kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marxist-leninistiska kampförbundet

Marxist-leninistiska kampförbundet (MLK) var det namn som Vänsterns Ungdomsförbund (VUF) antog när det 1970 bröt med Vänsterpartiet kommunisterna (VPK), vars ungdomsförbund det dittills hade varit. En kritisk minoritet lämnade samtidigt förbundet och bildade Förbundet Kommunist. MLK:s fullständiga namn blev så småningom Marxist-leninistiska kampförbundet för Sveriges kommunistiska parti (marxist-leninisterna), eftersom det kom att bli nära lierat med Kommunistiska förbundet marxist-leninisterna (som 1973 bytte namn till Sveriges kommunistiska parti) och slogs samman med detta partis ungdomsförbund Röd ungdom 1983. 

MLK hade en maoistisk inriktning. Av partiprogrammet framgick bland annat:

MLK:s tidskrift hette Stormklockan. Efter brytningen med VPK startade spillrorna av det gamla VUF som fortfarande var lojala mot VPK ett nytt ungdomsförbund, Kommunistisk ungdom. Detta förbunds tidskrift hette också Stormklockan, då VPK och KU ansåg sig ha rätt till namnet. Detta avgjordes till slut i en rättegång till MLK:s fördel.

Två av förbundets tidigare medlemmar var Gudrun Schyman och Göran Skytte.

Se även 
 68-vänstern

Kommunistiska ungdomsförbund
Politiska ungdomsförbund i Sverige
Kommunism i Sverige
Vänsterextremism i Sverige
Maoism
Arto Rautiainen

Arto Tapani Rautiainen, född 30 januari 1968, död 14 maj 2004, var en svensk orienterare.

Han avled hastigt under ett träningspass. Rautiainen är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Klubbar
OK Gipen
OK Flundrehof
Majornas IK
IFK Göteborg

Meriter
Svensk juniormästare i stafett 1985 (Anders Johansson, Anders Järvelä, Arto Rautiainen).
Svensk juniormästare i långdistans 1987.
Svensk juniormästare i nattorientering 1988. 
Militär världsmästare (CISM) 1988.
Nordisk juniormästare i stafett 1988 (Klas Karlsson, Per Ek, Peter Jacobsson, Arto Rautiainen).
Studentvärldsmästare i stafett (Akademiska VM)1990. 
SM-guld 1991 klassisk distans 
SM-guld 1993 kortdistans
Bronsplacering i stafett i öppna nordiska mästerskapen, 1992
Silver stafettvärldcupen 1994
Bronsplacering 1998 SM långdistans
Svensk landslagsman 1992-1994, 1997-1998

Han utmärkte sig också inom ren löpning, genom t.ex. en 11:e placering i Göteborgsvarvet 1990, på tiden 1.10.03 Till Göteborgsvarvets resultat 1990Han upprepade tiden 1995 och hamnade då på plats 34 Resultaten 1995

Källor

Externa länkar 
Alternativets nyhetsartikel om Artos död med kommentarer från familj och andra orienterare från hela världen

Svenska orienterare
Födda 1968
Avlidna 2004
Män
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Orienterare i Majornas IK
Orienterare i IFK Göteborg
Malström

Malström, även kallat tidvattenström, är en kraftig virvelrörelse i vattnet i trånga sund som framkallas av ebb och flod.

Malströmmen skapas då stora vattenmassor kommer in i smala sund och inte hinner rinna tillbaka på grund av ett starkt inflöde. Resultatet blir en vattensamling som med hög kraft rinner tillbaka och skapar stora vattenvirvlar, vortex.

Föremål som kommit in i en malström dras mot vattenvirvelns mitt och sugs där ned under vattenytan. Strömmarna uppnår ibland mycket höga hastigheter och kan då utgöra en fara för att vistas i vattnet.

