kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
T-Röd

T-Röd är ett varumärke tillhörande Kemetyl. T-Röd är 95-procentig denaturerad etanol (teknisk sprit) avsedd till bland annat fläckborttagning och spritkök. Den är svagt rödfärgad (rosa) och säljs i polyetenflaska. Förutom etanol ingår metyletylketon, aceton, etylacetat och bitrex. Alla ämnen utom etylacetatet har en otrevlig smak men metyletylketon bildar även en azeotrop med etanol och är därför omöjlig att separera med en vanlig destillation och etylacetat har en kokpunkt som ligger väldigt nära etanols och är därför också svår att separera.

Det har konstaterats att T-Röd används som berusningsmedel i liten utsträckning, främst av personer som utsatt kroppen för det under en längre period för att uppnå en viss immunitet mot denatureringsmedlet.

T-Röd är en brandfarlig vara av klass 1.

Källor

Bränslen
Lösningsmedel
Svenska varumärken
Tocantins (delstat)

Tocantins är en delstat i Brasilien. Folkmängden uppgår till cirka 1,5 miljoner invånare. Huvudstad är Palmas, och andra stora städer är Araguaína och Gurupi. Delstaten bildades 1988 då området bröts ut från Goiás. Klimatet är tropiskt och de viktigaste näringarna är jordbruk och boskapsuppfödning. Staten har 0,75% av den brasilianska befolkningen och producerar 0,5% av landets BNP.

Ekonomi 

Tjänstesektorn är den största komponenten av BNP på 59,9%, följt av industrisektorn på 27,2%. Jordbruk motsvarar 12,9% av BNP (2004). Tocantins export: sojaböna 89,2%, nötkött 10,5% (2002). Tocantins ekonomi är baserad på en aggressiv expansjonistisk modell för agroexport och präglas av på varandra följande register över primära hyperöverskott: exporten avslöjar sin starka lantbruk inom jordbruket. Efter exemplet med grannstaterna (Mato Grosso och Goiás) blir det en viktig spannmålsproducent (soja, majs, ris).

Andel av den brasilianska ekonomin: 0,4% (2005).

Bruttovärdet för statens jordbruksproduktion beräknades till mer än R $ 7,6 miljarder under 2019.

Tocantin är den största producenten av sojabönor i norra Brasilien. Under skörden 2019 skördade Tocantins 3 miljoner ton.

Staten skördade staten nära 1 miljon ton majs 2019.

År 2019 var Tocantins ledande inom ris-produktionen i norra regionen och blev den tredje största producenten i Brasilien.
Skördade mer än 670 tusen ton under skörden 2016/2017.

För ananas var Tocantins 2018 den sjätte största producentstaten i Brasilien, med 69 miljoner frukter.

År 2019 var statens boskapsbesättning 8 miljoner djur.

Inom industriområdet hade Tocantins en industriell BNP på 4,5 miljarder dollar 2017, vilket motsvarar 0,4% av den nationella industrin. Det finns 30 234 anställda inom branschen. De viktigaste industrisektorerna är: Byggande (34,1%), Industriella tjänster för allmänt bruk, såsom el och vatten (28,4%), livsmedel (22,5%), icke-metalliska mineraler (5,2%) och kemikalier (1,5%). Dessa 5 sektorer motsvarar 91,7% av statens industri.

Dess industri är främst jordbruksindustri, centraliserad i sex distrikt belägna i fem polstäder: Palmas, Araguaína, Gurupi, Porto Nacional och Paraíso do Tocantins. Branschen är fortfarande liten och fokuserar främst på egen konsumtion.

