kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fulda

Denna artikel behandlar staden Fulda, för andra betydelser, se Fulda (olika betydelser).

Fulda är en stad i östra Hessen nära gränsen till Bayern och Thüringen. Genom staden rinner floden Fulda. Staden har ungefär  invånare och är en viktig järnvägsknut i det tyska höghastighetstågsnätet. Fulda är även biskopssäte i Fuldas katolska stift.

Historia
Staden är präglad av abbotstiftet och det senare furstbiskopssätet. Fulda blev centralort för det av Sturm, lärjunge till den helige Bonifatius inrättade abbotstiftet Fulda. Abbotstiftet ställdes 751 direkt under påven. Fulda fick stor betydelse för arkitekturen, skulpturen, målarkonsten och teologin. Särskilt blomstrade dess klosterskola under Hrabanus Maurus ledning. Abboten av Fulda var från 900-talet primas bland Tysklands och Frankrikes benediktinabbotar. År 1752 efterträddes abbotstiftet av furstbiskopsstiftet Fulda, vilket sekulariserades 1803.

Av den äldsta domen, som tillkom redan på 700- och 800-talen, finns en krypta bevarad. Den nuvarande domkyrkan uppfördes i början av 1700-talet av Johann Dientzenhofer med två torn på västra fasaden samt en mäktig kupol över mittskeppet.

Från 800-talet stammar Mikaelskyrkan, en rundbyggnad med krypta, uppförd under italienskt inflytande. Mittskeppet i kyrkan omges av en omgång med ett på 1000-talet tillkommet galleri. I Fulda florerade under medeltiden en illuminationsskola. Från nyare tid stammar, utöver domen, flera byggnader, bland annat slottet, i vars park finns ett mäktigt orangerihus i nyklassicistisk stil som Johann Maximilian von Welsch lät uppföra i mitten av 1700-talet.

År 1734 grundades ett universitet, men det stängdes redan 1805. Idag finns det en högskola (Hochschule) i Fulda.

Under andra världskriget bombades staden ett flertal gånger av de allierade varvid totalt en tredjedel av staden förstördes. De historiska byggnaderna i Gamla staden, särskilt kring grönsaksmarknaden och i barockkvarteret skadades svårt.

Religion
Majoriteten av Fuldas befolkning är katoliker.

Politik
Kristdemokraterna har en överväldigande majoritet (drygt 61 procent).

Strategiskt läge

Fulda har också givit namn till the Fulda Gap ("Fuldagapet"/"Fuldabäckenet"), en traditionell öst-västlig invasionsrutt använd av bland andra Napoleon I. 

Den tidigare inomtyska gränsen gick just öster om Fulda, och stora sovjetiska och östtyska pansartrupper var stationerade i området under det kalla kriget. Av den anledningen hade USA:s armé stationerat ett regemente i staden och fler dess närområde. Här ansågs det troligt att under det kalla kriget att det tredje världskriget skulle ha kunna inledas.

Näringsliv
Däcktillverkaren Fulda

Kända personer från Fulda
Karl Storch, friidrottare
Marilena Kirchner, sångerska
Tobias Sammet, sångare

Källor

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Fulda
Fulda (flod)

Fulda är en flod i Tyskland. Tillsammans med Werra är Fulda källflöde till floden Weser. Fulda är Hessens längsta flod med 218 km. Avrinningsområdet är 6 947 km². Fulda rinner upp vid Wasserkuppe och flyter genom städerna Gersfeld, Fulda, Bad Hersfeld, Rotenburg an der Fulda, Melsungen och Kassel. Det är vid Hannoversch Münden som Fulda och Werra förenas till Weser.

Externa länkar

Wesers avrinningsområde
Fulda
Sulfidmineral

Sulfidmineral, en typ av mineral som innehåller svavelföreningar. Industriell bearbetning av dessa mineral har ofta lett till svåra luftföroreningar eftersom svavlet avgår i gasform. Då en bergart innehåller höga halter av sulfidmineral måste man vara försiktig vid brytning av denna så inte närområdet blir försurat. Avfallet från gruvor innehåller metaller som kan spridas nedströms.

