kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Södermanlands runinskrifter 226

Runinskrift Sö 226 är en runsten som finns i Norra Stutby, Sorunda socken på Södertörn. Den är känd sedan 1600-talet och på 1930-talet stod i en mindre, uppodlad backe några hundra meter om gården Norra Stutby och där strax intill byns utfart står den fortfarande.

Ristningen är utförd i stilen fågelperspektiv och ristaren torde vara Amunde. Förutom den sedvanliga runormen som slingrar utmed stenens ytterkant består ornamentiken av en häst som är placerad där det kristna korset annars brukar vara.

Inskriften

Källor

Fotnoter 

Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Nynäshamns kommun
Södermanlands runinskrifter 227

Runinskrift Sö 227 är en runhäll som ligger på privat tomtmark i Sundby, Sorunda socken på Södertörn.

Runhällen 
Ristningen upptäcktes 1904 på en nästan lodrät bergvägg. Motivet vetter mot norr och avståndet från marken upp till dess nedre linjer är cirka nittio centimeter. Ornamentiken som är utförd i ringerikestil uppvisar en runorm vars svans och hals är låsta med ett iriskt koppel. Ovanför låset är troligen ett kristet kors. Den från runor översatta inskriften följer nedan.

Inskriften 

Runsvenska: Rota(?) let haggva märki thessa äftir Gäirfast, brothur sinn, mag Öybiarnar. Kross

Nusvenska: "Rota lät hugga dessa märken efter Gerfast, sin broder. Öbjörns frände. Kors."

Värt att notera kan vara att namnet Rota förutom här bara är känt genom Snorre Sturlasons Edda.

Källor

Fotnoter

Se även 
Lista över Södermanlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Externa länkar

Södermanlands runinskrifter
Sorunda
Runinskrifter i Nynäshamns kommun
Guam

Guam (engelska: Territory of Guam; chamorro: Guåhan), är ett amerikanskt autonomt territorium i ögruppen Marianerna i västra Stilla havet. FN anser området vara ett icke-självstyrande område.

Geografi 

Guam är den största och sydligaste ön i Marianerna, med en areal på cirka 549 km² vilket även gör den till den största ön i hela Mikronesien. Ön är cirka 48 km lång och upp till 19 km bred. Den högsta höjden är Mount Lamlam på 406 m ö.h.

Ön ligger cirka 5 300 km väster om Hawaii och cirka 2 500 km söder om Japan.

Klimat och miljö 
Klimatet på Guam är tropiskt, dvs varmt och fuktigt. Regntiden varar juli till december och under regntiden förekommer tyfoner.

Administrativ indelning 

Guam är indelat i 19 administrativa enheter, villages (svenska: ''byar'
Agana Heights, Agat, Asan-Maina, Barrigada, Chalan Pago-Ordot, Dededo, Hagåtña, Inarajan, Mangilao, Merizo, Mongmong-Toto-Maite, Piti, Santa Rita, Sinajana, Talofofo, Tamuning, Umatac, Yigo och Yona. Huvudorten Hagåtña med cirka  invånare ligger på öns västra del.

Historia 
Guam har troligen varit bebodd av polynesier sedan 1500-talet f.Kr.. Ön besöktes av portugisen Ferdinand Magellan den 6 mars 1521 under den första världsomseglingen. 1667 hamnade den under spansk överhöghet. USA erövrade ön den 21 juni 1898 under det spansk-amerikanska kriget och behöll den efter freden 1899.

Japan ockuperade Guam i december 1941 under andra världskriget. USA återtog ön i augusti 1944. Den 27 september 1949 blev Guam ett externt amerikanskt territorium med inre autonomi, vilket ön är än idag. Guam var huvudön i det av Förenta nationerna utsedda amerikanska förvaltningsmandatet US Trust Territory of the Pacific Islands åren 1954 till 1962.

Den 24 januari 1972 hittades den japanske militären Yokoi Shoichi i en otillgänglig del av ön, där han ensam hade gömt sig i djungeln ända sedan 1944.

Idrott 
Guam är rankat på 179:e plats på det internationella fotbollsförbundet, Fifas, världsranking för herrlandslag. Detta av totalt 207 landslag.

