kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Varbergs hamn

Varbergs hamn är en export- och importhamn i Varberg i Hallands län. Hamnen har en årlig godsomsättning av cirka två miljoner ton. Exporten omfattar bland annat sågat virke, pappersmassa, stålprodukter och bränslepellets. Importen består av salt, cement, massaved, jordbruksprodukter med mera. Varbergs hamn är Nordens största hamn när det gäller export av sågade trävaror med daglig trafik till de brittiska öarna. 

Den nya djuphamnen kallas Farehamnen och har tillfart från Getterövägen. Den har 430 meter kaj med ett djupgående av 11 meter och kan ta emot fartyg av 240 meters längd. 1 000 meter övrig kajlängd har ett djupgående av 5,2–8 meter. Bogserbåt och lots dygnet runt erbjuds gästande fartyg.

Hamnens rororamp är 25 meter bred. Maskinparken innehåller 10 kranar samt 35 gaffeltruckar och övriga maskiner. Järnvägsspår ansluter till hamnområdet.

Färjelinjen Varberg–Grenå drevs 1960–2020.

För gästande fritidsbåtar finns plats och service i innerhamnen, men Varbergs huvudsakliga gästhamn är belägen vid Klöven på Getterön, cirka två kilometer från Varbergs hamn.

Historik 

För att pråmar skulle kunna ta iland last de tagit över från fartyg byggdes i början av 1700-talet en hamnbrygga. En bro där fartygen kunde lägga till direkt byggdes 1784 och restaurerades 1816. Staden övertog hamnen 1843. De köpte ett mudderverk och genomförde omfattande arbeten i hamnen. Den fick ett djup på 3 meter och en kajlängd på omkring 100 meter. Hallands Ångbåtsaktiebolag började trafikera hamnen 1852. Mellan 1859 och 1863 var våg- och stämpelavgifterna så pass höga i Göteborgs hamn att flera köpmän där valde att istället importera över Varberg. Nya utbyggnader skedde under 1880-talet då hamndjupet ökades till 5 meter och kajlängden till 800 meter. Senare under seklet skedde ytterligare utbyggnader.
Under 1980-talet fylldes delar av hamnen igen, kajen nådde förbi hamnmagasinet och är parkeringsplats i dagsläget.

Referenser

Externa länkar 

Gästhamn i Varberg
Getteröns Småbåtshamn & gästhamn i Varberg - även ställplatser för husbil

Transport i Varberg
Byggnader och anläggningar i Varberg
Hamnar i Sverige
Duff (öl)

Duff är ett fiktivt öl-märke som förekommer i TV-serien Simpsons. Deras reklamprofiler är Duffman och The Seven Duffs. Ölets konkurrenter är Blask och Fudd. Duff är inte endast en öl i serien Simpson, utan finns att köpa i välsorterade spritbutiker. Duff finns i flera sorter i avsnittet Duffless berättades det att "Duff Light", och "Duff Dry" har samma innehåll. Andra sorter är "Raspberry Duff", "Lady Duff" och "Tartar Control Duff". Deras konkurrent tillverkar ölen "Fudd", som visats i avsnitten Colonel Homer och Lemon of Troy. Företaget som tillverkar Duff går under namnet "Duff Brewery". VD är Howard K. Duff VIII, vice vd är Phil Angelides har ansvar för deras kalendrar och falska ID-kort. Varje år anordnar de evenemanget "Duff Days". Då Springfield införde alkoholförbud fick man stänga fabriken men öppnades senare igen.

Duff Gardens 
I avsnittet Selma's Choice, besöker Bart och Lisa Simpson tillsammans med Selma Bouvier nöjesparken Duff Gardens. Nöjesparkens maskotar är, The Seven Duffs. Några av attraktionerna i parken är Barrel Roll, Beeramid, Beerquarium, The Beer Hall of Presidents, The Little Land of Duff, The Washing Machine ride och The Whiplash rollercoaster. The Little Land of Duff är en båttur flytande på förorenat vatten, i avsnittet drack Lisa Simpson av vattnet och drabbades av hallucinationer. I nöjesparkens presentbutik säljs Beer Goggles, som är ett par glasögon som förvränger synen till ett berusat tillstånd, i avsnittet köpte Bart Simpson ett par.

