kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Melvil Dewey

Melvil Dewey, född 10 december 1851 i Adams Center, New York, USA, död 26 december 1931 i Lake Placid, Florida, var en amerikansk bibliotekarie och förgrundsfigur inom biblioteksutveckling och -teori. Han är känd som skaparen av ett universellt klassifikationssystem för bibliotek: Dewey Decimal Classification.

Biografi
Melville Louis Kossuth Dewey föddes i Adams Center, New York, USA. Han studerade vid Amherst College där han tog examen 1874. Under studierna arbetade han på skolans bibliotek och fortsatte att arbeta som bibliotekarie i två år efter examen. Under sin studietid grundade han "the Library Bureau" (Biblioteksbyrån) som sålde registerkort och dokumentskåp av finare kvalité, och etablerade standardmåtten för katalogiseringskort.

Under sin tid på biblioteket vid Amherst insåg Dewey att det befintliga klassifikationssystemet inte erbjöd den flexibilitet och tydlighet han önskade. Dewey var mycket för rutiner och anordningar som underlättade arbetet, något som var typiskt för den industriella revolution som pågick under sekelskiftet mellan 1800- och 1900-talet. Han var även medlem i olika organisationer som främjade metersystemet och stavningsreformer. Han fick exempelvis genomslag för den amerikaniserade stavningen av katalog (Catalog) - att jämföra med brittiskans catalogue. Han ändrade även stavningen på sitt eget namn från Melville till Melvil, och tog bort sina andra förnamn. Under en kort period stavade han sitt efternamn Dui. År 1876, under sin tid på biblioteket vid Amherst, publicerade han A Classification and Subject Index for Cataloging and Arranging Books and Pamphlets in a Library, bättre känd som Dewey Decimal Classification.

Dewey var en av initiativtagarna till det nationella möte för bibliotekarier som hölls i Philadelphia 1876. På mötets sista dag grundades American Library Association (ALA), med Dewey som sekreterare. Samma år var han även med och grundade den första tidskriften för bibliotekarier, American Library Journal, där han själv blev en av redaktörerna. Året därpå utsågs tidskriften till officiellt organ för ALA och namnet kortades ner till Library Journal.

1883 anställdes Dewey som chefsbibliotekarie vid Columbia College där han snart grundade Columbia School of Library Economy, världens första skola för utbildning av bibliotekarier. Skolan flyttades till Albany, New York 1890 och döptes till New York State Library School. Dewey var bibliotekschef vid New York State Library mellan 1888 och 1906. Under dessa år genomdrev Dewey en fullständigt omorganisering och effektivisering av biblioteksdriften.

Dewey hade åsikter som ter sig fördomsfulla och i strid med gängse uppfattningar. Han var bland annat uttalat rasistisk, antisemitisk, en uttalad motståndare av kvinnors rättigheter, och ska bland annat ha trakasserat kvinnor på ALA-konferenser. Melvil Dewey valdes trots dessa negativa personliga förtecken in i American Library Associations Hall of Fame.

Källor

Noter

Allmänna källor

Amerikanska bibliotekarier
Personer från Jefferson County, New York
Födda 1851
Avlidna 1931
Män
Alumner från Amherst College
Efter Gudz skick går thet så til

Efter Gudz skick går thet så til är en ursprungligen latinsk aftonpsalm som under reformationen översattes till svenska av Laurentius Petri Nericius troligen grundad på Lukasevangeliet.

Publicerad i
Swenske Songer eller wisor 1536 med titeln Epter gudz skick går thet så til under rubriken "Te lucis".
Een liten Songbook under rubriken "De Dominicis". 
1572 års psalmbok med titeln EFter Gudz skick går thet så til under rubriken "Te Lucis ante terminum".
Göteborgspsalmboken 1650 under rubriken "Afton Loffsånger".
1695 års psalmbok som nr 363 under rubriken "AftonPsalmer".

Referenser

Noter

Externa länkar
Hos Projekt Runeberg finns texten till 1536 års version.

Svenska psalmer
Aftonpsalmer
Villa d'Este

Villa d'Este är ett italienskt palats med trädgård i manieristisk stil i staden Tivoli nära Rom. Den är med på Unescos världsarvslista.

Villan uppfördes mellan 1550 och 1572 av kardinal Ippolito II av Este, son till Lucrezia Borgia och Ferrara-fursten Alfonso I. Livio Agresti från Forlì ledde arbetet med den konstnärliga utsmyckningen inomhus och Pirro Ligorio var ansvarig för utformningen av trädgården. Han bistods av Thomaso Chiruchi från Bologna, när det gällde hydrauliken.

