kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bäckebobomben

Bäckebobomben (ibland Bäckeboraketen eller Bäckebotorpeden) var en tysk V-2-robot, som avfyrades från Peenemünde vid den tyska Östersjökusten och som havererade i Sverige i skogen på lantbrukare Robert Gustavsons mark vid gården Gräsdal, söder om Knivingaryds station i närheten av Bäckebo, Nybro kommun den 13 juni 1944 klockan 15:15. Dess flygsträcka var omkring 350 kilometer. Bränslet bedömdes ha kunnat räcka till för 60 sekunders drift av raketmotorn och roboten antogs ha kunnat varit uppe på 12 000 meters höjd. Vid tiden för händelsen kallades robotvapen för lufttorpeder eller "raketbomber".

Enligt ortsbefolkningen exploderade roboten i luften på relativt hög höjd: minst 1000 meter. Explosionen var dock så kraftig att vittnen blev bedövade av knallen trots den höga höjden. Robotfragment av stål och lättmetall föll sedan till marken, varav 2 010 kilogram senare hopsamlades av försvaret och transporterades till Stockholm för analys av Flygtekniska försöksanstalten. Roboten skapade en detonationskrater med fem meters diameter och cirka 1,5 meters djup och slet sönder närbelägna träd. Flygförvaltningen uppskattade robotens verkansdel till omkring 500 kilogram, avsevärt lägre än vad luftroboten varit konstruerad för att bära.

Professor Gustav Boestad vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm skrev den 19 juli 1944 en sedermera berömd teknisk-vetenskaplig rapport baserad på sin analys av vrakdelarna. Enligt flygingenjören Dag Wikström var bränslet alkohol. Att testroboten sprängdes i luften berodde inte på att den medförde sprängmedel, utan på att roboten ur hållfasthetssynpunkt var för klent dimensionerad för de påfrestningar som den utsattes för.

Robotskjutningen anses ha varit en del av det tyska vapenprojektet Wasserfall för att utveckla en styrd luftvärnsrobot och specifikt för att styra roboten med en styrspak. Av detta skäl hade provraketen en inbyggd radioenhet, men operatören måste ha förlorat kontrollen över roboten. En av de som satt i kontrollrummet vid den misslyckade provskjutningen var Adolf Thiel.

Den svenska regeringen avgav en protestnote till Tyskland den 23 juni 1944 och Tyskland bad om ursäkt den 8 juli 1944. 

1994 sattes en minnesskylt upp på nedslagsplatsen.

Se även
 Bombningen av Malmö 1940
 Bombningen av Lund 1943
 Bombningarna av Stockholm och Strängnäs 1944
 Lista över krigshandlingar mot Sverige under andra världskriget

Källor
My pilgrimage to the impact point in Sweden of the V-2 launched on 13 June 1944, Sven Grahn, september 2015

Noter

Externa länkar
Riksantikvarieämbetet: 
 

Sverige under andra världskriget
Tyskt artilleri under andra världskriget
Episoder 1944 i Sverige under andra världskriget
1944 i Sverige
Smålands historia
Krigsåret 1944
Anaco

Anaco är en ort och kommun i norra Venezuela, och är belägen i delstaten Anzoátegui. Anaco är en industristad med kopplingar till naturgas- och petroleumindustrin. Befolkningen uppgick till cirka 115 000 invånare vid folkräkningen 2011.

Administrativ indelning
Kommunen är indelad i tre socknar (parroquias):
Anaco
Buena Vista
San Joaquín

Källor

Orter i Venezuela
Anderlecht

Anderlecht ( , ) är en av de 19 kommunerna i huvudstadsregionen Bryssel i Belgien. Kommunen ligger i regionens västra del och har cirka . Anderlecht är känt för fotbollsklubben RSC Anderlecht. Den gränsar till Bryssels kommun och har till en stor del innerstadsbebyggelse.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Kommuner i Brysselregionen
Svepet

Svepet kan även avse ett direktreklamblad från Posten, numera kallat Uppslaget.

Svepet var ett svenskt nöjes- och aktualitetsprogram som började sändas som torsdagsunderhållning av Sveriges Television under november 1988. Programledare var John Chrispinsson. I programmet gick Chrispinsson från barbord till barbord och intervjuade aktuella personer. Under intervjuerna visades faktaskyltar i TV-rutan, ifall tittaren ville veta något som programledaren inte hann fråga om. 