Guvernörer 

 Carlton S. Skinner, 1949–1953
 Ford Quint Elvidge, 1953–1956
 William T. Corbett, 1956–1956
 Richard Barrett Lowe, 1956–1959
 Marcellus G. Boss, 1959–1960
 Joseph F. Flores, 1960–1961
 William P. Daniel, 1961–1963
 Manuel F.L. Guerrero, 1963–1969
 Carlos G. Camacho, 1969–1975
 Ricardo J. Bordallo, 1975–1979
 Paul M. Calvo, 1979–1983
 Ricardo J. Bordallo, 1983–1987
 Joseph F. Ada, 1987–1995
 Carl T.C. Gutierrez, 1995–2003
 Felix Camacho, 2003–2011
 Eddie Calvo, 2011–

Källhänvisningar

Externa länkar 
 Guams turistbyrå
 Guams förvaltning

 
Stilla havet
Mikronesien
Hagåtña

Hagåtña, tidigare Agana, på spanska Agaña, är huvudstad och en village (administrativ enhet) i det amerikanska territoriet Guam i Mikronesien i västra Stilla havet. Staden hade  invånare år 2010. Den är öns näst minsta kommun (village), både till invånarantalet och ytan sett. Från 1700-talet till 1900-talet var platsen öns befolkningscentrum. Idag är Hagåtña fortfarande stadskärna, samt även regeringssäte.

Etymologi
"Hagåtña" betyder "hans eller hennes blod" på språket chamorro. Det spekuleras kring att ursprungsinvånarna migrerade från byn Agat. Chamorronamnet för Agat är "Hagåt", som betyder "blod". Suffixet "ña" anger tredjepersonsperspektiv. 1998 ändrades namnet på staden tillbaka från Agana till originalnamnet. Den intilliggande byn Agana Heights bibehöll dock sitt gamla namn.

Historia

Hagåtña var en betydelsefull by innan Guam koloniserats av spanjorerna. 1668 anlände den första spanska missionären, San Vitores, på ön. Hövding Kepuhas familj donerade land i Hagåtña som gjorde det möjligt för San Vitores att bygga öns första kyrka, vid namn Dulce Nombre de Maria Cathedral-Basilica.

Under spanskt styre tvingades stora delar av öns och även Marianernas ursprungsbefolkning flytta till staden. Rester av byggnaderna från den spanska administrationstiden kan ses på Plaza de España intill katedralen i orten.

Efter att Guam övergått till USA från Spanien i det spansk-amerikanska kriget år 1898 förblev Agana öns regeringssäte. Runt 1940 hade stadens befolkning vuxit till omkring 10 000 invånare eller omkring hälften av öns befolkning.

Guam ockuperades av japanska trupper den 8 december 1941. Under öns befrielse år 1944 skadades staden allvarligt av bombardemang från amerikanska flottan. Många invånare flyttade därför efter kriget ut till andra delar av ön. Som en del av stadens återuppbyggnad byggde den amerikanska flottan nya raka stadsgator som passerade rakt igenom existerande tomter och skapade många landområden med olika ägare. Detta har sedan dess hindrat stadens utveckling. I december 1944 drabbades staden av ett uppror mellan vita och svarta anställda på ön.

Trots en befolkning på enbart  invånare (mindre än 1 % av Guams totala invånarantal) består staden som regeringssäte för den territoriella regeringen. Dess historiska platser utgör stora attraktioner för besökare. Det finns en flygplats i intilliggande Tamuning och Barrigada.

Geografi 
Hagåtña ligger vid Hagåtñaflodens mynning på Guams västkust. Staden har en yta som uppgår till 2,33 kvadratkilometer. Ortens gränser utgörs av Agana Bays sandstränder i norr, Agana River och närliggande våtmarker i öst och en klippa (i närheten av Agana Heights) i syd. Fler höga kontorsbyggnader finns i Hagåtñas centrum, medan platsens västra del mer är av ett bostadsområde. Till skillnad från många andra orter (villages) på Guam delas centrala Hagåtña i kvarter, med affärer och små restauranger genom Hagåtñas centrum. Högbefolkade bostadsområden i Mongmong-Toto-Maite, Sinajana och Agana Heights omger Hagåtña.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Indelningar i Guam
Orter i Guam
Nederländska Antillerna

Nederländska Antillerna () var 1954–2010 en autonom provins i Västindien, associerad med Nederländerna. Huvudstad var Willemstad på Curaçao.

