Sinn Féin

Sinn Féin (iriska för ’vi själva’) är ett demokratiskt socialistiskt och irländskt-republikanskt politiskt parti i Nordirland och Republiken Irland. Partiet har ofta förknippats med Provisoriska IRA.

Partiet är representerat i såväl Nordirlands parlament, bägge kamrarna i Republiken Irlands parlament, brittiska parlamentets underhus och Europaparlamentet som i lokala beslutande församlingar.

Ideologi och politik 
Partiet grundades 1905 och var från början ett moderat parti men radikaliserades under intryck från påskupproret 1916. Det kom därefter att leda motståndskampen mot Storbritannien fram till självständigheten 1921, men förlorade därefter i betydelse i takt med att de moderata krafterna lämnade partiet och bildade partiet Cumann na nGaedheal vilket sedan, efter att ha tappat väljare till det nya partiet Fianna Fáil,  ombildades till Fine Gael 1933. Från 1956 till 1973 var Sinn Féin förbjudet på Nordirland.

Sinn Féin kämpar för ett enat Irland, det vill säga att Nordirland ska bli en del av den självständiga Republiken Irland. För att bli medlem i partiet måste man bo på den irländska ön och vara över 16 år.

Sinn Féin är det största nationalistpartiet i Nordirland sedan valet 2001, då det övertog denna position från det traditionellt största nationalistiska och socialistiska partiet Social Democratic and Labour Party. I valet 2017 till Nordirlands decentraliserade lagstiftande församling Northern Ireland Assembly fick Sinn Féin 27 personer invalda. Parlamentet i Stormont var dock suspenderat under tre år, mellan januari 2017 och januari 2020. Sinn Féin har sju personer valda till det brittiska parlamentet, även om de inte utnyttjar sina platser då varje parlamentsledamot måste svära trohet till Storbritanniens monark vilket Sinn Féins ledamöter vägrar. I Europaparlamentet halverades partiets representation i valet 2019 och det har nu två ledamöter, en från Nordirland och en från Republiken Irland vilka tillhör Vänstergruppen. De har sedan valet 2016 utökat sin representation till 22 platser i Dáil Éireann (det irländska parlamentets underhus) och sex senatorer i Seanad Éireann (det irländska parlamentets överhus). 

Idag accepterar partiet att brittisk polis patrullerar katolska områden i Nordirland och man samarbetar även med polisen, vilket man inte gjort förut. Bland annat detta har lett till att de mindre nationalistpartierna på Irland ser Sinn Féin som förrädare och samarbetsmän.

Politiska sakfrågor (urval) 
Sinn Féin är kanske mest kända för att de kämpar för ett enat Irland, det vill säga att Nordirland ska bli en del av Republiken Irland. Vidare vill partiet

 införa en minister som har hand om barnfrågor,
 att Sellafield, britternas mellanlager för kärnavfall, ska stängas, då de anser att det förorenar irländskt vatten,
 införa kostnadsfria mammografiundersökningar,
 ha lika lön oavsett kön,
 stoppa massutvisningarna av flyktingar,
 att barn ska kunna läsa iriska som tillval i nordirländska skolor,
 ha en irländsk ekonomi med samma valuta- och skattesystem,
 ha en enad irländsk sjukvårdstjänst i hela Irland,
 införa en Europaminister,
 lägga mer pengar på handikappade,
 att iriska ska bli officiellt språk i Nordirland.

Partiet

 stödjer det baskiska folkets kamp för självbestämmande,
 är emot USA:s handelsembargo mot Kuba,
 är emot elitskolor,
 är emot Lissabonfördraget.

Sinn Féin och IRA 
Sinn Féin har stött den väpnade kampen mot Storbritannien som de anser vara en ockupationsmakt. Partiets ledare har vid ett flertal tillfällen gjort tydliga uttalanden i frågan, till exempel sade Danny Morrison vid partiets Ard Fheis partikongress 1981: ”Who here really believes we can win the war through the ballot box? But will anyone here object if, with a ballot paper in this hand and an ArmaLite in the other, we take power in Ireland?” (Vem här tror verkligen att vi kan vinna kriget genom valurnan? Men har någon här invändningar om vi, med valsedeln i ena handen och en ArmaLite i den andra, tar makten i Irland?)