Programmet blev omtalat när man 1988 skulle intervjua Stellan Skarsgård och Jan Guillou om den då kommande filmen Täcknamn Coq Rouge. Guillou blev tillfrågad om sitt påstådda vapenkomplex, varpå han lämnade studion.

En del av programidén var att publiken skulle få gå omkring och mingla i bakgrunden under inspelningen, vilket gjorde att det ofta blev väldigt trångt på folk i studion och att kameramännen ibland hade problem att ta sig fram. Chrispinsson kunde dessutom ibland verka stressad under intervjuerna, vilket gjorde att programformen lätt blev ett offer för satir. Humorgrupperna Helt apropå och Galenskaparna och After Shave gjorde båda parodi på programmet i sketcherna Släpet respektive Stöpet.

Källor

Externa länkar
Jan Guillou lämnar studion under en intervju i Svepet på Youtube

Svenska TV-program
Svenska UMTS-nät AB

Svenska UMTS-nät AB, SUNAB, är ett av Tele2 och Telia Company gemensamägt infrastrukturbolag. SUNAB bildades 2001 och har till uppgift att bygga, äga och driva sina båda moderbolags gemensamma mobiltelefoninät för tredje generationens mobiltelefonisystem, 3G (UMTS).

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Svenska telekommunikationsföretag
Företag bildade 2002
Bjärsjöholms slott

Bjärsjöholm (även Bjersjöholm, Bergsjöholm; ) är två slott i Bjäresjö socken i Ystads kommun, belägna nära E65 och 3 km väster om Ystad.

Bjärsjöholm består egentligen av två slott. I norr ligger den gamla renässansborgen från 1576, uppförd av Björn Kaas mellan en höjd och en liten, numera torrlagd sjö. Den övergavs på grund av sättningar och ett nytt slott, ritat av Ferdinand Meldahl, uppfördes 1850. Efter 1986 har den gamla borgen restaurerats med gamla metoder.

Historia
"Berghusagård" omtalas 1344. Troligen låg sätesgården invid Bjäresjö kyrka. Vid utgrävningar har påträffats stenmurar efter denna tidigmedeltida sätesgård. Egendomen ägdes 1344 av Ingemar Karlsson som detta år bevittnade en köpehandling. 1350 omtalas däremot "Berghusaholm" vilket kan ange tidpunkten för sätesgårdens flyttning ner på en holme i den närbelägna sjön. År 1366 stod riddaren Åge Ingvarsen Båd som ägare till borgen. Han var under 1360-talet kunglig fogde, gälkare, i Skåne. Hustrun Anne Gerhardsdotter gifte vid makens död om sig med Peder Munk. År 1386 donerade paret en större egendom till Lunds domkyrkas byggnadsfond. I början av 1400-talet och till mitten av 1500-talet ägdes gården av släkten Rotfeld. Den tillhörde sedan släkterna Kaas, Urup och Thott. 

År 1668 köptes Bjärsjöholm av Ebba Brahe, gift med generalfältherren Jakob De la Gardie. Vid hennes död 1674 övergick godset till hennes son Magnus Gabriel de la Gardie. År 1681 tvingades han sälja Bjersjöholm till fältmarskalken Otto Wilhelm Königsmarck. Från början av 1700-talet innehades det en längre tid av släkten Palmcreutz, därefter von Essen af Zellie, Cock fram till 1830, genom köp släkten till släkten Colliander och såldes 1847 till lagman Tage Sylvan. Det tillhörde därefter släkterna Ness och Hagemann. Slottet ägs sedan 1965 av familjen Ahlström.

En runsten från vikingatiden, Bjäresjöstenen 3, finns bevarad i slottsparken.

Vid torvtäkt vid den torrlagda Bjärsjön påträffades 1886 ett bronskärl av ungerskt eller syditalienskt ursprung, från början av yngre bronsåldern.

Källor
 Bjersjöholm. Gods och slott. Skånsk senmedeltid och renässans 13. 1992.
 Sven Rosborn: Från Berghusagård till Bjersjöholm. Ystadiana. Ystads fornminnesförenings årsbok 1996.

Noter 

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Ystads kommun
Byggnadsminnen i Skåne län
Danmark under medeltiden
Danmark under 1500-talet
Skånes historia
Bjärsjölagårds slott

Bjärsjölagårds slott (före 1658: Bjerrøds Ladegård) är ett slott i Östra Kärrstorps socken i Sjöbo kommun.

