kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vetenskapsåret 1777



Händelser
Carl Wilhelm Scheeles Chemische Abhandlung von der Luft und dem Feuer publiceras efter förseningar från tryckeriet.

Matematik
Okänt datum - Leonhard Euler introducerar symbolen i för att representera kvadratroten ur -1.

Pristagare
 Copleymedaljen: John Mudge, brittisk fysiker.

Födda
 31 mars - Louis Cordier (död 1861), fransk geolog.
 30 april - Carl Friedrich Gauss (död 1855), tysk matematiker.
 4 maj - Louis Jacques Thénard (död 1857), fransk kemist.
 14 augusti - Hans Christian Ørsted (död 1851), dansk fysiker.
 31 augusti - Jean Pierre Joseph d'Arcet (död 1844), fransk kemist.
 12 september - Henri Marie Ducrotay de Blainville (död 1850), fransk zoolog.

Avlidna
 18 augusti - Johann Christian Erxleben (född 1744), tysk naturforskare.
 22 september - John Bartram (född 1699), biolog och upptäcktsresande, "den amerikanska botanikens fader".
 7 december - Albrecht von Haller (född 1708), schweizisk anatom och fysiolog.
 Johann Heinrich Lambert (född 1728), tysk matematiker och astronom.
 Celia Grillo Borromeo (född 1684), italiensk matematiker

Källor

Fotnoter
Movimento Sociale Italiano

Italienska sociala rörelsen (italienska: Movimento Sociale Italiano, MSI), var ett fascistinspirerat politiskt parti i Italien som var verksamt 1946-1995. Movimento Sociale Italiano grundades efter andra världskriget av i första hand tidigare funktionärer inom fascistpartiet. Under 1950-talet hade MSI kontakt med Malmörörelsen och Per Engdahl. Under 1990-talet gick partiet ihop med ett mer renodlat konservativt parti och bildade Nationella alliansen (AN). Utbrytare ur det gamla MSI, i första hand Pino Rauti och Fiamma Tricolore, har senare sökt använda partinamnet MSI, vilket Alleanza (i mars 2009 integrerat i premiärminister Berlusconis Frihetens folk) försökt förhindra. 

Med rötter i mellankrigstidens fascism försökte MSI spela rollen av tredje part mellan landets socialistiska och kristdemokratiska/konservativa partier. Från det sena 1970-talet anammade rörelsen dock i högre utsträckning ekonomisk liberalism som verktyg för sin politik. MSI fick sitt starkaste stöd i södra Italien och tidvis en tredjedel av rösterna på Sicilien. 1972, samma år som Destra Nazionale ("Nationella högern") infogats till namnet blev MSI fjärde största parti med 8,67 % av rösterna, men tappade därefter återigen stöd.

Politiska sakfrågor
I MSI:s politik fanns ett antal centrala teman, som alla gav återkoppling till Benito Mussolinis tid:

 Tredje vägens politik, mellan och i motsats till kapitalism och socialism.
 Motstånd mot parlamentarism och partipolitik.
 Antikommunistiska dogmer och retorik.
 Centralism och stark verkställande makt.
 Ingripande i sociala frågor i nationens intressen, t.ex. angående aborträtten.
 För suveränitet, italiensk enhet och motstånd mot supermaktspolitik.

Källor

Historiska politiska partier i Italien
Nationalistiska partier
Politiska partier bildade 1946
Politiska partier upplösta 1995
Högerextrema partier
Högerpopulism
Lothar av Frankrike

Lothar (född: 941, död: 2 mars 986) karolingisk kung av Västfrankiska riket 954-986. Son till Ludvig från andra sidan havet och Gerberga av Sachsen; far till Ludvig V; gift med Emma, en prinsessa från Arles.

Lothar kröntes i Reims 12 november 954 efter att ha vägrat dela tronen med sin bror Karl som istället tilldelades Nedre Lothringen (Basse-Lorraine) av sin farbror Otto I. Som minderårig regerade Lothar först med Hugo den vite som förmyndare och därefter under ärkebiskop Bruno av Köln. Inledningen på hans regeringstid upptogs av krig mot vasallerna, i synnerhet hertigarna av Normandie. 

