kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marcus Nilson

Marcus Nilson, född 1 mars 1978 i Bålsta, är en svensk professionell ishockeyspelare som för närvarande har ett 2-årskontrakt med HV71. Hans moderklubb är Bålsta HC. Hans bror Patrik Nilson är även han ishockeyspelare.

Karriär
Nilson började sin elitkarriär i Djurgårdens IF Hockey där han även spelat som junior. Inför säsongen 1998–99 flyttade han till USA och gjorde sin NHL-debut i Florida Panthers. Totalt spelade han 17 NHL-matcher under sina två första säsonger i ligan. Mesta tiden spelade han dock för olika farmarlag i AHL. 

Säsongen 2000–01 etablerade sig Nilson i NHL med en produktion på drygt 30 poäng per säsong. Efter ytterligare två säsonger i Florida Panthers ingick han i slutet på säsongen 2003–04 i ett byte mellan Florida Panthers och Calgary Flames. Florida fick ett andrarundsval i NHL-draften och Calgary fick Marcus Nilson. I slutspelet samma säsong gick Calgary till Stanley Cup-final. Nilson hade en viktig roll i lagets defensiva kedja och fick beröm för sitt uppoffrande spel. Laget förlorade dock den jämna finalserien mot Tampa Bay Lightning. 

Säsongen 2004–05 var det lockout i NHL och ligan ställdes in. Nilson åkte tillbaka till Europa för att spela i Djurgårdens IF. På 48 matcher gjorde Nilson 39 poäng (17 mål, 22 assist). Djurgården nådde semifinal i slutspelet.

Därpå följande säsong var Nilson tillbaka i Calgary Flames i NHL men fick med tiden allt mindre speltid - tills han 2008 valde att flytta till KHL och spela för Lokomotiv Yaroslavl. Inför hösten 2009 skrev Nilson på ett ettårskontrakt med Djurgården där han under säsongen kom att vinna klubbens interna poängliga med totalt 51 poäng (24 mål, 27 assist) och dessutom förde klubben till SM-final.

10 september 2010 blev det officiellt att Nilson spelar med New Jersey Devils på ett så kallat try-out-kontrakt för att försöka ta en ordinarie plats i truppen vilket han misslyckades med och han skrev istället ett 4-årskontrakt med Djurgårdens IF.

Efter att Djurgårdens IF åkt ur Elitserien säsongen 2011–12 hade Djurgården inte råd att ha kvar Nilson för den tidigare lönen. Förhandlingar gjordes men båda parter kunde inte enas om en slutgiltig siffra. Därför följde Nilson inte med laget ner till HockeyAllsvenskan utan gick istället till HV71 där han skrev på för två säsonger.

12 januari 2015 återvände Marcus Nilson något oväntat till Djurgården efter att ha fått begränsat med speltid i HV71.

Och han kom tillbaka till Bålsta HC och nu är han tränare för Bålstas team 07 lag den 23 augusti 2016.

Referenser

Födda 1978
Levande personer
Män
Personer från Håbo kommun
Spelare i Calgary Flames
Spelare i Djurgården Hockey
Spelare i Florida Panthers
Ishockeyspelare i HV71
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Beast of New Haven
Spelare valda i NHL Entry Draft 1996
Spelare valda av Florida Panthers i NHL Entry Draft
Mylene

Mylene är ett kvinnonamn.

I Sverige finns 27 kvinnor som har namnet Mylene. Av dessa har 19 namnet Mylene som tilltalsnamn/förstanamn (2004).

Saknar namnsdag i Sverige.

Personer med namnet Mylene
 Mylène Farmer

Kvinnonamn
Lövgroda

Lövgroda eller vanlig lövgroda (Hyla arborea) är en art i familjen lövgrodor (Hylidae).

