kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lisa Werlinder

Lisa Helena Werlinder, född 12 mars 1972 i Vaksala i Uppsala, är en svensk skådespelare, jazzsångare och musiker (saxofonist).

Biografi
Werlinder har utbildat sig vid Teaterhögskolan i Luleå 1996–2000 samt vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. Hon sjunger jazz och spelar främst altsaxofon, men också bland annat piano, flöjt, gitarr och violin. År 2003 öppnade hon Stockholm Jazz Festival. Förutom arbete med film och TV har hon varit engagerad vid Dramaten där hon bland annat spelat Cordelia i Shakespeares Kung Lear och Eleonora i Påsk av August Strindberg. 

Efter scenskolan arbetade hon med Ingmar Bergman, Bille August och Colin Nutley i respektive Maria Stuart , En sång för Martin och Gossip.  Internationellt har hon spelat den kvinnliga huvudrollen i danske Per Flys Arvet och en mindre roll i München av Steven Spielberg.

Den 24 oktober 2011 utgav Lisa Werlinder sitt första musikalbum, Ett minne blått, vilket föregicks av tre singlar utgivna samma år.

Filmografi 

 2000 - Hassel – Förgörarna
 2000 - Gossip
 2001 - Olivia Twist (TV-serie)
 2001 - En sång för Martin
 2002 - Arvet
 2002 - Skeppsholmen (TV-serie)
 2005 - Som man bäddar
 2005 - Saltön (TV-serie)
 2005 - Hon och Hannes (TV-serie)
 2005 - München
 2006 - Kärringen därnere
 2007 - Torpedo (TV-serie, Norge)
 2007 - Svarta nejlikan
 2010 - Wallander – Vittnet
 2010 - Äntligen midsommar!
 2011 - Freilaufende Männer (Tyskland)
 2011 - Alle for én (Danmark)
 2012 - Shoo bre
 2013 - Tatort: Borowski und der brennende Mann  (TV-serie Tatort, Tyskland)

Teater

Roller (ej komplett)

Diskografi

Album
 2011 – Ett minne blått

Singel
 2011 – Gunga
 2011 – Min vardagsprins
 2011 – Barfota längs Norr Mälarstrand

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 

Kvinnor
Födda 1972
Levande personer
Svenska saxofonister
Svenska jazzsångare
Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 2000-talet
Alumner från Luleå tekniska universitet
Alumner från Kungliga Musikhögskolan i Stockholm
Musiker från Uppsala
Skådespelare från Uppsala
Personer från Uppsala kommun
Som man bäddar

Som man bäddar är en svensk komedifilm från 2005 i regi av Maria Essén.

Handling
Jonas har lovat sin flickvän Emma att vara pappaledig så hon kan gå tillbaka till jobbet. Men Jonas är inte pappaledig egentligen, för att det går så dåligt för taxifirman som han jobbar på. Men så hittar han en lösning. Han sköter sitt jobb som taxichaufför med dottern Jasmine/Wilma i passagerarsätet.

Roller 

Eric Ericson - Jonas
Lisa Werlinder - Emma
Mikael Persbrandt - Jocke
Sanna Bråding - Kajsa
Alexander Skarsgård - Nisse
Jens Hultén - Helge
Anna Pettersson - Personal på sjukhuset
Björn Granath - Olof
Rachel Mohlin - Prästen
Per Andersson - Kameramannen

Externa länkar
 

Filmer 2005
Svenska komedifilmer
Trosa stadsförsamling

Trosa stadsförsamling var en församling i Strängnäs stift och i Trosa kommun i Södermanlands län. Församlingen uppgick 2010 i Trosa församling.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 19 april 1610 genom en utbrytning ur Trosa landsförsamling.

Församlingen utgjorde till 1 maj 1924 ett eget pastorat för att därefter till 2010 vara annexförsamling i pastoratet Trosa-Vagnhärad (Trosa landsförsamling och Vagnhärad till 1926) och Trosa stadsförsamling som 1962 utökades med Västerljungs församling. Församlingen uppgick 2010 i Trosa församling.