Reaktioner

Sulfidmineral reagerar om de är malda med luft så kallad rostning. Därvid bildas metalloxid samt svaveldioxid. Temperatur där reaktionen går någorlunda snabbt: Svavelkis 440oC, Magnetkis 470oC, Zinkblände 670oC, Kopparkis 360oC.

Sulfidmineral 

 Arsenikkis
 Blyglans
 Brokig kopparmalm
 Koboltglans
 Kopparglans
 Kopparkis
 Magnetkis
 Molybdenglans
 Pentlandit
 Spetsglans
 Svavelkis
 Zinkblände

Se även 
 Sulfider

Källhänvisningar

 
Mineral
Sulfider
Werra

Werra är en flod i Tyskland och är ett av Wesers källflöden. Werra är 292 km lång och har ett avrinningsområde på 5 496 km². Floden har sina källor i Thüringen dels i närheten av Eisfeld, dels vid Fehrenbach cirka 10 kilometer längre norrut. När Werra flyter samman med Fulda vid Hannoversch Münden uppstår floden Weser.

Städer belägna vid Werra källan till sammanflödet inkluderar Hildburghausen, Meiningen, Wasungen, Heringen (Werra), Wanfried, Eschwege, Bad Sooden-Allendorf, Witzenhausen och Hannoversch Münden.

Externa länkar 
 

Wesers avrinningsområde
Vattendrag i Tyskland
Perstorp

Perstorp är en tätort som är centralort i Perstorps kommun i Skåne län.

Historia

Administrativa tillhörigheter 
Perstorp var och är kyrkby i Perstorps socken och tillhörde efter kommunreformen 1862 Perstorps landskommun, där Perstorps municipalsamhälle inrättades den 23 maj 1935. 1947 ombildades landskommunen med municipalsamhället till Perstorps köping. Köpingskommunen utökades 1952 och uppgick 1971 i Perstorps kommun, där orten sedan dess är centralort.

I kyrkligt hänseende har Perstorp alltid hört till Perstorps församling.

Orten ingick till 1971 i Norra Åsbo tingslag. Från 1971 till 2001 ingick den i Klippans tingsrätts domsaga, före 1974 benämnd Norra Åsbo tingsrätts domsaga, och orten ingår sedan 2001 i Helsingborgs tingsrätts domsaga.

Stationssamhället 
Carl Wendt, ägare till säteriet Gustavsborg, behövde transportera ved till Danmark och såg till att Perstorp fick en station på den år 1875 öppnade Hälsingborg–Hässleholms Järnväg. Det fanns ingen samlad bebyggelse där stationen byggdes, utan byn växte mycket sakta fram och bestod så sent som vid sekelskiftet 1900 bara av ett 20-tal boningshus.

Befolkningsutveckling

Samhället
I Perstorp finns Perstorps kyrka och Perstorp AB:s industrier.

Idrott
I Perstorp finns Perstorp Bälinge IK (PBIK) som bildades vid en sammanslagning år 2012 av Perstorps sportklubb och Bälinge Boll och Idrottsklubb.

Före detta fotbollsproffset Björn Andersson är från orten.

FK Boken-Orientering

Referenser

Noter 

Orter i Perstorps kommun
Tätorter i Sverige
Centralorter i Skåne län
Hann. Münden

Hann. Münden (Hannoversch Münden) är en stad i Landkreis Göttingen i den tyska delstaten Niedersachsen. Den ligger vid delstatens södra gräns mot delstaten Hessen, där källflödena Werra och Fulda flyter samman och bildar Weser. Staden har cirka  invånare.

Den kände tyske naturforskaren Alexander von Humboldt yttrade vid ett tillfälle, att Hannoversch Münden är en av de sju vackrast belägna städerna i världen.

