kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Björnhonan Noppi

Björnhonan "Noppi" är genom tiderna den mest produktiva björnhonan i Sverige (inom det skandinaviska björnforskningsprojektet) som efter nio kullar fött 24 björnungar.

Noppi pejlades sista gången 6 maj 2003 och befanns död efteråt. Hon blev ca 22 år. Dödsorsaken är inte klarlagd och det mesta av kvarlevorna var uppätna av andra björnar. Konkurrensen är hård i reviren, och orsaken kan vara att den blivit slagen av en annan björn. Runt platsen återfanns spillning som DNA-undersökts, och det spekulerades att hennes fjolåringar ätit henne.

Källor

Noppi, björnhonan
Dror Feiler

Dror Elimelech Feiler, född 31 augusti 1951 i Tel Aviv, Israel, är en israelisk-svensk tonsättare, musiker (bland annat saxofonist), konstnär och politiker (vänsterpartist), bosatt i Stockholm sedan 1973. Han spelar i fri-improvisationsbandet Lokomotiv Konkret. Han och hustrun Gunilla Sköld Feiler uppmärksammades mycket 2004 för konstverket Snövit och sanningens vansinne, som gav upphov till en mindre diplomatisk kris mellan Israel och Sverige.

Biografi 
Hans far arbetade på kibbutz och träffade en grupp aktivister från Palestinska befrielseorganisationen i Bukarest på tiden det ännu var förbjudet, varför han dömdes till fängelse. Dock verkställdes aldrig fängelsestraffet då lagen hann ändras. Hans mor, Pnina Feiler, arbetade 2009, då 86 år gammal, med ambulerande vårdcentraler i palestinska byar på Västbanken, där invånarna på grund av konflikten haft begränsad tillgång till sjukvård.

Feiler gjorde sin värnplikt i Israel som fallskärmsjägare, men 1970, som en av de första "refuseniks" (israeliska motståndare till den israeliska politiken gentemot palestinierna), vägrade han att tjänstgöra i områden som kom under israeliskt militärt styre som ett resultat av Sexdagarskriget 1967. Han var 2008 ordförande i föreningen Judar för israelisk-palestinsk fred i Stockholm och ordförande för European Jews for a Just Peace (EJJP). Han är även i redaktionsrådet för New Colombia News Agency (ANNCOL).

Feiler var som en av de drivande krafterna med på Ship to Gaza, där han fick smärre skador i ansiktet i tumultet som uppstod när israelisk militär angrep fartygskonvojen den 31 maj 2010.

Inför riksdagsvalet i Sverige år 2010 ställde Feiler upp som riksdagskandidat för Vänsterpartiet. Han kandiderade för samma parti inför Europaparlamentsvalet 2014. På senare tid har han förts bort av polis flera gånger under demonstrationer mot tal av Sverigedemokraterna och Svenskarnas parti då polisen ansåg att han stört ordningen genom att spela "Här kommer Pippi Långstrump" på saxofon. Han fälldes senare för ohörsamhet då han ska ignorerat polisens uppmaning att avlägsna sig i samband med protesterna mot dessa demonstrationer.

Feiler var 2014 aktivist i palestinska BDS-rörelsen (engelska: Boycott, Divestment and Sanctions) som arbetar för sanktioner mot Israel. Han ledde år 2017 en BDS-konferens i Europaparlamentet. Feiler jämförde då Israels motreaktion mot BDS med Apartheidregimen i Sydafrika. Israels talesperson å sin sida menade att när vare sig utrotningskrigen eller terrorismen mot Israel har besegrat landet fortsätter motståndarna kampen med andra medel.

Dror Feiler är far till Tigran Feiler som är Sydamerikakorrespondent för Sveriges Television.

