kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
192

192 (CXCII) var ett skottår som började en lördag i den julianska kalendern.

Händelser

December 
 31 december – Den romerske kejsaren Commodus mördas av en brottare vid namn Narcissus på befallning av hans älskarinna, kammarherre och praetorianprefekt.

Okänt datum 
 Inbördeskrig utbryter åter i Romarriket (192-193).
 Galenos bibliotek förstörs av en brand.
 Syriska kristna etablerar en kristen koloni i Kerala i Indien.
 Kungadömet Champa börjar kontrollera södra och centrala delarna av nuvarande Vietnam (omkring detta år).
 Lü Bu mördar sin styvfar Dong Zhuo efter att denne har beordrat Lü Bus soldater att bränna Luoyang.

Födda 
 Gordianus II, romersk kejsare 22 mars–12 april 238 (möjligen född omkring detta år)
 Cao Zhi, kinesisk poet

Avlidna 
 31 december – Commodus, romersk kejsare sedan 180 (mördad)
 Dong Zhuo, kinesisk militär, usurpatorkejsare av Kina sedan 189

Externa länkar
176

176 (CLXXVI) var ett skottår som började en söndag i den julianska kalendern.

Händelser

November 
 27 november – Commodus blir medkejsare till sin far Marcus Aurelius.

Födda

Avlidna

Externa länkar
Publius Helvius Pertinax

Pertinax, född 1 augusti 126 i Alba Pompeia i Ligurien, mördad 28 mars 193 på Palatinen i Rom, var romersk kejsare från den 1 januari 193 till sin död. Han blev kejsare som Imperator Caesar Publius Helvius Pertinax Augustus. Han är känd som den första kejsaren under det turbulenta femkejsaråret. Pertinax var gift med Flavia Titiana och hade två barn, sonen Publius Helvius Pertinax och en dotter med okänt namn.

Vägen till makten 
Pertinax far hade varit slav som sedan blivit rik i ull-branschen. Detta gav honom möjlighet att bekosta sonens utbildning. Pertinax blev först lärare, men på grund av den låga lönen valde han vid 35 års ålder att ge sig på en militär karriär. Han började som befälhavare för en kohort galler i Syria, men blev snart befordrad till tribun för sjätte legionen i York. Han förde sedan befäl i Marcus Aurelius krig mot quaderna och markomannerna vid Donau , varefter han belönades med en rad höga ämbeten och guvernörsposter. Han blev även omtyckt av Marcus Aurelius efterträdare Commodus och fick uppdraget att slå ner arméns myteri i Britannien. Därefter var han guvernör i Africa under åren 188–189 och sedan stadsprefekt i Rom.

87 dagar som kejsare 
Mitt i natten den 31 december 192 knackade det på stadsprefekt Pertinax dörr. Det var Commodus mördare som erbjöd Pertinax kejsarmakten. Praetoriangardets stöd hade vunnits genom en muta på 12 000 sestertier per soldat och senaten utropade honom villigt till kejsare. 

Han försökte som kejsare att snabbt genomföra stora besparingsreformer både inom det civila och militära, vilket gjorde honom impopulär. Han gick då hårt fram mot pretoriangardet, som dittills levt i överflöd. Den 28 mars stormade en grupp soldater kejsarpalatset (påhejade av Pertinax vakter) och slog ihjäl honom.

Efter sin död blev Pertinax gudaförklarad av Septimius Severus.

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Romerska kejsare som blivit mördade av praetoriangardet
Romerska kejsare
Födda 126
Avlidna 193
Män
Personer i Romerska riket under 100-talet
Gudaförklarade personer
126

126 (CXXVI) var ett normalår som började en måndag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Sedan Sixtus I har avlidit väljs Telesphorus till påve (detta år, 125 eller 128).
 Detta är det första året i den östkinesiska Handynastins Yongjian-era.

