kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fottvagning

Fottvagning är en religiös rit som praktiseras av många kristna världen över, med hänvisning till Jesu egna exempel (Johannesevangeliet 13:1-17).

Teologiska grundvalar
I den kultur där Jesus levde var fottvagningen ett kulturellt betingat uttryck för gästfrihet (Lukas 7:44-46). Fottvagning nämns på flera ställen i Gamla testamentet i Bibeln, däribland i Första Mosebok 18:4, 19:2, 24:32, 43:24, Domareboken 19:21 och i Första Samuelsboken 25:40-41. Men Jesus gav även fottvagningen en religiös innebörd. Efter att, i samband med deras sista måltid tillsammans, ha tvättat lärjungarnas fötter uppmanade han dem att göra detsamma, som ett tecken på ömsesidigt tjänande: "Om nu jag, som är er herre och mästare, har tvättat era fötter, är också ni skyldiga att tvätta varandras fötter. Jag har gett er ett exempel, för att ni skall göra som jag har gjort med er." (Joh. 13:14-15). 

I Första Timotheosbrevet 5:10 nämns att denna uppmaning, att tvätta de heligas fötter, också efterlevdes.
Även icke-bibliska källor bekräftar att de kristna fortsatte att praktisera fottvagning under de första århundradena. Tertullianus (145-220) nämner fottvagning i boken De Corona.
Fottvagning tillämpades av församlingen Milano (cirka 380 e Kr). Bruket omnämns även i Elvirasynoden (år 300 e Kr) och av Augustinus (omkring 400 e Kr). Historien visar även att fottvagning har praktiserats i samband med dopet.

Religiöst bruk
I flera av de gamla folkkyrkorna har fottvagningstraditionen bevarats till dags dato.
I den koptiska kyrkan tvättar t.ex. prästen hela församlingens fötter, inom den grekisk-ortodoxa kyrkan anses fottvagningen såsom ett sakrament och särskilt i kloster har fottvagning på skärtorsdagen bibehållits. I romersk-katolska kyrkan förekommer fottvagning på skärtorsdagen, särskilt i domkyrkor.  

Fottvagning praktiseras även av många protestantiska och proto-protestantiska grupper, inklusive pentekostala och pietistiska grupper, vissa anabaptistiska (till exempel mennonitiska) och baptistiska samfund. 
Bland sjundedagsadventisterna erbjuds möjligheten till fottvagning inför varje nattvardsfirande.

Riter innehållande fottvagning praktiseras även inom anglikanska, lutherska, metodistiska och antitrinitariska kyrkor. The True Jesus Church räknar fottvagningen som ett av Kristus instiftat sakrament. Kyrkans medlemmar tror att fottvagningen ger frälsande nåd till mottagaren.

Muslimsk fottvagning
Inom islam ingår fottvagning (abdest) av sig själv, i de religiösa tvagningarna (arabiska: الوضوء, al-wuḍū') utan vilka de dagliga bönerna inte får förrättas: "TROENDE! När ni går till bön, två då ansikte och händer samt armarna upp till armbågarna och stryk med [de våta] händerna över huvudet och [två] fötterna upp till fotknölarna" (Sūratu al-Mā'idah, vers 6).

Se även
 Handtvagning

Externa länkar

Liturgi
Fottvagning
Grand Slam

Grand Slam är engelska och avser inom olika spel och sportgrenar en storseger av något slag. Inom kortspel som  whist och bridge har den engelska termen översatts till svenska storslam. Det avser en spelomgång, där vinnaren tar hem alla tretton spel.

Det engelska ordet "slam" kan vara både substantiv och verb och har sin primära betydelse knuten till ett ljudligt och gärna aggressivt beteende med "slam the door" som exempel.  Smäll och smälla är svenska översättningar av denna betydelse. "Grand slam" skulle då kunna översättas med storsmäll.

