kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ister

Ister eller flott är smält depåfett från svin. Det har länge använts bland annat som matfett i matlagning, pålägg, och till salva.

Ister har till viss del konkurrerats ut av vegetabiliska fetter och oljor (som olivolja) eftersom ister har en relativt hög halt av mättat fett (runt 40 %) vilket anses ha en negativ inverkan på hälsan. Det används dock fortfarande i stor utsträckning vid tillverkning av tvål.

Anatomisk bakgrund
Ister är ett relativt mjukt fett som finns upplagrat i närheten av tarmarna, njurarna och revbenen hos en del djur, som inte hör till kategorin idisslare bland däggdjuren. Idisslarnas motsvarande fett är fastare och kallas talg. Det är egentligen bara tamsvinets ister, som i dagligt tal avses med denna beteckning. Tamsvinet har vid sidan av detta ister, Axungia porci eller Adeps suillus, även späck under huden, detta är ännu lösare än istret.

Svinister som tas under vintern är mer vitt, fast och hållbart än sådant som tas under sommaren och hösten, då det innehåller mer av fettsyran oleinsyra, vilket gör istret lösare och mindre lämpligt för exempelvis salvor. Istrets färg och hållbarhet kan även bero på svinens föda. Hos svin, som göds med ekollon eller bokollon, blir det gulaktigt, och sådant ister härsknar lättare än annat i kontakt med luften.

Sammansättning och egenskaper
Ister består av omkring 38 % fast, mättat fett (tristearin och tripalmitin) samt omkring 62 % flytande, enkelomättat fett (triolein).

Ister smälter mellan +31°C och +36°C.

Traditionell framställning
För farmaceutiskt behov måste istret "skiras" på så sätt, att det råa istret sönderskärs i små tärningar, så att fettcellerna öppnas, varefter istret tvättas i kallt vatten för att befrias från blod, slem och tillfälliga föroreningar. Det upphettas sedan med ångvärme ("ångbad") i kärl av porslin eller väl förtennt koppar, tills all fuktighet avgått, silas därefter genom linne och hälles ännu varmt och flytande, i glas- eller porslinskärl, som vanligen fylls fullständigt och förvaras svalt. Farmakopén kräver att skirat ister, Adeps suillus, skall vara alldeles vitt. Det får ej lukta eller smaka härsket (genom bildning av flyktiga fettsyror), ej heller vidbränt (genom för stark upphettning över öppen eld vid skirningen).

För ökad hållbarhet användes även ett ister med tillsatt bensoeharts, Adeps benzoatus, förr kallat Axungia benzoata. Det bereds genom att en blandning av pulveriserat eller grovt sönderstött bensoeharts (ca 2 % av istrets mängd) och skirat ister hålls smält under två timmar i ångbad under omröring. Istret tar genom denna beredning upp bensoesyra och bensoens luktande ämnen samt blir därigenom mycket längre hållbart.

Produkter med ister 
Istersmör är ister smaksatt med grädde och lök.
Medister är en dansk och norsk korv med ister.
Isterband är en främst småländsk korv.

Källor

Matfett
Djurprodukter
Ugglan
Gucken Cederborg

Gucken Cederborg, egentligen Augusta Johanna Martina Cederborg, född Karlsson 12 februari 1881 i Kristiania (nuvarande Oslo) i Norge, död 17 maj 1932 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Gucken Cederborg är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm. Hon var gift med skådespelaren Torsten Cederborg.

