kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Joy Adamson

Joy Adamson, eg. Friedrike Viktoria Gessner, född 20 januari 1910 i Troppau i Österrike-Ungern (nuvarande Opava i Tjeckien), död 3 januari 1980 i Shaba National Reserve i Kenya, var en österrikisk-brittisk konstnär, författare och etnograf.

Biografi 
Joy Adamson gifte sig tre gånger under 10 år. Sitt första äktenskap ingick hon 1935 med Viktor von Klarwill (aka Ziebel; 1902–1985).

1937 åkte hon till Kenya där hon träffade och gifte sig 1938 med botanikern Peter Bally, som gav henne smeknamnet "Joy". Bally målade tavlor med växtmotiv och det var han som uppmuntrade henne att fortsätta skissa och måla floran och faunan i sin omgivning.

I sitt tredje äktenskap (från 1944) var hon gift med den brittiske skogvaktaren George Adamson och bosatt i Kenya. Där ägnade hon sig åt vilda djur och växter. Hon fick en tam lejonunge, Elsa, och började sedan träna lejonungen för att återvända till ett liv i vilt tillstånd. Hon lyckades, delvis, eftersom Elsa fick tre ungar med en vild hane.

Hon berättade om detta i romanen Born Free (1960; svenska: Född fri) som var en bestseller i början av 1960-talet, och uppföljaren Living Free (1961; svenska: Leva fri).

Elsas död 
I januari 1961 dog Elsa av babesios, en sjukdom som orsakades av ett fästingbett. Hennes tre ungar blev till besvär och dödade lokala bönders boskap. Familjen Adamson, som fruktade att bönderna skulle döda ungarna, kunde så småningom fånga dem och transportera dem till angränsande Tanganyika-territoriet, där de lovades ett hem i Serengeti nationalpark. I den avslutande delen av boken Forever Free tappade Adamsons spåret av ungarna i deras nya hem. Efter att ha beskrivit en fruktlös sökning, tänkte Joy Adamson på lejonen: "Mitt hjärta var med dem var de än var. Men det var också med dessa två lejon här framför oss; och när jag tittade på detta vackra par, insåg jag hur alla egenskaperna hos våra ungar var inneboende i dem. Ja, i varje lejon jag såg under våra sökningar kände jag igen den inneboende naturen hos Elsa, Jespah, Gopa och Lilla Elsa, andan hos alla magnifika lejon i Afrika".

Film 
Boken Born Free har filmats flera gånger, första gången 1964 (Född fri med Virginia McKenna och Bill Travers i huvudrollerna).

Utmärkelse 
1977 fick Joy Adamson det österrikiska priset Austrian Decoration for Science and Art.

Morden på makarna Adamson 
Joy Adamson mördades 1980 i sitt hem i naturreservatet Shaba National Reserve i Kenya. Hennes make, George Adamson, mördades 1989 av tjuvskyttar.

Eftermäle 
Adamson har fått nedslagskratern Adamson på Venus uppkallad efter sig.

Referenser 

Engelskspråkiga författare
Brittiska författare
Födda 1910
Avlidna 1980
Kvinnor
Hårförlängning

Hårförlängning (engelska: hair extensions eller bara extensions) innebär att man genom att fästa någon form av löshår förändrar frisyren hos en person, vanligen med syfte att få håret att se fylligare eller längre ut. Det vanligaste löshårsmaterialet är troligen syntetiskt hår som tvinnas till dreadlocks, flätas eller bara hänger löst i håret för att ge det mer volym eller längd. Oftast flätar man in materialet. Ibland används dock mikroringar, små ringar som fäster löshåret i det egna håret. Det förekommer också att man limmar in håret eller syr fast det. Modern teknik och kvalitet gör att löshåret som sätts fast under det vanliga håret kan bli mycket naturtroget.

Hårförlängning blev populärt på 1980-talet. Inom cyber- och ravesubkulturer förekommer ofta flera varianter av hårförlängningar som exempelvis tubing, rexlaces och cyberlox. Cyberlox uppkomst härstammar från ett speciellt presentsnöre.

