kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Balle (runristare)

Balle var en runristare som levde under senare hälften av 1000-talet. Ett fyrtiotal av hans ristningar är bevarade, varav ett tjugotal är signerade. De finns i Västmanland, sydvästra Uppland och norra Södermanland. En del av Balles runstenar har text på vers, till exempel Ågerstastenen. Han anses ha varit lärjunge till Livsten och han arbetade i en ornamenterad stil, rikligt försedd med bild- och mönstervariationer. Det är osäkert om Balle och Balle den röde ("Röd-Balle"), som ristat två stenar vid Lilla Kyringe och Hassmyra i Västmanland, är samma person.

Altunastenen
Det mest berömda av Balles verk är Altunastenen vid Altuna kyrka i Uppland. Den reste Balle till minnet av Holmfast och hans son Arnfast som blev innebrända. Här berättas om Tors vådliga och festliga fiskafänge. Nedtill på stenens vänstra sida syns en man stående i en båt. Det är Tor med hammaren Mjölner, och betet som han håller ner i vattnet är ett oxhuvud från en av Hymers oxar. Den han vill få på kroken är Midgårdsormen. Allt är åskådligt och drastiskt skildrat; även Tors fot som går tvärs genom båten vid den kraftiga ansträngningen finns med.

Ristningar av Balle

Ristningar i Södermanland
Sö 92, signerad: bali
Sö 194, osignerad
Sö 203, signerad: ' bali ' risti
Sö 209, osignerad
Sö 210, signerad: • bali • risti [(r)(u)](n)iR þisaR
Sö 214, signerad: * bali * risti *

Ristningar i Uppland
U 647, signerad:  · bali ·· risti staina þis... · baþa · 
U 699, signerad: [· bal]i · ¶ · [-r]ist... (läsningsvariant [· bal]i · ¶ · [n r]ist...)
U 705, signerad: bali * ri...
U 729, Ågerstastenen, signerad: * bali * risti *
U 751, osignerad
U 770, signerad: bali * risti * stan
U 808, osignerad 
U 819, signerad
U 873, signerad: bali * risi * stan * þinsa
U 1161, Altunastenen, signerad: bali + fresþen + liþ + lifsþen

Ristningar i Västmanland
Västmanlands runinskrifter 24, Odendisastenen, signerad: roþbalir × risti × runi × þisa
Vs 15, signerad: bali

Bildgalleri

Se även 
Lista över runristare

Källor 
 Vikingatidens ABC, red. Carin Orrling, Statens Historiska Museum, 1995,

Fotnoter

Runristare
Födda 1000-talet
Män
Avlidna okänt år
Personer i Sverige under 1000-talet
Svenska konstnärer under 1000-talet
Sexuellt överförbar infektion

Könssjukdomar, sexuellt överförbara sjukdomar/infektioner eller veneriska sjukdomar (efter kärleksgudinnan Venus), är infektioner eller sjukdomar som smittar genom sexuellt umgänge. Detta innefattar både sjukdomar som drabbar könsorganen och sådana som inte gör det. Vissa könssjukdomar kan också överföras via blod eller bröstmjölk.

Smitta 
Könssjukdomar kan spridas via parasiter, bakterier eller virus. Vanligast är dock bakteriella sexuellt överförbara sjukdomar som till exempel klamydia. Det är också vanligt att man drabbas av könssjukdomar som smittas genom en virusinfektion såsom könsherpes och kondylom. Man kan vara bärare av en infektion utan att uppleva symptom eller sjukdom.

Könssjukdomar kan spridas genom vaginala, orala och anala samlag, genom nålstick och från mor till barn under graviditet och födsel. Risken för att smittas vid sexuell kontakt minskar vid användning av kondom eller så kallad slicklapp. De vanligaste könssjukdomarna att överföras vid vaginala, orala eller anala samlag är i stort sett de samma; risken för infektion ökar dock vid analsex.

