kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Olympiska vinterspelen 1992

Olympiska vinterspelen 1992, de sextonde (XVI) olympiska vinterspelen, hölls i Albertville i det franska området Savoie den 8-23 februari 1992. För tredje gången hölls olympiska vinterspelen i Frankrike, tidigare 1924 i Chamonix och 1968 i Grenoble. Kostnaderna för dessa vinterspel var de högsta dittills för ett vinterspel. 

64 nationer deltog i tävlingarna vilket var nytt rekord. Däribland tävlade Tyskland som enad nation för första gången sedan 1936. Den mest framgångsrike idrottaren under spelen var Ljubov Jegorova som tävlade för OSS, som var de tidigare sovjet-staterna utan Estland, Lettland och Litauen. Tyskland vann medaljligan med tio guld och totalt 26 medaljer.

Ansökningar 
Endast olympiska vinterspelen 1932 har haft fler ansökningar av vinterspelen.
Andra kandidatstäderna var Anchorage, USA, Berchtesgaden, Tyskland, Cortina d'Ampezzo, Italien, Lillehammer, Norge, Falun, Sverige och Sofia, Bulgarien. Beslutet fattades den 17 oktober 1986 på 91:a IOK sessionen i Lausanne i den femte omgången. Den lilla staden i de franska Alperna, fick i den slutliga omröstningen med 51 röster emot och Sofia och Falun, som fick 25 röster och 9. I Lausanne skulle det även avgöras värdstad för sommarspelen 1992, där Paris också var en kandidat. När Albertville hade valts som arrangör för vinterspelen, påverkades valet av sommar-OS, till Barcelonas fördel, eftersom valet av Paris skulle ge det oönskade scenariot med två spel i samma land under samma år.

Sporter

Demonstrationssporter 
 Speedskiing
 Curling
Freestyle var delvis också en demonstrationssport.

Medaljer 
För att se hela listorna: Medaljfördelning vid olympiska vinterspelen 1992

Nationell medaljfördelning

Individuell medaljfördelning

Olympiska arenor 
Vinterspelen 1992 är fram till i dag de sista där hastighetsåkningstävlingarna på skridskor arrangerats på utomhusanläggning.

 Albertville
 Halle Olympique - Konståkning och Short track
 Anneau de vitesse - Hastighetsåkning på skridskor
 Théâtre des Cérémonies - Invignings- och Avslutningsceremonier
 Les Arcs - Hastighetsåkning på skidor 
 Courchevel - Backhoppning och Nordisk kombination
 Les Ménuires - Slalom herrar
 Méribel - Alpina grenar damer
 Méribel Ice Palace - Ishockey
 La Plagne - Rodel och Bobsleigh
 Pralognan-la-Vanoise - Curling
 Les Saisies - Längdskidor och Skidskytte
 Tignes - Freestyle
 Val-d'Isère - Storslalom, Super-G, Störtlopp samt Kombination herrar

Deltagande nationer 
Totalt deltog 64 nationer. De forna sovjetiska länderna deltog under OSS, men baltländerna deltog enskilt. För Slovenien och Kroatien var det deras första vinter-OS efter utbrytandet från Jugoslavien. För Tyskland, som vann medaljligan, var det första gången sedan 1936 som de deltog som en enad nation.

Se även 
 Paralympiska vinterspelen 1992

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Olympiska rörelsen
 Officiell rapport
 The program of the 1992 Albertville Winter Olympics
Olympiska vinterspelen 1994

Olympiska vinterspelen 1994, de sjuttonde (XVII) olympiska vinterspelen, som hölls i Lillehammer, Norge. Norges andra olympiska spel. Lillehammer är den senaste "lilla" staden som haft värdskapet om ett olympiskt spel. Lillehammer har 25 000 invånare.

Kandidatur 
Lillehammer hade sökt spelen 1992 men då fått stryk av bland annat Falun. När man röstade om spelen 1988 i Seoul fick Lillehammer revansch. IOK hade 1986 bestämt att vinterspelen skulle separeras från sommarspelen, vinterspelen skulle nu hållas på de jämna år då det inte hölls sommarspel. Det ansågs vara tufft ur många synpunkter att arrangera både sommar- och vinterspel samma år.