Tiden för stadens grundande är inte historiskt belagd i några urkunder, men den finns omnämnd som stad i ett dokument från 1183. Det är emellertid känt att på platsen för den gamla stadsdelen Altmünden anlades ett kloster 802.

Källor

Kommuner och städer i Landkreis Göttingen
Hansan
Mesozoikum

Mesozoikum (från grekiska μεσος ’i mitten’, och ζωον ’djur’) är en geologisk era som omfattar perioderna trias, jura och krita, det vill säga tiden för cirka 252–66 miljoner år sedan. Under mesozoikum dominerade dinosaurier stora delar av jorden.

Eran kallas ibland "geologisk medeltid" eller "jordens medeltid", efter den ursprungliga betydelsen av det vetenskapliga namnet.

Detaljerad indelning

Källor 

Mesozoikum
Fästning

Fästning är en permanent anläggning av större format som stärker försvaret av en plats med strategisk betydelse eller annat stort värde. En fästning innehåller med andra ord permanenta befästningar, till skillnad från borgen, som även var en befäst bostad. Fästningen skall ge skydd för en liten styrka mot betydligt starkare militära förband. I och med vapnens utveckling, främst inom artilleriet och flyget, har fästningar i mer traditionell mening förlorat sin betydelse. Benämningen fästning är från och med den senare delen av 1900-talet inte aktuell som term i krigföringen. Sveriges tillika Nordens största fästningsanläggning finns i Boden, se Bodens fästning.

Fästningar har också använts för att inhysa fångar; fästning användes förr som omskrivning för fängelse. Man kan också kalla en fästning en bunker.

Se även 
 Borg
 Befästning
 Fornborg
 Fort
 Gränsfästning
 Slott
 Trelleborgar

Referenser

Noter 

Befästningskonst
Ugglan
Gräs

Gräs (Poaceae, synonym Gramineae) är en familj enhjärtbladiga växter med omkring 12 000 arter i hela världen. 

Gräs är ett- eller fleråriga örter med kraftigt varierande storlek, och rötterna är samlade i en jämn knippa. Stjälken kallas strå och är ofta ihålig, men arter som majs och sockerrör har märg, medan bambu har en förvedad stam. Strået är ledat och lederna skiljs åt av förtjockade noder. Bladen utgår från noderna och omsluter strået med en bladslida. Mellan denna och bladskivan sitter en hinna, snärpet. Blommorna skyddas av skärmfjäll och blomfjäll som kallas agnar, och är samlade i småax som i sin tur bildar ax eller vippor. 

Gräs kan växa enstaka eller i täta tuvor och förökar sig ofta via underjordiska revor. De är vanligen korsbefruktande och pollineras av vinden. Det stärkelserika, mjöliga fröet är inneslutet i ett slags nöt.

Arter i familjen halvgräs betraktas ofta felaktigt som gräs. Halvgräs kan särskiljas genom att de saknar en tydlig led på strået och ofta genom att halvgräsens strån inte har rund (utan till exempel trekantig) genomskärningsyta.

Familjen äkta gräs 
 Underfamilj Anomochlooideae
 Underfamilj Pharoideae
 Underfamilj Puelioideae
 Underfamilj Bambusoideae
 Underfamilj Pooideae
 Underfamilj Ehrhartoideae
 Underfamilj Aristidoideae
 Underfamilj Arundinoideae
 Underfamilj Chloridoideae
 Underfamilj Panicoideae
 Underfamilj Danthonioideae
 Underfamilj Micrairoideae
 Underfamilj Panicoideae

Utvecklingslinjer inom Panicoideae
Grupp 1: Panicoideae
Tribu Isachneae
Tribu Neurachneae
Tribu Arundinelleae
Tribu Paniceae
Grupp 2: Andropogonodae
Tribu Andropogoneae
Tribu Maydeae

Se även
 Gräsmatta

 
Gr Växtindex
Konceptkonst

Ej att förväxla med Concept art, som rör illustrationer för produktutveckling och -presentation.

