registerna kan man lagra åtta bytes (8×8 bitar), fyra ord (4×16 bitar) eller två dubbelord (2×32 bitar). Instruktioner som utförs på dessa register utför sina instruktioner på dessa mindre enheter var för sig, parallellt.

Exempelvis kan man tänka sig att man har fyra par (Ak och Bk för k = 1, 2, 3, 4) av 16-bitars tal, och man vill multiplicera varje par var för sig (Ak × Bk). Om man lagrar de första talen (Ak) i varje par i registret MM0 och de andra talen (Bk) i varje par kan man med en instruktion multiplicera alla talen.

Detta skiljer sig från vanlig beräkning i en processor, då man måste beräkna varje produkt var för sig och ha ett ledigt register för varje tal.

Intelprocessorer
Urmakare

Urmakare är yrkesbeteckningen på en person som tillverkar, reparerar eller underhåller ur.

Urmakare är ett av de gamla skråyrkena och ordet är belagt i svenska språket sedan 1584.

Utbildning 
I Sverige kan man utbilda sig till urmakare genom TUC yrkeshögskola i Motala eller genom lärlingsprogrammet Hantverkslärling på Leksands folkhögskola eller andra liknande program.  Genom Hantverkslärling kan man ta gesällbrev och skolan i Motala erbjuder utöver gesällbrev även WOSTEP-certifikat.
 Gesällprovsbestämmelserna tas fram av Sveriges Urmakareförbunds yrkesnämnd och fastställs av Sveriges Hantverksråd.

Kända urmakare 
 Pierre Jacquet Droz
 John Harrison
 Jean Fredman, Carl Michael Bellmans figur i sångsamlingarna Fredmans epistlar 
 Henning Hammarlund, grundare av fickurfabriken Halda.
 Victor Kullberg
 Anders Polhammar, urfabrikör vid Stjärnsunds manufakturverk i Dalarna
 Sven Sandström, rektor för Sveriges Urmakareförbunds yrkesskola.
 Johan Tinglöf, smed och urmakare i Ekshärad.
 Gustaf Wilhelm Linderoth och Johan Gustaf Linderoth urmakare i Stockholm med firman Linderoths ur

Referenser 

Hantverksyrken
Lasse Ekholm

Lasse Ekholm, född 22 maj 1936 i Örebro, död 25 april 2019, var en svensk barn- och ungdomsboksförfattare som fram till sin död var bosatt på Värmdö i Stockholms skärgård. Lasse Ekholm utexaminerades från Lärarhögskolan i Stockholm 1958. Han arbetade som lärare, radio- och TV-producent och som viltvårdare i Zambia 1971–72. Han var medlem av Svenska barnboksakademien 1995–1999.

Ekholm skrev ett trettiotal barn- och ungdomsböcker, många för ungdomar med läs- och skrivsvårigheter. Han var först i Sverige med att ordna en skrivarverkstad på Internet. Där skrev han tillsammans med 500 ungdomar boken "Idolens hemlighet". Denna digitala skrivarstuga var en del av Skolverkets projekt Det svenska skoldatanätet.

Bibliografi 

Världens grej, Opal 1978 
Döskraj, Opal 1979 
Den största kusligheten, Opal 1979
Ynkrygg, Opal 1979  
Hundarnas ö, Opal 1980
Snyting, Opal 1980
Tilltuffad, Opal 1981
TV-sabotören, Opal 1982
Djungelanden, Opal 1983
Troll i huvet, Opal 1983
Sune Karlsson och skatorna, Opal 1985, En bok för alla 1990
Skumkyssar och salta hjärtan, Opal 1986, En bok för alla 2002
Sven-Ali och pappas Oskar, Opal 1987, En bok för alla 1998
Hund eller pappa, Opal 1988
Min farsa är Tarzan, Opal 1989, 2002
Ängla-Maria och stackars pappa, Opal 1990
Smuggelkatten, Opal 1990
Överlevarna, Opal 1991
Pax Larsson miljönär, Opal 1993
Tigerön, Opal 1993
Nedräkning, Opal 1995, 
Dunderdricka och smällkaramell, Opal 1995
Idolens hemlighet,  En bok för alla 1996
Skrivboken, Opal 1997, 2002, 2004
Dansa med livet, Opal 1998 
Elefanternas dal, LL-förlaget 2000 
Gäddmördaren, Opal 2003
Party, Opal 2004
Tro inte att jag är rädd, Opal 2005
Hampus i spökskogen, Opal 2007
Katten Katt, Opal 2008
Hampus koja, Opal 2009
Resa med morfar, Opal 2009