Därefter tycks Lothar ha eftersträvat en erövring av Lothringen och försökte uppenbarlig skynda på utvecklingen genom ett överraskningsanfall: våren 978 var han ytterst nära att tillfångata Otto II i Aachen. Otto hämnades på hösten följande år genom att invadera frankerriket, ödeläggande allt han passerade. Han lyckades tränga sig fram till Paris men misslyckades med att inta staden och tvingades dra sig tillbaka med stora förluster. Ett fredsfördrag undertecknades 980 i Margut-sur-Chiers och 983 utsågs Lothar till Otto III:s beskyddare.

Referenser

Frankiska kungar
Karolinger
Födda 941
Avlidna 986
Män
Pachacamac (gudom)

Pachacamac, även Pacha Camac, Pacha-Camak, Pacharurac, var en skapargud hos folket i Inkariket i Peru.

Pachacamac ansågs ha skapat den första mannen och kvinnan, men glömde att skapa mat så mannen dog.
Kvinnan förbannade Pachacamac för försummelsen, så han gjorde henne fertil. Han styckade hennes förste son och skapade med kroppsdelarna olika grönsaks- och fruktplantor. Hennes andre son, Vichama, flydde undan så Pachacamac dödade kvinnan. Vichama hämnades sina föräldrars död genom att driva Pachacamac ut i havet.

Han sas ha skänkt människorna deras färdigheter och yrkeskategorier. Han hade ett tempel vid kusten söder om dagens Lima. Det blev föremål för pilgrimståg då ett orakel knöts till orten. Pachacamac tillbads bland annat med människooffer.

Han dyrkades ursprungligen av Ichmafolket i staden Pachacamac, men när deras rike införlivades i inkariket, följde tron på Pachacamac med dit. Där blev han istället Inti och Mama Killas son och Mama Pachas make.

Se även
 Mytologi: Hantverk
 Inkafolkets mytologi

Referenser 

Gudar i inkafolkets mytologi
Skapargudar
Pachacamac (tempel)

Pachacamac är ett tempel från tiden före inkariket. Templet Pachacamac ligger cirka 30 km söder om huvudstaden Lima i Peru. Det räknades i inkariket som det viktigaste templet efter Solens tempel i Cusco. Inkafolket vallfärdade till Pachacamac, som var känt för sitt orakel. Pachacamac var för inkafolket vad Delfi var för grekerna. Intill templet låg staden Pachacamac, som var välmående tack vare alla offergåvor till templet.

Historik
Den förste europé som kom till Pachacamac var Hernando Pizarro (bror till Francisco Pizarro). Hernando Pizarro hade i början av 1533 begivit sig söderut från Cajamarca för att, på inrådan av den tillfångatagna inkan Atahualpa, försöka lägga beslag på de guldskatter som prästerna i templet hade samlat ihop. Atahualpa var intresserad av att så snart han kunde få ihop den lösen han tvingades erlägga till spanjorerna för att bli frisläppt. (Lösen blev sedermera insamlad men i stället för att släppas fri blev inkahövdingen bedrägligen avrättad).

Hernando Pizarro anlände i februari 1533 till Pachacamac och tvingade sig mot prästernas vilja in i templet. I samma ögonblick inträffade en jordbävning och indianerna väntade sig att guden Pachacamac skulle hämnas, men inget sådant hände. På toppen av templet fanns ett litet mörkt rum som var offerplats. Där trängde spanjorerna in. Man hittade bara enstaka guldrester och några smaragder och stället var fyllt av en vidrig stank. Spanjorerna rev ned en avgudabild och renade platsen. I stället för avgudabilden uppfördes ett kors.

Spanjorerna använde senare stenarna i templen till sina egna byggnadsverk och templet förföll.

De första byggnaderna härstammar från tiden före inkariket. Solens tempel byggdes sannolikt av arbetare från kusten, men med hjälp av byggkunniga präster från Cusco.

De mest kända byggnaderna är (resterna av) Solens tempel (Templo del Sol), Månens tempel (Templo de la Luna), Huset för solens jungfrur (Mamacona).

