kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Backventil

En backventil släpper fram gas eller vätska i ett rörsystem enbart i en riktning. Dess symbol inom pneumatiken visas på bilden.

I sin enklaste form består den antingen av ett gummimembran placerat över ett hål eller ett trattformat rörstycke med en kula i. Om strömmen i röret försöker gå åt fel håll trycker den membranet mot hålet så att det blir stopp. I kultypen trycks kulan ner i tratten och tätar. En sådan ventil bör vara placerad vertikalt (med strömningsriktningen uppåt) för att fungera säkert. 

Ventilen på bilden (om man väljer att inte tolka den schematiskt) är en ventil av typen med kula och tratt, men i detta fall försedd med en fjäder. Fjädern trycker in kulan i tratten. Därmed kan ventilen placeras i valfri riktning. För att ventilen ska öppna krävs att trycket på ventilens andra sida är större än summan av vätske/gastrycket och fjäderkraften.

En kägelbackventil är en typ av backventil som bygger på principen för kägelventilen. Käglan är dock inte manövrerbar via en spindel som är åtkomlig utifrån, utan den är helt inbyggd i ventilhuset. Käglan är fjäderbelastad, och stänger på så sätt flödet. Ventilen öppnas endast genom att trycket av flödet på käglan överstiger fjäderns stängande kraft.

Se även
 Diod, elektrisk komponent som bara släper igenom ström i en riktning.

Externa länkar

Ventiler
Silikonhartsfärg

Silikonhartsfärg är en typ av latexfärg, avsedd för utvändig målning av puts och andra porösa mineraliska material. Bindemedlet består av silikonharts, som har impregnerande och vattenavvisande egenskaper, i kombination med akrylat som gör att färgfilmen blir hållbar.

Källor 

Målningsfärger
Gångbana

Gångbana kan syfta på:

Trottoar
Gångväg
Södermanlands runinskrifter 123

Runinskrift Sö 123 är en vikingatida runsten i Skresta, Helgona socken, strax utanför Nyköping i Nyköpings kommun, Södermanland.

Stenen 
Runstenen är av rödgrå gnejs och den är 170 cm hög, knappt 110 cm vid basen och mellan 20 och 30 cm tjock, tjockast nedtill. Runornas höjd är fem till 14 cm. I närheten står Sö 122. År 1870 stod båda stenarna på Skresta gärde. Den translittererade och översatta inskriften lyder enligt nedan:

Inskriften 

Runsvenska: oskutr : rsþi : stan : þansi : at : hastin

Normaliserad: Asgautr ræisþi stæin þannsi at Hastæin.

Nusvenska: "Åsgot reste denna sten efter Håsten"

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över runinskrifter i Nyköpings kommun
Lista över Södermanlands runinskrifter

Källor
 Samnordisk runtextdatabas, Rundata för windows 2.0. (Datum för runtextfilen 2004-09-17)
 FMIS:

Noter

Södermanlands runinskrifter
Runinskrifter i Nyköpings kommun
Islänningar

Islänningar (Isländska: Íslendingar) är en germansk etnisk folkgrupp som främst bebor Island. Det finns cirka 450 000 islänningar i världen och cirka 300 000 av dem bor på Island. Islänningarna började bosätta sig på ön under 800-talet som vikingar och är således av nordiskt ursprung från Norge, Danmark och Sverige. Nästan alla islänningar talar isländska som modersmål. Islänningarna grundade Island i mitten av 930-talet när Alltinget möttes för första gången. Island har styrts av norska, svenska och danska regenter men är sedan den 1 december 1918 skild från den danska monarkin och sedan den 17 juni 1944 självständig nation. Enligt DNA-studier härstammar omkring 60–80 % av männen på fädernet från Norden, framför allt västra Norge. Motsvarande andel av kvinnorna uppges vara av Gaelisk härstamning på mödernet, framför allt Irland och Skottland.

2015 fanns det 4 653 isländska medborgare bosatta i Sverige.

