kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kankas

Kankas (finska: Kankainen) är en by och egendom i Masko kommun Egentliga Finland. 

Kankas är ett åldrigt herresäte i Masko socken i sydvästra Finland och tillhörde från mitten av 1500-talet den yngre grenen av ätten Horn af Kanckas. Henrik Klasson Horn, dennes son Karl och sonsönerna Henrik, Klas, Evert och Gustaf tillbragte där en större eller mindre del av sitt liv. År 1729, efter maken Jürgen Johan von Lodes död 1728, köpte Beata Sofia von Bock a.d.H Suddenbach Kankas gård i Masku, där hon också avled år 1739. Mot slutet av 1700-talet ägdes Kankas av hovrättsrådet Nils Fredensköld och av dennes son överstelöjtnanten Nils Fredensköld. 1884 innehades det såsom fideikommiss av före detta underlöjtnanten F. A. V. Aminoff. Ägovidden var på 1800-talet inte synnerligen betydande.

Slottets konstruktion med en kvadratisk grundplan är unik i Finland, men förekommer på flera håll i Sverige.

Kankas ägarlängd 
 Ca 1410 Genom köp Klas Lydekesson Djäkn och hustru Kristina Jönsdotter (Garp)
 Efter 1435, före 1450 Dottern N.N. Klasdotter (Djäkn) och Henrik Olofsson (Horn)
 Efter ca 1450 Dottern Alissa Henriksdotter (Horn) och Magnus Nilsson
 Efter 1488 Brodern Klas Henriksson (Horn) och hustru Kristina Christiernsdotter Frille 
 Ca 1544 Sonen Henrik Klasson (Horn) och hustrun Elin Arvidsdotter (Stålarm)
 Ca 1586 Sonen Carl Henriksson Horn af Kanckas och hustrun Agneta von Dellwig
 1611 Sonen Evert Horn af Kanckas och hustrun Margareta Fincke
 1647 Sonen Gustaf Horn af Kanckas och hustrun Barbro Kurck
 1666 Sonen Evert Horn af Kanckas och hustrun Märta Oxenstierna
 1694 Genom inlösen av skuld Johan Ribbing och hustrun Christina Maria Mörner af Tuna
 1700 Dottern Beata Christina Ribbing och Reinhold Brunow
 1715 Dottern Märta Catharina Brunow och Gustaf Fredrik Güntherfelt samt hennes syster Anna Sofia Brunow och Casper Herman Krebs
 1729 Genom köp Beata Sophia Bock a.d. H Suddenbach
 1739 Dottern Beata Charlotta Lode (1717–1761) och Gustav Reinhold Rehbinder
 1752 Genom köp Gustaf Johan Wilhelms
 1756 Genom köp Nils Hasselbom och hustrun Helena Lagerflycht
 1764 Sonen Nils Hasselbom, adlad Fredensköld och hustrun Catharina Margareta Cedermarck
 1792 Sonen Nils Fredensköld och hustrun Anna Edbom
 1831 Sonen Anders Wilhelm Fredensköld
 1836 Systern Margareta Sofia Fredensköld och Carl Sabel Florus Toll
 1846 Genom köp Vilhelm Berndt Aminoff och Maria Ulrika Collén
 1857 Sonsonen Fredrik August Vilhelm Aminoff och hustrun Emilia Matilda Constance Spåre
 1892 Sonen Carl Fredrik Aminoff och hustrun Ester Irene Grunér
 1918 Genom testamente Claës Aminoff och hustrun Ebba Tollet
 1982 Sonen Claës Fredrik Ivan Filip Gregori Aminoff
 1992 Genom köp Stiftelsen för Åbo Akademi
 2018 Genom köp Tractatus Properties Oy

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 TV-inslag om Kankas av Finlands Rundradio (på finska)

Masko
Herrgårdar i Finland
Ugglan
Eqrem Çabej

Eqerem Çabej, född den 7 augusti 1908 i Eskişehir i Turkiet, död den 13 augusti 1980 i Rom i Italien, var en albansk historisk lingvist och forskare.

Han avlade examen i filologi vid universitetet i Wien i Österrike. Han skrev vetenskapliga studier i lingvistik, folklore, etnografi och litteraturhistoria. En viktig del av hans arbeten består av etnologiska, lexikografiska och dialektologiska studier, samt systematiseringen av det litterära språket. Etnologiska studier i det albanska landskapet; Introduktion av albansk språkhistoria och Fonetisk historia i det albanska språket är några av Cabejs mest framstående verk.