Vidare läsning

Referenser

Externa länkar 
http://www.123minsida.se/lasseekholm Hemsida Lasse Ekholm

Svenska författare av barn- och ungdomslitteratur
Svenskspråkiga författare
Födda 1936
Avlidna 2019
Män
Ledamöter av Svenska barnboksakademin
Toxin

Ett toxin är ett giftigt ämne som är bildat av levande organismer, som ormar, insekter, växter och bakterier. Begreppet infördes av den tyska läkaren Ludwig Brieger. 

Endo- och exotoxiner är toxiner som frigörs från bakterier. Sönderfallande bakterier bildar i vissa fall endotoxiner medan deras normala ämnesomsättning åstadkommer exotoxiner.

I ruttet kött förekommer de anaeroba bakterierna Clostridium botulinum som orsakar botulism med sitt botulinumtoxin. Det är dessa som avger det dödligaste naturliga toxinet. Enligt Guinness rekordbok (2006) är det det dödligaste naturliga toxinet så giftigt att det i teorin skulle räcka med 450 gram för att utrota hela mänskligheten.

AB-toxiner är toxiner med två delar där A-delen står för den toxiska effekten och B-delen ger värdspecificitet och transporterar toxinet in i rätt cell.

Vaccin 
En toxoid (även kallat anatoxin) är ett ämne som kan användas som ett vaccin mot ett visst toxin. Man tillverkar toxoider genom att behandla ett toxin. Förutom att toxinets giftverkan behöver försvinna så behöver dess förmåga att ge upphov till antikroppar finnas kvar. Formaldehyd kan användas för att avgifta vissa exotoxider.

Referenser
Spår (matematik)

Spåret är inom matematiken summan av diagonalelementen i en kvadratisk matris. Dvs, givet matrisen  av storlek  med elementen , är spåret:

Beteckningen  kommer från engelskans trace. Även beteckningen  efter tyskans spur förekommer.

Egenskaper
För spåret av  gäller:
.
.
.
.
Observera att den sista egenskapen inte är kommutativitet, matriserna får inte byta plats hur som helst, man får dock flytta dem cykliskt (matrisen som står först får sättas sist och vice versa).

Man kan visa att spåret är invariant under similärtransformation, det vill säga en transformation av formen:
.
Eftersom:

Härav följer att spåret av  är lika med summan av egenvärdena till , :
.
Detta inses lätt för diagonaliserbara matriser. Alla matriser kan dock skrivas på Jordans normalform (alternativt kan man använda Schurs sats), då matrisen genom en similärtransformation omvandlas till en matris på en blockdiagonal form med egenvärdena i diagonalen, så att formeln ovan följer.

Användning
Med spåret av en matris kan man definiera en inre produkt i vektorrummet av alla komplexa (eller reella) matriser av format  genom:

Där  är det hermiteska konjugatet av . Genom den inre produkten kan man inducera en matrisnorm:

som är samma norm som Frobeniusnormen.

Generalisering
Spårkonceptet kan generaliseras till spårklassen av kompakta operatorer i Hilbertrum.

Linjär algebra
Matristeori
Om och endast om

Om och endast om (förkortat omm) är ett uttryck som förekommer inom matematik och logik. Med  och  som beteckningar för påståenden, är satsen " om och endast om ", liktydig med att de två påståendena är ekvivalenta. Ett annat sätt att uttrycka detta är att  är ett nödvändigt och tillräckligt villkor för .

