kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jerome I. Friedman

Jerome Isaac Friedman, född 28 mars 1930 i Chicago, Illinois, är en amerikansk fysiker som mottog Nobelpriset i fysik 1990. Han delade priset med landsmannen Henry W. Kendall och kanadensaren Richard E. Taylor. De fick priset med motiveringen "för deras banbrytande undersökningar rörande starkt inelastisk spridning av elektroner mot protoner och bundna neutroner, vilka haft en avgörande betydelse för utvecklingen av kvarkmodellen inom partikelfysiken".

Friedman tog doktorsexamen vid universitetet i Chicago 1956. Efter att ha undervisat en tid vid Stanford, där han träffade Kendall och Taylor, flyttade han 1960 till Massachusetts Institute of Technology (MIT) där han blev professor i fysik 1967.

Friedman, Kendall och Taylor utförde tillsammans den forskning som gav upphov till Nobelpriset, vid Stanford Linear Accelerator Center (SLAC) vid Stanford i Kalifornien. I en serie experiment mellan 1967 och 1973 använde man partikelacceleratorer för att rikta en stråle av elektroner med hög energi mot protoner och neutroner. De fann att det sätt på vilket elektronerna spreds vid kollisionerna tydde på att både protoner och neutroner består av små elektriskt laddade partiklar. Efter hand stod det klart att dessa partiklar motsvarade de kvarkar som hade föreslagits 1964 av Murray Gell-Mann och George Zweig.

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysik 1990
 Nobelprize.org, Jerome Friedman – självbiografi

Amerikanska fysiker under 1900-talet
Amerikanska professorer
Personer verksamma vid Massachusetts Institute of Technology
Nobelpristagare i fysik
Födda 1930
Levande personer
Män
Alumner från University of Chicago
Partikelfysiker
Amerikanska nobelpristagare
Forskare från Chicago
Henry Way Kendall

Henry Way Kendall, född 9 december 1926 i Boston, Massachusetts, död 15 februari 1999 i Wakulla Springs State Park, Florida, var en amerikansk fysiker som mottog Nobelpriset i fysik 1990. Han delade priset med landsmannen Jerome I. Friedman och kanadensaren Richard E. Taylor. De fick priset med motiveringen "för deras banbrytande undersökningar rörande starkt inelastisk spridning av elektroner mot protoner och bundna neutroner, vilka haft en avgörande betydelse för utvecklingen av kvarkmodellen inom partikelfysiken".

Kendall tog doktorsexamen vid Massachusetts Institute of Technology (MIT) 1955. Han forskade vid Stanford University 1956-1961 varefter han flyttade tillbaka till MIT där han blev professor 1967.

Kendall grundade Union of Concerned Scientists en sammanslutning som engagerat sig i frågor alltifrån global uppvärmning och miljöförstöring till det amerikanska missilförsvaret och kärnenergi.

Friedman, Kendall och Taylor utförde tillsammans den forskning som gav upphov till nobelpriset, vid Stanford Linear Accelerator Center (SLAC) vid Stanford University i Kalifornien. I en serie experiment mellan 1967 och 1973 använde man partikelacceleratorer för att rikta en stråle av elektroner med hög energi mot protoner och neutroner. De fann att det sätt på vilket elektronerna spreds vid kollisionerna tydde på att både protoner och neutroner består av små elektriskt laddade partiklar. Efter hand stod det klart att dessa partiklar motsvarade de kvarkar som hade föreslagits 1964 av Murray Gell-Mann och George Zweig.

Källor

Externa länkar
Nobelprize.org, Nobelpriset i fysik 1990
Nobelprize.org, Henry Kendall – självbiografi

Födda 1926
Avlidna 1999
Nobelpristagare i fysik
Män
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Alumner från Amherst College
Alumner från United States Merchant Marine Academy
Richard E. Taylor

Richard E. Taylor, född 2 november 1929 i Medicine Hat i Alberta, Kanada, död 22 februari 2018 i Stanford i Kalifornien, USA, var en kanadensisk fysiker som mottog Nobelpriset i fysik 1990. Han delade priset med amerikanerna Jerome I. Friedman och Henry W. Kendall. De fick priset med motiveringen "för deras banbrytande undersökningar rörande starkt inelastisk spridning av elektroner mot protoner och bundna neutroner, vilka haft en avgörande betydelse för utvecklingen av kvarkmodellen inom partikelfysiken".

