kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fraktion (organisation)

En fraktion eller falang är en särgrupp förenad av en gemensam ståndpunkt inom en organisation, till exempel ett parti. En fraktion kan vara en relativt organiserad grupp som inom den större gruppen agerar för ett maktövertagande av den större gruppen i enlighet med fraktionens intressen. Däremot är inte alla interna oppositioner en fraktion utan det är hur oppositionen agerar som avgör ifall det är en fraktion eller inte. I vissa fall kan det vara frågan om opposition som organiserar sig inom en organisation med syftet att avsätta dess ledning. Man brukar då tala om tre olika typer av fraktioner:

 Öppna fraktioner, organiserad opposition som öppet bekämpar dess ledning inom organisationens ramar.
 Hemliga fraktioner, organiserad opposition som inte avslöjar sin existens för övriga medlemmar i organisationen utan i hemlighet försöker störta dess ledning. Hemliga fraktioner betraktas oftast som illegitima, såvida inte organisationens ledning agerar på ett diktatoriskt sätt.
 Offentliga fraktioner, organiserad opposition som offentligt argumenterar för störtandet av den egna organisationens ledning.

Ordet fraktion har även använts av bland annat Röda armé-fraktionen för att antyda att organisationen ingick i en större, internationell, marxistisk kamporganisation.

Se även
 Koalition
 Ohelig allians
 Osynlig inre krets
 Partisan
 Röstblock
 Strömning
 Tendens (organisation)

Grupper inom en organisation
Tendens

Tendens kan avse:

 Tendens (organisation) – en opposition inom en organisation
 Tendens (radioprogram) – ett reportageprogram i Sveriges Radio P1 som startade 1993

Se även
 Tendenskriteriet – upphovsmannens intresse av att påverka opinioner i en bestämd riktning, se källkritik
Tendens (organisation)

En tendens är en opposition inom en organisation som organiserat sig för att gemensamt resa vissa krav. Skillnaden mot en fraktion är att en tendens inte kräver ledningens avgång, utan endast att denna förändrar sin politik.

Se även
 Strömning
 Ohelig allians
 Röstblock

Aktivism
Grupper inom en organisation
Röstblock

Ett röstblock är en koalition av organisationer eller personer som på förhand enas om att rösta på en gemensam kandidat eller för en viss fråga. Oftast sker detta genom kompromisser och ibland kan ett röstblock bli synonymt med ett ohelig allians. 

Inom organisationer försöker man ofta förebygga röstblock med organisatoriska medel genom att låta alla rösta på varje kandidat i tur och ordning, men vid exempelvis omröstningar i parlament är röstblock mycket vanligt.

Se även
 Fraktion
 Tendens
 Strömning

Omröstning
Grupper inom en organisation
Strömning (organisation)

En strömning är en grupp inom en organisation som delar en eller flera uppfattningar, men som inte organiserar sig för dessa utan agerar var för sig. Ibland används även strömning som en beteckning på en icke organiserad, alternativt löst sammansatt, grupp med homogena uppfattningar inom en abstrakt organisation, exempelvis arbetarrörelsen.

Se även
 Fraktion (organisation)
 Tendens (organisation)
 Ohelig allians
 Röstblock
 Strömning (av värme)

Grupper inom en organisation
Ainu

Ainu (アィヌ) är en ursprungsbefolkning, som huvudsakligen finns på den japanska ön Hokkaido, men även på Sachalin och Kurilerna i Ryssland. Tidigare har de även funnits på norra Honshu i Japan. Ordet ainu betyder människa på deras traditionella språk ainu. En del föredrar benämningen utari (ウタリ, kamrat). I officiella sammanhang används båda benämningarna.

Den japanska koloniseringen av Hokkaido ledde under 1400-talet och framåt till strider med ainufolket som kuvades slutgiltigt under 1800-talet. Ainufolket påbjöds då japanska seder och kläder. Kvar finns idag 24 000 personer på ön Hokkaido som fortfarande klassas som ainu. Väldigt få praktiserar religionen och språket ainu talas idag endast av tio personer. I dag arbetar de flesta ainu inom fiskerinäringen och den traditionella ainukulturen finns bara bevarad i ett fåtal byar som lever av turism. Det finns också mindre grupper av ainu i Ryssland - på Sachalin, Kamtjatka och Kurilerna. De talar dock inte längre språket ainu.