Se även 
 Islänningar i Sverige
 Färingar

Referenser

Noter 

Germaner
Interna ideo

La interna ideo de Esperanto, ofta bara interna ideo, är esperantos inre idé, att på neutral och gemensam språklig grund skapa ett samhälle med broar i stället för murar mellan människor. Idén antogs av den internationella esperantokongressen i Kraków 1912.

Se även
Homaranismo

Esperanto
Jørgen Nash

Jørgen Nash, född 16 mars 1920 i Vejrum, död 17 maj 2004, var en dansk målare, grafiker och poet.

Biografi
Nash var en av medlemmarna i den andra Situationistiska Internationalen. Experimentlusta och samhälleligt protestengagemang utmärkte hans konst i alla dess uttrycksformer: måleri, lyrik, essäer, film, happenings m. m. Ofta presenterades den tillsammans med clownartade, ibland förargelseväckande upptåg som gjorde hans person mer uppmärksammad än hans verk.

De sista 40 åren av sitt liv levde han i konstnärskollektivet Drakabygget utanför Örkelljunga. Jørgen Nash var bror till den internationellt kände danske målaren Asger Jorn och far till Cecilia Zwick Nash, Pernille Nash, Ambrosius Nash, Carsten Nash, Aya Nash och Manja Förby. Han har varit gift med Lis Zwick. Nash är representerad vid bland annat Moderna museet, Kalmar konstmuseum och Örebro läns landsting.

Litteratur
 Jørgen Nash: Rebellen i vårt röda blod. Cavefors 1976.

Priser & utmärkelser 
 Emma Bærentzens Legat 1949

Se även 
 Drakabygget

Källor

Externa länkar
Bild på Jørgen Nash.

Danska konstnärer
Män
Födda 1920
Avlidna 2004
Informell konst
Berit Ås

Berit Ås, född Skarpaas 10 april 1928 i Fredrikstad, är en norsk politiker (Sosialistisk Venstreparti) och tidigare professor i  socialpsykologi. Ås populariserade den norska psykologen Ingjald Nissens teori om härskarteknikerna och definierade den akademiska termen kvinnokultur.

Akademisk karriär 
Berit Ås arbetade som lärare 1953–1954, därefter som arbetspsykolog vid den kommunala arbetsförmedlingen i Oslo åren 1954–1957. Ås hade åtskilliga forskningsuppdrag fram till 1969, då hon fick ett lektorat i arbetspsykologi vid Universitetet i Oslo. Där fortsatte karriären som avslutades med en professur 1991–1994. I sin socialpsykologiska gärning sägs hon vara inspirerad av Kurt Lewin. 

Berit Ås tog på 1980-talet initiativ till Stiftelsen Kvinneuniversitetet.

Härskarteknikerna 
Berit Ås populariserade Ingjald Nissens teori om de (ursprungliga) nio härskarteknikerna och reducerade dem 1978 till fem och definierade den akademiska termen kvinnokultur. Modellen med härskarteknikerna grundar sig på hennes upplevelser av manlig hegemoni i de norska kommunstyrelserna och Stortinget under hennes tid som ledamot.

Politisk karriär 
Berit Ås är känd främst som partiledare för Sosialistisk venstreparti (SV), en post som hon innehade 1975–1976. Hon var den första kvinnliga partiledaren i Norge. Dessförinnan hade hon politiska uppdrag, först på kommunal nivå för Arbeiderpartiet som ledamot av kommunstyrelsen i Asker åren 1967–1973 (som kommunstyrelsens vice ordförande 1971-1973). Ås var en av de ledande i kvinnorörelsens kamp mot en norsk anslutning till EG 1972. 1973 tillträdde Ås som ledamot av Stortinget för SV. Efter sitt partiledarskap var hon viceordförande i SV mellan 1976 och 1979. 

År 1971 genomförde Ås tillsammans med andra kvinnor en strykningskupp där man åstadkom en kvinnlig majoritet i Askers, Oslos och Trondheims kommunledningar.