The Seven Duffs 
The Seven Duffs är Duffs maskotar, vars namn är Sleazy, Queazy, Edgy, Surly, Tipsy, Remorseful och Dizzy.

Sortiment 
 Duff
 Duff Lite
 Duff Dry
 Duff Jr. 
 Duff Dark
 Lady Duff
 Duff Lager
 Raspberry Duff
 Tartar Control Duff
 Henry K. Duff's Private Reserve
 Duff Blue (slogan: "Bryggd i en pepparmintglaciär") 
 Duff Stout (slogan: "Ölet som gjorde Irland känt")
 Duff Zero (ingen alkohol)
 Duff Extra Cold
 Duff Microbrew
 New Duff
 Duff Gummi Beers
 Duff Experimental
 Duff Red
 Duff Ice
 Duff Special Reserve
 Duff Draft
 Duff Malt
 Duff Christmas Ale
 Duff Amber Fire-Brewed Barley Export
 Duff's Double-Dunkin' Breakfast Lager
 Düff (Moe påstod att det var från Sverige när han gav den till Homer, men Homer avslöjade direkt det var bara vanlig Duff)
 Duff Import
 Düffenbraus

Konkurrenter 
 Blask
 Fudd

Licenstagare i verkligheten
Eschweger Klosterbrauerei i Tyskland  brygger en Duff Beer enligt den tyska Reinheitsgebot.

Källor 

Simpsons värld
Fiktiva företag
Fiktiv mat och dryck
Maskinpark

Maskinpark kallas en uppsättning av maskiner avsedda för individuell användning inom exempelvis industri, markarbete eller jordbruk.
Kan även användas som benämning för utrustning inom till exempel elektronisk musik.
Apparatkluster är även lämpligt att använda.

Industri
Jordbruk
Redskap
Timaru

Timaru är en stad i Nya Zeeland, belägen på Sydöns östra kust ung. halvvägs mellan Christchurch och Dunedin i södra änden av det stora slättområdet Canterbury Plains. Namnet "Timaru" kommer från maori Te Maru, vilket betyder "skyddad plats".

Historia
På 1830-talet upprättades en valfångststation i området. Här bodde inte så många från början, men 1859 kom ett skepp med 120 immigranter från England och då inleddes en uppbyggnad i större skala. 1877 byggdes stadens konstgjorda hamn, vilken blivit en viktig utskeppningshamn för en mängd olika produkter. Idag är Timaru dessutom, landets näst största fiskehamn. Samma år, 1877, skapades badstranden Caroline Bay, av vit sand som skrapats undan för att skapa hamnen.

Sevärdheter
South Canterbury Museum - öppnades 1966 och täcker valfångsttiden, de tidiga bosättningarna och områdets naturhistoria, liksom stadens senare utveckling. Här finns också en rekonstruktion av det flygplan som uppfinnarbonden Richard Pearse använde. Han tros ha gjort världens första framgångsrika flygfärd - ett halvår före bröderna Wright i USA.
Aigantighe - namnet betyder "hemma" på skotsk gaeliska och uttalas ung. som "egg-and-tie". Det öppnades 1956 som ett konstgalleri, med verk av både inhemska och engelska konstnärer. Det är Sydöns tredje största konstmuseum.
Sacred Heart Basilica - denna katolska basilika ritades av arkitekten Francis William Petre och uppfördes åren 1910-1911. Den har två torn och en stor kupol. Interiört finns vackra takmålningar, stora vita pelare och glasmålningar i fönstren.
Pleasant Point Railway - en liten museijärnväg som utgår från lilla samhället Pleasant Point (ca. 15 km från Timaru). Det är en två km lång, bevarad rest av gamla linjen mellan Timaru och Fairlie, som öppnades 1875 och stängdes 1968. Man kör med ånglok på skollov och helgdagar.

