kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jørgen-Frantz Jacobsen

Jørgen-Frantz Jacobsen, född 29 november 1900 i Tórshavn, död 24 mars 1938, var en färöisk författare och journalist som skrev på danska. Han är idag mest känd för romanen Barbara som delvis bygger på historien om Beinta Broberg. Romanen filmatiserades år 1997 och bär samma namn, Barbara.

Jacobsen var candidatus magisterii i historia och franska vid Köpenhamns universitet. Han var intresserad av nordisk historia och arbetade som journalist i Köpenhamn, bland annat för tidningen Politiken. Han skrev en rad krönikor, artiklar samt två böcker om Färöarnas politiska relationer till Norden och Danmark. Redan som 21-åring drabbades han av tuberkulos och under långa perioder fick han behandlingar för sjukdomen.

Han hade skönlitterära ambitioner och år 1934 påbörjade han sitt livsverk, Barbara. Romanen, som skrevs på danska och kom ut året efter hans död, uppnådde från den första utgåvan berömmelse och blev översatt till flera språk.

Jørgen-Frantz Jacobsen var en skicklig brevskrivare och hade fast korrespondens med sin jämnårige vän och nära släkting, författaren William Heinesen (1900-1991) som även han var en formidabel brevskrivare. William Heinesen släppte år 1958 ett urval textstycken från Jørgen-Frantz' brev i sin bok Det dyrebare liv. I ett av breven står det:

 Livet er stort og demonisk, verd å elske og lyde. Og det aller største i livet er igjen resignasjonen. Jeg har visst det, siden jeg en stormfull stund for snart 8 år siden fattet Beethoven 5. symfoni.

I breven berättar han om sin hopplösa kärlekshistoria till en kvinna som han kallar Barbara (i verkligheten hans kusin Estrid Bannister Good) och sina planer om att skriva en roman vars handling ska hålla sig om tiden under 1700-talet och om den unga prästfrun Beinta Broberg. Om Barbara skriver han även:

 ...Hun er også tro på sin maner. Men hun faller alltid. Der er noe tragisk i dette: den håpløse kamp mellom det gode i Barbara og det upålitelige.

Han avled år 1938 som 37-åring i Vejlefjord i Danmark.

Verk (i urval)
 1927 - Danmark og Færøerne (uppsats)
 1936 - Færøerne, natur og folk (uppsats)
 1939 - Barbara (roman)
 1940 - på norska, svenska (översättning Henry Peter Matthis, Norstedt) och nederländska
 1941 - på finska, isländska (Far, veröld, Þinn veg), franska och italienska
 1943 - på engelska
 1944 - på spanska (Un amor)
 1947 - på slovenska (Barbora)
 1950 - på tyska (Barbara und die Männer)
 1964 - på grönländska
 1967 - på polska
 1972 - på färöiska
 1974 - på estniska
 1941 - Den yderste kyst (uppsats)
 1943 - Nordiska kronikker (uppsats)
 1958 - Det dyrebare liv (brevsamling)

Färöiska författare
Danskspråkiga författare
Färöiska romanförfattare
Födda 1900
Avlidna 1938
Män
Personer från Torshamn
Robert Pickton

Robert William Pickton, född 24 oktober 1949, är en grisbonde från Port Coquitlam i British Columbia i Kanada som i december 2007 dömdes till livstids fängelse för mord på 6 kvinnor.

Fram till 2002 hade under 20 års tid åtminstone 50 kvinnor - prostituerade och missbrukare - rapporterats försvunna i Vancouver i Kanada utan att det lett till några ingående polisutredningar. I början av februari 2002 upptäckte polis föremål som misstänktes ha tillhört några av kvinnorna på en grisfarm i Port Coquitlam. Detta ledde till att Pickton arresterades den 22 februari 2002 och ett omfattande utredningsarbete inleddes. Efter att man funnit de första spåren av DNA från några av de saknade kvinnorna jämnades byggnaderna med marken och jordmassorna sållades i jakten på kvarlevor, varvid DNA-spår hittades från fler av de försvunna kvinnorna.

Pickton åtalades i januari 2006 för mord på 26 kvinnor. De flesta av dessa var prostituerade från Vancouver. Han hävdade då själv att han var oskyldig. Den 22 januari 2007 inleddes rättegången mot Pickton. Under utredningen erkände han att han tagit livet av 49 kvinnor och att han ville mörda jämna 50. I december 2007 dömdes han till livstids fängelse för sex av morden.

Pickton tros vara den, i antal offer räknat, värste seriemördaren i Kanadas historia.