Franz Liszt har skrivit pianostycket "Les Jeux d'Eaux à la Villa d'Este" som anknyter till villans vackra trädgård och fontäner.

Källor

Noter

Se även 
Villa Hadrianus (romerskt palats utanför Tivoli)

Externa länkar 

 Tivoli - Villa d'Este - Illustrated information and description of Villa d'Este 
 Villa d'Este
 Villa Lante

Världsarv i Italien
Lazio
Manierismen
Världsarv inskrivna 2001
Lodhis trädgårdar

Lodhis trädgårdar (hindi: लोधी बाग़, urdu: لودھی باغ) är en populär park för jogging och picknick bland överklassen i New Delhi. I parken finns gravar efter Sikander Lodi.

Externa länkar 

  

Parker i Indien
Natur i Indien
New Delhi
Walter Mayer

Walter Mayer, född 17 mars 1957 i Hüttau i delstaten Salzburg, är en manlig längdskidåkare från Österrike. Walter Mayer vann Vasaloppet 1980 och kom tvåa 1992. Walter Mayer blev sedan tränare för de österrikiska längdskidåkarna, och har då blivit beskylld för att vara inblandad i dopning av österrikiska längdskidåkare i början av 2000-talet. I mars 2009 blev han avslöjad för att ha sålt dopningspreparat till en österrikisk tävlingscyklist.

Källor

Fotnoter

Födda 1957
Levande personer
Män
Personer från Land Salzburg
Österrikiska idrottare under 2000-talet
Vasaloppssegrare
Österrikiska idrottare under 1900-talet
Österrikiska längdåkare
Dopningsfall inom längdskidåkningen
Menlo Park

För platsen där Thomas Edison arbetade, se Edison, New Jersey.

Menlo Park är en stad i San Mateo County i San Francisco Bay Area i västra Kalifornien. Staden hade 30 785 invånare 2000, och täcker 45,1 km².

Källor

Externa länkar
Adoniram Judson

Se även psalmförfattaren Adoniram Judson Gordon.

Adoniram Judson, född 9 augusti 1788 i Massachusetts, berömd kristen missionär i Burma under 1800-talet, kallad "Burmas apostel".

Biografi
Adoniram Judson kunde skriva som treåring och hade vid 21 års ålder en universitetsexamen i lingvistik. Adoniram ska ha talat fyra språk flytande.
Efter att han blivit kristen vid 22 års ålder upplevde Adoniram en kallelse att bli missionär.

Den 5 februari 1812 gifte han sig med Ann Hasseltine och lämnade sin karriär som blivande lärare vid universitetet för att ge sig av som missionär till Indien. En brevväxling mellan Adoneram och Anns familjer innan giftermålet visar att de båda var väl medvetna om den risk de tog genom att resa till Asien. Den 6 september samma år döptes Adoniram i Calcutta. Året därefter, 1813, blev paret, mot sin vilja, skickade till Burma där de startade den första kyrkan i landet. Det ska ha tagit sex år innan den första burmesen blev kristen. När Adoniram sattes i 21 månaders fängelse under kriget mellan England och Burma fortsatte Ann att arbeta på översättningen av Bibeln till burmesiska. 

Paret fick två barn, ett pojke och en flicka. Pojken dog när han var åtta månader gammal och dottern dog när hon fyllt två år och tre månader. Den 24 oktober 1826, dog också Ann i feber. Adoniram gifte om sig 1834 med missionären Sarah Hall Boardman som hade förlorat sin man George Bordman. Sarah dog 1 september 1845 och året efter gifte Adoniram om sig igen med författaren Emily Chubbuck som skrev Sarah Boardmans memoarer. Arbetet växte och den kristna rörelsen i Burma hade till slut 63 medarbetare, missionärer och infödda ledare. Den 12 april 1850, efter 38 år i Burma, dog Adoniram Judson och begravdes i havet utanför Bengaliska viken.

Verk
Adoniram och Ann Judson översatte Nya Testamentet till burmesiska och när Adoneram dog ska det ha funnits omkring 200 000 kristna i landet. Adoniram och Ann Judson ses av många som stora kristna hjältar.