Källor 

Hårförlängningar och dess historia

Hår
Lantarbetare

Lantarbetare kallas den som är anställd inom lantbruket. I Sverige är lantarbetarnas fackförbund Svenska Kommunalarbetareförbundet.

Se även 
 Dräng
 Piga

Externa länkar
Snösläde

En snösläde  är ett verktyg för snöröjning, som kan beskrivas som en bred och djup snöskyffel som tar en stor mängd snö i ett enda lass. 

Redskapets flak är vinklat så att det kan glida över snön medan man skjuter på det tvåhandsfattade handtaget, exempelvis uppför en snöhög eller ned i ett dike och tippas av där. Den fullastade slädens tyngd och handtagets utformning gör att verktyget svårligen kan lyftas över snön. Varianter med tippbart flak förekommer. 

Redskapet kallas även för snöbjörn, snöräv (Norrbotten), snöstyra (Västerbotten/Ångermanland), snölasse (Medelpad), snöåka/snöskjuta (Hälsingland), snöförare (Åretrakten), snöskotta (svenska Österbotten) och snöskuff (Åland). Begreppet snöräv förekommer även som beteckning på snösläde, men åsyftar ofta en takräv, det vill säga en konstruktion bestående av plastmatta och metallram för att hyvla av snö från tak. Snösläde ska heller inte sammanblandas med snöraka och snöskovel, som har rakt handtag och mindre djup skopa.

Redskap
Snöröjning
Svenska dialekter
Egyptisk vitlotus

Egyptisk vitlotus (Nymphaea lotus) är en näckrosväxt som växer i olika delar av tropiska Afrika och sydvästra Asien. I tropiska Asien och Australien ersätts arten av den snarlika bronslotusen (N. pubescens). Den föredrar klart, varmt, stillastående och svagt surt vatten. En population växer i de termiskt varma vattnen i den rumänska floden Peţa. Vattentemperaturen här är konstant 30-31°C vilket möjliggör att den tropiska arten kan klara sig. Populationer räknas som en tertiär relik och urskiljs ibland som varieteten Nymphaea lotus var. thermalis

Egyptisk vitlotus är en flerårig, vattenlevande ört. Bladen blir 10-35 cm och är äggrunda till rundade med tandade kanter och hårlösa undersidor. De är gröna, ibland med bruna fläckar på ovansidan. Blommorna hålls ovanför vattenytan, de är öppna på natten, starkt doftande och de blir 10-18 cm i diameter. Foderbladen är fyra. Kronbladen är cirka 20 stycken, vita eller gräddvita, sällsynt svagt rosa.

Bronslotus (N. pubescens) är mycket lik denna art, men den har håriga bladundersidor.

Rester av egyptisk vitlotus har hittats i farao Ramses II:s grav. Egyptierna helgade blomman åt Isis. Egyptisk vitlotus har efterbildats i de egyptiska templens kolonner och kapitäl. Denna "egyptiska lotus" omtalades av Herodotos såsom använd som föda (de stärkelserika fröna och rotstockarna). Blommorna användes av araberna som läkemedel mot gulsot.

Sorter 
Det finns några sorter av egyptisk vitlotus, som används som akvarieväxter:
 'Tiger Lotus Green'
 'Tiger Lotus Blau'
Den har också korsats med bronslotus och hybridens vetenskapliga namn är Nymphaea × ortgiesiana.

Synonymer 
Synonyma svenska namn är tropisk näckros, tigerlotus och vit lotus. 
För vetenskapliga synonymer, se Wikispecies.

Referenser
Walters, S.M. & al. (red.) 1989. The European garden flora Vol. 3. Dicotyledons (Part 1).  .

Näckrosväxter
Eg Växtindex
Janne Vängman i farten

Janne Vängman i farten är en svensk komedifilm från 1952 i regi av Gunnar Olsson.