Betydelse 
I den svenska smittskyddslagen ingår drygt 60 olika sjukdomar, varav 30 st klassificeras som allmänfarliga. Bland de könssjukdomar som klassas som allmänfarliga sjukdomar återfinns bland andra HIV, gonorré, syfilis och klamydia.

Sexuellt överförbara sjukdomar rankas bland de 10 främsta orsakerna till obehagliga sjukdomar som drabbar unga män i utvecklingsländer och är den näst vanligaste orsaken till obehagliga sjukdomar hos unga vuxna kvinnor. Trots att unga vuxna mellan 15 och 24 års ålder endast utgör 25 procent av den sexuellt aktiva befolkningen i världen, representerar denna grupp nästan hälften av alla nya fall av könssjukdomar.

Sjukdomar och orsakande organism 
Bakterier
 Syfilis (Treponema pallidum) 
 Gonorré (Neisseria gonorrhoeae) 
 Klamydiainfektion (Chlamydia trachomatis) 
 Mjuk schanker (Haemophilus ducreyi) 
 (Granuloma inguinale eller Calymmatobacterium granulomatis) 
 Venerisk lymfogranulom (LGV) (Chlamydia trachomatis serotyp L1, L2, L3.) 
 (Ureaplasma urealyticum eller Mycoplasma hominis) 
 Mycoplasma genitalium

Virus
 Herpes /HSV (Herpes simplex virus) 
 Human Immunodeficiency Virus (HIV/AIDS) 
 Kondylom Humana papillomavirus (HPV) 
 Hepatit A
 Hepatit B
 HTLV

Parasiter
 Flatlus (Phthirius pubis) 
 Skabb (Sarcoptes scabiei) 

Protozoer
 (Entamoeba histolytica) 
 (Giardia lamblia) 
 Trikomonaskolpit (Trichomonas vaginalis)

Referenser

Externa länkar
 Smittskyddsinstitutets lista över sexuellt överförda infektioner
 Om könssjukdomar på Säkraresex.se

 
Wikipedia:Basartiklar
IMF

IMF kan syfta på,

 IMF – ett av FN:s fackorgan International Monetary Fund som verkar i nära samarbete med Världsbanken, se Internationella valutafonden 
 IMF – det magnetiska fältet i rymden mellan himlakropparna i solsystemet, se Interplanetära magnetfältet
 IMF – en fiktiv organisation Impossible Mission Force, se På farligt uppdrag
 IMF – en internationell facklig organisation, se Internationella Metallfederationen
Muhammad ibn Musa al-Khwarizmi

Muhammad ibn Musa al-Khwarizmi (persiska: محمد بن موسى خوارزمی; c. 780 – c. 850), var en persisk matematiker och astronom under den islamiska guldåldern, bland annat känd för att ha fått ge namn åt begreppet "algoritm".

al-Khwarizmis namn tyder på att han själv eller hans far var från Khwarezm som ligger i norra delen av nuvarande Uzbekistan. Under kalifen al-Mamuns herravälde var han bosatt i staden Bagdad, i dagens Irak, och han studerade vid stadens viktigaste lärosäte, Visdomens hus. Det var där som han skrev sina böcker och gjorde sina astronomiska upptäckter.

Man vet inte mycket om al-Khwarizmis liv, utan han är mest känd genom de verk som finns kvar efter honom. Bland dessa verk finns bland annat två aritmetiska arbeten, ett berömt verk om algebra och ett trigonometriskt arbete. I europa är han, som nämnts tidigare, mest känd för att han fått ge namn åt begreppet algoritm. (En algoritm är en systematisk procedur som beskriver hur man genom ett begränsat antal steg utför en beräkning eller löser ett problem med numeriska metoder. I vetenskapliga och tekniska sammanhang används algoritmer främst inom matematik och datavetenskap. Begreppet algoritm infördes först av G.H. Hardy och E. M. Wright i deras bok An Introduction to the Theory of Numbers från 1938.)

al-Khwarizmi har bland annat författat böckerna "Hesabolhend", "al Jabr va moghabelah", "Zidj", "Sorat-ol-arz", "al Jam va tafrigh", och även "Ar-rakhameh" rörande matematiken för skuggors rörelse och användningen av detta för soluret, som i sin tur blev en grund för beräkningar av planeternas banor kring solen.