Filmografi (urval)

 1931 – Trötte Teodor
1931 – Flickan från Värmland
1931 – Brokiga Blad
 1928 – Synd
1928 – Hans Kungl. Höghet shinglar
1927 – En perfekt gentleman 
 1925 – Hennes lilla majestät
1925 – Polis Paulus' påskasmäll
 1924 – Löjen och tårar
 1924 – 33.333

 1924 – Livet på landet

1923 – Gamla gatans karneval
1922 – Luffar-Petter
1920 – Gyurkovicsarna
1920 – Baron Olson
1920 – Erotikon
1919 – Åh, i morron kväll
1919 – Ingmarssönerna
1918 – Thomas Graals bästa barn 
1918 – Berg-Ejvind och hans hustru
1917 – Thomas Graals bästa film
1917 – Terje Vigen
 1917 – Alexander den Store
1916 – Kärlek och journalistik
1911 – Järnbäraren
 1910 – Emigrant
1910 – Regina von Emmeritz och Konung Gustaf II Adolf

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1881
Avlidna 1932
Kvinnor
Skådespelare från Oslo
Svenska stumfilmsskådespelare
Torre Cederborg

Torre Cederborg, folkbokförd Torsten Cederborg, född 17 december 1879 i Stockholm, död 7 oktober 1928 i Malmö, var en svensk skådespelare.

Biografi
Torsten Cederborg föddes på Jungfrugatan i Stockholm som son till handlanden Jöns Cederborg och hans hustru Axelina Mathilda, född Jonsson. Som sjuttonåring antogs han som elev vid Dramatens elevskola. Efter utbildningen engagerades han vid Hjalmar Selanders sällskap under sex år. Därefter följde två år vid Folkteatern i Göteborg. Mellan 1908 och 1916 var han engagerad vid Dramaten, innan han fick anställning vid Lorensbergsteatern. Efter tio år i Göteborg ingick han i Helsingborgs stadsteaters ensemble från 1926 fram till sin död. 

Cederborg medverkade i åtta filmer mellan åren 1910 och 1928.

Han var först gift med skådespelaren Gucken Cederborg och därefter 1915–1918 trolovad med skådespelaren Maja Cassel.

Cederborg avled av strupcancer på Malmö allmänna sjukhus. Han är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Män
Födda 1879
Avlidna 1928
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Julius Hälsig

Julius Hälsig, född 29 juni 1875 i Ängelholm, död 17 februari 1955 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, var en svensk skådespelare och regissör.

Hälsig var regissör vid Kungliga Teatern. Han innehade Kungliga Vasamedaljen i guld, 8:e storleken.

Filmografi

   

 (även regiassistent)

Referenser

Externa länkar

Svenska skådespelare
Män
Födda 1875
Avlidna 1955
Personer från Ängelholm
Svenska stumfilmsskådespelare
Jenny Tschernichin-Larsson

Jenny Tschernichin-Larsson, född 29 april 1867 i Helsingfors i Finland, död 15 juni 1937 i Stockholm, var en svensk skådespelare och manusförfattare.

År 1912 engagerades hon av Svenska Bio på Lidingö och hon kom att medverka i ett 50-tal filmer fram till 1933. Hennes specialitet var att agera gamla damer och satkäringar.

Hon var gift med svenske skådespelaren och regissören William Larsson. Makarna gravsattes i Gustav Vasa kyrkas kolumbarium i Stockholm.

Filmografi

Filmmanus

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Svenska skådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Skådespelare från Helsingfors
Gravsatta i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium
Födda 1867
Avlidna 1937
Kvinnor
Ungerns Grand Prix 1998

Ungerns Grand Prix 1998 var det tolfte av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1998.

Rapport
I Ungern 1998 gjorde Michael Schumacher sitt bästa lopp någonsin. Han låg bakom Mika Häkkinen och David Coulthard och kunde absolut inte passera dem. Ferraris strateg Ross Brawn valde då att satsa på tre depåstopp mot McLarens två, vilket lyckades. Häkkinen fick problem med bilen och Coulthard tappade 25 sekunder på 20 varv till Michael Schumacher, som vann loppet. Häkkinen ledde fortfarande sammanlagt, men nu bara sju poäng före den formstarke Michael Schumacher.