Inom matematiken används ekvivalenssymbolen "" och inom logiken "", där båda symbolerna tolkas som materiell ekvivalens. 

 är liktydig med  och , det vill säga en materiell implikation, som går i båda riktningarna.

Om och endast om definieras av samma sanningsvärdetabell som materiell ekvivalens.

Exempel
Påståendet "En triangel är liksidig om och endast om den är likvinklig" kan även skrivas som "Att en triangel är liksidig är ett tillräckligt och nödvändigt villkor för att den skall vara likvinklig".

Påståendet  om och endast om  eller , betyder således att

om  eller , så är , och om  så är  eller .

Det så kallade Tvåkvadratsteoremet kan formuleras:
Det udda primtalet  kan skrivas som summan av två kvadrater om och endast om  kan skrivas på formen .

Se även
Ekvivalens
Implikation
Konjunktion
Disjunktion
Negation

Källor 
 Logik, filosofi och språk, Georg Henrik von Wright, Aldus Stockholm 1957.
 Diskret matematik, Karl-Johan Bäckström, Studentlitteratur 1986.
 Göran Hermerén, Logik, Studentlitteratur Lund 1965.

Termer inom logik
Matematisk terminologi
Dykdalb

Dykdalb, även diktalb, är ett bottenfast sammanbundet pålknippe använt för att förtöja eller styra undan fartyg, exempelvis från att kollidera med bropelare eller andra bärande element i farleder eller hamnar.

I flottningssammanhang var de förankringsanordningar med hjälp av vilka timmersläp spelades hem över öppet vatten.

Definitioner 
 Nordisk familjebok 1881: "en grof pelare, sammansatt af flere i sjöbottnen nedtryckta pålar, hvilka sammanlöpa ofvan vattenytan och fasthållas af jernringar."
 Sjöfartsverket 2007: "Bottenfast förtöjningsanordning eller avbärare bestående av en grupp sammanfästa pålar eller fundament."

Etymologi 
Ännu i slutet av 1800-talet användes i Sverige den ursprungliga benämningen Duc d'Albe eller Duc d'albe efter den spanske fältherren hertigen av Alba (Duc d’Albe) (1508-1583). Denne tillskrivs uppfinnandet av denna förtöjningsanordning under det nederländska frihetskriget, vilket dock har ifrågasatts. Dykdalber anses i en version första gången ha använts i floden Schelde under Spaniens belägring av Antwerpen 1584–85, men det finns också andra varianter.

Det tyska ordet för dykdalb är Dalbe (eller Duckdalbe); dalbe är det holländska ordet för påle. En möjlighet är att dykdalb härrör från detta holländska ord. En annan teori hänför namnet till de holländska orden "duken" (sänka) och "dallen" (bjälkar). Dessa förklaringar av ordets ursprung tyder på att dykdalber först börjat användas i Nederländerna som tidigt hade en stor handelsflotta.

Konstruktion 
Dykdalben bestod ända fram till slutet av 1900-talet oftast av ett knippe tillspetsade kraftiga trästockar, anordnade i en konisk form med den större diametern neråt, som slagits ned i sjöns, havets eller flodens bottensediment och sammanbundits upptill med kraftiga järnringar ovanför vattenytan. Vid sidokrafter utsätts en del av stockarna för en tryckkraft neråt och motsatta sidans av en dragande kraft uppåt. Vid isbildning vintertid och horisontella rörelser i isen kryper isen upp på dykdalben genom den vinklade ytan i förhållande till isytans plan och dykdalben håller därför också bättre mot stora istryck vid exempelvis islossning än om motsvarande stockar drevs ner helt vertikalt i botten. Dykdalben användes också i äldre tider som fundament för träbroar och som förankringspunkter för flottbroar. Numera är dykdalberna oftast tillverkade av stålrör eller armerad betong.

