kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Air Canada

Air Canada är Kanadas största flygbolag, med huvudkontor i Montréal, samt betydande flygtrafiknav i Toronto och Vancouver. De flyger med flygplan tillverkade av Boeing, Airbus och Embraer.

Historik 
Air Canada skapades som dotterbolag till det statliga järnvägsbolaget Canadian National Railway (CNR), 10 april 1937. Bolaget fick namnet Trans-Canada Airlines (TCA). Den 1 september 1937 flög det första flygplanet, från Vancouver till Seattle i USA, med två passagerare och post.

I takt med att flygtrafiken ökade så kom också krav på att modernisera det statliga kanadensiska flygbolaget. 1964 lades ett statligt förslag på ett namnbyte till "Air Canada" och skapandet av ett mer modernt flygbolag. 1 januari 1965 fick bolaget sitt nuvarande namn.

1989 blev Air Canada helt privatägt.

1997 blev Air Canada en av de första medlemmarna i flygbolagsalliansen Star Alliance. 2 september 1998 började den första flygbolagsstrejken i Air Canadas historia.

Januari 2000 köpte Air Canada det näst största kanadensiska flygbolaget, Canadian Airlines. Air Canada blev vinnare av utmärkelsen "Nordamerikas bästa flygbolag" på 2005 års World Airline Awards.

2001 skapades det regionala flygbolaget Air Canada Jazz genom konsolidering av flera flygbolag.

Flotta 
Så här såg Air Canadas flotta ut i augusti 2009

Incidenter 
 2 juni 1983 var en Douglas DC-9 från Air Canada på väg från Dallas till Toronto med 41 passagerare. Planet tvingades nödlanda på Cincinnati/Northern Kentucky International Airport på grund av en brand som startade inne på en av flygplanets toaletter. 23 personer omkom i flygplanet.
 23 juli 1983 fick en Boeing 767 helt slut på bränsle upp i luften. Planet var på väg från Montreal till Edmonton med 61 passagerare. Planet gjorde en nödlandning utan motorer i staden Gimli utanför Winnipeg i Manitoba. Ett stort problem var att planet inte kunde fälla ut bromsklaffarna vid landning. Ett annat problem var att noshjulet inte fälldes ut ordentligt.

Referenser

Externa länkar 
Air Canadas webbplats

Flygbolag bildade 1937
Kanadensiska flygbolag
Star Alliance
Företag i Montréal
Earl av Montrose

Flera personer i den skotska släkten Graham har burit titeln earl av Montrose:

John Graham, 3:e earl av Montrose
James Graham, 5:e earl av Montrose

Skotska adelstitlar
Air New Zealand

Air New Zealand är ett flygbolag från Nya Zeeland. Flygbolaget stardades den 26 april 1940 och namnet var då TEAL, Tasman Empire Airways Limited. 

Den första flygningen skedde den 30 april 1940 mellan Sydney i Australien och Auckland, Nya Zeeland. Flygplanet hade tio passagerare. Resan mellan Sydney och Auckland tog hela 7 timmar och 30 minuter. Flygplanet var registrerat som ZK-AMA och hette "Aotearoa".

Flygbolaget har världens längsta flygförbindelse (med mellanlandning men samma plan), flighterna NZ1 och NZ2 mellan Auckland och London via Los Angeles, som är 19270 km lång. I ett antal år fram till mars 2013 var detta det enda flygbolag där man kunde flyga jorden runt med samma bolag, eftersom rutten Auckland – London via Hongkong fanns tills då.

Flygbolaget ingår i Star Alliance liksom SAS. De flygplatserna där man kan byta mellan SAS och Air New Zealand är London, Los Angeles, Tokyo och Shanghai.

Flotta

Nuvarande Flotta
Air New Zealand och dess dotterbolag har följande flygplan i flottan (Januari 2015).

Historik Flotta
Detta är en lista över tidigare använda flygplan.