Resultat
 Michael Schumacher, Ferrari, 10 poäng
 David Coulthard, McLaren-Mercedes, 6
 Jacques Villeneuve, Williams-Mecachrome, 4
 Damon Hill, Jordan-Mugen Honda, 3
 Heinz-Harald Frentzen, Williams-Mecachrome, 2
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes, 1
 Jean Alesi, Sauber-Petronas
 Giancarlo Fisichella, Benetton-Playlife
 Ralf Schumacher, Jordan-Mugen Honda
 Johnny Herbert, Sauber-Petronas
 Pedro Diniz, Arrows
 Olivier Panis, Prost-Peugeot 
 Jos Verstappen, Stewart-Ford
 Toranosuke Takagi, Tyrrell-Ford 
 Shinji Nakano, Minardi-Ford

Förare som bröt loppet
 Alexander Wurz, Benetton-Playlife (varv 69, växellåda)
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford (54, växellåda)
 Jarno Trulli, Prost-Peugeot (28, motor)
 Mika Salo, Arrows (18, växellåda)
 Eddie Irvine, Ferrari (13, växellåda)
 Esteban Tuero, Minardi-Ford (13, motor)

Förare som ej kvalificerade sig
 Ricardo Rosset, Tyrrell-Ford

VM-ställning

 

1998 i Ungern
Ungerns Grand Prix
Nömmen

Nömmen är en sjö i Nässjö kommun och Vetlanda kommun i Småland som ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Emån. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gädda och gös fångats i sjön.

Fram till 1800-talet utvanns myrmalm ur sjön vintertid genom att skopas upp på sjöns is för att sedan transporteras till Bruzaholm. I mitten av 1890-talet användes en ångbåt för transporter av ved och andra produkter över Nömmen mellan general Bergs båda gårdar Hårdanäs och Rödjenäs.

Delavrinningsområde 
Nömmen ingår i delavrinningsområde (637931-144267) som SMHI kallar för Utloppet av Nömmen. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 15 delavrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Delavrinningsområdets utflöde Emån mynnar i havet. Delavrinningsområdet består mestadels av skog (41 procent) och jordbruk (12 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 1 procent av avrinningsområdet.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Braxen
 Gädda
 Gös
 Löja
 Mört
 Ruda
 Siklöja

Se även 
 Lista över insjöar i Vetlanda kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Insjöar i Emåns avrinningsområde
Insjöar i Småland
Insjöar i Nässjö kommun
Insjöar i Vetlanda kommun
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer
Robert de Flers

Robert de Flers (egentligen Robert de Pellevé de La Motte Ango, markis de Flers), född 25 november 1872 i Pont-l'Évèque i Calvados, död 30 juli 1927 i Vittel, var en fransk författare, främst verksam som dramatiker.

de Flers var 1896-99 verksam som novellist och reseskildrare. Han övergick vid sekelskiftet till dramatiskt författarskap, mest i samarbete med Gaston Arman de Caillavet och belgaren Francis de Croisset. Fram till 1906 skrev han främst buffaoperor av parodisk art som Les travaux d'Hercule och Le sieur de Vergy, senare komedier med stådende typer, en slags moderna maskspel - som i befängda situationer och ironisk ton tecknar samhällsförhållandena i tredje republikens Frankrike. Många av komedierna är översatta till svenska och uppförda i Stockholm.

Bibliografi
1912 - Primerose : comédie en trois actes
1922 - La langue française et la guerre
1926 - Les nouveaux Messieurs: comédie en quatre actes
1964 - Le roi : L'habit vert

Filmografi (urval)

Manusförfattare
1918 - Den skälmen Cupido
1932 - Äventyret
1936 - Kungen
1939 - Monsieur Bretonneau
1942 - Äventyret
1949 - Kungen

Noter

Externa länkar
 
 
 

Franska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Franska librettister
Franska manusförfattare
Franska novellförfattare
Franskspråkiga novellförfattare
Franska reseskildrare
Franska markiser
Franska författare under 1900-talet
Födda 1872
Avlidna 1927
Män
Personer från Calvados
Curt Lindström

Curt Lindström kan syfta på:

 Curt Lindström (tränare) (1940–), svensk ishockeytränare
 Curt Lindström (musiker) (1946–1987), svensk musikdirektör

Ej att förväxla med
 Kurt Lindström (1917–1985), svensk militär
Botten Vävare

Botten eller Botten Vävare (Nick Bottom) är en av rollfigurerna i Shakespearedramat En midsommarnattsdröm. Puck gör så att hans huvud ersätts av en åsnas. Botten är medlem av en grupp hantverkare från Aten som medverkar i en pjäs, där han spelar rollen som Pyramus.