Priser och utmärkelser
2003 – Rosenbergpriset

Filmmusik

Referenser

Externa länkar

Om hans musik och annat
Om EJJP
Om JIPF

Födda 1951
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Medlemmar i Föreningen svenska tonsättare
Svenska konstnärer under 1900-talet
Svenska konstnärer under 2000-talet
Svenska jazzmusiker
Svenska saxofonister
Svenska vänsterpartister
Män
Levande personer
Personer från Tel Aviv
Alumner från Stockholms universitet
Seloter

Seloter (från grekiska zelos, "iver"), var en judisk gruppering vid tiden runt Kristi födelse som startade som ett religiöst renlevnadsparti. Grundaren av organisationen anses vara Judas Galiléern, som runt år 7 manade till motstånd mot den romerska skattskrivningen. Jesus lärjunge Simon seloten var trots namnet inte selot. Ordet selot kan också användas allmänt om fanatiker. 

År 66–70 var seloterna en av de stora pådrivarna till det stora judiska upproret mot romarriket då Jerusalem för en tid erövrades. Det uppstod dock interna stridigheter, och en allians mellan fariséer och saddukéer fördrev seloterna från Jerusalem samma år, vilka då flydde till ökenfästningen Masada. 

Krigslyckan vände då kejsar Nero nästa år skickade den erfarne fältherren Vespasianus, och snart var Jerusalem belägrat. Efter att Jerusalem föll år 70 började även Masada belägras. 

Då romarna år 73 erövrade Masada fann de alla, förutom två kvinnor och fem barn, döda. Varför så var fallet och vilken tolkning detta bör ges har på senare tid kommit under kraftig debatt. En central roll i denna debatt har boken Sacrificing Truth: Archaeology and the Myth of Masada av den israeliske arkeologen Nachman Ben-Yehuda.

Referenser

Noter

Vidare läsning 
Kumm, Björn, Terrorismens Historia, Lund 2003

Judisk historia
Terrorism
Shuji Nakamura

Shuji Nakamura, japanska: 中村 修二 Nakamura Shūji, född 22 maj 1954 i Ikata i prefekturen Ehime, är en japansk-amerikansk fysiker. Han är doktor i materialfysik och sedan 1999 professor vid University of California, Santa Barbara. Mest känd är han för att ha utvecklat och beskrivit fysiken bakom den praktiskt användbara blå lysdioden. Tillsammans med Isamu Akasaki och Hiroshi Amano tilldelades han 2014 Nobelpriset i fysik för "uppfinningen av effektiva blå lysdioder vilka möjliggjort ljusstarka och energisnåla vita ljuskällor".

Blå lysdioder kan, tack vare kortare våglängd, användas för att öka kapaciteten hos optiskt avlästa datalagringsmedia och, tillsammans med röda och gröna lysdioder, för att bilda ljuskällor av valfri färg.

Shuji Nakamuras kolleger gav honom en gång smeknamnet Slaven sedan de fått veta att han för uppfinningen av den blå lysdioden belönats av arbetsgivaren med endast 20 000 yen (cirka 1 400 kr). På senare tid har dock juridiska uppgörelser ägt rum, och han tilldelades 2004 en ersättning på 20 miljarder yen (cirka 1,4 miljarder kr). Efter överklagan från arbetsgivaren fastlades ersättningen 2005 till 840 miljoner yen (cirka 57 miljoner kr).

Nakamura tilldelades 2015 Global Energy Prize för att ha möjliggjort uppfunnit, utvecklat och kommersiellt tillämpat det vita LED-ljuset.

Källor

Externa länkar
 Hemsida hos UCLA
 Populärvetenskaplig information om nobelpriset 2014 från KVA, på svenska

Nakamura, Shuji
WP:Projekt Japan
Nobelpristagare i fysik
Japanska nobelpristagare
Levande personer
Födda 1954
Män
Amerikanska professorer
Personer verksamma vid University of California
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Kirkwall

Kirkwall är den största orten och residensstad på Orkneyöarna norr om Skottlands fastland. Folkmängden uppgår till cirka 7 000 invånare. Staden nämndes första gången i Sagan om Orkneyöarna år 1046. Det var den första bosättningen för Rögnvald II, jarl av Orkneyöarna, som mördades av sin efterföljare Thorfinn. År 1486 höjde Jakob III av Skottland Kirkwalls status till kunglig burgh. Namnet Kirkwall kommer från det fornnordiska namnet Kirkjuvagr som betyder Kyrkoviken, som senare förvandlades till Kirkvoe och så Kirkwaa på engelska. Engelska kartografer tog waa som scots wa som betyder "mur" (wall).