Fyra städer sökte spelen. Förutom Lillehammer var det Östersund och Åre, Anchorage och Sofia. Sofia försvann i den första omgången medan Anchorage försvann i den andra röstomgången.

Så inför finalomgången var frågan var Anchorage 22 röster skulle hamna. Här var det Lillehammer som drog det längsta strået och tog 15 av Anchorages röster vilket gjorde att Lillehammer fick 45 röster mot Östersund 39. En ledamot avstod från att rösta. I efterhand är det många som anser att det här var Sveriges stora chans att få ett vinterspel.

Många ansåg att Östersunds, eller någon annan svensk stad, chanser att få ett vinterspel inom en snar framtid minskade radikalt med tanke på närheten till Lillehammer. Men Sverige fick ändå vara med på ett hörn i OS-förberedelserna och det var i samband med den olympiska eldens resa till Lillehammer.

Under invigningsceremonin påmindes det om Bosnienkriget som då pågick. Det påmindes om att Olympiska vinterspelen 1984 skedde i Sarajevo, den stad som under 1994 var en central punkt i Bosnienkriget då bland annat belägringen av Sarajevo pågick för fullt samtidigt som OS pågick i Lillehammer.

I sitt tal under avslutningsceremonin betecknade IOK-presidenten Juan Antonio Samaranch Lillehammers arrangemang som «the best winter games ever», en beteckning inget annat vinter-OS hedrats med.

Grenar

Deltagande nationer 
Totalt deltog 67 nationer. För Amerikanska Samoa, Armenien, Bosnien & Hercegovina, Georgien, Israel, Kazakstan, Kirgizistan, Moldavien, Ryssland, Slovakien, Tjeckien, Trinidad och Tobago, Ukraina, Uzbekistan och Vitryssland var det de första Olympiska vinterspelen. De flesta av de nationerna var forna sovjetrepubliker, efter den kollapsade unionen.

Medaljfördelning 
Se Medaljfördelning vid olympiska vinterspelen 1994

|}

Se även 
 Paralympiska vinterspelen 1994

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Olympiska rörelsen
 Officiell rapport
 Program för olympiska vinterspelen 1994
 Olympisk krönika 1994 Officiella resultat
 Northern Lights, installationen av Vincent O'Reilly
Olympiska vinterspelen 1998

Olympiska vinterspelen 1998 var de artonde (XVIII) olympiska vinterspelen, som hölls i Nagano i Japan. Detta var första gången på 26 år som ett vinterspel hölls i Asien, efter 1972 års spel i Sapporo (även det i Japan). Nagano valdes överraskande framför Salt Lake City och Östersund. 

Spelen fick en del problem, vädret var väldigt varierande, med snö, regn och dimma. Detta gjorde att den alpina skidåkningen fick många problem. Herrarnas störtlopp fick skjutas upp fyra gånger. Under spelens andra vecka fanns det oro att alpina skidåkningen inte skulle hinna slutföras före avslutningsceremonin. Ett av åken i bob fick också förflyttas.

Ett antal nya grenar gjorde debut under spelen, med damernas ishockey i spetsen, som USA vann med en mild skräll över favoriterna Kanada.
Snowbord var en OS-sport för första gången med grenarna halfpipe och storslalom. I herrarnas storslalom diskvalificerades vinnande Ross Rebagliati, Kanada, två dagar efter vinsten för att hans dopingtest hade varit positivt för marijuana. Men efter en protest från Kanadas olympiska kommitté fick han behålla guldmedaljen.
Curling var för första gången en medalj-sport.

Kandidatur 
Andra kandidater var; Aosta, Jaca, Östersund, Salt Lake City. Arrangörsstaden valdes i Birmingham den 15 juni 1991 på IOK:s nittiosjunde kongress. Nagano vann över Salt Lake City med enbart fyra röster. En anledning till valet av Nagano kan ha varit att amerikanska Atlanta hade anordnat olympiska sommarspelen 1996.

Emblem 
Spelens emblem var en blomma, där varje blomblad var en idrottare som utövade en vintersport. Den kan också ses som en symbolisk snöflinga för de olympiska vinterspelen. Blomman kan också associera till en bergsblomma, som markerar Naganos engagemang för miljön. Blomman kallades således för snöblomma.

