kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ninja Burger

Ninja Burger är ett amerikanskt kortspel, humoristiskt rollspel m.m. från 2003 tillverkat av Steve Jackson Games.

Spelkoncept
All deltagare antar rollen som en ninja och nästan som i ett traditionellt rollspel har varje karaktär olika färdighetsvärden som gör dem unika. Tillsammans utgör man personalen på en hamburgerrestaurang och i varje runda får alla varsitt leveransuppdrag med en eller flera svårigheter. Varje svårighet är kopplad till en färdighet (till exempel klättra, slåss, kundservice) och för att övervinna ett hinder ska man med de tre sexsidiga tärningar slå under ens färdighetsvärde. Andra spelare får lägga sig i uppdraget genom att lägga på fler hinder eller sponsra med utrustning som kan hjälpa. Klarar man sitt uppdrag får man heder och ibland bonus i form av till exempel pengar eller föremål. Om man misslyckas med sitt uppdrag förlorar man heder. Förutom heder har man pengar som delas ut varje runda i lön och för dess kan man köpa hjälpmedel som permanent eller tillfälligt ökar chansen att klara olika färdighetsslag. Målet med spelet är att bli manager vilket man kan bli på tre olika sätt:
Gruppens totala heder är så låg att den nuvarande managern måste gå och be sina förfäder om ursäkt.
Gruppens totala heder är så hög att managern blir befordrad.
Ninjan med högst heder är så överlägsen att han erbjuds bli manager för en ny hamburgerrestaurang.

Kortspel
Humoristiska rollspel
Förädlingsvärde

Förädlingsvärde brukar definieras som det värde ett företag tillför genom sin verksamhet. Det brukar även uttryckas som företagens bidrag till bruttonationalprodukten (BNP).
Värdet av ett företags produktion minus värdet av insatsvarorna som har använts. Förädlingsvärdet uttrycker alltså skillnaden i marknadsvärdet mellan en transformationsprocess output, och summan av marknadsvärdena som har utgjort input. Således är det mer eller mindre synonymt med vinstmarginal.

Exempel: Person A köper en mobiltelefon för 1300 kronor, varav 300 kronor går till materialkostnaderna som det krävdes till att göra mobiltelefonen. Då har Företaget B kvar 1000 kronor, vilket är förädlingsvärdet.

Ett sätt att beskriva förädlingsvärde är med hjälp av Ulbo de Sitter's designteori för produktionssynergier. Han delar upp transformationsprocesser i två kategorier, delar och aspekter. Delar kan jämföras med stadier, exempelvis att först förbereda disken, sedan diska den, sedan torka den. Aspekter är likställt med områdesspecialisering, exempelvis att någon sköter den delen av disken som består av glas, en annan sköter den delen som består av tallrikar, en tredje tar hand om bestick. Således är en viktig synvinkel för att förstå förädlingsvärde att förstå dess delimiteringar.

Företagsekonomiskt sett, beräknas förädlingsvärdet som F = Kp + Rea + Avskr : där F är förädlingsvärde, Kp är personalkostnad, Rea är resultat efter avskrivningar, Avskr är avskrivningar. Samtliga poster bör finnas i företagets resultaträkning.

 kan ses som en matematisk identitet. If är försäljningsintäkter, Ki är inköpskostnader.

Referenser 

Ekonomi
Totte Steneby

Totte Steneby, född 24 mars 1983, är en svensk sommelier och tidigare barnskådespelare.

Steneby studerade vid teaterlinjen på Sankt Eriks gymnasium i Stockholm. Han har medverkat i flera filmer och även gjort reklamfilm. År 2010 vann han Nordiska mästerskapen i sommelierie. Han är son till skådespelaren Lennart R. Svensson och Anna Steneby.

Filmografi

Källor

Sommelierer
Svenska barnskådespelare
Födda 1983
Män
Levande personer
VIVA

VIVA var en tysk musik-TV-kanal med huvudkontor i Berlin.