Kirkwall ligger på den norra kusten av Mainland, och har en hamn med färjor till de flesta andra öarna i ögruppen. I hjärtat av staden ligger Sankt Magnuskatedralen som kan ses från långt avstånd. Den fick sitt namn efter Magnus Erlendsson, jarl av Orkneyöarna från 1108 till 1117. I närheten av katedralen finns ruiner från den tidigare biskopens och jarlens slott.

Staden har två museer, ett som innehåller saker av lokalhistoriskt intresse och det andra, mindre, som kallas Wireless Museum som tillhandahåller saker om radio och ljudupptagning.

En av huvudhändelserna i staden är Ba Game som hålls den 25 december och 1 januari mellan 'Uppies' och 'Donnies' – två lag som representerar varsin del av staden.

Källor

Externa länkar

Orkneyjar - Royal Burgh of Kirkwall

Orter på Orkneyöarna
Lennart Strand

Lennart Strand, född 13 juni 1921 i Malmö, död 23 januari 2004 i Slottsstadens församling, Malmö, var en svensk pianist och medeldistanslöpare som vann silver på 1 500 meter vid OS i London 1948. Han tillhörde världens främsta medeldistanslöpare under senare delen av 1940-talet och vann EM 1946. Under sin löparkarriär erövrade han sex individuella SM-titlar – fem på 1 500 meter 1945-1950 och en i terräng 1950.

Lennart Strand var även världsrekordhållare på distansen från 15 augusti 1947 med tiden 3.43,0. Detta var vid denna tid en avrundat resultat från 3.42,9 eftersom "udda tiondelar" inte fick noteras, så höjdes den officiella tiden till 3.43,0. Tre år tidigare hade även Gunder Hägg noterats för denna tid vid ett lopp i Göteborg. Rekordet tangerades på nytt den 29 juni 1952 av Werner Lueg, Västtyskland. Det sänktes 1954 till 3.42,8 av Wes Santee, USA,

Lennart Strand utsågs 1947 till Stor grabb nummer 122 i friidrott. Inhemskt tävlade han för Malmö AI. Han är begravd på Limhamns kyrkogård i Malmö.

Meriter  
 1945: Vann SM-guld på 1 500 meter (3.47,6).
 1945: Var med i Malmö AI:s lag som satte Världsrekord i stafett 4 x 1 500 meter (med Gösta Jacobsson, Sven Stridsberg och Gunder Hägg). Tidigare rekord innehades av Brandkårens IK, Stockholm. Rekordet slogs 1947 av Gefle IF.
 1946: Var med i svenska landslagets stafettlag på 4 x 800 meter som slog Tysklands världsrekord från 1941. Övriga deltagare var Tore Sten, Olle Lindén och Stig Lindgård. Rekordet fick man behålla till 1953 då UDA, Tjeckoslovakien slog det.
 1946: Vann vid EM i friidrott i Oslo guld på 1 500 meter på 3.48,0 före Henry Eriksson.
 1946: Vann SM-guld på 1 500 meter (3.48,2).
 1947: Tangerade Gunder Häggs världsrekord på 1 500 meter (3.43,0) från 1944. Världsrekordet slogs 1954 av tysken Werner Lueg, det svenska rekordet slogs 1956 av Dan Waern.
 1947: Vann SM-guld på 1 500 meter (3.49,6).
 1949: Vann SM-guld på 1 500 meter (3.45,2).
 1950: Vann SM-guld på 1 500 meter (3.47,0) samt terränglöpning 4 000 meter.

