Klädkod

Klädkod är regler för hur människor bör vara klädda. Reglerna kan variera mellan olika platser och kulturer men är i de flesta fall uppenbara och behöver inte vara skrivna. I andra fall anses klädkoden behöva vara skriftlig. Detta kan exempelvis vara i samband med tillställningar, då det finns angivet på en inbjudan. Klädkoden bestäms av värden. Vissa platser kan ha en klädkod för tillträde, exempelvis kyrkor och nattklubbar. 
 
Även under samma dag kan en individ behöva anpassa sig till omgivningens olika förväntningar på klädkod, utöver det som gäller på arbetsplatsen och i hemmet. Klädkoden är social och beror på vilka människor man har omkring sig; det finns ingen klädkod om man är ensam. I vissa fall godtas avsteg från klädkoden, om en person vill bära annan klädsel exempelvis av religiösa skäl.

I Sverige är de etablerade klädkoderna vid sociala tillställningar frack, smoking, mörk kostym och kavaj.

Kulturell klädkod 
Inom sociologin används begreppet habitus (av latin habitus, 'yttre gestalt, klädnad, tillstånd'), för smak, stil och preferenser som en individ under sitt liv tagit till sig. Det är ett förvärvat sätt att vara, framstå och föra sig. 

Habitus är ett strukturerat och strukturerande mönster för tänkande, handling och hur man uppfattar och vill bli uppfattad av sin omvärld. Exempel på smak kan vara det som kommer till uttryck i individens invanda beteende och sätt att värdera och förhålla sig till olika föremål och aktiviteter såsom kläder, mat, dryck, idrottsaktiviteter, musik, hobby, litteratur eller konst etc. En viktig del av habitus är klädkod i kulturell mening. 

Olika samhällen och kulturer har olika sociala normer även om västerländsk stil tenderar att internationaliseras. Genom att följa reglerna signalerar man samhörighet. Klädedräkten eller detaljer i klädseln och hur den bärs kan ge budskap om bärarens tillhörighet, status, ålder, civilstånd, kön, genus, yrke, yrkesroll, socialgrupp, inkomst, politiska hållning, etnicitet, religion, attityd, modemedvetenhet, traditionsbundenhet, sexuella tillgänglighet och orientering etc. Man markerar också en avgränsning från andra individer eller grupper.

Formell klädkod 
Klädkod i mer formell mening är en angivelse om önskad klädsel hos gästerna vid fester och andra sammankomster. Om det i en inbjudan anges viss klädsel, bör sådan klädsel bäras av värdfolk och gäster. Om det finns underhållare eller serveringspersonal på festen omfattas de däremot inte av klädkoden, eller i varje fall inte samma klädkod. Den engelskspråkiga motsvarigheten är dresscode.

En klädkod är motiverad vid en mer formell tillställning, där det inte är självklart för gästerna vilken klädnivå som är lämplig. Syftet med en klädkod är alltså att underlätta för gästerna och undvika att några gäster känner sig obekväma som ett resultat av avvikande klädsel. Det är därför viktigt att använda en etablerad klädkod vars betydelse är välkänd, eftersom syftet annars går förlorat. Vanligen anses det mindre lämpligt att uttryckligen skriva ut vad som skall bäras, eftersom en klädkod endast anger nivån på klädseln; i en kortfattad inbjudan kan platsen även vara begränsad. Vid informella fester i en etablerad vänkrets behöver vanligen inte någon klädkod anges. 

Det har även uppmärksammats att det finns "reverse dress codes", ofta betecknade "undress codes". De sätter en övre gräns för klädseln, antingen på hur finklädd man bör vara, eller hur mycket av kroppen som får täckas. Mycket uppmärksammade exempel på formella "undress codes" är dels i simhallar och vid bastubad där skor, underkläder, tröjor eller vissa heltäckande kläder kan vara otillåtna., dels slöjförbud.

Vissa klädkoder har varit etablerade under lång tid, men även i dessa fall påverkas de åtminstone till viss del av det växlande modet.

Klädkoder i Sverige 
Klädkoden anger ofta mannens aftonklädsel. Till varje nivå finns en kvinnlig motsvarighet.

Högtidsdräkt (frack) 
Om högtidsdräkt är påbjuden kvällstid bär män frack. Kvinnor bär aftonklänning eller balklänning. I populär svensk klädkod saknas högtidsdräkt för dagsbruk. Internationellt används jackett istället för frack på dagen av män, vilket i enstaka fall kan förekomma även i Sverige. Inom anglo-amerikansk etikett kallas högtidsdräkt för formell klädsel (formal) eller modernare white tie. Det är även möjligt att bära folkdräkt eller hembygdsdräkt i festvariant. Militär personal (även pensionerad eller icke aktiv) kan bära sällskapsuniform i form av högtidsdräkt eller stor mässdräkt (den senare endast vid festsammankomster). Präster kan bära sin ämbetsdräkt.