VIVA utstrålade huvudsakligen shower, dokusåpor och musikvideor för den yngre TV-publiken. VIVA grundades i Köln 1993 som en konkurrent till MTV. Idag ingår båda kanalerna i den amerikanska mediakoncernen Viacom. VIVA utstrålade egna program i Österrike (VIVA Austria), Schweiz (VIVA Schweiz), Polen (VIVA Polska) och Ungern (VIVA Magyarország). Kanalen kunde ses I Sverige via parabol då den sänder okrypterat.

De tyska, österrikiska och schweiziska versionerna upphörde med sändningen den 31 december 2018 och var de sista som följde de andra versionerna. Återstående sändningstid togs över av Comedy Central-kanalen i Tyskland, Österrike och Schweiz.

Logotyphistorik

Externa länkar 
 VIVA

 

Tyska företag
TV-kanaler i Tyskland
TV-kanaler och TV-stationer startade 1993
Tyskspråkiga TV-kanaler
Tysklands utrikesministerium

Tysklands utrikesministerium (tyska: Auswärtiges Amt, AA) ansvarar för Tysklands utrikespolitik och den tyska EU-politiken och leds av den tyska utrikesministern.  Ministeriets högkvarter ligger i stadsdelen Mitte i Berlin.

Historik

Utrikesministeriet grundades 1870 som det Nordtyska förbundets utrikesförvaltning under ledning av en statssekreterare. Bakgrunden till namnet Auswärtiges Amt var att rikskanslern Otto von Bismarck inte ville lämna över utrikespolitiken till ett självständigt ministerium. Namnet Auswärtiges Amt finns kvar trots att det idag är ett ministerium som alla andra.

År 1871 blev Auswärtiges Amt Tyska rikets utrikesministerium men fortsatte att vara en angelägenhet för Bismarck som fortsatte som man startat i det Nordtyska förbundet. Wilhelmstrasse 76 var utrikesministeriets adress i Berlin. Trots att Tyskland var enat behöll de olika tyska staterna en stor självständighet och förde en egen utrikespolitik. Bismarck skulle forma Auswärtiges Amt till Tysklands mest ansedda ministerium och till centrum för utrikespolitiken.

Auswärtiges Amt kom sedermera att genom Kolonialamt att få ansvar för de kolonier som Tyskland hade fram till 1918.

I Weimarrepubliken fick utrikesministeriet status som ett ministerium och det leddes av en minister. 1919 skapades det ”nya” utrikesministeriet utifrån det som funnits i kejsarriket.  Man valde att behålla beteckningen Amt. Särskilt Gustav Stresemann kom att prägla Auswärtiges Amt och föra vidare den tradition som skapats av Bismarck.

Efter andra världskriget och Tysklands delning blev Auswärtiges Amt namnet på Västtysklands utrikesministerium från 1949. Dess verksamhet förlades till Bonn. I Östtyskland benämndes motsvarigheten Ministerium für Auswärtige Angelegenheiten (Ministeriet för utrikes angelägenheter).

Under efterkrigstiden fanns det i Västtyskland en föreställning om att medarbetarna på Auswärtiges Amt under nazitiden hade varit motståndare till nazistregimen och endast av pliktkänsla utfört sitt arbete, som förmodades ha varit opolitiskt. En internationell historikerkommission publicerade dock 2010 en rapport som visade att de tyska diplomaterna aktivt hade stött naziregimen och varit direkt involverade i Förintelsen.

I samband med Tysklands enande flyttade utrikesministeriet från Bonn till den nya huvudstaden Berlin 1999.

Auswärtiges Amt idag

Auswärtiges Amt har sitt huvudsäte i Berlins historiska centrum på Werderscher Markt i närheten av DDR:s tidigare utrikesministerium. Auswärtiges Amt har även fortfarande kvar verksamhet i den tidigare västtyska huvudstaden Bonn, där man har sitt andra säte.

Organisation
Förutom ministeriet i Berlin finns ambassader och konsulat runt om i hela världen. Även Tysklandscentra och honorärkonsulat finns i flera länder. 

