Manchester City FC

Manchester City Football Club är en engelsk professionell fotbollsklubb i Manchester, England, som spelar i Premier League. Klubben grundades 1880 som St. Mark's (West Gorton). 1884 bytte klubben namn till Gorton AFC, 1887 till Ardwick AFC och 1894 fick klubben sitt nuvarande namn. Sedan 2003 spelar Manchester City sina hemmamatcher på City of Manchester Stadium (Etihad Stadium). 1923 till 2003 var Maine Road klubbens hemmaarena. Klubben började använda sina himmelsblåa hemmatröjor 1894, vilket man använt sedan dess.

Manchester City har blivit engelska ligamästare nio gånger, Champions League-mästare en gång, FA-cupmästare sex gånger och ligacupmästare åtta gånger. Man har även vunnit Community Shield sex gånger, Super Cup en gång och cupvinnarcupen en gång. Forbes rankade i maj 2023 klubben som femte rikast i världen, till ett värde av 4,99 miljarder dollar.

2008 köptes Manchester City av Abu Dhabi United Group för 210 miljoner pund (cirka 2,5 miljarder kr) och fick betydande ekonomiska investeringar i både spelande personal och lokaler. Exempelvis byggdes Etihad Campus för 150 miljoner pund (1,7 miljarder kr) i östra Manchester där klubben numera har sitt säte. Under ledning av Pep Guardiola vann klubben Premier League 2018 och blev det enda Premier League-laget någonsin som uppnådde 100 poäng på en enda säsong. År 2019 vann City hela fyra troféer, där de fullbordade ett aldrig tidigare skådat ”svep” av alla inhemska troféer i England och blev det första engelska herrlaget som vann trippeln.

Historia

Grundandet: 1880–1900 
Den första tanken på att starta fotbollsklubben kom i slutet av 1800-talet i St. Mark's Church, en kyrka i West Gorton i Manchester. 1880 grundades St. Mark's, som klubben först kom att heta. Anna Coonell var en av grundarna av fotbollsklubben. Hon föddes 1855 och hennes far Arthur verkade som kyrkoherde i St. Mark's 1865. Arbetslösheten och fattigdomen var utbredd i området. I januari 1879 öppnade Arhur ett soppkök och när Anna blev vuxen började även hon arbeta med välgörenhet. Det rådde mycket etniska och religiösa konflikter i området och det var regelbundet bråk mellan de olika grupperna. West Gorton var ett område där det rådde trängsel, misär och det var dåliga förhållanden mellan fattiga och rika. Anna led av alla problem som rådde i området och de förhållanden som människorna levde under. Hon ville ge de lokala männen något att göra för att hålla dem borta från problem och särskilt från puben. Hon trodde att bildandet av en fotbollsklubb skulle bidra till att förbättra gemenskapen och minska problemen. Med hjälp av William Beastow och Thomas Goodbehere från Brooks Union Ironworks grundade hon en rad klubbar. Hon tros vara den enda kvinnan i världen som har grundat en fotbollsklubb. 

Klubbens första noterade match inträffades den 13 november 1880, mot ett kyrkligt lag från Macclesfield. St. Marks förlorade matchen med 2–1 och vann bara en match under sin första säsong 1880/81, över Stalybridge Clarence i mars 1881.

1884 bytte klubben namn till Gorton AFC och 1887 till Ardwick AFC. 1892 var Ardwick med och grundade The Football Leagues Second Division och två år senare fick klubben sitt nuvarande namn.

City vann andra divisionen 1899; vilket genererade en uppflyttning till den högsta nivån i engelsk fotboll, First Division och därmed klubbens första titel. City första stora titel kom 1904 då man slog Bolton Wanderers med 1–0 i FA-cupfinalen. Därmed blev klubben den första från Manchester att vinna en stor titel. Laget slutade även tvåa i ligan den säsongen.

En brand vid klubben dåvarande hemmaplanen Hyde Road förstörde huvudläktaren 1920 och tre år senare flyttade klubben till sin nya specialbyggda arena  Maine Road i Moss Sidem, Manchester.