Externa länkar
Life and Work of Adoniram Judson (Eng)
SBHLA bio of Adoniram Judson (Eng)
Judson College (Eng)
Memorial Church in NY to Adoniram Judson (Eng)

Missionärer
Födda 1788
Avlidna 1852
Män
Gravsatta till sjöss
Khaini

Khaini är en indisk tobaksprodukt som liknar snus. Khaini består av mald svart tobak, limevatten, salt och parfym. Khaini klassas som "spit tobacco" av den indiska regeringen som utfärdar varningstext på förpackningarna, bland annat för att det innehåller nitrosaminer som är cancerframkallande.   

Det vanligaste är att man formar khaini till en boll i handen och "snusar" det under överläppen eller underläppen. På senare år har det också kommit versioner av khaini i mini-portionspåse. Kända märken är Kuber, Wizz och Ganesh. 

Det finns också "Pan-Khaini" som är en blandning av betelnöt och khaini.

Tobak
Cancerframkallande ämnen
Eugenius I

Eugenius I, född i Rom, död 2 juni 657 i Rom, var påve från den 10 augusti 654 till sin död den 2 juni 657. Eugenius I vördas som helgon i Romersk-katolska kyrkan, med den 2 juni som minnesdag.

Biografi 
Eugenius var född i Roms första ecklesiastikala region, som son till en Rufinianus. Från tidiga år hade han varit präst, varunder han hade utmärkt sig för sin generositet.

Den monoteletistiska striden hade gått så långt att påve Martin I hade landsförvisats av kejsaren i bysantinska riket den 18 juni 653, varefter kyrkan leddes av ärkepräster och notarier under en lång tid. Efter en vakans om ett år och två månader valdes Eugenius I till påve, den 10 augusti 654. Med tanke på omständigheterna vore det inte otroligt om han uppsattes på Heliga stolen av kejsaren, och att han av denne förväntades följa kejsarens bud. Martin I samtyckte emellertid till utnämningen med tiden, så Eugenius torde ha erbjudit kejsaren motstånd om det skulle varit så.

En av de första handlingarna Eugenius företog som påve var att sända legater till Konstantinopel med brev till kejsar Konstans II med underrättelser om hans utnämning och en trosbekännelse. Men legaterna lät sig vinnas över till monoteletisternas sida, och återvände till Heliga stolen med ett brev från en synod av Petrus, den nye patriarken av Konstantinopel. Med sig hade de också kejsarens envoyéer, som hade gåvor från kejsaren och en begäran att påven skulle ingå gemenskap med den nye patriarken. Petrus brev var obskyrt och undvikande, och nämnde inte de kritiska orden "vilja" eller "verkningssätt" när det gällde Kristus. Brevet lästes upp i basilikan Santa Maria Maggiore, där prästerna och församlingen avvisade det med indignation, och ville inte låta påven lämna kyrkan förrän han hade lovat att han inte skulle erkänna brevet som kanoniskt. I bysantinska riket blev de mycket förargade över detta mottagande, och lovade att avsätta Eugenius så snart den politiska situationen tillät det. Muslimernas invasion av Rhodos år 654 och deras seger över Konstans II i sjöslaget vid Phoenix år 654 räddade Eugenius från att gå samma öde till mötes som sin företrädare.

När Wilfrid besökte Rom första gången var det med all säkerhet denne påve han mötte. Syftet med besöket var att Wilfred var nyfiken på riterna i kyrkan och klostren som var i bruk där. Om detta finns att läsa hos bland andra Beda venerabilis. Vidare vet man att Eugenius konsekrerade 21 biskopar för att verka i olika delar av världen, och att han begravdes i Peterskyrkan.

Se även
Sant'Eugenio, kyrkobyggnad i Rom

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume V (1909)

Externa länkar 

Män
Avlidna 657
Påvar
Italienska helgon
Födda okänt år
Adeodatus II

Adeodatus II, född i Rom, var påve från 11 april 672 till 17 juni 676. Han kallas ibland bara Adeodatus, då företrädaren Adeodatus I egentligen hette Deusdedit.

Biografi 
Nästan ingenting är känt om Adeodatus II. Man vet att han var född i Rom och son till en man vid namn Jovinianus. Han blev i unga år munk vid det romerska klostret Sankt Erasmus på Caelius innan han blev påve, en post han tillträdde den 11 april 672, och han var då ålderstigen. Till Adeodatus kända gärningar hör att han verkade för att förbättra klosterdisciplinen, och att han uppträdde under den monoteletiska striden såsom en ivrig försvarare av läran om två viljor hos Kristus. 

Av hans hand finns två brev bevarade: ett till Petrus av Canterbury, och ett till Martin av Tours.