Utbredning 
Den finns i större delen av södra och centrala Europa med nordgräns i höjd med södra Jylland, södra Skåne och sydligaste Litauen. Den saknas i större delen av Ryssland. Östgränsen går från västra Vitryssland, större delen av Ukraina, Turkiet, Georgien och Azerbajdzjan. Den är enda företrädaren för familjen i Nordeuropa. I Sverige finns den endast i södra Skåne, och där endast sällsynt. Den dog ut i östra Skåne på 1940-talet. I Sydskåne har den gått framåt på senare år, och togs 2005 bort från svenska rödlistan. Under den senaste inverteringen år 2000–2004 iakttogs arten på 793 lokaler, och antalet spelande hanar bedömdes till mellan 16 000 och 31 000.

I övriga Norden finns den endast i fem områden i Danmark; på Bornholm, på Fyn, på Als och i Sydostjylland.

Utseende 
Den är gräsgrön på ovansidan, med ett svart, ofta gulkantat streck på sidorna, på undersidan vitaktig. Hannen har brun strupe, som kan blåsas upp till en stor boll. Kroppslängden kan uppgå till 5 cm.

Beteende 
Lövgrodor lever i träd och buskar. Äldre lövgrodor kan ofta klättra högt upp i lövverket, medan de yngre håller sig nära marken. Den hoppar med stor skicklighet från blad till blad och fångar insekter (även larver). Den undviker alltför tät och mörk skog. 

Leken och yngelutvecklingen sker i stillastående vatten som sjöar, dammar och sankmarker, ibland även i mindre vattensamlingar som diken och pölar. Under parningstiden, som i Danmark och Skåne infaller under april till juni, kväker hannarna flitigt, särskilt nattetid. Också senare under sommaren kan man höra dess klingande läte, som kan höras på minst en kilometers håll. 

Lövgrodan blir könsmogen vid omkring 3 års ålder, och kan normalt bli upp till 9 år gammal. I fångenskap har som mest 22 år uppnåtts.

Källor

Bokkällor

Referenser

Externa länkar 

Lövgrodor
Groddjur i palearktiska regionen
Tomas Holmström

Bengt Tomas Holmström, född 23 januari 1973 i Piteå, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare.

Karriär
Holmström spelade 1027 matcher i NHL för laget Detroit Red Wings och vann fyra Stanley Cup. I Sverige spelade han med Piteå HC och Bodens IK i division 1 och med Luleå HF i Elitserien. Hans specialitet var att vara spelaren som står framför mål för att skymma målvakten och försöka slå in returer. Han ansågs vara världens främste i denna position. Eftersom han får utstå hårda attacker från motståndarna i denna position har han konstruerat en rad specialskydd, bland annat en ryggplatta.

Holmström var en mycket uppskattad spelare, tack vare sin vilja att alltid kämpa och slita hårt i varje match - han fick smeknamnen "Demolition Man" eller "Homer" i NHL. Han vann SM-guld säsongen 1995–96 med Luleå HF. Tillsammans med svenska landslaget tog han OS-guld under Olympiska vinterspelen 2006 i Turin i Italien.

Ingen svensk har vunnit fler Stanley Cup-titlar än Holmström, Nicklas Lidström, Anders Kallur och Stefan Persson.

Holmström var uttagen i Tre Kronors trupp till OS i Vancouver 2010 men på grund av en knäskada som han ådrog sig 13 februari 2010 i en match mellan Detroit Red Wings och Ottawa Senators i NHL meddelade förbundskapten Bengt-Åke Gustafsson att Johan Franzén skulle ersätta honom. 

Den 22 januari 2013 meddelade Holmström, vid en officiell presskonferens, att han avslutar sin karriär som hockeyspelare.

Meriter
 SM-guld med Luleå Hockey 1996
 Stanley Cup 1997, 1998, 2002, 2008
 OS-guld 2006
 Piteå Wall of Fame 2006
Svensk Ishockeys Hall of Fame 2019

Klubbar
Detroit Red Wings 1996–97 – 2003–04, 2005–06 – 2013
Luleå HF 1994–95 – 1995–96, 2004–05
Bodens IK 1993–94
Piteå HC 1989–90 – 1992–93

