kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
En lektion i kärlek

En lektion i kärlek är en svensk komedifilm från 1954 i regi av Ingmar Bergman. Regiassistent var Rolf Carlsten. 

Filmen hade premiär den 4 oktober 1954 på Röda Kvarn i Stockholm och Uppsala. Den blev en stor internationell framgång och var Bergmans första av tre filmer i en genre, som kan karakteriseras som den lätta erotiska komedin. De två följande var Sommarnattens leende och Kvinnodröm.
Samtliga dessa spelades in under perioden 1953–1955 och har samma skådespelare i huvudrollerna.

Handling 

David och Marianne är gifta sedan femton år, men sedan gynekologen David låtit sig förföras av en patient är äktenskapet i upplösning. 
David inser dock, att han älskar sin hustru och iscensätter ett utstuderat spel för att vinna henne tillbaka. Han överrumplar Marianne på ett tåg på väg till Köpenhamn, där hon skall möta sin älskare Carl-Adam, en ungdomsvän till dem båda. Då de anlänt till Köpenhamn övergår handlingen i ett triangeldrama.

Recensionsutdrag

Signaturen Robin Hood i Stockholmstidningen: "Jag tycker Ingmar Bergman gjort en förtjusande film. Den är ingenting för avantgardister och litterära djupingar. Den är en 'vanlig' film, men sådana vanliga filmer är ovanliga."

Harry Schein i Bonniers Litterära Magasin: "Bortsett från åtskilliga kvicka turneringar i ord och bild fäster man sig särskilt vid Harriet Anderssons pubertetsflicka som tycker att livet är för djävligt och som önskar att hon vore pojke. Skådespelerskan genomför en rörande och utomordentligt skicklig balansgång mellan barn och kvinna och stjäl med sin otroligt naturliga replik åtskilliga spelscener från så pass rutinerade aktörer som Gunnar Björnstrand och Eva Dahlbeck."

Rollista 
Eva Dahlbeck - Marianne Erneman
Gunnar Björnstrand - David Erneman
Yvonne Lombard - Suzanne
Harriet Andersson - Nix, Ernemans dotter
Åke Grönberg - Carl-Adam, skulptör
Olof Winnerstrand - professor Henrik Erneman
Birgitte Reimer - Lise
John Elfström - Sam
Renée Björling - Svea Erneman
Dagmar Ebbesen - syster Lisa
Sigge Fürst - prästen

Ej krediterade, urval 
Carl Ström
Helge Hagerman
Torsten Lilliecrona
Siv Ericks
Gösta Prüzelius
Arne Lindblad
Georg Adelly

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Svenska filmer 1954
Svenska komedifilmer
Filmer i regi av Ingmar Bergman
Filmmanus av Ingmar Bergman
Svenskspråkiga filmer
Köpenhamn på film
Skåne på film
Svenska 1950-talsfilmer
László Csurka

László Csurka, född den 21 januari 1936 Budapest, död den 16 juni 2020, var en ungersk skådespelare. Han var bror till författaren och politikern István Csurka.

László Csurka har bland annat medverkat i filmerna Röd hymn (Még kér a nép) och Så har jag kommit (Így jöttem'').

Källor

Ungerska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Budapest
Män
Födda 1936
Avlidna 2020
Andrew Luster

Andrew Luster, född 1963, dömd serievåldtäktsman och arvtagare till kosmetikföretaget Max Factor. 

Han reste mycket och surfade på många stränder. Under 1996, 1997 och 2000 gav han kvinnor GHB och våldtog dem medan de var medvetslösa. 2002 påbörjades en rättegång mot Andrew, där han anklagades för 87 punkter, därav våldtäkter på tre kvinnor, användning av GHB etc. I början av 2003 blev domen fastställd och Andrew Luster, i sin frånvaro, dömd på alla punkter. Domen gav honom ett straff på 124 år. Han rymde till Mexiko innan domen hunnit bli fastslagen. Där blev han senare samma år arresterad och förd till fängelset Mule Creek State Prison i Kalifornien. Där avtjänar han nu sitt straff som våldtäktsman.