Çabej utgav också en textkritisk utgåva av Meshari, den första tryckta boken på albanska, skriven av Gjon Buzuku.

Källor

Albanologer
Alumner från Wiens universitet
Personer från Eskişehir
Historiker under 1900-talet
Personer i Albanien under 1900-talet
Albanska lingvister
Födda 1908
Avlidna 1980
Män
Yousuf Karsh

Yousuf Karsh, adlad Karsh of Ottawa, född 23 december 1908 i Mardin, dåvarande Osmanska riket (i nuvarande Turkiet), död 13 juli 2002 i Boston, Massachusetts, var en kanadensisk fotograf av armeniskt ursprung, mest känd för sina porträtt.

Galleri

Externa länkar 

  

Kanadensiska fotografer
Armeniska fotografer
Män
Födda 1908
Avlidna 2002
Pråm

Pråm är en typ av lastfartyg, vanligen utan egen framdrivningsmaskin, avsedd att bogseras. Den har vanligtvis fartygsskrov, men ingen överbyggnad och kan vara flatbottnad och plattgattad i både för och akter. Pråmar kan både bogseras och puffas och förekommer i flod-, insjö- och havstrafik.

Tågpråm 
En tågpråm är en spårförsedd pråm som man kan ställa järnvägsfordon på. Dessa tågpråmar var mycket vanliga i New Yorks hamn under första halvan av 1900-talet för att transportera järnvägsfordon mellan olika delar av stadens hamnanläggningar. Ända fram till andra världskrigets början arbetade 3.400 personer i New York med drift av 323 tågpråmar och 1 094 andra pråmar, dragna av 150 bogserbåtar mellan New Jersey och New York. Eftersom godsvagnar idag inte får gå i East River Tunnels eller North River Tunnels under Hudsonfloden går dessa fortfarande via tågpråmar eller tågfärja. I 23 års tid hade NYCH hand om transporten med godsvagnar mellan New York och New Jersey fram till 2006, då NYNJ tog över dessa transporter.

Även den smalspåriga Västgötabanan hade liknande pråmar i Göteborgs hamn, då denna i stort sett saknade smalspårsanslutning. Godsvagnar lastades vid en ramp i Gullbergs vass på dessa pråmar, som sedan bogserades ut till väntande fartyg, där man gjorde en omlastning med hamnkran. En av dessa pråmar finns idag någorlunda bevarad som vågbrytare i Kullaviks småbåtshamn.

Se även 
 Ponton
 Tågfärja

Referenser

Webbkällor

Noter

Vidare läsning 

Fartygstyper
Mudderverk

Ett mudderverk är en teknisk utrustning som används för att muddra, det vill säga gräva eller suga upp bottensediment i syfte att fördjupa en farled eller hamn.
Ett mudderverk kan bestå av en pråm eller ponton försedd med anordning för muddring. Denna anordning är i de enklaste mudderverken en grävmaskin, ett så kallat enskopeverk. Andra varianter är flerskopeverk (till exempel paternosterverk) och sugmudderverk. Mudderverken är dessutom försedda med stödben som nedsänks i sjöbottnen, för att kunna ligga still under muddringen. 

Muddermassorna transporteras iväg med lastbil eller pråm. Om tillstånd ges, kan de dumpas till sjöss på bestämd plats. I smalare vattendrag och kanaler kan muddring utföras från land med grävmaskin.

Bilder 

Anläggningsmaskiner
Sjöfart
Väg- och vattenbyggnad

fr:Drague
ja:浚渫
nl:Baggeren
Muddring

Muddring innebär schaktning under vatten i en sjö, vattendrag eller i havet. Muddring kan utföras genom att spränga, gräva eller suga upp material exempelvis i syfte att fördjupa en farled eller hamn. Muddring kan även utföras av andra skäl exempelvis för utvinning av sand och grus. Dessutom är muddring en av många åtgärder som används för att hindra eutrofiering i sjöar. Mängden närsalter som ansamlats på bottnen kan minskas genom muddring.