Arkeologiskt område 
Det arkeologiska området omfattar cirka 4 kvadratkilometer. Museet ligger vid entrén och visar delar av de fynd som gjorts på platsen. Delar av området (t.ex. Mamacona) får endast besökas i sällskap med guide.

Geografiskt sett ligger det arkeologiska området inte i Pachacamacdistriktet utan i Luríndalen (Lurín) väster om Lurínfloden, söder om den gamla huvudvägen Panamericana Sur och norr om den nya motorvägen Carretera Panamericana Sur. Bostadsområden i närheten har på senare år börjat närma sig det arkeologiska området.

Externa länkar

Tempel
Lima
Ruiner i Peru
Tentativa världsarv i Peru
Kyle MacLachlan

Kyle Merritt MacLachlan, född 22 februari 1959 i Yakima i Washington, är en amerikansk skådespelare.

Karriär 
År 1984 debuterade han som skådespelare med huvudrollen i David Lynchs film Dune. Därefter ingick Kyle MacLachlan och David Lynch ett samarbete där MacLachlan spelade huvudrollen i tre av Lynchs produktioner: 1986 som den nyfikne Jeffrey Beaumont i filmen Blue Velvet, mellan 1990 och 1991 FBI-agenten Dale Cooper i TV-serien Twin Peaks och samma roll 1992 i filmen Twin Peaks - Fire Walk with Me. Efter dessa produktioner avslutades samarbetet, för att sedan återupptas 25 år senare i samband med produktionen av en tredje säsong.

Utöver samarbetet med Lynch har MacLachlan medverkat i flera filmer och TV-serier. Exempel på TV-serier är Desperate Housewives, i rollen som Orson Hodge, och även i Sex and the City där han spelade Charlottes man Trey.

Han är mest känd som skådespelare, men gjorde sin debut som filmregissör då han regisserade ett avsnitt av TV-serien Tales from the Crypt.

Filmografi (urval) 

 (30 avsnitt)
 (avsnittet Carrion Death)

 (23 avsnitt)
2001 – Grand Theft Auto III (röst, Donald Love)

 (röst)
 (96 avsnitt)

 (sju avsnitt)
 (16 avsnitt; pågående)
 (fyra avsnitt)
 (13 avsnitt)
 (13 avsnitt)
 (röst)

Priser och utmärkelser 
 1991 vann han en Golden Globe Award för bästa manliga huvudroll i en drama-tv-serie för Twin Peaks.

Referenser

Externa länkar 

 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska TV-regissörer
Skådespelare från delstaten Washington
Personer från Yakima
Födda 1959
Levande personer
Män
Alumner från University of Washington
Lothar I

Lothar I , född 795, död 29 september 855, var karolingisk kung av Bayern 815–817 samt romersk kejsare 817–855.

Biografi
Äldste son till Ludvig den fromme och Irmingard. Bror till Ludvig den tyske och halvbror till Karl den skallige.

Lite är känt om Lothars barndom, som förmodligen utspelade sig vid Karl den stores, hans farfar, hov. 815 erhöll han den bayerska tronen.

När Ludvig delade imperiet mellan sina söner 817 kröntes Lothar till medkejsare i Aachen, vilket innebar en högre position än brödernas. 821 gifte han sig med Irmingard, dotter till Hugo, hertig av Tours. 823 övertog han styret av Italien och 5 april 823 kröntes han till kejsare av påven Paschalis I i Rom. 

I november 824 utfärdade han en lag som gav kejsaren överhöghet över påven och utfärdade därefter förordningar för att förbättra det italienska styret.

När han återvände till sin fars hov lyckades Lothars styvmor Judit få med sig honom på hennes plan att säkra ett kungadöme åt sin son Karl den skallige, en plan som genomfördes 829. Lothar ändrade sig dock snart och ägnade det följande decenniet i ständig konflikt med sin far kring delning av imperiet. Han var omväxlande imperiets härskare och förvisad till Italien, i ena stunden stred han i allians med sina bröder för att i nästa föra krig mot dem. Hans rike kom sålunda att variera i omfattning.

