kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bengalisk tiger

Bengalisk tiger, indisk tiger eller kungstiger (Panthera tigris tigris), är en underart till tiger. Den största koncentrationen finns i Indien och Bangladesh men utbredningsområdet sträcker sig även till Nepal, Bhutan och västra Myanmar. Arten kallas även kungstiger eller bengaltiger.

Utseende 
Den adulta hanen av bengalisk tiger väger ungefär 200-230 kilo medan honor väger cirka 140 kilo. 1967 sköts en tiger i Uttar Pradesh med en uppmätt vikt på 389 kg, vilket är den högst uppmätta vikten för en individ hos samtliga underarter av tiger. Bengalisk tiger fanns tidigare i två färgvarianter: den gula med svarta ränder och inslag av vitt i ansiktet, på bringan och buken samt gula ögon och den sällsynta vita tigern, som har vit grundfärg, bruna ränder, blå ögon och rosa nos och trampdynor.

Ekologi 
Bengalisk tiger förekommer i varierade områden som subtropisk och tropisk regnskog, savanner eller olika skogstyper. Bengalisk tiger får 2-4 ungar med 2-2,5 års mellanrum. Viktiga bytesdjur är hjort, buffel, gaurer, antiloper, vildsvin och apor.

Bengalisk tiger och människan 
Den första vita tigern i en djurpark - Mohan - fångades som nio månader gammal unge av maharadjan av Rewa 1951.

Hot och status 
Enligt en uppskattning med hjälp av bilder tagna med automatiska kameror som utfördes 2007 av Wildlife Institute of India består den vilda populationen av 1 300 till 1 500 individer. IUCN kategoriserar underarten som starkt hotad. På grund av djurets sällsynthet får det inte jagas.

Noter 

Tigrar
Däggdjur i orientaliska regionen
Baronessa

Baronessa är en adelstitel som används för makor till baroner samt för kvinnor som innehar värdigheten suo jure.

Storbritannien 

Makor till baroner i Storbritannien tituleras baronessa eller lady. Några kvinnor har upphöjts i sin egen rätt till baronessa, som exempelvis Caroline Townshend, 1:a baronessa Greenwich. Även kvinnliga medlemmar av det brittiska överhuset tituleras baronessa. Barn till en baronessa kan använda The Honourable framför sitt namn. Maken till en baronessa i sin egen rätt får ingen extra titel.

Sverige 
Till skillnad från friherrar som muntligt tilltalas baron gäller det analoga ej för friherrinnor i Sverige. De adresseras således friherrinna både skriftligt och muntligt. De enda baronessorna som förekommit i Sverige är makor till baroner Adelswärd. Den sista sådana är baronessan Viveka Adelswärd; änka till hovjägmästaren, baron Johan Adelswärd.

Referenser

Se även
Baron
Greve
Grevinna
Hertig
Hertiginna

Adelstitlar
Binära talsystemet

Det binära talsystemet är grundat på talbasen 2 och utnyttjar endast två siffror, vanligen 0 och 1. Liksom i det decimala talsystemet är siffran längst till höger minst signifikant. Med en siffra kan endast talen 0 och 1 skrivas. För att skriva talet 2 måste ytterligare en siffra skrivas till vänster om den första, det vill säga '10', varpå talet 3 följer representerat som '11', etcetera.

Användning och historik 
Binär talrepresentation används i praktiken i alla datorer eftersom dessa nyttjar digital elektronik. Det binära talsystemet är naturligt och effektivt i de fall där logiskt resonerande överförts till kalkyl. Detta sker inom den booleska algebran, där de logiska sanningsvärdena, falskt och sant representeras av talen 0 respektive 1.

I Europa var Caramuel först med att beskriva det binära talsystemet som han då kallade dyadik, medan Gottfried Leibniz gjorde det känt för en bredare publik. Talsystemet uppfanns dock långt tidigare av matematikern Pingala, men blev inte känt i västerlandet förrän omkring år 200 i den Gregorianska kalendern.