Källor och Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1949
Kanadensiska seriemördare
Män
Levande personer
Tonårsdrömmar

Tonårsdrömmar är den svenska gruppen Noices debutalbum, utgivet den 30 oktober 1979. Gruppen vann inspelningen av singeln Television/Du é inte man i talangjakten Rock –79, och fick senare spela in albumet som låg kvar på topplistan i 18 veckor med som bäst en andra plats.

Två av albumets låtar släpptes som singlar, "Television" och "En kväll i tunnelbanan".

Omslagsbilden fotograferades i ”Gula gången”.

Albumet återutgavs på CD 1993.

Albumet är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Låtlista 
Alla låtar är komponerade av Peo Thyrén där inget annat anges.
Sida ett
 "I natt é hela stan vår" – 2:29
 "En kväll i tunnelbanan" – 3:54
 "Jag vill inte va' (som alla andra)" – 2:07 (Robert Liman)
 "Nina" – 3:08 (Hasse Carlsson)
 "Du é inte man" – 3:37
Sida två
 "Television" – 3:22
 "Rock 'n' roll å droger" – 2:41
 "Jag kommer inte in" – 2:44 (Thyrén, Liman)
 "Jag är trött på tonårsdrömmen" – 1:56
 "Din tid kommer också" – 2:46 (Carlsson)
 "Nu bryter jag upp" – 4:23 (Carlsson, Thyrén)

Musiker 
 Hasse Carlsson – sång, gitarr (Ibanez Les Paul, Yamaha 12-strängad gitarr), bakgrundssång
 Peo Thyrén – elbas (Fender Precision, Rickenbacker), bakgrundssång
 Freddie Hansson – klaviatur (Steinway & Sons flygel, Fender Rhodes Stage Piano 88, Korg Polyphonic Synthesizer PS 3100), bakgrundssång
 Robert Klasen – trummor, bakgrundssång

Listplaceringar

Källor

Noter

Tryckta källor 
 

Album av Noice
Album utgivna på Sonet Records
Musikalbum 1979
Svenska debutalbum
Bedårande barn av sin tid

Bedårande barn av sin tid är den svenska popgruppen Noices andra studioalbum, utgivet i november 1980. Albumet såldes i 55 000 exemplar under tre veckor och sammanlagt i över 120 000 exemplar. Detta var gruppens sista album med trummisen Robert Klasen.

Albumet återutgavs på CD 1996.

Bedårande barn av sin tid på LP-skiva släpptes i gatefoldformat, ett utvikbart konvolut.

Låtlista 
Sida A
 "Kan inte leva utan pop" (M: Freddie Hansson/Peo Thyrén, T: Hansson) – 2:15
 "Det jag känner för" (Hasse Carlsson) – 3:21
 "Amerikanska bilar" (Thyrén) – 3:01
 "Allting okey" (M: Thyrén/Hansson, T: Thyrén) – 3:24
 "Rockidol" (M: Carlsson, T: Thyrén) – 2:12
 "Ut i natten" (M: Hansson/Thyrén, T: Hansson) – 2:10

Sida B

 "Du lever bara en gång" (M: Carlsson, T: Thyrén) – 3:26
 "Bedårande barn av sin tid" (M: Hansson/Carlsson, T: Hansson) – 2:57
 "Gatustrid" (Thyrén) – 3:04
 "Ensam" (Carlsson) – 2:40
 "Göra vad jag vill" (Thyrén) – 1:59
 "Svart läder" (Thyrén) – 2:17

Medverkande 
 Hasse Carlsson – sång/gitarr
 Peo Thyrén – bas
 Freddie Hansson – klaviatur
 Robert Klasen – trummor
 Pelle Lidell – trummor ("Kan inte leva utan pop" och "Svart läder")

Listplaceringar

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Album av Noice
Album utgivna på Sonet Records
Musikalbum 1980
Gallträsk

Gallträsk är den enda sjön i Grankulla stad (kommun) i huvudstadsregionen i Finland. Arean på sjön är 11,7 hektar. Medeldjupet är 1 m. Sjön avrinner (9 l/s) från nordöstra ändan via en bäck, Klappträsk, Långträsk och Esbo å till Esboviken (i Finska viken). Arean är  hektar och strandlinjen är  kilometer lång. Sjön

Historia 
För 7 200 år sedan blev Gallträsk en egen sjö, då den isolerades från Östersjön. I flera årtusenden låg sjön och marken däromkring tämligen orörd. Exploateringen av marken kom igång då Aktiebolaget Grankulla år 1906 började sälja tomter. Sjön kom att utgöra kärnan i den blivande villastaden. Gallträsk var då en sjö med bra vattenkvalitet och därför ett populärt badställe med grunda stränder och rent vatten. Långväga gäster kom med tåg från Helsingfors; Grankulla järnvägsstation ligger ca 600 m söder om sjön.