Referenser 
 Artikeln innehåller översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume I (1907)
 http://runeberg.org/nfba/0093.html
 The Oxford Dictionary of Popes, Oxford 1996

Externa länkar 

Män
Avlidna 676
Påvar
Födda 600-talet
Ugglan
Påvar från Rom
Donus

Donus, född i Rom, död 11 april 678 i Rom, var påve från den 2 november 676 till sin död den 11 april 678.

Biografi 
Donus var son till en romare vid namn Mauricius. Han konsekrerades till biskop av Rom den 2 november 676, som Adeodatus II:s efterträdare, efter att Heliga stolen varit vakant i fyra månader och 17 dagar.

Mycket få uppgifter finns bevarade om Donus. Liber Pontificalis berättar att han lät stenbelägga atriet framför Peterskyrkan med stora vita marmorblock. Han restaurerade också kyrkan Sant'Eufemia vid Via Appia, och reparerade antingen San Paolo fuori le Mura eller den lilla kyrkan som upprests på den plats där Petrus och Paulus skildes åt innan de led martyrdöden.

Under Donus pontifikat bilades tvisten som uppstått när ärkebiskop Maurus av Ravenna försökte göra Ravenna autocefal, genom att ärkebiskop Reparatus av Ravenna förklarade Heliga stolen sin lydnad. De nestorianska munkarnas koloni, Monasterium Boetianum, i det syriska klostret i Rom upptäcktes under Donus tid som påve. Donus sägs ha skingrat dem genom att placera dem i olika religiösa inrättningar i staden, och att ha överlämnat deras kloster till några romerska munkar.

Efter ett kort pontifikat avled Donus och begravdes i Peterskyrkan. En mosaik som föreställde honom kunde tidigare beskådas i Santa Martina vid Forum Romanum.

Se även
 Donus II

Referenser 
 Artikeln bygger delvis på översatt material från Catholic Encyclopedia, Volume V (1909)

Externa länkar

Män
Avlidna 678
Påvar
Födda okänt år
Påvar från Rom
Barney Gumble

Bernard "Barney" Gumble (spelad av Dan Castellaneta) är en rollfigur i den animerade TV-serien Simpsons.

Biografi 
Barney är nära vän till Homer Simpson. Under collegetiden bodde de i samma studentlägenhet. Efter att Homer lurade i Barney öl i unga år, blev han fast i alkoholmissbruk. Barney finner man oftast på Moe's Tavern i Springfield. Efter att ha varit nykter under några säsonger, och istället utvecklat kaffemissbruk, återtog han sin gamla ovana i säsong 14. Han blev då helikopterpilot och lyckades genom det rädda Bart och Lisa samt Chloe.

Barney har vunnit första pris i Springfields filmfestival och priset var en tankbil full med duff-öl. Han bor ovanför Moes bar, även om man inte kan se att han gör det. Han är spermadonator på Springfield Sperm Bank och har därigenom fått en dotter. Han jobbar ofta som försökskanin och fick en gång en mängd öron på bröstet som en bieffekt.

I avsnittet The City of New York vs. Homer Simpson (9.01) skulle Barney vara nykter för att köra hem alla från Moe's så han fick köra Homers bil. Han skulle lämna tillbaka den till Homer dagen därpå men sedan kom det ett brev hem till familjen Simpsons från New York att Homers bil stod felparkerad mitt på Manhattan.

Barney har ofta väldigt pinsamma jobb; till exempel har han jobbat som jättebebis iförd blöja och delat ut broschyrer utanför en affär. Hans ungdomskärlek var Chloe; därefter han dejtat Selma Bouvier.

Han blir ibland utsparkad från Moe's Tavern då han är för full.

Övrigt 
Figurens namn är inspirerat av Barney Rubble (Barney Granit på svenska) från den animerade TV-serien Familjen Flinta.

Källor 

Rollfigurer i Simpsons
Fiktiva figurer introducerade 1989
Don Gorske

Donald A. "Don" Gorske, född 28 november 1953 i Fond du Lac i Wisconsin, är en amerikansk Big Mac-entusiast som innehar Guinnessrekordet för flesta ätna Big Mac-hamburgare: 32340 stycken. Sedan 17 maj 1972 har Gorske, åtta dagar undantaget, ätit minst en Big Mac-hamburgare om dagen. Senaste dagen utan en Big Mac-hamburgare var under Thanksgiving 2000.

Historian 
Gorske påstår att han den 17 maj 1972, som ett sätt att fira ett nybilsförvärv, åkte till McDonalds och åt tre stycken Big Mac-hamburgare. Han återvände ytterligare två gånger samma dag. Totalt åt han nio Big Mac-hamburgare den dagen.