Inom den tertiära sektorn (handel och tjänster) är den huvudsakliga verksamhet koncentrerad till huvudstaden Palmas och även i städerna som ligger på sidan av huvudvägen Belém-Brasília (BR-153 och BR-226). Denna motorväg är avgörande för Tocantins, eftersom den skär staten från norr till söder och möjliggör en bättre prestanda i den ekonomiska tillväxten i städerna som ligger vid dess bredder och fungerar som ett lager för vägtransporter och tjänster för resenärer. Dessutom underlättar Belém-Brasília Highway även produktionsflödet från Tocantins till andra stater och till hamnar vid kusten.

Källor

Brasiliens delstater
OSS i olympiska spelen

OSS (Oberoende staters samvälde) deltog i olympiska spelen efter Sovjetunionens upplösning. OSS tävlade dock inte som ett eget lag. OSS och Georgien tävlade tillsammans under benämningen förenade laget (franska: Equipe unifée), förkortat EUN. Laget bildades för att göra det möjligt för idrottsmän från den i slutet av 1991 upplösta Sovjetunionen att delta i olympiska vinterspelen 1992 i Albertville och olympiska sommarspelen 1992 i Barcelona. Laget ersatte även Sovjetunionen i fotbolls-EM och ishockey-VM. Laget bildades för att nationella olympiska kommittéer inte var bildade eller hunnit bli medlem i IOK, åtminstone vid Vinter-OS, och för att Sovjetunionen var kvalificerade via kvalturneringar och liknande i flera lagsporter.

Under de olympiska spel som förenade laget deltog, var det väldigt framgångsrikt. Laget vann bland annat OS-guld i ishockey 1992. Då OSS ännu inte hade någon egen flagga, tävlade laget under OS-flaggan.

Deltagande stater 
När Sovjetunionen upplöstes 1991, blev dess 15 sovjetrepuliker självständiga stater. 11 av dessa bildade OSS i december 1991, och Georgien gick med 1993. Trots att Georgien ännu inte hade gått med, var det dessa 12 nationer som deltog som Förenade laget i OS och EM- och VM-slutspel under 1992. Efter 1992 skapade de före detta sovjetrepublikerna egna nationella olympiska kommittéer, och kunde sedan tävla som enskilda länder.

De baltiska staterna, Estland, Lettland och Litauen, var aldrig en del av OSS, och tävlade som självständiga nationer redan 1992.

Medaljer efter sommarspel

Medaljer efter vinterspel

Andra tävlingar 
 OSS och Georgien deltog även i herrarnas EM i fotboll 1992 som förenade laget. Se även Sovjetunionens herrlandslag i fotboll.
 OSS:s ishockeylandslag deltog i VM 1992. Se även Sovjetunionens herrlandslag i ishockey.
 Laget deltog också i Russian Government Cup i bandy för herrar 1992, som utfyllnadslag, en turnering där även Ryssland deltog.

Se även 
 OSS i olympiska sommarspelen 1992
 OSS i olympiska vinterspelen 1992
 Sovjetunionens herrlandslag i fotboll
 Sovjetunionen i olympiska spelen
 Sovjetunionens ishockeylandslag

Landslag
Sportåret 1992
Förenade laget i olympiska spelen
Olympiska sommarspelen 1992
Olympiska vinterspelen 1992
Y-kromosoms-Adam

Y-kromosoms-Adam är den manliga motsvarigheten till Mitokondrisk Eva inom den mänskliga genetiken – den senaste anfadern från vilken alla nu levande mäns Y-kromosomer härstammar. Till skillnad från övriga kromosomer ärvs Y-kromosomen enbart på den manliga sidan från far till son, på liknande sätt som mitokondriskt DNA enbart ärvs via modern till alla hennes barn, eftersom spermiens mitokondrie-DNA finns i halsstycket som tillsammans med svansen bryts av efter att spermiens huvud trängt genom äggskalet. Mannens X-kromosom i de fall han får en dotter för därför inte vidare hans mitokondrie-DNA, som han fått från sin mor. En kvinnas mitokondrie-DNA förs därför inte heller vidare om hon enbart får söner. Det könsbundna genetiska materialet hos dessa söner kommer i helhet från fadern som fått det från sin far.