Bjärsjölagård ligger 12 kilometer norr om Sjöbo. Slottet ägs av Hushållningssällskapet Skåne och är idag konferensanläggning. Huvudbyggnaden och den norra flygeln är byggda i rokokostil 1766 respektive 1777. Den södra flygeln, i empire, är från 1812. En helt ny konferensdel tillkom 2005.

Etymologi
Namnet är en sammanskrivning av Bjerrød + ladegård, där det gamla danska (skånska) namnet är Bjerrøds Ladegård.

Historia
Några hundra meter åt nordväst, vid en numera tömd sjö, låg under medeltiden en starkt befäst borg, Beritzholm eller Beritsholm, omgiven av vallar och gravar. Den äldre stavningen Bjerrödsholm, syftar på den då närbelägna byn Bjerrö och att slottet låg på en holme. Holmen var delad med vallgravar i tre kullar som var förbundna med varandra. På den ena kullen låg huvudbyggnaden, på den andra ett stall och på den tredje en stor fruktträdgård med kryddor, rosor och läkeörter. 

Valdemar Atterdag köpte borgen 1363, och tillhörde sedan denna tid kronan, men den lär ha anor ända från 700-talet, då Harald Hildetand bodde på platsen. Borgen stormades av missnöjda bönder och revs slutligen år 1526 då Bertisholm lades in under dåvarande Lindholmens län varvid länsherren Mourids Jepsen Sparre fick lov att ta material från borgen till bygge av Svaneholms slott. Därefter byggdes en ladugård som gav den nuvarande egendomen sitt namn. 

Peter Julius Coyet köpte godset 1720 av kronan. I slutet av 1800-talet bedrevs omfattande kalkframställning. Från den tiden finns ruinerna av två kalkugnar. Egendomen köptes av Hushållningssällskapet 1958.

Referenser

Externa länkar
 Bjärsjölagårds webbplats

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Sjöbo kommun
Björnstorps slott

Björnstorps slott är ett slott i Gödelövs socken i Lunds kommun. Slottet är i romantisk rokokostil. Det är uppfört 1752 och ändrat på 1860- och 1870-talen. Det är beläget på Romeleåsens västra sluttning tre kilometer norr om Genarp, söder om godsets stationssamhälle Björnstorp.

Historia 
Äldste kände ägaren till Björnstorp var Mikkel Pedersen Gönge, som 1568 fick "kronans torp Björnstrup" i förläning. Därefter ägdes Björnstorp av Beata Mikkelsdatter Gönge, Clara Mostsdatter Gere, Falck Lycke, Lauritz Galtung och Barbara Grabow. Efter 1680 tillhörde Björnstorp, liksom Svenstorp, fru Mette Rosenkrantz till Häckeberga. Genom hennes dotter Mette Sophie Krabbe kom godset till danska statsrådet Johan Monrad, omnämnd som ägare år 1700. 

Snart kom grevinnan Christina Piper i besittning av Björnstorp. Hon fick 1725 behålla det som ersättning för en intecknad skuld. Hon började göra om Björnstorp till en verklig herrgård och uppförde huvudbyggnaden. Hennes dotter Hedvig Maria Sture sålde Björnstorp 1754 till friherre Fredrik Gustav Gyllenkrok på Svenstorp. År 1779 blev Björnstorp fideikommiss, och har sedan dess varit i ätten Gyllenkroks ägo. Sitt nuvarande utseende fick Björnstorp vid en ombyggnad 1868, ledd av Helgo Zettervall.

Björnstorps fideikommiss innehas sedan 2011 av Nils Gyllenkrok efter hans far Thure Gabriel Gyllenkroks bortgång.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

 Björnstorp, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882–1883
 Björnstorp i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856–1870
 Björnstorps slott

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Lunds kommun
Fideikommiss i Sverige
Byggnader ritade av Helgo Zettervall
Bäckaskogs slott

Bäckaskogs slott är ett slott i Kiaby socken i Kristianstads kommun.

Slottet är beläget cirka 5 kilometer norr om Fjälkinge, på näset mellan Ivösjön och Oppmannasjön. Det har en historia som sträcker sig från 1200-talet, då slottet var ett kloster. Bäckaskogs slottskapell ingår i anläggningen. Idag är slottet hotell, restaurang och konferensanläggning. I slottsparken finns bland annat en örtagård med krydd- och medicinalväxter.

