kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Preston

Preston är en stad i distriktet City of Preston i grevskapet Lancashire i England i Storbritannien. Genom staden rinner floden Ribble. Orten har 148 836 invånare (2001).

De första engelska fotbollsmästarna, och ett av världens första fotbollslag, Preston North End FC kommer från Preston. Här finns också en av Storbritanniens högsta kyrkor, St Walburge's Church och en ovanligt stor busstation med 79 hållplatser.

År 705 byggdes här troligen en församlingskyrka. Marken runt kom att först att tillhöra York och senare andra kyrkor, vilket kom att ge staden dess namn, först Priest's Town, vilket senare blev Preston.

Staden nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Prestune. Staden har ett strategiskt läge, och var skådeplats för slaget vid Preston, där Oliver Cromwell 17 augusti 1648 besegrade en rojalistisk armé under befäl av Hamilton och Langdale. Under jakobitiska upproret 1715 besatte upprorsarmén Preston men tvingades efter belägring 14 november att kapitulera för regeringstrupperna.

I Preston går några viktiga motorvägar, bland annat M6.

Utbildning 
University of Central Lancashire ligger i staden och är med sina omkring 35 000 studenter ett av Storbritanniens största universitet.

Vänorter 
 Almelo, Nederländerna
 Nîmes, Frankrike
 Recklinghausen, Tyskland
 Kalisz, Polen

Källor 

 
Orter i Lancashire
Unparished areas i Lancashire
Tidigare civil parishes i Lancashire
Domesday Book
Kardiotokografi

Kardiotokografi (CTG, efter engelskans cardiotocography), elektronisk fosterövervakning, är en metod som används för att övervaka fostret under förlossning. Metoden kan även användas under graviditeten, i speciella situationer eller för att övervaka högriskgraviditeter, även om nyttan av detta inte är vetenskapligt bevisad. 

Övervakningsmetoden används eftersom barn som drabbas av syrebrist vid födseln löper risk att få bestående skador eller död.

Metod 
CTG mäter fostrets puls i relation till livmoderns sammandragningar. Pulsen mäts antingen med en ultraljudsdosa som fästs i ett bälte utanpå mammans mage, eller internt med en spiralformad elektrod (skalpelektrod) som fästs på fostrets huvud. Livmoderns sammandragningar mäts antingen med en extern dosa (tokometer), eller en intern tryckgivare (intrauterin kateter). Det är barnmorskans eller förlossningsläkarens uppgift att tolka CTG-kurvan. De bedömer bland annat att pulsen inte är för hög eller för låg, hur fostrets puls återhämtar sig efter en värk och hur pulsen varierar från slag till slag.

Avvikande CTG-kurva 
CTG har hög sensitivitet men låg specificitet. Det innebär att CTG-förändringar kan ses trots att fostret inte är utsatt för syrebrist. Förändringarna kan ibland förklaras av påverkbara faktorer såsom feber, moderns kroppsposition, överstimulering med värkstimulerande dropp eller blodtrycksfall efter epiduralbedövning. I andra fall ses ingen uppenbar förklaring. Om CTG-mönstret inte normaliseras efter en eventuell åtgärd kan ett skalpblodprov visa på om syrebrist föreligger eller så kan barnet behöva framfödas. Beroende på var i förlossningsförloppet kvinnan befinner sig kan detta göras via sugklocka eller kejsarsnitt.

Forskning om CTG 
Kontinuerlig CTG-övervakning under förlossningen har associerats med lägre andel neonatala kramper. Däremot har man inte kunnat visa på någon påverkan på neonatal dödlighet eller risken för cerebral pares (CP), jämfört med om barnmorskan endast lyssnar på fostrets hjärtljud. Vad det har för betydelse för barnets hälsa på sikt vet man inte. 

Det är osäkert om ett intagnings-CTG förhindrar skador eller dödsfall hos barnet; studierna på området är för få. Eventuellt ökar däremot antalet kejsarsnitt, skalpblodprov och kontinuerliga CTG-mätningar, jämfört med om barnmorskan endast lyssnar på fostrets hjärtljud.

