kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lidia Zamenhof

Lidja Zamenhof  (1904-1942), född som tredje dotter till Klara Zamenhof och språket esperantos upphovsman, Dr. Ludwig Zamenhof. Uppvuxen i en sekulariserad judisk familj i Polen, hade Lidia sett effekten av brutala pogromer, krig, rasism, religiösa och nationella strider, just sådant som hennes far hade strävat efter att förinta när han skapade esperanto. I sin ungdom bestämde hon sig för att göra allt i sin makt för att sprida sin faders språk, som är ämnat att vara ett neutralt och lättlärt världsspråk som alla människor kan kommunicera med, och därmed börja bryta ner barriärerna av fientlighet och missförstånd. 

Hösten 1925, i Genève, kom Lidia för första gången i kontakt med Bahá'írörelsens esperantoklubb som stödde utvecklingen av ett internationellt hjälpspråk. Hon blev attraherad av bahá'íen, journalisten och esperantisten Martha Root som inspirerade henne mycket.

1932 påbörjade hon vid 28 års ålder en sexårig resa genom Europa och Amerika, med start i Warszawa. Hon arbetade då som resande undervisare i esperanto, och var en av språkets mest hängivna anhängare och taleskvinna. Under en tid av fanatisk nationalism och krigshets började hon propagera kraftfullt för internationell samarbete och fred, för människosläktets enighet och för jämlikhet mellan män och kvinnor. 

Martha och Lidia besökte flera städer i Sverige i september 1932: Gävle, Skutskär, Strömsbro och Uplandsbodarne. Den 26:e esperantokongressen (Universala Kongreso) i augusti 1934 i Stockholm, med över två tusen esperantister från tjugo nationer blev en stor succé. 

"Svårigheter är vår prövning" skrev Lidia en gång. "De visar oss styrkan eller svagheten i vår själ, intensiteten och glöden i vårt sökande, och de gör oss mildare och starkare och beslutsamma". När hon under tragiska omständigheter återvände tillbaka till Polen vid andra världskrigets början blev hon konfronterad med sanningen i sina ord på ett sätt som få människor skulle klara av. Där, mitt i terrorn och människoslakten i Warszawas getto under den nazistiska ockupationen, stod hon inför den ultimata prövningen.

Noter

Litteratur
"Lidia: the Life of Lidia Zamenhof, Daughter of Esperanto" av Wendy Heller. George Ronald - Oxford. 

Esperantister
Esperanto
Kvinnor
Personligheter inom bahai
Födda 1904
Avlidna 1942
Björns hög

Björns hög kan syfta på:

 Hågahögen – en gravhög i Bondkyrko socken strax väster om Uppsala
 Björnshögen –  en kungshög på Munsö i Mälaren
IRC-server

En IRC-server är det som möjliggör kommunikation mellan två eller flera personer på IRC, all text som skrivs går via servern innan den hamnar hos mottagarna. Ofta kopplas flera IRC-servrar ihop med varandra och bildar då ett IRC-nätverk.

Programvaran för att köra en IRC-server kallas IRCd. Bokstaven d står för daemon (demon).

Servern lyssnar på anslutningar från IRC-klienter på en uppsättning TCP-portar. När servern är en del av ett IRC-nätverk håller den också en eller flera etablerade anslutningar till andra servrar.

Funktioner

Portar 
De officiellt tilldelade portnumren är 194 ("irc"), 529 ("irc-serv") och 994 ("ircs"). Dock är dessa portar i det privilegierade området (0-1024), vilket i ett Unix-liknande system innebär att demonen historiskt sett måste ha superuser privilegier för att kunna öppna dem. Av olika säkerhetsskäl var detta inte önskvärt.

De vanliga portarna för en IRCd-process är 6665 till 6669, varav 6667 är den historiska standarden. Dessa portar kan öppnas av en icke-superuser process och de används allmänt.