Traditionell kultur 
Traditionell ainuklädsel utgörs av tyg vävt av almbarkfibrer och hudar. Klädseln är dekorerad med geometriska figurer. Männen har traditionellt stora skägg och kvinnorna mustaschliknande tatueringar runt munnen. Religionen kretsar kring besjälade naturkrafter som kallas "kamuy" och den viktigaste religiösa ritualen var att offra björnar. Både bruket att tatuera kvinnor kring munnen och offra björnar förbjöds när ainufolket kuvades av japanerna.

Källor

Noter

 
Ursprungsfolk i Asien
Japans samhälle
Hokkaido
Kurilerna
Sachalin
WP:Projekt Japan
Shoen

Shoen japanska storgods som under Ashikaga-perioden var skattebefriade och därmed blev en stor finansiell belastning för shogunatet. Till skillnad från Europeiska storgods var shoen oftast inte omgivna av sammanhängande ägor, utan ägorna kunde vara utspridda i närområdet med administrationen förlagd till shoen.

Japans historia
WP:Projekt Japan
Riccardo Patrese

Riccardo Patrese, född 17 april 1954 i Padua, är en italiensk racerförare. Han hade tidigare rekordet i flest körda F1-lopp, men det slogs av Rubens Barrichello i .

Racingkarriär 

Patrese är en av de mest erfarna formel 1-förarna. Han började köra formel 1 i Shadow . Han kom som bäst tvåa i formel 1-VM 1992 och trea  och . 

Patrese ansågs vara en mycket aggressiv och arrogant förare, såväl på som utanför banan. Han blev beskylld för att ha orsakat den fatala olyckan på Monza 1978, då Ronnie Peterson påkördes och skadades så allvarligt att han senare avled. Patrese blev avstängd för vårdslös körning i det följande loppet i  men sedermera frikänd av en italiensk domstol, som avkunnade dom i målet 1981. 

Under sin sista aktiva säsong var han stallkamrat med Michael Schumacher i Benetton.

F1-karriär

Noter

Källor

Externa länkar 
 The Riccardo Patrese Website

Födda 1954
Italienska racerförare
Italienska Formel 1-förare
Alfa Romeo F1-förare
Arrows F1-förare
Benetton F1-förare
Brabham F1-förare
Williams F1-förare
Formel 1-racevinnare
Formel 1-racevinnare under 1980-talet
Formel 1-racevinnare under 1990-talet
Formel 1-förare i 200 plus-klubben
Sportvagns-VM-förare
Män
Levande personer
Padova (provins)

Padova är en provins i den italienska regionen Veneto. Huvudort är Padua. Provinsen blev en del av Kungariket Italien när Kungariket Lombardiet-Venetien 1866 överfördes från Kejsardömet Österrike genom Pragfreden.

Administrativ indelning 
Provinsen Padova är indelad i 102 kommuner, se lista över kommuner i provinsen Padova.

Kommunen Borgo Veneto bildades den 17 februari 2018 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Megliadino San Fidenzio, Saletto och Santa Margherita d'Adige.

Geografi 
Provinsen Padova gränsar:
 i norr mot provinsen Treviso
 i öst mot provinsen Venezia
 i syd mot provinsen Rovigo
 i väst mot provinsen Verona och Vicenza

Världsarv i provinsen 
 Botaniska trädgården (Orto Botanico), Padua världsarv sedan 1997.

Källor 

Provinser i Italien
Provinser i Veneto
Zoolandia

Djurparken Zoolandia ligger i finska Lundo strax utanför Åbo och har ett bestånd av inhemska och tropiska djur.

Fram till 2005 bodde där Vanni, Finlands enda elefant. 2005 överfördes hon dock till Nikolajev Zoo i Ukraina, där hon dog tio månader senare.

Externa länkar 

 Zoolandias webbplats

Djurparker i Finland
Lundo
Nol

Nol är en del av tätorten Nödinge-Nol i Ale kommun, belägen i Starrkärrs socken vid E45 och Norge/Vänerbanan, öster om Göta älv, cirka 2,5 mil nordost om Göteborg. 

Nol ligger norr om Nödinge och söder om Alafors, de tre orter som sammanväxt och bildar Nödinge-Nol.