Storklubbsanda: 1900–2000 
1937 vann City ligan för första gången, vilket klubben följde upp med att trilla ur högsta divisionen året efter (City är den enda mästarklubben i England som har råkat ut för det). 1956 vann man FA-cupen på nytt. Med spelare som Neil Young och Mike Summerbee vann City ligan 1968, FA-cupen 1969 och Cupvinnarcupen 1970. Den 27 juli 1972 besökte Manchester City Östersund i en träningsmatch mot Ope IF (8–0 till City), inför en rekordpublik på 5 500 personer, som första brittiska storklubb på jämtländsk mark. 

1998 nådde klubben ett lågvattenmärke när den för första gången flyttades ned till Division Two, då tredje högsta nivån i engelsk ligafotboll. Redan året därpå gick de upp igen men efter stor dramatik; i den avgörande kvalmatchen mot Gillingham gjorde Paul Dickov 2–2 i 95:e minuten och City vann på straffar.

Storhetseran: 2008–nutid 
Den 21 juni 2007 lyckades Thailands före detta premiärminister Thaksin Shinawatra, som nyligen avsatts i en statskupp, köpa in sig i Manchester City. Den 6 juli tog han över 75 % av aktierna i klubben och även ordförandeskapet. Under sin tid som premiärminister hade han misslyckats köpa en majoritet i Fulham och Liverpool. 

Shinawatras mål var att genom spektakulära spelarköp göra City till Englands bästa klubb. Till tränare handplockades Sven-Göran Eriksson. Ett par thailändska spelare skulle få chansen i laget och City besökte Thailand för uppvisningsmatcher. Trots att City säsongen 2007/2008 gjorde sin bästa säsong på många år tröt Shinawatras tålamod när titlarna uteblev. Eriksson entledigades från tränarposten efter säsongen. 

Shinawatra hade på grund av korruptionsanklagelser i hemlandet fått större delen av sina tillgångar frysta och saknade nu resurser att satsa stora pengar i klubben. Den 1 september 2008 sålde han 90% av klubbens aktier till Abu Dhabi United Group (ADUG), ett emiratiskt investmentbolag nära knutet till landets kungafamilj. 

Efter övertagandet beräknades ADUG:s tillgångar beräknades vara minst tio gånger större (uppemot fyra biljoner kr) än multimiljardären Roman Abramovitjs som då ägde Chelsea. ADUG var emellertid fristående från ADIA (Abu Dhabi Investment Authority), världens största statliga investeringsfond som investerar intäkterna från Förenade Arabemiratens oljeinkomster.

Manchester City hade genom åren haft mycket mindre framgångar än lokalrivalerna Manchester United. ADUG:s talesman Dr Sulaiman Al-Fahim gjorde snabbt klart att målsättningen för de nya ägarna var att göra Manchester City till världens bästa och största fotbollsklubb och man var också beredd att spendera enorma summor pengar för att nå dit. Redan samma dag som de köpte klubben värvades Robinho från Real Madrid för 32 miljoner pund, cirka 380 miljoner kr, trots att Chelsea trodde sig ha en överenskommelse med Real Madrid klar.

Det arabiska investmentbolagets övertagande av Manchester City väckte skepsis och oro bland många fotbollsvänner världen över. En del menade att det var en fara för fotbollen när allt fler klubbar, framförallt i Premier League, togs över av ägare med i stort sett obegränsade resurser. Skeptikerna menade till exempel att konkurrenskraften mellan klubbarna urholkades totalt då klubbar som saknade dylika ägare aldrig skulle komma ha en chans på transfermarknaden jämfört med klubbar som ägdes av multimiljardärer eller i Manchester Citys fall, biljonärer. 

Klubben tog sin första titel under de nya ägarna när man vann FA-cupen 2011, detta efter att man slagit Stoke City med 1–0 på Wembley Stadium. Yaya Toure stod för matchens enda mål i den 74:e minuten.

Säsongen 2011/2012 lyckades City vinna Premier League för första gången sedan 1968. Avgörandet kom i den sista omgången då City toppade ligan på samma poäng som Manchester United, men med bättre målskillnad. De ljusblåa tog emot Queens Park Rangers som kämpade för att behålla sin plats i ligan; United hade en lättare match mot Sunderland som inte hade någon placeringsmässig betydelse att spela för. När United spelat färdigt och vunnit sin match, och Citys match gått in på övertid, verkade 44 års längtan av fans och klubben efter en ny titel vara långt borta då City låg under med 1–2. 

Laget fick nya krafter 2–2 via nick på hörna av Edin Dzeko någon minut före full tid. Sergio Agüeros avgörande mål på övertid skänkte City titeln och ett vilt målfirande bröt ut på City of Manchester Stadium. 