Y-kromosoms-Adam är den sista manliga förfadern till alla människor om man enbart går tillbaka via den manliga sidan, far, farfar, farfars far etc. Detta är inte samma sak som senaste gemensamma förfadern till alla människor, vilket man får om man även räknar med mödernesidan. Att en sådan Y-kromosoms-Adam (liksom mitokondrisk Eva) har existerat är helt säkert, vilket kan visas rent matematiskt.

Det finns alltså, och har alltid funnits (eller i alla fall lika länge som Y-kromosomen själv) en individ som kan kallas Y-kromosoms-Adam, men identiteten på denna individ har varierat över tiden. Dagens Y-kromosoms-Adam beräknas, utgående från uppskattningar om den mutationsfrekvensen i Y-kromosomen, och har ansetts ha levat för mellan 60 000 och 90 000 år sedan. Emellertid indikerar en avvikande Y-kromosom som upptäcktes år 2013 att Y-kromosoms-Adam kan ha levat för 340 000 år sedan.

Även om några av deras efterlevande uppenbarligen kände varandra väl, så är alltså denne Adam och mitokondrisk Eva, som beräknas ha levat mellan 150 000 och 200 000 år sedan, åtskilda från varandra med tusentals generationer. Baserat på DNA-analyser och jämförelser mellan nu levande människor anses både Y-kromosoms-Adam och mitokondrisk Eva ha levat i Afrika. Detta är en del av den s.k. ut ur Afrika-hypotesen.

Se även 
 Mitokondrisk Eva
 Haplogrupp

Referenser 

Evolutionsbiologi
Populationsgenetik
Hyakutakes komet

Hyakutakes komet är en komet som passerade nära jorden 1996. Den passerar jorden vart 110 000 år och upptäcktes av Yuji Hyakutake, en japansk amatörastronom den 30 januari 1996.

Referenser

Externa länkar 

Icke-periodiska kometer
Astronomiska upptäckter av japanska astronomer
Astronomiska upptäckter 1996
WP:Projekt Japan
Ebba von Sydow

Ebba Mary Matilda Kleberg von Sydow, född von Sydow den 18 februari 1981 i Göteborg, är en svensk journalist, programledare, chefredaktör och författare.

Biografi

Uppväxt 
Ebba von Sydow föddes i Älvsborgs församling i Göteborg och växte upp i stadsdelen Örgryte. Hon gick på Göteborgs högre samskola och studerade senare journalistik vid University of Massachusetts i Boston. Efter det bedrev hon under en tid juridikstudier för att därefter ägna sig åt journalistik på heltid.

Karriär 
von Sydow har arbetat som frilansjournalist, musikredaktör för SR P3 samt varit krönikör och modeansvarig för tidningen Expressen där hon även relanserat bilagan "Fredag" som ansvarig redaktör. I oktober 2005 blev hon chefredaktör på landets största tidning för yngre kvinnor, Veckorevyn (Bonnier Tidskrifter); von Sydow blev då den yngsta chefredaktören för tidningen genom tiderna. I april 2007 blev hon chefredaktör för Veckorevyn.com, för att utveckla och forma en modell för att ta magasinet ut på nätet. 

von Sydow grundade och startade framgångsrikt bloggalan Blog Awards. 2009 övergick hon till att arbeta med andra projekt inom Bonnierkoncernen. I januari 2010 slutade von Sydow vid koncernen för en tjänst på SVT som innehållsansvarig redaktör och även programledare för Det kungliga bröllopet. Hösten 2010 fick hon en position som programledare för Go'kväll i SVT, samt för att arbeta med programutveckling inom SVT. Hösten 2010 sändes även modeprogrammet Ebbas stil på SVT. Hon var en av programledarna i SVT's direktsändningar av Nobelfesten tre år i rad 2012–2014. 2015 slutade von Sydow på SVT. von Sydow har tävlat i På Spåret tillsammans med Stefan Holm. von Sydow har flera gånger deltagit i Alla mot alla med Filip och Fredrik.   

von Sydow har tillsammans med kollegan Emilia de Poret skrivit boken Säker stil. Tillsammans driver de även Säker stil-podden. Utöver denna podd har von Sydow startat Ebbas Gravidpodd, vilken är en ljudvariant av Ebbas Gravidbok.