Externa länkar 

 Timaru District Council
 Turistinformation
 Timaru District Library

Orter i Nya Zeeland
Sydön
Jonny Hector

Jonny Hector (född 13 februari 1964) är en stormästare i schack från Malmö. Han erhöll titeln 1991. Hector har i många år tillhört Sverigeeliten, och han blev svensk mästare i schack 2002 i Skara. Det var nära att bli en SM-titel även 2010 då han kom tvåa på samma poäng som segraren Emanuel Berg. Hans andra SM titel togs 2022 i Uppsala.

Landslagskarriären är numera över, men Jonny Hector representerade Sverige i Schack-OS 1988, 1992, 2000 och 2002. 

Han utmanar fortfarande Sverigeeliten, och blev SM-femma 2015 i Sunne. Han deltog även i SM i Uppsala 16–24 juli 2016, i "SM-gruppen" som i samarbete med Erik Penser bytt namn till "Sverigemästarklassen".

Att Hector fortfarande är en stark turneringsspelare visar segern i Copenhagen Chess Challenge 2016. Säsongen 2015/2016 blev han också totalt sjua i Svenskt Grand Prix.

Jonny Hector lärde sig spela schack vid 14 års ålder men avancerade snabbt. Han har en aggressiv spelstil och är känd för att spela udda schacköppningar. Han har också fått flera gambitar uppkallade efter sig: Hector Gambit som är en variant i öppningen Caro-Kann och även en variant i spanskt parti som uppstår efter dragföljden 1. e4 e5 2. Sf3 Sc6 3. Lb5 a6 4. Lxc6 dxc6 5. 0-0 Lg4 6 h3 Lh5!?

Sedan flera år är han bosatt i Helsingör med sin danska fru.

Utmärkelser
 Schackgideon 1997.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Sverigemästarklassen i schack-SM i Uppsala 2016.

Svenska schackspelare
Födda 1964
Män
Levande personer
Sverigemästare i schack
Stormästare i schack
Idrottare från Malmö
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska idrottare under 2000-talet
Richard Pearse

Richard Pearse, född 3 december 1877 i byn Temuka, död 29 juli 1953 i Christchurch, var en nyzeeländsk uppfinnare, flygare och jordbrukare norr om Timaru i Nya Zeeland.

Han har figurerat i debatten om vem som gjorde den första framgångsrika flygturen. Under sin livstid gjordes han till åtlöje - men efter sin död har han erkänts som något av ett uppfinnargeni. I sin verkstad på lantgården i Temuka konstruerade han ett monoplan av bambu, aluminium, vajrar och segelduk. Hans första flygning sägs ha varat mellan 49 och 91 m och slutade med en kraschlandning i en häck. Inget finns nedskrivet om flygningen - men det finns några ögonvittnesbevis. Det sägs att flygningen ägde rum den 31 mars 1903 - i så fall mer än ett halvår före bröderna Wrights flygning i december samma år.

Richard Pearse avled den 29 juli 1953 i Christchurch.
På South Canterbury Museum i Timaru finns en avdelning om Pearse och en kopia av hans plan.

Se även
Lista över tidiga flygpionjärer

Nyzeeländska flygpionjärer
Nyzeeländska uppfinnare
Födda 1877
Avlidna 1953
Män
DR Soft

DR Soft är en dansk radiokanal från DR. Kanalen lanserades i samband med DR:s satsning på DAB i oktober 2002 och började sända webbradio under 2003.

Kanalen sänder enbart popmusik av typen ballader och dylikt. DR säger att "25 procent av den spelade musiken är dansk" och att DR Soft har "mer variation och färre omtagningar än kommersiella och utländska stationer".

I augusti 2005 började Danmarks kommersiella kanaler Sky Radio och Radio 100 FM vilket gjorde att DR var fick stänga några kanaler. Den 31 december 2005 slutade även DR Soft att sända och ersattes av en blandning av DR:s webradiokanaler. Beslutet att stänga kanalen ledde till protester från de som lyssnat till kanalen. Därför valde DR:s ledning några dagar senare att återuppta sändningarna igen tills "en ny kanal lanseras under våren".