I maj 2013 tillkännagavs att klubben gått in som majoritetsägare i en ny klubb i Major League Soccer (MLS), New York City FC. Basebollklubben New York Yankees är minoritetsägare.

Säsongen 2013/2014 vann klubben Premier League för andra gången på tre år. Liverpool såg länge ut att vinna ligan för första gången sedan 1990, men i den näst sista omgången tappade de en ledning på 3–0 till 3–3 mot Crystal Palace och när Manchester City samtidigt vann mot Aston Villa gick man om Liverpool. 

Säsongen 2020/21 kammade City hem ligatiteln komfortabelt efter att man vunnit ligan med 12 poängs försprång över tvåan och ärkerivalen Manchester United.   

City försvarade ligatiteln säsongen 2021/22 efter ett tätt titellopp med rivalen Liverpool. Det såg ut som att City skulle tappa ligatiteln till dem under de två sista omgångarna. City spelade borta mot West Ham i den näst sista omgången där West Ham tog ledningen med 2–0 inför halvlek. City återhämtade sig under den andra halvleken och gjorde två mål vilket innebar att man fick med sig en viktig poäng från London. I den sista omgången mot Aston Villa på Etihad Stadium såg det däremot ut som att City skulle tappa ligatiteln till Liverpool. City var tvungna att vinna sin match men efter att Aston Villa både gjort 1 och 2–0 såg det mörkt. I den 76:e matchminuten gjorde City sitt första mål för matchen och under loppet av fem minuter hade man vänt ett 0–2-underläge till en 3–2-vinst. I och med detta tog City sin åttonde ligatitel i klubbens historia.

Säsongen 2022/23 visade sig vara den största i klubbens historia. City vann sin tredje raka Premier League-titel, FA-cupfinalen mot rivalerna Manchester United, och viktigast av allt, deras första Champions League-titel. Därmed var den sensationella tripplen vunnen. Vägen till Champions League-segern inkluderade övertygande segrar över de ständiga favoriterna och de europeiska jättarna Bayern München och Real Madrid. I finalen slog man Inter med 1–0 efter ett mål av Rodri i den andra halvleken.

Klubbmärke, matchtröjor och färger 
Manchester Citys hemmafärger är himmelsblå och vita. Det traditionella färgerna för bortatröjorna har varit rödbruna eller (från 1960-talet) röda och svarta; de senaste åren har dock flera färger använts. Ursprunget till klubbens hemmafärger är oklart, men det finns bevis på att klubben har använt blått sedan 1892 eller tidigare. Ett häfte med titeln Famous Football Clubs - Manchester City som publicerades på 1940-talet indikerar att West Gorton (St. Marks) ursprungligen spelade i scharlakansröd och svart. Rapporter från 1884 beskriver att laget bar svarta tröjor med ett vitt kors som visar klubbens kyrkliga ursprung.

City har tidigare använt tre andra märken på sina tröjor innan deras nuvarande märke som implementerades 2016. Det första, som introducerades 1970, baserades på mönster som hade använts på officiell klubbdokumentation sedan mitten av 1960-talet. Den bestod av ett cirkulärt märke som använde samma sköld som det nuvarande märket, inuti en cirkel med namnet på klubben. 1972 ersattes detta av en variant som ersatte den nedre halvan av skölden med en röd Lancashire-ros.

Vid tillfällen då Manchester City spelade en stor cupfinal, bar klubben tröjor med ett märke av centrala Manchester, som en symbol för stolthet över att representera staden vid ett större evenemang. Denna praxis härstammar från en tid då spelarnas tröjor normalt inte hade något märke av något slag. Klubben har sedan dess dock övergivit detta. Under FA cup-finalen 2011, den första under 2000-talet, använde City det vanliga märket med en speciell utformning, men Manchester-vapnet inkluderades som en liten monokrom logotyp i siffrorna på baksidan av spelarnas tröjor.