I Sverige finns tyska ambassaden i Stockholm. Under åren 1973-1990 fanns även en östtysk ambassad i Stockholm.

Utrikesministrar 

Se Tysklands utrikesministrar

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Auswärtiges Amt - Tysklands utrikesministerium

Politik i Tyskland
utrikes
Berlin-Mitte
Biff Henderson

James Jackson "Biff" Henderson, Jr., född 3 oktober 1946 i Durham i North Carolina, är en amerikansk komiker och TV-medarbetare. Henderson är mest känd som studiomannen i The Late Show with David Letterman, där han ibland också gjorde utomhusreportage för showens räkning.

Henderson är också veteran från Vietnamkriget.

Externa länkar

Män
Födda 1946
Levande personer
Amerikanska komiker
Amerikanska TV-personligheter
Personer från Durham, North Carolina
Udo Jürgens

Udo Jürgens, född 30 september 1934 i Klagenfurt, död 21 december 2014 i Münsterlingen i Thurgau, var en österrikisk artist, sångare, pianist och kompositör. Jürgens innehade sedan 2007 även schweiziskt medborgarskap. Udo Jürgens har under flera decennier varit en stor artist i Tyskland och den tyskspråkiga världen. Han har inte minst blivit känd för sina ballader och pianospel. 1966 vann han Eurovision Song Contest för Österrike med låten Merci, Chérie. Han skrev Västtysklands VM-låtar två gånger: Buenos Dias Argentina till fotbolls-VM 1978 och Wir sind schon auf dem Brenner till fotbolls-VM 1990.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Udo Jürgens – Leben in Musik

Österrikiska pianister
Österrikiska schlagersångare
Artister som vunnit i Eurovision Song Contest
Artister som representerat Österrike i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1964
Deltagare i Eurovision Song Contest 1965
Deltagare i Eurovision Song Contest 1966
Österrikiska musiker under 1900-talet
Personer från Klagenfurt
Födda 1934
Avlidna 2014
Män
Officerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Stenstan

Stenstan (ursprungligen Stenstaden) är en benämning på  Sundsvalls centrala delar.

Måndagen den 25 juni 1888, dagen efter midsommarhelgen, brann stora delar av Sundsvall ner (Sundsvallsbranden) och efter den stora branden fördes långa diskussioner om hur stadsnätet skulle byggas upp igen. De styrande enades så småningom att i stället för att strukturera om stadsplanen i ett nät av breda (brand-)gator i stort sett behålla tidigare upprättad stadsplan, men med det förbehållet att samtliga byggnader skulle uppföras i sten och att man mitt genom staden upprättade en bred esplanad, tillika brandgata.  Sundsvallsbranden var den största branden i Sveriges historia och den kostade försäkringsbolagen stora belopp.

Beslutet togs att endast stenhus fick byggas i stadens centrum, därför kallas Sundsvalls stadskärna för Stenstaden. Det då nybyggda Allmänna Läroverket, idag Hedbergska Skolan, klarade sig undan branden och fick tjänstgöra som säte för stadens förvaltning till dess att Stadshuset, som skadades svårt vid branden, var återuppbyggt. Stenstaden byggdes inom ett område avgränsat av järnvägen, Skolhusallén, Selångersån och Strandgatan.

Att bygga stadens byggnader i sten gjorde att många som hade förlorat sina hem i branden inte hade råd att bygga upp husen igen. Om de byggde i trä blev de bestraffade med dryga böter. Detta gjorde, trots nödhjälp från hela Europa, att endast stadens träpatroner hade råd att investera i stenbyggnaderna.

En av de som anlitades var affärsmannen Isaak Hirsch från Stockholm. Hirsch köpte själv aldrig någon fastighet i Sundsvall men han lät uppföra en av de ståtligaste byggnaderna, Hirschska huset, som står längs Stora torgets västra sida. Högst upp i ett av tornen på taket placerades en eldsprutande drake i mässing som symboliskt brandskydd, vilken 100 år senare blev Sundsvalls kommunsymbol. Hirsch var väldigt stolt över den vackra byggnaden, och den fick senare vara modell för de hus som uppfördes på Strandvägen i Stockholm.