Termen civil högtidsdräkt innebär att uniformen är utesluten. Anges frack som klädsel är även hembygdsdräkt utesluten. Akademisk högtidsdräkt innebär frack med svart väst för herrar och svart långklänning för damer.

Till högtidsdräkt kan normalt ordenstecken bäras, av den som har sådana. Ibland anges specifikt i klädangivelsen att eventuella ordenstecken skall bäras. Har man flera ordenstecken att välja mellan, brukar i första hand de bäras som på något sätt kan anses förknippade med den högtid som skall firas eller den institution som arrangerar festen. Vid statsceremonier skall den arrangerande statens statsordnar bäras, gästande utlänningar må även bära sitt lands ordnar.

Saknar en inbjudan angivelse eller påbjudan om vilken klädsel som förväntas under tillställningen, t.ex. ett bröllop, är det traditionellt sett högtidsdräkt som gäller. Idag är det dock mycket ovanligt i Sverige att gästerna förväntas bära högtidsdräkt om ingen klädkod angivits. Är man som gäst osäker rekommenderas att kontakta värden/värdinnan eller någon annan som anges som kontaktperson för festen, t.ex. en toastmaster.

Smoking (aftondräkt) 
Kvällstid bär mannen smoking, medan kvinnan bär smokingklänning. Handskar används ej. Internationellt används dagtid ibland stresemann istället för smoking. Inom anglo-amerikansk etikett kallas smoking black tie eller mer traditionellt semiformell klädsel.

Militär personal (även pensionerad eller icke aktiv) kan bära sällskapsuniform i form av sällskapsdräkt eller  liten mässdräkt (den senare endast vid festsammankomster).

Mörk kostym 
Vid klädkoden mörk kostym påbjuds för män traditionellt mörkgrå eller mörkblå kostym, vit skjorta och slips eller fluga. På senare tid används även svart kostym, vilket traditionellt varit reserverat för begravning. Kvinnor bär knälång klänning eller kjol. Kvinnans klädsel skall ej vara axelbar och kjollängden skall inte vara golvlång. Inom anglo-amerikansk etikett kallas mörk kostym traditionellt för informell klädsel (informal).

Militär personal (även pensionerad eller icke aktiv) kan normalt bära den uniform som benämns daglig dräkt, dvs. vapenrock och byxor alternativt kjol för kvinnor. Med tanke på tillställningens karaktär och värdens/värdinnans önskemål rekommenderas att kontrollera lämpligheten i att bära uniform då mörk kostym påbjuds.

Inom ordensväsendet innebär termen enkel högtidsdräkt (EHD) kvällstid vanligen mörk kostym. Män kan bära fluga istället för slips.

Kavaj 
Kavaj är numera den minst strikta av vedertagna klädkoder. För män innebär det hel kostym, inte udda kavaj. Kostymen kan vara mörk eller ljus beroende på sammanhanget. Skjortan bör vara ljus. Fluga kan användas istället för slips. Kvinnor bär klänning, kjol, dräkt eller byxdress som är elegantare än vanlig vardagsklädsel och omkring knälång.

Kostym (utklädnad) 
Om kostym är påbjuden kan det innebära en maskerad. Oftast kompletteras inbjudan med information om kvällens tema. För att undvika sammanblandning används i regel "mörk kostym" när det ska vara finkläder och inte utklädnader. Maskerad kan också ha klädkoden "mask för ansiktet", och då är det särskilt viktigt att maskeradkostymen skall dölja personens identitet.

Äldre klädkoder 
I traditionell etikett används begreppen aftondräkt eller mörk kostym för smoking. Vidare kavaj eller mörk kavaj för mörk kostym samt kavajkostym, enkel kavaj, udda kavaj eller blazer för det som i dag kallas kavaj. Numera har såväl kungen som riksdagens talman klädkoden "mörk kostym" på sina bjudningskort när det faktiskt är mörk kostym som gäller, eftersom det är lättare för folk att förstå. Den äldre terminologin har blivit mycket ovanlig, även om den kan förekomma i enstaka fall, till exempel i akademiska sammanhang.

Andra termer 
Förutom de etablerade klädkoderna finns ett antal mindre väldefinierade begrepp, som inte är allmänt vedertagagna och vars betydelse varierar.

Udda kavaj (eller Blazer ) betecknar i populär svensk klädkod oftast en kavaj som skiljer sig från byxorna i material och/eller färg.

Affärskostym är inte en etablerad klädkod, men syftar på en klädsel vars nivå är mellan mörk kostym och kavaj.

Finare vardag (även "klädsel ett steg över/lite finare än vardag") betecknar att stor frihet i val finns, men finare än vardagsklädsel. 