Historia
Nols järnvägsstation öppnades för trafik 1877 och lades ned 1970. 2012 öppnades Nol station på nytt för pendeltåget Alependeln som går i kvartstrafik.
År 1914 startade Tudors batteritillverkning i Nol, 1999 lades produktionen ner.

Näringsliv
I Tudors gamla lokaler har utvecklingsbolaget ETC Battery and FuelCells Sweden AB sin verksamhet, med inriktning mot ny batteri- och bränslecellsteknik. I Nol finns även petrokemisk industri. Axel Christiernsson AB tillverkar smörjfetter med Nordeuropas största fabrik i Nol. Vid Perstorp Oxo AB:s  i Nol tillverkas ftalsyraanhydrid (FSA) som är en viktig mellanprodukt vid tillverkningen av mjukgörare till plaster, omättade polyesterhartser samt alkylhartser för lack- och färgindustrin. Anläggningen är den enda FSA-anläggningen i norra Europa. Dåvarande Neste Oxo (nu Perstorp Oxo) tog över f.d. Polyester AB, som var beryktat för miljöfarliga utsläpp i Göta älv.

Samhället
I Nol finns en av kommunens två deltidsbrandstationer, den andra finns i Surte, samt Nols kyrka. Pendeltåg stannar vid Nol station, som ligger centralt i samhället.

I Nol finns livsmedelsbutik, vitvarubutik, pizzeria, indisk restaurang, vårdcentral med BVC, fyra förskolor och en F-6 skola Nolskolan med ca 360 elever.

Externa länkar
Nol, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
https://www.gamlanol.se/

Orter i Ale kommun
Prins Koreyasu

Prins Koreyasu , född 1264, död 1326 var den sjunde shogunen av Kamakura-shogunatet. Han tillträdde positionen som shogun vid 2 års ålder 1266 och avsattes vid 25 års ålder 1290, eftersom han då ansågs för gammal för att styras av sina förmyndare från Hojo-klanen. Prins Koreyasu gjorde ingenting betydande under sin regeringsperiod. Han efterträddes av Prins Hisaaki.

Shoguner
Män
Födda 1264
Avlidna 1326
WP:Projekt Japan
Personer i Japan under 1200-talet
Personer i Japan under 1300-talet
Militärer under 1200-talet
Militärer under 1300-talet
Prins Hisaaki

Prins Hisaaki , född 19 oktober 1276, död 16 november 1328, var den åttonde shogunen av Kamakura-shogunatet i Japan. Son till kejsaren Go-Fukakusa efterträdde han prins Koreyasu 1289 och regerade fram till 1308 som en marionett till Hojo-klanen, för att sedan efterträdas av sin son prins Morikuni.

Shoguner
Män
Födda 1276
Avlidna 1328
WP:Projekt Japan
Personer i Japan under 1200-talet
Personer i Japan under 1300-talet
Japanska prinsar
Militärer under 1200-talet
Militärer under 1300-talet
Go-Fukakusa

Go-Fukakusa (japanska 後深草天皇 bokstavligen Gofukakusa-tennou), född 1243, död 1304, var Japans 89:e kejsare. Han tillträdde sitt ämbete 1246, då han efterträdde sin fader Go-Saga. 1246 abdikerade han till förmån för sin yngre bror Kameyama. 28 år och 2 abdikationer senare tillträdde dock Go-Fukakusas son Fushimi tronen och i början av Muromachiperioden utkämpades en maktkamp mellan Fushimi och Kameyamas arvingar, där de förstnämnda formade den norra dynastin och de senare den södra dynastin.

Japanska kejsare
Födda 1243
Avlidna 1304
Män
WP:Projekt Japan
Personer i Japan under 1200-talet
Böne

Böne är kyrkbyn i Böne socken i Ulricehamns kommun i Västergötland. Här ligger Böne kyrka.

Orter i Ulricehamns kommun
Prins Morikuni

Prins Morikuni  född 1301, död 1333 var den nionde shogunen av Japan under Kamakura-shogunatet. Han efterträdde sin far, prins Hisaaki, som shogun 1308. Han kom att bli Kamakura-shogunatets siste shogun, förre Kemmurestaurationen. Efter shogunatets kollaps 1333 blev han buddhistisk präst, och han avled en kort tid senare.