Befolkningstätheten ökade på 1920-talet varmed utsläppet av avfallsvatten i sjön ökade mycket kraftigt. Kemikalier från en närbelägen ackumulatorfabrik rann i sjön. Dessa faktorer bidrog till att sjön förorenades starkt och Grankulla köping tvingades att utfärda badförbud på 1950-talet. Belastningen inledde en övergödningsprocess, som ledde till att bottensedimentet blev tjockare och vattendjupet blev därmed mindre.

I Grankulla fästes år 1967 uppmärksamhet på allvar vid tillståndet för sjön. Köpingen lät göra en undersökning och det visade sig att tillståndet för sjön var dåligt. Resultatet av denna första undersökning ledde till att avfallsvattenutsläppen upphörde i sjön på 1970-talet. Trots att avfallsutsläppen minskade till det minimala fortsatte övergödningen på grund av den inre belastningen.

Nuläge 
Till dags dato är tillståndet för Gallträsk bättre än för 30 år sedan. Kväve- och fosforhalten i sjövattnet har minskat avsevärt. Tungmetallhalterna har minskat i bottensedimentet. Endast zinkhalterna i västra ändan av sjön överstiger gränsvärdet. Bly-, kvicksilver-, kadmium- och kopparhalterna överstiger något gränserna för riktvärdet.

I dag är Gallträsk en viktig "oas" för invånarna i staden, och i en enkät i Grankullas lokaltidning KaunisGrani är Gallträsk överlägset invånarnas bästa favoritställe i Grankulla. I oktober 2006 inledde staden ett försök till att restaurera sjön. Vattenväxter med rötter avlägsnas ur sjön och bottensedimentet sugmuddras. Slammet samlas i s.k. geotuber. Det uppsugna slammet torkas över vintern i geotuberna på den norra stranden vid Gallträsk. År 2007 fraktas tuberna med innehållet bort. Om försöket lyckas, så kommer geotubsmetoden att användas även vid framtida muddringsarbeten i Gallträsk .

Källor

Externa länkar 
 Gallträsk Segelsällskap

Insjöar i Nyland
Grankulla
Esbo ås avrinningsområde
Galtby

Galtby är en by i Korpo i Pargas stad i landskapet Egentliga Finland. 

Byn som ligger cirka 3 kilometer norr om kyrkbyn i Korpo är mest känd för sin färjehamn. Viking Line startade 1959 sin bilfärjetrafik därifrån till Åland och Gräddö i Sverige, men redan 1962 flyttade man sin avresehamn i Finland till Pargas, närmare fastlandet. Numera trafikerar Ålandstrafiken Galtby med bilfärjor som för passagerare till bland annat Kökar, Överö och Långnäs. Från Galtby finns även färjeförbindelse till Norrskata och Houtskär för de resenärer som vill använda sig av Skärgårdsvägen till och från Åbo. Den trafikerar ett tiotal turer om dagen vintertid, och tämligen kontinuerligt dagtid under högsäsong. Överfarten tar cirka en halvtimme.

Korpo
Politiken

Politiken är en dansk dagstidning. Tidningen ges ut i broadsheetformat av JP/Politikens Hus A/S (där JP är en förkortning av konkurrenten Jyllands-Posten). Samma företag trycker och distribuerar även Ekstra Bladet. Tidningen grundades den 1 oktober 1884 i Köpenhamn av Viggo Hørup, Edvard Brandes och Hermann Meyer Bing. 1962 började tidningen med sloganen Den levende avis.

Fram till sin död år 2011 var Tøger Seidenfaden chefredaktör. Han efterträddes av Bo Lidegaard. Tidningen ägs idag till 88,4 procent av Politiken Fonden, till 4,4 procent av Ellen Hørups Fond och till 7,3% av övriga ägare. Fonden äger i sin tur 50 procent av JP/Politikens Hus A/S.

Tidningen betecknar sig som oberoende socialliberal. Fram till 1970 stödde tidningen Det Radikale Venstre.