Referenser

Bibliografi

Ås, Berit: De fem härskarteknikerna

Tidningsartiklar

Norska genusvetare
Socialpsykologer
Stortingsledamöter för Sosialistisk Venstreparti
Födda 1928
Ås, Berit
Kvinnor
Levande personer
Personer från Fredrikstad
Igoogle

iGoogle var en underavdelning på Google där man i hög grad själv kunde konfigurera Googles utseende. Tjänsten var baserad på så kallade Google Gadgets som lägger till innehåll till Google.

Exempel på gadgetar var Gmail, kalender och bokmärken. Det fanns också möjlighet att skapa sina egna gadgetar och skicka in dem till Google så att alla kunde använda dem. Tjänsten hade också teman där utseendet ändras beroende på vilken tid på dagen det är. Tjänsten hette tidigare Google Personalized, även om den har kallats iGoogle internt inom Google ända sedan det hela lanserades. iGoogle lades ned den 1 november 2013, och den mobila versionen lades ned den 31 juli 2012.

Externa länkar 
iGoogle

Noter

Webbplatser
Google
Klockorna i Gamla Sta'n

Klockorna i Gamla Sta'n är Sveriges första långfilm i färg från 1946 i regi av Ragnar Hyltén-Cavallius.

Handling 
Kalle Magnus Berg är en oerhört snäll utmätningsman i Gamla stan i Stockholm. Har någon "klient" det svårt, ställer Kalle ofta upp med pengar ur egen ficka. Kalles granne, Bengt Florin, är jazzmusiker och spelar om kvällarna på en restaurang för att försörja sig. Bengts flickvän Karin stöder hans komponerande, men en kväll träffar Bengt den rika Harriet, och för att ha råd att följa henne på en resa så pantsätter han sitt piano.

Om filmen 
Filmen premiärvisades 30 december 1946 på biograf Saga i Stockholm. Vid filmandet använde man det amerikanska tvåfärgssystemet Cinecolor, som introducerades på 1930-talet i USA. Eftersom ingen erfarenhet fanns av tekniken i Sverige anlitade man en amerikansk fotograf vid namn James B Shackelford.

Rollista i urval 
Edvard Persson – Karl-Magnus Berg, utmätningsman 
George Fant – Bengt Florin, pianist 
Elsie Albiin – Karin, hans fästmö, biträde i blomsterhandel 
Gunnel Broström – Harriet von Borch, societetskvinna 
Gösta Cederlund – Johan Fredrik Morén, konsul, ockrare 
Torsten Hillberg – stadsfogden, Karl-Magnus chef 
Axel Högel – Fager, instrumentmakare 
John Norrman – Efraim Nilsson, rammakare 
Aurore Palmgren – fru Karlsson, änka 
Ulla Wikander – Irma, Karins kamrat 
Harry Ahlin – Jochum, Harriets vän 
Gösta Gustafson – "Smygen" Eriksson, Karl-Magnus utmätningsbiträde 
Åke Jensen – Ebbe, en av Harriets vänner 
Jarl Hamilton – Claes, en av Harriets vänner 
Greta Liming – Anne-Grethe, en av Harriets vänner 
Ebba Wrede – en av Harriets vänner (flapper I) 
Marie-Louise Martins – en av Harriets vänner (flapper II) 
Elsa Ebbesen-Thornblad – Emma Nilsson, Efraim Nilssons fru 
Folke Cembræus – Moréns biträde

Musik i filmen 
Rapsodi, kompositör Alvar Kraft, instrumental.  
Klockorna i Gamla Stan, kompositör Alvar Kraft, text Charles Henry, sång  Edvard Persson och George Fant 
Ensam i skogen sjöng den vackra Rose-Marie, kompositör Karl Collan, text Zacharias Topelius, sång Axel Högel 
Tantis serenad, text Arvid Ödmann, sång Edvard Persson
So Lonesome, kompositör Alvar Kraft, text Nils Hellström sång Marion Sundh 
 Åhå, åhå, kompositör Alvar Kraft, spelas av Bristolorkestern. 
Lohengrin, kompositör och text Richard Wagner svensk text Fritz Ahlgrensson, sång Einar Beyron och Brita Hertzberg
 Kinderszenen, op. 15. Träumerei, kompositör Robert Schumann, instrumental.
Symfoni, nr 7, op. 92, A-dur. Sats 2 (Allegretto), kompositör Ludwig van Beethoven svensk text 1830 Jon Ulrik Ekmarck ny text 1946 Yngve Wirkander, sång Edvard Persson 
Vårsång, kompositör Prins Gustaf text Herman Sätherberg 
I vårens natt, kompositör Alvar Kraft, text Nils Hellström, sång Elsie Albiin och Edvard Persson 
När livet var ungt, kompositör Alvar Kraft, text Karl Gustav Ossiannilsson, sång Edvard Persson