Kända rolltolkningar	 
Kända rolltolkningar av Botten har gjorts av Samuel Phelps, Herbert Beerbohm Tree, Ralph Richardson och Paul Rogers. Skådespelare som spelar rollen på film är Paul Rogers, James Cagney och Kevin Kline.

Figurer i William Shakespeares verk
Fiktiva skådespelare
Belgiens Grand Prix 1998

Belgiens Grand Prix 1998 var det trettonde av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1998.

Rapport
Loppet blev mycket kaosartat då tävlingen gick på formel 1-cirkusens roligaste bana och det regnade hela tiden. 14 bilar kraschade på samma gång och Michael Schumacher och David Coulthard muckade gräl. Varken McLaren eller Ferrari tog några poäng. Istället tog Jordan en dubbelseger och Sauber kom på pallen.

Resultat
 Damon Hill, Jordan-Mugen Honda, 10 poäng
 Ralf Schumacher, Jordan-Mugen Honda, 6
 Jean Alesi, Sauber-Petronas, 4
 Heinz-Harald Frentzen, Williams-Mecachrome, 3
 Pedro Diniz, Arrows, 2
 Jarno Trulli, Prost-Peugeot, 1
 David Coulthard, McLaren-Mercedes
 Shinji Nakano, Minardi-Ford

Förare som bröt loppet
 Giancarlo Fisichella, Benetton-Playlife (varv 26, kollision)
 Michael Schumacher, Ferrari (25, kollision)
 Eddie Irvine, Ferrari (25, snurrade av)
 Esteban Tuero, Minardi-Ford (17, växellåda)
 Jacques Villeneuve, Williams-Mecachrome (16, snurrade av)
 Toranosuke Takagi, Tyrrell-Ford (10, snurrade av)
 Jos Verstappen, Stewart-Ford (8, motor)
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes (0, kollision)
 Alexander Wurz, Benetton-Playlife (0, kollision)
 Johnny Herbert, Sauber-Petronas (0, kollision)
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford (0, kollision)
 Olivier Panis, Prost-Peugeot (0, kollision)
 Mika Salo, Arrows (0, kollision)
 Ricardo Rosset, Tyrrell-Ford (0, kollision)

Noteringar
 Loppet rödflaggades efter första varvet på grund av en kollision i det kraftiga regnet där 14 bilar var inblandade men startades om och kördes sedan den ursprungliga distansen.
 Detta var också loppet där Michael Schumacher (fortfarande under kraftigt regn) kom upp bakom David Coulthard, som låg sist, och hotfullt följde efter honom till McLarens depå, men följdriktigt avvisades därifrån.
 Jordans första F1-vinst.

VM-ställning

Källor 

1998 i Belgien
Belgiens Grand Prix
Stjärtmesar

Stjärtmesar (Aegithalidae) är en familj fåglar inom ordningen tättingar.

Taxonomi 
Familjen är traditionellt uppdelad på fyra släkten. Antalet arter inom familjen varierar beroende på vilken taxonomisk källa man konsulterar. Taxonomin för de taxa inom släktet Aegithalos som lever i Himalaya; niveogularis (västra Himalaya), iouschistos (Blyth, 1845) (östra Himalaya), obscuratus (sydvästra Kina) och sharpei (Chin Hills, Myanmar) är inte fullt utredd och olika taxonomiska källor behandlar dem olika. Ibland slås alla taxonen samman till en art medan andra delar upp dem i arter. En art återfinns i Sverige, nämligen stjärtmesen (Aegithalos caudatus). 

Stjärtmesarna har tidigare inordnats inom familjen mesar.