Familj 

von Sydow är dotter till skeppsmäklaren Oscar von Sydow (född 1950) och allmänläkaren Helen von Sydow (född Svärd 1952). Hon har två syskon, den äldre systern Amy von Sydow Green, som är läkare och bor i USA, och den yngre brodern August von Sydow. Hennes farfar var skeppsredaren Kristian von Sydow (1917–2008) och farmor var kommunfullmäktigeledamoten Marie-Christine von Sydow (född J:son-Broström). von Sydows farfars far Oscar von Sydow var statsminister under expeditionsministären år 1921. 

von Sydow är sedan 29 januari 2011 gift med Johan Kleberg och de har tre barn tillsammans: en dotter född 2011 och två söner födda 2013 respektive 2017.

Bibliografi 

 (med Amy von Sydow Green)

 (med Amy von Sydow Green)
 (med Emilia de Poret)
 (med Amy von Sydow Green)
 (med Emilia de Poret)

Referenser

Källnoter

Källor

Externa länkar 

 
 
 
 "Karriärist i Chloéstövlar" - intervju i Svenska Dagbladet 16 oktober 2005.

Svenska journalister under 2000-talet
Svenska chefredaktörer
Svenskspråkiga författare
Svenska musikredaktörer
Födda 1981
Kvinnor
Levande personer
Ebba von Sydow
Författare från Göteborg
Journalister från Göteborg
Tage

Tage eller Thage är ett mansnamn med danskt ursprung (Taki). Det kommer ur verbet taka - "taga" och har ursprungligen använts som binamn med betydelsen "mottagare", "borgensman" (den som övertager). En annan teori säger att det skulle betyda "uthållig".

Namnet har använts i Skåne sedan 1400-talet, men blev inte allmänt spritt i Sverige förrän på 1900-talet. Sin största popularitet hade det fram till och med 1930-talet men blev därefter ovanligt. Efter sekelskiftet har dess frekvens dock på nytt ökat. Det fanns 31 december 2009 totalt 13 885 personer i Sverige med förnamnet Tage/Thage, varav 4 993 hade det som tilltalsnamn. 2003 fick 112 pojkar namnet, varav 33 fick det som tilltalsnamn. I Finland fick 836 pojkar namnet mellan åren 1900-2016.

Namnsdag: 3 augusti (sedan 1901)

Personer med namnet Tage 
 Tage Aurell, författare
 Tage Danielsson, komiker
 Tage Ekfeldt, friidrottare
 Tage Erlander, politiker (S), statsminister 1946-1969
 Tage Fahlborg, kanotist, OS-brons 1936
 Tage Flisberg, bordtennisspelare, VM-silver 1954
 Tage Magnusson, politiker (M), f.d. andre vice talman
 Thage Nordholm, målare
 Thage G. Peterson, politiker (S), f.d. statsråd, f.d. talman
 Tage Skou-Hansen, dansk författare
 Thage Sönegård, friidrottare
 Tage William-Olsson, arkitekt
 Tage Thompson, kanadensisk-amerikansk ishockeyspelare

Se även 
Tages, svensk popgrupp
Tage är även ett annat namn för leken tafatt

Noter 

Förnamn
Mansnamn
Svenska mansnamn
Svenska förnamn
Purpurhjärtat

Purple Heart, formellt Purple Heart Medal (svenska: Amerikanska Purpurhjärtats medalj) är en amerikansk krigsdekoration som tilldelas soldater som blivit sårade/dödade i krigstjänst. 