Medaljen 
För att förmedla lokala särdrag hade medaljerna skapats i lack (Kiso lack). Dekorationen är en präglad förgyllning (eller Maki-e), med så kallade shippoyaki (dvs. cloisonné-teknik) och metallarbete med stor precision.
Framsidan är den uppgående solen i Maki-e, omgiven av olivkvistar och tillsammans med emblemet i cloisonné. De lackerade delarna gjordes individuellt av konstnärer från Kiso-regionen. Medaljerna hade en diameter på 80 mm med en tjocklek på 9,7 mm och guldmedalj vägde 256g, silvermedaljen 250g och bronsmedaljen 230 g.

Noterbart 
Tara Lipinski vann som 15-åring damernas konståkning, och blev den yngsta att ta en individuell medalj i ett olympiskt vinterspel.
Danmark tog sin första och hittills enda OS-medalj genom att ta ett silver i curling
USA tog den första guldmedaljen i damernas turnering i ishockey.
Bjørn Dæhlie, Norge, vann fyra medaljer i längdskidåkning varav tre var guld.
Snowboard gjorde debut som officiell sport.
National Hockey League (NHL) gjorde för första gången uppehåll för att spelarna skulle kunna delta i olympiska spelen.

Sporter

Deltagande nationer

Medaljfördelning 
Se Medaljfördelning vid olympiska vinterspelen 1998

|}

Se även 
Paralympiska vinterspelen 1998

Externa länkar 
Olympiska rörelsen
Officiell rapport

 
WP:Projekt Japan
Olympiska sommarspelen 1904

Olympiska sommarspelen 1904 var de tredje moderna olympiska spelen och hölls i Saint Louis i USA. Arrangemangen gavs till USA som erkännande för deras entusiastiska deltagande i de två första spelen. Ursprungligen skulle de hållas i Chicago, men flyttades till Saint Louis för att de skulle kunna samordnas med en stor världsutställning, vilket gjorde att spelen kom helt i skymundan och är de sämst organiserade av samtliga sommarspel. I endast hälften av grenarna fanns det deltagare från länder utanför USA. Inte ens IOK:s ordförande Pierre de Coubertin tog sig till dessa spel. Spelen är de enda i vilka Sverige ej varit representerat.

Händelser 
 Första gången då guld, silver och brons delats ut till de tre första i varje gren.
 De första svarta OS-medaljörerna blev George Poage, USA, brons på 400 m, häck och Joseph Stadler, silver i höjdhopp utan ansats.
 Maratonlöparna Len Taw och Jan Mashiani från Sydafrika var de första afrikanerna att deltaga i ett OS. De var de enda svarta idrottsmän som representerat Sydafrika till 1992.
 Den amerikanske gymnasten George Eyser tog tre guld, två silver och ett brons. Detta skedde trots att han hade träben på vänster ben som resultat efter en järnvägsolycka.
 Amerikanen Fred Lorz, först i mål i maratonloppet, diskvalificerades när det visade sig att han åkt bil halva loppet. Segrare blev istället landsmannen Thomas Hicks. Med dagens regler hade även Hicks diskvalificerats, eftersom han fått både brandy och stryknin under loppet, men det fanns inga dopningsregler på den tiden.
 Jan Mashiani (se ovan) blev nia i maratonloppet, trots att han jagades av vilda hundar och var tvungen att gömma sig i ett skjul under flera minuter.
 En ovanlig gren var längddykning. Den gick ut på att deltagarna skulle dyka från stående så att de fick så mycket fart framåt som möjligt. I vattnet fick de sedan inte röra sig. Det gällde att komma så långt som möjligt innan huvudet kom ovanför vattenytan, eller maximalt 60 sekunder. Vinnaren William Dickey tog sig fram 19,05 m.

Sporter

Medaljfördelning 

|}

Deltagande nationer 
Endast deltagare från tolv länder deltog vid spelen i Saint Louis 1904, vilket är det lägsta antalet deltagande länder vid något olympiskt spel. På grund av svårigheterna med att resa till Saint Louis och kriget mellan Ryssland och Japan som skapade oroligheter i Europa så deltog endast 55 deltagare från länder utanför Nordamerika. Detta är de enda olympiska sommarspel Sverige inte har deltagit i.

Omdiskuterade 
Vissa källor anger att även följande tre länder deltog.