Etymologi 
Ordet härstammar från det likabetydande holländska maalstroom, och är känt på svenska sedan 1698. Efterledet motsvarar precis det svenska ström som i havsström. Förledet maal- är av osäkert ursprung; på svenska anknyts det ofta till det nordiska ordet (att) mala, men förledet kan möjligen istället vara en omformning av det östfrisiska ordet dwalen, virvla. Företeelsen har sitt ursprung i den mytologiska historien Grottasöngr.

Malström i litteratur
I grekisk mytologi var Karybdis ett monster som förvandlade sig till en malström för att försöka krossa sjömän, däribland Odysseus, mot klippdemonen Skylla. Edgar Allan Poe skapade i novellen "En nedfärd i Malströmmen" (A Descent into the Maelstrom) (1841) en något överdriven föreställning om tidvattenströmmen Moskenstraumen, en kraftig cirkulerande ström utanför Lofoten vid norska kusten. Särskilt i den engelskspråkiga världen har Poes berättelse kraftigt påverkat den allmänna uppfattningen om malströmmar. Stavningen maelstrom, som är i bruk i engelska, har blivit en ofta förekommande beteckning i populärkulturen. Även Jules Vernes skildring i En världsomsegling under havet (1870) har påverkat mångas uppfattning.

Källor

Noter 

Hydrologi
Ugglan
Kenne Fant

Kenne Fant, egentligen Carl Henrik Mikael Fant, född 1 januari 1923 i Strängnäs, Södermanlands län, död 29 maj 2016, var en svensk skådespelare, regissör och författare. Han var bror till George Fant, farbror till Christer Fant och kusin till Gunnar Fant.

Biografi 

Fant studerade vid Dramatens elevskola 1945–1949, efter studierna engagerades han vid Dramaten 1949–1950. Han anställdes som regissör på Nordisk Tonefilm 1952–1962, och blev produktionschef på Svensk Filmindustri (SF) 1962. Han utnämndes till VD på SF från 1963. 1980 avgick han för att bli författare på heltid.

Han utvandrade till Storbritannien, där han bodde i London, och senare till Frankrike, där han bosatte sig i Le Rouret.

Kenne Fant utnämndes 2005 till hedersdoktor vid historisk-filosofiska fakulteten vid Uppsala universitet.

I maj 2009 donerade Kenne Fant det handskrivna originalmanuset till Ingmar Bergmans film Persona till Stiftelsen Ingmar Bergman. Han ville behålla denna "nationalskatt" i Sverige trots att han hade fått ett erbjudande på över 1,5 miljoner kronor.

Monismanienpriset 

År 1975 instiftade Kenne Fant Monismanienpriset efter att han fått mottaga ett kvalitetsstipendium på 124 000 kr av Svenska Filminstitutet för sin film Monismanien 1995 om det fiktiva förtryckarsamhället. Med stiftelsen ville Fant uppmärksamma personer eller organisationer som på något sätt verkat mot åsiktsförtryck och för upplysning om åsiktsfrihetens principer. Monismanienpriset inrättades till Torgny Segerstedt d.ä. minne.

Utgivna böcker
Monismanien 1976
Torkpojken 1977
Ångerstolen 1978
Askberget 1979
Intränglingen 1981
Marie 1983
Utrikesministern 1988
R - Raoul Wallenberg 1988
Alfred Bernard Nobel 1991
Stamfadern 1994
Nära bilder 1997
Biografin Torgny Segerstedt 2006
Vargmänniskan 2008
Patricia B. 2010

Filmografi 
Skådespelare i filmerna:

1947 – Folket i Simlångsdalen
1948 – Ådalens poesi

1949 – Fängelse

Regi (i urval)

 1956 -  I takt med tiden

Filmmanus (i urval)

Teater

Roller (ej komplett)

Regi (ej komplett)

Källor

Noter

Övriga källor
 Lista över pristagare. Privat korrespondens med Göteborgs Nation, Uppsala.
 Dagens Nyheter 2009-05-08 Persona Manus till Bergmanstiftelse.

Externa länkar
FANT, C-H (KENNE) M, direktör, Sthlm i Vem är Vem? / Norrland, supplement, register 1968 / s 628.
Kenne Fant på Svensk Filmdatabas. 
  