Referenser

Noter

Källor 
 Grivell RM, Alfirevic Z, Gyte GML, Devane D. Antenatal cardiotocography for fetal assessment. Cochrane Database of Systematic Reviews 2010, Issue 1. Art. No.: CD007863. DOI: 10.1002/14651858.CD007863.pub2

Förlossning
Elektrodiagnos
Radiologiska undersökningsmetoder
Diagnostekniker för hjärt-kärlsystemet
Patientövervakning
Reidar

Reidar är ett gammalt nordiskt mansnamn och med denna stavning närmast av norskt ursprung. Den fornisländska formen var Hreiðarr som är bildat av hreið - "rede", möjligtvis i betydelsen "hem" eller "hus", och en slutdel -arr av oklar betydelse. Äldre svenska former av namnet var Redhar, Rear och  Reor. Dagens form förekom dock även i äldre tider i Västsverige.

Namnet var relativt ovanligt före 1900-talet men hade en popularitetsperiod på 1930- och 1940-talet.
Det fanns 31 december 2005 totalt 1 609 personer i Sverige med förnamnet Reidar, varav 567 hade det som tilltalsnamn. År 2003 fick 4 pojkar namnet, men ingen fick det som tilltalsnamn.

Namnsdag: 9 maj  (Sedan 2001. 1986-92 fanns namnet på 28 juli och 1993-2000 på 30 mars) I Norge har Reidar namnsdag 28 juli.

Personer med namnet Reidar
 Reidar Johan Berle - norsk illustratör
 Reidar Carlsson - journalist, chefredaktör
 Reidar Ekner - författare och litteraturvetare
 Reidar "Horgh" Horghagen - medlem i death metal-bandet Hypocrisy
 Reidar Jönsson - svensk författare
 Reidar Lund - norsk regissör
 Reidar Palmgren - finländsk författare
 Reidar Thommesen - norsk kompositör
 Reidar Wasenius - finländsk röst och journalist

Fiktiv person med namnet Reidar
 Reidar Dahlén - VD för rederiet Dahléns i TV-serien Rederiet

Mansnamn
Nordiska förnamn
Cocoa Tea

Cocoa Tea, eg. Calvin George Scott, född 3 september 1959 i Kingston, Jamaica, är en jamaicansk reggaeartist och dancehall-DJ. Namnet Cocoa Tea kommer från hans kärlek till drycken med samma namn (kakaote). 

Han började som körsångare i kyrkan, och spelade 1974 in låten "Searching in the Next Hills". Under de följande fem åren jobbade han som hästjockey och fiskare. 1983 spelade han in sina första hitlåtar; "Rocking Dolly" och "I Lost My Sonia" med producenten Henry "Junjo" Lawes. Då släppte han också sitt första album Wha Them a Go Do, Can't Stop Cocoa Tea på Henry Lawes skivbolag, Volcano. Under 90-talet släppte han låten "Oil Ting" som blev förbjuden på Jamaica på grund av "it's biting social commentary during the Gulf War" (ungef. "dess slående sociala kommentering under Gulfkriget").

Diskografi (i urval)
Studioalbum

Externa länkar
Artists Only: Cocoa Tea
Cocoa Tea på allmusic.com

Jamaicanska reggaesångare
Jamaicanska kompositörer
Jamaicanska sångtextförfattare
Pseudonymer
Personer från Kingston
Födda 1959
Män
Levande personer
Reidun

Reidun är ett gammalt nordiskt kvinnonamn och bildat av hreið - "rede", möjligtvis i betydelsen "hem" eller "hus", och en slutdel -unn som kanske kommer av ett verb som betyder "älska".

Namnet är ovanligt - det senaste decenniet har bara någon enstaka flicka fått namnet som tilltalsnamn, och bara ett par stycken per år får det som andranamn. Det är en nykomling i almanackan och infördes främst genom sitt släktskap med mansnamnet Reidar på samma datum.
Det fanns 31 december 2005 totalt 643 personer i Sverige med förnamnet Reidun, varav 386 hade det som tilltalsnamn. Ytterligare ett 20-tal använde stavningen Reidunn. År 2003 fick 1 flicka namnet, men ingen fick det som tilltalsnamn. I Norge är namnet vanligare, 2011 finns 11338 kvinnor med tilltalsnamnet Reidun.