Födda 
 1 augusti – Publius Helvius Pertinax, romersk kejsare 1 januari–28 mars 193

Avlidna 
 Domitia Longina, romersk kejsarinna.
 Sixtus I, påve sedan 115, 116, 117 eller 119 (död detta år, 125 eller 128)
 Yan Ji, kinesisk kejsarinna.

Externa länkar
Praetoriangardet

Praetoriangardet, latin: cohortes praetoriae, var de romerska kejsarnas livvaktsstyrka.

De romerska fältherrarna, som ursprungligen kallades praetores, hade ofta till skydd för sig och sitt högkvarter (praetorium) ett livgarde, kallat cohors praetoria''' (plural cohortes praetoriae). Livvaktstrupperna innefattade flera truppförband, till vilka hörde både fotfolk och rytteri.

 Historia 
Stående sådana kårer upprättades först av Marcus Antonius och Octavianus. Octavianus gav inrättningen stadga genom att bilda nio praetoriska kohorter, vart och ett om 1 000 man, utom rytteriavdelning (rytterienheter, turma, med 30 man vardera), som bestod av knappt 300 man. Under Tiberius förlades alla dessa kohorter, vilka på 100-talet e.Kr. var tio, i ett befäst läger, Castra Praetoria, med kaserner invid Rom.

En kohort skötte den dagliga vakten vid kejsarpalatset. Detta läger, i närheten av Porta Pia, inneslöts av Aurelianus i hans mur, Aurelianusmuren. Praetoriangardet hade högre sold och kortare tjänstgöringstid än övriga trupper. Det rekryterades först uteslutande från Italien, senare även från provinserna.

Praetorianernas gynnade ställning och tjänstgöringen i eller vid huvudstaden gjorde dem till en makt i staten, varför också befälhavaren, praetorianprefekten (praefectus praetorio), blev en av samhällets mest betydande män. Kejsarna försökte ofta, särskilt genom frikostiga gåvor (donationes'') vinna praetorianerna för sig, vilket ledde till upprepade militärrevolutioner. Deras fräckhet nådde sin höjdpunkt när de 193 e.Kr. utbjöd kejsartronen på auktion (se Didius Julianus). Septimius Severus lät sedan upplösa dem och bilda ett nytt garde. År 238 e.Kr. mördade gardet kejsar Balbinus.

Konstantin den store avskaffade slutligen helt och hållet praetoriangardet i Rom.

Se även 
 Corazzieri
 Praetorianprefekt

Referenser

Externa länkar 

Romerska rikets militär och krig
Romerska kejsardömet
Alexander III

Alexander III kan syfta på:
Alexander den store (356-323 f.Kr.), kung av Makedonien från 336 f.Kr.
Alexander III (påve) (f. ca 1100–1181), påve från 1159
Alexander III av Skottland (1241–1286), kung av Skottland från 1249
Alexander III av Ryssland (1845–1894), rysk tsar från 1881

Regentnamn
Kastrup (olika betydelser)

Kastrup kan syfta på flera platser i Danmark:

 Köpenhamns flygplats, ofta kallad Kastrup eller Kastrups flygplats
 en stadsdel i Tårnby kommun, Region Hovedstaden
 en by i Region Midtjylland
 järnvägsstationen Københavns Lufthavn (CPH Lufthavn) vid Köpenhamns flygplats, se vidare Öresundstågen och Öresundsbanan
 Kastrup station, en metrostation i stadsdelen Kastrup (inte att förväxla med den närbelägna metrostationen Københavns Lufthavn vid flygplatsen)

Kastrup kan också syfta på:
 Annmari Kastrup, en svensk skådespelare
 Kastrup Glasværk, ett danskt glasbruk
 Kastrup (musikgrupp), en svensk musikgrupp
 Kastrup Storskov, en skog i Næstved kommun i Danmark
Zohar

Zohar (hebreiska  זֹהַר Zohar, "strålglans") är en medeltida judisk text, troligen skriven av Mose de Leon i Kastillien på 1200-talet. Den räknas som den viktigaste boken om kabbala. Enligt Zohar kan guds tänkande endast uttryckas i negationer. Zohar kan enklast beskrivas som ett slags bibeluttolkning, en djuptolkning och utläggning av de fem Moseböckerna, sorterad efter veckovisa läsningar. 