 

Svenskspråkiga författare
Svenska filmregissörer
Svenska skådespelare
Alumner från Dramatens elevskola
Personer inom Sveriges näringsliv
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Födda 1923
Män
Personer från Strängnäs
Avlidna 2016
Svenska teaterregissörer
K.K. Downing

Kenneth Keith (K.K.) Downing, Jr., född 27 oktober 1951 i West Bromwich, England, Storbritannien, är en brittisk gitarrist, känd från heavy metal-bandet Judas Priest. Han var en av bandets grundare och var med från starten 1969. 

Den 20 april 2011 tillkännagav K.K. Downing att han lämnade Judas Priest på grund av samarbetssvårigheter och missnöje med bandets management.

Downings gitarrspel är mycket influerat av Jimi Hendrix. Ett av hans viktigaste kännetecken som gitarrist är det flitiga användanden av svajarmen. Han har även gästspelat på en skiva med Violent Storm, Storm Warning (2006), där han även var exekutiv producent.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Brittiska metalgitarrister
Medlemmar i Judas Priest
Män
Levande personer
Födda 1951
Personer från West Bromwich
Marc Okrand

Marc Okrand, född 1948, är en amerikansk lingvist och skaparen av klingonska. Han anlitades av Paramount Pictures för att hitta på ett språk till den utomjordiska rasen klingoner i filmerna Star Trek III, Star Trek V - Den yttersta gränsen och Star Trek VI - The Undiscovered Country. Dessutom hittade han på en del av språket Vulcan för Star Trek II Khans vrede.

Bakgrund
Marc Okrand har skrivit The Klingon Dictionary (1985) som är den grundläggande källan för klingonska. Men han har även skrivit böckerna The Klingon Way (1996) och Klingon for the galactic traveler (1997).

Marc Okrand har doktorerat i lingvistik med en avhandling om det amerikanska indianspråket mutsun. Klingon har hämtat några få drag och ljud från indianspråk, men uppvisar alltför stora skillnader för att kunna sägas vara en variant av något indianspråk. Marc Okrand är fortfarande aktiv i utvecklingen av klingonska.

Okrand har också skapat atlantiska för Disney-filmen Atlantis - En försvunnen värld. Det språket skiljer sig från klingonska genom att vara ett försökt till ett urspråk (proto-språk) - ett språk som skulle kunna vara alla språks moder. Okrand använde sig bland annat av protoindoeuropeiska och protosinotibetanska för att få språket att vara uråldrigt och besläktat med nutida språk.

Referenser

Noter

Externa länkar
Is Klingon an Ohlonean language? A comparison of Mutsun and Klingon

Star Trek
Konstgjorda språk
Män
Amerikanska lingvister
Födda 1948
Levande personer
Språkskapare
Alumner från University of California, Santa Cruz
Alumner från University of California, Berkeley
Klingon Language Institute

The Klingon Language Institute (Klingonska Språkinstitutet) grundades 1991 av Dr Lawrence M Schoen för att föra samman klingonister över hela världen och vetenskapligt utforska det klingonska språket och kulturen.

The Klingon Language Institute är ingen traditionell fan-club för Trekkies (Star Trek fans) utan uppbyggd som en akademisk organisation. Institutet ger ut en tidskrift HolQeD (vilket är klingonska och betyder "språkvetenskap" eller "lingvistik") som utkommer kvartalsvis. HolQeD är indexerad av Modern Language Association och använder sig av referensgranskning av artiklarna.

Organisationen arbetar för att främja och lära ut klingonska. Varje år i augusti arrangerar man en världskongress som oftast hålls i USA (där de flesta klingonisterna finns). 2001 hölls den åttonde världskonferensen emellertid i Bryssel.

Externa länkar
Klingon Language Institute
Klingon as linguistic capital
Klingon and its users - a sociolinguistic profile
Star Trek
Fiktiva språk
Jean-Claude Van Damme

Jean-Claude Van Damme, eg. Jean-Claude Camille François Van Varenberg, född 18 oktober 1960 i Bryssel, är en belgisk-amerikansk kampsportutövare och actionskådespelare.