Externa länkar
 CBS beskriver tillfångatagandet av Luster
 , en film om Luster och hans brott

Amerikanska brottslingar
Män
Födda 1963
Levande personer
Serieåret 1985



Händelser

November
18 november - I USA startar Bill Watterson serien "Calvin and Hobbes" ("Kalle och Hobbe").

Okänt datum
Serien "Ensamma mamman" av Cecilia Torudd publiceras för första gången, då den är gästinslag i Dagens Nyheter.
Serietidningen Gigant i Sverige läggs ner.
I Sverige slås serietidningarna Indiana Jones och Stjärnornas krig samman till Månadens äventyr.

Pristagare

Eagle Awards 
Presenterat 1986 för serier publicerade under 1985:
 Hedersroll: Alan Moore
91:an-stipendiet: Ulf Jansson
 Adamsonstatyetten: Brant Parker, Jerry Dumas, Sergio Aragonés, Burne Hogarth, Jerry Siegel (inget svenskt pris utdelades)

Utgivning 
 Marvel-Pocket nummer 2-5
 Gen - Pojken från Hiroshima ges ut som den första mangan i Sverige.

Album
Lucky Lukes fästmö (Lucky Luke)

Födda
31 januari – Sandro Müntzing, svensk serietecknare. 
Okänt datum – Jan Bielecki, svensk serietecknare.
Okänt datum – Hanna Petersson, svensk serieskapare.

Avlidna
14 juli - Einar Norelius, 84, svensk illustratör och sagoförfattare; tecknade första serieversionen av Pelle Svanslös och den egna serien Jumbo i djungeln.

Källor

Fotnoter
Anders Berg

Det finns flera kända personer med namnet Anders Berg:

* Anders Berg (präst) (1791–1860), svensk präst
 Nils Anders Berg (1797–1887), svensk grosshandlare och riksdagsman
 Anders Berg (1821-1912), svensk lärare, verksam i Finspång
 Anders Berg (1841-1924), svensk lärare, predikant och nykterist
 Anders Berg (arkitekt) (1916–2008), svensk arkitekt
 Anders Berg (skådespelare) (född 1974), svensk skådespelare

Se även 
 Andersberg
Andersberg

Andersberg kan syfta på:

Andersberg, Gävle
Andersberg, Halmstad
Andersberg, Uppsala kommun
Hatikvah

"Hatikvah" (hebreiska: הַתִּקְוָה, uttal: , 'Hoppet') är Israels nationalsång. Texten skrevs av Naftali Herz Imber 1878 som poemet Tikvatenu ('vårt hopp') och tonsattes under tidigt 1880-tal av Samuel Cohen. De första sju tonerna är direkt tagna från ett motiv i Bedrich Smetanas tondikt "Vltava" (Moldau), som i sin tur eventuellt är påverkat av ett grundmotiv som bland annat finns i den italienska folksången "La Mantovana". Även i fortsättningen tas tonsekvenser upp från samma verk. Bedrich Smetana var informerad och uttryckligen positiv till återanvändandet av hans material. Vid den första sionistiska världskongressen 1897 i Basel, Schweiz, valdes "Hatikvah" till den sionistiska rörelsens officiella sång. Senare arrangerades den om av tonsättaren Paul Ben-Haim, som baserade kompositionen delvis på judisk-rumänska folkvisor.

Text 
Nedan är texten i hebreiska följt av translitterering och översättning till svenska:

Källhänvisningar

Externa länkar 
 Ljudfiler

Hebreiskspråkiga sånger
Nationalsånger i Asien
Israeliska sånger
Israels nationalsymboler
Ungerskt demokratiskt forum

Ungerskt demokratiskt forum (MDF) (Magyar Demokrata Fórum), var ett konservativt/kristdemokratiskt politiskt parti i Ungern. Partiledare var Károly Herényi. Partiets store profil var fram till sin död József Antall, som också var Ungerns premiärminister 1990 - 1993.