Namnsdag: 9 maj,  (sedan 2001, 1986-1992 28 juli).

Personer med namnet Reidun
 Reidunn Laurén - svenskt statsråd
 Reidun Tordhol - norsk konstnär

Referenser

Kvinnonamn
Aoxomoxoa

Aoxomoxoa är ett musikalbum av den amerikanska rockgruppen Grateful Dead, släppt i juni 1969. 

I och med det här albumet fick gruppen större frihet från skivbolagsfolk från Warner Bros. Records som förut hade lagt sig i deras arbete. De fick också tillgång till en ny och avancerad bandspelarutrustning som lämpade sig för gruppens experimentella tongångar. Musiken är psykedelisk. Man kan höra ovanligt uppbyggda melodier i till exempel "China Cat Sunflower".

Låtlista
Samtliga låtar är skrivna av Jerry Garcia och Robert Hunter, om inget annat anges.

"St. Stephen" (Jerry Garcia/Robert Hunter/Phil Lesh) - 4:25
"Dupree's Diamond Blues" - 3:40
"Rosemary" - 2:02
"Doin' That Rag" - 5:15
"Mountains of the Moon" - 4:15
"China Cat Sunflower" - 4:15
"What's Become of the Baby" - 8:30
"Cosmic Charlie" - 5:4

Medverkande
Tom Constanten - keyboards
Jerry Garcia - gitarr, sång
Mickey Hart - percussion, trummor
Bill Kreutzmann - percussion, trummor
Phil Lesh - bas, sång
Ron "Pigpen" McKernan - orgel, sång
Bob Weir - gitarr, sång

Musikalbum 1969
Album av Grateful Dead
I Feel Like I'm Fixin' to Die

I Feel Like I'm Fixin' to Die är ett musikalbum av gruppen Country Joe and the Fish utgivet 1967.

Det här albumet var gruppens andra album. Deras första album anses av många vara bättre i sin helhet och innehålla vassare satir, men det här albumet innehöll gruppens mest kända låt "I Feel Like I'm Fixin' to Die-Rag", en av de absolut mest kända protestsångerna mot Vietnamkriget. Övriga låtar på albumet är orgelpräglade psykedeliska affärer. 

Albumet nådde billboard-listan 67:e plats, mycket tack vare titelspårets spelning på landets undergroundradio.

Låtlista
(Låtar utan angiven upphovsman är skrivna av Joe McDonald)

I Feel Like I'm Fixin' to Die-Rag - 3:44
Who Am I - 4:05
Pat's Song - 5:26
Rock Coast Blues - 3:57
Magoo - 4:44
Janis - 2:36
Thought Dream - 6:39
Thursday  (Cohen/Hirsh) - 3:20
Eastern Jam  (Barthol/Cohen/Hirsh/Melton) - 4:27
Colors for Susan - 5:58

Musikalbum 1967
Affirmation (musikalbum)

Affirmation är den australiska popduon Savage Gardens andra och sista studioalbum, utgivet den 9 november 1999. Det innehåller flera hits, bland andra "I Knew I Loved You", "Crash and Burn" och "Animal Song". Låtarna är skrivna av Darren Hayes och Daniel Jones.

Låtförteckning
 "Affirmation" – 4:56
 "Hold Me" – 4:50
 "I Knew I Loved You" – 4:10
 "The Best Thing" – 4:19
 "Crash and Burn" – 4:41
 "Chained to You" – 4:08
 "The Animal Song" – 4:39
 "The Lover After Me" – 4:50
 "Two Beds and a Coffee Machine" – 3:27
 "You Can Still Be Free" – 4:18
 "Gunning Down Romance" – 5:34
 "I Don't Know You Anymore" – 3:50
 "The Animal Song (Hector Hex Club Mix)" (bonusspår på den australiska utgåvan)