Kyrkor 

 Trosa stads kyrka

Se även
Trosa stad

Källor 

Indelningar i Trosa kommun
Historiska församlingar i Strängnäs stift
Trosa-Vagnhärads församling

Trosa-Vagnhärads församling var en församling i Strängnäs stift och i Trosa kommun i Södermanlands län. Församlingen uppgick 2010 i Trosa församling.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 1926 genom en sammanslagning av Trosa landsförsamling och Vagnhärads församling.

Församlingen var moderförsamling i pastoratet Trosa Vagnhärad och Trosa stadsförsamling som 1962 utökades med Västerljungs församling. Församlingen uppgick 2010 i Trosa församling.

Areal
Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1961 omfattade församlingen samma datum en areal av 109,97 km², varav 106,30 km² land.

Kyrkor 

 Trosa lands kyrka
Vagnhärads kyrka

Källor 

Indelningar i Trosa kommun
Historiska församlingar i Strängnäs stift
Zuper-Zebran

Zuper-Zebran är en amerikansk/sydafrikansk film från 2005. Den är regisserad av Frederik Du Chau, med manus skrivet av David Schmidt.

Filmen hade premiär i Sverige den 8 juli 2005, utgiven av Sony Pictures.

Handling 
Den handlar om en övergiven zebra som växer upp i tron att han är en galopphäst.

Rollista (i urval)

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Amerikanska äventyrsfilmer
Amerikanska komedifilmer
Sydafrikanska äventyrsfilmer
Sydafrikanska komedifilmer
Filmer 2005
Engelskspråkiga filmer
Kentucky på film
Filmer från Warner Bros.
Hästsport på film
Kampanologi

Kampanologi, från  italienskans campana, "klocka"), läran om klockringning, kyrkklockor (klockor).

Klockor med automatiskt spel, "Clepsydra", var ett slagverk, som förekom redan på 100-talet f.Kr. De äldsta klockspelen i Europa är från 800-talet. I kyrktorn har klockspel funnits sedan 1300-talet. Särskilt i Nederländerna och norra Tyskland var klockspelet utvecklat vad beträffar Europa, och klockspelet i Marline från 1674 är särskilt känt. Takryttaren i Mariakyrkan i Lübeck från 1510 förstördes under ett bombanfall 1942, och var då det äldsta i norra Europa. Även Tyska kyrkan i Stockholm hade ett berömt klockspel, som dock förstördes i branden 1878, och likaledes tre klockspel i Köpenhamn ett par århundraden dessförinnan. Världens största klockspel finns i New York med 74 klockor på 100 ton. Sveriges största klockspel finns i stadshuset i Västerås och har 47 klockor. Klockspelet med flest antal klockor i Sverige finns i Malmö och har 49 klockor. 

Banbrytare inom svensk kampanologisk vetenskap var domkyrkosysslomannen i Uppsala Mats Åmark (1882–1973), som 1924 lade fram sin  doktorsavhandling om Dalarnes kyrkklockor. Han utgav därefter en rad kampanolgiska skrifter, bland annat Kyrkklockor, klockare och klocksägner i Dalarne : en studie över Dalarnes kyrkklockor i historien, kulten och folktron (1928).

En av de mest kända klockspelarna var Jef Denijn (1881–1932) från Nederländerna, som bildade en klockspelsskola, och efter första världskriget fick klockspelskonsten en renässans.

Ett konsertklockspel har klockor som spänner över två oktaver, och ljuder med hjälp av klockans kläpp eller slaghammare. Det räknas till slagverken.

Externa länkar
 The Ringing World

Källor
Musikens värld. Musik i ord och bild, sammanställd och utgiven av Kjell B. Sandved (Göteborg utan år, efter 1956)

Klockor
Musikaliskt framförande
Kristen musik
Åkervädd

Åkervädd, Knautia arvensis (L) Duby, är en lilafärgad blomma i familjen väddväxter.