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Källor

Externa länkar
Tomas Holmström - nhl.com
 

Födda 1973
Olympiska guldmedaljörer 2006
Ishockeyspelare i Bodens IK
Spelare i Detroit Red Wings
Ishockeyspelare i Luleå HF
Ishockeyspelare i Piteå HC
Svenska ishockeyspelare
Svenska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Sverige
Män
Levande personer
Svenska mästare i ishockey
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2006
Stanley Cup-mästare 2008
Stanley Cup-mästare 2002
Stanley Cup-mästare 1998
Stanley Cup-mästare 1997
Idrottare från Piteå
Spelare valda i NHL Entry Draft 1994
Svensk ishockeys Hockey Hall of Fame
Spelare valda av Detroit Red Wings i NHL Entry Draft
Afriqiyah Airways

Afriqiyah Airways är ett flygbolag baserat i Tripoli, Libyen. Det trafikerar destinationer mellan Europa och Afrika. Huvudbasen är Tripoli International Airport (TIP).

Koder 

IATA Code: 8U
ICAO Code: AAW

Historia 

Flygbolaget bildades i april 2001 och började flyga 1 december 2001. Flygbolaget började med Boeing 737-400 flygplan, men år 2003 införskaffades flygplan från franska Airbus. Flygbolaget är helägt av den libyska staten.

Olycka 

Under 2010 havererade ett A330 från flygbolaget i Libyen.

Tjänster 

Afriqiyah Airways trafikerade i Augusti 2014 19 destinationer runtom i Libyen och Europa, Afrika samt Asien

Flotta 

Afriqiyah Airways flotta består av följande flygplan (Augusti 2014)

Externa länkar 
Afriqiyah Airways
Afriqiyah Airways (Benelux)
Afriqiyah Airways Flottan
Afriqiyah Airways Passagerarinformation

Libyska flygbolag
Flygbolag bildade 2001
Tripoli
Per-Johan Axelsson

Anders Per-Johan Axelsson, "Pebben", född den 26 februari 1975 i Kungälv, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare. Axelsson spelade i bl.a. Frölunda HC och Boston Bruins. Under NHL-arbetsmarknadskonflikten 2004–05 var han med och tog SM-guld med Frölunda. Under sista säsongen i Boston Bruins var Axelsson assisterande lagkapten. Hans yngre bror Anton Axelsson är också ishockeyspelare.

Axelsson deltog i Olympiska vinterspelen 2002 i Salt Lake City och även i Olympiska vinterspelen 2006 i Turin där han tillsammans med Tre Kronor tog OS-guld. Han gjorde sammanlagt 156 landskamper för Tre kronor varav 43 i VM och 12 o OS.

Meriter
 OS-guld: 2006
 VM-silver: 2003, 2004
 VM-brons: 2001, 2002
 SM-guld: 2005
 Flest assist i slutspelet 2005 (10 assist på 14 matcher)

Klubbar
  Kungälv/Ytterby HK (moderklubb)
  Frölunda HC: 1992/93–1996/97
  Boston Bruins: 1997/98–2003/04
  Frölunda HC: 2004/05
  Boston Bruins: 2005/06–2008/09
  Frölunda HC: 2009/10– (kontrakt t.o.m. säsongen 2012/13)

Referenser

Födda 1975
Levande personer
Män
Olympiska guldmedaljörer 2006
Personer från Kungälv
Spelare i Boston Bruins
Spelare i Frölunda HC
Spelare valda av Boston Bruins i NHL Entry Draft
Spelare valda i NHL Entry Draft 1995
Svenska ishockeyspelare
Svenska olympiska guldmedaljörer
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Sverige
Nils Ekman (ishockeyspelare)

Nils "Nisse" Ekman, född 11 mars 1976 i Stockholm, är en svensk före detta professionell ishockeyspelare. Han spelade senast för Djurgården i Elitserien, och är numera sportchef för Djurgårdens damlag.

Ekman valdes av Calgary Flames som 107:e spelare totalt i 1994 års NHL-draft.