Ett nytt klubbmärke antogs 1997 som ett resultat av att det tidigare märket inte var berättigat till registrering som ett varumärke. Detta märke baserades på Manchesters stadsvapen och bestod av en sköld framför en kungsörn. Örnen är en gammal heraldisk symbol för staden Manchester. En kungsörn lades till stadens märke 1958 (men har nu tagits bort), vilket representerade den växande flygindustrin. Skölden har ett skepp på sin övre halva som representerar Manchester Ship Canal, och tre diagonala ränder i den nedre halvan som symboliserar stadens tre floder - Irwell, Irk och Medlock. Märkets botten bar mottot Superbia in Proelio (latin: "Stolthet i strid"). Ovanför örnen och skölden fanns tre rent dekorativa stjärnor.

Efter att i flera år fått kritik för utformningen av 1997 års märke, meddelade klubben den 15 oktober 2015 att de avsåg att samråda med fansen huruvida de skulle införa ett nytt. I slutet av november fastställdes det att märket skulle ersättas med ett som skulle utformas i stil med de äldre, cirkulära varianterna. Det nya klubbmärket läcktes oavsiktligt ut två dagar innan det officiellt invigdes 26 december 2015 i samband med klubbens hemmamatch mot Sunderland.

Leverantörer av matchställ och tröjsponsorer

Tillverkare av matchställ

Stadium 

City of Manchester Stadium ligger i östra Manchester, men är mer känd som Etihad Stadium sedan 2011 av sponsringsskäl, är på ett 200-årigt hyresavtal från den lokala myndigheten, Manchester City Council. Arenan har varit Citys hemmaplan sedan slutet av säsongen 2002/03, då klubben flyttade från Maine Road. Innan Manchester City flyttade till arenan spenderade de över 30 miljoner pund för att konvertera det till fotbollsanvändning. Manchester City spelade sin första match på arenan när FC Barcelona gästade för att spela en vänskapsmatch 2003. Matchen slutade med en 2–1-seger för hemmalaget. Arenan byggdes ut inför säsongen 2015/16, vilket gjorde att 7 000 nya sittplatser lades till. Den nuvaranade kapaciteten ligger på 55 097 åskådare. En tredje nivå i North Stand har planeringsgodkännande, vilket ökar kapaciteten till cirka 61 000. 

Efter att ha spelat hemmamatcher på fem olika arenor mellan 1880 och 1887 bosatte sig klubben på Hyde Road Football Stadium, där man skulle stanna i 36 år. En brand 1920 som skadade det mesta av arenan gjorde att klubben flyttade till Maine Road tre år senare. Maine Road, med sitt smeknamn "Wembley of the North" av dess designers, var värd för den största publiken i engelskklubblags historia när 84 569 åskådare såg en FA-cup-match mot Stoke City den 3 mars 1934 som slutade lika. Även om Maine Road byggdes om flera gånger under sin 80-åriga livslängd, begränsades kapaciteten 1995 till 32 000, vilket ledde till att sökandet efter en ny mark, där en ny, större och fräschare arena kunde byggas.

Supportrar 
Sedan City flyttade till City of Manchester Stadium har klubbens publiksnitt varit bland de sex bästa i England, vanligtvis över 40 000. Till och med i slutet av 1990-talet, när City degraderades två gånger på tre säsonger och spelade i den tredje nivån av engelsk fotboll (nu EFL League One), var publiksnittet runt 30 000. Forskning utförd av Manchester City år 2005 uppskattade att klubben hade en supporterskala på 886 000 i Storbritannien och totalt över 2 miljoner över hela världen, även om den siffran sedan köpet av klubben av Sheikh Mansour och Citys senaste prestationer har ökat till många gånger den storleken.

Manchester Citys officiella supporterklubb är Manchester City F.C. Supporters Club (1949), som bildades genom en sammanslagning av de två befintliga organisationerna år 2010: Official Supporters Club (OSC) och Centenary Supporters Association (CSA). City-fansens favoritlåt är en tolkning av "Blue Moon", som trots sitt melankoliska tema är bältad ut med bravur som om det vore en heroisk hymn. 

Citys supportrar tenderar att tro på att oförutsägbarhet är en typiskt grej hos deras lag, vilket man enkelt brukar kolla "typical City" (sv: typiskt City). Det finns flera olika händelser som fansen betraktar som "typiskt City", detta inkluderar att klubben är dem enda regerande engelska mästarna som någonsin blivit degraderade säsongen därpå (1938), det enda laget som både gjort och släppt in över 100 mål under en och samma säsong (1957/58), eller ett nyare exempel där City var det enda laget som slog Chelsea i ligan 2004/05, men samtidgt slogs ut av Oldham Athletic i FA-cupen, ett lag som spelade två divisioner under City.