Från kortspelsbetydelsen har uttrycket överförts till andra områden. Det kan avse:

 Grand slam (baseball) – ett home run med fyra spelare, som ger fyra poäng.
Grand Slam (bomb) – typ av stor bomb använd av brittiska flygvapnet under andra världskriget
 Grand Slam (golf) och
 Grand Slam (tennis)– vinst av samma spelare samma år i sportens fyra främsta internationella turneringar. I bägge sporterna omtalas dessa turnerningar som grands lam-turneringar.Konsekutiv grand slam betecknr vinst av samma spelare i de fyra turneringarna men under olika år.
 Grand Slam Cup – tysk internationell tennisturnering 1990–1999.
 Grand Slam Tennis – datorspel och wii-spel från EA Sports 2009

Underhållning 
 Grand Slam (film, 1978) – en walesisk komedifilm
 Grand Slam (musikgrupp) – ett band bildat av Thin Lizzy basist/sångaren Phil Lynott
 Grand Slam (TV-serie) – ett frågesportprogram i Storbritannien från 2003
 Grand Slam (TV-serie, USA) – en amerikansk remake från 2007

Källor
Jacques-Bénigne Bossuet

Jacques-Bénigne Bossuet, född 27 september 1627 i Dijon, död 12 april 1704 i Paris, var en fransk teolog, biskop och talesman för gallikanismen.

Bossuet tillhörde en burgundisk ämbetsmannafamilj. Han fick sin första utbildning av jesuiter i Dijon. Efter moderns önskan ägnade han sig därefter åt teologiska studier i Paris och prästvigdes 1652. Från 1659 arbetade som präst i Paris, Sarrebourg och Metz under några år. Han gjorde sig som sådan känd för sin vältalighet och ansågs vid sidan av Louis Bourdaloue som en av samtidens främsta talare. Han blev snabbt en flitigt anlitad talare vid furstars och andra höga personers begravningar, så kallade Oraisons funèbres, som sedan trycktes.

År 1670 utsågs han av Ludvig XIV till kronprins Ludvigs lärare. Som sådan författade han till kronprinsen sin berömda världshistoria, Discours sur l'historie universelle, och den teologiskt-politiska Politique tirée de l'Écriture sainte. År 1671 valdes han in i Franska akademien. Från 1681 var han biskop i Meaux. Som biskop hävdade Bossuet den franska kyrkans intressen mot påven, och företrädde 1682 kung Ludvig XIV i konflikten med påven Innocentius XII. Han bekämpade även flitigt protestantismen och höll hårt på en ortodox bibelsyn. Bland annat kritiserade han bibelforskaren Richard Simon, filosofen Nicolas Malebranche och drev en moralteologisk debatt med François Fénelon. Han var en uppburen predikant, känd för retorisk prakt.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter 

Franska teologer
Franska biskopar
Ledamöter av Franska Akademien
Födda 1627
Avlidna 1704
Män
Brevskrivare under 1600-talet
Franska brevskrivare
Alumner från Paris universitet
Meaux

Meaux är en kommun i departementet Seine-et-Marne i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen är chef-lieu över 2 kantoner som tillhör arrondissementet Meaux. År  hade Meaux  invånare.

Meaux var tidigare huvudort i Brie och är främst känt för opastöriserad brieost (brie de Meaux) och senap (grovkornig moutarde de Meaux).

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Meaux

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Seine-et-Marne

Källor

Externa länkar 

Meaux kommun
Touristinformation

Bibliografi
 Patrice CROISY : Bibliographie de Meaux (Meaux, 2006-2010). En databank med över 9 800 artiklar och böcker om Meaux och området runt omkring.

Orter i Île-de-France
Kommuner i Seine-et-Marne
Esbjörn Hagberg

Karl Erik Esbjörn Hagberg, född 2 juli 1950 i Västerås, var biskop i Karlstads stift år 2002 till 2016.

Hagberg prästvigdes 1975 för Västerås stift och arbetade sedan i Grängesberg som präst i fem år, innan han 1980 flyttade till Enköping där han arbetade som komminister. Senare tjänstgjorde han som kontraktsadjunkt inom Uppsala stift.