Anslutningar 
Att köra en stor IRC-server, en som har mer än några tusen användare samtidigt, kräver att ett stort antal TCP-anslutningar är öppna under långa perioder. Mycket få ircd är multithreaded eftersom nästan varje åtgärd behöver åtkomst (läs minst och eventuellt ändra) till det globalt tillstånd.

Resultatet är att de bästa plattformarna för ircd är de som erbjuder effektiva mekanismer för hantering av ett stort antal anslutningar i en enda tråd. Linux erbjuder denna förmåga i form av epoll, i kärnserie som är nyare än 2.4.x. FreeBSD (sedan 4.1) och OpenBSD (sedan 2.9) erbjuder kqueue. Windows har stöd för IOCP sedan Windows NT 3.5. Skillnaden med dessa nya gränssnitt kan vara dramatisk. IRCU-kodare har nämnt ökningar av den praktiska kapaciteten per server från 10 000 användare till 20 000 användare.

SSL 
Vissa IRCd stödjer SSL, för de som inte gör det är det fortfarande möjligt att använda SSL via Stunnel. Den inofficiella men oftast använda porten för SSL IRCd-anslutningar är 6697. På senare tid har olika utvecklare av klient- och serverprogram, för att förbättra säkerhet och användbarhet, börjat utarbeta en standard som kallas STARTTLS som möjliggör för SSL och vanliga textanslutningar att existera på samma TCP-port.

IPv4 och IPv6 
IRC-daemoner stöder IPv4, och vissa stödjer även IPv6. I allmänhet är skillnaden mellan IPv6 och IPv4-anslutningar till IRC rent akademisk och tjänsten fungerar på ungefär samma sätt med båda protokollet.

P10 
P10-protokollet är en förlängning till Internet Relay Chat-protokollet för server till serverkommunikation som utvecklats av Undernet Coder-kommittén för användning i deras ircu-serverprogramvara. Det är likartat med IRCX- och EFnet TS5 / TS6-protokoll och implementerar nick- och kanal-tidsstämpling för hantering av nickkollisioner.

Se även
Internet Relay Chat

Källor 

IRC
Huvudserien

Huvudserien i ett Hertzsprung-Russell-diagram är en kurva längs med vilken de flesta stjärnor befinner sig. En stjärna i huvudserien kallas huvudseriestjärna. Kurvan är jämförelsevis skarpt avgränsad, eftersom både spektralklassen och luminositeten hos en stjärna bestäms nästan enbart av stjärnans massa så länge den fortfarande förbränner väte genom fusion till helium – vilket de flesta stjärnor gör.

Solen, med spektralklass G2V, är ett exempel på en huvudseriestjärna: den har varit det i ungefär 4,5 miljarder år och kommer att fortsätta så i ytterligare ungefär 4,5 miljarder år. Efter att vätet i solens kärna förbrukats kommer den att börja förbränna helium, svälla upp och bli en röd jättestjärna.

Exempelstjärnor 
Tabellen nedan visar typiska värden för stjärnor längs huvudsekvensen. Värdena för luminositet (L), radie (R) och massa (M) är relativ i förhållande till en dvärgstjärna – nämligen vår egen stjärna, solen.
De faktiska värdena för en stjärna inom huvudserien kan variera så pass mycket som 20–30 procent från de angivna värdena nedan.