Konceptkonst eller konceptuell konst är en konstform, som huvudsakligen utvecklades under 1960-talets andra hälft i USA och Europa. Begreppet lanserades 1961 av den amerikanske konstnären Henry Flynt (född 1940). 

Begreppet konceptuell konst innebar en expansion av begreppet konst på flera plan. Det är en konstform baserad på att idén, eller konceptet, tar överhanden över materiella eller estetiska överväganden. Den hade sina rötter i avantgardistiska rörelser under 1900-talets första hälft, exempelvis dadaism, fluxus, happening, minimalism och liknande institutionskritiska förhållningssätt. Ofta framhålls Marcel Duchamps praktik som en utgångspunkt. Ursprungligen var rörelsen en radikal företeelse som kritiserade den moderna konstens fokus på formalism och medium. Den propagerade för en konst som fokuserade på sociala och politiska frågor och var till sin form den första globala konströrelsen, eftersom den bestämt vände sig mot en västerländsk formkanon. Detta påstående har dock kritiserats, för trots att rörelsen uppstod på många platser vid ungefär samma tidpunkt, har ändå de engelskspråkiga konstnärerna kommit att inta en dominerande ställning. Detta har senare resulterat i försök att lyfta fram "bortglömda" konceptkonstnärer runt om i världen.

Exempel på konceptkonstverk
One and Three Chairs av Joseph Kosuth 1965

Konceptkonstnärer i urval

 Marcel Duchamp
 Maloosak
 Joseph Beuys
 Genco Gulan
 Kristján Gudmundsson
 Joseph Kosuth
 Yoko Ono
 Jenny Holzer
 On Kawara
 Gian Carlo Riccardi
 Lars Vilks
 Dan Wolgers

Källor
 Sven-Olov Wallenstein (2006) Konceptkonst, Skriftserien Karios, nr.11, sid:9-40

Noter
Hjärtblad

Hjärtbladet är det första bladet som utvecklas ur grodden. Barrträd har upp till 24 hjärtblad som sitter som en krans runt stilken. De är nålformade liksom de vuxna barren. Detta antal har reducerats under evolutionens gång. Det ledde till exempel till att de tidiga blomväxterna var tvåhjärtbladiga. Ytterligare reduktion av antalet hjärtblad har gett upphov till de enhjärtbladiga växterna.

Uppkomst
Hjärtbladen formas i fröet redan innan växten har släppt iväg det. Hjärtbladet är alltså en del av den nya växtens fosterutveckling. Hos de enhjärtbladiga växterna är hjärtbladet parallellnervigt och liknar de vuxna växternas blad. Hos tvåhjärtbladiga växter är hjärtbladet enklare och gärna avrundat i formen, och är ofta helt olika de senare bladen.

Bygdemål
Hjärtblad är också ett folkligt namn på slåtterblomma, Parnassia palustris L.

Växtanatomi
Blad (olika betydelser)

Blad kan syfta på:

 Blad – ett vanligen fotosyntetiserande organ hos kärlväxternas sporofyt
 Folkblad – en tidning avsedd för den breda allmänheten
 Knivblad – klingan på en kniv
 Blad – ett svenskt efternamn, se Bladh
Prosa

Prosa, från latinets prōsa (obunden stil), från prorsus på samma språk (rakt på sak), är flera former av berättande vardaglig text eller tal som inte är bundet av metriska regler. Den kan vara neutral och osmyckad och förekommer som fackprosa (sakprosa) eller som skönlitteratur, till exempel romaner, noveller, essäer och biografier. Om prosan blir rytmisk i sin meningsbyggnad är den besläktad med poesin. Beteckningen prosadikt används för att beskriva lyrik av mera berättande karaktär. Jämför prosaisk = vardaglig, enkel, utan finess.

Noah Webster sade att "Prosa är människans naturliga språk", och konstaterade vidare att prosa är fritt och oinskränkt jämfört med poesin.