Nederländska Antillerna skulle ursprungligen upphöra som enhet 15 december 2008, men detta sköts upp till 10 oktober 2010. Enligt en överenskommelse från 2004 har två av öarna – Curaçao och Sint Maarten – erhållit status som autonoma länder inom Konungariket Nederländerna, samma status som Aruba redan tidigare haft. De övriga tre – Bonaire, Saba och Sint Eustatius – har status som särskilda kommuner (bijzondere gemeenten) i Nederländerna, utanför någon särskild provins, och utgör sedan 2010 tillsammans Karibiska Nederländerna.

Geografi 

Nederländska Antillerna bestod av öar i två ögrupper:

 Öarna under vinden
 Aruba (tillhörde området geografiskt men var förvaltningsmässigt en oberoende enhet)
 Bonaire
 Curaçao
 Öarna över vinden
 Saba
 Sint Eustatius 
 Sint Maarten

Historia 

Nederländska Antillerna koloniserades av Nederländerna på 1600-talet och var ett centrum för slavhandel. Slaveriet avskaffades 1863. 

1954 blev öarna ett eget autonomt område inom Nederländerna.

1986 blev Aruba ett eget autonomt område inom Nederländerna och politiskt fristående från Nederländska Antillerna.

Ekonomi 

Turism, oljeraffinering och finansiering är stöttepelarna i denna lilla ekonomi som är nära knuten till omvärlden. Öarna har en hög inkomst per capita och en väl utbyggd infrastruktur jämfört med andra länder i regionen. Större delen av oljan importeras från Venezuela för raffinering. Nästan alla konsumtions- och kapitalvaror är importerade. USA, Italien och Mexiko är de största leverantörerna. Magra jordar och otillräcklig vattenförsörjning hindrar utvecklingen av jordbruket. Budgetmässiga problem hindrar reformer av hälso- och pensionssystemen för en åldrande befolkning. Nederländerna ger ekonomiskt stöd för att stödja ekonomin.

Se även 
 Karibiska Nederländerna

Referenser

Externa länkar 

 Om Nederländska Antillerna
 Nederländska Antillernas förvaltning
Willemstad

Willemstad är huvudstaden i det autonoma nederländska området Curaçao i Västindien. Fram till 10 oktober 2010 var Willemstad huvudstad för den autonoma provinsen Nederländska Antillerna, vilken detta datum upphörde att existera.

Staden 
Willemstad är belägen på huvudön Curaçaos sydvästra del och har ca 125 000 invånare. 

Staden består av två delar Punda och Otrabanda på var sin sida om St Annabukten som utgör stadens naturliga hamn Schottegat. Utanför ligger den lilla ön Sint Annabaai. Stadsdelarna förbinds med pontonbron Koningin Emmabrug, men även sedan 1974 av Koningin Julianabrug.

Den äldre stadsdelen är Punda med historiska byggnader kring huvudgatan Handelskade som Mikvé Israel-Emanuel Synagogan byggd 1732, Posthuset från 1693 som idag är museum, en kyrka byggd 1769 och Fort Amsterdam byggd 1635.

Den något yngre stadsdelen är Otrabanda som förbinds med pontonbron sedan 1886 och också har en rad historiska byggnader kring huvudgatan Breedestraat. Tillsammans utgör de två delarna Willemstad centrum.

Sedan 1960-talet är turism den största inkomstkällan för Willemstad och flygplatsen heter Curaçaos internationella flygplats (flygplatskod "CUR") belägen ca 12 km från centrum.

Historia 
Ön upptäcktes 26 juli 1499 av spanske sjöfararen Alonso de Ojeda och området beboddes från början av Arawakindianer. 1634 erövrades Willemstad av Nederländerna som året därpå byggde Fort Amsterdam lite öster om Sint Annabaai som skydd för hamnen. Platsen kallades De Punt på nederländska (papiamento "Punta") som senare blev namnet på nuvarande stadsdelen Punda. Staden växte och år 1707 påbörjades utbyggnaden även på andra sidan viken ("Otrabanda") vilket också blev namnet på denna stadsdel. 