Referenser

Noter

Webbkällor
Swedish Athletic Page
Stora grabbar
 Strand, Lennart på SvenskaGravar.se

Tryckta källor

Externa länkar 
 Lennart Strand på 78-varvare

Födda 1921
Avlidna 2004
Svenska medeldistanslöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1948
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1948
Världsrekordhållare på 1 500 meter löpning
Världsrekordhållare på 4 x 1 500 meter löpning
Världsrekordhållare på 4 x 800 meter löpning
Svenska mästare i kortdistanslöpning
Svenska mästare i terränglöpning
Europamästare i medeldistanslöpning
Vinnare av Dicksonpokalen
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska musiker under 1900-talet
Idrottare från Malmö
Musiker från Malmö
Gravsatta på Limhamns kyrkogård
Män
Friidrottare i Malmö AI
Ewert Karlsson

Ewert Karlsson, folkbokförd Evert Gustaf Adolf Karlsson, född 6 november 1918 i Mogata, död 5 januari 2004 i Huddinge kommun, var en svensk konstnär och karikatyrtecknare under signaturen EWK, i bland annat Aftonbladet och tidningen Land.

Liv och verk

Ewert Karlsson övergav sin jordbruksbakgrund för att följa sin konstnärsdröm och flyttade sedermera till Huddinge utanför Stockholm vid 1950-talets början. Det var den tidigare utlandskorrespondenten Victor Vinde som erbjöd Evert Karlsson anställning vid Stockholms-Tidningen. Från 1956 och under de tio år som tidningen fanns i LO-regi arbetade Karlsson med att förse den med politiska idéteckningar samt porträtt på politiska ledare (det är här de Gaulle som ett nedbrunnet ljus syns första gången). Samtidigt med Karlsson fanns en annan duktig karikatyrtecknare på Stockholms-Tidningen, Poul Ströyer.

Då Stockholms-Tidningen gick i graven 1966 övergick Karlsson till Aftonbladet och skulle där fortsätta att teckna fram till sin stroke 1995. Han var även representerad i New York Times och otaliga andra tidningar och vann ett flertal "världsmästerskapstitlar" i den politiska karikatyr-genren, bland annat för "Mao" och den mycket pedagogiska "Moder Jord".

"Moder Jord" är en av hans mest kända teckningar. Den visar en trött, höggravid färgad kvinna med rund mage liknande en jordglob. Den visar Afrika, och hon bär en stor barnaskara på ryggen. Samtidigt håller hon handen för ögonen. Illustrationen är utan text; budskapet går fram ändå. Med den teckningen vann Ewert Karlsson en guldmedalj vid The International Salon of Cartoon i Montreal 1967.

Sedan 2009 finns ett EWK-museum inrymt i Arbetets museum i Norrköping där runt 2 000 originalteckningar är deponerade. Även Fullersta gård i Huddinge kommun har en del arbeten och en permanent utställning med några av EWK:s arbeten. Där finns originalet till Moder Jord.

Ett annat exempel på EWK:s förmåga finns i noten här.. Det är omslaget till en av de många Årskrönikor från Svitjod han illustrerade, och där Gunnar Ericsson författade texten.

Ewert Karlsson var gift med Alice Karlsson (1924–2012) och far till journalisten Aino Heimerson och designern Margareta van den Bosch. Ewert Karlsson fick sin sista vila på S:t Botvids begravningsplats.

På hösten 2013 avtäcktes en skulptur skapad av konstnär Thomas Qvarsebo till minne av EWK i Fullersta gårds park. Närvarande var bland annat den tidigare statsministern Ingvar Carlsson.