Släkten och arter 
 Släkte Aegithalos
 Stjärtmes (A. caudatus)
 Gråstrupig stjärtmes (A. glaucogularis)
 Vitkindad stjärtmes (A. leucogenys)
 Rödhättad stjärtmes (A. concinnus)
 Aegithalos [c.] iredalei – urskiljs som egen art av Birdlife International
 Aegithalos [c.] annamensis – urskiljs som egen art av Birdlife International
 Vitstrupig stjärtmes (A. niveogularis)
 Roststjärtmes (A. iouschistos)
 Svartbrynad stjärtmes (A. bonvaloti) – behandlas ofta som underart till iouschistos
 Burmastjärtmes (A. sharpei) – behandlas ofta som underart till iouschistos
 Sotstjärtmes (A. fuliginosus)
 Javastjärtmes (A. exilis)
 Släkte Psaltriparus
 Buskmes (Psaltriparus minimus)
 Släkte Leptopoecile
 Violsångare (Leptopoecile sophiae)
 Tofsviolsångare (Leptopoecile elegans)

Javastjärtmesen placerades tidigare i det egna släktet Psaltria. DNA-studier visar dock att den är en del av släktet.

Referenser

Noter

Källor 
 Lars Larsson (2001) Birds of the World, CD-rom

Fågelfamiljer
Pilgrimstoner (sångbok)

Pilgrimstoner gavs ut som sju häften i Jönköping och Västergötland från 1872 och framåt.
Pilgrimstoner gavs ut i två samlingar 1886 och 1887 av förlaget Sanningsvittnet. Den första samlingen med 178 sånger, den andra med nr 179-251. 1892 gav en sammanbunden upplaga ut, kompletterad med några psalmer ur Svenska kyrkans psalmbok från 1819.
Pilgrimstoner gavs ut som en sångbok med andliga sånger för fribaptisterna.

Boken utkom 1886 till 1905 under namnet Pilgrims-Cittran som hade givits ut i sex upplagor. 1913 omarbetades sångboken och utgavs under det nya namnet Pilgrimstoner som gavs ut i två upplagor och användes ända till 1957 då en helt ny, tredje, upplaga kom som innehöll 560 psalmer.

Källor
Oscar Lövgren Psalm och sånglexikon sid 531.

Svenska psalmböcker
Andreas Yngvesson

Andreas Yngvesson, född 18 augusti 1974 på Alnö utanför Sundsvall, är en svensk före detta fotbollsspelare. 

Hans syster Liza Yngvesson har spelat i division 1 för Sundsvalls DFF.

Han har även spelat innebandy i division 1 för Alnö IBK.

Karriär 
Yngvessons moderklubb är Alnö IF där han spelade från 1979 till 1994. Han gick 1995 till GIF Sundsvall. 

Han värvades 1997 av AIK, där han spelade i två säsongen innan han återvände till GIF Sundsvall. Han gjorde sin debut för AIK i Allsvenskan den 17 april 1997, när han i den 61:a minuten blev inbytt i en 3–0 vinst över Trelleborgs FF. I AIK var han med och vann Svenska cupen 1997. 

1998 gick han tillbaka till GIF Sundsvall som 1999 vann division 1 norra och gick upp i Allsvenskan.  

Han värvades 2002 av Malmö FF, där han blev svensk mästare 2004. Han flyttade till Landskrona BoIS den 1 juli 2005. Den 22 januari 2007 gjorde han klart med division 4-klubben BK Näset. Han spelade sammanlagt under sin karriär 144 Allsvenska matcher och gjorde 24 mål.

Han har efter fotbollen utbildat sig till sommelier och jobbat med att härda glas. Sedan 2015 jobbar Yngvesson med missbrukare på ett HVB-hem i Vallentuna.

Meriter 
Malmö FF
Allsvenskan: 2004

AIK
Svenska cupen: 1997

Referenser

Källor

Noter 

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Alnö IF
Fotbollsspelare i GIF Sundsvall
Spelare i AIK Fotboll
Fotbollsspelare i Malmö FF
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Födda 1974
Levande personer
Män
Personer från Alnön
Idrottare från Sundsvall
Svenska mästare i fotboll
Pamela Andersson

Pamela Kristina Alselind, tidigare Andersson, född den 13 mars 1965, är en svensk journalist och författare. 