Om filmen
Filmen premiärvisades 29 september 1952. Den spelades in vid AB Europa Studio i Sundbyberg med exteriörer från Värmland, Dalarna och Adolf Jahrs lantställe i Rimbo i Roslagen av Hilmer Ekdahl. Johan Rudolf Sundströms romansvit om Janne Vängman var förlaga till filmen.

Roller i urval
Adolf Jahr - Janne Vängman, torpare 
Anders Näslund - Erik Ersson 
Jane Friedmann - Greta, Jon-Pers dotter 
Erik "Bullen" Berglund - Jon-Per Persson, storbonde 
Georg Skarstedt - Vreding, Jannes kompanjon 
Julia Cæsar - "Dahlkvista", fjärdingsmans hushållerska 
Wiktor "Kulörten" Andersson - Anders i Skogstorpet, backstusittare 
Svea Holst - Malin, Jannes gumma 
Harry Ahlin - disponent Axel Nyberg, sågverkspatron 
Carl Jularbo - Carl Jularbo, dragspelare 
Gunnar Öhlund - luffaren som spelar "länsman Brager" 
Erik Strandell - fjärdingsman 
David Erikson - poliskommissarie Bredberg 
Millan Lyxell - Elin, Jon-Pers fru 
Gordon Löwenadler - Pontus Nyberg, patrons son

Musik i filmen
Landskapsbilder, kompositör Nathan Görling, instrumental. 
Gånglåt (Och så gladeligt ropar jag, kompositör Nils-Gustaf Holmquist, text Sven Gustafson, sång Anders Näslund 
Nog finns det pojkar (Visa), kompositör Erik Baumann, text Sven Gustafson, sång Anders Näslund och Jane Friedmann 
Var jag går i skogar, berg och dalar, text 1847 Carl Olof Rosenius textbearbetning 1986 Ragnar Holte, sång Julia Cæsar 
Vindarnas visa ( Flickan som går i ringen), kompositör Erik Baumann, text Sven Gustafson, sång Anders Näslund och Jane Friedmann 
En visa (En sommarvisa), kompositör Yngve Stoor, text Tor Bergner och Sven Gustafson, sång Anders Näslund 
Tiden är långsam, kompositör och text Gunnar Olsson, sång Anders Näslund 
Uti vår hage, musikarrangör Hugo Alfvén, sång Marion Sundh 
Smålandsvals, musikarrangör Erik Baumann, instrumental.  
Mazurka-polkett, kompositör Carl Jularbo, framförs på dragspel av Carl Jularbo

Se även

Filmer 1952
Svenska komedifilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Gunnar Olsson
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1950-talsfilmer
Svenska uppföljarfilmer
Lana Kamgarnsspinneri

AB Lana Kamgarnsspinneri låg i Krokslätt, på gränsen mellan Göteborg och Mölndal. Lana startades 1893 av August Johansson från Seglora, medan hans bröder startade Gamlestadens fabriker respektive Krokslätts fabriker. Produktionen lades i en byggnad som hade varit en tvättinrättning, belägen på östra sidan om Mölndalsån och Göteborgsvägen-Mölndalsvägen, intill Göteborgs Jästaktiebolag. Lana hade som mest 200 anställda. Kontoret låg i centrala Göteborg. 

År 1956 beslöts att överföra tillverkningen till Göteborgs Kamgarnsspinneri i Gårda. Fastigheten såldes till Philipsons Bil AB.

Namnet Lana är latin för ull, valt med tanke på företagets många utländska kunder.

Lana är numera mest känt genom spårvägshållplatsen med samma namn, där det finns en vändslinga. Linje 2 från Mölndal mot Högsbotorp passerar här men har skyltat Krokslätt. Linje 4 från Mölndal stannar även här och fortsätter mot Angered.

Litteratur 
Ericsson: Krokslättsbilder, Krokslätt 1997. 