Synonymer

Vetenskapliga 
Scabiosa arvensis L
Trichera arvensis (L) Schrad

Svenska 
Blåhattar i Dala-Floda  (I Södermanland används dock detta namn för blåklint, Centaurea cyanus.)

Utseende 
Åkervädd har en relativt stor och platt blomkorg. Blomkronan är också ganska stor särskilt på de yttersta blommorna i blomkorgen. På detta sätt uppkommer en motsats mellan mittblommor och kantblommor. De senares krona är olikbladig genom att brämet är starkast utvecklat mot korgen. Det inre blomfodret har hos denna art ett ganska stort antal strålar.

Utbredning och Habitat 
Åkerväddar har större utbredning och är vanligare än ängsväddar och växer ofta i stor mängd på till exempel torrängar, åkerrenar och vägkanter. Dess underjordiska del är längre än hos ängsväddar för den omfattar förutom vertikaljordstammen även den kvarlevande lodräta pålroten. Örtståndet blir mer än meterhögt, och i full blomning (högsommaren) bidrar denna art i hög grad till ängsbackarnas brokiga fägring, men dess förekomst visar att marken är mager och dålig.

Åkerväddens blommor är proterandriska (ståndarna mognar före pistillen). Dess korgar besöks mycket talrikt av många slags insekter.

Användning 
De späda rosettbladen på våren är ätliga, och kan tillagas ungefär som kål.

Etymologi 
Arvensis kommer från latin arvum = "åker", med anledning av den vanligaste växtplatsen.

Noter

Externa länkar 
Den Virtuella Floran Här finns utbredningskartor.

Väddväxter
Åk Växtindex
Mixed media

Mixed media (ungefär: "blandade uttrycksmedel") är en term som används för att beskriva konstverk från där olika material kombinerats med exempelvis olja, pastell, collage och akryl eller olika konstformer (även kallade multimedia eller intermedia).

Mixed Media går även att använda inom textilt skapande.

Konstens tekniker
Liten blåklocka

Blåklocka kan även vara slanguttryck för blåtira.

Liten blåklocka (Campanula rotundifolia) är en flerårig växt med blå blommor. En närstående art är stor blåklocka, Campanula persicifolia. Campanula rotundifolia complex är en tetraploid variant.

Svenska Botaniska Föreningen utsåg den 13 mars 2021 liten blåklocka till Sveriges nationalblomma. Detta efter en omröstning i vilken allmänheten kunde delta, och där sammanlagt cirka 81 000 röster lades.

Beskrivning
Första året blommar inte liten blåklocka, utan den bygger upp sitt näringsarbete genom det underjordiska, mångåriga grensystem, varifrån de blommande och fruktsättande skotten ska utvecklas. På dessa skott finns endast små och smala blad, eftersom deras huvuduppgift inte är näringsarbetet.

Blommar juli — september.

Kromosomtal 2n = 34, 68.

Underarter
 Campanula rotundifolia ssp. rotundifolia.
 Skredblåklocka, även kallad rasblåklocka, Campanula rotundifolia ssp. groenlandica (Berlin) Á.Löve & D.Löve. Den förekommer endast i fjälltrakterna.

Habitat
Blåklockor är vanliga över hela Norden. Under högsommarens sol framkommer ett rikligt blomsterliv, där olika typer av blåklockor ofta förekommer.

Utbredningskartor
 Norden 
Nordliga gränslinjer inlagda för stor resp liten blåklocka. I Jotunheimen går liten blåklocka upp till 

 Norra Halvklotet 
Gränslinjer inlagda för stor resp liten blåklocka samt för underarterna  och Campanula rotundifolia ssp. Rocky Mountains.

Biotop
Torra ängsbackar, örtbackar.