Boken "Hesabolhend", som förklarar det indiska beräkningssystemet, översattes av Edgar Bath för första gången till latin med titeln Algorithmi de Numero Indorium. Senare översatte Rosen denna bok från latin till engelska år 1831. Den engelska versionen bevaras idag i Oxfords bibliotek, medan det arabiska originalet är förlorat.

En annan bok, som främst är känd i västvärlden via dess översättning till latin, är "al Jabr va moghabelah". Det arabiska originalet finns bevarat.

"Zidj" är den äldsta arabiska bok om astronomi, som finns bevarad i sin helhet. De astronomiska tabellerna i denna bok är till stor del baserade på Batlamis astronomiska tabeller.

I al-Khwarizmis skrift "Sorat-ol-arz", som är en skrift om geografi, kan man se stora städer och viktiga platser markerade på kartor. Denna bok författades under början av  och är förmodligen baserad på Mamuns världskarta, vilken i sin tur var baserad på Batlamis verk.

Nedslagskratern Al-Khwarizmi på månen och asteroiderna 11156 Al-Khwarismi och 13498 Al Chwarizmi är uppkallade efter al-Khwarizmi.

Källor

Externa länkar

Iranier
Födda 780
Avlidna 850
Män
Wikipedia:Basartiklar
Persiska matematiker
Personer i Abbasidkalifatet
Michael Douglas

Michael Kirk Douglas, född 25 september 1944 i New Brunswick, New Jersey, är en amerikansk skådespelare och filmproducent, främst känd för huvudroller i filmer som Wall Street, Basic instinct och Den vilda jakten på stenen.

Biografi 
År 1975 vann Douglas en Oscar som producent för filmen Gökboet. År 1987 fick han sin andra Oscar för rollen som Gordon Gekko i filmen Wall Street.

Michael Douglas är son till Kirk Douglas och Diana Douglas. Han är sedan 18 november 2000 gift med Catherine Zeta-Jones. Tillsammans har de en son född 2000, och en dotter född 2003. Han har ytterligare en son, Cameron, född 1978, från ett tidigare äktenskap.

Den 16 augusti 2010 rapporterade Douglas att han led av larynxcancer. Han genomgick en intensiv behandling för sjukdomen och i januari 2011 meddelade han att tumören var borta.

Filmografi (i urval) 

 (98 avsnitt)
 (produktion)
 (även produktion)
 (även produktion)
 (även produktion)

 (produktion)

 (produktion)

 (även produktion)

 (avsnittet "Fatal Attraction")

 
 (även produktion)

 (röst)

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Oscar för bästa manliga huvudroll
Personer från New Brunswick, New Jersey
Födda 1944
Levande personer
Män
Alumner från University of California, Santa Barbara
Tyrann

För fågelfamiljen, se tyranner.
En tyrann (av grekiska: τυραννος, tyrannos) är en egenmäktig envåldshärskare som utövar absolut makt och regerar genom tyranni.

Antiken
I antikens Grekland saknade ordet "tyrann" den negativa klang det har idag. En tyrann var helt enkelt en härskare som störtat en konstitutionell regim i en stadsstat, ofta genom populärt stöd vilket tillät honom att etablera sig som diktator. Cypselos blev på 600-talet f.Kr. Korinths första tyrann och lyckades överlämna sin makt till sin son Periander. Dylika successioner var dock inte oproblematiska för tyranner. I Aten gavs titeln "tyrann" först till Peisistratos 560 f.Kr. och ärvdes därefter av hans söner och fick i kontrast med den framväxande demokratin i staden sin nutida negativa innebörd då "tyrann" i princip är synonymt med "förtryckare". De trettio tyrannerna som Sparta tillsatte i det besegrade Aten 404 f.Kr. förde ett skräckregemente och 1 500 personer dog under den tid de styrde.