Vårdad klädsel är inte heller en etablerad klädkod. Normalt kan antas att kläderna inte skall vara trasiga, slitna eller smutsiga. Termen används ibland av krogar för att sortera gästerna. Vad som är vårdad klädsel kan bero på sammanhanget och inkluderar exempelvis blazer och chinos. Damer kan ha kjol och topp eller något enklare klänning samt till det strumpbyxor eller leggings. Träningskläder, arbetskläder eller i övrigt alltför fritidsbetonade kläder eller skor bör undvikas. Kvinnor och särskilt män bör undvika kortbyxor.

I friluftssammanhang, till exempel om man skall gå på hajk, kan helt andra klädrekommendationer förekomma. Vid vinterläger kan anges jb/o, som betyder att man skall ha med sig jacka och täckbyxor eller overall.

Religiösa lokaler 
I kristna kyrkor skall män och pojkar vara barhuvade. I judiska synagogor skall de tvärtom täcka huvudet, åtminstone med en kippa. I muslimska moskéer skall besökare ta av sig skorna.

Familjehögtider 
Vid familjehögtider kan en klädkod användas precis som i andra sammanhang. Därutöver gäller följande vid bröllop och begravningar.

Bröllop 
Vid ett borgerligt bröllop är klädseln mera fri, men vanligt är att brudgummen bär kostym och bruden dräkt eller liten klänning. Vid ett mindre kyrkbröllop är klädseln mer valfri än vid ett stort kyrkbröllop; här kan brudgummen bära mörk kostym och bruden dräkt eller liten klänning. Under 1990-talet förekom det att brudparet bar frack och lång klänning, medan gästerna kom i kavaj. Detta är etikettsvidrigt; om brudparet gifter sig i frack och lång klänning skall bröllopsgästerna bära detsamma. Mässuniform och stor folkdräkt är jämförbart med frack och lång klänning. Vid bröllop på förmiddagen skall brudgummen bära jackett och bruden kort klänning med eller utan slöja. Smoking skall inte användas. En viktig regel vid västerländska bröllop är att endast bruden kan bära helvit klädsel. Det är dock accepterat att kvinnliga gäster bär delvis vit klädsel, så länge det vita inte är klädselns dominerande färg. Bröllopsgäster skall inte heller bära sorgkläder eftersom glädje bryter sorg. En tumregel är att bröllopsgästerna inte skall bära finare kläder än brudparet; bär brudgummen till exempel kostym skall inte manliga gäster bära frack. Damer skall inte ha bara axlar i kyrkan. Gifter man sig för andra gången eller mer bör bruden inte bära vitt, krona eller slöja; bröllopet bör också vara något diskretare än de tidigare.

Begravning 
Vid en begravning bär manliga begravningsgäster, om inget annat annonserats, svart eller mörk kostym med vit skjorta och slips. De män som är närstående till den avlidna personen – make, söner, svärsöner, barnbarn, far, bröder och svågrar med flera – bär vanligen helt vit slips till den vita skjortan medan övriga bör välja helt svart slips. Traditionen kan dock variera mellan olika delar av Sverige. Man bör inte bära vit slips om man inte räknas som en av de närmast anhöriga. För kvinnor är den traditionella begravningsklädseln svart klänning eller kjol, antingen knä- eller ankellång, men svarta långbyxor är oftast fullt likvärdigt idag.

"Valfri klädsel" som klädkod vid begravning innebär att ovanstående klädsel inte är något krav och att även andra diskreta färger går bra. 

"Ljus klädsel" betyder givetvis att begravningsdeltagarna inte bär mörka kläder. Herrar kan till exempel bära blå eller grå kostym. Till detta används vit skjorta med diskret enfärgad slips, till exempel vit, grå eller eventuellt mörkblå, men inte svart.

För begravningar i högtidsdräkt gäller svart matt typ på cylinderhatten och matt borstade skor. Blanka smycken och guld bör undvikas.

Restauranger 
Länge var det otänkbart att gå på finare restauranger utan att klä upp sig något. Fortfarande finns det restauranger som har slipstvång för gäster eller ogillar att herrar kommer utan kavaj, men med den förändrade krog- och klubbkultur som har vuxit fram i Sverige de senaste decennierna har reglerna på många håll luckrats upp.

På arbetet 
Under 1970-talet utvecklades i Sverige en liberal inställning till kläder i arbetslivet. I vissa branscher dominerar fortfarande kostym som klädsel för manliga anställda och till exempel dräkt för kvinnor, men generellt sett har man ofta gått över till byxa, skjorta och tröja eller udda kavaj. Kortbyxor är på vissa ställen dock inte accepterat.

Se även 
 Arbetskläder
 Uniform
 Stadga om rikets prästerskaps trolovningar, bröllop, barnadop och begravningar, samt klädedräkter
 Stadga om rikets borgerskaps trolovningar, bröllop, barnadop och begravningar, samt klädedräkter

Referenser 

Formella kläder
Etikett