Citys supportrar är även kända för att göra dansen "The Poznań", vilket innebär att supportrarna står med ryggen mot planen, lägger armarna på axlarna på personerna bredvid sig och hoppar.

Rivaler

Manchester derby 

Manchester Citys ärkerivaler är stadskonkurrenten Manchester United. United spelar sina hemmamatcher på Old Trafford som ligger cirka 6,4 km ifrån Etihad Stadium. Dock ligger inte Uniteds hemmaplan i Manchester, utan i grannstaden Salford. Etihad Stadium ligger däremot centralt i östra Manchester.

Även om United länge var den ledande klubben i staden under 1900-talet och början på 2000-talet var Manchester City först med att vinna en titel, då man vann FA-cupen 1904. Ska man hitta den första matchen som någonsin spelades mellan klubbarna får man backa bandet enda till den 12 november 1881 då St. Mark's (West Gorton) – som sedan kom att blev Manchester City – tog emot Newton Heath LYR – som sedan kom att blev Manchester United. Matchen slutade 3–0 till Newton Heath (Manchester United). Vid denna tid var klubbarna bara två i mängden av många nyblivna klubbar i Manchester-området och matchen hade ingen större betydelse. Det första fotbollsligamötet mellan lagen kom under säsongen 1894–95, då Newton Heath slog Manchester City med 5–2 på Hyde Road.

Lagen har spelat mot varandra 185 matcher i alla olika slagstävlingsformer, United står noterade för 77 vinster och City 55, och de återstående 53 oavgjort. Både City och United är bland de mest framgångsrika klubbarna i England har sammanlagt vunnit 94 titlar: Manchester United 66 och Manchester City 28. Sedan 2010-talet har dock City vunnit 16 titlar kontrat mot United som vunnit 9. 

Fastän Uniteds fans utan tvekan ser rivaliteten mellan Liverpool FC som en större rival, är de flesta City supportrar överens om att United är deras främsta rivaler. Matcherna mellan City och United har återhämtat sig de senaste åren då Manchester City återupplevt som ett av de bästa lagen i England efter deras korta frånvaro från Premier League i slutet av 1900-talet.  

Supportrar till City har i många år hävdat att de är det ”äkta” Manchesterlaget och att United bara följs av medgångssupportrar, influgna asiater och så kallade Cockney Reds från London.

Rivalitet med Liverpool 
Manchester City delar även en stor rivalitet med Uniteds ärkerival Liverpool FC. Matcherna mellan City och Liverpool anses vara en av de största rivaliteterna inom föreningsfotboll de senaste åren. Rivaliteten mellan City och Liverpool är hyfsad ny, detta då båda lagen gått och blivit topplag under de senaste decennium. En annan stor faktor att matcherna mellan klubbarna är så pass stor är för det endast är cirka 50 minuter bilfärd från Manchester till Liverpool. Dock ser även här Liverpools supportrar att rivaliteten mellan dem och United är större än med City.

Pep Guardiola från Manchester City och Jürgen Klopp från Liverpool var tränare under den tid då rivaliseringen mellan de två klubbarna intensifierades. Under säsongen 2018/19 vann City Premier League-titeln under den sista omgången, då City slutade på 98 poäng och Liverpool på 97 är den tredje och fjärde högsta Premier League-poängen någonsin

City och Liverpool mötes för första gången den 1 januari 1896 då Liverpool vann med 3–1. Man har totalt mött varandra 185 gånger där City gått segrande från 48 av dem och Liverpool 88. 

Manchester City har även en mindre rivalitet med Everton, som även dem kommer från staden Liverpool.

Spelare och tränare

Spelartrupp

Utlånade spelare

Nyförvärv/förluster 2023/24 

In:

  Mateo Kovačić från Chelsea
  Joško Gvardiol från RB Leipzig
  Jérémy Doku från Rennes
  Matheus Nunes från Wolverhampton Wanderers

Ut:

  İlkay Gündoğan till Barcelona
  Shea Charles till Southampton
  James Trafford till Burnley
  Carlos Borges till Ajax
  Riyad Mahrez till Al-Ahli
  Yangel Herrera till Girona
  Aymeric Laporte till Al-Nassr
  Cole Palmer till Chelsea