Taylor doktorerade vid Stanford University i Kalifornien 1962. Mellan 1962 och 1968 ingick han i forskarlaget vid Stanford Linear Accelerator Center (SLAC). Han blev professor vid Stanford 1970.

Friedman, Kendall och Taylor utförde tillsammans den forskning vid Stanford Linear Accelerator Center som gav upphov till nobelpriset. I en serie experiment mellan 1967 och 1973 använde man partikelacceleratorer för att rikta en stråle av elektroner med hög energi mot protoner och neutroner. De fann att det sätt på vilket elektronerna spreds vid kollisionerna tydde på att både protoner och neutroner består av små elektriskt laddade partiklar. Efter hand stod det klart att dessa partiklar motsvarade de kvarkar som hade föreslagits 1964 av Murray Gell-Mann och George Zweig.

Källor

Externa länkar
Nobelprize.org, Nobelpriset i fysik 1990
Nobelprize.org, Richard Taylor – självbiografi

Kanadensiska fysiker
Nobelpristagare i fysik
Personer verksamma vid Stanford University
Kanadensiska nobelpristagare
Kanadensiska forskare under 1900-talet
Personer från Medicine Hat
Födda 1929
Män
Avlidna 2018
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Stanford University
Alumner från University of Alberta
Klaus Kinski

Klaus Kinski, ursprungligen Klaus Günter Karl Nakszyński, född 18 oktober 1926 i Zoppot, Fria staden Danzig, död 23 november 1991 i Lagunitas, Marin County, Kalifornien, var en tysk skådespelare.

Biografi 

Klaus Kinski var ofta verksam i Tyskland, bland annat känd för sina roller i Werner Herzogs filmer. En av de främsta frukterna av deras samarbete är Fitzcarraldo, en film om en man som får för sig att bygga ett operahus mitt i Amazonas. Fitzcarraldo vill genom handel med gummi få loss pengar till projektet, som dock misslyckas kapitalt. Filmen bygger på en verklig historia.

År 1987 gavs Klaus Kinskis självbiografi "Ich brauche Liebe" ut. Dess internationella titel är Kinski Uncut. Publishers Weekly kallade boken för pornografisk.

Aggressionsproblem 
I början av 1970-talet hade Kinski en kontroversiell och omtalad scenföreställning där han spelade en galen Jesus. Kinski var lynnig och blev ofta arg under filminspelningar och orsakade därför flera katastrofer. Werner Herzogs dokumentärfilm Min bäste ovän handlar om deras samarbete och om Kinskis aggressionsproblem. Även den amerikanske regissören David Schmoeller, som regisserade Kinski i filmen Crawlspace gjorde en dokumentärkortfilm om Kinskis humör under inspelningen av denna film. Den spanske regissören Jess Franco som regisserade Kinski i fyra filmer sade sig dock aldrig haft några problem att samarbeta med honom.

Familj
Klaus Kinski är far till skådespelarna Nastassja Kinski, Pola Kinski och Nikolai Kinski. Han var gift flera gånger, sista gången med den 42 år yngre Debora Caprioglio.

Seхuella övergrepp 
I en intervju i januari 2013 hävdade hans äldsta dotter Pola att hon utnyttjades sexuellt av Kinski mellan 5 och 19 års ålder. Nastassja Kinski uttalade stöd för sin äldre syster och tillade att han försökt förgripa sig även på henne, men inte lyckats. Hon menade även att familjen levde i skräck för Klaus Kinski samt att han var fullkomligt oberäknelig och terroriserade familjen.

Filmografi, urval

Källor

Externa länkar 

 

Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1926
Avlidna 1991
Män
Personer från Danzig
Cheng-Huang

Cheng-Huang var en jordgud i kinesisk mytologi.

Cheng-Huang tillbads av lokala ledare som skydd för skörden. Med tidens gång antog han alltmer gestalten som ämbetsman.

Cheng-Huang hade också rollen att förvissa sig om att dödsguden Yen-Lo inte tog fler själar än de som var ämnade att dö. Han associerades på så vis också med domen vid livets slut.

Se även
 Mytologi: Jorden

Referenser 

Gudar i kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Jordgudar
Chia (gudinna)

Chia var en gudinna i colombiansk mytologi, hustru till den höge guden Bochica. 

Chia motarbetade sin makes ingripanden i världsordningen och han förvandlade henne därför till månen. Chia förknippas också med den stora stormflod som Bochica räddade mänskligheten från.

Se även
 Chibchacum

Referenser 

Kultur i Colombia
Gudar i amerikansk mytologi
Mångudar
Chiabos

Chiabos var hos en varggud hos Algonkinindianerna, bror till Nanabush.