På sin dödsbädd 840 skickade Ludvig de kejserliga insignierna till Lothar som utan att ta hänsyn till delrikena gjorde anspråk på hela imperiet. Förhandlingarna mellan honom och hans bror Ludvig den tyske och hans halvbror Karl den skallige, vilka båda hade kraften att kunna motsätta sig Lothars anspråk, ledde till en allians mellan de yngre bröderna mot Lothar. Vid det avgörande slaget vid Fontenay den 25 juni 841 blev Lothar trots sin tapperhet besegrad och tvingades fly till Aachen. Efter att ha ställt upp nya trupper inledde han ett plundringståg men kunde inte stå emot sina bröders arméer. Han förde med sig de skatter han kunde komma över men tvingades överlämna sin huvudstad till sina bröder. 

Ansträngningar att nå en fredsuppgörelse ledde till ett möte mellan bröderna på en ö i Saône i juni 842 och efter många fördröjningar undertecknades fördraget i Verdun i augusti 843. Genom det erhöll Lothar Italien, den kejserliga titeln och ett landområde kring floderna Rhen och Rhône. Lothar överlämnade därpå Italien till sin äldste son Ludvig och höll sig till sitt nya kungadöme, ständigt involverad i gräl och försoning med sina bröder och i halvhjärtade ansträngningar att försvara sitt rike mot nordmännens och saracenernas attacker.

855 blev Lothar allvarligt sjuk utan förhoppning om tillfrisknande och han överlämnade då tronen till sina söner för att 23 september dra sig tillbaka till klostret i Prüm där han dog sex dagar senare. Hans grav återupptäcktes i Prüm 1860. Hans rike delades mellan hans söner: den äldste Ludvig II erhöll Italien och den kejserliga titeln; Lothar II erhöll Lotharingia; och den yngste, Karl, erhöll Burgund och fick titeln kung av Provence.

Referenser

Externa länkar 

Födda 795
Avlidna 855
Män
Frankiska kungar
Heliga romerska kejsare
Karolinger
David Marks (musiker)

David Marks, född 22 augusti 1948, är en amerikansk musiker och var medlem i The Beach Boys 1962-1963, då han tillfälligt ersatte Al Jardine. Marks återvände till The Beach Boys 1997-1999, men tvingades sluta på grund av sjukdom.

I mars 2007 publicerades Marks' biografi.

Diskografi
The Lost Years 1964 -2005 (2005)
I Think About You Often (2006)

Biografi
The Lost Beach Boy (2007) (biografi skriven av Jon Stebbins)

Externa länkar
Officiell webbplats
Intervju med David Marks 2008 på ilikemusic.com

Amerikanska musiker
The Beach Boys
Födda 1948
Män
Levande personer
Ludvig den stammande

Ludvig den stammande, Ludvig II av Frankrike, franska: Louis le Begue (född: 1 november 846, död: 10 april 879) frankisk karolingisk kung av Akvitanien 867 och kung av Västfrankiska riket 877-879 (genom att avträda Provence till Boso). Son till Karl den skallige och Ermentrude av Orléans. 

Ludvig var gift två gånger och fick fyra barn. Med sina första hustru Ansgard av Burgund fick han sönerna Ludvig III och Karloman II, som båda blev frankiska kungar. Med sin andra hustru Adelaide av Paris fick han prinsessan Ermentrude och Karl III, som även han blev kung.

Ludvig sades ha varit fysiskt bräcklig och överlevde bara sin far med två år. Hans politiska fotavtryck var mycket ringa. Vid hans död delades hans rike mellan Karloman och Ludvig III.

Källor

Ludvig 2
Karolinger
Personer i Frankrike under 800-talet
Födda 846
Avlidna 879
Män
Nackademin

Nackademin AB är ett utbildningsföretag som driver både yrkeshögskoleutbildningar och specialutformade företags- och privatistutbildningar. Skolan är belägen vid Tomtebodavägen 3 i Solna kommun.