Frysmuddring
En muddringsmetod också kallad Artificial ground freezing (AFG) där bottensedimenten fryses ner i block för att lättare kunna lyftas upp. Metoden passar för muddring av förorenade områden eftersom liten partikelspridning erhålls med metoden.

Se även
Mudderverk

Källhänvisningar

Sjöfart

de:Baggerschiff
id:Kapal keruk
pl:Pogłębiarka
pt:Draga
ro:Dragă
ru:Драга
Flytkraft

Flytkraft är en kropps förmåga att kunna bära sig själv i vätska. Det är ett vanligt uttryck vid skeppsbyggande. Förhållandet, känt som Arkimedes princip, innebär att en kropp som sänks ned i en vätska påverkas av en lyftkraft som är lika stor som den undanträngda vätskans tyngd.

Detta har till följd att om ett föremål tränger undan vatten som väger mer än föremålets egen massa, kommer det att flyta. Om ett föremål tränger undan vatten som väger mindre än föremålets massa, kommer det att sjunka. Om ett föremål tränger undan vatten som väger lika mycket som föremålets massa, kommer det att sväva.

Eftersom trycket ökar med djupet ökar också vattnets densitet något och därmed flytkraften.

Ett föremål som flyter har positiv flytkraft. Ett föremål som sjunker har negativ flytkraft, och svävar det i vattnet har det neutral flytkraft.

Sambandet gäller för alla medier, kroppar och tyngdaccelerationer. Det förklarar således inte bara varför båtar flyter utan också varför ballonger flyger.

Flytförmåga
Flytförmåga bestäms av en kropps densitet i jämförelse till vätskans densitet. Ett föremål som har lägre densitet än vätskan flyter. Ett föremål med lägre densitet än luft svävar (jämför Arkimedes princip).

Dykning
Flytkraften blir särskilt tydligt vid dykning. När dykaren är uppe vid ytan är det bra för honom/henne att ha positiv flytkraft, så att han/hon flyter bekvämt utan att få kallsupar av vågorna eller göra sig av med energi i onödan. 
När man befinner sig under vattnet är det ofta bäst om flytkraften är neutral, så att man kan sväva ovanför botten och ha kontroll över sina rörelser utan att förstöra det känsliga undervattenslivet. Att ha rätt avvägning är en förutsättning för bra dykning. Som dykare ställer man in avvägningen med ett viktsystem och med sin dykväst (BCD), och finjusterar flytkraften med andningen för att höja sig eller sänka sig i vattnet.

Se även
 Boj
 Dragkraft
 Fluid
 Hydrometer
 Kvicksand
 Ponton
 Simblåsa
 Skrov
 Termoskop
 Ubåt

Externa länkar
 Archimedes' Principle
 NASA's definition of buoyancy

Dykning
Fartygskonstruktion
Fluidmekanik
Skeppsregistret

Skeppsregistret handlades fram till 1 december 2001 av Stockholms tingsrätt när Sjöfartsverket tog över och registret flyttades 2011 till Transportstyrelsen. Registret innehåller information om fartyg över 12 x 4 meter, som benämns skepp.

Alla fartyg som uppfyller båda måtten är registerskyldiga, men delas upp som yrkesskepp och fritidskepp. Yrkesskeppen tillsammans utgör den svenska handelsflottan. Nybyggda skepp kan först registreras i skeppsbyggnadsregistret, och fartyg under 12 x 4 meter som används yrkesmässigt kan registreras i båtregistret.

Endast de fartyg som till minst hälften är svenskägda, kan registereras i det svenska registret.

Vid registrering får fartyget en registerbeteckning som synligt skall märkas in i skrovet. Därtill skall fartygets namn och hemort finnas i aktern. Efter en skeppsmätning utfärdas ett mätbrev och ett nationalitetscertifikat. Nationalitet visas med flagga.

Källor

Se även
 Fartygsregistret i Sverige

Svensk sjöfart
Norra Sentinel

Norra Sentinel är en ö i ögruppen Andamanerna i Bengaliska viken. Den ligger väster om den södra delen av South Andaman Island och 59,6 kilometer norr om södra Sentinel. Ön är liten, till största delen skogbeklädd, omgiven av korallrev och saknar naturliga hamnar.

Befolkning
Ön har en ursprungsbefolkning, sentineleserna, ett folk som har uppskattats bestå av 50 till 400 individer. Enligt indisk lag råder tillträdesförbud på ön för alla utom ursprungsbefolkningen och sentineleserna motsätter sig våldsamt alla former av kontakt med andra människor.