Album av Savage Garden
Musikalbum 1999
I Feel Like I'm Fixin' to Die-Rag

I Feel Like I'm Fixin' to Die-Rag, kanske mer känd utan "Rag" på slutet, men tar man bort det blir det namnet på albumet istället, är en sång från 1967 skriven av Country Joe McDonald. Det här har kommit att bli en av de absolut kändaste protestlåtarna som gjordes mot Vietnamkriget. Det finns två kända versioner av den, dels en studioversion med gruppen Country Joe and the Fish som blev en långkörare på Tio i topp i Sverige, dels en liveversion inspelad på Woodstockfestivalen där McDonald (som körde den solo) fick hela publiken att sjunga med när de upptäckte att låten var en låt emot kriget i Vietnam. Den fick stort genomslag bland ungdomen i USA, då de framförde protesten på ett ironiskt sätt. Låten spelades mycket på amerikansk FM-radio, som på den tiden var ledande inom undergroundmusik (AM var ledande inom pop).

Studioversionen gavs ut i Europa som singel 1968, B-sidan på den svenska pressningen var "Rock and Soul Music", som också skulle komma att bli inledningsspår till deras kommande album Together. Låten nådde listplacering som singel i vissa länder 1969-1970, bland annat Sverige och Danmark.

Listplaceringar

Källor 

Sånger 1967
Musiksinglar 1968
Savage Garden (musikalbum)

Savage Garden är den australiska popduon Savage Gardens självbetitlade debutalbum, utgivet den 4 mars 1997. Det innehåller flera hits, bland andra "To the Moon and Back", "I Want You" och "Truly Madly Deeply". Det utgavs åtta singlar från albumet.

Låtförteckning

Medverkande
Darren Hayes – sång, bakgrundssång
Daniel Jones – keyboards, sequencing, sologitarr, kompgitarr, sång
Terepai Richmond – trummor, slagverk
Alex Hewetson – basgitarr
Rex Goh – gitarr
Jackie Orzaczky – stråkorkestrering, dirigering

Källor
 
 
 

Album av Savage Garden
Australiska debutalbum
Musikalbum 1997
Engelskspråkiga musikalbum
Jorma Kaukonen

Jorma Kaukonen, ursprungligen Jorma Ludwik Kaukonen, Jr., född 23 december 1940 i Washington D.C., är en amerikansk gitarrist och sångare. Han är mest känd som sologitarrist i Jefferson Airplane. 

Även om Kaukonen var en av de i Jefferson Airplane som uppmärksammades minst anser många att hans gitarrspel var ett viktigt karaktäristiskt drag i gruppen. När bandet splittrades i början av 1970-talet bildade han gruppen Hot Tuna tillsammans med Jack Casady, som varit basist i Jefferson Airplane. Kaukonens solodebutalbum Quah gavs ut 1974. Han har sedan dess fortsatt ge ut soloalbum, men även varit med i återföreningar av både Jefferson Airplane och Hot Tuna.

Hans farföräldrar var invandrare från Finland.

Diskografi
Soloalbum
 (med Tom Hobson)

 (med Vital Parts)

 (med Tom Constanten)

 (med John Hurlbut)

Livealbum

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Jorma Kaukonen på Allmusic

Födda 1940
Amerikanska rockgitarrister
Amerikanska rocksångare
Män
Levande personer
Daniel Jones

En person med samma namn hittas på Daniel Jones (fotbollsspelare)

Daniel Jones, född 22 juli 1973 i Southend-on-Sea, Essex, England, är en brittisk-australisk musiker. Han föddes i England men har varit bosatt i Australien efter att hans familj flyttade till Brisbane i Australien när han var liten. 

Han utgjorde, tillsammans med Darren Hayes popduon Savage Garden mellan 1994 och 2001. Sedan splittringen startade han sitt eget skivbolag, Meridien, och inspelningsstudion Level 7 Studios.