Nackademin grundades 1994 under namnet Nacka Teknikutbildning och bedrev då enbart högre kvalificerade yrkesutbildningar och PU-utbildningar (KY-utbildningar, numera YH-utbildningar). Visionen var då, liksom Nackademins ambition än är idag - att förena näringslivsutveckling, kunskap och kompetensförsörjning. Skolan kom till som en reaktion av att den 4-åriga gymnasieingenjörsutbildningen togs bort 1992, varpå en viktig kompetensförsörjningskanal till näringslivet försvann. Nackademin var bland de första eftergymnasiala skolorna som bjöd in näringslivet för att bestämma utbildningsinnehåll i utbildningarna. Skolan var också en pionjär att ta in praktik i sina utbildningar, där varje utbildning minst skulle innehålla 30 % praktik på företag.

Idag erbjuder Nackademin ett 30-tal yrkeshögskoleutbildningar inom Bygg och anläggning, Design, IT, kommunikation, hälsa och teknik och fastighet.
Skolan har sina lokaler i den byggnadsminnesmärkta före detta Statens Järnvägars förvaltningsbyggnad Kontrollkontoret.

Externa länkar
Nackademin

Svenska datorspelsutbildningar
Kvalificerade yrkesutbildningar
Yrkeshögskolor i Sverige
Baldwin Spencer

För den australiska forskaren, se Walter Baldwin Spencer.

Winston Baldwin Spencer, född 8 oktober 1948, är en antiguansk politiker, som var premiärminister i Antigua och Barbuda från 2004 till 2014. Han är partiledare för United Progressive Party.

Födda 1948
Antigua och Barbudas premiärministrar
Män
Levande personer
Karl den tjocke

Karl den tjocke (franska: Charles le gros), Karl II (som kung av västfrankiska riket), Karl III (som kung av östfrankiska riket), född cirka 839 i Neidingen, död 13 januari 888, var en frankisk karolingisk kung. Han var son till Ludvig den tyske och Emma av Altdorf.

Karl fick herraväldet över Schwaben 876, blev kung av Italien 879 (efter brodern Karlomans abdikation); och krönt till tysk-romersk kejsare 12 februari 881. Då han ärvde Sachsen 882 enades hela det östfrankiska riket under hans krona. Han tillkallades därefter för att verka som beskyddare till Karl den enfaldige men utnyttjade situationen till att göra sig själv till kung av västfrankiska riket 884 och han blev i och med det under kort tid den siste kungen över hela det karolingiska imperiet förutom Burgund.

Referenser

Externa länkar 

Födda 839
Avlidna 888
Frankiska kungar
Tysklands regenter
Heliga romerska kejsare
Karolinger
Män
Personer i Frankrike under 800-talet
Mail art

Mail art (engelska för "postkonst") är en lekfull, men även seriöst menad genre inom konceptkonsten. Den startade under 1960-talet och går ut på att skicka konst genom postsystemet.

Karakteristik 
Medier som allmänt används inom mail art är vykort, papper, kollage av hittade eller återvunna bilder och föremål, gummistämplar, konstnärskapade frimärken och färg, men det kan också vara musik, ljudkonst, poesi eller något annat som kan läggas i ett kuvert och skickas med post. Mail art anses vara konst när den väl skickas. Mail art-konstnärer efterlyser regelbundet tematisk eller aktuell mail art för användning i utställningar. 

Mail art-konstnärer uppskattar samverkan med andra konstnärer. Konstformen främjar ett jämlikt sätt att skapa som ofta kringgår officiell konstdistribution och system för godkännande som konstmarknaden, museer och gallerier. Postkonstnärer förlitar sig på sitt alternativa "outsider"-nätverk som det primära sättet att dela med sig av sitt arbete, snarare än att vara beroende av förmågan att lokalisera och behålla utställningsutrymmen.

Mail art kan ses som att föregripa de cybergemenskaper som grundades på Internet.

Referenser

Noter 

Konst
Kantor

Den här artikeln behandlar kantorsämbetet i kristen tradition. För andra innebörder, se Kantor (olika betydelser).

Kantor (latin cantor, sångare) är sångledaren i en kyrkoförsamling. Kantorssysslan tillkom när kyrkosången infördes i gudstjänsten. Kantorn är kyrkomusiker med uppgift att öva och leda körer, spela orgel vid gudstjänster med mera.