Tränare

Pensionerade nummer

Utvecklingslag

Utlånade spelare

Akademilag

Hall of Fame 
Följande spelare är med i Manchester Citys Hall of Fame och är listade efter deras A-lagsdebut i Manchester City (år inom parentes):

 –1920:  Billy Meredith (1894),  Tommy Johnson (1919).
 1920-talet:  Sam Cowan (1924),  Eric Brook (1928),  Fred Tilson (1928),  Ernie Toseland (1928).
 1930-talet:  Frank Swift (1933),  Peter Doherty (1936).
 1940-talet:  Roy Clarke (1946),  Johnny Hart (1947),  Bert Trautmann (1949).
 1950-talet:  Ken Barnes (1950),  Roy Paul (1950),  Alan Oakes (1958).
 1960-talet:  Neil Young (1961),  Mike Doyle (1965),  Mike Summerbee (1965),  Colin Bell (1966),  Tony Book (1966),  Francis Lee (1967),  Joe Corrigan (1967).
 1980-talet:  Alex Williams (1980),  Paul Lake (1987).
 1990-talet:  Niall Quinn (1990),  Uwe Rösler (1994),  Shaun Goater (1998).

Utländska spelare 
Listkriterier:
 Listan inkluderar alla icke-brittiska spelare (som ej kommer ifrån England, Nordirland, Skottland, Wales eller Irland) som representerat klubben.

 Listan inkluderar enbart spelare som representerat klubben i ligamatcher.

Afrika
 Djamel Belmadi (2003)
 Ali Benarbia (2001-2003)
 Riyad Mahrez (2018-2023)
 Wilfried Bony (2015-2017)
 Abdul Razak (2011-2013)
 Kolo Touré (2009-2013)
 Yaya Touré (2010-2018)
 Marc-Vivien Foé (2002-2003)
 Lucien Mettomo (2001-2003)
 George Weah (2000)
 Dickson Etuhu (2000-2002)
 Kelechi Iheanacho (2015-2017)
 Emmanuel Adebayor (2009-2012)
 Hatem Trabelsi (2006-2007)
 Benjani Mwaruwari (2008-2010)
Asien
 Sun Jihai (2002-2008)
Europa
 Dedryck Boyata (2009-2015)
 Kevin De Bruyne (2015-)
 Jérémy Doku (2023-)
 Vincent Kompany (2008-2019)
 Émile Mpenza (2007-2008)
 Daniel Van Buyten (2004)
 Edin Džeko (2011-2015)
 Valeri Bojinov (2007-2010)
 Martin Petrov (2007-2010)
 Mikkel Bischoff (2002-2006)
 Ronnie Ekelund (1995-1996)
 Niclas Jensen (2002-2003)
 Kasper Schmeichel (2005-2009)
 Peter Schmeichel (2002-2003)
 Kevin Stuhr Ellegaard (2002-2005)
 Nicolas Anelka (2002-2005)
 Laurent Charvet (2000-2002)
 Gaël Clichy (2011-2017)
 Ousmane Dabo (2006-2008)
 Sylvain Distin (2002-2007)
 Eliaquim Mangala (2014-2019)
 Benjamin Mendy (2017-2023)
 Samir Nasri (2011-2017)
 Bacary Sagna (2014-2017)
 Antoine Sibierski (2003-2006)
 Alioune Touré (2001-2002)
 Patrick Vieira (2010-2011)
 Gunnar Nielsen (2009-2012)
 Mikheil Kavelashvili (1995-1997)
 Georgi Kinkladze (1995-1998)
 Murtaz Shelia (1997-2000)
 Kakhaber Tskhadadze (1998-2000)
 Georgios Samaras (2006-2008)
 Tal Ben Haim (2008-2009)
 Eyal Berkovic (2001-2004)
 Bernardo Corradi (2006-2008)