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2014.

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska filmer 1946
Svenska dramafilmer
Svenska romantikfilmer
Gamla stan på film
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Ragnar Hyltén-Cavallius
Rånarna

Rånarna är en svensk actionfilm från 2003 i regi av Peter Lindmark.

Handling 
Klara är 33 år och arbetar som kriminalpolis. Hon har slitit hårt för att nå den position hon besitter idag, som utredare för rån och avancerad brottslighet. Klara är nyförälskad i Frank, som arbetar som kirurg för Läkare utan gränser. Historien börjar när ett bankrån sker, som inte liknar något annat rån någonsin i svensk kriminalhistoria. Rånet utförs med militärisk skicklighet, iskall kyla, brutal disciplin men framför allt visste de att banken hade veckans transport av internationella växelpengar till ett värde av 20 miljoner kronor.

Rånarna försvinner från platsen med pengarna och deras flyktbil påträffas brinnande vid ett skogsbryn. Tungt beväpnad polis omringar skogen. En helikopter med värmesökande kamera får upp spår på rånarna, all personal rör sig mot målet men plötsligt försvinner de röda prickarna från skärmen. Klara och hennes kollega Krona sätts då på fallet. Han är ganska konservativ och framför allt väldigt dominant. De inser snart att det inte är vanliga bankrånare de har att göra med.

Rånarna verkar ha information om säkerhetssystem, scheman för bankens rutiner med mera, deras agerande är extremt, och framför allt känner de till polisens arbete. Jakten på rånarna är intensiv, deras metoder blir allt mer raffinerade och skrämmande.

Klara hamnar mitt i skottlinjen, både bokstavligt och bildligt, samtidigt som utredningsmaterialet för henne i en riktning som hon aldrig kunnat föreställa sig.

Peter Lindmark är både författare och regissör till filmen Rånarna. Hans berättelse grundar sig bland annat på information från polismyndigheten, men också ur granskning av den kriminella sidan av samhället.

Om filmen 
Filmen regisserades av Peter Lindmark. I huvudrollerna ses bland andra Sofia Helin, Mikael Persbrandt, Stefan Sauk och Stina Ekblad. Filmmusiken komponerades av Johan Söderqvist.

Den fiktiva bank som rånas i filmen heter Sveabanken. Åren 1983–1992 fanns det en verklig affärsbank i Sverige som hette Sveabanken.

Bakom filmen 
Peter Lindmark stod för regi och manus. De fyra rånarna i filmen spelades inte av skådespelarna själva utan av två dansare och två stuntmän. Kriminalkommissarien Klara, som spelas av Sofia Helin, var inte van vid rollen som polis. Hon fick därför lektioner av en riktig polisman som lärde henne hantera sitt vapen.

För stuntet med bilen som körde över kajkanten användes en bil utan motor men med radiostyrning, eftersom man inte fick tillstånd att köra ned en bil med förbränningsmotor i vattnet.