Historia 
Bäckaskog grundades som premonstratenserkloster på 1200-talet. Klosterverksamheten upphörde vid reformationen 1537, då Bäckaskog övertogs av den danska staten. Det var därefter förläning till ätterna Ulfstand, Brahe, Bille och Parsberg. Slutligen överläts det med äganderätt åt ätten Ramel. År 1684 drogs det in till svenska kronan av Karl XI. Det blev då boställe för översten vid Södra skånska kavalleriregementet men var ofta utarrenderat. Bland innehavarna är det i synnerhet fältmarskalken Johan Christopher Toll och Karl XV som förskönat slottet och dess omgivningar. Oscar I arrenderade egendomen 1845 och överlät 1853 kontraktet på kronprins Karl, sedermera Karl XV. Han var innehavare av Bäckaskog till sin död 1872. Kronprins Fredrik av Danmark, senare Fredrik VIII, övertog egendomen 1885, men överlät 1900 kontraktet på kammarherre Filip Stjernswärd.

Cirka 1924 arrenderades Bäckaskog av Per Åkers (Nilsson) som var direktör för det svenskägda telefonbolaget i Polen. Han hade tidigare, fram till revolutionen 1917, varit direktör för det av bl.a. LM Ericsson ägda telefonbolaget i Moskva dit han ursprungligen kommit som gymnastikdirektör och då lärt sig ryska. Han var den siste som både arrenderade slottet och jordbruket och bodde på slottet i många år. En släkting tog sedan över arrendet av jordbruket.

År 1956 skildes slottet från jordbruket. Slottet arrenderades av Gustav Ferlenius, som gjorde Bäckaskog till populärt turistmål. Sedan dess används Bäckaskog för konferenser och kurser och är öppet för allmänheten. År 1996 köptes slottet av Statens Fastighetsverk.

Slottsparken 
Antagligen tillhörde redan en trädgård till klostret som existerade före slottet. Mellan 1820 och 1840 skapades en park i landskapsstil till slottet. Den delen finns kvar under namnet vildparken men några ursprungliga byggnader som ett orangeri och utsmyckningar revs under början av 1900-talet. Kring 1950 och 1960 skapades nya delar i parken för att öka besökarnas kunskaper. Med parkens nya delar förmedlades informationer om tidigare trädgårdsideal samt växternas namn. Nya delar var bland annat en örtagård och en biblisk trädgård. På grund av betydande framgångar med rosodlingar fick Bäckaskogs slott smeknamnet rosornas slott.

Bäckaskogs slott i media 
Barnboken Rymlingen av Åsa Storck, utgiven 1996 på bokförlaget Hegas, utspelar sig på Bäckaskogs slott under 1300-talet.

TV-programmet Stjärnorna på slottet spelades in på slottet under åren 2012, 2013, 2021, 2022 och 2023.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Bäckaskogs webbplats
 Statens Fastighetsverk Bäckaskog - Munkar, krigare och kungar

Byggnader och anläggningar i Kristianstads kommun
Byggnadsminnen i Kristianstads kommun
Byggnadsminnen i Skåne län
Slott i Skåne
Charlottenlunds slott

Denna sida handlar om Charlottenlunds slott i Skåne. För det danska slottet med samma namn, se Charlottenlunds slott (Danmark)

Charlottenlunds slott är ett slott i Snårestads socken i Ystads kommun.

Charlottenlund ligger cirka 8 km väster om Ystad. Slottet är byggt 1849 i medeltidsromantisk stil, med en öppen ljusgård med galleri.

Historia
Från början tillhörde Charlottenlund Marsvinsholms gods och hette då Snårestads säteri. Gården avstyckades 1841 och köptes 1848 av greve Arvid Posse. Det var han som lät uppföra den nuvarande huvudbyggnaden. 1902 köptes godset av danskfödde Jacob Lachmann. Det ägs fortfarande av ättlingar till honom.

Källor

Externa länkar
Charlottenlunds webbplats

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Ystads kommun
Byggnader ritade av Hans Jakob Strömberg
Christinehofs slott

Christinehofs slott är beläget i Andrarums socken i Tomelilla kommun i Sverige. Slottet uppfördes av 1737 till 1740 av Christina Piper, änka till Karl XIIs minister Carl Piper, för att hålla kontroll på Andrarums alunbruk.

Arkitekten Georg Mockelten anlitades för att uppföra slottet till en kostnad av 29 600 silverdaler vid ruinerna efter Jochum Becks gård från 1644. Christinehof slott har tre våningar och med två flyglar och är i nordtysk barockstil med grundplanet i senkarolinsk stil.