En 27-årig amerikansk man som 2018 trotsade tillträdesförbudet och tog sig till ön i avsikt att förmedla det kristna budskapet blev omgående dödad med pilbågepilar.

Sentineleserna är ett av de sista isolerade folken som nästan helt undsluppit kontakt med den moderna civilisationen.

Geografi 

Innan jordbävningen i Indiska oceanen 2004 var Norra Sentinel ungefär 72 km² och hade en nästan kvadratisk form. Runt om ön, bakom en smal strandremsa reste sig marken brant cirka 20 meter, och vidare gradvis upp till den högsta punkten på 98 meter i närheten av öns mitt. Utanför ön på ett avstånd av mellan 800 och 1 300 meter omgavs den av korallrev. En skogbeklädd mindre ö, Constance Island, låg cirka 600 meter sydöst om ön på revets bortre gräns.

Jordbävningen 2004 lutade den tektoniska plattan under ön och lyfte den en till två meter. Stora delar av det omkringliggande revet blottlades och blev till land, eller grunda laguner, vilket ökade öns utsträckning med 1 km åt väster och åt söder, och kopplade samman Constance Island med huvudön.

Utöver den smala strandremsan och det upplyfta revet är Norra Sentinel bevuxen med tät skog.

Politisk status

Officiellt har ön sedan 1947 fallit under indisk administration som en del av unionsterritoriet Andamanerna och Nikobarerna. Men eftersom det aldrig har upprättats någon överenskommelse med befolkningen på ön, och den aldrig har ockuperats så befinner den sig enligt internationell lag i ett limbotillstånd och kan betraktas som en självständig enhet under indiskt protektorat. Myndigheter på Andamanerna och Nikobarerna angav 2005 att de inte har några intentioner att kontakta eller störa livet och befolkningen på Norra Sentinel.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
Om Andamanerna
Om andamansk etnologi

Indiens öar
Åbo brand

Åbo brand var den enorma brand som drabbade staden Åbo i Finland den 4 september 1827. Eldsvådan förstörde tre fjärdedelar av Åbo och har ansetts vara den största stadsbranden någonsin i Norden. Branden drabbade såväl de enskilda invånarna som samhället i gemen. Sjutton människor omkom och cirka 200 skadades, omkring 2 500 byggnader förstördes och lösegendom till betydande värde gick förlorad. Omkring 11 000 invånare blev hemlösa. Vid tiden för branden var Åbo Finlands största stad.

Branden bröt ut i Hellmans gård i Norra kvarteret på västra sidan av Aura å. En minnesplatta utmärker platsen på Mariegatan vid Trätorget. Branden började vid niotiden på kvällen och spred sig redan före midnatt till åns östra sida. Efter 18 timmar fick man elden under kontroll, men eftersläckningen pågick i veckor.

Enligt Nils-Erik Villstrand, professor emeritus i nordisk i historia vid Åbo Akademi, berodde branden till stor del på olyckliga sammanträffanden. Gatorna var trånga, det var tätt mellan husen och sommaren hade varit torr. En stor del av stadens invånare råkade dessutom vara på marknad i Tammerfors så möjligheterna att bekämpa branden var begränsade.

Branden var ett hårt slag mot Åbo, som år 1812 hade förlorat sin status som Finlands huvudstad. En omedelbar följd av branden var att Kungliga Akademien som hade funnits i Åbo sedan 1640 flyttades till Helsingfors och fick namnet Kejserliga Alexanders universitetet i Finland. Ett alldeles nytt Åbo växte upp ur askan vid Aura å. Bland de få områden som skonades i Åbo brand var Klosterbacken, som idag är ett museiområde.

Källor

1827 i Finland
Bränder 1827
Bränder i Finland
Finlands historia under ryska tiden
Brand
Stadsbränder
Johan Knutson

Johan Knutson, född 28 september 1816 Allerum, Skåne, död 13 september 1899 i Helsingfors, var en svensk-finländsk konstnär.

Liv och arbete 
Knutson hade sin första separatutställning 1858. Han deltog även i utställningar i Sverige; bland andra General Industrial Exposition of Stockholm (1866).