Partiet ledde den första demokratiskt valda regeringen 1990-1994 och ingick i en koalitionsregering 1998-2002 som leddes av Fidesz. Från 2002 var de bägge partierna i oppositiosställning och relationerna mellan partierna har genom åren fösämrats allt mer. MDF har också haft stora inre stridigheter, bland annat med anledning av närmandet till SZDSZ. Trots valsamverkan med SZDSZ i valet 2010 erhölls inte mer än 2,7 procent av rösterna och partierna nådde därmed inte upp till den parlamentariska spärren som i Ungern ligger på 5 procent. Partiet blev därmed utan platser i Ungerns parlament. 

I Europaparlamentsvalet 2009 fick MDF 5,3 procent av de ungerska rösterna och ett mandat i Europaparlamentet. Partiet tillhöde Alliansen europeiska konservativa och reformister (AECR).

Partiordförande
Zoltán Bíró (1987-1989)
József Antall (1989-1993)
Lajos Für (1994-1996)
Sándor Lezsák (1996-1999)
Ibolya Dávid (1999-2010)
Károly Herényi (2010-)

Externa länkar
Officiell webbplats

Historiska politiska partier i Ungern
Historiska kristdemokratiska partier
Historiska konservativa partier
Politiska partier bildade 1987
Politiska partier upplösta 2011
Gatukök

Gatukök är en form av korvkiosk eller restaurang som, vilket namnet antyder, ofta är belägen i anslutning till större trafikerad gata, och därför ses som lämpligt rastställe för fotgängare och folk i motorfordon.

Vanliga rätter som erbjuds i Sverige är bland annat grillkorv, varmkorv, mosbricka, hamburgare, pommes frites och ibland pizza. Ofta erbjuder grillkiosker ett begränsat antal sittplatser med bord, där man kan förtära maten. Många gatukök säljer även vanliga kioskvaror.

Snabbmatskedjan Sibylla är ett exempel på gatukök. En bensinmack kan ibland räknas som ett gatukök.

Snabbmatsrestauranger
Trafik
Carrie (sång)

"Carrie", Europes mest framgångsrika singel i USA (nådde tredjeplatsen på Billboard) skrevs av keyboardisten Mic Michaeli och sångaren Joey Tempest. "Carrie" var med på skivan The Final Countdown, tillsammans med andra hitlåtar som "Rock The Night" och "The Final Countdown". Den sistnämnda låg tillsammanes med "Carrie" och "Cherokee" samtidigt på Billboard Hot 100; Europe är ett av få band som samtidigt har haft tre låtar på den amerikanska hitlistan.

Carrie beräknas ha sålts i 3 miljoner singel exemplar under perioden 86-87.

Carrie skrevs redan 1985 och kan ses/höras under "On the Loose" turnén. Då framfördes den enbart av Mic Michaeli på keyboard och Joey Tempest på sång.

Listplaceringar

Källor

Musiksinglar 1987
Engelskspråkiga sånger
Singlar av Europe
Tuskö

Tuskö är en by på Söderön i Börstils socken i Östhammars kommun, Uppsala län.

Orter i Östhammars kommun
Frankofil

Frankofili även kallad Gallofili (nylatin: Gallia; grekiska: φιλία, filia, vänskap, broderlig kärlek), är kärlek till fransk kultur, språk, folk eller franska politiska systemet.

Eftersom franskan under flera århundraden var diplomatins och bildningens kanske främsta språk kom detta språk att ibland förknippas med förfining. Detta kan ha påverkat människors tendenser att vilja framstå som franskintresserade. 

Franskans ställning i den svenska kulturen under sent 1800-tal illustreras i en raljerande versrad i den av Albert Engström med flera författade Pyttans A-B och C-D-lära:
 
I Paris schangtila salar 
värsta buse franska talar

Den logiska motsatsen till frankofil är frankofob, ett ord som dock används ganska sällan.