Längs den södra flygeln av Stora torget fanns redan Stadshuset, som var byggt av sten och vars grundstruktur överlevt den stora branden. Längs med torgets norra sida byggdes Granska och Holmströmska huset samt i hörnet mot öster det Rahmska huset och efter den östra sidan anlades den 44 meter breda Esplanaden.

Inne i Stenstan byggdes tre parker, Hedbergska parken, Vängåvan och Stadshusparken.

Källor

Se även 
 Byggnadsminnen i Sundsvall
 Offentlig konst i Stenstan
 Stenstaden (arkitektur), stadsområde med tegel- och stenhus anlagda i kvarter

Externa länkar 
 Stenstan Visitor Center
 Filmen om Sundsvallsbranden 1888

Stadsdelar i Sundsvall
Centrum, Sundsvall
Stenstan
Sundsvalls historia
French Connection

French Connection (ofta förkortat till FCUK) är ett företag inom modebranschen. Företaget härstammar från Storbritannien, men deras produkter säljs idag över hela världen. French Connection grundades 1972, och säljer idag såväl herr-, dam- som barnkonfektion, samt accessoarer och kosmetika.

Externa länkar

Brittiska klädmärken
Brittiska företag
Konfektionsföretag
Företag bildade 1972
Anna Wallander

Anna Wallander, född 11 oktober 1965, är en svensk skådespelare.

Wallander har varit engagerad vid bland annat Teater Galeasen, Dramaten, Riksteatern och Teater Giljotin. 

Utöver teatern har Wallander dessutom medverkat i ett antal filmproduktioner. Hon debuterade 1996 i kortfilmen Den röda fläcken. Bland övriga roller märks Vivianne i Hela härligheten (1998), för vilken hon nominerades till en Guldbagge i kategorin Bästa skådespelerska. Hon har även medverkat i filmer som Mamma pappa barn (2003), Patrik 1,5 (2008) och Wallander – Försvunnen (2013).

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar  
 

Svenska skådespelare
Födda 1965
Kvinnor
Levande personer
Guldbaggenominerade
Bernd Stange

Bernd Walter Stange, född 14 mars 1948 i Gnaschwitz, Tyskland, är en tysk (tidigare östtysk) fotbollstränare och före detta fotbollsspelare. Han har varit förbundskapten för bl.a. Östtyskland, Irak och Singapore.

Externa länkar
 "From bullets in Baghdad to Belarus", BBC profil på Bernd Stange, 14 oktober 2008

Födda 1948
Tyska fotbollstränare
Östtyska fotbollstränare
Östtyska fotbollsspelare
Tränare i Apollon Limassol
Tränare i FC Carl Zeiss Jena
Tränare i 1. FC Lokomotive Leipzig
Tränare i FK Dnipro Dnipropetrovsk
Män
Levande personer
Personer från Sachsen
Sepp Piontek

Josef Emanuel Hubertus "Sepp" Piontek, född 5 mars 1940 i Breslau, är en tysk (tidigare västtysk) före detta professionell fotbollsspelare och tränare.

Piontek var förbundskapten för Danmark när de nådde sina första stora framgångar i modern tid under 1980-talet. Danmark nådde semifinal i EM 1984 och deltog i VM för första gången 1986 i Mexiko där de slog bl.a. Uruguay med 6-1 och Västtyskland med 2-0. I andra omgången förlorade man med 1-5 mot Spanien. 

Piontek firade som spelare framgångar i SV Werder Bremen där han blev tysk mästare 1965. Han spelade 6 A-landskamper för Västtysklands landslag.