Efter att Chiabos hade dödats av de underjordiska pantrarna gav Nanabush honom livet åter. Sedan dess härskar Chiabos i själarnas rike.

Gudar i amerikansk mytologi
Dödsgudar
Chibchacum

Chibchacum var i colombiansk mytologi den gud som försökte förgöra människorna med en stor stormflod.

Chibchacums uppsåt förhindrades av den högste guden Bochica, varpå han blev en underjordisk gud med uppgiften att bära himlavalvet på sina skuldror. När han flyttade bördan mellan sina skuldror uppstod jordbävning. Jämför Atlas och Loke.

Se även
 Chia (gudinna)

Förgörargudar
Chimaera

Chimaera kan syfta på:

 Chimaera (djur) – ett släkte av broskfiskar
 Chimaera – latinskt namn på ett fruktat, trehövdat monster i den grekiska mytologin, se Chimaira

Se även
 Chimera – flera
Chiminigagua

Chiminigagua var i colombiansk mytologi en allt omfattande urtidsvarelse som först skapade ljuset i sitt inre och i dess sken frammanade världen.

Referenser

Noter

Källor 
 

Amerikansk mytologi
Chingichnich

Chingichnich eller Chungichnich var hos Luiseñoindianerna i Kalifornien den allsmäktige guden.

Chingichnich har fått mycket uppmärksamhet eftersom det hos indianerna i USA, som vanligen utvecklat animistiska religioner, är ovanligt med monoteism.

Se även
 Mytologi: Gud över gudar

Referenser 

Skapelsegudar
Gudar i amerikansk mytologi
Chi Songzi

Chi Songzi är i kinesisk mytologi den gestalt som räddade världen från en fruktansvärd torka.

Chi Songzi stänkte vatten över världen med en kvist som han doppade i en kruka. Han belönades med att ges en plats bland de himmelska väsendena i paradiset på berget Kunlun.

Kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Mytologiska personer
Chi You

Chiyu är i kinesisk mytologi ättling, möjligen son, till härskaren Shennong som grundade den kinesiska civilisationen. Chiyu erhöll regnguden See Bas bistånd i kampen om tronen mot kejsaren Huang Di.

Referenser 

Gudar i kinesisk mytologi
Chomiba

Chombia är enligt mayaindianeras kosmogoni en av de första kvinnorna, hustru till Balam-Acab.

Se även
 Popol Vuh

Källor

Mayansk mytologi
Chong (mytisk gestalt)

Chong är i kinesisk mytologi en gestalt som utsågs till att bringa ordning i det kaos som uppstod när himmelen och jorden började lägga sig i varandras angelägenheter.

Kinas första kejsare gjorde anspråk på att vara ättlingar till Chong och Li.

Se även
 Chongli
 Li

Kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Mytologiska personer
Chongli (gud)

Chongli （重黎） är i kinesisk mytologi en eldgud som deltog i skapelsen och först skilde på himlen och jorden och isolerade dem från varandra.

Ibland betraktas Chongli som en sammanslagning av de två gudarna Chong och Li.

Källor

Se även 
 Mytologi: Elden

Gudar i kinesisk mytologi
WP:Projekt Kina
Eldgudar
Skapargudar
Coatlicue

Coatlicue var hos aztekerna en modergudinna som förknippades med jorden.

Coatlicue var känd som gudarnas moder: hon blev mor till solen, månen och stjärnorna, och, sedan hon hade svalt en boll med kolibrifjädrar, till krigsguden Huitzilopochtli.

Referenser

Gudar i aztekisk mytologi
Modersgudar
Jordgudar
Con

För molnarten con, se Congestus
Con eller Coniraya var hos kustindianerna i Huarochirí, Peru den högste guden, son till solen. Han sammansmälter delvis med guden Viracocha och omnämns även som skapelsegud.

Referenser

Se även
 Mytologi: Gud över gudar

Gudar i inkafolkets mytologi
Conaire Mor

Conaire Mor är en kung i den keltiska mytologin på Irland.

Conaire binds av ett järtecken till ödet att inte utföra vissa handlingar. Genom en serie händelser utför han ändå dessa handlingar vilket leder till hans dramatiska död.

Se även 
 Mytologi: Dömda hjältar

Personer i keltisk mytologi
Conchobar

Conchobar är i den keltiska mytologin på Irland kung av Ulster.

I berättelsen om Cuchulainn fungerar Conchobars hov som skådeplats för de dåd som utförs.