Tyrannernas storhetstid infann sig på 500-talet f.Kr. då många regeringar störtades i Grekland och Kleisthenes regerade i Sikyon på Peloponnesos och Polykrates regerade över Samos. Det var under denna tid som persiska riket lyckades hota Grekland allvarligt genom att stödja tyrannerna mot deras inre fiender. De grekiska tyrannierna var i princip en konsekvens av de lägre klassernas kamp mot aristokratin samt präst- och kungastånden som kunde åberopa arkaiska traditioner och mytologi. Tyrannerna vann ofta makten genom kupper och blev ofta populära härskare, åtminstone inledningsvis. Peisistratos till exempel blev ihågkommen genom en episod (återgiven av Aristoteles men förmodligen uppdiktad) där han befriade en bonde från skatt eftersom hans mark gav en så klen skörd. Däremot störtades och mördades Peisistratos söner Hippias och Hipparchos.

Tyrannerna på Sicilien var produkter av liknande omständigheter, men på Sicilien stärktes tyrannernas maktställning genom det konstanta militära hotet från Karthago som gjorde att militära ledare lätt kunde vinna folkets stöd. Sicilianska tyranner som Gelon, Hiero I, Hiero II, Dionysios den äldre och Dionysios den yngre höll sig med stora hov som var viktiga kulturbärare.

I romerska riket var medvetenheten om hotet från populistiska maktövertaganden generellt större än i Grekland.

Sverige
I Sverige är troligen det mest kända exemplet på användandet av ordet tyrann det tillnamn som gavs den danske kungen Kristian II efter Stockholms blodbad. Han kallas fortfarande idag i Sverige för Kristian Tyrann.

Se även 
 Despotism
 Diktator
 Usurpator

Referenser 

Politiska titlar
Titlar i antikens Grekland
Catherine Zeta-Jones

Catherine Zeta-Jones, ursprungligen Catherine Zeta Jones, född 25 september 1969 i Swansea i Wales, är en brittisk skådespelare.

Zeta-Jones vann en Oscar för bästa kvinnliga biroll 2003 för sin roll i filmen Chicago.

Hon är gift med Michael Douglas sedan 2000. De har två barn tillsammans.

Filmografi (i urval) 

 (18 avsnitt)

1996 – Katharina den stora (TV-film)

  (röst)

Referenser

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1969
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Walesiska skådespelare
Levande personer
Oscar för bästa kvinnliga biroll
Personer från Swansea
Zoroaster

Zoroaster var världens första tankfartyg. Idén var Ludvig Nobels och utvecklingen skedde tillsammans med chefsingenjören Sven Alexander Almqvist på Motala Verkstad. Fartyget byggdes 1878 vid Motala varv i Norrköping som liksom Lindholmens varv ägdes av Motala Verkstad. Sven Alexander Almqvist blev senare VD för Lindholmens varv i Göteborg. Fartyget beställdes av Branobel för transporter av fotogen på Kaspiska havet mellan Baku och Astrachan. Fartygets längd var 56 meter och dess två tankar rymde sammanlagt 242 ton fotogen.

Traditionellt hade olja och oljeprodukter fraktats i fat av trä, vilket var ineffektivt och dyrt. Tidigare hade Branobel gjort försök med enkelskroviga pråmar, vid övergång till tankers fanns en rad tekniska problem: en av de viktigaste var behovet att hålla lasten och dess ångor borta från maskinrummet för att förhindra brand, men också att möjliggöra temperaturberoende volymförändringar i lasten, samt ventilering av tankarna..