{| class="wikitable" style="text-align: center;" border="1" cellspacing="0" cellpadding="4"
|+ Tabell med stjärnparametrar för huvudsekvensen
|- bgcolor="#FFFFCC"
!rowspan="2" style="font-size: smaller;"|Klassificering stjärnklass
!style="font-size: smaller;"|Radie
!style="font-size: smaller;"|Massa
!style="font-size: smaller;"|Luminositet
!style="font-size: smaller;"|Temperatur
!rowspan="2"|Exempel
|- bgcolor="#FFFFEE"
|R/solradie|R☉
|M/solmassa|M☉
|L/luminositet|L☉
|K
|-
| O6 || 18   || 40   || 500000 || 38000
|style="text-align: left;"|Theta1 Orionis C
|-
| B0 || 7,4  || 18   || 20000  || 30000
|style="text-align: left;"|Fi1 Orionis
|-
| B5 || 3,8  || 6,5  || 800     || 16400
|style="text-align: left;"|Pi Andromedae A
|-
| A0 || 2,5  || 3,2  || 80      || 10800
|style="text-align: left;"|Alfa Coronae Borealis A
|-
| A5 || 1,7  || 2,1  || 20      || 8620
|style="text-align: left;"|Beta Pictoris
|-
| F0 || 1,3  || 1,7  || 6       || 7240
|style="text-align: left;"|Gamma Virginis
|-
| F5 || 1,2  || 1,3 || 2,5     || 6540
|style="text-align: left;"|Eta Arietis
|-
| G0 || 1,05 || 1,10 || 1,26    || 5920
|style="text-align: left;"|Beta Comae Berenices
|-
| G2 || 1,00 || 1,00 || 1,00    || 5780
|style="text-align: left;"|Solen … är en typisk G2V-stjärna.
|-
| G5 || 0,93 || 0,93 || 0,79    || 5610
|style="text-align: left;"|Alfa Mensae
|-
| K0 || 0,85 || 0,78 || 0,40    || 5240
|style="text-align: left;"|70 Ophiuchi A
|-
| K5 || 0,74 || 0,69 || 0,16    || 4410
|style="text-align: left;"|61 Cygni A
|-
| M0 || 0,63 || 0,47 || 0,063   || 3920
|style="text-align: left;"|Gliese 185
|-
| M5 || 0,32 || 0,21 || 0,0079  || 3120
|style="text-align: left;"|EZ Aquarii A
|-
| M8 || 0,13 || 0,10 || 0,0008  || 2660
|style="text-align: left;"|Van Biesbroecks stjärna
|}

Se även 
 Hertzsprung-Russell-diagram
 Asymptotiska jättegrenen
 Astronomi

Referenser

Noter

Källor 
 Zombeck, Martin V., “Handbook of Space Astronomy and Astrophysics” (1990, 2:a upplagan), Cambridge University Press, .

Externa länkar

Stockholms Observatorium – Astronomiska termer

Astrofysik
Stjärnor
Religionernas världsparlament

Religionernas världsparlament hölls 1893 i Chicago, Illinois, USA.

Många och olika trosöverskridande ansträngningar har gjorts för att främja en religiös förståelse över religionsgränserna. Ett religionernas världsparlament Representanter för alla världens religioner och religiösa strömningar deltog den gången. Särskilt uppmärksamhet bland de färgrika deltagarna väckte en buddhist, Anagarika Dharmapala (som spelade en viktig roll för det buddhistiska återuppvaknandet och den antikolonialistiska kampen på Ceylon och i Indien), och en hindu, Vivekananda, som båda trollband publiken - Vivekananda jämfördes i pressrapporterna med den lidelsefulle Othello, och Dharmapala med Jesus. Den reformerade hinduism som Vivekanandas lära byggde på var Ramakrishnas vedantafilosofi. För första gången blev bahá'í omnämnd på den amerikanska kontinenten.

Studerar man religionsmöternas historia är det imponerande att märka att vid slutet av 1800-talet diskuterades förhållandena mellan olika religioner aktivt. Religionernas världsparlament 1893 väckte mycket intresse i Europa, samt Skandinavien. Världsparlamentets dokument - två böcker - publicerades på svenska redan 1894 och böckerna studerades aktivt i hela Norden. Den svenska boken börjar med bibelcitat från Malaki 2:10: "Har vi inte alla en och samma fader? Har inte en och samma Gud skapat oss?"

I 1993 hölls jubileet i Chicago och 8 000 religiöst aktiva från hela världen samlades för att dryfta de kritiska och viktiga frågor som mänskligheten står inför.