Personer i keltisk mytologi
Conn

Conn är i den keltiska mytologin på Irland kung av Connacht.

Conn är en bakgrundsgestalt i berättelserna i den s.k. "Ulster-cykeln".

Personer i keltisk mytologi
Cordelia

Cordelia kan syfta på:

 Cordelia (namn) – ett kvinnonamn
 Cordelia (måne) – en av Uranus månar.
 Cordelia (djur) – ett släkte av fjärilar.
 Cordelia Chase – en rollfigur i tv-serierna Buffy och vampyrerna och Angel
 Cordelia (Shakespeare) – dotter till Kung Lear i William Shakespeares drama med samma namn, se Creiddylad 
 2758 Cordelia – en asteroid.

Se även
 Mabinogion
 De brittiska kungarnas historia
Corineus

Corineus var enligt Geoffrey av Monmouth en landsflyktig härförare från Troja som slog sig ner i Cornwall.

Corineus bekämpade jättarna med deras ledare Gogmagog i spetsen och sedan han slutligen lyckades kasta honom i havet har inga jättar funnits i Britannien.

Se även
 Geoffrey av Monmouth: De brittiska kungarnas historia
 Mytologi: Jättar och jättedödare

Personer i keltisk mytologi
Cormac

Cormac är i den keltiska mytologin på Irland kung av Connaught, sonson till Conn.

Jämfört med sin farfar är Cormac mer tydlig i konturerna. Trots mystiken kring deras tronsäte Tara, framgår att han ägde en gyllene bägare som kunde skilja sanning från lögn och som förmodligen är förebilden för den heliga Gral.

Personer i keltisk mytologi
Creiddylad

Creiddylad var i den keltiska mytologin dotter till kungen Lludd.

Creiddylad utvecklades av Geoffrey av Monmouth till den gestalt som är bäst känd som Shakespeares Cordelia.

Se även
 Mabinogion
 Geoffrey av Monmouth: De brittiska kungarnas historia
 William Shakespeare: Kung Lear

Personer i keltisk mytologi
Culhwch

Culhwch är en gestalt i keltisk mytologi. Han förekommer i den walesiska sagan Culwch ag Olwen en hjälte som utför en rad till synes orimliga uppdrag. Bistådd av sin kusin Arthur krossar han jätten Ysbaddaden och vinner hans dotter Olwens hand.

Anledningen till att Culwch (som fått sitt namn på grund av att han föddes i en svinstia) gör detta är att han blev utsatt för en förbannelse av sin styvmor som innebär att Olwen är den enda kvinna han någonsin kan älska.

Se även 
 Mabinogion
 Olwen
 Ysbaddaden

Personer i keltisk mytologi
Arthurlegenden
Cumhau

Cumhau var en dödsgud hos Mayaindianerna som härskade i en av världarna i deras underjord, Xibalba.

Se även 
 Mayansk mytologi 
 Mytologi: Döden

Källor

Gudar i mayansk mytologi
Dödsgudar
Andel

Andel betecknar ofta den del av innehavet man har ("ägandet") i ett aktiebolag, bostadsrättsförening, o.d.; ofta relaterat till röstlängden, d.v.s. vilket inflytande man kan utöva i föreningen eller företaget. Kan uttryck* I fallet med aktiebolag, andel är nominella aktievärdet dividerat med aktiekapitalet, dividerat med aktiens röstlängd (ex. 10 för B-aktier).

Ekonomi
Krigsvägrare

Krigsvägrare är en svensk juridisk term för en desertör från andra länder. Mellan 1976 och 1996 hade krigsvägrare giltigt skäl att söka asyl i Sverige. De unga amerikaner som flytt från amerikansk militärtjänstgöring för att slippa gå ut i Vietnamkriget och sedan inte kunde återvända hem, var troligen en starkt bidragande orsak till denna lagändring. När utlänningslagen ändrades 1997, togs krigsvägran och de facto-flyktingskap bort som grund för asyl.

Som krigsvägrare räknades personer som flytt från en krigsskådeplats, eller som höll sig undan för att slippa militärtjänstgöring. Krigsvägrare ska inte blandas ihop med flyktingar, civilpersoner som flyr undan krig.

Denna svenska lag hindrar inte att svenska värnpliktiga inte tillåts lämna sin position på eget beslut, särskilt inte i krig. Motiveringen för lagen om krigsvägrare kan vara de mycket hårda straff som ofta finns för desertörer i många länder, mycket hårdare än i Sverige.