Externa länkar
Olympiska rörelsen
The Olympic Games 1904, Charles J.P. Lucas
Spalding's Athletic Almanac for 1905
Olympiska sommarspelen 1906

Olympiska sommarspelen 1906 var extrainsatta olympiska spel som hölls i Aten i Grekland med anledning av 10-årsjubileet av de första moderna olympiska spelen. Spelens status har varierat under åren, men IOK räknar inte längre extraspelen som officiella olympiska spel. Därför ingår de inte heller i den officiella numreringen av spelen.

Medaljfördelning 
Medaljfördelning vid olympiska sommarspelen 1906

|}
Olympiska sommarspelen 1908

Olympiska sommarspelen 1908 var de fjärde moderna olympiska spelen och hölls i London i Storbritannien. Spelen skulle egentligen hållas i Rom, men efter vulkanen Vesuvius utbrott 1906 avstod italienarna och spelen flyttades till London.

Denna gång begränsades tävlingsgrenarnas antal avsevärt, och spelen ägde rum i två omgångar, en i juli och en i oktober. Den senare, som omfattade fotboll, boxning och skridskoåkning kom att kallas "vinterspel".

Detta år hade Sverige näst Storbritannien och Danmark den största tävlingstruppen, och var väl representerad på de flesta områden. USA och Storbritannien tog hem de flesta medaljerna, Sverige kom som tredje plats i medaljkampen.

Att notera 
 För första gången marscherar deltagarna in nationsvis vid invigningen.
 Märtha Adlerstråhle blir första svenska kvinna att ta OS-medalj. Hon tog brons i inomhusturneringen i tennis.
 Amerikanen Ray Ewry vinner höjdhopp och längdhopp utan ansats och blir därmed den förste och, hittills, ende att vinna totalt åtta OS-guld i individuella grenar.
 Italienaren Dorando Pietri kommer först in på stadion vid maratonloppet, men kollapsar, stöttas upp och hjälps sedan över mållinjen varvid han diskas och segern går istället till amerikanen Johnny Hayes.
 Bågskyttarna Lottie och Willie Dod, Storbritannien blir första bror-systerparet som tar olympiska medaljer.
 Irländaren Joshua Millner blir den hittills äldste guldmedaljören i en individuell tävling. Han var 61 år och 4 dagar gammal när han vann frigevärsskyttet.
 I fotbollsturneringen gör danske anfallaren Sophus Nielsen tio mål i en match mot Frankrike.
 Finland tar sitt andra OS-guld (första guldet togs 1896 i Aten, viktklass: weltervikt). Den historiske segraren är Verner Weckman, segrare i lätta tungviktsklassen i grekisk-romersk brottning.

Sporter

Medaljfördelning 

|}

Deltagande nationer 
För andra gången skedde deltagandet i de olympiska spelen genom de nationella olympiska kommittéerna (första gången var vid extraspelen i Aten två år tidigare). Totalt deltog 22 länder i spelen även om Osmanska rikets medverkan är omstridd. Finland, Nya Zeeland (som en del av Australasien) och Turkiet (som Osmanska riket) debuterade vid dessa spel.

Omdiskuterade 
En gymnast, Aleko Mulos, ska ha tävlat för Osmanska riket. Det finns dock inga bevis för att han verkligen ställde upp och han omnämns inte i startlistan i den officiella rapporten från spelen.

Referenser

Externa länkar 
 Olympiska rörelsen
 Officiell rapport
 White City Stadium/BBC radio
Olympiska sommarspelen 1920

Olympiska sommarspelen 1920 var de sjunde olympiska spelen och hölls i Antwerpen i Belgien. Spelen uppdrogs efter krigsstilleståndet 1918 åt Paris att arrangera men fransmännen avstod som en gest till det belgiska folket. De arrangerades under primitiva förhållanden i ett Belgien som fortfarande var härjat efter kriget. Dock gjorde arrangörerna så gott man kunde, vilket noterades och uppskattades. I vissa av tävlingarna var dock funktionärerna pinsamt okunniga och de officiella protokollen är i sådan oordning att svårigheter finns att med säkerhet fastställa ordningsföljd och resultat.

De i första världskriget besegrade centralmakterna Tyskland, Österrike, Ungern, Bulgarien och Turkiet blev inte inbjudna till spelen. Även Sovjetunionen uteblev.