2007 hade tidningen 520 000 dagliga läsare och var den tredje största tidningen i Danmark efter gratistidningarna Nyhedsavisen och 24timer. 2012 var upplagan 97 820 tryckta tidningar på vardagar och 120 410 på söndagar, motsvarande 375 000 respektive 479 000 läsare.

Referenser

Externa länkar
 Politikens webbplats

Danska dagstidningar
Danskspråkiga dagstidningar
Dagstidningar startade 1884
Företag i Köpenhamn
Silvåkra gård

Silvåkra gård (även Silvåkragården) är en herrgård i Silvåkra socken i Lunds kommun, Skåne län.

Silvåkra gård byggdes 1803-1807 som änkesäte åt friherrinnan Sofia Ramel, född Beck-Friis. Marken hade tidigare förvärvats av hennes far Hans Ramel som vid sin död 1799 testamenterade egendomen till Sofia. Hans Ramel ägde sedan tidigare även gården Silvåkra nr 5 1/2 mantal i kyrkbyn vars bebyggelse utifrån kartor stack ut från övriga gårdar genom att vara symmetriskt ordnad med humlegård, kryddegård och en större träd- och kryddegård och två dammar. 1849 köptes Silvåkra av greve Robert De la Gardie, sedermera landshövding i Malmöhus län. Den blev år 1904 till största delen utstyckad och köptes 1909 av friherrinnan Olga Wrangel von Brehmer, född Lang (död år 1947), genom arv, 1948, sonen Hans Jurgen Wrangel von Brehmer. 1957 såldes gården åter och ny ägare blev Axel Gösta von Friesendorff.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
 Silfåkra, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Sölfåckra i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Herrgårdar i Skåne
Byggnader och anläggningar i Lunds kommun
Plastfolie

Uppslagsordet ”Gladpack” leder hit. För Galenskaparna och After Shaves revyer, se Gladpack (TV-serie) och Gladpack (sommarturné). 

Plastfolie är en tunn och vanligen genomskinlig plastfilm. Somliga kvaliteter häftar, utan att vara belagda med något särskilt häftämne, mot sig själv och mot många andra material.

Användning

Livsmedel
Plastfolien säljs på rullar med avrivningskant och används för att försluta matkärl eller täcka över fat som saknar lock och skyddar den inslagna produkten mot smuts och uttorkning. Den fungerar utmärkt för att slå in eller täcka över livsmedel med, men måste då vara av en kvalitet som är godkänd för livsmedelbruk. Tidigare har en del misstag gjorts med ftalatplast, som inte är godkänt för livsmedelbruk.

Övriga användningsområden
Det finns även flera olika specialsorter av plastfolie vilka används inom till exempel läkemedelsindustrin och för tillverkning av kondensatorer, men dessa kallas vanligen inte plastfolie utan plastfilm och metalliserad plastfilm.

Avfallssortering
Mjukplast, plastfolie, sorteras som Plastförpackning.

Gladpack
Häftande plastfolie kallas ibland gladpack, ett varumärkesord. Glad är ett varumärke som ursprungligen tillhörde Union carbide, senare First brands och från 1999 Clorox brands. På förpackningen från Union carbide som såldes i Sverige under 1970-talet stod det GLAD®PACK.

Se även
 Folie
 Bubbelplast
 Aluminiumfolie

Referenser

Noter

Webbkällor 

Förpackningar
Plast
Varumärkesord
Gamla hamn

Gamla hamn (Gamlahamn eller Gamle hamn) är ett rauk- och fornlämningsområde samt naturreservat på nordvästra Fårö i Gotlands län.

Naturreservatet 
Naturreservatet Gamla hamn bildades 1930 och omfattar 1,3 hektar, varav 0,3 hektar är vatten. Det omfattar dels en mot nordväst utskjutande klippudde vid den södra änden av Lautervik, dels vattenområdet utanför udden. Såväl på själva udden som ute i vattnet står ett flertal raukar, av vilka raukporten ”Kaffepannan” (även kallad ”Hunden”) är den mest framträdande. Hela strandlinjen består av klappersten.

Fornlämningar 
På klapperstensstranden innanför raukområdet ligger ett gravfält som består av elva gravrösen, tre runda stensättningar och en kantställd häll. Gravfältet är sannolikt från vikingatiden.
     
Strax öst om gravfältet, innanför skogsbrynet, ligger en mindre vattensamling som under vikingatid och tidig medeltid utgjorde en hamn (Gamla hamn). Hamnbassängen är idag 90 gånger 15 meter stor och 2 meter djup. Vattnets utlopp åt norr blockerades förmodligen redan på 1300-talet av landhöjningen och kraftiga stormar som slungade upp sten och grus. Fynd tyder på att området kring Gamla hamn varit en handelsplats. I hamnen har man hittat fynd från medeltiden, barlast-sten från Baltikum, skärvor av tegel och tyskt stengods.