Bibliografi 
1984 – EWK: Bildmakare
2006 – Ritstiftspolitik på lit de parade

Priser och utmärkelser 
1959 – Landsbygdens författarstipendium
1988 – Illis Quorum
1993 – Knut V. Pettersson-stipendiet
1999 – Hedersdoktor vid Linköpings universitet

Källor och noter

Se även 
EWK-priset

Externa länkar 
 EWK-sällskapet
 Alice Karlsson död

Personer från Mogata socken
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska illustratörer
Hedersdoktorer vid Linköpings universitet
Födda 1918
Avlidna 2004
Män
Svenska skämttecknare
Karikatyrtecknare
Mottagare av Illis Quorum
Svenolov Ehrén

Svenolov Ehrén, född  25 oktober 1927 i Stockholm, död 26 januari 2004, var en svensk grafiker, målare, scenograf och illustratör. Ehrén skapade 69 frimärken och omkring 900 bokomslag. Han var gift med Åse Kleveland mellan 1972 och 1982.

Biografi
Ehrén studerade konst för Otte Sköld 1946-1947, året efter fortsatte han sina konststudier vid Konsthögskolan. Han har medverkat i flera stora utställningar bland annat i Unga tecknare på Nationalmuseum i Stockholm. Ehrén är representerad vid bland annat Kalmar konstmuseum och Örebro läns landsting.

Teater

Scenografi

Priser och utmärkelser 
1989 – Knut V. Pettersson-stipendiet

Referenser

Noter

Källor 

 Östgötateaterns arkiv

Externa länkar 
 

Svenska grafiker under 1900-talet
Födda 1927
Avlidna 2004
Män
Mottagare av Samfundet S:t Eriks plakett
Svenska målare under 1900-talet
Svenska illustratörer under 1900-talet
Svenska scenografer
Konstnärer från Stockholm
Keve Hjelm

Karl Evert ”Keve” Hjelm, född 23 juni 1922 i Frustuna, död 3 februari 2004 i Tullinge, Botkyrka, var en svensk skådespelare, regissör och teaterpedagog.

Biografi

Efter studenten inledde Hjelm studier vid Stockholms högskola. Han verkade vid Studentteatern 1944–1945, som regissör vid Boulevardteatern 1946–1948 och som regielev vid Dramaten 1948–1950. Efter det verkade han vid Helsingborgs stadsteater 1950–1952, Norrköping-Linköping stadsteater 1952–1953, Göteborgs Stadsteater 1955–1961 och Stockholms Stadsteater 1961–1969 och från 1969 vid Dramaten, där han verkade som både skådespelare och regissör.

Hjelm var även verksam som regissör för TV-teatern mellan 1961 och 1974. 1979 regisserade han TV-serien Godnatt, jord, baserade på Ivar Lo-Johanssons roman med samma namn. Serien blev dubbelt så dyr som planerat och möttes av dåliga recensioner i pressen. Trots kritiken fick Hjelm motta en Guldbagge för sin "kompromisslösa förnyelse av realismen i svensk film". Godnatt, jord är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009). 1988 regisserade han sin sista TV-produktion Fordringsägare.

Som filmskådespelare debuterade Hjelm 1943 i Hampe Faustmans Natt i hamn. Bland hans mer kända roller finns den som den veke och hjärtsjuke brodern i Gösta Folkes På dessa skuldror 1948 och den alkoholiserade fadern i Bo Widerbergs Kvarteret Korpen 1963. För den senare fick han motta en Guldbagge 1964 i kategorin Bästa skådespelare. Han har även gestaltat ett flertal byråkrat- och överklasstyper, exempelvis medicinprofessorn i Jonas Cornells TV-serie Babels hus 1981, generaldirektören i Lennart Hjulströms TV-film Undanflykten 1987 och direktören i Göran Carmbacks 1939 1989. Sin sista filmmedverkan gjorde han postumt 2005 i Daniel Fridells Blodsbröder.

Mellan 1987 och 1988 var han rektor för Teaterhögskolan (tidigare Statens Scenskola) i Stockholm, där han också blev professor i scenisk gestaltning 1988. Han undervisade även på samma skola. Hans teaterartiklar finns samlade i volymen Dionysos och Apollon – tankar om teater. 

Hjelm är far till skådespelarna Åsa-Lena Hjelm och Kåre Hjelm. Keve Hjelm ligger begravd på Tullinge parkkyrkogård.