Van Damme började utöva kampsporter vid 11 års ålder, introducerad av sin far Eugene Van Varenberg. Han började med Shotokan-karate och studerade senare kickboxning, Taekwon-Do och Muay Thai (thaiboxning).

Hans son Kristopher Van Varenberg (född 1987) har spelat sin fars karaktär som ung (eller som dennes son) i flera filmer. Van Damme har ytterligare två barn: Bianca (född 1990) och Nicholas (född 1995).

På grund av sitt ursprung från den belgiska huvudstaden Bryssel (som heter Brussels på engelska) och sin muskulösa kroppsbyggnad kallas han ibland lite skämtsamt "The Muscles from Brussels".

I början av 2000-talet levde han med buddhistiska munkar och gick över till en vegetarisk livsföring.

Filmografi (som skådespelare) 

 1984 - Breakdance the Movie (okrediterad)
 1984 - Monaco Forever
 1986 - No Retreat, No Surrender
 1988 - Bloodsport
 1988 - Black Eagle
 1989 - Cyborg
 1989 - Kickboxer
 1990 - Lionheart
 1990 - Death Warrant
 1991 - Double Impact
 1992 - Universal Soldier
 1993 - Nowhere to Run
 1993 - Hard Target
 1994 - Timecop
 1994 - Street Fighter
 1995 - Sudden Death
 1996 - The Quest
 1996 - Maximum Risk
 1997 - Double Team
 1998 - Knock Off
 1998 - Legionnaire
 1999 - Universal Soldier - Återkomsten
 1999 - Inferno 
 2001 - Replicant
 2001 - The Order
 2002 - Terror Train
 2003 - In Hell
 2004 - Wake of Death
 2004 - Narco
 2006 - Second in Command
 2006 - The Hard Corps
 2007 - Until Death
 2008 - JCVD
 2008 - The Shepherd: Border Patrol
 2009 - Universal Soldier: Regeneration
 2010 - The Eagle Path
 2010 - The Tower
 2011 - Kung Fu Panda 2 (röst)
 2012 - Universal Soldier: Day of Reckoning
 2012 - The Expendables 2
2012 - Six Bullets
 2013 - Welcome to the Jungle
 2013 - Enemies Closer
 2013 - Swelter
 2014 - Full Love
 2015 - Pound of Flesh
2016 - Kickboxer: Vengeance
2018 - Lucas
2018 - Kickboxer: Retaliation
2018 - Black Water
2019 - We Die Young
2020 - Les anges asian dream

Referenser

Noter 

Födda 1960
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Belgiska skådespelare
Män
Levande personer
Skådespelare från Bryssel
Fenomenologi

Fenomenologi (av grekiska fainomenon, det som synes) är en teori och metod inom filosofin, läran om fenomen och väsen. Inom fenomenologin studeras särskilt förhållandet mellan varseblivningen och objekten för varseblivningen, samt söker förklara eller beskriva idéer och väsen för oss, så som de ter sig för oss. (Se Immanuel Kant Das Ding für Uns, "tinget för oss", respektive Das Ding an Sich, "tinget i sig".) Fenomenologin studerar därför inte primärt kausala samband mellan objekt. Poängteras bör att man inom fenomenologisk filosofi inte hävdar att ren kunskap om "tinget i sig" kan nås, eftersom all kunskap medlas via erfarenheten av den, det vill säga "tinget för oss". 

Brukligt är att skilja mellan den moderna fenomenologin med början hos Edmund Husserl, och de tidiga fenomenologerna. Den mest namnkunniga av dessa var Friedrich Hegel (publicerade Andens fenomenologi 1807). Ordet fenomenologi går att följa till 1700-talsmatematikern Johann Heinrich Lambert som använde det om en vetenskap om sken (science of appearances).