Etymologi
 Släktnamnat Campanula är diminutiv av latin campana, och betyder alltså liten klocka.
 Artepitetet rotundifolia är latin, rotundus = rund och folium = blad; alltså rundbladig på svenska. Det syftar på de njurlika eller rundat hjärtlika bladen i de rosetter som bildas på förstärkningsskotten under växtens första år.

Landskapsblomma
Blåklockan är, tillsammans med ängsklocka, Dalarnas landskapsblomma. Debatten vilken av dem som är den "riktiga" har gått fram och tillbaka, men på 1990-talet nåddes en kompromiss om att båda kunde vara landskapsblomma. Blåklockan var dock den som först blev utsedd och dessutom den enda av dessa två som var spridd i hela landskapet i början av 1900-talet.

Nationalblomma
I en publik omröstning arrangerad av Svenska Botaniska Föreningen utsågs år 2021 liten blåklocka till Sveriges officiella nationalblomma.

Bygdemål

Bilder

Källor

Noter

Externa länkar
 Den Virtuella Floran
 

Klockväxter
Li Växtindex
Landskapsblommor
829

829 (DCCCXXIX) var ett normalår som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
Ett stort riksmöte hålls av tyske kejsaren i Worms. Det är troligen vid detta möte som en svensk delegation vill att kejsaren ska sända en missionär till Birka. Ansgar anmäler sitt intresse. Munken Witmar blir Ansgars medresenär. På sjöresan till Birka överfalls de av pirater, mister sina liturgiska böcker och utrustning och tvingas att gå resten av vägen till fots. I Birka grundas en kristen koloni. Uppsyningsmannen Hergeir blir den förste kände svensk som döps. Han kommer att bli en kristen förkämpe i Birka.
Kung Egbert av Wessex blir bretwalda (vilket betyder "Britanniens härskare"), alltså kung av England.
Theophilos blir bysantinsk kejsare.

Födda 
Lu Yan, kinesisk kansler.

Avlidna 
Mikael II, kejsare av Bysantinska riket.

Externa länkar
Vita lögner

Vita lögner var en svensk såpopera som sändes på TV3 (1997–2002). Handlingen var fokuserad runt livet hos personalen och deras familjer och vänner på sjukhuset i den fiktiva staden Strömsvik. Det var TV3:s första framgångsrika såpa efter att Kanal 5 köpte Vänner och fiender från dem 1997. Det första avsnittet visades den 26 oktober 1997 och det sista avsnittet 2002. Många stora svenska stjärnor har gjort roller i såpan, bland annat Alexander Skarsgård, Ulf Dohlsten, Petra Hultgren, Anna Järphammar och Maud Adams. Charlotte Perrelli (då Nilsson) hade en större roll som Milla Svensson 1997–1998.

Vinjetten till serien sjöngs i säsong 1-5 av Martin Stenmarck och Jo-DM. Till säsong 6 gjordes en nyinspelning av den ursprungliga vinjettlåten med en kvinnlig sångerska. I säsong 7 byttes den ursprungliga vinjettlåten ut mot Fre med låten Sanning eller lögn vilken kom att användas resten av seriens levnad och fram till dess att den lades ned.

Det var efter att Kanal 5 köpt rättigheterna till Vänner och fiender som TV3 såg vilken stor succé såpan varit för kanalen att de valde att producera Vita lögner för att tävla mot Vänner och fiender samt TV4:s Skilda världar om samma sändningstid.

En dansk version av såpan gjordes också som sändes mellan åren 1998 och 2001 med namnet Hvide Løgne. Serien har även gjorts i en spansk version.