Det är ett silverhjärta med en avbildning av George Washington, som hänger i ett purpurfärgat band med vita kanter. Utmärkelsen infördes 1932 och retroaktivt, från och med 5 april 1917, fick alla som sårats i strid i amerikansk tjänst rätt att bära Purpurhjärtat. Purpurhjärtat är en av USA:s äldsta medaljer.

I andra världskriget delades 1 076 245 purpurhjärtan ut till amerikanska soldater.

Se även
 Försvarsmaktens medalj för sårade i strid (Sverige)

Referenser

Externa länkar

Purple Heart
Priser och utmärkelser instiftade 1932
Rindö redutt

Rindö redutt är en redutt (befästning) på Rindö utanför Vaxholm i Stockholms skärgård. Den är belägen på öns västra udde och byggdes för att komplettera Vaxholms kastell vid försvaret av inloppet till Stockholm via Kodjupet och Norra Vaxholmsfjärden i norr. Genom reduttens höga placering på udden kunde man både behärska sektorn i norr och nordost samt beskjuta vattnet intill kastellet med kanoneld. Till Rindö redutt hörde även försvarsverket 12:e batteriet från 1870-talet. Sedan 1935 är Rindö redutt klassad som byggnadsminne och förvaltas av Statens fastighetsverk.

Byggnad

Fästningen ritades av fortifikationsingenjören Johan af Kleen och uppfördes under åren 1858–1863. Redutten domineras av donjonen (logement inrättat för strid), vars huvudfasad är riktad mot nordväst. Byggnadens fasad mot innergården är uppförd av tegel medan gavlarna och fasaden mot havet består av granit. I sydväst tillsluts borggården av en spärrmur medan resterande sidor omges av vallar och en djup grav. Utanför dessa återfinns en fältvall med svårforcerade sprängstenar som ibland placerats på högkant för att skydd vid en invasion. De fick samma funktion som första världskrigets draktänder.

Reduttens två kaponjärer medgav eld längs hela försvarslinjen. Dessa två tidstypiska utskjutande försvarsverk var de första i sitt slag som byggdes i Sverige. Kaponjären på huvudfasaden täcker densamma, medan den andra nere i graven i söder täcker den sydöstra graven.

Efter skjutproven 1872 mot Vaxholms kastells nybyggda murar, då pansarbåten HMS Hildur med sina moderna kanoner sköt igenom desamma, försågs anläggningen på Rindö med nytt batteri beläget framför själva redutten (12:e batteriet). Batteriet var genom sin delvisa nedsprängning i berget och med sina fyra 15,2 cm kanoner m/98B under pansarkupoler det första i sitt slag som byggdes i landet. Man hade då redan påbörjat byggandet av det modernare fortet Oskar-Fredriksborg vid det nu muddrade Oxdjupet på östra delen av ön.

Avveckling
Genom försvarsbeslutet 1925, som syftade till nedrustning, utgick Vaxholms inre försvarslinje ur krigsorganisationen. Härmed förlorade befästningarna på Rindö sin funktion. Rindö redutt var bestyckad och hade manskap förlagd inom sina murar fram till 1940-talet. Under efterkrigstiden tjänade redutten som militärt förråd. 12:e batteriet avvecklades 1933 och tre av batteriets fyra pjäser flyttades till 15,2 cm-batteriet på Landsort där de tjänstgjorde från 1938 till slutet av 1960-talet.