Fenomenologin som den har utvecklats idag utgår främst från Husserl. Ett flertal av hans idéer har plockats upp, och fenomenologin är idag spretig; det finns realistiska, konstitutiva, existentialistiska och hermeneutiska fenomenologer. Gemensamt för dem är (1) antireduktionismen, eller om man så vill antinaturalismen. De (2) motsätter sig spekulativt tänkande och upptagenhet vid språket. Det är alltså till tingen själva de vill gå. De är också intresserade av (3) processen, riktningen i medvetandet; vi är medvetande om något. Och de är (4) deskriptiva.

Exempel på olika filosofer som har tillämpat och fördjupat den fenomenologiska metoden är i den realistiska kategorin och deras bidrag är bland annat:
 Adolf Reinach (rättsfilosofi)
 Max Scheler (etik, antropologi)

bland de konstitutiva:
 Aron Gurwitsch (medvetandestudier)

bland de existentialistiska:
 Hannah Arendt (politisk teori)
 Simone de Beauvoir (kön)
 Martin Heidegger (varat och det varande)
 Emmanuel Levinas (etiken efter den andre)
 Maurice Merleau-Ponty (den levda kroppen)
 Jean-Paul Sartre (frihet och val)

och slutligen bland de hermeneutiska:
 Hans-Georg Gadamer (subjektivitet i tolkning)
 Paul Ricœur (bland annat hermeneutik och strukturalism)

Se även 
 Fenomenalism
 Existentialism
 Newsletter of Phenomenology. (online-newsletter)
 Research in Phenomenology. Duquesne Univ. Pr., Pittsburgh Pa 1.1971ff. 
 Studia Phaenomenologica. 

Rörelser inom kunskapsteori
Filosofiska teorier
Termer inom litteraturvetenskap
Fenomenalism

Fenomenalism är en filosofisk teori om varseblivning. I ontologin menas med fenomenalism att endast de mentala fenomenen existerar. I epistemologin menas istället att det enda vi kan uppnå kunskap om är dessa fenomen, som även kallas sinnesdata. Enligt fenomenalismen är påståenden som innehåller referenser till externa objekt bara förkortade referenser till sinnesdata.

Fenomenalism ska inte förväxlas med fenomenologi.

Se även
Fenomenologi
Kunskapsteoretisk idealism
Solipsism

Filosofiska teorier
Rörelser inom kunskapsteori
Rörelser inom metafysik
Dalbergsån

Dalbergsån är en å på Dalboslätten i Dalsland, vars längd är cirka 110 km inklusive källflöden. De viktigaste källflödena är Krokån och Frändeforsån.

Ån hyser den hotade fisken asp. 

Det finns ett enskilt kraftverk sedan 1914 vid Åsebro, cirka 12 km uppströms mynningen i Vänern. Det utgör inget normalt vandringshinder för fisk då den låga dammen tillsammans med bergets flacka lutning och förhållandevis goda vattenströmning gör det tämligen passerbart för fisk under större delen av ett normalår.

Vid åns utlopp i Vänern finns en hällristning med skepps- och djurfigurer samt ruinen av Dalaborgs medeltida fästning.

Källor

Vattendrag i Melleruds kommun
Vattendrag i Dalsland
Vänerns avrinningsområde
Hipsters

Hipsters är tajta trosor som är lågt skurna. Kallas även hipstertrosa (vanligen i plural hipstertrosor) och ordet finns belagt i svenska språket åtminstone sedan 2000.

Hipsters är ofta lågt skurna i överkant och mer eller mindre balanserar på höften, ofta med ben. Modellen blev mycket populär i början av 2000-talet, då de förekom i TV-serien Sex and the City.

Referenser 

Damunderkläder
Herrunderkläder
Boxershorts

Boxershorts, även boxer, är underkläder med ben. Namnet har kommit av att byxorna är inspirerade av de byxor som boxare använder under match. Tidigare var de alltid löst sittande, men sedan modellen introducerats som ett åtsittande plagg på damsidan, så finns den manliga varianten numera också med en sådan passform.