Att notera 
 Den olympiska fanan hissas för första gången vid öppningsceremonin. Man introducerar också den olympiska eden. Edsavläggare var vattenpolospelaren Victor Boin (medaljör både 1908 och 1912). I dessa spel tog han medalj i värjfäktning!
 Italienaren Nedo Nadi tog guld i fem av sex fäktgrenar.
 I simning tävlade damerna i tre grenar. USA:s Ethelda Bleibtrey vann samtliga. Räknar man med försöksomgångar, simmade Bleibtrey i totalt fem lopp - och satte nytt världsrekord varje gång.
 Daniel Carroll, USA, tog guld i rugby. Eftersom han vann för Australien 1908 blev han den förste att ta guld för två helt olika nationer.
 Boxaren Eddie Eagan, USA, tog guld i lätt tungvikt. Genom att han var med i vinnande bobfyran 1932 blev han den hittills ende som tagit guld i både sommar- och vinter-OS.
 Sveriges Oscar Swahn blir den hittills äldste OS-medaljören (silver i lagtävlingen i hjortskytte), 72 år och 279 dagar gammal.
 Brasiliens första OS-guld någonsin tog skytten Guilherme Paraense när han vann snabbpistol.
 De föregående spelen, i Stockholm 1912, var de femte, men detta räknas officiellt som de sjunde spelen. Trots att spelen ställdes in 1916, på grund av första världskriget, räknas de officiellt som de sjätte.

Sporter

Medaljfördelning 

|}

Deltagande nationer 
Totalt deltog 29 länder i spelen, vilket var endast en mer än vid spelen i Stockholm 1912. Det berodde bland annat på att Tyskland, Österrike, Ungern, Bulgarien och Turkiet som var de förlorande staterna i första världskriget inte bjöds in att delta. Av de nya staterna efter kriget ställde endast Estland upp, och Tjeckoslovakien trädde in efter Böhmen. Polen var upptaget med det Polsk-sovjetiska kriget och kunde därför inte ställa upp.

Brasilien, Estland, Jugoslavien och Monaco debuterade vid dessa spel. Nya Zeeland, som vid spelen 1908 och 1912 deltog tillsammans med Australien som Australasien, deltog som egen nation för första gången.

Referenser

Externa länkar

Olympiska rörelsen
Officiell rapport
Edebo församling

Edebo församling var en församling i Uppsala stift och i Norrtälje kommun i Uppsala län. Församlingen uppgick 2010 i Häverö-Edebo-Singö församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung och utgjorde till 1962 ett eget pastorat. Från 1962 till 2010 var den moderförsamling i pastoratet Edebo och Ununge. Församlingen uppgick 2010 i Häverö-Edebo-Singö församling.

Kyrkor 
 Edebo kyrka

Se även 
 Edebo socken

Källor 

Historiska församlingar i Uppsala stift

Indelningar i Norrtälje kommun
Edebo kyrka

Edebo kyrka är en kyrkobyggnad i Edebo. Den är församlingskyrka i Häverö-Edebo församling i Uppsala stift.

Kyrkobyggnaden
Nuvarande stenkyrka byggdes under 1400-talets senare hälft, men sakristian är till vissa delar från 1200-talet. Enligt dokument fanns här tidigare en träkyrka. Kyrkans väggar pryds av välbevarade kalkmålningar av den s.k. Edebomästaren och skildrar händelser ur gamla och nya testamentet. Vapenhuset byggdes 1514 och är troligen samtida med kalkmålningarna.

Kyrkan restaurerades 1913 under ledning av Sigurd Curman.

En klockstapel står på andra sidan landsvägen nordväst om kyrkan. På stapelns lanternin finns årtalet 1758 påmålat, och skulle kunna vara det årtal som stapeln byggdes. Storklockan blev gjuten år 1625.

2016 stängdes kyrkan efter stora problem med mögel och fukt. Kyrkan var stängd i drygt fem år innan en större renovering med sanering och rengörning av målningarna kunde genomföras. Kyrkan återinvigdes av biskop Karin Johannesson i Uppsala stift i november 2021.