Källor

Externa länkar
Level 7 Studios officiella webbplats

Savage Gardens officiella webbplats

Brittiska musiker
Australiska musiker
Män
Födda 1973
Levande personer
Personer från Essex
The Chordettes

The Chordettes var en kvinnlig sångkvartett med inriktning på populärmusik. Gruppen bildades i Sheboygan, Wisconsin 1946. Deras mest välkända låtar är Mr. Sandman, som kom 1954, och Lollipop från 1958. Den senare blev 1967 en hit - även i Sverige - i en coverversion med den brittiska popgruppen Red Squares.

Diskografi
Album
 Harmony Time (1951)
 Harmony Encores (1952)
 The Chordettes Sing Your Requests (1954)
 Close Harmony (1955)
 The Chordettes (1957)
 Listen (1957) 
 Drifting and Dreaming (1959)
 Never On Sunday (1962)

Singlar (på Billboard Hot 100)
1954 – "Mr. Sandman" / "I Don't Wanna See You Cryin'" (#1)
1956 – "The Wedding" / "I Don't Know, I Don't Care" (#91)
1956 – "Eddie My Love" / "Whistlin' Willie" (#14)
1956 – "Born To Be With You" / "Love Never Changes" (#5)
1956 – "Lay Down Your Arms" / "Teen Age Goodnight" (#16 / #45)
1957 – "Just Between You and Me" / "Soft Sands" (#8 / #73)
1958 – "Lollipop" / "Baby, Com-A Back-A" (#2)
1958 – "Zorro" / "Love Is A Two-Way Street" (#17)
1959 – "No Other Arms No Other Lips" / "We Should Be Together" (#27)
1961 – "Never On Sunday" / "Faraway Star" (#13 / #90)

Referenser

Externa länkar

Vocal Group Hall of Fame: The Chordettes
The Chordettes på AllMusic

Amerikanska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1946
Musikgrupper upplösta 1961
Blood on the Tracks

Blood on the Tracks är ett musikalbum av Bob Dylan, släppt 1975 på skivbolaget Columbia Records. Det markerade också Dylans återkomst till skivbolaget Columbia efter två skivor hos Asylum Records. Ett bitterljuvt och ledsamt album då det behandlar hans egen skilsmässa. Många av låtarna ger mycket tydliga inblickar i äktenskapet. Dylan har dock sagt att låtarna är fiktiva, medan hans son Jakob Dylan sagt om albumet att -The songs are my parents talking. (-Sångerna är konversationer mellan mina föräldrar). Det anses ofta som ett av hans starkaste 1970-talsalbum.

Bob Dylan själv reagerade såhär på att albumet blev så omtyckt och prisat: "-A lot of people tell me they enjoy that album. Its's hard for me to relate to that. I mean, it, you know, people enjoying the type of pain, you know?" (Många personer har sagt till mig att de gillar det albumet. Det är svårt för mig att relatera till det. Jag menar, du vet, folk som njuter av smärta?)

Albumet är musikaliskt akustiskt baserat och de musiker som medverkar på skivan krediterades ursprungligen inte på omslaget. Dylan hade först tänkt att spela in låtarna med elektriska instrument och kontaktade vid ett tillfälle gitarristen Mike Bloomfield som medverkat på Highway 61 Revisited, men av dessa planer blev inget realiserat.

Alla tio låtarna på albumet var inspelade i New York 1974 och var i september samma år redo att släppas på Columbia. Men i sista sekunden stoppade Dylan dem, och istället gjorde han om låtarna i Minneapolis med några musiker bland annat hans bror David Zimmerman. Fem av de omgjorda låtarna hamnade på "Blood on the Tracks" och resten släpptes på "Blood on the Tapes" (album med alternativ versioner av Blood on the Tracks låtar, släppt 1974) och "The Bootleg Series Volumes 1-3 (Rare & Unreleased) 1961-1991". En låt som aldrig kom med på albumet, men spelades in under dess tillkomst var "Up to Me" vilken senare släpptes på samlingsalbumet Biograph 1985.

I 1975 års Pazz & Jop-lista blev Blood on the Tracks framröstat som årets fjärde bästa album, bland annat slaget av Dylan själv med The Basement Tapes som blev etta. 2004 blev albumet valt till det 16:e bästa genom tiderna av tidningen Rolling Stone på listan The 500 Greatest Albums of All Time.