Frankofila personer och organisationer
Gustav III
Alliance française.
Institut du Prix de Francophilie

Benämningar på personer
Kultur i Frankrike
Beundran för främmande kulturer
Vallonska

Vallonska, wallonska, är ett romanskt språk som talas företrädesvis i södra Belgien (Vallonien). Det är nära besläktat med franska och andra langues d'oïl. Vallonska ska inte förväxlas med belgisk franska, som inte skiljer sig särskilt mycket från den franska som talas i norra Frankrike. 

I Vallonien talas fyra olika vallonska dialekter i fyra distinkta zoner; östvallonskan som talas i området kring Liège, mittvallonskan som talas omkring Namur, västvallonskan i zonen Nivelles-Charleroi-Chimay och sydvallonskan i Ardennerna.

Trots dialektala olikheter finns det en rörelse för ett standardiserat skriftspråk kallad "rfondou walon". Denna ortografi är baserad på diasystem som kan uttalas olika av olika läsare, ett koncept som är inspirerat av bretonskans stavningsregler. De skrivna formerna försöker förena det nutida uttalet med gamla traditioner (märkbart är återinföringen av "xh" och "oi" som användes för att skriva vallonska fram till 1800-talets slut samt språkets egna fonologiska logik.

Exempel på fraser

Se även 
 Flamländska
 Belgisk franska
 Franska

Externa länkar 

 http://rifondou.walon.org/ samling med texter på vallonska mm.
 http://moti.walon.org/ vallonskt lexikon

Galloromanska språk
Franska
Utrotningshotade språk
Språk i Belgien
Lutte ouvrière

Lutte ouvrière (svenska: arbetarkamp), förkortat LO, är ett franskt trotskistisk parti. Egentligen heter partiet Union Communiste (Trotskyste), kommunistiska förbundet (trotskisterna), men det benämns nästan alltid, även exempelvis på partiets valsedlar och valaffischer, som Lutte ouvrière eftersom det är namnet på partiets veckotidning. Organisationen är registrerad som politiskt parti av rent formella skäl, Lutte ouvrière gör inte anspråk på att vara ett parti utan anser sig bygga upp förutsättningarna för att i framtiden kunna utropa ett nytt franskt arbetarparti.

Partistruktur
Partiet är ett strikt leninistiskt organiserat parti. Dess ledare är hemliga, och dess mest kända ansikte är presidentkandidaten Arlette Laguiller. Partiet eftersträvar att vara ett parti av kadrer och det krävs därför en lång och intensiv period av skolning för att beviljas medlemskap i partiet. Partiet inriktar sin verksamhet på arbetarklassen, och underställer personer med hög inkomst stora medlemsavgifter och stora aktivitetskrav för medlemskap. På grund av den höga sekretessen som omgärdar partiet har skandalrykten tidvis cirkuerat kring vilka som utgör dess ledning.

Historia
Partiet är en uppföljare av gruppen Voix ouvriere (svenska: arbetarnas röst) som förbjöds på grund av dess stöd till studentupproret 1968. Voix ouvrière grundades 1956 och var i sin tur en uppföljare på en trotskistisk grupp som startades 1939 av David Korner.

Valresultat
I det franska parlamentsvalet är Lutte ouvrières röstandel ganska liten. I valet 2002 fick partiet 1,2 procent av rösterna och det finns därmed inte representerat i nationalförsamlingen.

I regionalvalen samarbetar Lutte ouvrière med Ligue Communiste Révolutionnaire, och tillsammans fick de 4,83 procent av rösterna i valet 2004. Även i valet till europaparlamentet samarbetar partierna, och där fick de 1998 10,4 procent av rösterna, och därmed 4 mandat, men de förlorade alla mandat i valet 2004.

Partierna kallar sig l'extrême-gauche, det vill säga yttersta vänstern eller extrema vänstern, när de samarbetar, ett namn som inte har några direkta negativa konnotationer i Frankrike.

I presidentvalet fick partiets kandidat Arlette Laguillier 5,72 procent av rösterna.