Rollista 
 Sofia Helin – Klara
 Mikael Persbrandt – Frank
 Stefan Sauk – Greger Krona
 Stina Ekblad – Marianne
 Peter Franzén – Juha och Jarkko (dubbelroll)
 Jarmo Mäkinen – Raimo
 Steve Aalam – Tommy
 Stina Zacco – aspiranten, Eva
 Stig Engström – Ingmar Hjälm
 Irma Schultz – Jeanette Hjälm
 Simon Averin-Markström – Johan Hjälm
 Jens Hultén – piketbefäl Mattsson

Filmer 2003
Svenska actionfilmer
Stockholm på film
Svenskspråkiga filmer
Sätramumien

I mars 1973 dök Sätramumien upp. I Sätra i södra Stockholm kom vid en och samma tid en mängd vittnesmål om att en mumie hade setts. Uppgifterna gjorde gällande att mumien hade dödat en katt, skrämt hästar i sken vid Sätra ridskola samt att han satt högst upp i stenkrossen bortanför Skärholmsvägen och att han ylade mot månen om nätterna.

Enligt signalemenetet var Sätramumiens huvud invirat i gasbinda. Baserat på signalementet publicerade Expressen på förstasidan ett fotografi av en polis som hade munderats i enlighet med detta signalement. Därefter började man hitta gasbindor och toalettpapper i gångtunnlarna i och kring Sätra.

Det råder delade meninga om hur länge hemsökelserna pågick. Historien kopplas i efterhand till de amerikanska skräckfilmer som visats på tv under vintern och som inspirerade det som brukar kallas "skräcksommaren" 1973. 

Författaren Sirit Spont (alias Titti Persson) har skrivit ungdomsrysaren "Sätramumien", utgiven 2021. 

Författaren Anders Fager (som bodde i Sätras grannby Bredäng 1973) har skrivit ett äventyr om Sätramumien till Fria Ligans rollspel "Ur Varselklotet".

Källor 

Sägner
Grådask

Grådask är ett i Sverige sålt portvin av typen tawny port, vilket innebär en längre lagring på ekfat.

Varumärket Grådask registrerades 16 juni 1906 men hade redan då varit i bruk i cirka 50 år. Benämningen uppstod i mitten av 1800-talet, som namn på ett Very Old Superior Red Portwine i vinhandlare J. D. Grönstedts sortiment. Det krångliga namnet gjorde att det blev döpt till Grådask i folkmun (antagligen efter den mellangrå etiketten), vilket till slut registrerades som varumärke. 2008 köpte Pernod Ricard varumärket från Vin & Sprit.

Grådask buteljerades i Sverige till 1996, men tappas i dag i portvinets hemstad, Vila Nova de Gaia, i Portugal.

Källor 

Starkvin
Johan Daniel Grönstedt

Johan Daniel Grönstedt, RVO, född 4 april 1806 Limå bruk i Leksand, död 20 december 1876 i Sankt Nikolai församling, var en svensk vinhandlare i Stockholm, vars namn Grönstedts fortfarande finns kvar som varumärke.

Biografi 
Efter att hans far dog då Johan Daniel Grönstedt endast var elva år gammal, var han tvungen att börja arbeta för egen försörjning. Han fick anställning hos krögaren Renström på Falu Källaresal i Falun, och flyttade 1824 till Stockholm och arbetade inom restaurangnäringen där. 1834 tog han över källaren Stiernan i Gamla stan, som innefattade både krog och vinhandel, och låg på Österlånggatan 45. "Vinhandel" innebar vid denna tid försäljning av såväl vin som spritdrycker. Punsch var på modet, och Grönstedts punsch blev mycket populär. Grönstedts rörelse växte, och 1846 öppnade han filial på Västerlånggatan 68. Samma år blandade och tappade Grönstedt också den första flaskan Cognac under eget namn.

Johan Daniel Grönstedt är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Efter Grönstedts död 
Efter Grönstedts död 1876 tog Georg August Wilhelm Schuldies över verksamheten, och vid det laget var namnet Grönstedts väl inarbetat på den svenska dryckesmarknaden. Hans namn fanns kvar i företagsnamnet J. D. Grönstedt & kompani när företaget förstatligades 1917. Det drevs inledningsvis som ett dotterbolag till AB Vin- & spritcentralen, men 1931 övergick det till att vara ett varumärke.

Grönstedts namn utnyttjas idag enbart på Cognac och punschen Grönstedts Blå. Produktionen av den senare var nedlagd från början av 2000-talet men återlanserades 2020. 
Namnet har även utnyttjats för portvin, till exempel Grådask, och för Armagnac.