Bilder på olika typer av dykdalber

Anmärkningar

Referenser

Se även 
 Pålspärr
 Stäk

Sjöfartsanläggningar
Analplugg

Analplugg eller buttplug är ett sexuellt hjälpmedel avsett för införsel i rektum. En analplugg kan vara skapad av glas, silikon, plast, gel eller latex och är avsedd för anal stimulans. Analpluggen är oftast försedd med en kraftig utbuktning eller annan utstickande del på baksidan för att förhindra att den försvinner in i ändtarmen.

Se även 
 Analfistel
 Analkulor
 Analpropp
 Dildo

Referenser

Externa länkar 

Sexuella hjälpmedel
Maria Rådsten

Ingela Maria Kristina Rådsten-Ekman, född 6 april 1966, är en svensk sångerska. 

Rådsten började sin karriär som dansare och fick utbildning inom området av Charlie Rivel Junior och gjorde med honom en rad uppsättningar och var med på scen när Cirkus i Stockholm återinvigdes 1982. Hon blev under denna tid medlem i coverbandet Kaosorkestern och turnerade med dem över hela landet. Bandet turnerade även med Jan Johansen samt Sven Melander och Åke Cato. Bandet medverkade även i Lorrygängets krogshow på Tyrol på Gröna Lund i Stockholm 1990–1991. Där fick hon även hoppa in som skådespelare och ersätta Gunnel Fred under en tid..

Under denna tid träffade Rådsten Peter och Nanne Grönvall och tillsammans med dem och ytterligare två personer startade hon popgruppen Peter's Pop Squad 1990. Efter att gruppen upplösts var hon med och formade popgruppen One More Time tillsammans med Nanne och Peter samt Thérèse Löf. De fick en stor hit i Europa med "Highland" 1992. 

Efter att One More Time lades på is i slutet av 1990-talet och Nanne Grönvall påbörjade sin solokarriär har Maria Rådsten synts allt mindre på scenen och istället fokuserat på studier vid Stockholms universitet. One More Time har gjort ett fåtal scenframträdanden och Rådsten har även körat bakom Nanne Grönvall på scen och i TV.
2003 släppte hon sin första solosingel, den egenkomponerade "Head over Heels", som spelades en del i radio under året. Det planerade albumet släpptes dock aldrig. Några av de inspelade låtarna släpptes för nedladdning på hennes officiella hemsida, däribland hennes cover på Queens "The Show Must Go On" som hon gjorde en duett av tillsammans med rockgruppen Divinefire. Låten togs med på gruppens album som släpptes i Europa och Japan 2005. Sedan våren 2010 är Maria Rådsten sångerska i metalbandet Misth vilka släppte sitt debutalbum i mars 2013.

Melodifestivalen 
Maria Rådsten har deltagit i Melodifestivalen fyra gånger:
 Som solist med "Vad som än händer" (1992), vilken slutade på tredje plats.
 Som kompositör till "Det vackraste" (1995), vilken slutade på andraplatsen. Hon samskrev bidraget med Nanne och Peter Grönvall och det framfördes av Cecilia Vennersten.
 Som medlem i gruppen One More Time med "Den vilda" (1996), vilken vann tävlingen. Gruppen tävlade sedan i Eurovision Song Contest i Oslo, Norge, där de slutade på tredje plats. 
 Som del i kören bakom Nanne Grönvall i bidraget "Evig kärlek" (2003), vilken inte avancerade från sin delfinal.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Misth Officiell webbplats
 Maria Rådsten på Discogs

Svenska popsångare
Svenska låtskrivare
Artister som representerat Sverige i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1996
Deltagare i Melodifestivalen 1992
Deltagare i Melodifestivalen 1996
Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Kurd Laßwitz

Kurd Laßwitz, född 20 april 1848 i Breslau, död 17 oktober 1910 i Gotha, tysk science fiction-författare och filosof.