Under en tid var Hagberg verksam som själavårdslärare vid Johannelunds teologiska högskola, där han åren 1998–2002 var rektor. Han lämnade tjänsten för att vigas till biskop i Karlstads stift.

Hagbergs intresse för själavården syns inte minst genom de böcker han skrivit, hans herdabrev ansluter också till själavården med sin utgångspunkt i försoning. Själavården utgör också ett av de teman som finns i hans biskopsvapen, uttryckt bland annat genom en stola som symbol för kyrkans folks uppdrag att bära varandras bördor, och genom färgen blått, som är botens färg.

Utmärkelser 
  H.M. Konungens medalj i guld av 8:e storleken i Serafimerordens band (Kon:sGM8mserafb, 2018) för betydande insatser inom svenskt kyrkoväsende

Bibliografi (urval)
 2000 – 
 2006 – 
 2009 – 
 2012 – 
 2017 – 
2019 – Mötas längs vägen. Att låta tron utmanas av livet. Med Hans-Erik Nordin. Libris, Stockholm. ISBN 9789173878012

Referenser

Externa länkar

 Presentation av Esbjörn Hagberg, Svenska kyrkan i Karlstads stift

Födda 1950
Biskopar i Karlstads stift
Män
Personer verksamma inom EFS
Levande personer
Präster från Västerås
Svenska präster under 1900-talet
Svenska präster under 2000-talet
Docklands (nattklubb)

Docklands var en nattklubb för ravemusik belägen vid Finnboda varv i Nacka, söder om Stockholm, aktiv åren 1995–2002. Den grundades och drevs av Mats Hinze och Anders Varveus. Nattklubben hölls öppen varje lördagskväll med en kapacitet för lokalen om 800 personer.

Den invigdes premiär 2 september 1995, och efter politiska kontroverser hölls den sista festen på Docklands den 21 december 2002.

Historik

Kontroverser 
Klubben blev politiskt sprängstoff efter att narkotikapåverkade ungdomar börjat florera i Stockholm city. Ungdomarna kopplades ihop med Docklands. I februari 1996 slog svensk polis, efter rykten om drogförsäljning.

Företeelsen uppmärksammades i Sveriges riksdag, och gav stoff till många löpsedlar i media. Sveriges statsminister Göran Persson talade samma vår om att ungdomsgenerationerna i tusentals skulle gå från "Docklands till Folkets park".

Bland personer engagerade i klubbens öde, märktes bland andra Vänsterpartiets dåvarande partiledare Gudrun Schyman. Hon uppmärksammades i september 1996 för att ha besökt klubben i mars samma år, efter inbjudan av Hinze men utan att känna till de politiska diskussionerna som gjorde klubben omdebatterad i media: ”Jag hade inte tagit reda på det (...) Det blev ett himla liv när jag gick dit", berättade hon i SVT-programmet Skandal!

Återkomst 
Anders Varveus återupplivade Docklands 2015 som Docklands Reborn, en tre nätter lång technofest i en lokal på Kvarnholmen, 200 meter från det ursprungliga Docklands. Evenemanget arrangerades i samarbete med festivalen Dans Dakar. Med hjälp från volontärer lät Varveus dessutom bygga ett ekipage i form av ett dansgolv på ett lastbilsflak, som deltog i Stockholm Prides parad den 1 augusti samma år. Dans Dakar ställdes dock in på grund av ekonomiska problem, och samma vecka som Docklands Reborn skulle gå av stapeln ställdes också den in. Anledningen var en konflikt med Nacka kommun om festens öppettider.

I början av 2016 arrangerades Docklands Club Sessions som en nattklubb på de etablerade danslokalerna Slakthuset och En arena i Slakthusområdet.

Källor

Se även 
Tritnaha
Frihetsfronten

Externa länkar 
Docklandsboken
P3 Dokumentär, 19 april 2009: "Docklands - historien om ravekultur, knark och en OS-bomb"

Nacka kommun
Nedlagda nattklubbar i Stockholm
Företag bildade 1995
Företag upplösta 2002
Techno
Finnboda
Hans Stiglund

Hans Bertil Stiglund, född 8 juni 1955 i Haparanda, är en svensk biskop. Han var biskop i Luleå stift 2002-2018.