År 2009 kom Mats Lindström ut med boken, Grönstedt Konjaksfursten från Leksand. Boken nominerades 2011 till Gourmand World Cookbook Awards, Best in the world

Utmärkelser
  Riddare av första klassen av Vasaorden, 1865.

Se även
 Villa Berglunda, Grönstedts sommarnöje på Ulriksdals slottsområde.

Källor

Externa länkar

Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Riddare av Vasaorden
Personer från Leksands socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1806
Avlidna 1876
Män
Sonic the Hedgehog (spel)

Sonic the Hedgehog är ett spel till Sega Mega Drive, utgivet i mitten av 1991. Det är det första spelet i serien med Sonic the Hedgehog.

Spelmekanik 
Spelaren antar rollen som den antropomorfa igelkotten Sonic, som ska rädda South Island (där spelet äger rum) från att bli övertaget av den ondskefulla antagonisten Dr. Eggman, som redan har transformerat öns djurpopulation till mekaniska fiender.

Sonic använder sin egenskap att kunna springa ovanligt snabbt, och kunna rulla ihop sig själv till boll-form, för att klara av nivåerna och gå vidare. Roterande gula ringar är utsprida på banorna, och har olika funktioner. Förutom att ge spelaren poäng, ger ringarna spelaren en chans till ifall han nuddar en fiende utan att hoppa på dem i boll-form. Dock förlorar Sonic då alla sina ringar, som studsar av Sonic när han vidrör en fiende.

Om Sonic samlar 100 ringar så får spelaren ett extra-liv, och om Sonic har samlat på sig 50 ringar innan slutet av en akt, så kan spelaren hoppa in i en bonus-ring, och få chans att samla en Chaos Emerald ("kaos-smaragd"). För att få det bästa slutet i spelet, måste spelaren samla ihop sex Chaos Emeralds.

Det finns sju zoner i spelet, och varje zon (förutom Final Zone) är uppbyggd av tre akter. Dessa består av:
 Green Hill Zone - En grön äng, som går längs med ett hav.
 Marble Zone - En ruin, med lavapooler, och ett slöare tempo.
 Spring Yard Zone - En flipperspel-liknande zon.
 Labyrinth Zone - En instängd nivå, med stora djupa vatten-labyrinter.
 Star Light Zone - En stad med mörk stjärnhimmel.
 Scrap Brain Zone - Dr. Eggmans tekniska bas.
 Final Zone - Zonen där slutbossen tar vid.

Nyutgåvor av spelet 
Sonic the Hedgehog är det spel i Sonic-serien som har återsläppts flest gånger. Förutom direkta portar till Iphone, Ipod-modeller med hjul, Playstation Network och Xbox Live Arcade (då under namnet Sonic the Hedgehog Arcade), har spelet även släppts i/som:
 Sonic Jam - 1998
 Sega Smash Pack Volume 1 - 2000
 Sonic Mega Collection - 2002
 Sonic Mega Collection Plus - 2004/2006
 Sonic The Hedgehog Genesis - 2006
 Sega Mega Drive Collection - 2007
 Sega Mega Drive Ultimate Collection - 2009
 Sonic Classic Collection - 2010
 Sonic the Hedgehog - 2021 - inofficiell portning till Commodore 64.
 Sonic Origins - 2022

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Datorspel 1991
Sega Mega Drive-spel
Nintendo 3DS Eshop-spel
Sonic the Hedgehog
Virtual Console-spel till Wii
Plattformsspel
Datorspel med antropomorfa figurer
Datorspel som blivit TV-serier
Bengt Elmberg

Bengt Carl Gunnar Elmberg, född 15 februari 1921 i Stockholm, död 26 mars 1996 i Johanneshov, var en svensk musiker och sångare. Han var medlem av sånggruppen Flickery Flies 1946–1952.