Shoguner
Män
Födda 1301
Avlidna 1333
WP:Projekt Japan
Personer i Japan under 1300-talet
Japanska prinsar
Ashikaga Takauji

Ashikaga Takauji (japanska 足利尊氏) född 1305, död 1358, grundare och första shogun av Ashikaga-shogunatet. Han tillträdde sin post som shogun 1338 och innehade denna till sin död 1358. Han härstammade från Minamoto-ätten genom kejsar Seiwas sida av släkten som slagit sig ned i Shimotsuke (nuvarande Tochigi-län).

Genko-upproret och Kemmu-restaurationen 
Takauji var en av Kamakura-shogunatets generaler och 1333 sändes han till Kyoto för att nedkämpa Genko-upproret som hade rasat sedan 1331. Efter att ha förlorlorat sina illusioner om shogunatet, allierade han sig med den bannlyste kejsaren Go-Daigo och erövrade Kyoto för hovets räkning. Strax efter detta angrep Nitta Yoshisada Kamakura och förintade shogunatet. I och med detta blev Go-Daigo Japans de-facto härskare, återupprättade kejsarhovet och inledde Kemmurestaurationen.

Det dröjde dock inte länge innan samurajklanerna tröttnade på det återupprättade kejsarhovet, som försökte återupprätta det samhällssysten som rått under Heian-perioden. Takauji kände av dessa stämningar och försökte förgäves få kejsaren att agera innan ett uppror bröt ut.

Hojo Tokiyuki tog tillfället i akt och inledde Nakasendai-upproret i ett försök att återupprätta shogunatet i Kamakura 1335. Takauji nedkämpade upproret, men erövrade själv Kamakura och utropade sig till shogun och började fördela land bland sina anhängare utan hovets tillstånd. Takauji deklarerade sin lojalitet mot hovet, men Go-Daigo sände Nitta Yoshisada för att återerövra Kamakura.

Ashikaga-periodens inledning och de två kejsarhoven 
I slaget vid Hakone Take no Shita besegrade Takauji Yoshisada och marscherade mot Kyoto. Han erövrade staden bara för att sedan drivas ut till Kyushu av Yoshisada och Kusunoki Masashiges omgrupperade styrkor. Takauji allierade sig med klanerna på Kyushu och marsherade åter mot Kyoto. I slaget vid Minato-floden 1336 besegrade han Yoshisada och dödade Masashige, vilket tillät honom att slutligen lägga Kyoto under sig. Komyo installerades som kejsare, vilket inledde konflikten mellan det södra- och norra hovet, vilken skulle vara i nästan 60 år framöver. Takaujis son Ashikaga Yoshiakira efterträdde honom som shogun efter hans död. Historien om Ashikaga Takauji, kejsar Go-Daigo och konflikten mellan de två hoven skildras detaljerat i den 40 band långa krönikan Taiheiki.

Födda 1305
Avlidna 1358
Shoguner
Män
WP:Projekt Japan
Personer i Japan under 1300-talet
Militärer under 1300-talet
Nyinspelning

En nyinspelning eller remake () är en ny version av en gammal film där man spelar in hela filmen på nytt, oftast med helt nya skådespelare och mindre eller större förändringar i manuset. En nyinspelning är inte detsamma som en uppföljare, även om båda ofta kommersiellt görs delvis för att få ut mer pengar ur originalets koncept. Ordet remake är belagt i svenska språket sedan 1991.

Vissa nyinspelningar behåller samma namn och kopierar originalfilmen scen för scen, till exempel Psycho från 1998 som mer eller mindre en kopia av originalfilmen Psycho från 1960. Ett annat exempel är Dawn of the Dead från 2004 som är en nyinspelning av originalet Dawn of the Dead från 1978. Ibland har nyinspelningen inte samma namn som originalfilmen, till exempel 1961 års Pongo och de 101 dalmatinerna som i 1996 års nyinspelning istället fick heta 101 dalmatiner.

Eftersom utländska filmer anses sälja dåligt i USA, har ett antal nyinspelningar gjorts där nästan uteslutande av den anledningen. Ett exempel är icke engelskspråkiga filmer som det görs nyinspelningar av i USA, filmer som 3 hommes et un couffin (1985), som kom ut i nyinspelning som Tre män och en baby (1987), och Nikita (1990) som blev Kodnamn: Nina (1993).