Johan Knutson studerade måleri och grafisk teknik i Lund och Köpenhamn. I Stockholm studerade han på litografiavdelningen vid Kungliga Svenska Konsthögskolan 1839 till 1840. I Lund var han elev till Magnus Körner och utförde bland annat två kända blad från stadens stortorg. Efter examen flyttade han vid tjugofyra års ålder till Finland för att medverka i planschverket Finland framstäldt i teckningar. Han var 1845–1852 med och illustrerade planschverket, med text av Zachris Topelius. Knutson skapade totalt 48 landskapsbilder till boken. Han och Pehr Adolf Kruskopf stod för de flesta illustrationerna i planschverket. Hans teckningar fanns också med i flera häften, gemensamt kända som En resa i Finland; utgiven från 1872 till 1874. Han utförde också landskapsbilder i olja, dels från Skåne, dels från Finland. Knutson var 1844–1890 ritmästare vid gymnasiet i Borgå, där han avbildade sin kamrat Johan Ludvig Runeberg. Han har också, i början av 1840-talet, illustrerat gatulivet i Helsingfors i humoristiska grafiska blad, vilkas fortsatta utgivning dock förbjöds av polismästaren. 

Knutson blev medlem i Suomen Taiteilijaseura (Konstnärsföreningen} och undervisade i teckning vid en skola i Borgå 1844–1890. Under Borgåtiden var Knutson mycket anlitad som porträttmålare och gjorde bland annat flera porträtt och figurbilder av Johan Ludvig Runeberg. Särskilt hans miniatyrporträtt blev uppskattade. På äldre dagar var han främst sysselsatt som landskapsmålare.
 
Hans verk kan ses på Åbo konstmuseum, Tammerfors konstmuseum, Cygnaeus Galleri, Helsingfors stadsmuseum, Borgå stadshus, Borgå museum och Finlands Nationalmuseum.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

Svenska landskapsmålare
Finländska landskapsmålare
Män
Födda 1816
Avlidna 1899
Personer från Allerums socken
Svenska målare under 1800-talet
Mark Hamill

Mark Richard Hamill, född 25 september 1951 i Oakland, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare, känd främst för rollen som Luke Skywalker i Star Wars-filmerna.

Biografi
Mark Hamill är son till Virginia Suzanne Hamill (född Johnson) och William Thomas Hamill, som var kommendör i amerikanska flottan. Modern var av halvsvensk härkomst. Mark Hamill tog examen vid Los Angeles City College. Han är gift och har tre barn.

Efter framgången med Star Wars fick Hamill svårt att få roller i stora produktioner, vilket kan ha berott hans nära koppling till rollen som Luke Skywalker. Istället bytte han bana och började arbeta allt mer som röstskådespelare. Under 1990-talet och början av 2000-talet har Hamill lånat ut sin röst till Jokern i den tecknade TV-serien Batman: The Animated Series. Hans framgång med dessa framträdanden har lett till att han fått låna ut sin röst till flera andra onda rollfigurerer. Hamill har också medverkat i filmscenerna i datorspelet Wing Commander III och Prophecy, och har vidare medverkat med sin röst i Darksiders till Playstation 3 och Xbox 360. Även rollen som Mike Hawkins i den svenska långfilmen Hamilton kan nämnas. Den 21 februari 2018 avslöjades det att Hamill den 8 mars ska få en egen stjärna på Hollywood Walk of Fame.

Filmografi

Filmer

TV

Datorspel

Teater

Roller

Källor

Externa länkar 

 
 
 
 Mark Hamill på Internet Off-Broadway Database

Amerikanska skådespelare
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från Kalifornien
Skådespelare i Star Wars
Amerikanska demokrater
Personer från Oakland
Födda 1951
Levande personer
Män
Antti Hyry

Antti Hyry, född 20 oktober 1931 i Kuivaniemi i norra Finland, död 4 juni 2016 i Esbo, var en finsk författare, bosatt i Helsingfors. 