Källor

Externa länkar 

Nyzeeländska flygbolag
Star Alliance
Flygbolag bildade 1940
Richard Graham

Richard Graham, viscount Preston, skotsk politiker, född 1648, död 1695, satt 1675-1681 och 1685-1688 i underhuset, där han tillhörde de protestantiske högtories, blev 1680 skotsk peer (viscount Preston) och var 1682-1685 utomordentligt sändebud i Frankrike.

Graham blev 1685 en av regeringspartiets ledare i underhuset, 1688 lordpresident  och sökte förgäves förmå Jakob II till en moderatare politik. Efter statsvälvningen satt han en tid (mars-oktober 1689) fängslad som misstänkt för jakobitiska stämplingar, men frigavs dock endast för att redan nyårsdagen 1691 ånyo bli häktad, just då han stod i begrepp att med viktiga dokument av högförrädisk art bege sig över till Jakob II i Paris. Han dömdes (17 januari) till döden, men räddade sig genom att ange sina medbrottslingar, benådades i juli och drog sig då tillbaka från det politiska livet.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Födda 1648
Avlidna 1695
Skotska politiker
Alumner från Christ Church, Oxford
Renegater
Män
Ugglan
Folmer Hansen

Folmer Hansen, född 11 juni 1872 i Köpenhamn, död 4 maj 1958 i Hellerup, var en dansk flygpionjär, läkare, kosmopolit och idrottsman (tennis, golf med mera).

Folmer Hansen var son till etatsrådet Gustav Hansen (1843–1912), och studerade grundläggande medicin i London. Efter studierna arbetade han som läkare i London, La Pas och Abessinien. Han hade sedan barnsben ett stort intresse för idrott. Han var med om att introducera tennis till Danmark. Vid det första Danska mästerskapet 1889 vann Hansen titeln. Han vann mästerskapen fyra år i rad och förlorade först 1894, men han återtog titeln 1896 och 1901. I samband med den internationella tennisturneringen i Stockholm 1899 besegrade han kronprins Gustaf i öppningsmatchen. Under vintern 1898 var han med om att bilda Köpenhamns första golfklubb. Vid det första klubbmästerskapet vann Hansen. 

Med stöd av ryttmästare Gustav-Adolph Clauson Kaas åkte han 1909 till Paris för att utbilda sig till pilot vid Henri Farmans flygarskola. Tanken var att han efter utbildningen skulle köpa ett flygplan för uppvisningsflygning. Tyvärr drabbades skolflygplanet av motorfel och Hansens flygutbildning försenades. För att ändå genomföra de utlovade flygningarna engagerade gruppen bakom Hansen den franske piloten Georges Legagneux, som blev den första person som framförde ett motorflygplan i Danmark. Detta skedde 15 juni 1909. Under den månad Legagneux var i Danmark agerade han även lärare och avslutade Hansens flygutbildning.

Källor
Pionjärflygare, tidiga flygförsök i Norden, Jan Waernberg, sid 74-75 ,

Noter

Danska flygpionjärer
Danska tennisspelare
Danska golfspelare
Danska idrottare under 1800-talet
Danska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Köpenhamn
Födda 1872
Avlidna 1958
Män
Miraklet i Valby

Miraklet i Valby är en dansk-svensk dramafilm från 1989  med regi av Åke Sandgren.

Om filmen 
Filmen premiärvisades 6 oktober 1989 på BioTrio i Köpenhamn och Filmstaden 7 i Stockholm.  Vid 1990 års filmgala fick den tre Guldbaggar för bästa film, bästa regi Åke Sandgren och bästa manus Åke Sandgren och Stig Larsson. Bearbetning av manuset gjordes av Søren Kragh-Jacobsen.