Om två olika filmer är filmatiseringar av samma roman, är det inte självklart att den senare filmen räknas som en nyinspelning av den första. Hur det tolkas kan bero på om den nya filmen har tagit upp element som förekommer i den gamla filmen men inte finns med i romanen.

Se även 
 Cover
 Datorspelsremake

Källor

Filmer efter typ
Filmtermer
Remake

Remake kan syfta på:

 Nyinspelning (eng. remake) – en ny version av en tidigare film etc.
 Remake (roman) – en roman av Connie Willis från 1994.
 Remake (film) – en svensk film från 2014.
Vinthund

Vinthundar är en slank hundrastyp med god syn, och en kropp byggd för fart och snabbhet. Den snabbaste hundrasen, greyhound, är kanske den mest kända vinthunden. Den kan på kortare sträckor springa 70 kilometer i timmen.

Historia 
Mycket talar för att vinthundarna har ett gemensamt ursprung från Arabiska halvön eller från Nordafrika. Redan för över fyra tusen år sedan avbildade de gamla egyptierna hundar av vinthundstyp. Vinthundarna antas vara en av de mest ursprungliga hundtyperna och har flera gemensamma drag med pariahundar, varav Svenska Vinthundklubben har avelsansvar för fem raser.

Ursprungligen och traditionellt har vinthundar varit hetsande jakthundar som jagar med synen (därav det engelska namnet sighthounds). Denna jaktform simuleras idag i hundsporterna hundkapplöpning och lure coursing. Eftersom deras jaktstil byggde på att de kunde agera självständigt utan att vara beroende av jägarens kommandon, anses vinthundar mindre intresserade av dressyr än andra hundar.

Vinthundar har stort motionsbehov, de är sprinterhundar och galoppörer som behöver få springa av sig. Idag är de främst sällskapshundar med oftast lugnt temperament. De brukar utstråla en särpräglad värdighet och är ofta ointresserade av främlingar, men desto mer tillgivna mot de egna.

Ursprunget till det svenska namnet är från medellågtyskan och kan kanske syfta på vendiska hundar. Ordet finns i svensk skrift sedan 1708.

Vinthundsraser

Enligt den internationella kennelfederationen Fédération Cynologique Internationales (FCI) gruppindelning av hundraser:
Afghanhund
Azawakh
Borzoi (rysk vinthund)
Chart polski (polsk vinthund)
Galgo español (spansk vinthund)
Greyhound
Irländsk varghund
Italiensk vinthund
Magyar agár (ungersk vinthund)
Saluki
Skotsk hjorthund
Sloughi
Whippet

Vinthundsliknande pariahundar
Övriga raser som Svenska Vinthundklubben har avelsansvar för:
Cirneco dell'etna
Faraohund, (Kelb tal-Fenek)
Podenco canario
Podenco ibicenco, (balearisk hund)
Podengo portugues

Referenser

Noter

Allmänna källor

Vinthundar, Nationalencyklopedin (läst 2010-12-27)
Hund, Nationalencyklopedin (läst 2010-12-27)
Bo Bengtsson: Vinthundar, Västerås 1974,  (utdrag återpublicerat av Svenska Vinthundklubben, läst 2010-12-27)
Göran Bodegård: Vinthundar - allmänna synpunkter, Svenska Vinthundklubben (läst 2010-12-27)
Ivan Swedrup: Våra hundar i färg, Stockholm 1974,

Externa länkar
 Svenska Vinthundklubben

Hundrastyper
Afrikakåren

Afrikakåren (tyska: Deutsches Afrikakorps, DAK {{Audio|De-Deutsches_Afrikakorps-pronunciation.ogg|lyssna}}) kallas den tyska armékår; 21:a pansardivisionen, 15:e pansardivisionen samt en motoriserad infanteridivision, som under generalfältmarskalk Erwin Rommels befäl utkämpade ökenkriget i Nordafrika 1941–1943.

Under hösten 1942 utkämpades Slaget vid El-Alamein mellan Afrikakåren och allierade styrkor under befäl av den brittiske generalen Bernard Montgomery, varigenom krigslyckan definitivt svängde till de allierades fördel, dels beroende på att Enigmakoden var knäckt och man kunde avslöja transportflygets rutter till Nordafrika. Den 12 maj 1943 upphörde Afrikakåren att existera, sedan de tysk-italienska styrkorna i Nordafrika kapitulerat för britter och amerikaner. Rommel hade dessförinnan kallats tillbaka till Tyskland.