Filmografi 
 Regi

 Roller

 Manus

Teater

Roller (ej komplett)

Regi (ej komplett)

Bibliografi

Priser och utmärkelser 
 1964 – Guldbagge, bästa manliga skådespelare i Kvarteret Korpen
 1969 – Teaterförbundets De Wahl-stipendium
 1975 – Svenska Dagbladets Thaliapris
 1979 – Guldbagge, bästa regi i Godnatt, jord
 1983 – Teaterförbundets Gösta Ekman-stipendium
 1985 – Svenska Akademiens teaterpris
 1988 – Teaterförbundets guldmedalj
 1999 – O'Neill-stipendiet

Referenser

Noter

Källor 

 Östgötateaterns arkiv

Tryckta källor

Externa länkar 
 
 
 
Keve Hjelms arkiv, Musik- och teaterbiblioteket (Musikverket)

Födda 1922
Avlidna 2004
Svenska filmregissörer
Svenska skådespelare
Män
Personer från Frustuna socken
Guldbaggen för bästa manliga huvudroll
Guldbaggen för bästa regi
Mottagare av Guldbaggejuryns specialpris
Svenska teaterpedagoger
Lars Ramqvist

Lars Henry Ramqvist, född 2 november 1938 i Grängesberg, död 20 maj 2023, var en svensk kemist och företagsledare.

Biografi

Tidiga år och utbildning

Lars Ramqvists far är gruvfogden och industrifotografen Henry Ramqvist, och modern Alice var dotter till Wiktor Södersten, som var ordförande i gruvettan under en storstrejk 1928, och syster till nationalekonomen Bo Södersten. En av hans kusiner på mödernet är Anders Milton. Ramqvist växte upp i Grängesberg och en av hans barndomskamrater var Villy Bergström. I barndomen gick han med i scouterna och i ungdomen i SSU. Musik var en viktig del i Ramqvists ungdom, och han spelade själv saxofon.

Han studerade vid Uppsala universitet där han 1969 blev filosofie doktor och docent i oorganisk kemi. 

Ramqvist fick anställning vid Stora Kopparbergs Bergslags AB 1963, och började 1965 arbeta vid Axel Johnson-institutet som han var förståndare för från 1976 till 1980.

Ericsson

År 1980 började han arbeta inom Ericssonkoncernen, där han var direktör för division S för informationssystem. Vid fusionen med Datasaab blev han vice verkställande direktör för Ericsson Information Systems, vilket var ett bolag vars affärsidé Ramqvist utarbetat. Senare blev han VD för Rifa AB, vice VD inom koncernen 1986–1988, var VD för Ericsson Radio Systems AB 1988–1990 och därefter VD och koncernchef för Ericssonkoncernen maj 1990–mars 1998. Han var därefter styrelseordförande inom Ericsson 1998–2002. Ramqvist och hans efterträdare på VD-posten, Sven-Christer Nilsson, hade olika syn på hur VD-posten och Ericsson skulle skötas, vilket ledde till en ohållbar situation mellan VD och styrelseordförande. När Nilsson sparkades som VD sommaren 1999 återinträdde Ramqvist en tid som koncernchef.

Övriga styrelseuppdrag

Ramqvist var ordförande för Skandia AB, men avgick 2003. Han utsågs till styrelseordförande i Volvo 1999, men avgick 2004 efter att ha kritiserats för sin roll i Skandiaaffären.

Sedan ungdomen politiskt engagerad ingick Ramqvist i regeringens näringslivsråd som i mitten av 1990-talet beslutade om värnskatten.

Han var ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien och av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien från 1987.

Källor 
 http://www.aftonbladet.se/nyheter/article15448.ab

Svenska företagsledare
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer med anknytning till Ericsson
Svenska kemister under 1900-talet
Alumner från Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Födda 1938
Män
Avlidna 2023
Hedersledamöter vid Västmanlands-Dala nation
Personer från Grangärde socken
Kontraband

Kontraband (italienska contrabbando, 'smugglande', 'smuggelgods', skapat av orden contra- 'mot-' och bando, 'påbud') är varor som är förbjudna att äga, transportera eller överlåta och vars införande i ett land strider mot givna föreskrifter. De är i allmänhet underkastade konfiskation.