Willemstad blev först en huvudort för West-Indische Compagnie (Nederländska Västindiska Kompaniet) och sedan även för nederländska oljebolaget Shell som lokalt centrum för oljeraffinaderi sedan 1914.

Willemstads Gamla stan upptogs på Unescos världsarvslista 1997.

Externa länkar 
 om Willemstad
 UNESCO världsarv Willemstad
 bilder av Willemstad
 flygavstånd Stockholm - Willemstad
Norfolkön

Norfolkön (), är en vulkanö i Stilla havet, belägen mellan Nya Zeeland och Nya Kaledonien. Det är ett australiskt territorium.

Historia 
Ön "upptäcktes" av kapten James Cook 1774 vid hans andra resa till södra Stilla havet, två veckor efter att han landat i Botany Bay, Australien. Storbritannien anlade en koloni på ön 1788, men denna stängde 1814 då den inte gick att göra självförsörjande, trots billig arbetskraft i form av straffångar. Ett nytt försök till att befolka ön gjordes 1825, denna gång med avsikt att hysa de värsta återfallsförbrytarna. Den andra kolonin övergavs 1855. Det har påståtts att denna var så avskräckande att förbrytare hellre blev avrättade än skickade till ön.

Utgrävningar visar att polynesier definitivt har besökt ön, och även sannolikt bebott ön tidigare.

Med den engelska regeringens tillstånd landsteg år 1856 ättlingar till myteristerna från , det enda lyckade myteriet ombord ett engelskt skepp, på Norfolk efter att deras hemö, Pitcairn, nått befolkningsgränsen.

Under andra världskriget anlades en flygplats, vilken sedermera har byggts ut.

Nutid 
Öns befolkning lever i huvudsak på turism och jordbruk samt fiske. Turister hittar till Norfolk eftersom klimatet är milt, naturen anses vacker och de enda skatter som uppbringas är importavgifter, en skatt på alkohol och bankavgifter (1% av insättningar/uttag). Dock står man idag inför stora utmaningar, då Australien har tagit kontrollen över de lokala finanserna efter åratal av misskötsel av den lokala administrationen.

Geografi 
Ön Norfolk ligger i Stilla Havet öster om Australien och norr om Nya Zeeland. Den har en yta av 34,6 km² och dess högsta punkten är Mount Bates 319 m.ö.h. Större delen av ön har jordmåner lämpliga för jordbruk. Ön är ett autonomt territorium tillhörande Australien, och Kingston är dess huvudstad. 

Större delen av kustlinjen är klippig och landsättning sker på pirer i Cascade Bay och Kingston Bay. Utanför Emily Bay finns ett mindre korallrev som möjliggör säker simning.

Områdena runt Mount Bates och öarna Philip Island och Nepean söder om Norfolk, utgör en nationalpark.

Demografi 
2016 hade Norfolk  invånare. De flesta är av etniskt europeiskt ursprung och nära hälften har rötterna på Pitcairn. Invånarna talar engelska och norfuk, ett språk som härstammar från pitcairnesiska, vilket i sin tur har uppstått ur mötet mellan 1700-talsengelska och tahitiska.

Norfukspråket, som också kallas pitcairn, var nära att försvinna från ön då det under lång tid var förbjudet att tala i skolan, med prygelstraff för den som ertappades. Numera får alla elever i NICS (Norfolk Island Central School) undervisning i detta kreolspråk.

Källor

Litteratur
Torgny Nordin, "Fåglar på mysteriernas ö." Vår Fågelvärld 2019, nr 6, s. 50–56.

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Norfolk Island Central School
 Norfolk Island subtropical forests, from the WWF
 Australian Department of Transport and Regional Services

 
Australiens externa territorier
Avhängiga territorier i Oceanien
Melanesien
Nouméa

Nouméa är huvudstad i det franska territoriet Nya Kaledonien i Melanesien i sydvästra Stilla havet. Staden är belägen på en halvö i södra delen av Nya Kaledoniens huvudö Grande Terre.

Befolkningen är enligt 2004 års folkräkning 91 386 invånare. Nouméas storstadsområde har 146 245 invånare och omfattar även Le Mont-Dore, Dumbéa och Païta. Sedan 1996 har staden årligen vuxit med 2,5% och idag bor 63,4% av Nya Kaledoniens befolkning i Nouméas storstadsområde.