Se även 
 Boxertrosor
 Hipsters

Damunderkläder
Herrunderkläder
Dellikälven

Dellikälven eller på samiska Dellikjokk är en älv i sydligaste delen av Arjeplogs kommun, i Lappland strax norr om gränsen till Västerbottens län. Dellikälven är det största biflödet till Laisälven, som i sin tur är största biflödet till Vindelälven, som är största biflödet till Umeälven. Dellikälven är 70 kilometer lång, och älven strömmar i en markerad, rund dalgång med åtskilliga sankmarker. Kungsleden passerar Dellikälvens källområde.

Älven är mycket brant och innehåller otaliga forsar och fall. Det högsta, Storfallet, är ca 10 m högt, och hittas ca 6 km från utloppet i Laisälven. Strax nedströms Storfallet på Dellikälvens södra sida finns utloppet från Skorromjokk, ett mycket vackert biflöde till Dellikälven som har skurit sig djupt ner i berget. Därav det lokala namnet Skerubäcken.

Nära Dellikälvens mynning i Laisälven ligger det restaurerade nybygget Delliknäs från 1800-talet, ett vackert och välbesökt utflyktsmål. I övrigt är älvdalen rena vildmarken.

Fisket förvaltas av staten och statens fiskekort för fiskevatten ovan odlingsgränsen gäller. I den övre sträckan är endast flugfiske tillåtet. I de nedre delarna, nedströms Lillfallet, finns harr och öring och i de övre delarna endast öring.

Vattendrag i Lappland
Vattendrag i Arjeplogs kommun
Umeälvens avrinningsområde
Delångersån

Delångersån är Hälsinglands tredje största vattendrag efter Ljusnan och Voxnan med en total längd på cirka 155 km. Den rinner upp i Medelpad och kallas i sitt övre lopp (norr om Dellensjöarna) för Svågan eller Svåga älv som rinner ut i Norrdellen vid Friggesund.

Efter Dellensjöarna strömmar Delångersån åt sydost och passerar en lång rad små sjöar som delar upp vattendraget i sträckor, vissa med skilda namn som Böleströmmen, Rolfstaån, Björkmoån och Iggesundsån. Delångersån har två utlopp mot Bottenhavet, ett i Iggesund, söder om Hudiksvall, och ett i Saltvik, öster om Hudiksvall. Delångersåns totala avrinningsområde omfattar 2008 km².

Delångersån är tungt reglerad i och med att avtappning sker till Iggesunds bruk och det ursprungliga utflödet mot Saltvik bitvis är kraftigt begränsat.

Referenser

Se även
Delångersåns dämningsområde

Vattendrag i Hälsingland
Vattendrag i Hudiksvalls kommun
Vattendrag i Nordanstigs kommun
Djupån

Djupån är en cirka 13 km lång å i södra Lappland, Dorotea kommun. Ån rinner upp på gränsen mellan Lappland och Ångermanland och strömmar söderut mot Bellvikssjön i Lappland. Djupån tillhör Ångermanälvens avrinningsområde.

Vattendrag i Lappland
Vattendrag i Dorotea kommun
Ångermanälvens avrinningsområde
Dockstaån

Vattendrag i mellersta Ångermanland, Kramfors kommun. Längd ca 5 km, inkl. källflöden omkring 25 km. D. bildas av åarna Backeån och Markumån som rinner samman vid Dynäs nära Nyland ca 4 km nordväst om Docksta. Därifrån strömmar D. först österut, sedan mer åt sydost, och bildar strax före Docksta tätort en liten badsjö på ca 0,5 km², Gällstasjön. D. mynnar i Ullångerfjärden strax öster om Docksta.
 
I D. finns (2003) öring, flodkräfta samt amerikansk bäckröding (inplanterad).

Vattendrag i Ångermanland
Vattendrag i Kramfors kommun
Kuggis

Kuggis var ett litet tvåvåningshus i nyantik stil med lågt sadeltak i Lundagård beläget intill Kungshuset i centrala Lund. Det byggdes mellan år 1800 och 1802 och kallades då "Nya akademien" eftersom Lunds universitet behövde fler lokaler. Det var den första av två planerade flygelbyggnader vid Kungshuset; den andra blev aldrig uppförd. Huset användes bland annat som konsistoriehus. 