Många medlemmar i Sinn Féin påstås dessutom ha haft ett förflutet i IRA, även om många nekar till det. Ett fåtal har erkänt att de är före detta IRA-män då de fått amnesti efter långfredagsavtalet, bland annat Martin McGuinness. Observera att Gerry Adams förnekar alla anklagelser om att han skulle vara ledare för Provisoriska IRA.

Många av partiets ledande personer har gått på kända IRA-anhängares begravningar vilket av vissa har setts som bevis för att partiet stödjer organisationen. Ett exempel är Gerry Adams som bar IRA-mannen Thomas Begleys likkista på begravningen efter att denne tillsamman med Sean Kelly den 23 oktober 1993 utfört ett bombdåd varvid bomben exploderat i förtid mitt på unionistiska Shankill Road och dödade nio personer samt Begley.

Martin McGuinness har haft kontakt med brittisk underrättelsetjänst och regeringen 1980. Sinn Féin säger att brittiska premiärministrar har haft förhandlingar med dem på hög diplomatisk nivå sedan 1970-talet. 

2005 hävdade Irlands justitieminister Michael McDowell att McGuinness tillsammans med Gerry Adams och den irländske parlamentsledamoten Martin Ferris var medlemmar av IRA:s sjumannaledning. McGuinness förnekade detta och sade att han inte längre var medlem av IRA.

Brittiska underrättelsetjänsten MI5 är övertygad om att det finns en klar koppling mellan ledarskapet i Provisoriska IRA och Sinn Féin och har många gånger försökt infiltrera partiet och IRA för att bevisa detta. Det mest kända fallet är den 16 december 2005, då Gerry Adams på en presskonferens meddelade att man hade upptäckt en mullvad inom partiet: Denis Donaldson hade varit spion åt brittiska underrättelsetjänsten MI5. Han uteslöts från partiet. Donaldson var också med i Provisoriska IRA. Den 4 april 2006 mördades Donaldson med två hagelskott, ett i magen och ett i huvudet. IRA förnekade iblandning i dådet. Den 8 april begravdes han på Belfast City Cemetery. Han fick inte begravas på IRA:s begravningsplats på Milltown Cemetery.

Valresultat 
Partiet var under en lång tid ett litet parti på vänsterkanten och hade svårt att få stöd. Detta ändrades dock på 1980-talet då Sinn Fein som IRA:s politiska gren, började få sympatiröster efter hungerstrejken 1981 och överraskade med att ta två platser i det irländska och fem platser i det nordirländska parlamentet. Bobby Sands, en av fångarna som deltog i hungerstrejken, blev till och med parlamentsledamot men dog under strejken. Partiets ledare Gerry Adams fick vid valet 1983 en plats i det brittiska parlament. Därefter har stödet ökat, och i dag är Sinn Féin det största nationalistiska partiet i Nordirland. 2020 i valet i Irland blev det också ett av de största partierna i Irland. Trots det förblir partiet troligtvis utan makt då de två andra stora partierna Fine Gael och Fianna Fail ej vill samarbeta med Sinn Fein.

Partiets ledning 
En generationsväxling skedde 2018 då Gerry Adams avgick och partiet fick en ny pertiledning
Mary Lou McDonald – partiledare
Michelle O'Neill – vice partiledare

Partiledare genom tiderna 

 Arthur Griffith (1905–1917)
 Éamon de Valera (1917–1926), senare ledare för Fianna Fáil 1926–1959
 J. J. O'Kelly (1926–1931)
 Brian O'Higgins (1931–1933)
 Fr Michael O'Flanagan (1933–1935)
 Cathal Ó Marchadha (1935–1937)
 Margaret Buckley (1937–1950)
 Pádraig Mac Lógáin (1950–1962)
 Tomás Mac Giolla (1962–1970), senare ledare för Workers Party 1970–1988
 Ruairí Ó Brádaigh (1970–1983), senare ledare för Republican Sinn Féin från 1983
 Gerry Adams (1983–2018)
 Mary Lou McDonald (2018–)

Representanter för partiet

Ledamöter i Europaparlamentet 
Sinn Féin har två Europaparlamentariker (senaste allmänna valet skedde 2019):
Martina Anderson, Nordirlands valkrets
Matt Carthy, Irlands mellersta och nordvästra valkrets