Hans Stiglund studerade teologi vid Uppsala universitet från 1974 till 1980 och tog teologie kandidatexamen 1980, samma år som han prästvigdes 1980 för Göteborgs stift. Därefter var han verksam som kyrkoadjunkt och senare som komminister i Forshälla pastorat till 1987. Han har varit kyrkoherde i Pajala pastorat 1987–1991 och i Nedertorneå-Haparanda pastorat 1991–2002. Från 1993 till 2002 var han kontraktsprost i Kalix-Torne kontrakt och från 1999 till 2002 ersättare i domkapitlet. Från 2002 var han biskop i Luleå stift till hans pensionering 2018.

Han är författare till boken Gränslandet som utkom 2013.

Källor

Externa länkar

Luleå stift: Biskopen

Biskopar i Luleå stift
Tornedalingar
Personer från Haparanda
Födda 1955
Levande personer
Män
Lennart Koskinen

Karl Lennart Koskinen, född 12 november 1944 i Helsingfors i Finland, är biskop emeritus i Svenska kyrkan. Han var biskop i Visby stift från 2003 till 2011. Han var då ex officio också biskop för Svenska kyrkan i utlandet. Koskinen blev 1980 teologie doktor vid Uppsala universitet och var förste stiftsadjunkt i Stockholms stift och direktor vid Kyrkans Arbetslivsinstitut 1980–1991. Han blev domkyrkokomminister i Uppsala domkyrkoförsamling 1991 och var domprost i Stockholms domkyrkoförsamling 2001–2003. Koskinen är gift och har tre döttrar. 

Han väckte uppseende då han på 1980-talet höll en serie radioandakter på torsdagsmorgnarna, vilka han inledde med ”Godmorron Gud”. Dessa andakter fick ofta så många som 1,5 miljoner lyssnare. 

Koskinen uppmärksammades i media 2010 för sin protest mot Sverigedemokraternas torgmöte under Almedalens politikervecka som - enligt Koskinen - blockerade verksamheten i Svenska kyrkans tält alldeles intill. Polisen förklarade för Koskinen att arrangörerna hade anvisat Sverigedemokraterna denna plats, vilket Koskinen hävdade att han inte visste när han avbröt en pågående debatt mellan Sverigedemokraterna och Kristdemokraterna. Polisen avlägsnade därför Koskinen, som därefter fick möjlighet att försvara sitt agerande i SVT:s Debatt. 

Koskinen är en känd förespråkare för allas lika rättigheter och mot rasism, våld och homofobi. Dessa åsikter framkommer ofta i hans predikningar. Koskinen är en av de präster som var först med att viga samkönade par i kyrkan. Han tog vidare initiativ till en manifestation mot våld efter ett knivmord i Visby nyårsnatten 2008–2009.

Inför riksdagsvalet 2010 uttalade Lennart Koskinen oväntat sitt stöd för Kristdemokraterna.
Det är inte vanligt att Svenska kyrkans biskopar tar ställning för politiska partier offentligt. Hösten 2011 blev han medlem i Kristdemokraterna och på partiets extra riksting i januari 2012 valdes han in i Kristdemokraternas partistyrelse.

Källor

Externa länkar 
Om Lennart Koskinen på Visby stifts hemsida

Födda 1944
Biskopar i Visby stift
Domprostar i Stockholm
Sverigefinländare
Personer med anknytning till Gotland
Präster från Helsingfors
Alumner från Uppsala universitet
Svenska kristdemokrater
Män
Levande personer
1008

1008 (MVIII) var ett skottår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Olof Skötkonung låter enligt legenden döpa sig och sin familj vid Husaby källa. Den som utförde dopet skall ha varit Sankt Sigfrid.
 Hammad ibn Buluggin blir den förste hammadidiske härskaren.
 Hisham II efterträds av Mohammed II som kalif av Córdoba.