 Mario Balotelli (2010-2013)
 Rolando Bianchi (2007-2008)
 Ivan Golac (1983)
 Dragoslav Stepanović (1979-1981)
 Bersant Celina (2014-2018)
 Vedran Ćorluka (2007-2008)
 Joško Gvardiol (2023-)
 Mateo Kovačić (2023-)
 Stevan Jovetić (2013-2015)
 Stefan Savić (2011-2012)
 Nathan Aké (2020-)
 Paul Bosvelt (2003-2005)
 Nigel de Jong (2009-2012)
 Alfons Groenendijk (1993-1994)
 Danny Hoekman (1991-1992)
 Kiki Musampa (2005-2006)
 Karim Rekik (2011-2015)
 Michel Vonk (1992-1995)
 Gerard Wiekens (1997-2004)
 Oscar Bobb (2023-)
 Åge Hareide (1981-1982)
 Erling Haaland (2022-)
 Alf-Inge Håland (2000-2003)
 Abdisalam Ibrahim (2007-2014)
 Kåre Ingebrigtsen (1992-1994)
 Egil Østenstad (2001)
 Kazimierz Deyna (1978-1981)
 João Cancelo (2019-)
 Rúben Dias (2020-)
 Matheus Nunes (2023-)
 Bernardo Silva (2017-)
 Costel Pantilimon (2011-2014)
 Manuel Akanji (2022-)
 Gélson Fernandes (2007-2009)
 Giuseppe Mazzarelli (1996)
 Aleksandar Kolarov (2010-2017)
 Matija Nastasić (2012-2015)
 Vladimír Weiss (2009-2012)
  Andrei Kanchelskis (2001)
 José Ángel Pozo (2014-2015)
 Angeliño (2014-2018; 2019-2021)
 Brahim Díaz (2016-2019)
 Aleix García (2015-2020)
 Eric García (2018-2021)
 Javi García (2012-2014)
 Javier Garrido (2007-2010)
 Sergio Gómez (2022-)
 Aymeric Laporte (2018-2023)
 Jesús Navas (2013-2017)
 Álvaro Negredo (2013-2015)
 Nolito (2016-2017)
 Albert Riera (2006)
 Rodri (2019-)
 David Silva (2010-2020)
 Ferran Torres (2020-2021)
 Andreas Isaksson (2006-2008)
 Jérôme Boateng (2010-2011)
 Michael Frontzeck (1995-1997)

 Maurizio Gaudino (1994-1995)
 İlkay Gündoğan (2016-2023)
 Dietmar Hamann (2006-2009)
 Eike Immel (1995-1997)
 Steffen Karl (1994)
 Stefan Ortega (2022-)
 Uwe Rösler (1994-1998)
 Leroy Sané (2016-2020)
 Michael Tarnat (2003-2004)
 Bernhard Trautmann (1949-1964)
 Oleksandr Zintjenko (2016-2022)
 Márton Fülöp (2010)
Nordamerika
 Shaun Goater (1998-2003)
 Paulo Wanchope (2000-2004)
 David Sommeil (2002-2006)
 Walter Bowman (1893-1899)
 Terry Dunfield (2000-2002)
 Christian Negouai (2001-2005)
 Nery Castillo (2008-2009)
 Gerry Baker (1960-1961)
 DaMarcus Beasley (2006-2007)
 Zack Steffen (2019-)
 Claudio Reyna (2003-2007)
Oceanien
 Danny Allsopp (1998-2000)
 Simon Colosimo (2001-2002)
 Danny Tiatto (1998-2004)
 Jason van Blerk (1997-1998)
 Chris Killen (1999-2002)
Sydamerika
 Sergio Agüero (2011-2021)
 Julián Álvarez (2022-)
 Willy Caballero (2014-2017)
 Martin Demichelis (2013-2016)
 Nicolás Otamendi (2015-2020)
 Máximo Perrone (2023-)
 Carlos Tevez (2009-2013)
 Pablo Zabaleta (2008-2017)
 Danilo (2017-2019)
 Ederson (2017-)
 Elano (2007-2009)
 Fernandinho (2013-2022)
 Fernando (2014-2017)
 Geovanni (2007-2008)
 Gláuber (2008-2009)
 Gabriel Jesus (2017-2022)
 Jô (2008-2011)
 Kayky (2022-)
 Maicon (2012-2013)
 Robinho (2008-2010)
 Sylvinho (2009-2010)
 Claudio Bravo (2016-2020)
 David Pizarro (2012)
 Felipe Caicedo (2008-2011)
 Roque Santa Cruz (2009-2013)

Noterbara tidigare tränare 
Följande tränare har minst vunnit en stor trofé med Manchester City:

Statistik

Tabellplaceringar 
I tabellen visas klubbens Premier League-placeringar de senaste 20 säsongerna.