Meriter

Som spelare
 Werder Bremen
 Bundesliga (1): 1964/65
 2:a i Bundesliga (1): 1967/68
 DFB-Pokal (Tyska cupen) (1): 1960/61

Som tränare

Semifinal EM I Frankrike 1984
VM i Mexiko 1986 (andra omgången)
EM i Västtyskland 1988 (gruppspel)

Externa länkar

Referenser

Webbkällor
Spelarbiografi om Sepp Piontek

Noter

Män
Födda 1940
Personer från Breslau
Levande personer
Tyska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i SV Werder Bremen
Tyska fotbollstränare
Tränare i AaB Fodbold
Tränare i Silkeborg IF
Tränare i Bursaspor
Tränare i Fortuna Düsseldorf
Tränare i SV Werder Bremen
Förbundskaptener i EM i fotboll 1984
Förbundskaptener i VM i fotboll 1986
Förbundskaptener i EM i fotboll 1988
Förbundskaptener för Danmarks herrlandslag i fotboll
Jacques Santini

Jacques Santini, född 25 april 1952 i Delle, är en fransk före detta fotbollsspelare och tränare. Han var förbundskapten för Frankrikes herrlandslag i fotboll 2002-2004.

Externa länkar 
Jacques Santinis tränarstatistik på Soccerbase
Jacques Santini på Soccernet
Profil på FFF.fr

Franska fotbollsspelare
Franska fotbollstränare
Spelare i AS Saint-Étienne
Fotbollsspelare i Montpellier HSC (herrar)
Tränare i Toulouse FC
Tränare i Lille OSC
Tränare i AS Saint-Étienne
Tränare i FC Sochaux-Montbéliard
Tränare i Olympique Lyonnais
Tränare i Tottenham Hotspur FC
Födda 1952
Levande personer
Män
Monica Stenbeck

Märet Anna Monica Eriksson Stenbeck, född 29 november 1940 i Sofia församling, Stockholm, är en svensk skådespelare och teaterregissör.

Biografi
Hon är utbildad vid Dramatens elevskola.

Stenbeck har varit engagerad vid Riksteatern, Länsteatern i Örebro,  Helsingborgs stadsteater, Malmö Stadsteater, Malmö Dramatiska Teater, Uppsala stadsteater, Teater Tribunalen, Teater Galeasen, Dramaten, Stockholms Stadsteater, Teater Giljotin, TV-teatern och radioteatern.

Hon belönades med Svenska teaterkritikers förenings stora pris 2004 för Elfriede Jelineks Princessdramer som spelades på Teater Galeasen. Hon spelade även i Teater Galeasens omtalade uppsättning av pjäsen Vår klass säsongen 2013/14.

Privatliv
Hon gifte sig med regissören Dominique Birmann de Relles 1962 och med skådespelaren Pär Ericson 1970.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Radioteater

Källor

Externa länkar

 

 Monica Stenbeck på Malmö stadsteater 
  

Kvinnor
Födda 1940
Svenska skådespelare
Svenska regissörer
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Alumner från Dramatens elevskola
Medverkansobjekt

Medverkansobjekt är något till vilket man kan medverka till. Utgångspunkten är att minst två personer på något sätt samverkat vid tillkomsten av ett medverkansobjekt. Det måste konstateras att den person som är under bedömning antingen utfört eller främjat den gärning som utgör medverkansobjektet. Det måste också konstateras att hans gärning inte är rättsenlig.

Om medverkansobjektet är till exempel grov stöld kan en främjare beroende på omständigheten dömas för medverkan till grov stöld, stöld, ringa stöld, tillgrepp av fortskaffningsmedel, åverkan eller egenmäktigt förfarande.

Straffrätt
Medgärningsmannaskap

Medgärningsmannaskap är en term som används när till exempel flera personer i samförstånd har begått ett brott men ingen av dessa självständigt uppfyller brottsrekvisitet för gärningsman.