Ej längre existerande svenska textilföretag
Företag bildade 1893
Företag upplösta 1956
Ön (film)

Ön är en svensk dramafilm från 1966 i regi av Alf Sjöberg.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 31 januari 1966 på biograf Spegeln i Stockholm. Inspelningen skedde med ateljéfilmning i Filmstaden Råsunda med exteriörer från Djurö kyrka och Stockholms omgivningar av Lars-Göran Björne. Filmen visades som officiellt svenskt tävlingsbidrag under namnet L'ile vid filmfestivalen i Cannes 1966 och fick ett mycket blandat mottagande i pressen men inget pris.

Rollista i urval 

Per Myrberg –  Magnus, greve 
Bibi Andersson – Marianne, hans hustru 
Karin Kavli – gamla grevinnan 
Marian Gräns – Helen Andersson, lärarinna 
Jan-Olof Strandberg – Johannes, kommunalarbetare och dödgrävare 
Ernst-Hugo Järegård – pastor Byström 
Björn Berglund – doktor Ernst Forsman, provinsialläkare 
Sture Ericson – Viktor Sundberg, handelsman 
Sven-Bertil Taube – fjärdingsman 
Olle Hilding – Persson 
Erik Hell – Pettersson 
Gösta Prüzelius – Berg 
Stig Gustavsson – Öberg 
Åke Lagergren – Olsson 
Sten Lonnert – Eriksson

Filmmusik i urval 
Musik ur Mozarts Figaros bröllop spelas.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1966
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Alf Sjöberg
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1960-talsfilmer
Filmer vars regissör belönades med Guldbaggen för bästa regi
Typlokal

En typlokal är den geografiska, och där det är relevant, stratigrafiska plats där en namnbärande (på engelska "name bearing") typ av en art eller underart har fångats, samlats in eller observerats. Detta gäller inte bara levande och fossila organismer utan även bergartsformationer och mineral.

En typlokal är således en referenslokal av högsta vetenskapligt intresse och bevarandevärde. Typlokaler regleras inte av något "regelverk" som till exempel International Commission on Zoological Nomenclature.

Stratigrafi
Systematik
Johannes Vänglund

Johannes Vänglund född 1858 död 1945, svensk skomakare, torpare och friluftsmänniska

Vänglund föddes och levde i Gussjöbygden och var en genial historieberättare. Hans historier imponerade redan i ungdomsåren på Johan Rudolf Sundström som använde Vänglund som förebild för romanfiguren Janne Vängman

Födda 1858
Avlidna 1945
Män
Babs Gonzales

Babs Gonzales född Lee Brown 27 oktober 1919 i Newark, New Jersey USA död 23 januari 1980 i Newark, New Jersey, var en amerikansk manlig sångtextförfattare och sångare. Babs Gonzales skrev låten "Oop-Pop-A-Da" och spelade den in tillsammans med sit band Three Bips and a Bop. Låten blev senare känd via Dizzy Gillespie.

Han besökte Sverige 1951 då han ingick i Manhattan Singers och turnerade i Folkparkerna, samt 1953 som vokalist.

Diskografi (urval)
Album (solo)

EP (solo)

Singlar (solo)
1949 – "St. Louis Blues" / "Prelude To A Nightmare" ("Babs Gonzalez and His Orchestra")
1952 – "Sugar Ray" / "Cool Whalin' " ("Babs Gonzales and His International Jazz Men")
1954 – "The Be-Bop Santa Claus" / "Manhattan Fable"
1954 – "Voila" / "No Fools-No Fun"
1955 – "The Be-Bop Santa Claus" / "Watch Them Resolutions"
1955 – "House Rent Party" / "She's Just Right For Me"
1957 – "Rock & Roll Santa Claus" / "Me-Spelled-M-E-Me"
1961 – "We Ain't Got Integration" / "Lonely One"

Referenser

Externa länkar

Diskografi på Discogs

Amerikanska sångtextförfattare
Amerikanska sångare
Födda 1919
Avlidna 1980
Män
Personer från Newark, New Jersey
John Millington Synge

John Millington Synge, född 16 april 1871 i Rathfarnham utanför Dublin, död 24 mars 1909 i Dublin, var en irländsk dramatiker.