Talen 0 till 10 i det decimala systemet kan skrivas som de binära talen

Det hexadecimala talsystemet med talbasen 16, har de 16 siffrorna

där varje siffras underliggande representation är en grupp av fyra binära siffror
 

Av praktiska skäl brukar datatekniker inte använda det binära talsystemet direkt i text, utan det är det hexadecimala talsystemet som används eftersom det är mycket kompaktare. Teknikerna har lärt sig vilken grupp av fyra binära siffror som varje hexadecimalt tal motsvarar.

Egyptierna använde det binära talsystemet för att skriva bråktal i decimalform. De använde sig dock inte av nollor och ettor, utan av en symbol kallad 'Horus öga'. Olika delar av symbolen motsvarade olika positioner på höger sida om kommatecknet. Om just den delen ritades ut motsvarade det en etta på den positionen, om den utelämnades motsvarade det en nolla.

Exempel på konvertering från ett binärt tal till ett decimalt tal:

Om det binära talet är 10101101 så motsvaras det av det decimala talet

Om ett binärkomma förekommer i talet så representeras siffrorna till höger om binärkommat av 2-potenser med negativ exponent:

det vill säga, motsvarande decimala tal är

I datorsammanhang används dock ofta andra representationer av decimaltal, vanligast är flyttalsrepresentation.

I det binära talsystemet sker multiplikation med 2 genom att skifta alla siffror en position åt vänster och placera en nolla som minst signifikanta siffra (i analogi med multiplikation med 10 i det decimala systemet):

Negativa tal brukar hanteras i tvåkomplementsform, en form som gör att addition och subtraktion fungerar utan särskild hantering.

Omvandlare

Se även 
Bit

Referenser 
 P-E Danielsson, Digital Teknik, Studentlitteratur, Lund 1969.

Noter

Binär aritmetik
Talbaser
Elementär aritmetik
Bergsvikt

Bergslagsvikt, Bergsvikt, Bergs- och hammarvikt var ett viktsystem för vägning av bergsprodukter i bergslagerna, som upphörde att tillämpas 1863 i samband med övergången till decimalsystemet. Ett skeppund bergsvikt (150 kilogram) var 20 pund, 1 pund bergsvikt (7,5 kilogram) var 20 marker. 

Enligt av regeringen under 1660-talet utfärdade instruktioner skulle bergsvikt för ifrågavarande ändamål gälla även i städerna Falun, Hedemora, Säter, Lindesberg, Nora, Filipstad, Karlstad, Kristinehamn och Örebro. Systemet är ett led i proportionerade överviktssystem, som fastslogs i Johan III:s fogdeinstruktion för järnbergslagen av år 1583 och sedan bekräftades upprepade gånger. När ett skeppund stångjärn vägdes i exporthamnen (till exempel på stora järnvågen i Stockholm), skulle det i förhållande till den på produktionsorten åsatta vikten visa en övervikt av 2 lispund; avsikten var att man med övervikten skulle täcka transportkostnaderna till exporthamnen och sålunda kunna sätta samma pris på skeppundet bergsvikt och skeppundet stapelstadsvikt. Ett skeppund bergsvikt skulle sålunda väga lika mycket som 22 lispund stapelstadsvikt men härtill kom ett remedium för viktlödjornas slitning av 2 marker, vilka kallades för slitningsmarkerna.

Viktlödjorna var från 1730-talet till skillnad från viktualieviktens vikter sexkantiga och stämplade med trekantiga stämplar.

Massenheter

Bergsbruk
Sveriges industrihistoria
Blockmakare

Blockmakare var en person som yrkesmässigt tillverkade hissblock och svarvade trissor av trä. Hissblock användes tillsammans med taljor vid upp- och nerhissande av tunga föremål. På segelfartygens tid var det ett viktigt hantverk – flottan hade egna anställda blockmakare.

Historiska yrken
Båtsman (indelningsverket)

Båtsman eller kronobåtsman var en militär som i det svenska indelningsverket tilldelades örlogsflottan för tjänstgöring ombord, och som för sitt uppehälle tilldelades ett båtsmanstorp. 