Laßwitz studerade matematik och fysik och blev 1876 gymnasielärare i Gotha. 1884 blev han professor.

Födda 1848
Tyska filosofer
Tyska science fiction-författare
Tyskspråkiga science fiction-författare
Män
Avlidna 1910
Personer från Breslau
Indira Gandhis internationella flygplats

Indira Gandhis internationella flygplats ()  är den internationella flygplatsen i Delhi. Flygplatsen byggdes ursprungligen som en militärflygplats under andra världskriget, och hette fram till 1986 Palamflygplatsen. Den är i dag Sydasiens mest trafikerade flygplats. År 2018 passerade 69,9 milj passagerare flygplatsen, vilket placerade den på 12:e plats på listan över de mest trafikerade flygplatserna i antal passagerare i världen det året.

Källor

Flygplatser i Indien
Tranås AIF Hockey

Tranås AIF Hockey, ishockeyklubb i Tranås kommun som f.n. spelar i Hockeyettan. Säsongerna 1999/2000 till 2002/2003 spelade man i Allsvenskan. År 2000 spelade TAIF i Superallsvenskan och var nära att få spela playoff till Elitserien. Man hade då Torgny Bendelin som tränare och spelare som Stefan Liv, Jonas Fransson, Johan Franzén och Johan "Liket" Lindström i laget. Föreningen fyllde 100 år 2005.

Historia
1946 bildades hockeysektionen inom Tranås AIF. Året efter deltog man för första gången i seriespel. TAIF blev tvåa efter Nässjö IF och fick kvala till spel i div II. Den 17 november 1958 invigdes Tranås första konstfrusna isbana. Det var Smålands första konstfrusna och den 13:e i Sverige. 1959 blir en färgstark kanadensare, Curley Leechman, tränare i TAIF. Han leder hockeylaget till stora framgångar och till säsongen 1961/1962 kvalificerar sig föreningen för Allsvenskan - på den tiden högsta serien i Sverige. Avgörande kvalmatchen spelades den 24 februari mot Taberg inför inte mindre än 7000 åskådare (fortfarande publikrekord) på Ängaryds IP. TAIF vann med 4-3 efter mål av Anders Asplund 2, Gunnar "Nilas" Brundin och Bo Sjögren. Föreningens kanske största hockeyhändelse hittills. Sejouren i allsvenskan blev ettårig. 

1978 står ishallen färdig. En enorm frivilliginsats och ett gott samarbete med kommunen och många företag gav TAIF möjligheter att "komma inomhus". Första matchen i ishallen spelades mellan TAIF och Örebro den 30 september 1978. 

Den mest kända spelaren från Tranås AIF är utan tvekan Magnus Svensson som är fostrad i Tranås, men som spelade större delen av sin karriär i Leksands IF. Magnus har vunnit både OS och VM, och fick också med Tre Kronor Svenska Dagbladets guldmedalj 1987. Andra meriterade spelare med ursprung i Tranås AIF är Jonas Fransson och Daniel Josefsson.
 
1992 blir Tranås AIF Hockey en egen klubb när idrotterna i Tranås AIF delas upp i separata klubbar.

Säsonger
Tranås började tidigt med ishockey och var redan 1947 klara för Division II och med några enstaka säsongers undantag blev man kvar i divisionen till 1974. Sex gånger vann man sin grupp och sista gången lyckades man dessutom som första småländska lag i kvalet till Division I. Där blev sejouren kort och redan efter ett år var man tillbaka i andradivisionen.

Efter nedflyttningen blev Tranås kvar i de lägre divisionerna, endast två gånger lyckades man ta sig upp i andradivisionen igen och båda gångerna slutade man sist och flyttades tillbaka ner igen.

Det följande decenniet spelade man i Division II tills man 1994 lyckades kvalificera sig för Division I igen. Vid serieomläggningen 1999, då Allsvenskan blev en egen division, fick Tranås följa med upp i den nya andraligan. Där blev man kvar i fyra säsonger innan flyttades ner till division 1 igen. Där har man spelat sedan dess.