Festival
Sedan 1981 organiserar Lutte ouvrière varje år en festival, Fête de Lutte Ouvrière, som hålls på gården till ett slott som partiet köpt för detta syfte. Att hålla en årlig festival är en tradition som tagits över från Frankrikes Kommunistiska Parti som varje år brukade organisera Fête de L'Humanité. Fête de L'Humanité organiseras fortfarande men partiet har inte längre något med den att göra.

Till Fête de Lutte Ouvrière samlar partiet meningsfränder och motståndare till debatter och seminarier, och varje år brukar den besökas av tiotusentals personer.

Externa länkar
 Lutte ouvrières hemsida 

Politiska partier i Frankrike
Kommunistiska partier
Politiska partier bildade 1956
Falköpings Mejeri

Falköpings Mejeri är ett kooperativt mejeriföretag med huvudkontor i Falköping. Företaget grundades 1930 av Johan Friggeråker. Produktionen startade 1931 i lokalerna. I dessa lokaler sker fortfarande tillverkning av ostar.

Koncernen, inklusive intresseföretagen (Västgöta Mjölk, Färskvarugruppen och Färsksallad) omsatte 2010 ca 600 mkr och hade 120 anställda.

Grådö mejeri köptes i juni 2014 av Coop, och Falköpings mejeri är nu huvudleverantör till Coop.

Tillverkas
Idag tillverkas:
Standardmjölk (och ekologisk)
Lättmjölk (och ekologisk)
Mellanmjölk (och ekologisk)
Minimjölk
Filmjölk (i olika smaker)
Crème fraiche & Gräddfil
Ost
Grädde
Mjölkpulver (spraytorkat)

Referenser

Externa länkar
 Falköpings Mejeri

Svenska mejerier
Företag bildade 1930
Falköping
Norrmejerier

Norrmejerier (formellt Norrmejerier Ekonomisk förening) är det nordligaste av de stora svenska mejeriföretagen med huvudkontor och största produktionsenhet på Ersboda i Umeå.

År 2022 hade föreningen 440 anställda och omsatte 2 076 miljoner kronor. Samma år hade Norrmejerier 365 ägare, varav 290 var aktiva mjölkleverantörer.

Norrmejerier bildades 1971 genom att Västerbottens södra mejeriförening, Skellefteortens mejeriförening och Lappmarkens mejeriförening slogs ihop. År 1972 fanns ännu 13 mejerienheter i Västerbottens län. Den nuvarande koncernen bildades 1991 genom fusion med Norrbottens läns producentförening.

Norrmejerier tillverkar bland annat Västerbottensost, Gainomax och Verum hälsofil.

Produktionsanläggningar 
Vid bildandet av nya Norrmejerier 1991 hade föreningen sex mejerier, i Umeå, Burträsk, Lycksele, Luleå, Piteå och Hedenäset. Redan då fanns beslut om att lägga ner i Piteå.

I maj 2002 lade man ner mejeriet i Hedenäset. I Hedenäset behöll man musteriet som användes för att tillverka Jokk tills 2013 när varumärket såldes och produktionen flyttade till Kumla. I september 2004 lade man även ner mejeriet i Lycksele.

Den 23 augusti 2023 meddelades det att Norrmejerier skulle lägga ner mejeriet i Luleå och koncentrera företagets produktion av fil, mjölk och grädde till Umeå.

Referenser

Externa länkar 
 Norrmejeriers webbplats

Svenska mejerier
Företag i Umeå
Företag bildade 1971
Kooperativ i Sverige
From the Muddy Banks of the Wishkah

From the Muddy Banks of the Wishkah är ett livealbum av grungebandet Nirvana. Släpptes 1 oktober 1996 och innehåller liveinspelningar från 1989 till 1994.