Låtlista
Låtarna skrivna av Bob Dylan.
Sida ett
"Tangled Up in Blue" - 5:41 (Minneapolis)
"Simple Twist of Fate" - 4:17 (New York)
"You're a Big Girl Now" - 4:34 (Minneapolis)
"Idiot Wind" - 7:47 (Minneapolis)
"You're Gonna Make Me Lonesome When You Go" - 2:55 (New York)
Sida två
"Meet Me in the Morning" - 4:21 (New York)
"Lily, Rosemary and the Jack of Hearts" - 8:52 (Minneapolis) 
"If You See Her, Say Hello" - 4:47 (Minneapolis)
"Shelter from the Storm" - 5:00 (New York)
"Buckets of Rain" - 3:22 (New York)

Listplaceringar

Källor
Blood on the Tracks på Allmusic
Fotnoter

Album av Bob Dylan
Musikalbum 1975
Engelskspråkiga musikalbum
'NSYNC

'NSYNC eller *NSYNC är ett amerikanskt pojkband med fem medlemmar, bildat 1995. Likt Backstreet Boys bildades gruppen i Orlando, Florida. Gruppen består av Lance Bass, JC Chasez, Joey Fatone, Chris Kirkpatrick och Justin Timberlake. 

Deras mest framgångsrika album No Strings Attached (2000), delvis producerat av svensken Max Martin, såldes i 2,4 miljoner exemplar första veckan, vilket gör det till ett av de två album som sålts i över 2 miljoner exemplar i USA under den första veckan efter utgivningsdatum. Det andra är Adeles 25 (2015).

Gruppen återförenades 2023. 29 september släpptes singeln "Better Place".

Diskografi 
 1997 – *NSYNC
 1998 – Home for Christmas
 2000 – No Strings Attached
 2001 – Celebrity

Källor

Noter

Externa länkar
NSYNC webbplats

Upplösta amerikanska pojkband
Musikgrupper bildade 1995
Musikgrupper upplösta 2002
Musikgrupper från Florida
Rumours

Rumours är ett musikalbum av Fleetwood Mac utgivet i februari 1977. Det var gruppens elfte studioalbum. Bara några år tidigare var Fleetwood Mac en tung bluesrockgrupp, men här hade man utvecklat en mer radioanpassad ljudbild mer inspirerad av popmusik. Albumet har sålt runt 30 miljoner exemplar och är därmed ett av de mest sålda musikalbumen i historien. Albumet låg 31 veckor på Billboard 200-listans första plats. Det tilldelades även en Grammy för årets bästa musikalbum. Bara i USA har albumet sålt 19 x platina fram till år 2003. Här återfinns några av gruppens kändaste låtar som "Go Your Own Way", "Dreams", och "Gold Dust Woman". "Dreams" blev gruppens enda singeletta på Billboard Hot 100-listan i USA. Men även "Don't Stop" och "You Make Loving Fun" blev topp 10-noterade hitsinglar.

Albumet emottogs övervägande positivt av dåtidens musikkritiker. Det röstades fram som 1977 års fjärde bästa i tidningen The Village Voices Pazz & Jop-lista.

1997 gjordes en dokumentär om inspelningen av albumet i serien Classic Albums.

Låtlista

"Second Hand News"  (Lindsey Buckingham) - 2:43
"Dreams"  (Stevie Nicks) - 4:14
"Never Going Back Again"  (L. Buckingham) - 2:02
"Don't Stop"  (Christine McVie) - 3:11
"Go Your Own Way"  (L. Buckingham) - 3:38
"Songbird"  (C. McVie) - 3:20
"The Chain"  (L. Buckingham, Mick Fleetwood, C. McVie, John McVie, S. Nicks) - 4:28
"You Make Loving Fun"  (C. McVie) - 3:31  
"I Don't Want to Know"  (S. Nicks) - 3:11  
"Oh Daddy"  (C. McVie) - 3:54  
"Gold Dust Woman"  (S. Nicks) - 4:51