I Blekinge och Södra Möre härad i Småland fanns enbart indelta båtsmän och dessa var indelade i rusthåll. I stort sett höll varje gård en båtsman. I kusttrakterna i övriga riket fanns kompanier med roterade båtsmän. Två eller flera gårdar gick samman och bildade en rote. I dessa socknar fanns även indelta soldater av olika slag. Det fanns ersättare för rotebåtsmän, så kallade fördubblingsbåtsmän.

Rusthållet eller roten betalade årlig lön, kläder och stod för ett båtsmanstorp med tillhörande odlingsbar mark. Ibland ingick vissa förmåner, som utsäde eller annat.

Se även
 Rotering
 Indelta armén
 Skeppslag
 Båtsmansstugorna i Västervik
 Båtsmanstorp

Källor

Externa länkar
 Blekinge båtsmansregister Blekinge släktforskarförening
 Båtsmanshållet i Sverige av Hans Högman
 Blekinge och Södra Möre båtsmän på Ostkanten
  från Marinmuseum

Militära grader i svenska flottan

da:Bådsmand
de:Bootsmann
el:Ναύκληρος
en:Boatswain
fr:Bosco (vocabulaire maritime)
it:Nostromo
lt:Laivūnas
nl:Volmatroos
no:Båtsmann
ru:Боцман
Barbro Stigsdotter

Barbro Stigsdotter, född omkring 1472, död omkring 1528, var en svensk adelsdam och en gestalt i Vasasagan. Hon var dotter till Stig Hansson Diekn och Karin Olofsdotter. Gift med Arent Persson (Örnflycht) till Granhammar och Ornäs. Bodde i Ornäs i nuvarande Borlänge kommun.

Peder Svart skriver i sin krönika: "en from och gudfruchtig och dygdesam quinna", som utrustade Gustav Vasa med häst, släde och dräng. I långt senare versioner utbroderas berättelsen av andra författare. Gustav ska ha blivit inlåst av Arendt, men hustrun hittade nyckeln i makens avlagda rock, öppnade dörren och hjälpte Gustav att fira sig ner genom hemlighuset till loftets baksida.

Det finns en polsk skrift, tryckt 1570, som återger en tradition som existerat i hertig Johans omgivning. Enligt traditionen skulle det varit Stig Hansson, Barbros far, som försökt förråda Gustav Vasa, vilken räddades av husets dotter (Barbro). Förloppet och Barbros roll i det som skedde var alltså i huvudsak detsamma, medan rollen som Gustavs svekfulle värd var Stig Hansson, inte Arent Persson. Åtskilliga sannolikhetsskäl talar för att den polska källan är mer trovärdig än Peder Svarts krönika i detta fall.

I det första nationella porträttgalleriet på Gripsholms slott under 1820-talet ingick hennes porträtt bland tavlorna av sex berömda svenska kvinnor ur historien; de övriga var heliga Birgitta, Hedvig Charlotta Nordenflycht, Sophia Rosenhane, Vendela Skytte och Sophia Elisabet Brenner.
Under andra delen av 1800-talet och tidigt 1900-tal (nationalromantiken) togs myten om Barbro Stigsdotter åter fram i ljuset. År 1907 restes även ett monument till hennes ära. Det står vid Lodstöparbo invid Ljustern nära Säter. Texten lyder: Åt Minnet Af Barbro Stigsdotter/Den Behjärtade och fosterländska kvinna/Helgas denna sten/Af Tacksamma Dalabor.

Se även 
Gustav Vasas öden och äventyr i Dalarna

Referenser 

Personer i Sverige under 1400-talet
Kvinnor
Födda 1472
Avlidna 1528
Personer i Sverige under 1500-talet
Personer i Gustav Vasas öden och äventyr i Dalarna
Personer i Gustav Vasas befrielsekrig
B

B [] är den andra bokstaven i det moderna latinska alfabetet.