Skådespelare
Rune Sandlund – Göran Fridell (1997–2001)
Pia Green – Ingrid Fridell (1997–2001)
Petra Hultgren – Annika Fridell (1997–1999)
Eric Rydman – Patrik Fridell (1997–1999)
Måns Nathanaelson – Jan Stipanek (1999–2001)
Johan Gry – Anders Ståhlberg (1997–1998)
Christina Hagman – Linda Åkesson (1997–1998)
Maria Hedborg – Lovisa Rennerfeldt (1997–1998)
Jeanette Holmgren – Gunilla Persson (1997–2000)
Per Morberg – Roger Rönn (1997–1999)
Cajsalisa Ejemyr – Tessan Almgren (1997–1999)
Ulf Dohlsten – Hasse Persson (1997–2001)
Anna Järphammar – Mikaela Malm (1997–2001)
Lena B. Nilsson – Elsa Gren (1997–1999)
Hanna Alström – Magdalena Gren (1997–1998)
Jesper Salén – Jonas Persson (1997–1998)
Isabel Munshi – Sophia Ekberg (1997–2000)
Staffan Kihlbom – Felix Södergren (1998-1999)
Ann-Sofie Olofsson – Sara Lindefors (1998–2001)
Anton Körberg – Adam Frick (1998–2001)
Mikael Ahlberg – Mårten Rudberg (1999–2000)
Karin Bergquist – Emma Rudberg (1999–2000)
Emma Peters – Alexandra Brink (1999–2000)
Erik Ståhlberg – Peter Lundholm (1999–2001)
Alexander Skarsgård – Marcus Englund (1999)
Jesper Eriksson – Henrik Ståhlberg (1999–2000)
Petronella Wester – Eva Holm (2000–2001)
Niclas Wahlgren – Stefan Jensen (2000–2001)
Cecilia Bergqvist – Helena Thorén (2000–2001)
Victoria Brattström – Klara Gabrielsson (2000–2001)
Lars Bethke – Tomas Fredriksson (2000–2001)
Moa Gammel – Julia Wallgren (2000–2001)
Jarmo Mäkinen – Piru (1999–2000)
Julio Cesar Soler Baró – Fransisco "Paco" Rios (2001)
Richard Ulfsäter – Ola Lind (2000)
 Mario Prangasevic – Niklas (1997)
Sofia Nordström – Vicky/Jonna (1998–2001)
Charlotte Perrelli - Milla Svensson 1997-1998

Källor

Svenska dramaserier
TV-seriestarter 1997
TV-serieavslutningar 2002
TV-program i TV3
Svenska TV-serier från 1990-talet
Svenska TV-serier från 2000-talet
Svenskspråkiga TV-serier
Carole Bouquet

Carole Bouquet, född 18 augusti 1957 i Neuilly-sur-Seine, Frankrike, är en fransk skådespelare.

Filmografi 

 Begärets dunkla mål (1977)
 Il Cappotto di Astrakan (1979)
 Buffet froid (1979)
 Blank Generation (1980)
 Ur dödlig synvinkel (1981)
 Bingo Bongo (1982)
 Der Tag der Idioten (1982)
 Mystère (1983)
 Le Bon roi Dagobert (1984)
 Rive droite, rive gauche (1984)
 Nemo (1984)
 Spécial police (1985)
 Double messieurs (1986)
 La Coda del diavolo (1986)
 Jenatsch (1987)
 New York Stories (1989)
 Trop belle pour toi (1989)
 Bunker Palace Hôtel (1989)
 Donne con le gonne (1991)
 Tango (1993)
 A Business Affair (1994)
 Grosse fatigue (1994)
 Poussières d'amour - Abfallprodukte der Liebe (1996)
 Lucie Aubrac (1997)
 En plein coeur (1998)
 Bron över Seine (1999)
 Wasabi (2001)
 Embrassez qui vous voudrez (2002)
 Blanche (2002)
 Bienvenue chez les Rozes (2003)
 Feux rouges (2004)
 Les Fautes d'orthographe (2004)
 Nordeste (2005)
 Travaux, on sait quand ça commence... (2005)
 L'Enfer (2005)

Referenser

Externa länkar 

Franska skådespelare under 1900-talet
Bondbrudar
Födda 1957
Kvinnor
Levande personer
Franska skådespelare under 2000-talet
Personer från Neuilly-sur-Seine
Microsoft Entourage