Bengt Elmberg är gravsatt i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Filmografi

Referenser 

Födda 1921
Avlidna 1996
Svenska sångare
Musiker från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Män
Folke Cembræus



Gösta Vilhelm Folke Cembræus, född 4 mars 1895 i Eskilstuna, död 4 augusti 1977 i Vejbystrand, var en svensk skådespelare och operasångare (baryton).

Efter att ha inlett sina studier i juridik övergick Cembræus till att studera sång för Gillis Bratt och Torsten Vilhelm Lennartsson. Han började på Operaskolan 1920 och gjorde sin scendebut 21 april 1921.

Gift med Greta Kristina Eriksson (1895-1979), 1924 - ?

Vigdes med Gulli Maria Värnlund (1902-1977), 26 September 1936

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Diskografi
Orphée aux enfers: herdesång; En vallarelåt (Fellenius). HMV X 1834.
Lille Petters resa till månen: höger ben. Odeon D 1018.
Per spelman (Pergament); Bocken som trädgårdsmästare (Pergament). Odeon D 1038. 1930.
Stjärnevit (Joell); Längtans ö (Joell). Odeon D 1044. 1931.
Värmlänningarna: potpourri, Fred Winter och hans orkester, med soli och kör. HMV X 3748. 1931.

Källor

Externa länkar
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska operasångare under 1900-talet
Svenska barytonsångare
Födda 1895
Avlidna 1977
Skådespelare från Eskilstuna
Musiker från Eskilstuna
Män
The Legendary Pink Dots

The Legendary Pink Dots är en musikgrupp som grundades i London i slutet av  1970-talet och som, trots att de aldrig haft ett genombrott i de breda lagren, genomgående har influerat sin musikaliska samtid. Edward Ka-Spel, som sjunger, är bandets frontfigur, och tillsammans med The Silver Man (Phil Knight) är han den enda av bandets kvarvarande originalmedlemmar. Dock meddelade den senare under turnén i Nordamerika i oktober 2022 på Facebook att han kommer att sluta turnera med bandet med omedelbar verkan.

Musiken som de spelar är högst originell, och är svår att kategorisera då bandet spänner över ett stort spektrum av musikaliska discipliner. Av recensenter brukar ljudet som de spelar beskrivas som en blandning mellan psykedelisk rock, Krautrock (helst Can), industrimusik och synthpop. Paralleller har dragits mellan bandet och Pink Floyd. Texterna som bandet sjunger kan beskrivas som influerade av klassisk poesi med lätt absurda inslag som emellanåt gör texterna svårförståeliga. Bandet har givit ut över 100 musikalbum sedan starten, och kommer att turnera i Europa 2023, med start på Poppodium Q-Factory i Amsterdam. 

1984 flyttade bandet till Amsterdam, vilket ledde till att originaluppsättningen förändrades. Originalbasisten, Roland Callaway, lämnade bandet i samband med flytten. Bandet har även samarbetat med Skinny Puppys cEvin Key, vilket resulterade i bandet The Tear Garden. Samma cEvin Key medverkade även på bandets album från  1994, 9 Lives to Wonder.

The Legendary Pink Dots uppträdde på Stadt Hamburg i Malmö 1991 (där även Edward Ka-spel uppträdde solo, som förband till Tuxedomoon), och hösten 2003 och 2004 på Debaser i Stockholm och Vogon Variety i Malmö.

Diskografi (i urval)
Studioalbum

 

 

109 (2014)

Livealbum

Samlingsalbum

Externa länkar 

Officiell webbplats
The Legendary Pink Dots på Allmusic.com
Cloud zero, a Legendary Pink Dots mailing list

Legendary Pink Dots, The
Kupé

Kupé kan avse;

Kupé (tåg) – en avskild avdelning i en järnvägsvagn
 Kupé – en bilkaross med två eller fyra säten, fast tak och två dörrar, se coupé
Kupé (tidning) – en tidning som ges ut av SJ AB
Kupé (hästvagn) – en fyrhjulig hästdragen vagn

Se även
 Kupe – ett vattendrag i Kongo-Kinshasa
 Mont Koupé –  ett berg i Kamerun
 Koupé-Manengouba – ett departement i Kamerun