Betydelser

Versalt B 
 Kemiskt tecken för grundämnet bor. Se även periodiska systemet.
 Symbol för talet 11 i det hexadecimala talsystemet.
 Programmeringsspråket B, en föregångare till C .
 Formell mjukvaruutvecklingsmetod och CASE-verktyg, se B (mjukvaruutveckling).
 Inom bibliotekens klassifikationssystem SAB beteckning för "Allmänt och blandat", se B (SAB).
 Betyget Godkänd i vissa äldre betygsskalor, se Skolbetyg i Sverige
 Slang för något dåligt, eller sämre, se B-film.
 Film av Daniel Vázquez Sallés från 1996, se B (film).
 Nationalitetsmärke för motorfordon från Belgien.
 En ton, antingen den som numera oftast kallas Bess (en helton under C) eller den som tidigare kallades H (en halvton under C), se B, H och Bess.
 Influensavirus typ B
 2-klassvagn i det svenska litterasystemet för järnvägsfordon, se Littera och Järnvägsvagn.
 Söndagsbokstav för normalår som börjar en lördag
 Förkortning för informationsmängdenheten Byte

Gement b 
 Förkortning för den binära informationsmängden bit

Historia 
Till det latinska alfabetet kom bokstaven B från den grekiska bokstaven beta, som i sin tur kom från det feniciska alfabetets bokstav "beth", vilken i sin tur ursprungligen föreställde ett hus.

Se även 
 Beth (Assyriska alfabetet)
 Bāʾ (arabiska alfabetet)
 Bet (hebreiska alfabetet)
 В och Б (kyrilliska alfabetet)
 Beta (grekiska alfabetet)

Datateknik 
I datorer lagras B samt förkomponerade bokstäver med B som bas och vissa andra varianter av B med följande kodpunkter:

I ASCII-baserade kodningar lagras B med värdet 0x42 (hexadecimalt) och b med värdet 0x62 (hexadecimalt).
I EBCDIC-baserade kodningar lagras B med värdet 0xC2 (hexadecimalt) och b med värdet 0x82 (hexadecimalt).
Övriga varianter av B lagras med olika värden beroende på vilken kodning som används, om de alls kan representeras.

Latinska alfabetet
Beridarebanan

Beridarebanan (även Rännarbanan eller Rännebanan, ursprungligen kallad Rännebanshuset) var en beridarebana uppförd söder om Hötorget i Stockholm på 1620-talet på initiativ av Gustav II Adolf. Anläggningen användes under 1600-talet för inridning och dressyr av hästar, hästtävlingar, tornérspel och kröningsfester.

Citat
Tord O:son Nordberg har beskrivit byggnadens uppförande:

När anläggningen var som störst sträckte den sig från Hötorget ner till Mäster Samuelsgatan, flankerad av nuvarande Sergel- och Slöjdgatorna. På denna bana fick även män som skulle ut i det 30-åriga kriget utföra sin mönstring. I Rännarbanan, eller Beridarebanan, firades även högadliga bröllop och kröningsfest 1650 för drottning Kristina.

Karl XI:s trontillträde 1672
Karl XI:s trontillträde firades 1672 med bland annat en procession till Beridarebanan från slottet Tre Kronor, där kungen deltog klädd som en romersk fältherre under namnet Ärans riddare. Karl XI:s karusell avbildades av David Klöcker Ehrenstrahl i verket Certamen Equestre.

Eftermäle

På 1690-talet började det på platsen uppföras gjuterier för tillverkning av de statyer som skulle pryda det nya Slottet. Namnet kom efter banans tid att leva vidare i kvartersnamnet Beridarebanan och gatunamnet Beridarebansgatan.

Referenser

Källor

Externa länkar

Fotografi av Lavyr av Magnus Sjösteen från 1763 föreställande Beridarebanan mot norr.