Den upphovsteori som generellt omfattas av anhängare av Kabbala är att Zohar är skriven mycket tidigare, närmare bestämt under 100-talet av den i Talmud omnämnde Simeon-ben-Jochai. I det fallet var Mose de Leon snarare en utgivare som redigerade Zohar. 

Judisk mystik
Östers IF Dam

Östers IF Dam var en fotbollsklubb för damer som fanns åren 1981–2014 och var en del av Östers IF.

Historik
 1981 - Östers damlag bildas genom att man tar över FK Växjös damsektion.
Damlaget har därefter omväxlande spelat i Division 1 och i Damallsvenskan – i den senare serien har man varit 1994–95, 1997, 1999–01 och 2003.
 2002 - Östers damlag vinner Division 1 södra och flyttas upp i Damallsvenskan.
 2003 - Östers IF spelar i Damallsvenskan, kommer där på 11:e plats och flyttas liksom herrarna ner en division.
 2004 - Östers damlag spelar åter i Division 1 Södra.
 2010 - Östers Damer var 1 poäng från att ta sig tillbaka till allsvenskan.
 2011 - Östers Damer kommer på tredje plats i Söderettan.
 2013 - Säsongen spelas i nybildade Elitettan. Laget slutar näst sist och flyttas ner till division 1 kommande säsong, som nu är tredje nivån i svenska ligan. Flera spelare lämnar för Växjö DFF som är på väg att bildas. Östers IF för diskussioner om ett samgående, men ingen överenskommelse nås.
 2014 - Damlaget upphör på grund av spelarbrist. Ytterligare spelare går till Växjö DFF som nu har bildats.

Källor

Externa länkar
Östers IF

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1981
Dam
Älvsjö AIK

Älvsjö AIK är en svensk alliansförening i södra Stockholm, bildad 23 maj 1915 och då i huvudsak som friidrottsklubb. Klubben bedriver aktivitet inom bland annat fotboll och innebandy.

Fotbollsföreningen Älvsjö AIK FF är sedan 2003 tillsammans med Djurgårdens IF DFF delägare i Djurgården/Älvsjö AB som spelar i Damallsvenskan. Älvsjö AIK vann SM-guld i fotboll för damer 1995, 1996, 1997, 1998 och 1999 och Svenska cupen för damer tre gånger, 1992, 1996 och 1999. Föreningen har en egen cup kallad Ersans pokal, efter Ernst ”Ersan” Karlsson, som betydde mycket för föreningen.

Historia 
Fotbollssektionen fick sitt stora uppsving under 1940-talet med segrar i stora och lilla DM. Älvsjö AIK:s fotbollssektion ombildades 1993 till att bli en egen klubb, Älvsjö AIK Fotbollsförening.

Klubben har genom åren fostrat många spelare med allsvenska meriter, bland andra:  Jan-Erik Sjöberg, Börje Leback, Yngve Leback, Birger Jacobsson, Mikael Rönnberg, Michael Andersson, Niclas Kindvall, Patrik Gerrbrand ( Hammarby IF) Thomas Nilsson, senast Elias Storm (Djurgårdens IF), Pontus Segerström och Olof Guterstam (IF Brommapojkarna).

Älvsjö AIK FF:s herrlags största merit är avancemanget till Division 2 1968 (på den tiden näst högsta serie). Herrlaget spelar numera i division 4 Stockholm mellersta.
 
Älvsjö AIK FF:s damlag spelade säsongen 2011 i division tre efter att endast fått fyra oavgjorda under säsongens 18 matcher säsongen 2010 i division 2 östra svealand.