Söder om hamnanläggningen ligger resterna av ett litet kapell med omgivande kyrkogård. Kapellet var byggt av trä och var 16 gånger 11 meter stort. Vallarna som utgör kapellets grund är omkring 3 meter breda och 0,5 meter höga. Det brukar kallas S:t Olofs kyrka och sätts i samband med Olof den heliges besök på Gotland i början av 1000-talet. På kyrkogården finns flera gravar i form av ytliga stenkistor.

Bilder

Fotnoter

Externa länkar 

segotland.se

Naturreservat i Gotlands län
Fornminnen på Gotland
Kyrko- och klosterruiner på Gotland
Gravfält i Sverige
Förhistoriska boplatser i Sverige
Fårö
Naturskyddsområden bildade 1930
Gamla hamnen, Karleby

Gamlahamnsviken, vik i Gamlakarleby i Karleby stad, fi. Vanhansatamanlahti. Förr hette viken Kaustarviken efter byn Kaustar dit viken en gång i tiden sträckte sig. Stadens hamn låg vid Gamlahamnsviken innan den flyttades till Yxpila.

Det finns en allmän badstrand i viken.

Källhänvisningar

Bukter i Finland
Karleby
Landformer i Mellersta Österbotten
Det ljuva livet (musikalbum)

Det ljuva livet är den svenska popgruppen Noices tredje studioalbum, utgivet november 1981. Albumet återutgavs 1995 på CD. Albumet var det sista med sångaren Hasse Carlsson, innan de släppte albumet Vild, vild värld 1995.

Som LP släpptes Det ljuva livet med . 

Låtarna "Dolce vita (Det ljuva livet) och "Vi rymmer bara du och jag" släpptes som singlar. Trummisen Fredrik von Gerber har skrivit och sjunger låten "Varför just jag?".

Låtlista

Musiker 
 Hasse Carlsson – sång, gitarr
 Peo Thyrén – elbas
 Freddie Hansson – klaviatur
 Fredrik von Gerber – trummor

Listplaceringar

Referenser 

Album av Noice
Album utgivna på Sonet Records
Musikalbum 1981
Gamla kyrkoparken

Gamla kyrkoparken (finska: Vanha kirkkopuisto), även känd som Pestparken eller Gamla kyrkans skvär, är en park i stadsdelen Kampen i Helsingfors stad. Gamla kyrkan ligger i den norra delen av parken, som tidigare använts som begravningsplats, bland annat för offer i pesten på 1710-talet.

Parken hette under en period Gamla kyrkans skvär, men det återställdes efter att man blivit språkligt medveten om att -skvär, som kommer från ryskan, ses som en finlandism som saknar motsvarighet i sverigesvenskan. Namnet lever dock kvar.

De lite nyare inofficiella namnen Pestparken och Ruttis från finskans Ruttopuisto syftar på parkens norra del som tidigare har använts som begravningsplats, bl.a. för de som dog i pesten i början av 1700-talet. I pestepidemin i Finland 1710–1711 dog en tredjedel av befolkningen i Åbo och två tredjedelar av befolkningen i Helsingfors. En minnesplakett i Gamla kyrkoparken i Helsingfors berättar om den plats där offren för pesten begravdes. Namnet pestparken fick den av ungdomarna på 1960-talet och namnet används fortfarande.

Referenser 

Parker i Helsingfors
Kampen
Tryggare kan ingen vara ......

Tryggare kan ingen vara ...... är en svensk thrillerfilm från 1993 i regi av Thomas Samuelsson.

Handling
Peter ingriper i en våldtäkt och våldtäktsmannen grips av polis. Tre år senare intervjuas han i TV eftersom han skrivit en framgångsrik bok om händelsen. Efter intervjun börjar våldtäktsmannen att terrorisera Peter och hans familj.

Om filmen
Filmen är inspelad 1992 i Arvidsjaur och Stockholm. Den hade premiär den 12 mars 1993 och är tillåten från 15 år.