Födda 
 4 maj – Henrik I, kung av Frankrike 1031–1060.
 25 juli – Anund Jakob, kung av Sverige 1022–1050 (möjligtvis född detta datum, då det var Jakobsdagen; han kan också ha fötts 1000).
 Go-Ichijo, japansk kejsare.
 Takasues dotter, japansk författare.

Avlidna 
 10 april – Notker, biskop av Liège.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Leon Bibel

Leon Bibel, född 1913, död 1995, var en amerikansk målare inom socialrealismen och verksam under den stora depressionen. Hans verk skildrar samtida politiska teman som de sociala villkoren för arbetstagare och protester mot krig men omfattar även målningar över landskap och stadslandskap. Senare skapade han verk i trä med judiska teman.

Bibel föddes i Polen och växte upp i shtetln Szczebrzeszyn och immigrerade senare till USA med sin familj. Bibels verk kan beskådas på Metropolitan Museum of Art, Museum of Fine Arts, Boston, B'nai B'riths Klutznick museum och museerna vid Rutgers University och Princeton University.

Amerikanska målare
Födda 1913
Avlidna 1995
Män
Noel Counihan

Noel Counihan, född 4 oktober 1913 i Melbourne, Australien, död 5 juli 1986 i Melbourne, var en australisk målare inom socialrealismen.

Australiska målare
Personer från Melbourne
Födda 1913
Män
Avlidna 1986
Ben Shahn

Ben Shahn, egentligen Benjamin Shahn, född 12 september 1898 i Kaunas i Litauen, död 14 mars 1969 i New York, New York, var en amerikansk målare inom bland andra expressionismen och socialrealismen.

Biografi 

Ben Shahns föräldrar utvandrade 1906 till USA, där han växte upp i Brooklyn i New York och gick i lära för att bli litograf. Han studerade från 1919 på New York University och på  City College of New York i New York. År 1922 bytte han till studier vid National Academy of Design. Efter studierna i New York företog han resor i Europa och Afrika 1927-29. 

Han arbetade tillsammans med Diego Rivera på muralutsmyckningen av Rockefeller Center i New York 1933 och blev en av de ledande konstnärerna inom realistiskt måleri i Amerika på 1930-talet. Hans stramt tecknade, lätt karikerade realism innehåller ofta ett satiriskt element som påminner om den tyska expressionismen hos Otto Dix och George Grosz.

Verk av Ben Shahn visades på documenta 2 1959, documenta III 1964 samt, efter hans död, också på documenta 6 1977 i Kassel.

Källor

Noter

Externa länkar

Amerikanska målare
Födda 1898
Avlidna 1969
Män
Personer från Kaunas
Alumner från New York University
Alumner från City College of New York
Leonidas I av Sparta

Leonidas I (dorisk grekiska Λεωνίδᾱς, Leōnídās, jonisk och attisk grekiska Λεωνίδης, Leōnídēs, "Lejonets son"), död i augusti 480 f.Kr. vid Thermopyle i Grekland, var en spartansk kung av den agiadiska ätten. Han var son till kung Anaxandridas II och efterträdde omkring 490 f.Kr. sin bror Kleomenes I på tronen.

Leonidas förde befälet över den allierade grekiska försvarsstyrkan mot den persiske storkonungen Xerxes I här vid ett trångt bergspass under slaget vid Thermopyle som utkämpades i augusti 480 f.Kr. Leonidas och hans 300 spartaner nedgjordes till sista man, men deras modiga självuppoffring gav den grekiska armén möjlighet att undkomma perserna. Leonidas och hans stridskamraters hjältebragd firades av grekerna både i sång och med minnesmärken. En minnesplatta har satts upp på platsen för striderna för att hedra deras hjältemod.

Filmatisering 
Händelsen filmatiserades 1962 under titeln The 300 Spartans (även känd som The Lion of Sparta) och 2007 under titeln 300, regisserad av Zack Snyder.

Källor

Noter

Externa länkar 

Avlidna 480 f.Kr.
Spartas kungar
Män
Födda okänt år
Kungligheter som stupat i strid
Familjen Flinta i Viva Rock Vegas

Familjen Flinta i Viva Rock Vegas är en amerikansk komedifilm från 2000 regisserad av Brian Levant. Den hade svensk premiär den 22 september 2000.