Stadsområdet var inte viktigt för öns lokalbefolkning innan européerna byggde staden där. Den första europé att bosätta sig där var den brittiske köpmannen James Paddon år 1851. Fransmännen tog kontroll över ön några år senare då de 1854 anlade en bosättning på ön. Området var ursprungligen en fängelsekoloni, och senare ett centrum för utvinning av nickel och guld. Det var USA:s militära högkvarter i Stilla havet under andra världskriget.

Klimat

Sport 
Fotbollslaget AS Magenta har sin hemmaplan i Nouméa.

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats (franska)

Orter i Nya Kaledonien
Nya Kaledonien
Kirgizistans flagga

Kirgizistans flagga är röd och har i mitten en gyllene sol med 40 strålar. Strålarna böjer av medsols på flaggans framsida och motsols på dess baksida. I mitten finns en stiliserad tunduk – taket till en jurta. Flaggan antogs av parlamentet (Jogorku Kenesh) den 3 mars 1992 och har proportionerna 3:5.

Symbolik 
Solens 40 strålar som representerar de 40 kirgiziska stammar som enligt traditionen förenades av nationalhjälten Manas. Rött är Manas färg, men refererar också till den gamla sovjetiska flaggan. Det stiliserade emblemet i flaggas mitt står dels för fred och välstånd (solen), och dels för fosterlandet och universum som helhet (jurtan).

Provinsernas flaggor
Var och en av Kirgizistans provinser (oblastlar) har en egen flagga.

Tidigare flaggor 

Kirgizistan införlivades med Ryssland under andra halvan av 1800-talet. Efter ryska revolutionen inordnades dagens Kirgizistan under Turkestanska ASSR som en del av Ryska SFSR. Sovjetrepubliken Kirgiziska SSR bildades den 5 december 1936.

Källor

Noter

Se även 
 Kirgizistan

Nationsflaggor i Asien
Kirgizistans nationalsymboler
Komorernas flagga

Komorernas flagga har fyra horisontella i gult, vitt, rött och blå och en grön triangel vid den inre kanten. I triangeln finns en vit halvmåne och fyra vita, femuddiga stjärnor. Flaggan antogs på nyårsafton 2001 och har proportionerna 3:5.

Symbolik 
Både de horisontella banden och stjärnorna representerar landets fyra huvudöar: Mohéli, Njazidja, Ndzuwani och Mayotte. Den sistnämnda ön är fortfarande Frankrike, men Komorerna gör anspråk på den. Halvmånen, stjärnorna och den gröna färgen är traditionella symboler för islam.

Färger

Historik 
Flaggan bygger på den tidigare röda flaggan från självständigheten, som skulle symbolisera örepublikens socialistiska ideologi. Den flaggan ersattes 1978 med en helgrön flagga med samma vita halvmåne och fyra vita stjärnor som finns i den nuvarande flaggan. Vid en ändring av författningen 1996 lade man till två inskriptioner på arabiska i övre yttre och nedre inre hörnet. Den ena inskriptionen stod för Muhammed och den andra för Allah. Vid årsskiftet 2001/2002 införde Komorerna en ny författning med större självständighet för de öar som ingår i statsbildningen, och i samband med detta bytte man även ut flaggan.

Tidigare flaggor 
Mellan 1978 och 2001 var Komorernas flagga helt grön med halvmånen och de fyra stjärnorna. Flaggan förekom i ett flertal varianter, bland annat med skriften "Allah" och "Muhammed" i vitt. Mellan 1975 och 1978 var flaggan tvådelad i rött och grönt med halvmånen i kantonen.

Referenser

Källor

Noter

Se även 

 Komorerna
 Komorernas statsvapen

Nationsflaggor i Afrika
Komorernas nationalsymboler
Kongo-Brazzavilles flagga

Kongo-Brazzavilles flagga är grön och röd med ett diagonalt gult band som går från den nedre inre kanten till den övre yttre. Flaggan antogs första gången den 20 november 1959 och har proportionerna 2:3. Kongo var det femte afrikanska land som antog en flagga i de panafrikanska färgerna.