Pamela Andersson har arbetat på Hudiksvalls Tidning, Sundsvalls Tidning, Dagens Nyheter och Expressen, och har även varit fast panelmedlem i Sportpanelen i SVT:s Gomorron Sverige och sportkrönikör i Mittmedia. 2000–2003 arbetade hon som utrikeskorrespondent i New York och London, innan hon 2003 blev redaktör på Amelia. Under hösten 2006 medverkade hon även som tävlande i TV-programmet På spåret i SVT tillsammans med skådespelaren Tomas Bolme. 2009 blev hon chefredaktör för numera nedlagda tidningen Queen (2009). 2010–2012 var hon chefredaktör för tidningen S med undertiteln Stjärnor & snackisar, som grundades samma år. 2012 var hon chefredaktör för Allt om Resor innan den såldes till Expressen, och 2012–2019 var hon chefredaktör för tidningen Topphälsa. 2019 blev hon senior affärsutvecklare för hälso- och träningsresor på Bonnier News.

2012 berättade hon att hon drabbats av en hjärntumör, och sin cancersjukdom skrev hon om i såväl krönikor som i två böcker. 2013 nominerades hon till Årets krönikör av Sveriges Tidskrifter. 2014 fick hon CancerRehabFondens Journalistpris för sin bok och sina krönikor, och samma år fick hon utmärkelsen Årets Kurage.

Sedan 2013 är hon ambassadör för Cancerfonden, och hon är även ambassadör för sin hemstad Hudiksvall.

Bibliografi

Källor 

Svenska journalister under 1900-talet
Levande personer
Kvinnor
Svenska TV-personligheter
Födda 1965
Svenska journalister under 2000-talet
Italiens Grand Prix 1998

Italiens Grand Prix 1998 var det fjortonde av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1998.

Rapport 
Ferrari tog en dubbelseger under hemmapublikens jubel då 
Michael Schumacher vann före Eddie Irvine. McLaren hade en motig helg, David Coulthards motor rasade och Mika Häkkinen slutade fyra. Mika Häkkinen och Michael Schumacher delade nu ledningen i VM-tabellen.

Resultat 
 Michael Schumacher, Ferrari, 10 poäng
 Eddie Irvine, Ferrari, 6
 Ralf Schumacher, Jordan-Mugen Honda, 4
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes, 3
 Jean Alesi, Sauber-Petronas, 2
 Damon Hill, Jordan-Mugen Honda, 1
 Heinz-Harald Frentzen, Williams-Mecachrome 
 Giancarlo Fisichella, Benetton-Playlife
 Toranosuke Takagi, Tyrrell-Ford 
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford 
 Esteban Tuero, Minardi-Ford
 Ricardo Rosset, Tyrrell-Ford 
 Jarno Trulli, Prost-Peugeot

Förare som bröt loppet 
 Jos Verstappen, Stewart-Ford (varv 39, växellåda)
 Jacques Villeneuve, Williams-Mecachrome (37, snurrade av)
 Mika Salo, Arrows (32, gasspjäll)
 Alexander Wurz, Benetton-Playlife (24, växellåda)
 David Coulthard, McLaren-Mercedes (16, motor)
 Olivier Panis, Prost-Peugeot (15, vibrationer)
 Shinji Nakano, Minardi-Ford (13, motor)
 Johnny Herbert, Sauber-Petronas (12, snurrade av)
 Pedro Diniz, Arrows (10, snurrade av)

VM-ställning

Källor 

 

1998 i Italien
Italiens Grand Prix
Luxemburgs Grand Prix 1998

Luxemburgs Grand Prix 1998 var det femtonde av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1998. Loppet, som kördes i Tyskland, var det andra av två Luxemburgs Grand Prix.