Verksamhet 
Synge ingick tillsammans med William Butler Yeats och Lady Gregory i ledningen för Abbey Theatre i Dublin. Miljö och motiv till sina skådespel hämtade han från Aranöarna utanför Irlands västkust. Hans språk är poetiskt rikt och originellt, människoskildringen fantasifull, konflikterna ofta tragikomiska. 

Synge har bland annat skrivit pjäserna Ritten till havet och Hjälten på den gröna ön samt den irländska klassikern The Aran Islands 1907, vilken utkom på svenska med titeln Aranöarna 1996.

André Breton tog med ett utdrag ur Hjälten på den gröna ön i sin antologi om svart humor, Anthologie de l'humour noir (1940).

Referenser 
 Irländsk teaterhistoria theatrehistory.com

Noter

Externa länkar 

 Böcker av och om John Millington Synge på svenska bibliotek. libris.kb.se

Irländska författare
Engelskspråkiga författare
Irländska dramatiker
Engelskspråkiga dramatiker
Födda 1871
Avlidna 1909
Män
Alumner från Paris universitet
Venngarn

Venngarn är en tätort (före 2018 småort) i Sigtuna kommun i Stockholms län, belägen rakt norr om Sigtuna i Sankt Olofs socken. Orten består av byggnader runt Venngarns slott.

Namnet
Namnet skrevs år 1282 Winagarnum. Namnet har tolkats innehålla vin, 'fågellek, lekplats för fågel', och garn, 'tarm' - smal vik, sannolikt syftande på Garnsviken.  Sedan övergången från fraktur till antikva skrivs namnet med V.

Befolkningsutveckling

Referenser

Orter i Sigtuna kommun
Tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Håkan Rylander

Lars Håkan Olof Rylander, född 5 december 1921 i Länghem, Älvsborgs län, död 4 juni 1986 i Stocksund, var en svensk skådespelare och regissör.

Rylander bedrev teaterstudier för Manda och Renée Björling samt för Karl Nygren Kloster. Han har huvudsakligen varit verksam vid teatern samt ett antal roller för TV-teatern.

Regi

Filmografi roller i urval

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska regissörer
Personer från Länghems socken
Födda 1921
Avlidna 1986
Män
Åke Svensson (skådespelare)

''För information om författaren med samma namn, se Åke Svensson (författare).

Åke Svensson, född 12 maj 1899 i Åbo, Finland, död 27 november 1970 i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor 

Svenska skådespelare
Män
Födda 1899
Avlidna 1970
Personer från Åbo
Carl-Uno Larsson

Carl-Uno Otto Larsson, född 30 april 1944 i Högalids församling i Stockholm, är en svensk mekaniker som i unga år var barnskådespelare.

Carl-Uno Larsson är son till fotografen Uno Larsson och Jenny Margareta, ogift Sjögren. Han medverkade i fem filmer 1950–1954. Han debuterade i Elof Ahrles Loffe blir polis och sin största roll gjorde han i Ingmar Bergmans Sommaren med Monika (1953) där han spelade huvudpersonen Monikas yngre bror. Han medverkade också i Gunnar Collins uppsättning av Emil och detektiverna som hade premiär på Dramaten den 4 december 1957.

I vuxen ålder arbetade Larsson som mekaniker.

Filmografi

Referenser

Externa länkar
 

Svenska barnskådespelare
Män
Födda 1944
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Kvicksilvertermometer

Kvicksilvertermometer är en termometer vars funktion baseras på att kvicksilvers volym ökar med temperaturen. Den består av kvicksilver inneslutet i glas. Vanligtvis finns det mesta kvicksilvret i en bubbla i ena änden. Därifrån kan det expandera ut i en lång och mycket smal hålighet och även kontrahera därifrån. Eftersom expansionshålet är så smalt kan en liten procentuell utvidgning av hela kvicksilverbubblan resultera i en relativt lång förlängning av kolumnen i det smala hålet, vilket gör att temperaturskillnaderna blir någorlunda lätt avläsbara. Utrymmet i expansionshålet bortom kvicksilvret kan vara utfyllt med kväve eller vara helt tomt (vakuum). 