Handlingen utspelar sig innan den föregående filmen, Familjen Flinta (1994). Titelmelodin sjungs av Ann-Margret.

Handling 
Filmen handlar om hur Fred Flinta och Wilma Slaggkrona först träffar varandra och blir kära. Wilma som kom från en överklassfamilj har en högre rang än Fred som kommer från arbetarklassen. Wilmas mamma Pearl Slaggkrona accepterar inte Fred utan vill att Wilma ska gifta sig med en acceptabel man från överklassen. Även Barney Granit och Betty Gråsten träffas samtidigt som Fred och Wilma och även de blir kära. Betty och Wilma möter varandra i början av filmen och jobbar tillsammans på ett matställe och blir goda vänner. Även Fred och Barney jobbade tillsammans på ett stenbrott som dinosauriekörare och var även de goda vänner.

I rollerna (i urval) 
 Mark Addy - Fred Flinta 
 Stephen Baldwin - Barney Granit 
 Kristen Johnston - Wilma Slaggkrona
 Jane Krakowski - Betty Gråsten
 Joan Collins - Pearl Slaggkrona, Wilmas mamma
 Harvey Korman - Överste Slaggkrona
 Thomas Gibson - Flis
 Alan Cumming - Gazoo
 Alex Meneses - Roxie
 John Taylor - Mick Richrock
 Tony Longo - Store Blocko
 Danny Woodburn - Lille Blocko

Svenska röster 
 Johan Wahlström-Fred Flinta
 Steve Kratz-Fred Flinta (sång)
 Johan Hedenberg-Barney Granit
 Annica Smedius-Wilma
 Pernilla Wahlgren-Betty
 Irene Lindh-Mrs Slaghoople
 Andreas Nilsson-Flis
 Mattias Knave-Gazoo
 Joakim Jennefors-Mick
 Hans Wahlgren-Överste Slagghorn
 Vicki Benckert-Blivande brud
 Steve Kratz-Store Blocko
 Hasse Jonsson-Lille Blocko
 Hans Wahlgren-Examinator 1
 Steve Kratz-Examinator 2
 Dick Eriksson-Examinator 3
 Peter Sjöqvist-Juice-Maskin
 Hans Wahlgren-Präst
 Dick Eriksson-Rymdvarelse 1
 Steve Kratz-Rymdvarelse 2
 Johan Hedenberg-Rymdvarelse 3
 Hans Wahlgren-Dammsugare
 Claudia Galli-Tennistjej
 Andreas Nilsson-Fängelsevakt
 Annica Smedius-Kitty
 Annica Smedius-Bläckfisk
 Claudia Galli-Roxie
 Hans Wahlgren-Skylt
 Peter Sjöqvist-Joe Stenhuvud
 Vicki Benckert-Spelgalen kvinna
 Andreas Nilsson-Dekant Agat
 Hasse Jonsson-Croupier
 Hasse Jonsson-Bläckfisk-croupier
 Steve Kratz-Betjänt
 Lasse Svensson-Brontosaurus
 Lasse Svensson-Man 1
 Lasse Svensson-Man 2
 Dick Eriksson-Man 3
 Hasse Jonsson-Man 4
 Lasse Svensson-Man 5
 Peter Sjöqvist-Man 6
 Mattias Knave-Galt
 Mattias Knave-Koreograf
 Vicki Benckert-Blondin
 Claudia Galli-Genevieve
 Steve Kratz-Melvin
 Claudia Galli-Publikkvinna
 Steve Kratz-Publikman
 Lasse Svensson-Grottman
 Hasse Jonsson-Gammal man
 Annica Smedius-Spågumma
 Dick Eriksson-Bowlingman
 Johan Hedenberg-Konferencier
 Steve Kratz-Kieth Klippard
 Andra Röster:Claudia GalliVicki BenckertPeter SjöqvistHasse JonssonLasse SvenssonDick ErikssonMattias Knave

Se även 
 Hanna Barbera

Externa länkar

Amerikanska filmer 2000
Amerikanska komedifilmer
Prequelfilmer
Filmer baserade på TV-serier
Filmer från Amblin Entertainment
Filmer från Universal Studios
Förhistorisk tid i populärkultur
Durgapur

Durgapur (bengali দুর্গাপুর) är en stad i Indien och är belägen i distriktet Barddhaman i delstaten Västbengalen. Staden, Durgapur Municipal Corporation, är delstatens tredje största och hade 566 517 invånare vid folkräkningen 2011, med förorter 580 990 invånare.