Ej längre existerande byggnader på Norrmalm
Sverige under stormaktstiden
Hästkapplöpningsbanor i Sverige
Beslut

Beslut kan syfta på:

 Beslut – val mellan olika alternativ; se val (filosofi)
 Beslutsfattande – en process som jämför handlingsalternativ
 Beslutsteori – hur realistiska eller ideala beslut fattas eller borde fattas, och hur optimala beslut ernås
 i juridiska sammanhang endera:
 Icke slutliga beslut –ett beslut under fortsatt handläggning av ett mål eller ärende
 Slutligt beslut – ett beslut genom vilket en domstol avslutar sin behandling av ett mål

Se även
 Beslutande församling – en grupp personer med rätt att fatta vissa beslut
 Kvorum – det minsta antal närvarande fört att fatta ett beslut
 Avslagsbeslut

Sammanträdesteknik
Beatrix av Nederländerna

Beatrix I, Beatrix Wilhelmina Armgard av Nederländerna, Oranien-Nassau och Lippe-Biesterfeld, född 31 januari 1938 på slottet Soestdijk i Baarn, är prinsessa och var regerande drottning av Konungariket Nederländerna 30 april 1980 – 30 april 2013.

Uppväxt och utbildning 
Beatrix Wilhelmina Armgard föddes som äldsta barn till dåvarande prinsessan Juliana av Nederländerna och hennes make prins Bernhard av Lippe-Biesterfeld strax före utbrottet av andra världskriget. År 1940 flydde prinsessan Juliana med Beatrix och hennes syster till Kanada, medan prins Bernhard följde drottning Wilhelmina till London. Familjen återförenades 1945. Äktenskapet mellan prinsessan Juliana och prins Bernhard gav fyra barn. Beatrix är äldsta syster till prinsessan Irene, född 1939, prinsessan Margriet, född 1943 och prinsessan Christina, född 1947.

Beatrix påbörjade sin utbildning under åren i Kanada, och efter motsvarande studentexamen 1956 inskrevs hon vid universitetet i Leiden, där hon var medlem av universitetets kvinnoförening. Hon studerade bland annat sociologi, juridik, ekonomi, författningshistoria och statsvetenskap och tog examen i juridik 1959 och 1961.

Äktenskap och barn 

År 1965 offentliggjordes förlovningen mellan prinsessan Beatrix och den västtyske diplomaten Claus von Amsberg. Efter att parlamentet godkänt det påtänkta äktenskapet blev han nederländsk medborgare. De sammanvigdes den 10 mars 1966 av borgmästaren i Amsterdam, varpå äktenskapet välsignades av kyrkan. Paret bosatte sig på slottet Drakensteyn och flyttade 1981 till slottet Huis ten Bosch i Haag. Maken avled 2002. Prinsessan är numera bosatt på slottet Noordeinde.

Beatrix och Claus fick tillsammans barnen Willem-Alexander (född 1967), Johann Friso (1968-2013) och Constantin (född 1969).

Drottning 

Beatrix efterträdde sin mor Juliana då Juliana abdikerade på sin 71-årsdag, den 30 april 1980. Beatrix uppsteg på tronen i närvaro av parlamentets båda kammare i Nya kyrkan i Amsterdam. Beatrix var den sjätte monarken i huset Nassau-Oranien som suttit på den nederländska tronen sedan tidigt 1800-tal.

Sedan hon var arton år har hon varit medlem av Nederländernas statsråd, en post hon ännu innehar. Som drottning hade hon att underteckna parlamentets beslut och kungliga dekret samt att avlägga och motta statsbesök.

Beatrix meddelade den 28 januari 2013 att hon skulle abdikera till förmån för sin son Willem-Alexander, som tog över tronen den 30 april samma år. Hon var regerande drottning i exakt 33 år. I och med abdikationen återtog hon titeln prinsessa.

Anfäder

Referenser

Noter

Webbkällor
 Officiell biografi, sidan läst 1 maj 2009

Externa länkar

Personer i Nederländerna under 1900-talet
Personer i Nederländerna under 2000-talet
Födda 1938
Nederländernas regenter
Riddare av Strumpebandsorden
Kvinnliga regenter under 1900-talet
Huset Nassau-Oranien
Kvinnor
Levande personer
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Storkorset av särskilda klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Mottagare av Serafimerorden
Personer från Baarn
Mottagare av Karlspriset
Alumner från Leidens universitet
Bäckseda

Bäckseda är kyrkby i Bäckseda socken i Vetlanda kommun som numera ingår i tätorten Vetlanda efter att tidigare utgjort en tätort. 