Bilder

Referenser

Noter

Källor
 
 SSV- Rindö Redutt

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Vaxholms kommun
Stockholms skärgård
Stockholms fasta försvar
Befästningar i Sverige
Lekë Matrënga

Lekë Matrënga (Luca Matranga), född 1567 i Piana degli Albanesi, en stad i Italien, död den 6 maj 1619, ortodox prästman och arberesjisk (albansk) författare.' Bibliografi 
 La "Dottrina cristiana" albanese di Luca Matranga.'' 1964 (Medarbetare:Matteo Sciambra)

Se även
Albansk litteratur

Källor

Fotnoter 

Albaner
Arberesjer
Albanskspråkiga författare
Personer i Italien under 1500-talet
Personer i Italien under 1600-talet
Födda 1567
Avlidna 1619
Män
Korkskruv

Korkskruv är ett köksredskap vridet som en spiral som används för att öppna flaskor som förseglats med kork, vanligtvis vinflaskor. Korken sitter stadigt fast i flasköppningen och kan kräva ansträngning att få upp. Det finns många modeller av korkskruven; från den enklaste till sådana med hävstänger till öppnare som drivs med en övertrycksprincip.

Ordet korkskruv är belagt i svenskan sedan 1735.

Klassisk modell 
Korkskruven består av en spetsig, helixformad metallskruv fäst vid ett handtag, som gör att användaren kan få ett stadigt grepp om korkskruven. Öppnaren skruvas ner genom korken som därefter dras upp med ren muskelkraft.

Alternativa modeller med hylsa eller en flexibel flaskomslutare finns också. Där är skruven omgiven av en hylsa i plast som läggs om flaskhalsen. Hylsan tjänar som handtag för ena handen, den andra handen skruvar korkskruven ner i korken. Vid ett visst läge har skruven skruvat sig ner tillräckligt långt genom korken och övergår då, med samma rörelse, att lyfta upp korken ur flaskan.

Fickmodell 
Hopfällbar modell för att enklare kunna bäras i exempelvis en ficka. Kallas även hovmästar- eller kyparmodell då professionella kypare och sommelierer ofta använder denna typ. Modellen består av ett handtag som korkskruven fälls ut ifrån. Ofta finns även ett flaskstöd som kan läggas an mot flaskhalsens kant och kan sedan användas som hävstång, ibland i två steg, samt en liten kniv för att skära genom folien som kan omge flaskans kork.

Hävarmsmodell 
Den klassiska hävarmsmodellen består av en metallkropp som sättas an mot flaskhalsen, en skruv i metall, som när den skruvas ner i korken lyfter upp två metallvingar. När skruven skruvats ner i korken används vingarna för att med hävstångsprincipen dra upp korken ur flaskan. Denna modell kräver mindre ansträngning än en klassisk modell, men har nackdelen av att bli vinglig då man måste använda båda händerna för att trycka ner vingarna.

Portvinsmodell 
En annorlunda modell som inte använder sig av en skruv, är portvinsöppnaren. Den har två tunna metallblad som man pressar ner längs med korken. Därefter vrids korken upp med hjälp av handtaget. Denna modell är bra för gamla, sköra korkar.

Modell utan vridmoment 
Denna modell ser ut som en tång, där det undre handtaget läggs om flaskhalsen. Man klämmer därefter åt det övre handtaget och skruven vrids ner i flaskan och dras upp i samma rörelse.

Se även
Korkskruvar (en frisyr)

Referenser

Externa länkar 

  skapat av Tekniska museet
Köksredskap
Vin
Äggskivare

Äggskivare, äggdelare, äggskärare eller äggharpa är ett köksredskap som används för att skiva hårdkokta ägg. Redskapet kan även användas till att skiva andra mjuka råvaror såsom svampar, jordgubbar eller ost.

Konstruktionen består av en hållare med spända stålsträngar, likt en harpa. Det skalade ägget läggs i hållaren, harpan pressas över ägget och skivar det. Syftet är att sekundsnabbt kunna skiva ett helt hårdkokt ägg i tunna skivor.

Äggskivaren uppfanns troligtvis av den tyska entreprenören Willy Abel i början av 1900-talet och var ett av de mest framgångsrika massproducerade föremålen 1909. Abel tog även patent på brödskivaren och det hjärtformade våffeljärnet, bland mycket annat.