Älvsjö AIK hade under 1950-talet en framgångsrik period inom rugby. Man tog fem SM-guld i rad mellan 1952 och 1956.

Klubbar anslutna till Älvsjö AIK
Älvsjö AIK FF - fotboll
Älvsjö AIK Fritid - gymnastik, innebandy, simning
Älvsjö AIK SOK - orientering

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Älvsjö AIK FF

Alliansföreningar i Sverige
Sportklubbar i Stockholms kommun
Sportklubbar bildade 1915
Älvsjö
Upplösta bandyklubbar i Sverige
Jaktstart

Jaktstart är en startmetod inom sport tillämpad vid tävlingar uppdelade i flera moment eller etapper. Jaktstart används bland annat i längdskidåkning, skidskytte och orientering. Precis som vid masstart gäller att först i mål vinner. Skillnaden är att vid jaktstart kan de tävlande starta efter varandra, oftast med tidsskillnad som är uträknad efter deras resultat i tidigare etapper. Masstart och jaktstart skiljer sig från traditionell start inom dessa sporter, där istället varje tävlande startar individuellt och där den som har bäst tid vid målgång vinner. I OS- och VM-sammanhang inom längdåkning har skiathlon numera ofta ersatt jaktstarten med separata lopp.

Inom Modern Femkamp används jaktstart vid den avslutande terränglöpningen, där tidsavståndet beräknas med hjälp av resultaten från övriga grenar. I nordisk kombination används jaktstart för längdskidåkningsdelen med tidsavstånd beräknade efter resultaten i backhoppningen.

Vågstart är en variant som används i längdskidåkningen, t.ex. i Tour de Ski. Den första delen av startfältet startar då efter sina tidsintervaller precis som i en vanlig jaktstart, medan de som har mer än ett förutbestämt tidsintervall släpps iväg samtidigt (t.ex. efter 10 minuter). Resten av tidsintervallet läggs sedan till på deras sluttid, vilket gör att de som går i mål i den senare delen av startfältet inte alltid får den placering som motsvarar målgången. Anledningen till att vågstart tillämpas är att tiden för tävlingsevenemanget kortas ner, särskilt när det förekommer stora tidsskillnader.

Fördelarna med jaktstart är framförallt att det blir mer spännande för publiken, men det gör också att de tävlande kan se under tävlingens gång hur det utvecklar sig och vilken taktik de ska inrikta sig på. Nackdelarna är desamma som för masstart, att spurtförmågan får en oproportionerligt stor del i resultatet. En nackdel inom skidåkning är att den som går ut först får spåra, medan de som jagar får åka med mindre friktion i spåret. Skillnaden är särskilt stor om det är snöfall.

Se även
Intervallstart
Masstart

Källor
Nationalencyklopedin

Fotnoter

Sporttermer
Smutstitel

Smutstitel är ett titelblad, där arbetets huvudtitel finns angiven i sammandrag i lite mindre stil och på högersida, även kallad smutssida. I en häftad bok är smutstiteln den första sidan. I en bunden bok blir det första sidan efter försättsbladet.
 
Efter smutssidan följer ett uppslag med en sida som kan innehålla information om boken, och sedan titelsidan med boktitel och författare som högersida.

Källor 
 Förlaget Boken/Ordlista
 DotGain/ Disposition 

Bokbinderi
Giambattista Bodoni

Giambattista Bodoni, född 16 februari 1740 i Saluzzo, död 29 november 1813 i Parma, var en italiensk boktryckare. Han är upphovsman till serif-typsnittet Bodoni.