Listplaceringar

Källor
Rumours på Allmusic
Albumets utgåvor på Discogs
Noter

Musikalbum 1977
Albumettor i Storbritannien
Alexander I av Jugoslavien

Alexander I av Jugoslavien (serbiska: Александар/Aleksandar, kroatiska: Aleksandar) , född 16 december 1888 i Cetinje, Montenegro, död 9 oktober 1934 i Marseille, Frankrike, av huset Karađorđević, var kung av Jugoslavien 1921-1934. Han var son till Peter I av Serbien och Zorka av Montenegro.

Han utnämndes till kronprins 1909 efter sin äldre bror Georgs mentala kollaps. Under Balkankrigen 1912-1913 utmärkte sig Alexander som militär ledare. Han utsågs till Serbiens regent i juni 1914 på grund av sin fars sjukdom, då den ödesdigra notväxlingen med Österrike ägde rum. Under krigets första tid följde Alexander hären som dess överbefälhavare, men vistades under ockupationen dels på Korfu, den provisoriska regeringens säte, dels i London och Paris. 

1918 utsågs han till prinsregent, och efter faderns död 1921 till kung. Han fick smeknamnen "Enaren" efter att Slovenien, Kroatien och Serbien blivit Jugoslavien (1929), men kallades även "Martyren" efter mordet i Marseille 1934. 

Alexander I var kontroversiell som monark i Serbernas, kroaternas och slovenernas kungarike, namnet på landet Jugoslavien före 1929. Då han successivt stärkte det kungliga enväldet och 1929 införde diktatoriskt styre, växte det folkliga missnöjet mot honom. 

Vid ett besök i Marseille 1934 mördades Alexander av en makedonisk attentatsman vid namn Vlado Chernozemski (1897-1934). Även den franske utrikesministern Louis Barthou samt chauffören dog. Attentatet och folkmassornas reaktioner fångades på film.

Han gifte sig i Belgrad den 8 juni 1922 med Marie av Rumänien (född 8 januari 1900, död 22 juni 1961; dotter till Ferdinand I av Rumänien och Marie av Edinburgh.

Barn 
 Peter II av Jugoslavien (1923 - 1970) gift med Alexandra av Grekland
 Tomislav (19/1 1928 - 12/7 2000) gift med 1) Margaritha av Baden, 2) Linda Bonnay
 Andreas (28/6 1929 - 7/5 1990) gift med 1) Christina av Hessen, 2) Kira av Leiningen , 3) Eva Marie Angelkovic

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Födda 1888
Avlidna 1934
Jugoslaviens regenter
Serbiens regenter
Huset Karađorđević
Kungligheter som blivit mördade
Personer som blivit mördade i Frankrike
Män
Personer från Cetinje
Georg II av Grekland

Georg II av Grekland (Geórgios II), född 19 juli 1890 på slottet Tatoi utanför Aten, död 1 april 1947 i Aten, var kung av Grekland 1922–1924 och 1935–1947.

Han var son till Konstantin I av Grekland och Sofia av Preussen.

Han avstängdes från tronföljden samtidigt med faderns avsättning från tronen 1917. När fadern återvände 1920, återinsattes Georg II i sina rättigheter, och blev efter faderns andra abdikation 1922 kung. Efter republikanernas valseger 1923 tvingades han dock lämna landet. Han levde i exil i Storbritannien, men efter en folkomröstning 1935 kallades han tillbaka till Grekland. Under andra världskriget levde han i landsflykt i Sydafrika och Storbritannien. Efter ännu en folkomröstning till monarkins förmån, återvände han till Grekland 1946.

Georg II av Grekland var gift 1921–1935 med Elisabeth av Rumänien, född 12 oktober 1894, död 14 november 1956. (Inga barn). Han efterträddes av sin yngre bror, Paul I av Grekland.

Referenser

Externa länkar

Personer i Grekland under 1800-talet
Personer i Grekland under 1900-talet
Greklands regenter
Huset Glücksburg
Födda 1890
Avlidna 1947
Män