Se även
Gud
Religion
Teologi

Externa länkar

The Council for a Parliament of the World's Religions

Organisation inom religion
Boplats

Boplats (även ibland mer populärt bosättning) är ett begrepp som används inom arkeologin. Begreppet syftar på en plats med anknytning till vardagliga sysslor, som matlagning och boende, även om spår av faktiska hus- eller hyddkonstruktioner inte alltid förekommer. Arkeologiska lokaler som inte räknas som boplatser är till exempel kultplatser, gravplatser och aktivitetsytor.

Boplatserna ser olika ut under olika tidsperioder och på olika platser på jorden. Stenålderns boplatser varierar till exempel, i utseende och typ, från de första städerna (som framförallt finns i Mellanöstern) till relativt enkla, ofta säsongsbetonade fångst- eller insamlingsplatser. På vissa platser blir man alltså bofast redan mycket tidigt, medan man på andra platser fortsätter att leva ett mobilt liv som jägare-samlare ännu i modern tid. Städer förekommer inte i Norden förrän vid vikingatidens början.

Exempel på boplatser
Jeriko, en av de äldsta städerna
Çatal Hüyük
Skateholmsboplatsen

Rekonstruerade boplatser i Sverige
 Gene fornby, gård i Örnsköldsvik från romersk järnålder
 Birka
 Eketorp på Öland är en rekonstruerad fornborg med boningshus

Se även
Stenåldern
Arkeologisk lokal
Urbanisering

Fornminnen
Bostad
Gärningsman

Gärningsman, är en juridisk term för den som begått en brottslig gärning eller som på grund av sin starka medverkan i brott är att anse såsom delaktig i brottet i egenskap av medgärningsman.

På medeltiden betydde ordet gärningsman hantverkare. Termen gärningsmän omnämns synonymt med hantverkare fram till sent 1800-tal. I husförhörslängderna från bland annat Småland finns noterat om socknens gärningsmän, här omnämns bland andra sockenskräddaren som gärningsman.

Se även
Gärningsmannaprofilering

Straffrätt
Ansvarighet
Hertzsprung–Russell-diagram

Ett Hertzsprung–Russell-diagram, HR-diagram, är en grafisk presentation av stjärnornas absoluta ljusstyrkor eller luminositeter mot något mått på deras temperatur, spektraltyp eller färg. En stjärnas position i diagrammet avslöjar i vilken utvecklingsfas den befinner sig.

Områden i HR-diagrammet 
Strax efter stjärnbildningen följer en protostjärna det nästan vertikala så kallade Hayashispåret längst till höger i diagrammet (ej i bild).

Diagonalt i diagrammet från hög ljusstyrka och hög temperatur till låg ljusstyrka och låg temperatur sträcker sig huvudserien. Den representerar de stjärnor som omvandlar väte till helium i sina centra. Stjärnmassan bestämmer positionen längs huvudserien med de mest massiva högst upp. 

Ovanför huvudserien befinner sig jättarna med stjärnor som förbrukat sitt väte och således befinner sig i senare utvecklingsstadier. Långsamt kallnande stjärnor i slutfasen av sin utveckling, de vita dvärgarna, finns i diagrammets nedre vänstra del.

Mellan huvudserien och jättegrenen är diagrammet glest, något som kallas Hertzsprungluckan.

De största och ljusstarkaste stjärnorna ligger över jättegrenen i diagrammet och kallas superjättar.

HR-diagrammet används också för att åldersbestämma grupper av stjärnor (stjärnhopar). Då man sätter in data för en grupp stjärnor i ett HR-diagram, får man en brytpunkt på huvudserien. Åldern är beroende av brytpunktens läge (ju lägre ner på huvudserien - desto äldre stjärnor).