Lagstiftningen kring medgärningsmannaskap i Sverige utgörs av en kombination av Brottsbalkens bestämmelser och rättspraxis. Medgärningsmannaskapet uttrycks i domar vanligen som att brottet begåtts "tillsammans och i samförstånd" eller "gemensamt och i samråd". Endast vissa brott kan begås som medgärningsman, inklusive mord (se ex Malexandermorden). Jämförelsevis kan exempelvis våldtäkt utföras av den som utför penetrationen av offret; möjliga medhjälpare döms i så fall för medhjälp till våldtäkt.

Se även
Kollektiv bestraffning
Medverkan till brott

Källor

Brottsmedverkan
Den siste actionhjälten

Den siste actionhjälten () är en amerikansk action-komedi-fantasy film som hade biopremiär i USA den 18 juni 1993, regisserad av John McTiernan med Arnold Schwarzenegger i huvudrollen. Filmen är en satir av actiongenren och dess klichéer, som innehåller parodier av andra actionfilmer.

Handling 
Danny Madigan (Austin O'Brien) är en tonåring som älskar att gå på bio. En kväll får han en gyllene biljett av biomaskinisten Nick (Robert Prosky), som enligt honom ska ha kommit från Harry Houdini. När Danny ser på film den kvällen är det bara han i salongen och biljetten drar på något sätt in honom i filmen, bredvid huvudrollsinnehavaren, Jack Slater (Arnold Schwarzenegger). Men en av filmskurkarna, Benedict (Charles Dance), får tag i biljetten och kan på så sätt komma över till den verkliga världen.

Om filmen 
Ett par andra filmer dyker upp i denna film. I filmen kommer de till en videobutik och där finns en affisch för filmen Terminator men här är det Sylvester Stallone som har huvudrollen istället. Ett annat inslag är att Döden från Det sjunde inseglet också "gästspelar" här. På en affisch ser man Max von Sydow i bakgrunden.

Rollista 
 Arnold Schwarzenegger – Jack Slater / sig själv
 Austin O'Brien – Danny Madigan
 Charles Dance – Benedict
 Robert Prosky – Nick
 Tom Noonan – The Ripper / sig själv
 Frank McRae – poliskommissarie Dekker
 Anthony Quinn – Tony Vivaldi
 Bridgette Wilson – Whitney Slater / Meredith Caprice
 F. Murray Abraham – John Practice
 Mercedes Ruehl – Irene Madigan
 Art Carney – Frank Slater
 Professor Toru Tanaka – tuff asiatisk man (parodi av Oddjob)

Cameos 
 Tina Turner som borgmästare.
 Sharon Stone som Catherine Tramell från Basic Instinct. Hon spelade även Schwarzeneggers hustru i Total Recall.
 Robert Patrick som T-1000 från Terminator 2 - Domedagen.
 Sylvester Stallone som Terminator på en filmaffisch.
 Joan Plowright som Dannys lärare.
 Ian McKellen som Döden, som kliver ut ur Ingmar Bergmans Det sjunde inseglet.
 Danny DeVito (okrediterad) som röst av den tecknade katten Whiskers.
 Följande personer spelade sig själva: Maria Shriver (Schwarzeneggers dåvarande hustru), Little Richard, James Belushi, Damon Wayans, Chevy Chase, Timothy Dalton, Jean-Claude Van Damme, och MC Hammer.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 1993
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska fantasyfilmer
Amerikanska actionkomedifilmer
Amerikanska parodifilmer
Los Angeles på film
New York på film
Filmer i regi av John McTiernan
Filmer från Columbia Pictures
Filmer som utspelar sig i en biograf
Anki Lidén

Anna Catarina Lidén, känd som Anki Lidén, född 5 april 1947 i Mölltorps församling i dåvarande Skaraborgs län,  är en svensk skådespelerska.

Biografi
Lidén gick på Statens scenskola i Malmö  1968–1971. Hon har varit engagerad vid TV-teatern, Radioteatern och Uppsala Stadsteater. Hon spelade i Helgonlegender på Dramaten 2007. 

Hon vann en Guldbagge för bästa kvinnliga biroll för sin roll i I taket lyser stjärnorna 2010.