Utöver hundratalet matcher i Elitserien spelade Ekman även flera säsonger i finska SM-liiga, ryska KHL samt för NHL-lagen Tampa Bay Lightning, San Jose Sharks och Pittsburgh Penguins AHL Hartford Wolfpack. Under två av säsongerna i San José passerade han 55 poäng och 2003–2004 kunde han dessutom stoltsera med klubbens bästa plusminusnotering (+35). Den 8 november 2006 gjorde Ekman ett hattrick på 4 minuter och 10 sekunder mot Tampa Bay Lightning vilket länge var rekord för en spelare i Pittsburgh Penguins.

Ekman drabbades av en stroke 27 december 2010, låg inne på sjukhus till och med mars 2011, och den 10 augusti 2011 meddelades det att Ekman som en följd av stroken tvingas att sluta med hockeyn. Men har kommit tillbaka, nu som expertkommentator på SVT.

Ekman är gift med ishockeyspelaren Danijela Rundqvist, och de har en dotter tillsammans.

Klubbar
  Hammarby IF, 1993–1996
  Kiekko Espoo, 1996–1998
  Espoo Blues, 1998–99
  Tampa Bay Lightning, 1999–2001
  Djurgårdens IF, 2001–2002, 2004–05, 2010–11
  Hartford Wolf Pack, 2002–03
  San Jose Sharks, 2003–04, 2005–06
  Pittsburgh Penguins, 2006–07
  Chimik Mytisjtji, 2007–08
  SKA Sankt Petersburg, 2008–10

Källor

Externa länkar

Svenska ishockeyspelare
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Tampa Bay Lightning
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i Djurgården Hockey
Spelare i Hammarby Hockey
Födda 1976
Män
Levande personer
Spelare i Long Beach Ice Dogs (1990–2000)
Idrottare från Stockholm
Spelare valda i NHL Entry Draft 1994
Spelare valda av Calgary Flames i NHL Entry Draft
Vaggan

Vaggan (originaltitel: Cat's Cradle) är en roman från 1963 av Kurt Vonnegut. I denna berättelse visar Vonnegut hur enkelt man kan bygga en hel religion på lögner, bara målgruppen är mottaglig. 

Målgruppen i detta fall är invånarna på ön San Lorenzo någonstans i världen. Ön har ingenting, dess invånare är ingenting - ända tills Bokonon kommer till ön med sin religion Bokononismen. Bokononismen bygger i sak på att man som religiös ledare har rätt att frisera sin verklighetbeskrivning så att den passar målgruppens behov. Bokonons tolkning av Giv kejsaren vad kejsaren tillhörer blir till exempel Strunta i Caesar. Han har i alla fall ingen aning om vad som pågår.

Bokonon vägrar förstås att erkänna att hans religion bygger på lögner. Istället döper han sina verklighetsförvanskningar till "Foma", som betyder "lögn" men ändå inte. Anledningen till detta är det enligt honom är bättre att leva ett värdigt liv byggt på en lögn än ett ovärdigt liv byggt på sanning i någon form. Han baserar detta på sin tolkning av skapelseberättelsen:

Gud skapade allt av dy. Dyn som blev Människan reste sig och såg sig förvånat omkring. Undrade "Vad är meningen med allt detta?". Gud, som var på väg iväg, stannade konfunderad mitt i steget. Vände sig om. Undrade: "Måste allting ha en mening?" "Jaa, ....." sade människan. "Då överlåter jag åt dej att hitta på en." sade Gud. Och gick sin väg.

Parallellt innehåller romanen en berättelse om forskaren Felix Hoenikker, som uppfinner Is-nio på uppdrag av amerikanska krigsmakten. Is-nio är en polymorf av is med delvis andra egenskaper än vanlig is, och bidrar tillsammans med Bokononismen till den katastrof som Vonnegut så skickligt avslutar berättelsen med.

Två karaktärer i romanen har fått ge namn åt en småplanet i det yttre av solsystemet och dess måne.

Skönlitteratur 1963
Amerikansk skönlitteratur
Engelskspråkig skönlitteratur
Science fiction-böcker
Amerikanska romaner
Handelsspexet, Stockholm

Handelsspexet, Handelshögskolans i Stockholm studentkårs officiella spexorganisation.