Med kontraband avses ofta krigskontraband som är vissa slag av varor som krigförande stat förklarat sig ämna beslagta, om de av neutral stats undersåte skeppas till fienden. Stater har försökt stadga vad är gällande krigskontraband i Parisdeklarationen.

Källhänvisningar

Nordisk familjebok 1952-55 års upplaga/ Kontraband
Norstedts uppslagsbok 1948/ Kontraband

Brott
Handel
Meteor

Meteor, även stjärnfall,  (av grekiska mete’oros – "i luften befintlig") är det ljusstreck som kortvarigt syns på stjärnhimlen när en liten interplanetär kropp, en meteoroid, med mycket hög hastighet faller in i jordatmosfären. 

Ljusskenet uppstår på cirka 100 km höjd när meteoren förångas på grund av de höga temperaturer som uppstår vid friktionen mot atmosfären. De flesta meteorider når aldrig jordytan, men de som ändå når jordytan kallas meteoriter. Under en mörk och molnfri natt ser man normalt 2–10 meteorer i timmen.

Ursprung
Många meteoroider har sitt ursprung från kometer, och när jorden passerar genom kometbanor kan aktiviteten nå betydligt högre nivåer i vad som kallas en meteorsvärm. Utspridda i kometbanorna finns rester av kometen, som bildar en så kallad meteorström. Då jorden möter en meteorström uppstår en meteorskur, med många meteorspår som är riktade från samma radiant på himlen.

Meteoroider har olika beskaffenhet, men denna kan dock inte fastställas med säkerhet förrän meteoren nått jordytan som meteorit. För olika typer av meteoriter se därför detta uppslagsord under rubriken "Sammansättning och klassificering".

Radiokommunikation
Meteorernas jonisationsspår vid infallet i atmosfären kan användas för kortvarig kommunikation mellan radiostationer på jorden på upp till 2000 km från varandra.

Äldre betydelse
På 1700- och 1800-talet var betydelsen för meteor vidare och betecknade varje fenomen i atmosfären, såsom dimma, moln, regn, hagel, regnbåge, stjärnfall. Det kunde vara svävande partiklar, nederbörd eller fenomen av optisk eller elektrisk natur. Denna betydelse av ordet har givit upphov till begreppet meteorologi.

I denna äldre betydelse kunde man dela in meteorer i olika typer, som helt skiljer sig från nuvarande indelning:

 Hydrometeorer – meteorer som består av vatten i fast eller flytande form. De svävar i eller faller genom atmosfären eller avsätts på marken eller på föremål. Exempel på hydrometeorer är moln, dimma, regn, snödrev, dagg och glattis.
Litometeorer – meteorer som består av icke vattenhaltiga partiklar. Exempel på litometeorer är torrdis, sanddrev och stoftvirvel.
 Fotometeorer – meteorer som är optiska fenomen som uppstår genom solens eller månens reflektion, refraktion, diffraktion eller interferens. Exempel på fotometeorer är halofenomen och regnbåge.
Elektrometeorer – meteorer som härstammar från elektricitet i atmosfären. Exempel på elektrometeorer är åska, norrsken och S:t Elmseld.

Se även 

Meteorit
Asteroid
Komet
Meteoroid
Bolid

Referenser

Noter

Tryckta källor

Webbkällor

Externa länkar 

Meteoroider
Meteorologi

en:Meteoroid#Meteor
Krypteringsalgoritm

Krypteringsalgoritm är en algoritm som tillämpas för att kryptera information. Genom åren har ett antal mer eller mindre lyckade algoritmer utvecklats för ändamålet att göra information oläslig för obehöriga.

Exempel på krypteringsalgoritmer 
 AES (Rijndael)
 DES
 Kasumi
 RC6
 RSA
 Twofish
 Blowfish

Datasäkerhet
Algoritmer
Kryptologi