Flest tävlingsmatcher 
 Yngsta spelaren: Glyn Pardoe, 15 år och 314 dagar (mot Birmingham City, Första divisionen, 11 april 1962)
 Äldsta spelare: Billy Meredith, 49 år och 245 dagar (mot Newcastle United, FA-cupen semifinal, 29 mars 1924)

a Inkluderar mål och matcher (inklusive de utförda som utbytare) i FA Community Shield och de numera avbrutna Anglo-Italian Cup, Anglo-Scottish Cup, Full Members' Cup och Texaco Cup.

b Brook spelade också tre matcher som blev utelämnade från statistiken under säsongen 1939/40 på grund av andra världskriget.

Mesta målgörare 

a Inkluderar mål i FA Community Shield, träningsmatcher och de numera avbrutna Anglo-Italian Cup, Anglo-Scottish Cup, Full Members' Cup och Texaco Cup. Matcher som spelades under världskrigen är exkluderade.

b Brook gjorde också ett mål som blev utelämnat från statistiken under säsongen 1939/40 på grund av andra världskriget.

Årets spelare

Dyraste nyförvärv och försäljningar

10 dyraste nyförvärv 

Senast uppdaterad 1 september 2023

10 dyraste försäljningar 
Senast uppdaterad 1 september 2023

Meriter 

Baserat på antalet titlar är Manchester City ett av de mest framgångsrika lagen i England med deras trettio stora inhemska- och europeiska utmärkelser. 

Klubbens första stora titel var när man 1904 vann FA-cupen, men man hade tidigare vunnit tre Manchester Cups. Klubbens första ligatitel i toppdivisionen kom under säsongen 1936/37, man vann även Community Shield i augusti samma år. Citys första ligacup och europeiska trofé kom båda i slutet av säsongen 1969/70, de två troféerna utgjorde också lagets första dubbel. Under säsongen 2018/19 blev City det första laget som gjorde anspråk på alla de stora engelska titlarna som var tillgängliga under en enda säsong och vann inte bara Premier League, FA-cupen och Ligacupen utan också Community Shield.

Manchester City har gemensamt rekordet för flest andra divisionstitlar tillsammans med Leicester City, båda klubbarna har vunnit ligan vid sju tillfällen. Deras första seger var 1898/99 och den senaste 2001/2002.

Inhemska titlar

Ligor
 First Division / Premier League (Nivå 1)
 Vinnare (9): 1936/37, 1967/68, 2011/12, 2013/14, 2017/18, 2018/19, 2020/21, 2021/22, 2022/23
Tvåa (6): 1903/04, 1920/21, 1976/77, 2012/13, 2014/15, 2019/20
 Second Division / First Division / Championship (Nivå 2)
 Vinnare (7): 1898/99, 1902/03, 1909/10, 1927/28, 1946/47, 1965/66, 2001–02
Tvåa (4): 1895/96, 1950/51, 1988/89, 1999/2000
Uppflyttade, trea (1): 1984–85
 Third Division / Second Division / League One (Nivå 3)
 Uppflyttade, trea (1): 1998–99

Cuper
 FA-cupen
 Vinnare (7): 1903/04, 1933/34, 1955/56, 1968/69, 2010/11, 2018/19, 2022/23
Finalister (5): 1925/26, 1932/33, 1954/55, 1980/81, 2012/13
 Football League Cup / Ligacupen
 Vinnare (8, delat rekord): 1969/70, 1975/76, 2013/14, 2015/16, 2017/18, 2018/19, 2019/20, 2020/21
Finalister (1): 1973/74
 FA Charity Shield / FA Community Shield
 Vinnare (6): 1937, 1968, 1972, 2012, 2018, 2019
Finalister (9): 1934, 1956, 1969, 1973, 2011, 2014, 2021, 2022, 2023

Europa 
 Cupvinnarcupen
 Vinnare (1): 1970
 Champions League
 Vinnare (1): 2023
Finalister (1): 2021
 Super Cup
 Vinnare (1): 2023

Dubbeln och Trippeln 

 Dubbeln
 Premier League och Ligacupen (3): 2013/14, 2017/18, 2020/21
 Ligacupen och Cupvinnarcupen (1): 1969/70
 Trippeln
 Inhemska trippeln (Premier League, FA-cupen och Ligacupen) (1): 2018/19
 Kontinentala trippeln (Premier League, FA-cupen och Champions League) (1): 2022/23

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

 Officiell webbplats