Bodoni kallades 1768 till hertig Ferdinand av Bourbon till Parma, där han blev ledare för det nygrundade boktryckeriet "Real stamperia". De från denna officin utgående trycken, bland vilke märks upplagor av klassiska författare, skönlitteratur med mera, blev snart vida berömda. Böckerna trycktes ofta i små upplagor, ofta för privat bruk och böckerna är idag sällsyntheter.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Externa länkar 
 Bodonisamlingen på Uppsala universitetsbibliotek

Italienska gravörer
Italienska boktryckare
Typografer
Män
Födda 1740
Avlidna 1813
Personer inom näringslivet under 1700-talet
Personer från Saluzzo
Boktryckare under 1700-talet
Boktryckare under 1800-talet
Symmetrisk typografi

Symmetrisk typografi är typografi som kännetecknas av likformighet och absolut jämvikt. Detta innebär att rader, linjer och bilder görs ut mitt på satsytan – fördelas lika kring en tänkt mittaxel (axial sättning). Jämför med asymmetrisk typografi där det blir vänster- eller högerställt.

Se även
 Asymmetrisk typografi
 Typografi

Typografi
Asymmetrisk typografi

Till asymmetrisk typografi räknas många olika typografiska uppsättningsarrangemang, bland annat vänsterställda och högerställda samt blandarrangemang. Den är alltså inte likformig i motsats till symmetrisk typografi.

Se även
Symmetrisk typografi
Typografi

Typografi
Övergångsform

Övergångsform är en typkaraktär som introducerades i mitten av 1700-talet som en övergångsform mellan garald-familjen och didon-familjen. Det var närmast John Baskerville som med sitt typsnitt med samma namn gjorde stilen känd.

Ett nyare begrepp för övergångsform är transantikva och ett äldre är real. Transantikvan kännetecknas genom att:

 skillnaden mellan hårstreck och grundstreck är något större än hos garalderna, men inte så markant som hos didonerna.
 seriferna slutar spetsigt till skillnad mot garaldernas rundade form.
 ansvällningen är mer "upprätad" än garalden, men inte helt vertikal som hos didonerna.

Exempel: Baskerville, Chochin och Times.

Typografi
Typsnitt
Grotesk

Grotesk eller linjär är en typkaraktär som uppkom i England i början av 1800-talet under den tid då industrialismen tog fart och man inom typografin, liksom inom konsten, bröt med traditionen och sökte nya uttrycksmöjligheter. Beteckningen "grotesk" kommer ursprungligen från Tyskland, där man tidigt skapade typsnitt där både versaler och gemener saknade seriffer. Namnet har sedan lånats in till flera språk, bland dem svenska och engelska (grotesque).

På franska används istället sans serif, vilket helt enkelt betyder 'utan serif'. Ordet har överförts till engelskan som sans-serif och används inom datortekniken. Sans-serif-typsnitt kan både ha jämntjocka linjer (linjärer) eller ojämntjocka linjer (semilinjärer).

Karaktär och användning 
Den kraftiga typkonstruktionen och frånvaron av seriffer ger sämre ordbild än garalderna och didonerna, men lämpar sig desto bättre på datorskärmar där serifferna annars försämrar ordbilden. Grotesken har sin givna plats i dagspress och reklamsammanhang, samt i Internettext.

Exempel på grotesker 
 Akzidenz-Grotesk
 Arial
 Folio
 Futura
 Gill Sans
 Helvetica
 Neue Haas Grotesk
 Univers
 Verdana

Se även 
 Sans-serif
 Groteskornamentik, om begreppet inom arkitekturen

Referenser

Typsnitt
Ornament
Egyptienne

Egyptienne, eller mekaner, är en typkaraktär som framkom endast cirka tio år efter groteskens tillkomst.

Mekanerna har liten kontrast mellan tjockare och tunnare linjer, och har en fet, fyrkantig utformning. De beskrivs ibland som sans-seriffer med seriffer eftersom "grundbokstaven" oftast påminner om en sans-serif med liten skillnad mellan tjockare och tunnare delar.

Namnet Egyptienne sägs härstamma från Napoleon I:s expedition till Egypten 1815.