Christina Piper gjorde 1747 slottet till fideikommiss för Piperska släkten.

Christinehofs slott i film 
Christinehofs slott användes som inspelningsplats till exteriörer i John W. Brunius stumfilmsdrama Thora van Deken från 1920.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Officiell webbplats

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Tomelilla kommun
Sevärdheter i Skåne
Byggnader med anknytning till ätten Piper
Anklam

Anklam är en stad med omkring  i Mecklenburg-Vorpommern. Staden var huvudstad i distriktet Ostvorpommern fram till september 2011.

Geografi
Genom Anklam flyter floden Peene. Fem kilometer öster om staden mynnar den ut i Peenestrom.

Historia
Innan Anklam blev en tysk stad var den en vendisk boplats. Under 1100-talet bosatte sig tyska nybyggare på platsen och under 1200-talet genomgick orten en betydande ekonomisk och politisk utveckling. Senast år 1292 fick Anklam sina stadsrättigheter och anslöt sig till det mäktiga hanseförbundet i slutet av 1200-talet. Vid denna tid deltog Anklam i handel med Nordeuropa inom förbundet.

Under trettioåriga kriget besattes Anklam av svenska trupper 1630. Efter kriget 1648 hamnade staden i svensk ägo fram till 1720, då halva staden överläts till Preussen. Den norra halvan av staden förblev svensk fram till 1815, då hela staden blev preussisk.

Under 1800-talet grundades bland annat en sockerfabrik, en möbelfabrik och ett skeppsvarv i Anklam och 1863 anslöts Anklam till järnvägslinjen mellan Stralsund och den preussiska huvudstaden Berlin.

Under andra världskriget förstördes Anklams gamla stadskärna. Endast den gotiska Mariakyrkan från 1200-talet och rester av ringmuren förblev oskadda.

Befolkningsutveckling 
 Befolkningsutveckling  i Anklam

Källa:,,Folkmängd 31.12.1990, 1995, 2000,2005,2010  SIS-Online Databas, Mecklenburg-Vorpommern Statistisches Amt (M-V statistiska centralbyrån),

Sevärdheter 
 Giebelhaus, gotiskt tegelhus från 1451.
 Mariakyrkan, gotisk tegelkyrka från 1200-talet.
 Nikolaikirche, ruin av gotisk kyrka.
 Otto-Lilienthal-Museum, flyghistoriskt museum över flygpionjären Otto Lilienthal (1848–1896), som föddes i Anklam.

Kända invånare
Kurt von Briesen (1886–1941), general.
Johann Franz Buddeus (1667–1779), teolog.
Ulrich von Hassell (1881–1944), diplomat och motståndskämpe.
Ludwig von Henk (1820–1894), viceamiral och politiker.
Uwe Johnson (1934–1984), författare.
Johann Hermann Kretzschmer (1811–1890), konstnär.
Otto Lilienthal (1848–1896), flygpionjär.
Gustav Lilienthal (1849–1933), arkitekt och flygpionjär.
Günter Schabowski (1929–2015), journalist, östtysk politiker i ledningen för SED.
Matthias Schweighöfer (född 1981), skådespelare och regissör.
Maximilian von Schwerin-Putzar (1804–1872), hedersmedborgare i Anklam, preussisk greve och politiker.

Vänorter
Anklam har följande vänorter:
 Burlövs kommun, Sverige
 Gmina Ustka, Polen
 Heide, Tyskland
 Limbaži, Lettland

Galleri

Referenser

Kommuner och städer i Landkreis Vorpommern-Greifswald
Anklam
Hansan
Fugloys kommun

Fugloys kommun (färöiska: Fugloyars kommuna) är en kommun på Färöarna, som omfattar ön Fugloy, den östligaste ön. I kommunen ligger orterna Hattarvík och Kirkja. Vid folkräkningen 2015 hade kommunen 41 invånare.

Befolkningsutveckling

Referenser

Färöarnas kommuner
fo:Fugloyar kommuna
Gyllebo slott

Gyllebo slott, Gyllebohus är ett slott och borgruin i Östra Vemmerlövs socken i Simrishamns kommun.

Ruinerna härstammar från den 1500-talsborg som byggdes av Laurids Lauridsen Knob 1538–1544. Borgen brann flera gånger, sista gången i början av 1700-talet. Den bildade en fyrkant omgiven av Gyllebosjön och en vallgrav. Den var uppförd av gråsten med en inre borggård och var en av de största borgarna i Skåne. Det nuvarande slottet byggdes i nyklassisk stil 1813–1818 av Hedvig Sofia Schönström.