Kvicksilvertermometrar är inte tillåtna i Sverige längre eftersom kvicksilver (Hg) är giftigt och klassat som miljöfarligt. Kvicksilvertermometrar som kasseras ska behandlas som miljöfarligt avfall, det vill säga lämnas till någon miljöstation.

Se även
 Dilatometer

Fotnoter

Termodynamik
Meteorologiska instrument
Caj Högberg

Caj Gunnar Högberg, född 2 augusti 1949 i Nässjö, Småland, död 29 augusti 2023 på Värmdö, Stockholms län, var en svensk musiker, kompositör och textförfattare. Han skrev bland annat I Can Jive till Jerry Williams.

Högberg turnerade eller arbetade i inspelningsstudio eller TV med ett stort antal artister i Sverige, bland annat Abba, Björn Skifs, Jerry Williams och Tomas Ledin. Han är även känd som bakgrundssångare i Melodifestivalen. Han sjöng bland annat bakom Carola då hon vann i Malmö med Främling och bakom Herreys i Göteborg och i Luxemburg där gruppen vann europafinalen, och framträdde som sjungande trumslagare bakom Tomas Ledin med Just nu! i Haag 1980. Han spelade bas med Abba och Mamma Mia i Top of the Pops 1976.

Medverkan
 1965 Long Johns
 1971 Synd & Skam
 1972 – 1976 Beatmakers med Boris
 1974 – 1975 Abba
 1976 – 1981 Jerry Williams Roadwork
 1982 Chattanooga
 1983 – 1984 Elisabeth Andreassen & Rhythmers
 1986 Lena Philipsson & Kul Killers

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Svenska sångtextförfattare
Män
Svenska basister
Födda 1949
Avlidna 2023
Personer från Nässjö
Musiker som ackompanjerat Abba
Alternativ splitsning

Alternativ splitsning, även alternativ splicing, är en RNA-splitsningsmekanism varvid en enskild gen kan ge upphov till olika proteinprodukter. Detta är möjligt genom att vissa exon i mRNA-transkriptet klipps bort medan andra är intakta, t.ex. i olika skeden i livet.

Spliceosom
RNA-splitsning

fr:Épissage#Épissage alternatif
it:Splicing#Splicing alternativo
Genomik

Genomik är studiet av arvsmassa, det vill säga en organisms fulla uppsättning DNA, som inbegriper såväl gener som så kallade icke-kodande DNA. Området har vuxit de senaste åren, inte minst beroende på den goda tillgång på data som har följt av de stora genomprojekten, som exempelvis HUGO.

Se även 
 Bioinformatik
 Gen
 Genom
 Metagenomik

Källor

Externa länkar 
 National Center for Biotechnology Information – Webbplats där de största databaserna för genomik kan genomsökas
Proteom

Proteomet utgörs av alla olika proteinmolekyler som ett genom kodar för, inklusive alla olika splitsningsvarianter och modifikationer som ett protein kan genomgå. Proteomet är till skillnad från genomet av dynamisk natur, det vill säga att sammansättningen av proteomet kan variera. Genomet däremot är statiskt om man bortser från möjligheten till mutationer.

På grund av proteomets komplexitet finns inte ett enda proteom som är helt kartlagt, medan många genom är helt kartlagda, bland annat människans.

Se även
HUGO

Genetik
Proteostas
Haplotyp

En haplotyp, som är en sammandragning av haploid genotyp, är inom genetik en beteckning för en samling av specifika alleler i en samling närliggande gener på den ena kromosomen i ett kromosompar. Dessa gener ligger så nära varandra att de i praktiken alltid nedärvs tillsammans - det vill säga det saknas så kallade recombination hotspots mellan gen-loci, vilket innebär att vid homolog rekombination förblir genvarianterna på samma kromosom. En haplotyp är därför en grupp gener som en avkomma oftast ärver från den ena föräldern.