Historia 

Historiskt har litteraturformen använts för att skriva historia, filosofi och biografi. Detta var speciellt vanligt under antiken. Det var då en hårfin gräns mellan prosa och poesi, eftersom dåtidens prosa tenderade att vara rytmisk. Under 1700-talet blandades poesi och prosa, och bildade den nya genren prosalyrik. Det är därför idag svårt att med bestämdhet åtskilja prosa och poesi.

Struktur 

Prosa saknar den formella strukturen som ett poem har, i form av antingen ett versmått eller rim, utan innehåller istället hela meningar, som senare bildar stycken. Språket och betydelsen skiner igenom tydligare, och texten är mindre tät. Generellt är berättarens roll viktigare i prosa, såväl som dennes berättarperspektiv, och kronologin. Berättaren kan berätta i förstapersonsperspektiv - det vill säga, i jag-form, eller i tredjepersonsperspektiv, då både berättaren och läsaren observerar situationen. Man skiljer därutöver mellan allvetande och begränsat vetande berättare, där den allvetande vet allt vad alla tänker, medan den begränsat vetande enbart förmedlar kunskap om en persons tankar.

Även om en del prosaverk innehåller versmåttsstrukturella spår, är en medveten blandning av de båda litteraturformerna kallad för prosadikt. På samma sätt är poesi med färre regler och restriktioner känd under beteckningen fri vers. Poesi anses vara mer systematiskt eller formulärt, medan prosa är den mest reflektiva av vanliga tal.

Robbins visar i sin uppsats att skillnaden mellan poesi och prosa kan vara mycket hårfin, men att rytmen gör en viktig skillnad. För att åstadkomma en speciell rytm i poesi används ofta radbrytningar mitt i meningar, vilket inte är fallet i prosa.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

 
Wikipedia:Basartiklar
Prosadikt

En prosadikt eller ett prosapoem är ett kort prosastycke med poetiska element som till exempel rytm, allitteration, assonans eller dylikt. 

Kompositionsformen odlades under förromantiken, men det var Baudelaires Le Spleen de Paris (1869, med underrubriken Petits poèmes en prose, "små prosadikter") som främst lanserade genren i nyare litteratur. Den skrevs också av Arthur Rimbaud och Stéphane Mallarmé och i Tyskland av Friedrich Hölderlin och Rainer Maria Rilke.

Senare har formen använts av bland andra nobelpristagaren Octavio Paz och avantgardisten Giannina Braschi. I Sverige har prosadikter skrivits av till exempel Johannes Edfelt, Erik Lindegren, Gunnar Ekelöf, Birgitta Trotzig och Artur Lundkvist. Sistnämnde gick ett steg längre och strävade i en lång rad böcker efter en slags poesi i romanform. 

Formen kan ibland vara svår att avgränsa mot andra typer av "kortprosa" som vinjetter, utbyggda aforismer och miniessäer.

Ordet "prosadikt" kan även, särskilt i äldre svenska, beteckna diktning på prosa, alltså skönlitteratur i motsats till facklitteratur.

Litterära genrer
Galleri

Galleri kan syfta på:
 Galleri (konst) – en lokal där man förevisar konst
 Galleri (arkitektur) – täckt gång längs en byggnads ytter- eller innerväggar buren av arkader eller pelare eller en korridor eller långt, smalt rum ofta med karaktär av praktrum
 Galleri (teater) – sittplatserna högst uppe i en teatersalong

Bildgallerier 
 Galleri över fylkesvapen i Norge
 Galleri över häradsvapen i Sverige
 Galleri över landskapsvapen i Estland
 Galleri över landskapsvapen i Finland
 Galleri över landskapsvapen i Sverige
 Galleri över länsvapen i Sverige

Se även 
 Galleria –  en inbyggd gågata med butiker
Tryckvattenreaktor

Tryckvattenreaktor, en typ av kärnreaktor där moderator och kylvatten består av lättvatten under högt tryck. Vattnet i primärkretsen står under högt tryck för att hindra att kylvattnet kokar. Den brukar, även på svenska, förkortas PWR (Pressurized Water Reactor).