Källor
 
Migrationsverket

Krigföring
Offentlig rätt
De facto-flykting

En de facto-flykting var enligt 1989 års utlänningslag en utlänning som trots att den inte är flykting enligt flyktingkonventionen inte vill återvända till sitt hemland på grund av de politiska förhållanden som råder där, till exempel krig. En liknande möjlighet finns idag genom bestämmelsen om synnerligen ömmande omständigheter.

Källor
Nationalencyklopedin

Internationell rätt
Migration
Skyddsbehövande

En skyddsbehövande är en person som anses ha behov av internationellt skydd, det vill säga asyl eller motsvarande skydd. Internationella bestämmelser reglerar i stor utsträckning vem som är skyddsbehövande och vilka rättigheter skyddsbehövande har. Genom 1951 års flyktingkonvention definieras vem som är flykting, vilket är en typ av skyddsbehövande. Genom europeisk lagstiftning, särskilt skyddsgrundsdirektivet, finns det ytterligare en kategori av skyddsbehövande, så kallade alternativt skyddsbehövande. Vissa länder, till exempel Sverige, har eller har haft ytterligare kategorier av skyddsbehövande enligt nationell lagstiftning.

Olika typer av skyddsbehövande 
Det finns tre huvudkategorier av skyddsbehövande:
 Flyktingar, personer som uppfyller villkoren i 1951 års flyktingkonvention om förföljelse i sitt hemland på grund av ras, religion, etnicitet, nationalitet, politisk tillhörighet eller tillhörighet till annan samhällsgrupp, till exempel kön, sexuell läggning eller sexuell identitet. En person som flyr från ett konflikt- eller krigsområde är inte per automatik flykting.
 Alternativt skyddsbehövande (även subsidiärt skyddsbehövande), personer som i sitt hemland hotas av våld och konflikter, tortyr eller döden, men som inte är förföljda. Dessa räknas inte som flyktingar enligt flyktingkonventionen. Alternativt skyddsbehövande har enligt det europeiska skyddsgrundsdirektivet rätt till internationellt skydd.
 Övriga skyddsbehövande, personer som har rätt till asyl men som inte faller inom någon av de två ovanstående kategorierna. I svensk lagstiftning finns det bland annat möjlighet att ge asyl till personer som flyr på grund av miljökatastrofer. Sådana personer är övrigt skyddsbehövande. Genom lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i Sverige har övriga skyddsbehövande inte längre rätt till uppehållstillstånd i landet. Denna ändring permanentades genom lagen (2021:765) om ändring i utlänningslagen.

Referenser

Noter 

Asylpolitik
Jan Gossaert

Jan Gossaert, ofta kallad Mabuse efter sin födelsestad Maubeuge, född cirka 1478, död den 1 oktober 1532, var en flamländsk målare.

Biografi
Gossaert kallade sig även Jenny van Hennegouwe (från Hainaut) när han blev student i Guild of St. Luke i Antwerpen 1503. Litet är känt om hans tidiga liv och olika källor ger varierande besked. Under åren 1508 – 1509 vistades han i Rom och 1509 – 1517 bodde han i Middelburg i sydvästra Nederländerna.

Gossaert knyter delvis an till nederländsk tradition, men var även påverkad av italiensk högrenässans, som han studerade i bland annat Rom. Han införde gärna en klassicerande bakgrundsarkitektur i såväl sina religiösa som mytologiska målningar.

Enligt van Mander var han en av de första flamländska konstnärerna att tillämpa det italienska sättet att måla med mycken nakenhet i historiska allegorier.

Åren 1517 – 1524 bodde han på Duurstede slott där han hade Jan van Scorel som elev. Från 1524 var han tillbaka i Middelburg, nu som hovmålare till Adolf of Burgund.

Gossaert var samtida med Lucas van Leyden och var påverkad av konstnärer som verkat före honom, som Rogier van der Weyden, den store mästaren i Tournai och Brüssel, vars arkitektoniskt inramade kompositioner han efterliknade. Gossaert finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Referenser

Källor 
Bra Böckers lexikon, 1975

Noter

Externa länkar

Representerade vid Nationalmuseum
Flamländska målare
Födda 1478
Avlidna 1532
Män
Personer från Maubeuge
Daevas

Daevas (persiska دیو div) är i zoroastrisk mytologi onda gudar och demoner som försöker förgöra det goda som Ahura Mazda och hans representanter Amesha Spentas skapat.

Se även 
 Devas

Zoroastrisk mytologi
Dafne

Dafne eller Daphne var i grekisk mytologi en nymf, dotter till Ladon, som uppvaktades av Apollon. 