Microsoft Entourage var programvara från Microsoft som innehöll bland annat e-postklient, kalender och adressbok. Programvaran ingick i programvarupaketet Microsoft Office men har nu ersatts av en Mac-version av Outlook. Den senaste versionen av Entourage var version 2008. Första versionen som fungerade i Mac OS var v.X (version X) och hade till skillnad mot tidigare inget stöd för Mac OS 9 och äldre versioner av Mac OS Classic. Den sista versionen som fungerade med Mac OS 9 och äldre är version 2001 som dock inte fungerar under Mac OS X.

Utseendet i version 2001 påminde starkt om utseendet i Microsofts Mac-version av programmet Outlook Express för att i och med v.X få ett helt nytt utseende som i princip stämde överens med utseendet i version 2004.

Microsoft har en motsvarande produkt för Windows (och numera även för Mac OS X) som heter Outlook. Entourage och Outlook var dock inte exakt samma program utan skilde sig på vissa punkter när det gäller funktioner och utseende.

Se även 
 Microsoft Office:mac
 Entourage (TV-serie)

Microsoft Office
Kommersiella e-postprogram
Blåsning

Blåsning:

Blåsning, masugn – processen för smältning av malm i en masugn
Blåsning – ett practical joke eller bus mellan vänner, eller som underhållning, där ena parten ljuger för den andra på ett sätt så att den lurade ska bete sig på ett löjligt eller skamfullt sätt. Exempel på sådana blåsningar är busringningar och Dolda kameran.
Blåsning – ett skeende som är tänkt att avsiktligt lura en person, ofta i syfte att stjäla pengar, se lurendrejeri

Se även
 Blåsningen – en amerikansk kuppfilm från 1973
 Blåsningen (TV-program) – ett svenskt humorprogram som har visats på TV3

Nöjen
Grönlandsval

Grönlandsval (Balaena mysticetus) är den enda arten i släktet Balaena, tillhörande familjen rätvalar. Grönlandsvalar blir upp till 24 m långa och lever i arktiska havsområden.

Beskrivning 

Grönlandsvalen räknas som en av de största valarterna och blir vanligen 15 till 18 meter lång. Längre individer har dock påträffats och enligt vissa uppgifter kan de uppnå en längd på 24 meter. Grönlandsvalen väger vanligen 80–100 ton, men den uppmätta maxvikten är 136 ton. Likt andra rätvalar har grönlandsvalen ett stort huvud. Kroppen är svart, med vit haka och eventuellt ljusa partier på buken.

I övre käken finns mer än 300 barder som vanligtvis är upp till 4 m långa (längsta barden var 5,8 m lång). Med sina två blåshål skapar den en V-formig utblåsning. Mer än 90 % av beståndet lever i norra delar av Stilla havet och bara 10 % i Atlanten. Detta beror troligen på den tidigare jakten.

Ekologi
Grönlandsvalen stannar uppe vid havsytan i upp till två minuter för att sedan dyka i fem till tio minuter. Enligt vissa uppgifter kan den dyka i nästan en timme. Som alla bardvalar äter grönlandsvalen plankton och räkor, cirka 1 800 kg per dag. Under sina vandringar på våren och hösten bildar grönlandsvalar grupper med upp till 14 individer. Innan den stora valjakten ingick ofta mer än hundra djur i gruppen.

Honan är dräktig i 13 månader. Sen föds en fyra meter lång kalv, som dias ett år. En grönlandsval blir könsmogen först i 25-årsåldern. Den genomsnittliga livstiden är fyrtio år. Med hjälp av harpunspetsar som hittats i valkroppar blev det känt att några individer kan nå en ålder av mer än 200 år.

Utbredning
Grönlandsvalen finns i fyra områden med fyra separata populationer: i Ochotska havet utanför östra Ryssland, Berings hav och vattnen norr om Alaska, området mellan Kanada och Grönland samt i de nordligaste områdena i nordöstra Atlanten.