Bäckseda kyrka är byggd av sten och härstammar till sina äldsta delar från cirka 1200. Kyrkan förlängdes mot öster senare under medeltiden. Efter en eldsvåda 1915, då all inredning, bland annat ett medeltida altarskåp, förstördes, återuppfördes kyrkan efter Otar Hökerbergs ritningar, varvid ett torn tillbyggdes. Altaruppsatsen är utförd av Tore Strindberg.

I Bäckseda finns en skola för år F–6, hjulkvarnen Mela kvarn och naturområdet Illharjen som genomkorsas av Emån och som rinner genom Bäckseda.

Befolkningsutveckling

Referenser

Noter

Orter i Vetlanda kommun
Tidigare tätorter i Jönköpings län
Bryggmästare

Bryggmästare är ett yrkesnamn på en person som har yrkesbevis för rollen som chef inom produktionen, produktutvecklingen eller kvalitetssäkringen med mera, inom ett bryggeri. Närmaste utbildningar för detta finns vid bland annat Den Skandinaviske Bryggerhøjskole (Danmark), VLB (Tyskland), TU München (Tyskland) och Doemens Akademie (Tyskland). Någon sådan utbildning finns inte i Sverige.

Kända bryggmästare
Franz Adam Bechmann, som var med att starta Tyska Bryggeriet 1843
Friedrichs Lachs, bryggmästare på Österman & Co från år 1869, S:t Eriks Bryggeri 1870-1872 och Nürnbergs Bryggeri
Fritz Dölling, som grundade Nürnbergs Bryggeri, Hamburgerbryggeriet och Pilsenerbryggeriet
Johan Spendrup, bryggmästare och vd på Gotlands Bryggeri
John L. Skantze, grundare av bryggeriaktiebolaget Falken (nu en del av Carlsberg Sverige) i Falkenberg
Johan Wilhelm Lyckholm, bryggare i Göteborg
Tobias Opbacher, bryggare i Jönköping
Peter Orest, Bryggmästare och grundare av Helsinge Ångbrygggeri

Se även
 Öl
 Bryggeri

Hantverksyrken
Ölbryggning
Bifrost

Bifrost (uttal biv-råst, kognat med en icke belagd svensk form *Bävrast; "den bävande rasten" d v s "den darrande vägen", eller bilröst "den flammande rasten/vägen") är i nordisk mytologi en bro som leder från jorden till himlen och slutar i Asgård där guden Heimdall bor.

Varje dag rider asarna över bron till domsplatsen under Yggdrasil. Bron har tre färger och mycket solitt byggd. Den brukar identifieras med regnbågen eller vintergatan.

På modern isländska heter den Bilröst i Poetiska Eddan och Bifröst i Snorres Edda.

Företeelser uppkallade efter Bifrost 
Det finns många platser, organisationer och annat som är uppkallade efter Bifrost eller någon av dess namnvarianter. De som räknas upp här är bara några exempel. 
 Bifrost är en stadsdel i Mölndal. Bostadstypen i Bifrost är flerbostadshus.
 Bifrostorden är ett svenskt ordenssällskap grundat 1925. 
 Det finns även ett norskt asatrosamfund vid namn Åsatrufellesskapet Bifrost. Det har varit ett officiellt godkänt samfund sedan 1996. 
 Bifrost är en Linux-distribution för routrar och brandväggar, från början utvecklat på Sveriges lantbruksuniversitet.
 Bifrost är även en trojan.
 Bifrost är en dansk organisation för föreningar som sysslar med lajv och rollspel, motsvarande svenska Sverok.
 Bifröstuniversitetet (isländska: Háskólinn á Bifröst), Bifröst, Borgarbyggðs kommun, Island.
 Bifrostbron, Carl XIII:s bro i Älvkarleby, bron som går från Älvkarleby till Laxön, enligt Ingenjörtrupperna i Södertälje på 1970-talet, förklaring från det militära, bron som går från himmelen till helvetet.
 Bifrostobservatoriet, ett observatorium som drivs av Mariestads Astronomiska Klubb (MAK).