Rollista

Jakob Katz – Sven Andersen
Troels Asmussen – Bo
Lina Englund – Petra
Amalie Ihle Alstrup – Hanna, Svens lillasyster
Gregers Reimann – pojken i medeltiden
Jens Okking – Bos pappa
Ingvar Hirdwall – Petras pappa
Karen-Lise Mynster – Lise Andersen, Svens mamma
Mona Seilitz – Petras mamma
Peter Hesse Overgaard-  konfirmationsprästen
Kjeld Nørgaard – ena polisen
Julie Wieth – damen i grillbaren
Lars Bom – andra polisen
Carsten Bang – läraren
Eric Reiss – Petras pappas affärsförbindelse
Poul Hegelund – astronomen i medeltiden
Nis Bank-Mikkelsen   
Waage Sandø – lärare
Mads M. Nielsen – konfirmand

Referenser

Externa länkar
 

Svenska filmer 1989
Danska dramafilmer
Medeltiden i svensk film
Svenska dramafilmer
Guldbaggen för bästa film
Filmer vars regissör belönades med Guldbaggen för bästa regi
Filmer vars manusförfattare belönades med Guldbaggen för bästa manus
Tidsresor på film
Filmmanus av Stig Larsson
Svenska 1980-talsfilmer
Richard Glücks

Richard Glücks, född 22 april 1889 i Odenkirchen, Mönchengladbach, död 10 maj 1945 i Flensburg, var en tysk SS-Gruppenführer och generallöjtnant i Waffen-SS. Från 1939 var han chef för Inspektoratet för koncentrationslägren vilket 1942 kom att ingå som avdelning D i SS-Wirtschafts- und Verwaltungshauptamt (SS-WVHA).

Biografi 
Glücks gick med i Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP) 1930 och blev medlem i Schutzstaffel (SS) 1932. År 1939 efterträdde han Theodor Eicke som ansvarig för myndigheten Inspektion av koncentrationslägren som drev koncentrationslägren och förblev dess chef när myndigheten 1942 inkorporerades i SS-WVHA som Amtsgruppe D. Glücks deltog i införandet av gaskamrar och organiserade även en del av de medicinska experiment som utfördes på lägerfångar.

Kort efter Tysklands villkorslösa kapitulation i maj 1945 begick Glücks självmord genom att bita sönder en cyankaliumampull.

Källor

Externa länkar 

Födda 1889
Avlidna 1945
SS-officerare som begått självmord
Män
Personer från Mönchengladbach
SS-Wirtschafts- und Verwaltungshauptamt
SS-Gruppenführer
Deltagare i slaget vid Somme
Deltagare i slaget vid Verdun
Gerald Graham

Sir Gerald Graham, född 27 juni 1831, död 17 december 1899, var en brittisk general.

Graham kämpade med utmärkelse på Krim (1854-1856) och i Kina (1860), blev 1869 överste och 1881 generalmajor. I det egyptiska fälttåget 1882 förde han andra brigadens första division, bland annat vid Tell-el-Kebir, och 1884 stod han i spetsen för den expedition, som slog mahdisterna vid El-Teb, frånryckte dem Tokar och besegrade dem vid Tamanie, varefter han samma år utnämndes till generallöjtnant. Även 1885 ledde Graham en expedition från Suakim mot Berber och besegrade därunder mahdisterna vid Hasheen.

Källor

Brittiska generaler
Brittiska militärer under 1800-talet
Födda 1831
Avlidna 1899
Män
Ugglan
Søren Kragh-Jacobsen

Søren Kragh-Jacobsen, född 2 mars 1947 i Köpenhamn i Danmark, är en dansk filmregissör, manusförfattare, kompositör och sångtextförfattare.

Regi i urval 
2003 – Sweet Dreams 
1999 – Mifune
1993 – Den korsikanske biskopen
1991 – Rebellerna från S:t Petri
1997 – Ön i Fågelgatan

Filmmanus i urval 
2003 – Sweet Dreams 
1999 – Mifune
1991 – Rebellerna från S:t Petri

Källor 

Danska filmregissörer
Danska manusförfattare
Män
Födda 1947
Levande personer
Personer från Köpenhamn
Sylvester Graham

Sylvester Graham, född 5 juli 1794 i Suffield, Connecticut, som det sjuttonde barnet till en präst, och död 11 september 1851, var en amerikansk nykterhetspredikant, författare och en av de främsta förkämparna för vegetarianismen. Han uppfann 1829 grahamsmjölet och var 1850 medgrundare till American Vegetarian Society.