Från 1802 till 1845 upptogs hela övre våningen av universitetets naturaliesamlingar. Samlingarna utökades och moderniserades väsentligt under denna tid av Sven Nilsson. År 1882 invigdes den nya universitetsbyggnaden och Lunds universitetsbibliotek kunde använda hela Kungshuset. Det räckte dock inte, och 1893 flyttade man in i delar av Kuggis. År 1897 revs huset för att ge plats åt ett nytt universitetsbibliotek, vilket dock i stället kom att uppföras vid Helgonabacken under åren 1902−1907.

Namnet Kuggis kommer av att man fram till 1863 avlade studentexamen i huset. Klarade man inte denna blev man "kuggad". Studentexamen anordnades på den tiden av universiteten som inträdesprov till de akademiska studierna − inte som senare vid gymnasierna runt om i landet, där skolutbildningen ägde rum.

Byggnader och anläggningar i Lund
Lunds universitet
Ej längre existerande byggnader i Sverige
Dybäcksån

Dybäcksån är ett vattendrag i Skurups kommun i södra Skåne. Ån är cirka 20 kilometer lång och rinner upp i Näsbyholmssjön väster om Skurup och mynnar i Östersjön vid Hörte, cirka två kilometer sydost om Dybäcks säteri. Vid Låremölla bildar Dybäcksån ett vattenfall, i vilket människohand byggt en stentrappa.

Vattendrag i Skurups kommun
Vattendrag i Skåne
Vadarsvalor

Vadarsvalor är en grupp med fåglar som tillhör ordningen vadarfåglar (Charadriiformes). Gruppen omfattar de båda släktena Glareola  och Stiltia. De skiljer sig ifrån andra vadare genom att de flygande fångar insekter i luften.

Systematik 
Vadarsvalor är ett grupp som tillsammans med ökenlöpare bildar familjen Glareolidae i ordningen vadarfåglar. Man brukar dela in gruppen i åtta arter i två släkten, varav sju av arterna placeras i släktet Glareola. 

Arten australisk vadarsvala (Stiltia isabella), som tidigare har placerats i släktet Glareola, placeras idag i det egna släktet Stiltia vilket först beskrevs 1855 av George Robert Gray. Arten lever i torrare biotoper och kan utgöra en mellanform mellan gruppen vadarsvalor och ökenlöparna.

Utseende 
Vadarsvalorna har en tärnlik form med spetsiga vingar och kluven stjärt. Kort grov näbb som ofta går i svart och rött. Vadarsvalorna är ofta mörka på ovansidan och ljusa undertill. Deras fjäderdräkt går i färgerna svart, grått, vitt, brunt och beige och de har alla svarta ögon.

Utbredning 
Precis som ökenlöpare finner man vadarsvalor i de varmare delarna av södra Europa, östra Afrika, Asien och Australien. Några av arterna är långflyttare.

Ekologi 
Till skillnad från de andra arterna bland vadare fångar vadarsvalor merparten av sin föda flygande i luften. De har en svallik, kraftig flykt när de kastar sig fram och tillbaka i luften för att fånga insekter. De kan dock också fånga byten på marken. De är som mest aktiva kring gryning och skymning och vilar sig under de varma timmarna på dagen. De lägger två till fyra ägg direkt på marken.

Arter 
 Släkte Stiltia
 Australisk vadarsvala (Stiltia isabella)
 Släkte Glareola
 Rödvingad vadarsvala (Glareola pratincola)
 Orientvadarsvala (Glareola maldivarum)
 Svartvingad vadarsvala (Glareola nordmanni)
 Madagaskarvadarsvala (Glareola ocularis)
 Klippvadarsvala (Glareola nuchalis)
 Grå vadarsvala (Glareola cinerea)
 Mindre vadarsvala (Glareola lactea)

Noter

Externa länkar 

Vadarsvalor