Symbolik
Grönt, rött och gult återfinns bland de traditionella panafrikanska färgerna. Flaggan skiljer sig från övriga afrikanska flaggor i och med det diagonala gula bandet.

Historik
Flaggan antogs för första gången den 18 augusti 1958, då den gamla kolonin blev en autonom republik inom det franska samväldet. Den blev nationsflagga när den självständiga republiken bildades året därpå. Flaggan behölls i oförändrat skick efter revolutionen 1964, men byttes ut då Folkrepubliken Kongo bildades 1970. Folkrepublikens flagga var röd enligt sovjetisk modell, och hade vid den inre kanten ett emblem med en krans, en korslagd hacka och en hammare, samt en guldstjärna. När enpartisystemet avskaffades återtog man den gamla flaggan den 10 juni 1991.

Referenser

Källor

Noter

Se även

Kongo-Brazzaville
Kongo-Brazzavilles statsvapen

Nationsflaggor i Afrika
Kongo-Brazzavilles nationalsymboler
Kuwaits flagga

Kuwaits flagga är en trikolor i de panarabiska färgerna med en svart parallelltrapets vid den inre kanten.  Flaggan antogs den 7 september 1961 och hissades officiellt 24 november samma år. Proportionerna är 1:2.

Symbolik 
Färgerna markerar samhörigheten med övriga arabvärlden, men flaggans färger har även en innebörd som är specifik för Kuwait: den gröna färgen står för den bördiga jorden, den vita för renhet, den röda för fiendens blod och den svarta för fiendens nederlag på slagfältet. Den här tolkningen av färgerna ligger nära symboliken i Arabiska litterarturklubbens flagga, den flagga som föregick arabiska revoltens flagga.

Tidigare flaggor 
Kuwaits tidigare flaggor har varit röd-vita liksom de övriga Gulfstaternas flaggor. De flaggor som användes för 1899 var helt röda. Texten i de flaggor som användes mellan 1899 och 1961 är landets namn på arabiska. Eftersom arabiska skrivs från höger till vänster ska flaggstången befinna sig till höger när flaggan betraktas framifrån. Före 1961 saknades en enhetlig praxis kring flaggans storlek och proportioner. Den nya nationsflaggans utformning bygger till stor del på arabiska revoltens flagga från 1916, och ansluter därmed till den flagga som användes i grannlandet Irak mellan 1921 och 1959.

Proportioner

Källor

Se även 
Kuwait

Externa länkar 
Örlogsgös
Tidigare kuwaitiska flaggor (från 1714) 

Nationsflaggor i Asien
Kuwaits nationalsymboler
Laos flagga

Laos flagga består av tre horisontella band (blått mellan två röda). I mitten av flaggan finns en vit skiva vars diameter uppgår till 8/10 av höjden. Flaggan antogs 2 december 1975 och har proportionerna 2:3.

Symbolik
Den röda färgen i flaggan representerar blodet som utgjutits i kampen för självständighet. Blått står för landets rikedom. Den vita skivan representerar månen över floden Mekong och även landets enighet under den kommunistiska ledningen. Flaggan är ovanlig i så måtto att det är den enda nationsflagga för ett kommunistiskt land som inte innehåller en stjärna.

Historik
Dagens laotiska flagga användes som partiflagga för kommunistpartiet Pathet Lao under inbördeskriget 1953. Partiet grep makten 1975, och den nya nationsflaggan infördes i samband med att monarkin avskaffades.

Äldre flaggor
Från 1952 till kungarikets fall 1975 hade landet en röd flagga med en vit trehövdad elefant (guden Erawan) i mitten. Elefanten står på en piedestal med fem nivåer och ovanför elefanten finns en parasoll med nio nivåer. Den vita elefanten är en vanlig symbol för kunglighet i Sydostasien och elefanten tre huvud syftar på de tre kungarikena Vientiane, Luangprabang, och Xiengkhoung ur vilka Laos skapades. Piedestalen representerar lagarna på vilka landet grundades. Parasollen med nio nivåer är också en kunglig symbol som härstammar från berget Meru i den buddhistiska mytologin.

Källor

Se även
Laos

Externa länkar
En version av landets flagga före 1975

Nationsflaggor i Asien
Laos nationalsymboler