Biografi
År 1826 prästvigdes Graham. Det så kallade grahamsmjöl
och grahamsbröd har namn efter honom. Enligt Grahams recept från 1829  bakades det  av sammanmalet fint och grovt vetemjöl utan jäst, salt och kryddor. I nutida svenskt språkbruk är emellertid grahamsbröd något annat – ordinärt jäst matbröd bakat med grahamsmjöl.

Grahams anhängare i USA betecknades somn grahamiter, och verkade för en sundare livsföring. De inspirerade andra hälsoprofeter, som till exempel bröderna Kellogg.

Referenser

Noter

Källor
 

Amerikanska präster under 1800-talet
USA:s socialhistoria
Personligheter inom vegetarianism i USA
Män
Födda 1794
Avlidna 1851
Ugglan
Personer från Hartford County
Bo Christensen

Bo Christensen, född Bo Højgaard Christensen född 24 augusti 1937 i Köpenhamn, död 11 april 2020, var en dansk filmproducent.

Producent (i urval)

Källor

Noter

Externa länkar

Danska filmproducenter
Män
Födda 1937
Avlidna 2020
Personer i Danmark under 1900-talet
Personer från Köpenhamn
All Nippon Airways

All Nippon Airways (ANA) är ett av Japans största nationella flygbolag och det näst största, efter Japan Airlines.

Flygbolaget Nippon Helicopter and Aeroplane hette ANA först då flygbolaget grundades, den 27 december 1952. 1953 började både helikopterflyg och passagerarcharter-flyg.

All Nippon Airways var det första flygbolaget som fick Boeing 787.

Flygbolaget har flugit bland annat Boeing och Lockheed L-1011 TriStar.

Incidenter och olyckor
ANA:s första flyghaveri inträffade år 1958 då ett Douglas DC-3 havererade.
1960 gick ännu en DC-3-registrerad förlorad.
1966 havererade en ANA Boeing 727 i Tokyo när den skulle landa och åkte rakt ut i Tokyobukten. Alla passagerare omkom.
Ett ANA YS-11 havererade en kort tid efter.
1999 kapade en man All Nippon Airways Flight 61, och knivhögg piloten till döds. Kaparen fick medhjälp av andra män, inga passagerare kom till skada.

Flotta 

Japanska flygbolag
Flygbolag bildade 1952
Konstantin III (bysantinsk kejsare)

Herakleios Konstantin, Konstantin III, född 3 maj 612, död 641, var bysantinsk kejsare. Son till Herakleios och dennes första maka Fabia Eudokia. Bror till Heraklonas.

Konstantin III var Heraklonas, son till Herakleios och dennes första maka Martina, äldre halvbror. Av politiska skäl betraktade Herakleios de båda som söner till Martina. Konstantin III blev kejsare sedan Herakleios avlidit 641 och det var under hans korta regeringstid som araberna erövrade Egypten. Han dog i tuberkulos efter bara några månader vid tronen vilket gjorde Heraklonas till ensam kejsare. Ett rykte som hävdade att Martina hade låtit förgifta honom gjorde Heraklonas tid vid makten till en politiskt instabil period.

Externa länkar 

Bysantinska kejsare
Födda 612
Avlidna 641
Män
Konstantin III

Konstantin III kan ha flera betydelser:

 Konstantin III, son till Herakleios, bysantinsk kejsare 641.
 Konstantin III, västromersk kejsare 407-411.

Se även
 Konstantin
Philipp Bouhler

Philipp Bouhler, född 11 september 1899 i München, död 19 maj 1945 i Altaussee, var en tysk SS-Obergruppenführer, Reichsleiter och ledamot av den tyska riksdagen.