Zoroaster hade fotogenet i två plåtcisterner förbundna av rörledningar, den ena för om maskinrummet den andra akter om. Fartyget hade 21 stycken vertikala vattentäta skott för extra stabilitet. Djupgåendet var 2,7 meter. Två systerfartyg byggdes, varav det ena, Nordenskjöld, exploderade vid en olycka 1881. Till skillnad från senare Nobeltankers var Zoroaster byggd för att kunna segla på egen köl från Sverige till Kaspiska havet via Ladoga, Onega, Volga-Östersjökanalen och floden Volga.

Zoroaster och ytterligare sex andra fartyg ligger som vrak utanför Baku och bildar den konstgjorda oljeutvinningsön och -staden Neft Daşları, som stått modell i Bondfilmen "The World is Not Enough" (1999).

Referenser

Tankfartyg
Fartyg byggda i Norrköping
Fartyg sjösatta 1878

en:History of the oil tanker#The Nobel Brothers
Amputation

Amputation är när en extremitet (arm, ben, fot, hand, etc) avlägsnas från kroppen. Avlägsnandet kan ske kirurgiskt som en del av en medicinsk behandling, eller traumatiskt. Traumatisk amputation innebär att kroppsdelen avlägsnades i samband med ett medicinskt/fysiskt trauma.

Den vanligaste orsaken till kirurgisk/medicinsk amputation är störd cirkulation i benen (kallbrand). Andra orsaker kan vara allvarliga kärl- eller nervskador. Extremiteten amputeras så långt ut som möjligt. Om den amputerade extremiteten är ett ben, kan en amputation långt ut (distalt) göra att eventuell framtida protesgång blir lättare. Även om den som amputerat sitt ben inte kan gå, så gör en längre stump att det blir lättare att hålla balansen i exempelvis rullstol. För att stumpen ska läka så effektivt som möjligt efter operation bör patienten upphört med eventuell rökning före operationen, och fått god nutritionsbehandling efter operationen. Det är vanligt att amputationspatienter är postoperativt undernärda.

En vanlig komplikation till amputationer är fantomförnimmelser. Fantomförnimmelser inkluderar förutom fantomsmärtor även klåda, stickningar, domningar, och andra upplevelser av känsel i den kroppsdel som inte längre finns kvar. Fantomsmärtor kan påverka den amputerades liv och hälsa stort, och kan därför behöva hjälp av bland annat smärtläkare. Exempel på behandlingsmetoder vid fantomsmärta är olika typer av antidepressiva läkemedel, läkemedel mot nervsmärtor (exempelvis gabapentin), TENS och/eller akupunktur.

I vissa delar av världen används amputation som ett straff, exempelvis länder som tillämpar Sharia. Vissa sjukdomar kan göra att drabbade kroppsdelar lossnar av sig själva, så kallad autoamputation.

Se även
 Stympning

Referenser

Tryckta källor 
Bosemark, P. & Hommel, A. (2016) Ortopedi. I Kumlien, C. & Rystedt, J. (red.) Omvårdnad & kirurgi (s. 453-476). Studentlitteratur: Lund. 

Bestraffningsformer
Operationer
McKim, Mead & White

McKim, Mead & White var ett arkitektkontor verksamt på amerikanska östkusten decennierna kring sekelskiftet 1900.

Kontoret bestod av arkitekterna Charles McKim (1847–1909), William Mead (1846–1928) och Stanford White (1853–1906). McKim och White studerade för Henry Hobson Rickardson. Det har sagts att kontorets framgångar berodde på att de tre framgångsrikt kompletterade varandra – McKim som idealist, Mead som pragmatiker och White som sensualist.

McKim, Mead & White associeras med City Beautiful och Beaux-Arts. Båda dessa skolor eftersträvade förnyelse och tillämpning av den klassiska traditionen, den förra inom stadsplanering, den senare inom arkitektur och inredning. Förutom nedan nämnda projekt deltog McKim i omgestaltningen av Washington D.C. 1901.