Historia 
1964 hade spexet Rabalder i Balders Mage med Mera Brännvin i Glasen premiär. 1973 spelades spexet Victoria eller Damen utan underkropp på Handelshögskolan i Stockholm och på Södra Teatern. 

Valåret 1998 sattes spexet Fader Göran upp på Folkan, som följdes av Jalta 1999 på La Scala. Regissör Jonas Larsson blev hastigt inkastad under repetitionerna av Fader Göran och har sedan dess regisserat 14 st spex på Handels. År 2000 framförde man Robyn Hood på Folkan, vilket blev det sista spexet på Folkan med dess snurrscen.

2009 firade Handelshögskolan i Stockholm 100 år vilket firades med ett Jubileumsspex på Oscarsteatern. 2010 var man tillbaka på Maxim och satte upp Mozart. 2011 satte man upp Mata Hari och 2012 Bäst Western, även dessa på Maxim. Bäst Western blev Jonas Larssons 14:e och sista spex att regissera. Handelsspexet 2013, The Sound of Money, och 2014 års spex, Mediaungen i Machodjungeln, spelades på Wallmans Salonger och är båda regisserade av Erika Petersson och Anders Habenicht.

Se även 
Lista över spexsällskap
Spex-SM
Handelshögskolans i Stockholm studentkår
Handelshögskolan i Stockholms historia

Externa länkar 

Spex
Handelshögskolan i Stockholm
Handelshögskolans i Stockholm studentkår
Morgonmål för mästare

Morgonmål för mästare (eller "Farväl, blå måndag") är en roman från 1972 av Kurt Vonnegut. Den har en bild av en flaska Martini på ett lortigt hotelltvättställ på det svenska originalomslaget. Omslaget säger egentligen allt om berättelsen: Det är en saga om en värld i förfall och om de ensamma människor som bebor den.

Kurt Vonnegut skrev Morgonmål för mästare i femtioårspresent till sig själv. Han ser den som en parodi på sig själv och sina tidigare verk, men frågan är om den inte också är en av de starkare romaner Vonnegut har skrivit. 

Med Vonneguts egna ord är Morgonmål för mästare 
"en berättelse om två ensamma, magra män i medelåldern på en döende planet, och ödet ville att de skulle mötas"

Den ene mannen är Dwayne Hoover, en välbärgad Pontiac-återförsäljare, och den andre är Kilgore Trout, en okänd och mycket måttligt framgångsrik science fiction-författare. 

"Ödet ville att dessa två personer skulle mötas i staden Midland City, och ödet ville att Kilgore Trouts bok "Nu kan det sägas" skulle göra Dwayne Hoover till en galen mördare"

Kurt Vonnegut sviker inte den röda tråden i sitt författarskap i Morgonmål för mästare. Slaveri, rasism, girighet och hyckleri avhandlas på Vonneguts vanliga lättsamma sätt (han kallar det själv för "svart humor") och bokens stil är lättläst, flytande och lödig.

Skönlitteratur 1972
Amerikanska romaner
Engelskspråkig skönlitteratur
High Voltage

High Voltage kan avse:

 High Voltage (Australien) – ett musikalbum av AC/DC från 1975
 High Voltage (internationell) – ett musikalbum av AC/DC från 1976
 High Voltage (låt av AC/DC) – en låt från albumet T.N.T. av AC/DC
 High Voltage (1929) – en amerikansk film från 1929
Jan Banan

Jan Banan kan syfta på:

 Jan Banan (visfigur) – en återkommande "loser-figur" i Stefan Sundströms låttexter
 Jan Banan – en av rollfigur i filmen Torsk på Tallinn från 1999
 Jan Banan och hans flygande matta – ett studioalbum av den svenska popartisten Harpo från 1978
Marguerite

Marguerite är en återkommande kvinnogestalt i Stefan Sundströms låttexter. Hon figurerar bland annat i låtarna Marguerite, Visa om Marguerite och en Död Grävling, Marguerites 40-årskalas och Jan Banan och Marguerite och Jag.