Gorske påstår vidare att han åt 265 Big Mac-hamburgare följande månad, i genomsnitt 8.5 burgare per dag. Om det är sant så skulle det betyda att han konsumerat 4600 kalorier och 247 gram fett dagligen, totalt 143,100 kalorier och 7.66 kilo fett på en månad. Han påstår även att han nästan bara dricker Coca-Cola och i dokumentären Super Size Me säger han att han sällan äter strips.

I början så sparade Gorske alla Big Mac-kartonger i bakluckan på bilen. Han mötte och friade till sin fru Mary på en McDonalds-restaurang 1973. De gifte sig två år senare. Gorske påstår också att han bara ätit en Whopper på Burger King år 1984, och kommer aldrig äta en igen. Gorske hävdar att han prövade en Whopper efter att han och hans kompis slagit vad om att äta en för 5 dollar. Han spenderade pengarna på att köpa Big Mac-hamburgare.

Källhänvisningar

Externa länkar 
 http://www.aftonbladet.se/nyheter/article13042524.ab Här äter han sin 25 000:e Big Mac. 19 maj 2011.

McDonald's
Amerikaner
Medverkande i Guinness Rekordbok
Födda 1953
Levande personer
Män
Bianca Maria Sforza

Bianca Maria Sforza, född 5 april 1472, död 31 december 1511, tysk-romersk kejsarinna, gift med Maximilian I. Hon var dotter till Galeazzo Maria Sforza av Milano och Bona av Savoyen.

Biografi 
Vid två års ålder gifte hon sig 1474 med sin kusin Filiberto I av Savoyen, som dog 1482. Hon återvände då till Milano. Efter mordet på fadern 1476 och efter att hennes mor och bror avsatts 1481 växte hon upp vid sin farbrors hov. Många framstående konstnärer var anställda vid Milanos hov, bland andra Leonardo da Vinci, och Bianca stod modell för många tavlor. Hon fick ingen större utbildning utan fick ägna sig åt sina egna intressen, bland annat sömnad.

Giftermål
1 november 1493 blev hon gift via ombud i Milano. Hon gifte sig 16 mars 1494 med Maximilian I, tysk-romersk kejsare, ärkehertig av Österrike i Innsbruck. Hennes systerdotter Bona Sforza av Milano var gift med Sigismund I av Polen. Äktenskapet arrangerades av farbrodern, Ludovico Sforza, som ville tillförsäkra sig titeln hertig av kejsaren: Ludovico hade avsatt den laglige härskaren 1481, och Milano var formellt ett kejserligt län. Kejsaren gick med på det i utbyte mot en stor hemgift på 400.000 dukater i kontanter och juveler.

Kejsarinna
Maximilian sade att Bianca inte var underlägsen hans första maka till det yttre men däremot till det inre, och deras relation blev aldrig lycklig. Han ansåg henne obildad, för pratsam, alltför naiv, alltför slösaktig och alltför slarvig. Han ville gärna ha barn med henne, men detta lyckades inte. Hon tyckte om hans barn, och anklagades för att glömma sin värdighet då hon satte sig på golvet för att leka med dem. Det hände flera gånger att han lämnade kvar henne under sina resor som säkerhet då han inte kunde betala räkningen för deras logi. Efter år 1500 tappade han slutligen allt intresse för henne. Hon levde med sitt eget hov av milanesare på olika slott i Tyrolen, och led under de sista åren av en sjukdom som tros vara anorexia. Hennes enda politiska betydelse var som symbol för alliansen mellan kejsaren och Milano.

Källor 

 Hellmut Andics: Die Frauen der Habsburger.. J&V, Wien, 1985
 Hermann Wiesflecker: Maximilian I. Wien/München 1991,  u. 
 Thea Leitner: Habsburgs Goldene Bräute. Piper, 2005
 Sigrid-Maria Größing: Maximilian I. - Kaiser-Künstler-Kämpfer. Amalthea, Wien 2002 

Italienska hertiginnor
Huset Habsburg
Tysk-romerska kejsarinnor
Kvinnor
Födda 1472
Avlidna 1511
Huset Sforza
Besprutning

Besprutning är en metod att sprida bekämpningsmedel, för att skydda växter, främst odlingar, mot växt, svamp- och djurangrepp. Det förekommer också besprutning blodsugande och sjukdomsbärande insekter, för att skydda djur och människor. Besprutning har även använts mot djur och natur som del i krigföring. 