Rapport
Mika Häkkinen tog här en mycket imponerande seger efter att ha att tagit sig förbi Eddie Irvine och Michael Schumacher. Irvine gick ganska lätt medan Schumacher var svårare.  Häkkinen tog sig dock förbi Schumacher i samband med depåstoppet och vann loppet. Häkkinen ledde nu VM-tabellen före Michael Schumacher med fyra poäng inför det sista loppet.

Resultat
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes, 10 poäng
 Michael Schumacher, Ferrari, 6
 David Coulthard, McLaren-Mercedes, 4
 Eddie Irvine, Ferrari, 3
 Heinz-Harald Frentzen, Williams-Mecachrome, 2
 Giancarlo Fisichella, Benetton-Playlife, 1
 Alexander Wurz, Benetton-Playlife 
 Jacques Villeneuve, Williams-Mecachrome 
 Damon Hill, Jordan-Mugen Honda
 Jean Alesi, Sauber-Petronas
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford 
 Olivier Panis, Prost-Peugeot 
 Jos Verstappen, Stewart-Ford
 Mika Salo, Arrows
 Shinji Nakano, Minardi-Ford
 Toranosuke Takagi, Tyrrell-Ford

Förare som bröt loppet
 Esteban Tuero, Minardi-Ford (varv 56, motor)
 Ralf Schumacher, Jordan-Mugen Honda (53, bromsar)
 Johnny Herbert, Sauber-Petronas (37, motor)
 Ricardo Rosset, Tyrrell-Ford (36, motor)
 Jarno Trulli, Prost-Peugeot (6, transmission)
 Pedro Diniz, Arrows (6, hydraulik)

VM-ställning

1998 i Tyskland
Luxemburgs Grand Prix
Japans Grand Prix 1998

Japans Grand Prix 1998 var det sista av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1998.

Rapport
Mika Häkkinen tog en imponerande seger när han säkrade sin första VM-titel på Suzukabanan 1 november 1998. Michael Schumacher, som hade pole position, råkade ut för ett kopplingsproblem och kom först inte iväg. Efter att ha kört upp sig till tredje plats fick han en punktering och tvingades bryta loppet. Spelet var därmed över och Häkkinen kunde defilera i mål som världsmästare med 14 poängs marginal.

Resultat
 Mika Häkkinen, McLaren-Mercedes, 10 poäng
 Eddie Irvine, Ferrari, 6
 David Coulthard, McLaren-Mercedes, 4
 Damon Hill, Jordan-Mugen Honda, 3
 Heinz-Harald Frentzen, Williams-Mecachrome, 2
 Jacques Villeneuve, Williams-Mecachrome, 1
 Jean Alesi, Sauber-Petronas
 Giancarlo Fisichella, Benetton-Playlife
 Alexander Wurz, Benetton-Playlife 
 Johnny Herbert, Sauber-Petronas
 Olivier Panis, Prost-Peugeot 
 Jarno Trulli, Prost-Peugeot

Förare som bröt loppet
 Shinji Nakano, Minardi-Ford (varv 40, gasspjäll)
 Michael Schumacher, Ferrari (31, däck)
 Toranosuke Takagi, Tyrrell-Ford (28, kollision)
 Esteban Tuero, Minardi-Ford (28, kollision)
 Rubens Barrichello, Stewart-Ford (25, hydraulik)
 Jos Verstappen, Stewart-Ford (21, växellåda)
 Mika Salo, Arrows (14, hydraulik)
 Ralf Schumacher, Jordan-Mugen Honda (13, motor)
 Pedro Diniz, Arrows (2, snurrade av)

Förare som ej kvalificerade sig
 Ricardo Rosset, Tyrrell-Ford

VM-slutställning

 

1998 i Japan
Japans Grand Prix
WP:Projekt Japan
American blend

American blend är en typ av tobaksblandning som är mycket vanligt förekommande i cigaretter, till exempel i John Silver, Prince och Lucky Strike. American blend är enligt vissa tillverkare en blandning av Virginiatobak, Burleytobak och orientalisk tobak.

Referenser 

Tobak