Ledamöter i Storbritanniens parlament 
Sinn Féin har sju ledamöter i underhuset (senaste allmänna valet skedde 2017):
 Paul Maskey, West Belfasts valkrets
Francie Molloy, Mid Ulsters valkrets
 Michelle Gildernew, Fermanagh och södra Tyrones valkrets
Mickey Brady, Newry och Armaghs valkrets
Órfhlaith Begley, West Tyrones valkrets
Chris Hazzard, South Downs valkrets
Elisha McCallion, Foyles valkrets

Alla Sinn Féin-delegater vägrar att inta sina platser eftersom de vägrar att svära trohet till drottningen vilket krävs för att få sitta i parlamentet.

Ledamöter i Dáil Éireann (irländska parlamentets underhus) 
Sinn Féin har 22 ledamöter (senaste valet skedde 2016):

 Gerry Adams, Louths valkrets
 John Brady, Wicklows valkrets
 Pat Buckley, Corks östra valkrets
 Seán Crowe, Dublins sydvästra valkrets
 David Cullinane, Waterfords valkrets
 Pearse Doherty,  Donegals valkrets
 Dessie Ellis, Dublins nordvästra valkrets
 Martin Ferris, Kerrys valkrets
 Kathleen Funchion, Carlow–Kilkennys valkrets
 Martin Kenny,  Sligo och Leitrims valkrets
 Mary Lou McDonald, Dublins centrala valkrets
 Denise Mitchell, Dublin Bay Norths valkrets
 Imelda Munster, Louths valkrets
 Jonathan O'Brien,  Corks norra centrala valkrets
 Eoin Ó Broin, Dublins mellanvästra valkrets
 Caoimhghín Ó Caoláin, Cavan-Monaghans valkrets
 Donnchadh Ó Laoghaire, Corks södra centrala valkrets
 Louise O'Reilly, Dublin Fingals valkrets
 Aengus Ó Snodaigh, Dublins södra centrala valkrets
 Maurice Quinlivan, Limerick stads valkrets
 Brian Stanley,  Laois valkrets
 Peadar Tóibín, Meaths västra valkrets

Ledamöter i Seanad Éireann (irländska parlamentets senat) 
Sinn Féin har sex senatorer (senaste valet skedde 2016):

 Rose Conway-Walsh

 Máire Devine

 Paul Gavan
 Pádraig Mac Lochlainn
 Niall Ó Donnghaile
 Fintan Warfield

Ledamöter i Nordirlands parlament 
Sinn Féin har 27 ledamöter i Nordirlands parlament (senaste allmänna valet skedde 2017):

 Órlaithí Flynn, för Belfast West
 Alex Maskey, för Belfast West
 Catherine Kelly, för West Tyrone
 Caoimhe Archibald, förr East Londonderry
 Carál Ní Chuilín, för Belfast North
 Cathal Boylan, för Newry and Armagh
 Conor Murphy, för Newry and Armagh
 Declan Kearney, för South Antrim
 Declan McAleer, för West Tyrone
 Karen Mullan, för Foyle
 Emma Rogan, för South Down
 Emma Sheerin, för Mid Ulster
 Fra McCann, för Belfast West
 Gerry Kelly, för Belfast North
 Jemma Dolan, för Fermanagh ochSouth Tyrone
 John O'Dowd, för Upper Bann
 Linda Dillon, för Mid Ulster
 Máirtín Ó Muilleoir, för Belfast South
 Megan Fearon, för Newry and Armagh
 Maolíosa McHugh, för West Tyrone
 Colm Gildernew, för Fermanagh och South Tyrone
 Michelle O'Neill, för Mid Ulster
 Pat Sheehan, för Belfast West
 Philip McGuigan, för North Antrim
 Raymond McCartney, för Foyle
 Seán Lynch, för Fermanagh och South Tyrone
 Sinéad Ennis, för South Down

Referenser 

Socialistiska partier i Europa
Nationalistiska partier
Euroskeptiska partier
Politiska partier i Irland
Politiska partier i Nordirland
Politiska partier i Europaparlamentet
Politiska partier bildade 1905
Politiska partier bildade 1970
Demokratiskt socialistiska partier