Apollo blev förälskad i Dafne efter att Eros skjutit honom med en av sina kärleksbringande pilar, som hämnd för att Apollo hånat hans skicklighet i bågskytte. Dafne var en vacker men mycket blyg nymf som skrämdes av Apollos närmanden. Hon flydde av rädsla och ropade till gudarna om beskydd. Flodguden besvarade hennes böner genom att förvandla henne till ett lagerträd (som fortfarande heter dafne på grekiska).

Se även 
 Metamorfoser av Ovidius

Referenser

Nymfer i grekisk mytologi
Dagda

Dagda ("den gode guden") var i den keltiska mytologin på Irland, en mäktig gudom som idag antas var druidismens gud.

Dagda ledde sitt folk Tuatha de Danann mot Irlands ursprungliga befolkning. Liksom Herakles stred Dagda med en stor klubba. Ett mer specifikt keltiskt föremål som Dagda förknippas med är den gigantiska gryta han ägde, med vilken han kunde mätta en hel här. (Jämför Tor.)

Se även
 Mytologi: Jättar och jättedödare

Referenser 

Gudar i keltisk mytologi
Daidalos

Daidalos (latin: Dædalus) är i grekisk mytologi en arkitekt, hantverkare, uppfinnare och konstnär. Han är känd som uppfinnare av bland annat yxan, sågen och borren. Allmänt är Daidalos att betrakta som en mytisk personifikation av den äldsta grekiska konsten och arbetsskickligheten. Namnet Daidalos betyder konstnär.

Med anledning av en svår förbrytelse i Aten flydde han till Kreta. Där anställdes han av kung Minos i Knossos och byggde på dennes befallning bland annat en labyrint till fängelse åt vidundret Minotauros. När han sedermera själv blev inspärrad av Minos i labyrinten tog han sig ut ur den och tillverkade åt sig och sin son Ikaros vingar och flög därifrån till Sicilien. Ikaros flög dock för nära solen så att vaxet i vingarna smälte och störtade i det hav som efter honom kallades det ikariska havet.

Se även 
 Theseus
 Ovidius: Metamorfoser

Källor

Noter

Externa länkar 

Personer i grekisk mytologi
Daikoku

Daikoku är rikedomens gud i japansk mytologi, en av de sju lyckogudarna. 

Daikoku brukar gestaltas som en belåten man omgiven av risbalar och dyrbarheter.

De övriga gudarna i gruppen de sju lyckogudarna är Benten, Bishamon, Ebisu, Fukurokuju, Hotei och Jurojin.

Se även 
 Mytologi: Lyckan

Referenser 

WP:Projekt Japan
Gudar i japansk mytologi

zh:大黑天
Lista över Flanderns regenter

Detta är en lista över Flanderns regenter.

864–879     Balduin I av Flandern
879–918     Balduin II av Flandern
918–964     Arnold I av Flandern
958–960     Balduin III av Flandern
964–988     Arnold II av Flandern
988–1036    Balduin IV av Flandern
1036–1067   Balduin V av Flandern
1067–1070   Balduin VI av Flandern
1070–1071   Arnold III av Flandern
1071–1093   Robert I av Flandern
1093–1111   Robert II av Flandern
1111–1119   Balduin VII av Flandern
1119–1127   Karl I av Flandern
1127–1128   Vilhelm I av Flandern
1128–1168   Thierry I av Flandern
1168–1191   Filip I av Flandern
1191–1194   Margareta I av Flandern
1191–1194   Balduin VIII av Flandern (samregent jure uxoris)
1194–1205   Balduin IX av Flandern
1205–1244   Johanna I av Flandern
1244–1278   Margareta II av Flandern
1247–1251   Vilhelm II av Flandern (samregent med mor)
1251–1305   Guy I av Flandern (samregent med mor)
1305–1322   Robert III av Flandern
1322–1346   Ludvig I av Flandern
1346–1384   Ludvig II av Flandern
1384–1405   Margareta III av Flandern (Flandern uppgick i Burgund genom hennes död 1405)

Referenser

Noter 

Flanderns regenter
Flanderns regenter
Personer i Belgiens historia
Flandern
Daksha

Daksha är i den hinduiska, indiska mytologin den manliga principen, en ättling till Brahma.

Det brukar tillskrivas Daksha när månen avtar. Dakshas dotter blev Shivas hustru.

Se även 
 Rig Veda

Referenser 

Gudar i indisk mytologi