Översikt 

Tryckvattenreaktorer utvecklades ursprungligen av Hyman Rickover för kärnkraftsprogrammet i USA:s flotta.

I en tryckvattenreaktor leds det upphettade kylvattnet till en värmeväxlare (ånggenerator) där ånga produceras för att driva de ångturbiner som i sin tur genererar elektrisk energi. Då det kylvatten som varit inne i reaktorn aldrig når ångturbinerna är strålningen mycket lägre i turbinhallen i en tryckvattenreaktor än i en kokvattenreaktor.  tillåts vattnet koka i reaktorhärden och driva turbinen direkt.

Design

Kylmedel 
Vatten används som kylmedel i primärkretsen i en tryckvattensreaktor och flödar genom reaktorn med en temperatur på omkring . Det höga trycket i primärkretsen på  (150 atm) gör att vattnet inte kokar. Vattnet i primärkretsen används för att värma vattnet i en sekundär krets till ånga som passerar genom en ångturbin där elektriciteten produceras. I den sekundära kretsen är det tryck och temperatur vanligtvis  (60 atm) och .

Moderator 
Vid fission av uran utsänds neutroner med hög hastighet, snabba neutroner, men för att dessa neutroner ska kunna fortsätta kedjereaktionen måste man minska neutronernas hastighet (moderera) tills de blir termiska, alltså har samma hastighet som atomerna i sin omgivning. I en tryckvattenreaktor använder man vatten som moderator för att minska neutronernas hastighet. Det som sker är att neutronerna kolliderar med väteatomerna i vattnet och därmed tappar fart.

Bränsle 

Uranet som används i PWR-bränsle är vanligtvis anrikat till 3-5 procent 235U. Det är vanligtvis urandioxid (UO2), ett grått keramikliknande ämne som används i tryckvattenreaktorer.

Kontroll 
Reaktiviteten i en tryckvattenreaktor kontrolleras med hjälp av borsyra och styrstavar. Styrstavarna är det primära sättet att kontrollera reaktorn. De innehåller ofta kadmium och kan skjutas in eller dras ut ur reaktorn. Bor blandas i kylvattnet. Både bor och kadmium har stor förmåga att absorbera neutroner.

Exempel 
Tryckvattenreaktorn är den vanligaste reaktortypen i världen, med över 200 i drift. Några vanliga modeller är den ryska VVER, den tysktillverkade Konvoi, den fransktillverkade N4 och den europeiska EPR.
I Sverige är Ringhals 2, Ringhals 3 och Ringhals 4 av tryckvattentyp (Westinghouse).

Se även 
 Kärnkraft
 Kokvattenreaktor

Referenser

Noter

Externa länkar

Reaktortyper
Mago

Mago, egentligen Max Goldstein, senare Max Mago, född  22 mars 1925 i Berlin, död 4 april 2008 i Stockholms domkyrkoförsamling, var en svensk kostymtecknare och scenograf.

Biografi
Mago växte upp i Tyskland. Efter det att nazisterna tog makten där utsattes hans far, som var tysk jude, för svåra trakasserier innan han till slut lyckades fly till Sverige. Familjen kunde återförenas 1939 då även Max, hans bror Peter och modern i sista stund fick utresevisum. 

Mago kom till Sverige 1939. Han har ritat en mängd kläder för både svenska och utländska filmer och teateruppsättningar, bland annat åt Ingmar Bergman(som såg hans extrema formkänsla), Karl Gerhard och Marlene Dietrich. Mago gjorde kostymer för teater, revy och film och är känd både utomlands och i Sverige.

Han arbetade med Karl Gerhard i åtta revyer samt gjorde kostymer till Git Gay, Zarah Leander och flera andra av teater- och filmvärldens stora stjärnor. Första samarbetet med Ingmar Bergman var Gycklarnas afton 1953. Senare gjorde Mago både kläder och dekor till flera av Bergmans produktioner för film, TV och teater. Sammanlagt blev det 12 filmer och flera teaterpjäser för Dramaten.