Historia 
Ett HR-diagram konstruerades av den danske astronomen Ejnar Hertzsprung 1911 för stjärnor i stjärnhopar. Ett par år senare konstruerades oberoende ett motsvarande diagram av den amerikanske astrofysikern Henry Norris Russell för stjärnor i solens närmaste omgivning. Hans Rosenberg ordnade därefter ett HR-diagram för stjärnor i Plejaderna. Samtliga fann att stjärnorna alls inte fördelades jämnt över diagrammet och att stjärnor med samma temperatur kunde ha olika luminositet. Diagrammet fick namn efter de två första, oberoende konstruktörerna.

Se även 
 Asymptotiska jättegrenen

Referenser

Externa länkar 

 Hertzsprung-Russell Diagram
 The Hertzsprung-Russell Diagram

Astrofysik
Polkagris

En polkagris är en typ av hård pepparmintsötsak, som består av socker, pepparmintsolja eller -arom, ättika och vatten, i en klassisk variant i form av röd- och vitrandiga stänger. Polkagrisar förknippas i Sverige med Gränna, där de började tillverkas av Amalia Eriksson under 1800-talet. En stång kan ha en krok i ena änden (för att kunna hängas i en julgran) och benämns då polkakäpp. Polkagrisar är uppkallade efter dansen polka, som var populär vid tidpunkten. Vid denna tid var gris ett allmänt begrepp för sötsak, vilket ska ha bidragit till namnet.

Äkta Gränna polkagris fick sedan 21 juni 2022 ställning som skyddad geografisk beteckning inom EU. Skyddet innebär att det som säljs som Äkta Gränna polkagris ska ha tillverkats i Gränna socken.

Historik 
Det är oklart när och var hårda pepparmintstänger (på engelska kallade "candy canes" eller "peppermint sticks") började tillverkas. Ett recept från 1844 talade om vita stänger med färgade ränder, men inte nödvändigtvis röda ränder. Det finns belägg för att långa skruvade pepparmintkäppar hängdes upp i amerikanska julgranar 1882.

I svenska språket finns ordet "polkagris" belagt från 1883. Amalia Eriksson, som 1859 fick tillstånd av magistraten i Gränna att bedriva sockerbageri och tillverka karameller, är den första kända tillverkaren av polkagrisar i Sverige. Tillverkningen utvecklades bra och Amalia Eriksson fick så småningom flera lokala efterföljare.

Tillverkning 

Socker, vatten och ättika upphettas. Degen kyls ned på ett kylbord och delas upp i två delar. Den ena delen färgas röd, medan resten av degen får vit färg genom att luft arbetas in i den. Därefter tillsätts pepparmyntsolja som smaksättning. När degarna stelnat till lite sammanfogas den röda och vita degen, formas till en lång stång som vrids för att få det randiga utseendet. Slutligen klipps degstången i lika stora bitar, innan de färdiga polkagrisarna förpackas och säljs.

Varianter
Små polkagriskarameller brukar bland annat säljas i strutar på marknader. I dagligvarubutiker brukar även dessa kallas polkagrisar, men de kan även gå under andra namn såsom polkakuddar.

Polkagrisar med ena änden böjd till en krok kallas ofta polkakäppar. Polkakäppar kan hängas upp som julpynt och mindre sådana som julgransprydnad.

Det finns även polkaspån, som är spiralformade, och polkanappar. En polkanapp liknar en stor napp och brukar bestå av ett oätligt handtag (ögla) av plast och en sugdel av polkagris. Den kan även ha ett band, exempelvis presentband eller nyckelband, som är fäst i öglan.

Andra färger än vit-röda brukar kallas karamellstång.

Källor

Noter

Externa länkar

 Recept på polkagrisar

Godis
Julgodis
Skyddade ursprungsbeteckningar inom Europeiska unionen
Ejnar Hertzsprung

Ejnar Hertzsprung, född 8 oktober 1873, död 21 oktober 1967, var en dansk astronom.

Biografi
Hertzsprung blev 1909 extra ordinarie professor i Göttingen, observator vid astrofysikaliska observatoriet i Potsdam samma år, adjunktdirektor vid observatoriet i Leiden 1919 och extra ordinarie professor vid universitetet där 1920.