Projekt 
 American Academy i Rom, Rom, Italien, 1913.
 Boston Public Library, Boston, Massachusetts, USA, 1887-1895.
 Isaac Bell House, Newport, Rhode Island, USA, 1881-1883.
 Morgan Library, New York, New York, USA, 1906.
 New York Herald Building, New York, New York, USA, 1894.
 New York Racquet Club, New York, New York, USA, 1916-1919.
 Newport Casino, Newport, Rhode Island, USA, 1879-1880.
 Pennsylvania Station, New York, New York, USA, 1910.
 Rhode Island State Capitol, Providence, Rhode Island, USA, 1895-1903.
 University Club, New York, New York, USA, 1900.
 W. G. Low House, Bristol, Rhode Island, USA, 1887.

Ej längre existerande amerikanska företag
Amerikanska arkitekter under 1800-talet
Amerikanska arkitekter under 1900-talet
Amerikanska arkitektfirmor
Hexameter

Hexameter (av gr. ἑξάμετρος. Hex; sex, och metron; mått) är ett sexfotat versmått med fallande rytm. Den femte foten i en versrad är alltid en daktyl och den avslutande sjätte alltid en troké eller en spondé. Daktyl är den vanligaste foten i hexameter. 

De tvåstaviga fötter som daktylerna kan växla med skulle i den antika, stavelselängdsbaserade metriken vara spondéer, även om troké tilläts i sjätte foten. I svensk metrik, som bygger på stavelsetryck, har det varit praktiskt att tillåta trokéer också inne i verserna och hexameter brukar för svenskans förhållanden beskrivas som ett versmått med daktyler och trokéer. 

Någonstans i versraden skall det normalt finnas en cesur, ett ställe där det vid uppläsning kan kännas naturligt att lägga in en taktvila. Den infaller oftast inuti den tredje foten, så som i versexemplen nedan (illustrerat med lodstreck). Den näst vanligaste cesurplaceringen är inuti den fjärde foten.

Hexameter användes ofta i längre berättande dikter, så kallade epos. Några kända epos på hexameter är Iliaden och Odysséen av Homeros och Aeneiden av Vergilius. Svenska författare som använt detta versmått är till exempel Georg Stiernhielm, Runeberg, Tegnér, Erik Johan Stagnelius och August Strindberg. Stiernhielm var med sin Hercules från 1600-talet först ut med hexametern i svenskspråkig litteratur.

Exempel 
 Ur Tegnérs Frithiofs saga:

”Voro nu/satta i/hög| kung/Bele och/Torsten den/gamle
där de/själva be-/fallt|, på/var sin/sida av/fjärden.”

 Ur Tove Janssons Farlig midsommar:

”Rädsla jag aldrig har känt (paus) 
Och ett lejon jag gladeligt nackar ”

Referenser 

Versmått
Kultur under antiken
Pentameter

Pentameter (av grekiska penta; fem och metron; mått) är ett forngrekiskt versmått som i likhet med hexameter är uppbyggt av trokéer och daktyler. I sin antika form förekommer pentameter aldrig ensamt utan alltid i par med just en hexameter. Tillsammans bildar de det vanligt förekommande versmåttet distikon. En pentameter följer där alltid på en hexameter, med tredje och sjätte foten ersatta av katalexer.  

Den andra raden i följande distikon ur en elegi av Erik Johan Stagnelius är alltså en pentameter. Betoningar är särskilt markerade, liksom varje rads obligatoriska cesur i mitten.

Vän! I för/ödelsens /stund, | när ditt /inre av /mörker be-/täckes,
när i ett/avgrunds-/djup | minne och /aning för-/gå. 

När franska och engelska diktare under renässansen ville överföra episk hexameter eller elegiskt distikon till sina respektive språk, hade de svårt för fallande versfötter, dvs daktyler och trokéer. De löste då problemet genom att helt enkelt ersätta dem med stigande, dvs jamber och anapester. 