Orgel
1834 byggde Pehr Zacharias Strand, Stockholm en orgel med 12 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1936 av John Vesterlund, Lövstabruk. Orgeln är pneumatisk. Den har 4 fasta kombinationer och ett tonomfång på 56/30. 10 av stämmorna och fasaden i den nuvarande orgeln kommer från 1834 års orgel.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

 Databas för Stockholms läns museum Sök på Edebo kyrka
 Edebo-Ununge pastorat
 www.roslagen.se informerar
 Norrtälje kommun

Kyrkobyggnader i Norrtälje kommun
Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Storvreten

Storvreten är ett större bostadsområde i Tumba i Botkyrka kommun sydväst om Stockholm.

Beskrivning 
Storvreten är byggt på en höjd under slutet av 1960- och början av 1970-talet, och kännetecknas av sina många vita höghus. Här finns också annan bebyggelse, bland annat villaområden och Storvretens vattentorn.

Populärt bland ungdomar i Storvreten och kringliggande delar av Botkyrka är Musikhuset Lagret. Här kan band ha replokal och få pedagogisk hjälp med sitt musicerande. I Storvreten ligger också Ängskyrkan, en samarbetskyrka mellan EFS och Svenska kyrkan.

Demografi 
Folkmängden i Storvreten är omkring , varav 68,2 procent med utländsk bakgrund 2017.

Storvreten klassas som ett utsatt område av polisen 2019.

Se även
Miljonprogrammet

Referenser

Externa länkar

Fastighetsbolaget Botkyrkabyggens presentation av området

Tumba
Edebomästaren

Edebomästaren var en anonym konstnär som 1514 utförde kalkmålningar i Edebo kyrka i Roslagen. Målningarna föreställer scener ur Gamla och Nya testamentet samt helgon.

Motiven har viss likhet med Albertus Pictors, men stilmässigt än större likhet med Tierpskolans.

Referenser 
 Konstnärslexikonett Amanda: Edebomästaren

Svenska målare under 1500-talet
Svenska kyrkomålare
Anonymnamn
Kön okänt
Födda 1400-talet
Avlidna 1500-talet
Stöld

Stöld eller tjuveri är handlingen att utan tillåtelse ta (stjäla) föremål eller pengar som tillhör någon annan. Stöld har ansetts som ett brott så länge skrivna lagar har funnits och troligtvis även tidigare.

Hammurabis lagar behandlar stöld i 5 – 25 §§.

I Andra Mosebok finns De tio budorden där sjunde budet lyder: ”Du skall icke stjäla”.

De som stjäl kan kallas tjuvar eller banditer.

Sverige 
I Sverige är stöld ett brott enligt 8 kap 1 § brottsbalken. ”Den som olovligen tager vad annan tillhör med uppsåt att tillägna sig det, dömes, om tillgreppet innebär skada, för stöld till fängelse i högst två år”.

Om brottet är ringa, skall i stället dömas för ringa stöld enligt 8 kap. 2 § Brottsbalken. Vid bedömande om brottet är ringa beaktas värdet av föremålet som tillgreps. Det klassiska fallet av ringa stöld är en person som stjäl varor från en butik. Per 10 december 2019 är gränsen för att tillgreppet ska klassas som snatteri  kronor.

Efter 1 juli 2017 ändrades 8 kap. 2 § brottsbalken där snatteri bytte namn till ringa stöld, men innehållet i lagtexten är detsamma som när snatteri var aktuellt.

Om brottet är grovt, döms gärningsmannen för grov stöld. Vid bedömande huruvida brottet är grovt ska särskilt beaktas, om tillgreppet skett efter intrång i bostad, om det avsett sak som någon bar på sig, om gärningspersonen varit försedd med vapen, sprängämne eller annat dylikt hjälpmedel eller om gärningen eljest varit av särskilt farlig eller hänsynslös art, avsett betydande värde eller inneburit synnerligen kännbar skada.

Om tillägnelseuppsåt inte finns, eller om tillgreppet inte innebär ekonomisk skada, kan brottet i stället vara egenmäktigt förfarande.

I juridisk mening kan bara fysiska föremål av värde stjälas, men i dagligt tal används ibland ordet "stöld" oegentligt även om andra former av tillgrepp. Sålunda räknar lagen tillgrepp av pass inte som stöld utan som egenmäktigt förfarande eftersom pass anses sakna värde på den legala marknaden. Inte heller intrång i upphovsrätten eller varumärkesrätten räknas som stöld.

Den som stjäl med våld eller hot om våld ska dömas för rån.

Noter

Se även 
 Ablationsteori
 Kontrektationsteori

Brott