Låtlista 
"Intro" (0:52)
"School" (2:40) - 25 november 1991 (Paradiso, Amsterdam, Nederländerna)
"Drain You" (3:34) - 28 december 1991 (Westwood One, Del Mar, Kalifornien)
"Aneurysm" (4:31) - 28 december 1991 (Westwood One, Del Mar, Kalifornien)
"Smells Like Teen Spirit" (4:47) - 28 december 1991 (Westwood One, Del Mar, Kalifornien)
"Been a Son" (2:07) - 25 november 1991 (Paradiso, Amsterdam, Nederländerna)
"Lithium" (4:10) - 25 november 1991 (Paradiso, Amsterdam, Nederländerna)
"Sliver" (1:55) - 10 november 1993 (Civic Center, Springfield, Massachusetts)
"Spank Thru" (3:10) - 19 november 1991 (Il Castello Vi de Porta, Castello 41, Rom, Italien)
"Scentless Apprentice" (3:31) - 19 november 1991 (Pier 48, Seattle, Washington)
"Heart-Shaped Box" (4:41) - 30 december 1993 (Great Western Forum, Inglewood, Kalifornien)
"Milk It" (3:45) - 7 januari 1994 (Seattle Center Arena, Seattle, Washington)
"Negative Creep" (2:43) - 31 oktober 1991 (Paramount Theatre, Seattle, Washington)
"Polly" (2:30) - 3 december 1989 (London Astoria, London, England)
"Breed" (3:28) - 3 december 1989 (London Astoria, London, England)
"tourette's" (1:55) - 30 augusti 1992 (Fujisankei Communications International, Reading, England)
"Blew" (3:36) - 25 november 1991 (Paradiso, Amsterdam, Nederländerna)

Bonuslåt på LP-utgåvan  
	
"Obetitlad låt" (5:47) (innehåller outtakes och diverse material från Nirvanas konserter)

Se även 
Wishkah River

Livealbum 1996
Album av Nirvana
Engelskspråkiga livealbum
Amerikanska livealbum
Musikalbum utgivna postumt
Milko

Milko var en svensk mejeriförening med medlemmar från norra Dalsland, Värmland, Dalarna, Hälsingland, Jämtland, Medelpad och Ångermanland. Mejeriföreningen bildades 1991 som en sammanslagning av Värmlandsmejerier, Dalarnas mejeriförening och Södra Hälsinglands Mejeriet. 2000 fusionerade  NNP (Nedre Norrlands Producentförening) och Milko som då blev Sveriges näst störst mejeriförening efter Arla. Efter några år med vikande lönsamhet övertogs verksamheten av Arla hösten 2011.

Historik

Bakgrund och fakta
Milko hade vid grundandet 1991 mejerier i Arvika, Karlstad, Grådö (Hedemora) och Bollnäs. Huvudkontoret fanns i Falun men flyttades till Karlstad. När Milko och NNP fusionerade tillkom mejerierna i Östersund, Sundsvall och Örnsköldsvik.  Huvudkontoret  efter den sammanslagningen blev NNPs huvudkontor i Östersund. Mjölkproduktionen i Sverige genomgick en kraftig strukturomvandling med stor minskning som följd och verksamheten i Arvika och Örnsköldsvik stängdes och senare även i Bollnäs och Karlstad. 

Milko hade förutom Milko ett antal varumärken som Fjällbrynt för messmör, mesost och mjukost, Bärry för fruktyoghurt och drickyoghurt, Bollnäsfil, Tigermjölk och Fjällfil för dryckesmjölk, filprodukter och yoghurt. Osten såldes först av Norrost och senare av Ostkompaniet, säljorganisationer som Milko var delägare i. Flera av varumärkena tvingades Arla av konkurrensverket att sälja vid övertagandet av Milko 

Milko ägde ett bageri i Bollnäs, Olles Bageri AB, som förutom bröd tillverkade Hälsingeostkaka samt Moas Ostkaka.  

Milko var en ekonomisk förening som ägdes av cirka 560 mjölkbönder med en årlig invägning av cirka 230 miljoner kg vid Arlas övertagande 2011 från ett område som täckte 40% av Sveriges yta.

Senare år
Mejeriet i Sundsvall beslutade Milko lägga ned sommaren 2010, varpå Arla lade bud och fick senare köpa mejeriet

Övriga mejerier hade alltmer specialiserat sin produktion. Till exempel paketerades ingen mjölk i Östersund; där tillverkades istället bland annat ost, mjukost och messmör hos Fjällbrynt, ett tidigare dotterbolag till Milko.