Troligtvis har Marguerite mycket gemensamt med Sundströms livskamrat Karin Renberg, som även hon har skrivit en sång tillägnad Marguerite.

Se även 
 Jan Banan
 Sabina
 Gubben Grå

Fiktiva figurer från Sverige
Fiktiva figurer i musikaliska verk
Gubben Grå

Gubben Grå är en återkommande figur i Stefan Sundströms låttexter. Gubben Grå skildras vanligtvis som en typisk osynlig, småbitter medelsvensson och är möjligen en gestaltning av den aspekten av visförfattarens egen personlighet.

Gubben Grå medverkar bland annat i låtarna "Gubben Grå på semester", "I fädrens spår" och "Hjärtat tar aldrig semester".

Se även
 Jan Banan
 Sabina
 Marguerite

Referenser 

Fiktiva figurer från Sverige
Fiktiva figurer i musikaliska verk
T.N.T.

T.N.T. är ett musikalbum av gruppen AC/DC, utgivet i december 1975. Det var det andra albumet av gruppen som gavs ut i Australien. Det var även det första albumet som nykomlingarna Mark Evans och Phil Rudd spelade elbas respektive trummor på. Albumet släpptes aldrig utanför Australien men slogs ihop med albumet High Voltage för en USA-release 1976, även den med titeln High Voltage.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Angus Young, Malcolm Young, Bon Scott om inget annat anges.

"It's a Long Way to the Top (If You Wanna Rock 'n' Roll)" - 5:16
"Rock 'n' Roll Singer" - 5:04
"The Jack" - 5:52
"Live Wire" - 5:50
"T.N.T." - 3:35
"Rocker" - 2:50
"Can I Sit Next to You Girl" (Angus Young/Malcolm Young) - 4:12
"High Voltage" - 4:02
"School Days" (Chuck Berry) - 5:23

Medverkande
 Bon Scott - Sång, Säckpipa
 Angus Young - Sologitarr, 
 Malcolm Young - Kompgitarr, Bakgrundssång
 Mark Evans - Elbas, Bakgrundssång
 Phil Rudd - Trummor, Bakgrundssång
 Tony Currenti - Trummor på spår 8
 Harry Vanda - Musikproducent
 George Young - Musikproducent

Musikalbum 1975
Album av AC/DC
Engelskspråkiga musikalbum
Dirty Deeds Done Dirt Cheap

Dirty Deeds Done Dirt Cheap är ett musikalbum av gruppen AC/DC utgivet 1976. 

Albumet gavs ut i olika utgåvor för Australien och Europa. I USA gavs det först inte ut alls, men när efterfrågan på importerade exemplar växte släpptes det till slut 1981. Det gick då omedelbart upp på Billboardlistans tredjeplats. På australiska utgåvan ingick låtarna "R.I.P (Rock in Peace)" och "Jailbreak", den sistnämnda skulle senare ges ut internationellt via ep:n '74 Jailbreak 1984, medan den förstnämnda släpptes internationellt långt senare via samlingsboxen Backtracks 2009. På internationella utgåvan ingick "Love at First Feel", som då ej tidigare utgivits i Australien, och "Rocker", som tidigare ingick i albumet T.N.T..

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Angus Young, Malcolm Young, Bon Scott.

Internationell utgåva
"Dirty Deeds Done Dirt Cheap" - 4:12
"Love at First Feel" - 3:11
"Big Balls" - 2:38
"Rocker" - 2:50
"Problem Child" - 5:45
"There's Gonna Be Some Rockin'" - 3:17
"Ain't No Fun (Waiting Round to Be a Millionaire)" - 7:29
"Ride On" - 5:50
"Squealer" - 5:14

Australisk utgåva
"Dirty Deeds Done Dirt Cheap" - 4:13
"Ain't No Fun (Waiting Round to Be a Millionaire)" - 7:29
"There's Gonna Be Some Rockin'" - 3:18
"Problem Child" - 5:27
"Squealer" - 5:11
"Big Balls" - 2:39
"R.I.P. (Rock in Peace)" - 3:34
"Ride On" - 5:51
"Jailbreak" - 4:40