Begreppet haplotyp används inom transfusionsmedicin bland annat om genkomplex inom RH-systemet och HLA-regionen. Exempel på en haplotyp är genklustret för människans MHC-alleler (Major Histocompatibility Complex) på kromosom 6. Generna för MHC klass I och klass II ligger tätt packade i samma kromosomala region, och genomgår inte genrekombination vid meios (könscelldelning). Däremot är generna för MHC bland de mest polymorfa (formskiftande) gener som existerar, med hundratals olika alleler i den mänskliga populationen.

Se även
 Haplogrupp

Genetik
Populationsgenetik
Penetrans

Penetrans är ett begrepp som inom genetiken används för att beteckna sannolikheten för att en individ med en viss genvariant ska få det fenotypiska uttrycket. 
Med andra ord kan man säga hur stort genomslag som den undersökta genens egenskap får hos bärarna i en population. Penetransen beror delvis på miljön.

Genetik
Tommy Denander

Tommy Denander, född 10 mars 1968 i Stockholm, är en svensk gitarrist och låtskrivare /producent. Denander är krediterad på ett stort antal skivor med bland andra Talisman, House of Lords, Paul Stanley och Phenomena.

Denander föddes i Åkersberga där han bodde fram till 19 års ålder då han flyttade till Los Angeles men bor sedan 1992 återigen i Åkersberga.

Denander började spela gitarr vid 5 års ålder och kom 14 år gammal med i ett hårdrocksband som hette ATC och fick skivkontrakt med Polygram/Vertigo. I ATC ingick även framtida Candlemass-gitarristen Mappe Björkman.

Referenser

Externa länkar
 

Män
Svenska keyboardister
Svenska gitarrister under 2000-talet
Födda 1968
Levande personer
Musiker från Stockholm
Aneuploidi

Aneuploidi innebär en avvikelse av antalet kromosomer, från det normala hos en individ, vilket i regel orsakar sjukdom. Människan är diploid, det vill säga att celler har dubbla kromosomuppsättningar och varje avvikelse från detta innebär aneuploidi. Till exempel har individer med Downs syndrom 47 kromosomer vilket innebär en avvikelse från de 46 parade kromosomerna i normaltillståndet.

Aneuploidi ses vanligen i cancerceller. Aneuploidin hos dessa kan uppkomma av defekter i proteiner som har som funktion att separera kromosomer under mitosen (celldelningen). Aneuplodin som uppstår hos dessa celler kan bidra till cancerutvecklingen genom att skapa extra kopior av onkgener.

Se även 
 Ploiditet

Referenser 

Genetik
Zacco

Zacco är en svensk adlig ätt, adlad 1809 i enlighet med paragraf 37 i den då nya regeringsformen, vilket innebär att endast ättens huvudman innehar adlig värdighet. Hette före adlandet Zachau.

Ätten har traditionellt ansett härstamma från ön Fehmarn i Tyskland, men den förste man säkert kan härleda ätten till är den i Stettin i Pommern födde Daniel Christoffer Zachau (död 1738) som 1712 inflyttade till Sverige och var grosshandlare i Stockholm. Hans son Daniel Zachau var gift med hovbrodören Maria Sofia Sergell, vars far Christoffer Sergell och mor Elisabet Swyrner också var hovbrodörer och vars bror var den bekante Johan Tobias Sergel.

Deras son Daniel Zachau (1754-1810) var överste vid Örlogsflottan, och gift med Catharina Christina Küsel vars far var direktör vid Svenska Ostindiska kompaniet. Daniel Zachau adlades av Karl XIII med namnet Zacco år 1809 och introducerades på nummer 2203. Ätten utgår från hans son kaptenen Hjalmar Yngve Zacco som var gift med Maria Christina Contantia Bure, dotter till Anders Fale Bure och Anna Maria Molinsky.

Källor
Riddarhusets ätt- och vapendatabas
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 4, s. 688 f

Svenska adelsätter
Bureätten
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)