Efter några år med sviktande ekonomi bad Milko Arla om att  överta verksamheten. Arla tog över Milkos anläggning i Östersund, medan Grådö såldes till Coop på grund av beslut av Konkurrensverket.

Källhänvisningar

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska mejerier
Varumärken för dagligvaror
Företag bildade 1991
Ej längre existerande svenska livsmedelsföretag
Arla Foods
1939 (film)

1939 är en svensk långfilm som hade biopremiär i Sverige den 25 december 1989. Regi gjordes av Göran Carmback och manus skrevs av Brasse Brännström och Waldemar Bergendahl.

Handling
När andra världskriget bryter ut 1939 bor Annika med sina föräldrar i Värmland vid gränsen mot Norge. Kamraten Harald sysslar med svartabörsaffärer men måste fly till Norge. Annika flyttar 1941 till Stockholm och börjar arbeta som servitris. Där träffar hon levnadsglada Berit och de två går ofta ut och dansar. I Stockholm träffar hon den förmögne Bengt. Trots att hans föräldrar inte tycker att hon är god nog åt honom, gifter de sig. Efter en tid upptäcker hon att Bengt kan bli väldigt svartsjuk och att han då slår henne. Berit blir gravid, och eftersom hon inte vet vem som är fadern, försöker Annika hjälpa henne, men detta ger anledning till ännu ett raseriutbrott hos Bengt. När krigsslutet firas i maj 1945, flyttar Annika hem till Värmland igen.

Om filmen
Sommaren 1986 utlyste Svensk Filmindustri en tävling där man uppmanade deltagarna att skicka in sina minnen av krigsåren i Sverige. Ett tusental bidrag kom in och tävlingens jury delade ut fem priser à 10 000 kronor. De fem prisbelönade bidragen användes som inspiration när Brasse Brännström skrev ett regelrätt manus. Inget av de fem bidragen användes direkt i filmen men pristagaren Helmy Helin, som berättade om hur hon 1938 kom till Stockholm och arbetade som servitris, fick stå modell för Annika. 

Filmen var Svensk Filmindustris största satsning under 1989 då företaget fyllde 70 år samtidigt som det var 50 år sedan andra världskriget började. Filmen hade en budget på 30 miljoner kronor, bland annat kostade scenen där krigsslutet firas på Kungsgatan 1 miljon kronor att spela in. 

Filmen hade premiär vid en specialvisning i Globen i Stockholm den 18 december inför en publik på 2 600 personer. 

Sångerskor som medverkar i filmen är: Zemya Hamilton, Louise Hoffsten, Lisa Nilsson och Meta Roos. 

I filmen ingick ett flertal sånger, både nyinspelningar av gamla schlagers och sånger nyskriva för filmen i mer eller mindre tidstypisk stil. Louise Hoffsten sjöng titelmelodin "1939" skriven av Anders Berglund och Ture Rangström.  Zemya Hamilton fick en mindre hit med Orups och Anders Glenmarks "Min arm omkring din hals", som låg på Svensktoppen 1990 i 14 veckor.  

1939 har visats i SVT, bland annat i december 1991, januari 1995, juli 2021 och december 2021.

Rollista i urval

Hemvideoutgivningar
Filmen släpptes på VHS i Sverige 1990 av Media Transfer, och på DVD 2010 som en del i serien Svenska klassiker.

Musik

Övriga låtar
"Permissionsvalsen", musik Kai Gullmar, text Gus Morris
"Vårt eget Blue Hawaii", text och musik av Povel Ramel

Källor

Externa länkar
 

1939 på film
1930-talet i svensk film
1940-talet i svensk film
Svenska filmer 1989
Svenska dramafilmer
Svenskspråkiga filmer
Stockholm på film
Värmland på film
Järnväg på film
Svenska 1980-talsfilmer
Sverige under andra världskriget på film