Rollista (urval)
Jacqueline Ramel - Elin 
Fredrik Dolk - Peter 
Mats Huddén - mannen 
Gösta Bredefeldt - Ingemar 
Thomas Roos - läkare på BB 
Axel Düberg - Ek 
Carina Jingrot - våldtagen kvinna 
Robert Sjöblom - Bosse 
Jonas Uddenmyr - Nilsson 
Hans Jonsson - Håkansson 
Elisabet Höglund - TV-reporter

Musik i filmen
Ett slott under solen, text, musik och sång Mikael Rickfors
Gimme! Gimme! Gimme! (A Man After Midnight), musik Benny Andersson, text Benny Andersson och Björn Ulvaeus

Externa länkar
 

Filmer 1993
Svenska thrillerfilmer
Svenska 1990-talsfilmer
Tryggare kan ingen vara (film)

Tryggare kan ingen vara är en brittisk animerad film från 1986, baserad på en tecknad serie av Raymond Briggs.

Handling
Tredje världskriget har brutit ut och en kärnvapenattack står i begrepp. Det äldre paret Jim och Hilda Bloggs har fått broschyrer utgivna av regeringen och med hjälp av dessa bestämmer de sig för att bygga ett skyddsrum i huset. De överlever attacken men blir förvånade när de märker att saker som el, vatten och telefon inte längre fungerar. Snart inser paret att det här kriget inte är som det förra.

Om filmen
Filmen visades första gången i februari 1987 vid Fantasporto Film Festival i Portugal. Den hade svensk premiär den 24 april samma år och är tillåten från 7 år. Jims och Hildas svenska röster görs av Anders Nyström och Margreth Weivers.

Röster i originalversionen
Peggy Ashcroft - Hilda
John Mills - Jim
Robin Houston
James Russell 
David Dundas 
Matt Irving

Musik i filmen
When the Wind Blows, framförd av David Bowie
Folded Flags, framförd av Roger Waters
The Fallout, framförd av Roger Waters
Towers of Faith, framförd av Roger Waters

Externa länkar

Filmer 1986
Brittiska animerade filmer
Animerade filmer 1986
Tryggare kan ingen vara ...

Tryggare kan ingen vara ... är en svensk TV-serie i fyra delar från 1984 regisserad av Carin Mannheimer.

Handling 
Kaj hämtar Berit och barnen, för familjen ska flytta in i en lägenhet i Göteborg. I staden finns jobben, havet och allt det nya, men det nya livet är skört och familjen far illa.

Om serien 
Serien hade TV-premiär den 9 januari 1984. I januari 2014 publicerades serien i SVT:s Öppet arkiv för första gången.

Rollista i urval 

Solveig Ternström – Berit Hansson 
Micha Gabay – Kaj Hansson 
Anton Glanzelius – Patrik Hansson, Berits och Kajs son 
Barbro Kollberg – fru Lindberg, Berits mor 
Gunilla Nyroos – Lisa Berglund, socialsekreterare 
Evert Lindkvist – Gösta, Kajs suparkompis 
Gerd Hegnell – Lena, familjehemsinspektör 
Martin Berggren – Lasse, familjehemsförälder 
Wiveca Warenfalk – Susanne, familjehemsförälder 
Roland Hedlund – Bengt, familjehemsförälder 
Rune Turesson – barnpsykiater 
Sten Ljunggren – busschaufför 
Agneta Ahlin – socialarbetare 
Barbro "Babben" Larsson – grannfru 
Lennart Hjulström – Lisas bekant 
Inga Ålenius – sköterska på psyket 
Brit Ångström – psykpatient 
Else-Marie Brandt – den nya grannen i Anettes lägenhet

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska TV-serier från 1980-talet
TV-seriestarter 1984
TV-serieavslutningar 1984
Svenskspråkiga TV-serier
Tryggare kan ingen vara (film, 1980)

Tryggare kan ingen vara är en svensk kortfilm från 1980, regisserad och skriven av Roy Andersson. Den är 24 minuter lång och producerades av Andersson, Anders Weinar, Jonas Broström och Torsten Sundberg.

Det är en informationsfilm om barnolyckor och beställdes bland andra av Trygg-Hansa.

Externa länkar
 

Filmer 1980
Tryggare kan ingen vara
Filmer i regi av Roy Andersson
Tryggare kan ingen vara (olika betydelser)

Tryggare kan ingen vara kan syfta på

 psalmen Tryggare kan ingen vara
 ett flertal filmer, som fått sitt namn från psalmen
 den svenska kortfilmen Tryggare kan ingen vara från 1980
 den svenska TV-serien Tryggare kan ingen vara ... från 1984
 den brittiska animerade filmen Tryggare kan ingen vara från 1986
 den svenska filmen Tryggare kan ingen vara ...... från 1993

Se även 
 Friare kan ingen vara