Hertzsprung påvisade ett samband mellan absoluta ljusstyrkan hos en stjärna och vissa linjer i dess spektrum. Samtidigt som Henry Norris Russell, men oberoende av honom, fann han omkring år 1910 att stjärnor med samma temperatur kunde ha olika luminositet och lade därmed grunden till Hertzsprung-Russell-diagrammet. 

Hertzsprung invaldes som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien 1935. Han tilldelades Royal Astronomical Societys guldmedalj 1929 och Bruce-medaljen 1937.

Minor Planet Center listar honom som upptäckare av två asteroider mellan 1924 och 1929. Asteroiden 1693 Hertzsprung är uppkallad efter honom.

Asteroider upptäckta av Ejnar Hertzsprung

Se även 
Astronomiska upptäckter av E Hertzsprung

Noter 

Danska astronomer
Danska professorer
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Leidens universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Mottagare av Royal Astronomical Societys guldmedalj
Mottagare av Brucemedaljen
Astronomer under 1900-talet
Danska forskare under 1900-talet
Danska eponymer
Födda 1873
Avlidna 1967
Män
Rikshövitsman

Rikshövitsman var ett militärt ämbete i det senmedeltida Sverige, särskilt under den svenska frihetskampen mot de danska unionskungarna vid tiden för Kalmarunionen. Rikshövitsmannen var därvid överbefälhavare för den nationella svenska armén. Ämbetet stod nära riksföreståndarämbetet, men hade en tydligare militär profil.

Rikshövitsmän
Mats Kettilmundsson, 1318–1319
Engelbrekt Engelbrektsson, 1435 och 1436
Karl Knutsson (Bonde), 1436–1438

Hövitsman över Riket
Gustav Eriksson (Vasa), 1521-1523

Se även

 Hövitsman
 Riksmarsk

Referenser

Sveriges militärhistoria
Militära titlar
Titlar i statsförvaltning
Engelsk mil

Engelsk mil (även kallad statute mile, vardagligt mile) är en längdenhet som är definierad som exakt 1 609,344 meter. En engelsk mil är 1 760 yard eller 5 280 fot. Det är den normala enheten för att mäta längre avstånd i USA. I Storbritannien har man delvis övergått till metriska enheter. På vägskyltar används dock engelska mil fortfarande. Däremot har man helt övergått till metriska enheter i övriga engelskspråkiga länder som Irland, Kanada och Australien; dock kan äldre generationer hålla kvar vid det äldre systemet att räkna längd. 

Milens ursprung är den romerska milen mille passuum=tusen dubbelsteg som var 1 479 meter. Fram till 1800-talet hade man i många länder i Europa liknande enheter, dock var de inte av samma längd som den engelska eller romerska milen. Exempelvis hade Portugal milha på 2 087,3 meter. På många håll var milen en betydligt längre enhet. Exempelvis den svenska milen på 10 688 meter, och den i Danmark och norra Tyskland på 7 532,5 meter. Milen finns kvar modifierad till exakt 10 kilometer i Sverige och Norge. 

Det finns i USA en annan, aningen längre, mil: survey mile, cirka 1 609,347 meter. Den används inom bland annat lantmäteri för att undvika att ändra det uppbyggda systemet från en tid då milen inte var så exakt definierad. 

En "kvadrat-mile" (engelska square mile) motsvarar 1,609344 × 1,609344 (gäller statute miles) = cirka 2,589988 kvadratkilometer, respektive (gäller survey miles) cirka 2,589998 kvadratkilometer. Det skiljer därmed cirka 10 kvadratmeter mellan siffrorna, beroende på vilken definition man använder.