Medverkande
 Bon Scott - Sång
 Angus Young - Sologitarr, 
 Malcolm Young - Kompgitarr, Bakgrundssång
 Mark Evans - Elbas, Bakgrundssång
 Phil Rudd - Trummor
 Harry Vanda - Producent
 George Young - Producent

Musikalbum 1976
Album av AC/DC
Engelskspråkiga musikalbum
Album utgivna på Atlantic Records
Billy Ohlsson

Billy Ohlsson, född 13 januari 1954, är en svensk före detta fotbollsspelare och brandman och har även jobbat som expertkommentator för TV4. Han är yngre bror till Kenta Ohlsson.

Billy Ohlsson föddes i Bagarmossen och spelade från nio års ålder för Hammarby IF, där han tog en plats i A-truppen som 18-åring. Han representerade Hammarby i totalt 12 säsonger, under två perioder 1972-78 och 1980-86, och blev allsvensk skyttekung 1980 och 1984. Han var en av de tongivande spelarna i det lag som gick till SM-final 1982. Med sina 128 Hammarby-mål varav 94 stycken i allsvenska matcher, är han Bajens främsta målskytt i serien.  

År 2004 röstades Billy Ohlsson fram till den nionde största "Bajenprofilen genom tiderna, i en omröstning på Hammarby Fotbolls hemsida. 

Åren 1979-80 var han proffs i tyska Arminia Bielefeld. Billy Ohlsson hade även en femårig sejour som spelande tränare i Syrianska FC. 

År 2016 utkom boken "Bröderna Ohlsson: sex decennier i Bajens tjänst", av författaren Tore S. Börjesson, om Kenta och Billy Ohlsson.

Källor

Svenska fotbollsspelare
Svenska sportkommentatorer
Svenska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Spelare i Syrianska FC
Tränare i Syrianska FC
Födda 1954
Levande personer
Män
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Svenska idrottare under 1900-talet
Ishockey vid olympiska vinterspelen 1956

Ishockey vid olympiska vinterspelen 1956 spelades på isstadion i Cortina d'Ampezzo, Italien den 26 januari–4 februari 1956.

Sovjetunionen blev för första gången någonsin olympiska mästare före USA och Kanada, och samtidigt världsmästare för andra gången efter 1954 och Europamästare, eftersom världsmästerskapet och Europamästerskapet då var gemensamma turneringar, och spelades för 23:e respektive 34:e gången.

Kvalifikation
Ett tyskt lag var kvalificerat till att delta i turneringen, så de två tyska landslagen spelade en kvalificeringslandskamp om den olympiska platsen. Matchen spelades den 16 november 1955 i Östberlin och Västtyskland avgick med segern med 7-3.

Medaljfördelning

Gruppspel 
De två bästa lagen från varje grupp (färgade) gick till slutspelet om platserna 1-6. De två sämre lagen från varje grupp gick till slutspelet om platserna 7-10.

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Slutspel

Matcher om platserna 1-6 
Ettan vann guld, tvåan silver och trean brons.

Matcher om platserna 7-10

Poängligan

Slutställning 

Eftersom turneringen gällde såväl OS som VM och EM blev alltså Sovjetunionen även världsmästare och europamästare. Sverige blev tvåa i europamästerskapet och Tjeckoslovakien trea.

Laguppställningar

Sverige 
Målvakter: Yngve Casslind, Lars Svensson
Backar: Lasse Björn, Vilgot Larsson, Åke Lassas, Ove Malmberg, Bertz Zetterberg 
Forwards: Hans Tvilling, Stig Tvilling, Sigurd Bröms, Stig "Stickan" Carlsson, Lars-Eric Lundvall, Nils "Dubbel-Nisse" Nilsson, Holger Nurmela, Ronald "Sura-Pelle" Pettersson, Sven Tumba, Hans "Stöveln" Öberg

Referenser

Noter 

Olympiska vinterspelen 1956
1956
Olympiska spelen
Sporter vid olympiska vinterspelen 1956
1956