Bouhler var 1934–1945 chef för partiorganisationen Führerkansliet. År 1939 blev han av Adolf Hitler befullmäktigad för Nazitysklands eutanasiprogram Aktion T4, inom vilket drygt 70 000 vuxna och barn med fysiska och psykiska funktionsnedsättningar dödades.

Biografi 
Bouhler tillhörde en gammal bayersk officersfamilj, studerade några år vid Münchens universitet innan han redan 1921 inträdde i Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiet (NSDAP) och blev redaktör för partiets dagstidning, Völkischer Beobachter. Året därpå blev han Max Amanns ställföreträdare som affärsledare i NSDAP. 1925 blev han själv affärsledare i partiet.

År 1934 utnämndes Bouhler till chef för Führerkansliet i Berlin och var från samma år ordförande i partiets granskningskommission för nationalsocialistisk litteratur. År 1939 utsågs han till ledare för Nazitysklands eutanasiprogram Aktion T4. Tillsammans med bland andra dr Karl Brandt  organiserade han massmordet på drygt 70 000 personer som på grund av fysiska eller psykiska funktionsnedsättningar ansågs ”oönskade” av regimen. Bouhler ledde även det så kallade Kindereuthanasie-programmet, inom vilket tusentals funktionshindrade barn mördades. Två av hans närmaste medarbetare var Leonardo Conti och Viktor Brack.

Kort efter Tysklands villkorslösa kapitulation i maj 1945 greps Bouhler och hans hustru Helena av amerikanska soldater på Schloss Fischhorn i Bruck. Den 19 maj begick hustrun självmord genom att kasta sig ut från ett av slottets fönster, medan Bouhler samma dag tog livet av sig med en cyanidampull när han skulle föras till de allierades interneringsläger i Dachau.

Utmärkelser 
 Järnkorset av andra klassen (första världskriget)
 Såradmärket i svart (första världskriget)
 Bayerska krigsförtjänstkorset av fjärde klassen med svärd
 Hedersärmvinkel (Ehrenwinkel der Alten Kämpfer)
 Blodsorden
 NSDAP:s partitecken i guld
 NSDAP:s tjänsteutmärkelse i brons, silver och guld
 Krigsförtjänstkorset av andra klassen
 Krigsförtjänstkorset av första klassen
 SS Hederssvärd
 Totenkopfring

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1899
Avlidna 1945
Män
Personer från München
Aktion T4
SS-officerare som begått självmord
Mottagare av Blodsorden
SS-Obergruppenführer
Mottagare av Krigsförtjänstkorset av första klassen
Antoine Agénor de Gramont

Antoine Agénor de Gramont (fullständigt namn Antoine Agénor Alfred, prins av Bidache, hertig av Guiche och Gramont), född den 14 augusti 1819 i Paris, död där den 17 januari 1880, var en  fransk diplomat, tillhörande en uråldrig adelssläkt. Han är känd som den mest direkt ansvarige för fransk-tyska kriget.

Gramont genomgick polytekniska skolan och utnämndes 1840 till underlöjtnant, men lämnade redan samma år krigstjänsten. Efter 1848 års revolution slöt han sig till prins Napoleon. Han utnämndes till ministre plénipotentiaire i Kassel (1851), i Stuttgart (1852) och i Turin (1853), till ambassadör i Rom (1857) och i Wien (1861). 15 maj 1870 övertog han utrikesportföljen i kabinettet Ollivier. Hans bana som utrikesminister blev kort, men olycksbringande.

När 6 juli 1870 frågan om prins Leopolds av Hohenzollern-Sigmaringen val till spansk kung bragtes på tal i Lagstiftande kåren, förklarade Gramont under församlingens bifallssorl, att den kejserliga regeringen inte kunde tåla, "att en främmande makt kunde rubba Europas jämvikt samt sätta Frankrikes intressen och ära i fara genom att uppsätta en av sina furstar på Karl V:s tron". Att prinsen av Hohenzollern självmant drog sig tillbaka, tillfredsställde inte Gramont, utan han avfordrade preussiske kungen en särskild förbindelse rörande denna sak. Kungens av Preussen vägran att avge en sådan medförde en krigsförklaring från Frankrikes sida. 