Befälhavare 
 Generalleutnant Erwin Rommel (14 feb 1941 – 15 aug 1941)  
 Generalleutnant Ferdinand Schaal (15 aug 1941 – 1 sep 1941)  
 Generalmajor Philipp Müller-Gebhard (1 sep 1941 – 15 sep 1941)  
 General der Panzertruppen Ludwig Crüwell (15 sep 1941 – 9 mar 1942)  
 Generalleutnant Walther Nehring (9 mar 1942 – 19 mar 1942)  
 General der Panzertruppen Ludwig Crüwell (19 mar 1942 – 29 maj 1942)  
 General der Panzertruppen Walther Nehring (29 maj 1942 – 31 aug 1942)  
 Oberst Fritz Bayerlein (31 Aug 1942 – 1 sep 1942)  
 Generalmajor Gustav von Vaerst (1 sep 1942 – 2 sep 1942)  
 General der Panzertruppen Wilhelm von Thoma (2 sep 1942 – 13 nov 1942)  
 General der Panzertruppen Gustav Fehn (13 nov 1942 – 15 jan 1943)  
 General der Panzertruppen Hans Cramer (28 feb 1943 – 16 maj 1943)

Källor 

 Axis Biographical Research (http://www.geocities.com/~orion47/)

Externa länkar 

Tyska militära enheter under andra världskriget
Kristiansands djurpark

Kristiansands djurpark (Kristiansand Dyrepark) utanför Kristiansand i Norge grundades 1964 och har utvecklats till att bli en av de mest besökta turistattraktionerna i Norge. (Holmenkollen har en klar förstaplats.) Parken har över 800 djur av närmare 100 olika djurarter. Under 2008 hade parken 650 000 besökare. I närheten av parken ligger Sørlandssenteret. Bolaget ägs av norska familjen Per G. Braathen via det svenska investmentbolaget Braganza AB.

Historia 
Willy Tjomsås tog initiativet till grundandet av parken. År 1965 började Edvard Moseid i parken och startade utbyggnaden. Portarna öppnades officiellt 26 juni 1966. På 1970-talet blev parken känd som världens största exportör av kameler. De förste schimpanserna föddes i hemlighet; den mest kända, Julius, föddes 26 december 1979. Julius växte upp hemma hos Edvard Moseid och blev TV-kändis 1981.

1983 utvidgades parken och började kallas Djur- och fritidspark. Kapten Sabeltand ("Kaptein Sabeltann") dök upp 1990 och Kamomilla stad ("Kardemomme by") öppnades året därefter. År 2000, efter 35 år, överlät Edvard Moseid ledningen till andra.

Badelandet med strand, vattenrutschkanor och bassänger öppnades i juni 2010. (Öppet under sommarmånaderna, separat biljett krävs)

Djur 
 Nordisk vildmark: varg, järv, fjällräv, lodjur, älg
 Tropiskt djurhus: groddjur, ormar, krokodildjur, schimpanser
 Afrika: giraff, zebror, afrikansk vildhund, lejon, gepard
 Asien: sibirisk tiger, orangutang, gibboner, dovhjort
 "Kutoppen", gårdsdjur

Externa länkar 
 Hemsida
 Badelandet
 

Djurparker i Norge
Nöjesparker i Norge
Kristiansand
Jean-Claude Killy

Jean-Claude Killy, född 30 augusti 1943 i Saint-Cloud i Frankrike, är en fransk före detta alpin skidåkare.

Killy föddes i Saint-Cloud, men växte upp i Val d'Isère. Killy vann samtliga tre guldmedaljer (slalom, storslalom samt störtlopp – de enda grenar som fanns före introduktionen av super-G på 1980-talet) vid Olympiska vinterspelen 1968. Dessutom vann han totalsegern i världscupen 1967 och 1968. Efter sitt internationella genombrott flyttade han 1969 till Genève i Schweiz. 

Killy introducerade en bred benställning i störtlopp, vilket därefter blivit standard.

Referenser

Externa länkar 

Franska alpina skidåkare
Olympiska guldmedaljörer 1968
Franska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1968 från Frankrike
Tävlande i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1968
Franska idrottare under 1900-talet
Personer från Saint-Cloud
Födda 1943
Levande personer
Män
Storofficerare av Hederslegionen