Historia 
Gyllebo är en mycket gammal egendom, som enligt uppgift har fått sitt namn efter släkten Gylte från Schleswig. På 1600-talet kom det som ett av Bornholms vederlagsgods till svenska kronan. Det utarrenderades tills borggreven i Malmö, Gilius Ehrenberg, köpte det omkring 1670. På 1700-talet ägdes det av överstelöjtnant Olof Dagström, dömd till livstids fängelse för högmålsbrott. 

Efter Christina Beata Dagströms död 1754 tillföll Gyllebo släkten Schönström. Efter att ha gått i arv i flera hundra år såldes slottet 1904 till den belgiske löjtnanten Marthe. Gyllebo bytte därefter ägare ett flertal gånger fram till 1927. Då avstyckades en stor del av marken till egnahem. Landstinget i Kristianstads län köpte slottet och gjorde det till sjukhem. Sjukhemmet stängdes 1971 och på 1980-talet sålde landstinget slottet till privata ägare. Efter flera ägarbyten köptes Gyllebo 2001 av nuvarande ägarfamiljen Björklund.

Övrigt 
Några scener ur filmen Ägget är löst spelades in 1974 på Gyllebo Slott.

Källor

Externa länkar
 Gyllebo slott

Slott i Skåne
Byggnader och anläggningar i Simrishamns kommun
Byggnadsminnen i Skåne län
Fugloy

Fugloy (dansk namnform: Fuglø, på svenska "Fågelö") är en av de öar som bildar Färöarna. Ön, som ligger i den nordöstligaste delen av Färöarna, är 11,2 km² stor och har cirka 45 invånare. Ön tillhör Fugloys kommun.

På Fugloy ligger två byar. Den ena är Hattarvík, som ligger på ostkusten och som även är kommunens huvudort. Den andra är Kirkja, som ligger på sydostkusten och som även är kommunens största by. Hamnarna i de båda byarna kopplar ihop ön med den intilliggande byn Hvannasund på ön Viðoy.

Ön fick elektricitet först på 1960-talet. På 1980-talet byggdes en bilväg mellan byarna Hattarvík och Kirkja. På ön finns även en fyr och landningsbana för helikoptrar.

Geografi 
Det finns tre berg på Fugloy: Mikla (420 meter över havet), Klubbin (620 meter över havet) och Norðberg (549 meter över havet). Eystelliklipporna, med sina 448 meter över havet, är belägna på ostkusten. Det finns också en naturlig valvbildning som ser ut som en egyptisk farao.

Strax utanför den östra kusten ligger Stapi odde som är Färöarnas östligaste punkt (se även Färöarnas ytterpunkter).

Turism 
Precis som namnet antyder är Fugloy ("Fågelö") en ö med ett mycket rikt fågelliv. Ön är mycket populär för turister som kommer till Färöarna för att studera fåglar. En annan populär turistattraktion är att njuta av panoramautsikten över de öar som ligger i närheten.

Bildgalleri

Externa länkar 

 Faroeislands.dk: Hattarvík (på engelska, information och foton)
 Faroeislands.dk: Kirkja (på engelska, information och foton)
 Fugloy.fo - Officiell webbplats (färöiska)
 Faroestamps.fo över Fugloy (engelska, tyska, franska, danska och färöiska)

Öar i Norðoyar
Fredric March

Fredric March, ursprungligen Ernest Frederick McIntyre Bickel, född 31 augusti 1897 i Racine, Wisconsin, död 14 april 1975 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare.

Biografi
March hade tänkt sig en karriär inom bankvärlden, men kom på andra tankar under konvalescensen efter en blindtarmsinflammation; i stället sökte han sig till teatern. Han Broadwaydebuterade 1920 och filmdebuterade 1929.

I sina filmroller kom han att gestalta urtypen för den amerikanske familjefadern, ofta i krissituationer som i De bästa åren (1946) och Skräckens timmar (1955). 

March var en av USA:s mest respekterade scen- och filmaktörer. Han Oscarbelönades två gånger under sin karriär.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 
 
 
 Fotografier på Fredric March

Män
Födda 1897
Avlidna 1975
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Oscar för bästa manliga huvudroll
Skådespelare från Wisconsin
Personer från Racine, Wisconsin