Efter fransmännens nederlag vid Woerth måste Gramont, liksom de övriga ministrarna, avgå (9 augusti  1870). Under de följande åren uppträdde han några gånger för att försvara sin utrikespolitik, såsom i arbetet La France et la Prusse avant la guerre (1872) och i några artiklar i "Revue de France" (1878) under pseudonymen "Andreas Memor".

Källor 
 

Frankrikes utrikesministrar
Alumner från École polytechnique
Storkorset av Hederslegionen
Franska hertigar
Franska politiker under 1800-talet
Personer från Paris
Födda 1819
Avlidna 1880
Män
Ugglan
Lagstiftande kåren

Lagstiftande kåren (franska le corps législatif) var under åtskilliga tider namn på hela eller en del av den franska folkrepresentationen.

I 1793 och 1795 års franska författningar benämnes representationen le corps législatif, men i 1799 års författning användes denna benämning endast om en av representationens avdelningar. I 1852 års författning, under Napoleon III, kallades den folkvalda avdelningen av representationen lagstiftande kåren. Den andra, senaten, utsågs av regeringen.

Källor

Frankrikes politiska historia
Ugglan
1793 i Frankrike
Dean Butterworth

Dean "Deano" Butterworth, född 26 september 1976, är en brittisk trummis som spelar i bandet Good Charlotte. Han spelade tidigare med Morrissey.

Källor

Födda 1976
Brittiska trummisar
Män
Levande personer
Skeppsbrott (lek)

Skeppsbrott är en lek som bland annat praktiseras på barnkalas och på idrottslektioner i grundskolan. Leken påminner om tafatt men med skillnaden att även den som nuddar golvet är ute ur leken.

På idrottslektioner genomförs leken vanligen genom att olika gymnastikredskap, exempelvis plintar och mattor tas fram och sprids ut i gymnastiksalen så att det blir möjligt att på flera olika sätt ta sig fram genom salen utan att nudda golvet. Därefter utses en elev som jagar de övriga eleverna och när jagaren lyckas nudda någon annan elev blir den jagare istället. Skeppsbrott är såväl konditionskrävande som utvecklande för balansen och smidigheten. Leken hör vanligen till de mer populära inslagen på idrottslektionerna, särskilt bland de yngre eleverna.

Se även
Skeppsbrott
Inte-nudda-golv

Källor

Fotnoter

Lekar
Sjöfart i fiktion
Frederick William Faber

Frederick William Faber, född 28 juni 1814, död 26 september 1863, var en engelsk präst, först i Church of England och senare i Romersk-katolska kyrkan. 

Faber var 1842-1845 kyrkoherde i Elton i Cambridgeshire, konverterade 1845 och grundade i Birmingham en kongregation, som kallade sig Wilfridianer efter Fabers antagna namn, Wilfrid (och som senare uppgick i oratorianerna under John Henry Newman). 

Faber var stor vältalare och predikant samt mycket produktiv författare. Hans psalmer, Hymns (1861 och 1871), äger högt värde och hör till de mest utbredda inom engelska kyrkan. Han finns representerad i Den svenska psalmboken 1986 med ett verk (nr 285) av okänt årtal, och i Frälsningsarméns sångbok är han representerad med ytterligare en sång.

Psalmer

I The Church Hymn book 1872 är han representerad med sex psalmer. 