Hyry var en av modernisterna i finsk litteratur.  Hans betydelse för andra författare ger honom en betydande plats i den finska litteraturen. Han var gammallaestadian, vilket varit av betydelse för honom i hans författarskap. Han har kallats Finlands Robbe-Grillet och Marcel Proust.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Hemma (översättning Liv Enckell, Söderström, 1961) (Kotona, 1960)
 Beskrivning av en tågresa och fem andra noveller (översättning Bo Carpelan, Bonnier, 1964) (Junamatkan kuvaus ja neljä muuta novellia, 1962)
 [Bidrag]. I antologin Fem finska författare (Föreningarna Nordens förbund, 1974)
 "Lampan" (översättning Johan Bargum och Bo Carpelan). I antologin Den svarta måsen: 30 moderna finska berättare (Schildt, 1989)

Priser och utmärkelser 
 Pro Finlandia-medaljen 1972
 Aleksis Kivi-priset 1978
 Tack för boken-medaljen 1987
 Eino Leino-priset 2005
 Finlandiapriset 2009 för romanen Uuni

Källor

Externa länkar

Noter

Litteratur
 

Finskspråkiga romanförfattare
Finländska romanförfattare
Män
Födda 1931
Avlidna 2016
Personer från Ijo
Mottagare av Eino Leino-priset
Mottagare av Finlandiapriset
Mottagare av Pro Finlandia-medaljen
Queerfeminism

Queerfeminism är en politisk strömning som kombinerar feminism och queerteori, och har ursprung i radikalfeminismen och gayrörelsen. Som andra feministiska riktningar anser man att gruppen kvinnor är underordnad gruppen män, och att detta förhållande bör ändras. Man utgår från att inte bara könet utan även sexualiteten är en social konstruktion. Begreppet är huvudsakligen en svensk konstruktion, som populariserats genom Tiina Rosenbergs bok Queerfeministisk agenda. 

Queerfeminismen kritiserar heteronormativitet – alltså att heterosexualitet utgör normen för sexualitet, familjebildning och socialt umgänge, att maskulinitet premieras framför femininitet, och att heterosexualitet premieras framför homo- och bisexualitet. Man menar att den obligatoriska heterosexualiteten har en central roll i könsmaktsordningen. Man tror varken på idén om naturgivna genus, eller på idén om naturgivna sexualiteter. 

RFSL Ungdom är en svensk organisation som har en queerfeministisk syn på samhällsstrukturerna gällande kön och sexualitet.

Queerfem var en svensk queerfeministisk konstgrupp som uppmärksammade sociala orättvisor som grundar sig i patriarkatet.

Källor 

Feminism
Queer
Hermione

Hermione () är en gestalt i grekisk mytologi. Hon är dotter till Menelaos och Helena och gift med Neoptolemos, som dödade Orestes, hennes förste man.

Hermiones svartsjuka gentemot Neoptolemos älskarinna Andromache är huvudtemat i Jean Racines "Andromaque".

Källor 

Personer i grekisk mytologi
Knölpåk

Knölpåk är ett närstridsvapen. Smal i basen, tjockare i änden. Oftast gjord av rot. Shillelagh är en typ av knölpåk som förknippas med Irland och irländsk folklore. Sankt Sebastian blev enligt en myt ihjälslagen med knölpåkar efter att 1000 pilar inte lyckats döda honom.

Knölpåk är också namnet på en drink bestående av mjölk, vodka och Licor 43.

Se även
Stridsklubba

Noter

Trubbiga vapen
Kibibyte

Kibibyte (KiB), tidigare ofta tvetydigt kallad kilobyte (KB, i denna betydelse inte kB) är en informations­enhet som motsvarar 1 024 (210) byte. Namnet kommer av det binära prefixet kibi (Ki) och byte (B). Enheten ingår inte i internationella mått­enhets­systemet, men sanktioneras av IEC.

Kibibyte är relaterat till enheten kilobyte, som antingen definieras som en kibibyte eller 1 000 byte. Kibibyte kan användas istället för kilobyte när man vill specificera 210 byte, för att undvika tvetydighet bland de olika värdena av kilobyte.

Källor 
 Prefix för binära multipler – NIST 

Informationsenheter
Mebibyte

Mebibyte (MiB) är en informationsenhet som motsvarar 1 048 576 (220 = 10242) byte. Namnet kommer av det binära prefixet mebi (Mi) och byte (B). Enheten ingår inte i SI, men däremot i IEC.

Mebibyte är relaterat med enheten megabyte, som antingen definieras som en mebibyte eller en miljon byte. Mebibyte kan användas istället för megabyte när man vill specificera 220 byte, för att undvika tvetydighet bland de olika värdena av megabyte.

Källor 
 Prefix för binära multipler – NIST 

Informationsenheter