Källor

Orter i Västbengalen
Asansol

Asansol (bengali আসানসোল) är en stad i den indisk delstaten Västbengalen. Den är belägen i distriktet Barddhaman.

Invånarantal, stad och storstadsområde 
Asansol är den fjärde största staden och det näst största storstadsområdet i delstaten. Staden, Asansol Municipal Corporation, hade 563 917 invånare vid folkräkningen 2011. Storstadsområdet, Asansol Urban Agglomeration, inkluderar sexton andra orter och hade totalt 1 243 414 invånare 2011, vilket beräknas ha ökat till 1 313 452 invånare 2015. De största förorterna är Jamuria, Kulti och Raniganj.

Källor 

Orter i Västbengalen
Bhatpara

Bhatpara (bengali: ভাটপাড়া) är en stad längs Huglifloden i distriktet North 24 Parganas i den indiska delstaten Västbengalen. Staden, Bhatpara Municipality, ingår i Calcuttas storstadsområde och hade 383 762 invånare vid folkräkningen 2011. Bhatpara blev en egen stad 1899 från att dittills varit en del av Naihati.

Referenser 

Orter i Västbengalen
South Dum Dum

South Dum Dum (alternativt South Dumdum) är en stad i Indien och ligger strax nordost om Calcutta. Den är belägen i distriktet North 24 Parganas i delstaten Västbengalen. Staden, South Dum Dum Municipality, ingår i Calcuttas storstadsområde och hade 403 316 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Västbengalen
Maheshtala

Maheshtala (bengali মহেশতলা) är en stad i Indien och är belägen i distriktet South 24 Parganas i delstaten Västbengalen. Staden, Maheshtala Municipality, ingår i Calcuttas storstadsområde och hade 448 317 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Västbengalen
Panihati

Panihati är en stad längs Huglifloden i Indien och är belägen i distriktet North 24 Parganas i delstaten Västbengalen. Staden, Panihati Municipality, ingår i Calcuttas storstadsområde och hade 377 347 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Externa länkar

Orter i Västbengalen
Rajpur Sonarpur

Rajpur Sonarpur är en stad i Indien. Den är belägen i distriktet South 24 Parganas i delstaten Västbengalen. Staden, Rajpur Sonarpur Municipality, ingår i Calcuttas storstadsområde och hade 424 368 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Västbengalen
Kamarhati

Kamarhati är en stad längs Huglifloden i Indien och är belägen i distriktet North 24 Parganas i delstaten Västbengalen. Staden, Kamarhati Municipality, ingår i Calcuttas storstadsområde och hade 330 211 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Västbengalen
Kulti

För tennisspelaren med detta efternamn, se Niklas Kulti

Kulti är en stad i den indiska delstaten Västbengalen och är belägen i distriktet Barddhaman. Staden, Kulti Municipality, ingår i Asansols storstadsområde och hade 313 809 invånare vid folkräkningen 2011.

Källor

Orter i Västbengalen
Rajarhat Gopalpur

Rajarhat Gopalpur är en stad strax öster om Calcutta i Indien. Den är belägen i distriktet Uttar 24 Parganas i delstaten Västbengalen. Staden, Rajarhat Gopalpur Municipality, ingår i Calcuttas storstadsområde och hade 402 844 invånare vid folkräkningen 2011. Rajarhat Gopalpur bildades 1994.

Aliah University ligger i Rajarhat Gopalpur.

Källor

Externa länkar
 

Orter i Västbengalen
Planerade städer