Källor

Externa länkar
Tranås AIF Hockey

Se även
Tranås AIF
Röda fortet

Röda fortet kan syfta på:

Röda fortet i Agra –  i norra Indien (Lal Qila)
Röda fortet i Delhi – i staden Delhi, Indien (Lal Qila)
India Gate

India Gate (All India War Memorial) är en triumfbåge belägen vid paradgatan Rajpath i den indiska huvudstaden New Delhi. Triumfbågen byggdes under ledning av Edwin Lutyens till minne av de indiska soldater som stupat i första världskriget och de indoafghanska krigen, och deras namn är inhuggna i monumentet. Sedan 1971 brinner en evig låga kallad "Amar Jawan Jyoti" för att markera den okände soldatens grav.

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i New Delhi
Triumfbågar
Qutab Minar

Qutab Minar är en minaret i den indiska huvudstaden Delhi, och tillika det högsta tornet byggt av sten i hela Indien. Tornets höjd är 72,5 meter och dess diameter är 14,3 meter. Sultanen Qutb al-Din Aibeg påbörjade bygget 1199.

Minareten ligger i anslutning till en moské i kvarteret Qutab, vid Aurobindo Marg, nära Mehrauli, 14 km söder om Connaught Place i Delhi. I området finns en rad historiska platser, bl.a. moskén Quwwat ul-Islam, en av landets äldsta moskéer, gravarna efter sultanerna Iltutmish och Alauddin Khalji och det ej färdigbyggda 25 meter höga tornet Alai Minar, ett försök av Alauddin Khalji att bygga ett dubbelt så högt torn som Quatab Minar. Bygget av Qutab Minar avslutades av sultanen Firuz Shah, som avled 1388.

1993 sattes minareten upp på Unescos världsarvslista.

Världsarv i Indien
Byggnader och anläggningar i Delhi
ANSI C

ANSI C, egentligen ANSI X3.159-1989 och ofta kallad C89, är en specifikation för programspråket C som antogs som standard av ANSI 1989. Samma standard antogs praktiskt taget omodifierad av ISO som ISO/IEC 9899:1990, även kallad C90. C89 och C90 syftar alltså på samma standard.

Under slutet av 1970-talet och början av 1980-talet skrevs C-kompilatorer för ett stort antal mainframedatorer, minidatorer och mikrodatorer. Dessa var inte alltid kompatibla med varandra. 1983 skapade ANSI en kommitté kallad X3J11 med målet att skapa en specifikation för C. Den blev ratificerad 1989 som ANSI X3.159-1989 "Programming Language C".

Den enda egentliga standard för C som fanns före ANSI C var den som beskrevs i Brian Kernighan och Dennis M. Ritchies bok The C Programming Language, som kom att kallas för K&R C. Under 1970- och 1980-talen utvecklade olika kompilatorer egna utökningar till språket. ANSI C inkluderar många av dessa utökningar. Dessutom lades några nya egenskaper till, bland annat funktionsprototyper och void-pekare. Vissa förbättringar kom från C++. I samband med detta infördes krav på att kompilatorn skulle kontrollera typerna på parametrar till funktioner. Innan ANSI C gjordes detta inte (externa funktioner deklarerades int my_func();).

Redan under arbetet med att anta ANSI C som ISO-standard lades nya förslag fram på utökningar och förbättringar. Eftersom behovet av en färdig standard var trängande togs dessa förslag inte upp för behandling. I stället behandlades de separat och samlades i ett tillägg som lades fram i september 1994 och antogs året därpå som ISO/IEC 9899:1990/Amd 1:1995. Detta tillägg kallas Normative Addendum 1, Amendment 1 eller C95. 1999 antog ISO en ny version av C-standarden: ISO/IEC 9899:1999, informellt kallad C99.

Externa länkar

Programming in C (Lysator)
JTC1/SC22/WG14 - C

C (programspråk)