Se även 
 Gjallarbron

Referenser 

Platser i nordisk mytologi
Broar
Blotlag

Ett blotlag är en mindre sammanslutning av asatroende eller utövare av forn sed som träffas och blotar tillsammans. 

Inom Samfundet Forn Sed Sverige (tidigare Sveriges Asatrosamfund) kan medlemmar sluta sig samman i blotlag som då fungerar som lokala grupper inom samfundet. Blotlagen bestämmer själva hur de vill organisera sin verksamhet, så länge som man följer samfundets stadgar och värderingar. Flera sådana blotlag som är officiellt knutna till Samfundet Forn Sed är Forn Sed Stockholm, Frejas blotlag i Västernorrland, Blotlaget Andrimner i Uppland, Fjörgyns blotlag i Värmland, Forn Sed Göteborg, Halmstad blotlag, Forn Sed Närke samt Branthalla blotlag i Blekinge.

Inom Nordiska Asa-Samfundet finns ett flertal blotlag runt om i Sverige såsom blotlaget Bifrost i Stockholm, Draupnir i Småland, Grimsa i Uppsala, Gungnir i Västra Götaland, Idavallen i Värmland, Sleipner i Östergötland, Särimner i Skåne, Vergelmer i Norrland och Yggdrasil i Småland.

Det finns och har funnits ett antal helt fristående blotlag i Sverige, som inte tillhör något samfund. Exempel på sådana blotlag är Regin, som tidigare var del av Nätverket Forn Sed, Agnefit i Södermanland och UrNaud i Göteborg.

Källor

Externa länkar 
 Blotlaget Agnefit

Typer av organisationer
Modern asatro
Organisation inom religion
Bure (nordisk mytologi)

Bure (fornnordiska: Búri eller Buri) var ett urtidsväsen i nordisk mytologi. Namnet betyder "avlare, fader." Han slickas fram av urkon Audhumla.  Som far till Bor, och farfar till gudarna Oden, Vile och Ve kan han räknas som asarnas stamfader. 

Bure skapades genom att urtidskon Audhumbla slickade fram honom ur en sten. Bure var "vacker att se på, stor och kraftfull" (fagr álitum, mikill ok máttugr).

Källtexterna 
Myten om Bure finns endast omtalad i Snorres Edda, närmare bestämt i sjätte kapitlet av Gylfaginning. Däremot är Bure inte nämnd någonstans i den poetiska Eddan, även om sonen Bors namn förekommer i Vǫluspá 4. I Skáldskaparmál, kap. 2, citeras ett brottstycke ur en okänd dikt av den isländske 1100-talsskalden Torvald blandaskald. Här kallas diktkonsten för "Bures arvtagare Bors sons dryck". Det är förstås Oden som är arvtagare till sin far Bor och till farfar Bure, och drycken är skaldemjödet. Diktfragmentet är intressant eftersom det är utifrån det som man har menat sig kunna bestämma stavelsens längd i namnet, och få reda på om "Bure" hette Búri eller Buri. Búri verkar vara det uttal som bäst passar in i versens meter, men problemet är att fornyrðislag inte är så regelmässigt att det går att dra säkra slutsatser. Å andra sidan är diktens kviðuháttr den strängaste varianten av fornyrðislag.

Bure är också nämnd i rimacykeln Völsungsrímur VI:6 från 1300-talet, men här med namnformen Burri. Slutligen kan sägas att en dvärg vid namn Buri (eller kanske Búri) också finns i Vǫluspá 13 – dock endast i Hauksbóksversionen – men denna dvärg har helt säkert ingenting med Odens farfar att göra.

Ur Gylfaginning 6

Skáldskaparmál 2 
Brottstycke av okänd dikt av Torvald blandaskald:

Se även 
 Kung Bore
 Bureätten, innefattande Bure (adlig släkt)

Källor 
 Snorre Sturlasson, Snorres Edda

Nordisk mytologi
Urgudar