Exempel på typsnitt som ingår i denna "familj" är Clarendon, Rockwell, Courier, Beton, Weltantikva och Memphis.
Egyptinne används av bilbolaget Volvo

Typsnitt
Kalligrafiska stilar

Kalligrafiska stilar är en gruppbenämning för stilar som inte kan hänföras till någon av de andra fem typkaraktärerna. De kalligrafiska stilarna hör samman med reklamtypografi och småaccidenser och har sin betydelse som kontraststilar.

Typsnitt
Aldus Manutius

Aldus Pius Manutius, Aldo Pio Manuzzi eller Teobaldo Mannucci, född 1450, död 6 februari 1515, var en italiensk boktryckare, verksam i Venedig. Han anses vara fader till typsnittet Medievalantikva, och han uppfann semikolonet. Han blev också stamfader för den venezianska boktryckarsläkten Manutius.

Biografi 

Med understöd av två furstar av Carpi startade Aldus Manutius ett tryckeri i Venedig år 1489. Han leddes av sin starka önskan att bevara den nyupptäckta antika, särskilt grekiska, litteraturen åt eftervärlden, som då endast fanns som handskrifter och därför riskerade att förloras, eftersom handskrifter är svåra att bevara från naturliga skador och förstörelse.
 
Inom bara några få år framstod Manutius som den yppersta boktryckare och förläggare. Han underhöll i sitt hem en hel akademi av lärda män, mest infödda greker, för en noggrann revision av texterna. 
Om tryckets skönhet vinnlade han sig i sällsynt grad. Han lät utarbeta flera olika, smakfulla arter av grekiska, latinska och hebreiska typer, förbättrade antikvastilen och uppfann kursiven. Även införandet av oktavformat var en åtgärd av Manutius. I synnerhet hans pergamentstryck är smakfullt utstyrda. 28 värdefulla editiones principes (från gamla manuskript) av grekiska författare, utgivna 1494–1514, samt åtskilliga lika utmärkta utgåvor av latinska och italienska klassiker vittnar om hans arbete. Han utgav även en rad billiga fickupplagor. Manutius verksamhet hämmades mycket av svåra krig, strejker och bedrägliga eftertryck, och han var ganska fattig vid sin död. Flera grammatiska arbeten på latin är frukter av hans skriftställarverksamhet.

Några av de mest kända trycken av Manutius är Hypnerotomachia Poliphili (1499), De Aetna av Pietro Bembo (1496), Divina Commedia (1502), och samlingsverket Precursori della Biblioteca Greca. Han utgav därtill verk av bland andra Aristoteles, Aristofanes, Thukydides, Sofokles, Herodotos, Xenofon, Euripides, Demosthenes och Platon.

Se även
 De svenska pocketbokserierna Aldus och Delfin.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 

 

Typografer
Italienska boktryckare
Födda 1450
Avlidna 1515
Män
Ugglan
Personer inom näringslivet under 1400-talet
Personer inom näringslivet under 1500-talet
Boktryckare under 1400-talet
Boktryckare under 1500-talet
Typgrad

Typgrad eller grad är en term inom typografin som används för att ange storleken på bokstäverna. Måttet anges i punkter, och är idag aningen svårdefinierat, eftersom det inte avser själva bokstävernas storlek utan höjden på trycktypen i en gammaldags blytryckpress. Därför kan till exempel en 24-punkters stil i ett visst typsnitt vara av helt annan storlek än en 24-punkters stil i ett annat typsnitt.

En måttenhet som nära hör ihop med grad är kägel, som avser avståndet mellan varje rad och mäts från baslinje till baslinje. Grad och kägel anges ofta som två tal med ett snedstreck mellan, ”10/12” betyder till exempel 10 punkters grad och 12 punkters kägel.