1988 utkom hans memoarer, Klä av, klä på...

2010 visades en utställning med Magos kostymer och skisser på Judiska Museet i Stockholm. Under våren 2011 gjorde estradören Mattias Enn en föreställning om Magos liv på Dansmuseet i Stockholm.

Mago antog artistnamnet som efternamn och var därefter folkbokförd Max Mago. Han är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm. Mago förblev ogift.

Mago är representerad vid bland annat Scenkonstmuseet i Stockholm.

Teater

Källor

Fotnoter

Litteratur

Externa länkar 
 ingmarbergman.se
 Mago i Dramatens rollbok
 Magos arkiv, Musik- och teaterbiblioteket (Musikverket)
 
 

Svenska kostymörer
Svenska scenografer
Representerade vid Scenkonstmuseet
Mononymt kända personer
Personer från Berlin
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1925
Avlidna 2008
Män
Guldmasken för bästa kostym
Luzern

Luzern  (, , ) är en stad och kommun i distriktet Luzern-Stadt i kantonen Luzern i mellersta Schweiz.

Luzern är kantonens huvudort och ligger vid Vierwaldstättersjön. Luzern är ett handelscentrum, men här finns också en del industri. Det är en populär turiststad.

I väster ligger stadsdelen Littau som tidigare var en egen kommun, men som inkorporerades i Luzern 1 januari 2010. Till kommunen hör även exklaven Bürgenstock på andra sidan Vierwaldstättersjön.

Historia 
Luzern uppstod vid det omkring det runt 740 grundade klostret Sankt Leodegar. Staden erhöll troligen omkring 1178 stadsrättigheter. Klostrets område som efter hand utvidgades betydligt tillhörde abbotstiftet Murbach i Elssas, och kom 1291 genom köp till huset Habsburg. 1332 slöt sig Luzern till skogskantonernas förbund och erkändes 1390 som riksomedelbart. Under 1500-talet var Luzern medelpunkten för den katolska motreformationen i Schweiz. 1798 blev Luzern en del av Helvetiska republiken som dess huvudstad, från 1803 kanton i Schweiz. Under 1840-talet anslöt sig Luzern till Sonderbund.

Stadsbild 
Staden har en välbevarad äldre stadsbild. Gamla staden avgränsas mot norr av ett stycke av den medeltida tornförsedda muren som här ännu finns kvar. Bland stadens kyrkor märks Stiftskyrkan från 1504. I rådhuset från 1606 finns ett museum. Det gamla jesuitkollegiet har senare fungerat som regeringsbyggnad och inrymt arkiv och en myntsamling. Luzernlejonet är ett lejon inhugget i en klippa i norra delen av staden efter Bertel Thorvaldsens ritningar 1821 och är ett minnesmärke över det i Paris 1792 nedskjutna schweizergardet. Över Reuss leder flera broar varav främst märks de äldre träbroarna Kapellbrücke från 1300-talet och Spreuerbrücke från 1400-talet, båda med målningar från 1500-talet. Vid Gletschergarten ligger ett område med flyttblock, jättegrytor och andra spår från istiden.

Demografi 
Kommunen Luzern har  invånare ().

Uppgifterna från 2000 är baserade på en folkräkning.Uppgifterna från 2014 är baserade på fem på varandra följande årliga strukturundersökningar. Resultaten extrapoleras. De bör tolkas med försiktighet i kommuner med mindre än 3 000 invånare.

Karneval 
Den välkända karnevalen Lozärner Fasnacht, börjar torsdagen före askonsdagen klockan 05:00 med Tagwache: En detonation på en liten båt som för familjen Fritschi till kajen, följt av ett pappersregn. Den pågår till efterföljande tisdag och är, tillsammans med Basel, Schweiz största karneval med 30 000 aktiva och 100 000 åskådare.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Luzern
Kommuner i Luzern
Orter i Luzern (kanton)
Schweiz kantonshuvudstäder