I fransk- och engelskspråkig litteratur är det därför vanligt att man betecknar alla versrader som har fem versfötter som pentameter. För att särskilja den talar man då om till exempel jambisk pentameter, vilken alltså består av en versrad med fem jamber. Orimmad jambisk pentameter blir blankvers medan den rimmade kallas heroic couplets eller kuplett, om de är parvis rimmade.

Se även
 Spondé

Versmått
Katalex

Katalex är en ofullständig versfot, bestående av en betonad stavelse, som "saknar" en obetonad slutstavelse. Den saknade stavelsen ersätts med en cesur. Ordet katalex kommer av grekiska katalektikos, av katalegein som betyder 'upphöra'/'att lägga sig', versen går till vila innan det metriska mönstret fullföljts till slut.

Med katalexer blir versen katalektisk, men om versraden istället är helt regelbunden kallas den akatalektisk.

Se även 
 hyperkatalex
 versmått 
 versfot

Källor

Noter 

Verslära
Cesur

Cesur, tidigare även cæsur eller cäsur, (latin: 'avskärning', 'avhuggning') är en paus eller taktvila i en vers, mellan slutet på en fras och början på en annan, i synnerhet inuti en versfot och vanligen på bestämda ställen i versraden. Längre versmått, såsom hexameter, har en cesur per vers. Orsaken är vanligen att föra in naturlig kadens i en styrd metrik.

Ordet finns även inom musiken, i betydelsen en kort paus mellan två fraser. Längden på en cesur kan skilja mellan en mycket kort tystnad till en längre paus, något som bestäms av den eller dem som framför musikstycket eller dikten. I körverk kan en kort cesur ange de tillfällen då sångarna kan hämta andan.

I överförd betydelse kan cesur betyda en paus, ett avslut eller avbrott.

Typer av cesurer 
I modern europeisk poesi delas cesurer vanligen in i manliga cesurer, som följer en betonad stavelse eller taktdel, och kvinnliga cesurer, som följer en obetonad stavelse eller taktdel.

Cesurer beskrivs också efter var de befinner sig i en versrad: en cesur nära inledningen kallas en initialcesur, en nära mitten medialcesur och en i slutet en terminalcesur. Initial- and terminalcesurer är sällsynta i formella, romantisk och neoklassisk poesi, som alla föredrar medialcesurer.

Inom musik avser cesur en kort tystnad, under vilken man inte räknar takten. På samma sätt som de tysta fermaterna, placeras cesurer mellan noter eller takter (före eller över taktlinjer), snarare än på noter eller paustecken (såsom sker med fermater). En fermat kan placeras över en cesur för att ange en längre paus.

Notering 
Det typografiska tecken som används för att notera en cesur är ett vertikalstreck  (eller dubblerat ‖), en variant av det enkla vertikalstrecket  ('pinne') som användes som cesurnotering i medeltida manuskript. Samma tecken utvecklades separat som det enkla snedstreck som används för att ange radbrytning i poesi.

Inom musiknotering betecknas cesurer med dubbla snedstreck . Inom körverk används ett apostrofliknande tecken .

Exempel

Homeros 
Cesurer användes ofta inom grekisk poesi, till exempel inledningsversen av Iliaden:
 μῆνιν ἄειδε θεὰ || Πηληϊάδεω Ἀχιλῆος

 ("Sjung, o gudinna || om vreden, som brann hos Peliden Achilles .")

Versformer 
Inom hexameter placeras en cesur efter tredje eller fjärde versfoten, medan ett elegiskt distikon har en cesur efter tredje versfoten, för att man inte ska skapa en spondé. I alexandrinen placeras en cesur efter tredje jamben vilket delar versen i två lika stora hälfter (och i det fallet kan cesuren kallas diæresis).

Fri vers 
I fri vers är cesuren frivillig. Den kan dock användas för retoriska effekter.

Källor

Externa länkar 

Verslära