Konverteringstabeller

En drömmil 
Att springa en engelsk mil under 4 minuter kallas, att springa drömmilen. Först att klara det var engelsmannen Roger Bannister i Oxford den 6 maj 1954. Förste svensk blev Dan Waern i juli år 1957. Gunder Hägg var nära att klara drömgränsen redan i juli 1945 i Malmö, men missade gränsen med 1,4 sekunder. Det nuvarande svenska rekordet är på 3:53,83, satt av Kalle Berglund i Oslo den 13 juni 2019. Världsrekordet är 3:43,13, satt av Hicham El Guerrouj i Rom den 7 juli 1999.

Se även 
 Mil
 Världsrekordutveckling utomhus i löpning

Referenser 

Längdenheter
Friidrottsgrenar

en:Mile#Statute mile
es:Milla#Milla de agrimensura
Kemiskt beroende

Kemiskt beroende eller fysiskt beroende innebär att vissa personer efter regelbundet intag av vissa droger, till exempel alkohol, nikotin, opiater eller bensodiazepiner, vänjer sig vid drogen genom toleransutveckling och samtidigt skapar ett behov av ytterligare intag. Då kroppens tolerans mot droger ökar i takt med användandet, kan det i värsta fall resultera i fysiska eller psykiska problem, eller också överdos när det handlar om grövre droger.

Beroendet har flera orsaker. En är att vissa droger påverkar hjärnans belöningssystem, som är en viktig del i vår förmåga till inlärning och till att uppleva lyckokänsla, eufori. En annan del i beroendeutvecklingen är att många människor har genetiska förutsättningar som skapar en sårbarhet för att utveckla ett kemiskt beroende. Denna sårbarhet kan inte ensam orsaka beroende. Det krävs också ett beroendeframkallande medel för att starta denna process. En tredje faktor som spelar roll är exponeringen för drogen: hur den sker (droger med mycket snabb effekt, till exempel kokain, är mer beroendeframkallande än de med långsamt insättande effekt), under hur lång tid som man utsätter sig för drogen (ju längre tid man använder droger desto större risk för beroende) och drogens koncentration (man blir snabbare beroende av alkohol om den är i form av sprit än i form av öl).

Det är relativt lätt att hamna i ett kemiskt beroende, men ytterst svårt att gå ur, delvis på grund av att denna typ av beroende också medför ett psykiskt beroende. Ofta blir "lösningen" att personen går från ett beroende till ett annat, till exempel att alkoholism övergår i läkemedelsberoende.

Kemiskt beroende, som nikotinism, alkoholism, läkemedelsberoende och olika former av narkomani, kategoriseras som sjukdomar, vilka alla är kroniska. En viktig del i detta kroniska förlopp är att hjärnans olika system (bland annat belöningssystemet) förblir mer känsliga för beroendeframkallande substanser. Det är därför lugnande medel, till exempel Valium eller Sobril, kan starta ett återfall i alkoholmissbruk: alkohol och bensodiazepiner (såsom Valium och Sobril) påverkar hjärnan på ett liknande sätt.

Typiskt för kombinationen kemiskt beroende och psykiskt beroende är bland annat att personen inte själv uppfattar sig vara sjuk och följaktligen ofta inte söker vård förrän medicinska komplikationer eller andra invalidiserande följder tillstöter, till exempel lungemfysem, leverförfettning, skrumplever, bukspottkörtelinflammation, utslagning ur familjeliv och arbetsliv.

Det är viktigt att skilja på objektsberoende (alkohol/droger) och processberoende (exempelvis spel).

Externa länkar
Beroendecentrum i Stockholm - Beroendelära på läkarlinjen
Netdoktor - Läkemedelsberoende

Beroende
Missbruk
Nikotinism

Nikotinism är en kemisk beroendesjukdom där den drabbade är beroende av nikotin. Sjukdomen drabbar främst rökare och snusare. Intag kan ske genom rökning av pipa, cigaretter, cigarrer eller cigariller, blöt snusning alternativt torr snusning (luktsnus), tuggtobak eller via ersättningsmedel som till exempel nikotintuggummi och nikotinplåster.

Källor
NE

Beroende
Livsstilssjukdomar
Missbruk
Tobak