Jesus is God, the glorious bands (nr 298) diktad 1862
My God, how wonderful thou art (nr 195) diktad 1849
O Jesus, Jesus, dearest Lord (nr 754) diktad 1848
O paradise! O paradise (nr 1443) diktad 1849
Oh, come and mourn with me awhile (nr 464) diktad 1849
Oh, gift of gifts (nr 676) diktad 1848

Till svenska finns översatt:

Det finns djup i Herrens godhet (Herren Lever 1977 nr 927, Den svenska psalmboken 1986 nr 285). Svensk text av Britt G. Hallqvist 1970 av There's a Wideness in God's Mercy.
Lyss, lyss, min själ (Frälsningsarméns sångbok 1990 nr. 625)
Än lever våra fäders tro (Faith of Our Fathers, 1849) (Psalmer och Sånger 1987, nr 483 översatt 1919 och bearbetad 1928)

Externa länkar
På engelska Wikisource finns Faith of Our Fathers med noter och engelska texten.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Engelska psalmförfattare
Engelska anglikanska präster
Engelska romersk-katolska präster
Alumner från University College, Oxford
Födda 1814
Avlidna 1863
Män
Ugglan
Engelska präster under 1800-talet
Underlöjtnant

Underlöjtnant är den lägsta officersgraden i vissa staters arméer. Den motsvaras i Sverige numera av fänrik. I Finland finns underlöjtnant kvar som den lägsta officersgraden i marinen, men inte i de andra försvarsgrenarna där den motsvaras av fänrik. 

Underlöjtnantsgradens motsvarighet i USA:s flotta är Ensign, i Tysklands flotta Leutnant och i Frankrikes flotta Enseigne de vaisseau de 2ème classe (tilltalas dock med lieutenant). Storbritanniens flotta saknar direkt motsvarighet. Där är den lägsta officersgraden Sub-Lieutenant vilket till rangen motsvarar löjtnant. 

I Sverige var underlöjtnant lägsta officersgrad 1835-1926, i stället för de tidigare graderna fänrik och kornett. Fänrik infördes åter 1914 med samma tjänsteställning som underlöjtnant, från 1926 med lägre tjänsteställning. I normalfallet utnämndes en från officersutbildning examinerad elev till fänrik, medan underlöjtnantsgraden erhölls först när officeren fick en befattning vid ett förband. Därav uttrycken: "fänrik i flottan" resp. "underlöjtnant vid flottan".

Underlöjtnantsgraden avskaffades i Sverige 1937.

Se även
Befäl
Militära grader
Lista över finländska militära grader

Militära grader
Asiana Airlines

Asiana Airlines (koreanska: 아시아나 항공; Asiana Hanggong) är ett av Sydkoreas stora flygbolag. Flygbolagets huvudflygplats är Incheons internationella flygplats
i Seoul.

Asiana Airlines grundades den 17 februari 1988, men först i december 1988 började man flyga, då till Bangkok i Thailand.

Sydkoreanska flygbolag
Star Alliance
Flygbolag bildade 1988
Företag i Seoul
WP:Projekt Korea
Heraklonas

Heraklonas, född 626, död troligen 641, var bysantinsk kejsare februari-september 641. Han var son till Herakleios och dennes andra maka Martina, och halvbror till Konstantin III.

Genom sin mors inflytande blev Heraklonas medkejsare tillsammans med sin halvbror Konstantin III efter deras faders död 641. Efter halvbroderns död i maj samma år blev Heraklonas ensam kejsare. Misstankar om att han tillsammans med sin mor låtit mörda Konstantin III ledde dock snabbt till ett uppror som slutade med att de båda stympades och förvisades. Detta var första gången som en regerande kejsare utsatts för stympning och möjligen en sed som härstammade från den tidens Persien, vilket i så fall innebar att Martina miste sin tunga och Heraklonas sin näsa. Inget mer är känt om Heraklonas öde sedan han störtats från tronen, men man antar att han avled senare samma år. Han efterträddes av Konstantin III:s son Konstans II.

Bysantinska kejsare
Födda 626
Avlidna 641
Män
Bo Bergman (olika betydelser)

Bo Bergman kan avse bland annat:

Bo Bergman (författare), 1869-1967
Bo Bergman (språkvetare), född 1938
Bo Bergman (teknikforskare), född 1943
Bo Bergman (psykiater), född 1950