Referenser 

Köksredskap
Dandy

En dandy kom till på 1700-talet i London och Paris, med lite olika utföranden. I London är en "dandy" en man från medelklassen som försöker lura sin omgivning att han tillhör aristokratin med sin klädstil och elegans. På den tiden var det inte heller ovanligt att man ville verka lite ”fransk” och världsvan. En viss överdrivenhet i klädstilen och i sitt uppförande är ett typiskt kännetecken för en dandy. Dandy används ofta synonymt med snobb.

Historik
Redan mot slutet av 1700-talet anslog dandyn tonen i modet. Ett av de viktigaste inslagen i en dandys klädedräkt var den svarta jacketten och cylinderhatten. En genuin dandy karakteriserades av kallblodighet, hövlig näsvishet, nonchalans, kall sarkasm, ironi, god smak och elegans. 

Kejsar Napoleons svåger, Joachim Murat (1767–1815; gift med Napoleon I:s yngre syster Caroline Bonaparte; marskalk; år 1808 av Napoleon utnämnd till konung av Neapel) omnämndes i England som The Dandy King på grund av hans förkärlek för prydnader och dekorationer.

På engelskan har dandy även betydelsen "finfint", "toppen" (vardagligt språk sedan cirka 1785 enligt Dictionary of American slang). Ordet dandy förekommer också i en populär amerikansk folkmelodi från mitten av 1700-talet – "Yankee Doodle Dandy" och 1942 vann skådespelaren James Cagney en Oscar för sin roll i filmen med samma namn. Bandet The Kinks har även en låt som heter "Dandy", från Face to Face där de driver med stilen.

Exempel 
 Den förste kände dandyn var George Bryan Brummell (1778–1840), känd som Beau Brummell. Han var god vän till prinsen av Wales, sedermera kung Georg IV av Storbritannien, och det sägs att prinsen i timmar kunde se på när Beau Brummell klädde sig, för att utröna hemligheten bakom hans ofelbara smak.
 Jacques d'Adelswärd-Fersen
 Oscar Wilde, den irländske författaren, var en annan känd så kallad dandy. 
 Lord Byron
 Charles Baudelaire
 Andy Warhol

Se även 
 Grilljanne
 Incroyables et Merveilleuses
 Den store Gatsby
 Den döende dandyn

Referenser

Modehistoria
Stereotyper och arketyper
Mode under 1800-talet
Mark Warner

Mark Robert Warner, född 15 december 1954 i Indianapolis, Indiana, är en amerikansk politiker (demokrat). Han representerar delstaten Virginia i USA:s senat sedan 2009. Han var Virginias guvernör från 2002 till 2006.

Biografi
Warner utexaminerades 1977 från George Washington University. Han avlade 1980  juristexamen vid Harvard Law School. Han var sedan medarbetare till senator Christopher Dodd och var med om att grunda företaget som senare blev Nextel. Han investerade även i andra företag inom telekommunikationsbranschen och hans förmögenhet växte. Han gifte sig 1989 med Lisa Collis.

Warner var ordförande för demokraterna i Virginia 1993-1995. Han utmanade sittande senatorn John Warner (inte släkt) i senatsvalet 1996 och förlorade valet med 47,4% av rösterna mot 52,5% för John Warner.

Warner efterträdde 2002 Jim Gilmore som guvernör i Virginia. Han efterträddes 2006 av partikamraten Tim Kaine. John Warner ställde inte upp till omval i senatsvalet 2008. Mark Warner vann valet med 65% av rösterna mot 34% för Jim Gilmore.

Warner har identifierats som en radikal centrist,som arbetar för att främja kompromisser i senaten.

Från och med år 2015, var han den rikaste amerikanska senatorn.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Ledamöter av USA:s senat från Virginia
Guvernörer i Virginia
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Amerikanska politiker under 2000-talet
Personer från Indianapolis
Födda 1954
Levande personer
Män
Alumner från George Washington University
Alumner från Harvard Law School