Tillsammans med Tommy Körberg har hon sonen Anton Körberg. Hon är sedan 1988 gift med Klas Bergling (född 1945),  och fick med honom sonen Tim Bergling, känd som musikproducenten Avicii.

År 2019 grundade Anki Lidén tillsammans med sin man stiftelsen Tim Bergling Foundation

Filmografi 

1976 – De lyckligt lottade (TV-serie)
1976 – Polare
1979 – Jag är med barn
1980 – Mannen som blev miljonär
1980 – Lämna mig inte ensam

1982 – En flicka på halsen

1984 – Rosen
1985 – Mitt liv som hund

1988 – Ingen kan älska som vi

1989–1992  – Storstad (TV-serie, huvudroll)
1993 – Snoken (TV-serie, gästroll)
1994 – Tre kronor (TV-serie, gästroll)
1994 – Den vite riddaren

1996 – Vänner och fiender (TV-serie, huvudroll)

2002 – Den 5:e kvinnan

2002 – Beck – Sista vittnet

2004 – Ett pinnhål ner
2005 – Wallander – Innan frosten

2008 – Kungamordet (TV-serie, biroll)
2008 – Andra Avenyn (TV-serie, gästroll)

2008 – Sthlm (TV-serie, gästroll)

2009 – I taket lyser stjärnorna (Guldbagge för bästa kvinnliga biroll)

2012 – Fjällbackamorden – I betraktarens öga (TV-film)

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Födda 1947
Kvinnor
Svenska skådespelare
Levande personer
Guldbaggen för bästa kvinnliga biroll
Alumner från Teaterhögskolan i Malmö
Personer från Mölltorps socken
David Crane

David Crane, född 10 augusti 1957 i Philadelphia, Pennsylvania, är en amerikansk producent och manusförfattare till bland annat TV-serierna Vänner.

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Män
Födda 1957
Levande personer
Bjarne Andersen

Bjarne Osvald Andersen, född 15 januari 1909 i Stavanger, död 13 augusti 1982 i Oslo, var en norsk skådespelare, manusförfattare, regissör och teaterchef.

Karriär 
Andersen var knuten till Det Norske Teatret 1944–1951, 1952–1958, 1960–1961 och 1963–1979. Han var chef för Rogaland Teater 1958–1960, och för Den Nationale Scene 1961–1963. Bland hans betydande roller kan nämnas: En passagerare i Ugo Bettis Dronning og rebell (La regina e gli insorti), Stomil i Sławomir Mrożeks Tango, biskopen i Henrik Ibsens Kongsemnerne och kaptenen i August Strindbergs Dödsdansen. Han var framgångsrik i Anton Tjechovs skådespel, och var även en banbrytande tolkare av Samuel Becketts dramatik, bland annat som Hamm i Slutspel (Kritikerprisen 1971). Han var en begåvad karaktärsskådespelare som kunde framställa livets förlorare och outsiders, men hörde också till de ledande humoristerna i norsk teater och bemästrade alla komedins discipliner. Han hade också flera regissörsuppdrag.

Andersen hade också biroller i norsk film. Bland hans mest kända filmroller var som Stråmannen i Arne Skouens Nødlanding (1952) och som Petter Åslund i Oddvar Bull Tuhus Streik! (1975). Andersen regisserade också två filmer: Roser til Monica (1956, även manus) och Smuglere i smoking (1957), Norges första långfilm i färg. Han skrev även manuset till Heksenetter (1954). I hörspelssammanhang var han känd som taxichauffören Richardson i Radioteatrets serie God aften, mitt navn er Cox.

Han ledde Norsk Skuespillerforbund mellan 1967 och 1969.

Filmografi

Roller (urval)

Regi

Källor

Externa länkar 

Norska manusförfattare
Norska teaterchefer
Norska filmregissörer
Norska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stavanger
Födda 1909
Avlidna 1982
Män
Teaterchefer under 1900-talet