Kantorer inom Svenska kyrkan
Kantor är även benämningen på en av de två typer av kyrkomusikertjänster som finns i Svenska kyrkan. Kantor kan också avse innehavare av den lägre kyrkomusikerexamen, kantorsexamen, som normalt erhålls efter två års eftergymnasiala studier på folkhögskola eller högskola. Examen kallas i det senare fallet högskoleexamen i kyrkomusik.

Utbildningen ges vid följande skolor:
 Ersta Sköndal högskola i Stockholm
 Geijerskolan i Ransäter
 Högskolan för scen och musik vid Göteborgs universitet
 Hjo folkhögskola
 Mellansels folkhögskola
 Musikhögskolan i Malmö
 Oskarshamns folkhögskola

På kantorsutbildningen studeras i princip samma grundämnen som på organistutbildningen, den högre kyrkomusikerutbildningen, men studietiden är kortare.

För att få ut sin kantorsexamen och därmed bli behörig för kantorstjänst i Svenska kyrkan krävs även att kantorsutbildningen kompletteras med pastoralteologisk utbildning för kyrkomusiker. Kursen läses parallellt som en del av utbildningen i folkhögskoleformen men läses separat under en termin vid Svenska kyrkans utbildningsinstitut vid högskolestudier.

Historik
I Sverige före reformationen var kantor en präst i en domkyrka som bland annat hade hand om körsången, läsningen och sången i koret (jämför med kantor i synagoga) samt skötsel av bokskåp. Sedermera blev kantor, eller rector cantus, liktydigt med den som såsom försångare ledde församlingssången, innan orgeln tog över den uppgiften; denna uppgift var först främst en lekmannasyssla. År 1881, då sysslan allt oftare hade kommit att vara förenad med klockar- eller organisttjänst,  infördes kyrkosångarexamen (kantorsexamen från och med 1930) som krav för innehavare av sådan befattning.

Historiskt har dagens kantor föregåtts av klockaren, och, så småningom (1958) skol- och kyrkokantorerna. Skolkantorn hade heltidstjänst som vanlig lärare inom den obligatoriska skolans första sex år och dessutom upp till 15 veckotimmar kyrktjänst. Det visade sig rätt snart svårt att få tjänsteinnehavare till dessa tjänster och i början av 2000-talet gick de sista skolkantorerna i pension.

Dagens utbildningar och examen inrättades i början av 1990-talet. Dessförinnan fanns organist- och kantorsexamen, och för behörighet till kyrkokantorstjänst fordrades även att man därtill avlagt kyrkokantorsexamen.

En fullutbildad kantor i Svenska kyrkan förväntas behärska alla psalmerna, och välja ut vilken psalm som ska spelas under vilken gudstjänst. Dessutom förväntas de kunna liturgik, gregorianik samt arrangera och orkestrera musik. I kantorstjänsten ingår även körledning och musikundervisning.

Källor

Noter

Yrken
Kyrkomusik
Musiker
Kyrkliga titlar
Lärare
Monokromatiskt ljus

Monokromatiskt ljus är ljus med en viss bestämd våglängd.  Ordet monokromatisk betyder enfärgad och fenomenet har fått sitt namn av att ljusstrålning med en bestämd våglängd ger en bestämd färg när det reflekteras mot någonting och sedan når våra ögon. Sådan ljusstrålning förekommer dock bara i mycket speciella situationer, som när strålningen delas upp av ett prisma. Regnbågen uppstår genom att ljusstrålning av alla våglängder "sorteras" genom brytning i vattendroppar och samtidigt reflekteras från dessa.

Lågtrycksnatriumlampor som används i bland annat trafiksammanhang ger ett i stort sett monokromatiskt gult ljus med våglängderna 589,0 och 589,5 nanometer. De är mycket energieffektiva eftersom våglängden ligger nära ögats känslighetsmaximum, men det är praktiskt taget omöjligt att urskilja olika färger i sådan belysning. 

Utöver dessa exempel stöter vi mycket sällan på monokromatiskt ljus, och det allra mesta av det ljus och de färger som vi uppfattar ges av en blandning av många olika våglängder. 

Monokromatiskt ljus kan ge upphov till tydliga interferenseffekter. Ljuset som kommer från en laser är monokromatiskt.

Källor

Optik
Färg