Det finns två system för att definiera storleken på en punkt. Traditionellt har man i större delen av Europa använt det franska Didot-systemet, med måttenheten cicero (4,512 millimeter) som bas. En cicero delas in i 12 punkter, och en cicero-punkt (eller didot-punkt) är alltså 0,376 millimeter. I Storbritannien och USA har man istället använt måttenheten pica, som fungerar på samma sätt som cicero, men är något kortare. En traditionell amerikansk pica motsvarar 4,2175 millimeter, medan en modern dator-pica motsvarar 4,233 millimeter. En pica-punkt som används i ett datorprogram motsvarar alltså 0,35275 millimeter. Idag, när desktop publishing-tekniken helt tagit över, och de datorprogram som används kommer från USA, är det i praktiken pica-punkter som används överallt för att ange grad och kägel. En del anser att pica-punkter bör kallas ”points” för att skilja dem från cicero-punkter.

Antalet punkter (förkortat p.) som används i stora delar av Europa är inte ekvivalent med de points (förkortat pt.) som används i USA. Många översättare av instruktionsböcker för datorer och skrivare besitter inte kunskap om detta, och översätter därför felaktigt "points" med "punkter", trots att måtten inte överensstämmer. Detta kan leda till problem vid systematisk maskinskrivning och blankettkonstruktion, samt vid grundinställning av ordbehandlingsprogram och skrivare.

Referenser

Se även
 Typografisk punkt
Typografi
Tc-tal

Tc-tal är det antal tecken av ett visst typsnitt i en viss typgrad som teoretiskt går in på en bredd av 1 cicero. Om man vill veta hur många tecken som går in på en viss spaltbredd, multiplicerar man bredden (i cicero) med Tc-talet.

Typografi
Cicero (mått)

Cicero, måttenhet inom typografin som motsvarar 4,513 mm. Måttet uppfanns av François Ambroise Didot omkring 1780. 

Den är 1⁄6 av en fransk tum. Om den delas i 12 delar, kallas den för Didotpunkt. Den har samma definition som den engelska Pica, men då den franska tummen var något större än den engelska, så går det ungefär 1,061 pica på en cicero.

Längdenheter
Typografi
Petit

Petit är en måttenhet på tryckbokstävers storlek som används inom typografin och är 8 punkter som motsvarar 3 mm.

Se även
Typografisk punkt

Typografi
Blå tornet

För olika betydelser av "Strindbergshuset", se Strindbergshuset.
Blå tornet är en byggnad på Drottninggatan 85 i Stockholm. Här ligger sedan 1973 Strindbergsmuseet. Huset är sedan 2000 ett lagskyddat byggnadsminne.

Byggnaden
Blå torn uppfördes 1906–1907 efter ritningar av Hagström & Ekman, som ritade en byggnad i jugendstil med ett dominerande hörntorn. Jugendformer går igen i fasadens reliefdekor, takfotens målade blommor, fönstrens spröjsning, balkongens smiden, butikernas textband och stenornamentiken i sockelvåningen. I entré och trapphus (Drottninggatan 85) finns den fasta inredningen av snickerier, stuck och glasmåleri bevarad. I lägenheterna finns i huvudsak den fasta inredningen av paneler och stuckaturer kvar liksom enstaka kakelugnar. I trapphuset märks snickerier i blåviolett och guld samt hissgaller i förgylld metall.

Namnet
Huset fick sitt namn av August Strindberg, som bodde här från 1908 till sin död 14 maj 1912. Det kan finnas flera anledningar till namnet. Strindberg kallade även byggnaden för "Gröna tornet" för att den hade grönt tak. Byggnaden är gulputsad och förefaller inte blå. Strindberg kan dock ha liknat sin bostad vid Blåtårn, vilket sedan medeltiden användes som fängelse åt adliga personer. En annan förklaring kan vara att trapphusets väggar och lägenhetsdörrarna ursprungligen var målade i blå färg. Färgsättningen rekonstruerades i samband med restaureringen av huset 1973.

Källor

Externa länkar

Strindbergmuseet i Blå tornet

Blå tornet
Byggnader och anläggningar på Norrmalm
Byggnader ritade av Hagström & Ekman
Byggnadsminnen i Stockholms kommun