Valjakt
Tidigare fanns det så många grönlandsvalar att brittiska valjägare betecknade djuret som Common Whale ("Vanlig val"). På grund av det tjocka fettskiktet och de långa barderna var djuret starkt eftertraktat. Redan vid början av 1700-talet var grönlandsvalen i haven runt Spetsbergen nästan utrotad. Jakten pågick senare i utanför Grönland och Kanada. Ungefär vid mitten av 1800-talet började valjägare från USA med jakten i Stilla havet. Antalet grönlandsvalar sjönk från över 10 000 till ett par hundra under 1800-talets lopp.

Efter genomförandet av skyddsåtgärder ökar beståndet. Nu finns det mellan 5 000 och 8 000 grönlandsvalar. I norra Atlanten trodde man att arten var utdöd men det visade sig att en liten population har överlevt. Idag jagas den främst av inuiterna i Alaska, dock ej på industriell skala utan med tillstånd för traditionellt husbehov.

Noter

Externa länkar 

Rätvalar
Däggdjur i palearktiska regionen
Däggdjur i nearktiska regionen
Christoph Blocher

Christoph Blocher, född 11 oktober 1940 i Schaffhausen och med så kallad hemortsrätt i Schattenhalb (kantonen Bern), Zürich och Meilen (kantonen Zürich), är en schweizisk politiker, juris doktor och mångmiljonär (genom sitt företag EMS-Chemie).

Politisk karriär
 Ledamot i kommunfullmäktige i Meilen 1974–1978
 Ledamot i kantonsrådet i Zürich 1975–1980
 Ordförande i Schweiziska folkpartiet i kantonen Zürich 1977–2003
 Invald i Förbundsrådet 10 december 2003
 Justitie- och polisminister 2004–2007

Källor 

Födda 1940
Schweiziska förbundsrådsledamöter
Alumner från Zürichs universitet
Män
Personer inom Schweiz näringsliv under 2000-talet
Schweiz justitieministrar
Levande personer
Personer inom Schweiz näringsliv under 1900-talet
Branwell Brontë

Patrick Branwell Brontë, född 26 juni 1817, död 24 september 1848, var en brittisk konstnär och poet. Han var bror till Emily, Anne och Charlotte Brontë.

Han var familjens ende son och fick sin mors flicknamn som förnamn. Systern Charlotte betalade hans utbildning med pengar hon tjänade genom att undervisa.

Branwell Brontë utbildade sig till porträttmålare och var som sådan verksam i Haworth 1838–1839. Han är främst känd för ett porträtt av systrarna, där han själv ursprungligen förekom, men han målade över det, den ljusa skuggan bakom tros vara övermålningen. Tavlan hänger på National Portrait Gallery i London.

Från 1840 försörjde han sig bland annat som lärare och järnvägstjänsteman, men avskedades. Branwell Brontë hade, liksom systrarna, litterära ambitioner. Bland annat har han översatt Horatius och fick en del poesi publicerad i Yorkshirepressen.

Han stod som modell för den svårt alkoholiserade Arthur Huntingdon i systern Anne Brontës roman Främlingen på Wildfell Hall.

Branwell Brontë dog 1848, 31 år gammal, som en följd av att hans svåra missbruk av opium och alkohol dolt hans tuberkulos.

Källor

Brittiska konstnärer
Födda 1817
Avlidna 1848
Män
Personer under viktoriansk tid
Brontë
Ernst Hård

Ernst Hård, född 1924, död 1999, var en svensk bandyspelare och Stor grabb nummer 86. Han var med och tog OS-guld i bandy 1952, då bandyn var en uppvisningsgren.

Hård spelade i Forsbacka IK under hela sin karriär och bodde i Forsbacka.

Källor 

Födda 1924
Avlidna 1999
Svenska bandyspelare
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Män