För att optimera odling av växter används besprutning med olika bekämpningsmedel. Detta kan ske ifrån exempelvis flygplan, helikoptrar, traktorer eller handaggregat med speciell utrustning.

Huvudsakliga kategorier 
Besprutning kan i huvudsak indelas i två kategorier:
Den ena kategorin är till för att förhindra konkurrerande växtlighet att ta utrymme och näring från den odlade växten. De flesta av de preparat som används är närbesläktade med B-vitaminkomplexet och fungerar i växtriket som växternas hormoner. Vid beläggning med sådana preparat tillförs växterna extra hormoner vilket får till följd att de mindre växterna växer ihjäl sig och de större/odlade får en extra skjuts i sin tillväxt. Beläggningen har således bäst effekt ju längre den odlade växten har kommit i sin utveckling och det eventuellt upptagna ”giftet” är inget annat än något eller flera B-vitaminbesläktade ämnen.

Den andra kategorin av bekämpningsmedel används mot animaliska angrepp av olika slag, mestadels mot insektsangrepp såsom till exempel från rapsbaggen. Dessa ämnen är gifter och består av toxiska dioxiner som helt enkelt dödar angriparna. Rester bestående av dessa dioxiner finns mer eller mindre alltid kvar i växten efter bekämpningen då dessa även tas upp av den odlade växten. Huruvida dessa antianimaliska bekämpningsmedel utgör hot eller inte mot animaliska konsumenter såsom människor och djur är delvis höljt i dunkel. 

Dessutom har flygbesprutning skett i trakter som plågats av stora förekomster av mygg.

Tekniker 
Speciella flygplan har utvecklats för besprutning som till exempel Transavia PL-12 Airtruk och PZL M-15 Belphegor. Helikoptrar som använts är till exempel Kamov Ka-26.

Besprutning i Sverige 
I Sverige är flygbesprutning generellt förbjuden och få undantag har skett, man har då besprutat emot myggor, inte vid skogs- och jordbruk.

Hälso- och miljöeffekter 
Många bekämpningsmedel är farliga för människor, djur och miljön. Historiska exempel på bekämpningsmedel som använts för besprutning, som visat sig ha mycket negativa är exempelvis DDT och hormoslyr. Bhopalkatastrofen var ett gasutsläpp som inträffade natten mellan 2 och 3 december 1984 i Bhopal i Madhya Pradesh i Indien, vid en pesticidfabrik ägd av Union Carbide India Limited.

Se även 
 Agent Orange
 Agent Rosa

Jordbruk
Kemiteknik
Västra Frölunda IF Handboll

Västra Frölunda IF Handboll var idrottsföreningen Västra Frölunda IF:s handbollssektion bildad 1930, samma år som föreningen bildades. Handbollssektionen var främst framgångsrika på herrsidan, med 18 säsonger i högsta serien och två SM-silver (1971 och 1983).

Historia 
1953 kvalificerade sig Västra Frölunda IF för Allsvenskan (nuvarande Handbollsligan) för första gången, efter att under många år spelat i Västsvenska serien (dåvarande näst högsta serien). Man åkte dock ur serien direkt.

Säsongen 1970/1971 var laget återigen kvalificerat till Allsvenskan. Redan under denna säsong kom laget på tredje plats i serien och gick till SM-final mot SoIK Hellas, som man dock förlorade. Under finalen satte man dock nytt publikrekord i Frölundaborgs isstadion, med 6 717 åskådare. 

1975 vann laget Allsvenskan men åkte i SM-slutspelet ut i semifinal mot HK Drott.

1983 förlorade man SM-finalspelet mot IK Heim.

Säsongen 1994/1995 var man återigen tillbaka i högsta serien, som nu gick under namnet Elitserien. Sejouren blev dock endast ettårig.

2002 lämnade man division 1 och flyttade ner sig själva till division 4, på grund av dålig ekonomi.

Våren 2022 meddelades att klubben upphör med handboll efter säsongen på grund av spelarbrist.

Meriter 
 Två SM-silver inomhus, 1971 och 1983
 Två SM-guld utomhus, 1970 och 1973
 Svenska cupmästare 1971 och 1984

Spelare i urval 

 Dan Drejenstam
 Lars Karlsson
 Danny Sjöberg (Augustsson)
 Frank Ström
 Bertil Söderberg
 Benny Windelskär (Johansson)
 Per Öberg

Referenser 

Handboll
Handbollsklubbar i Göteborg