Danmarks Radio
Slottskyrkan (olika betydelser)

Slottskyrkan kan syfta på:

Kalmar Slottskyrka – en kyrksal i Kalmar slott, Växjö stift
Slottskyrkan, Stockholm – i Stockholms slott, Stockholms stift
Slottskyrkan, Åbo - i Åbo slott i Finland

Se även 
 Slottskyrka
Skåpbil

En skåpbil (även paketbil eller van) är en liten lastbil med ett skåpliknande lastutrymme. Lastutrymmet är vanligen bara åtkomligt genom dörrar bakpå eller bakpå samt på sidan av fordonet. Lastutrymmet är i regel helt eller delvis fönsterlöst.

Beskrivning
En skåpbil är en sorts lätt lastbil, men den är nästan alltid helt täckt och har inget flak. För att få köra skåpbil krävs B-körkort ibland (över en visst fordonsvikt) C1-körkort.

Skåpbilar är i regel avsedda som rena lastfordon och har bara plats för föraren och en eller två passagerare. Ibland är förarutrymmet helt avskilt från lastutrymmet. En snarlik fordonstyp är minibussen, som istället är anpassad för persontransporter och har plats för upp till åtta passagerare. Den sistnämnda typen har till skillnad från skåpbilen bakre sidofönster, för passagerarnas bekvämlighet.

Historik
På vissa svenska dialekter, bland annat finlandssvenska, används begreppet paketbil om fordonstypen. Detta ord är belagt i skrift sedan 1915 (Dagens Nyheter).

Ordet skåpbil finns belagt i tryck sedan 1928 (i Upsala Nya Tidning). Det är kopplat till ordet skåp i betydelsen "skåpliknande karosseri"; man kan "förse ett karosseri med skåp". Ordet skåp i denna betydelse finns dock belagt i tryck först från 1939 ("med skåp överbyggda lastautomobiler").

Om det finns sidodörrar på en skåpbil är dessa numera ofta utförda som skjutdörrar; detta blir mindre skrymmande vid i- och urlastning i trånga parkeringslägen. En av de tidigaste varianterna av skåpbil med skjutdörrar var Citroën  TUB som lanserades 1939.

Mindre skåpbilar
Även personbilschassin kan förses med skåp. En sådan personbil är i formen ofta lik en kombi, men den har inga bakre sidofönster utan lastas genom bakdörrarna.

Flera personbilsmodeller har blivit kända genom sina skåpbilsvarianter. Detta inkluderar Volvo Duett, vilken även i sin ambulansversion saknade bakre sidodörrar (men då hade sidobakfönster). En svartmålad variant av skåpbilsduett (med eller utan sidobakfönster) tillverkades för användning som "likbil".

Fabrikat
De flesta större bilmärken tillverkar även en eller flera skåpbilsvarianter. Nedan listas några exempel.
Chevrolet Van
Iveco Daily
Mercedes-Benz Sprinter
Volkswagen LT
Renault Kangoo
Peugeot Partner
Ford Transit
Iveco Fastlane

Flera av ovanstående (inklusive Kangoo och Partner) har tillverkats i varianter med bakre sidodörrar med fönster. Skillnaden gentemot en vanlig kombi är då att baksätena är lätt ihopfällbara (för större lastutrymme) och att sidodörrarna ofta är av skjutdörrstyp. Dessutom har fordonen en kupé med högt till tak, för lastvolymens skull.

Van och van 
Både skåpbil och minibuss kan benämnas som van.

Referenser

 
Nyttofordon
Bilkarosserier
Anders Ångström (regissör)

Anders Hildingsson Ångström, född 25 augusti 1921 i Malmö, död 20 augusti 1974 i Matteus församling, Stockholm, var en svensk filmregissör, son till Hilding och Margareta Ångström.

Anders Ångström är gravsatt i minneslunden på Råcksta begravningsplats.

Regi

Teater

Regi

Källor 
 Ångström, Anders Hildingson på SvenskaGravar.se

Noter

Externa länkar 
 

Svenska filmregissörer
Regissörer från Malmö
Gravsatta på Råcksta begravningsplats
Födda 1921
Avlidna 1974
Män
Svenska regissörer under 1900-talet
Lotus Exige

Lotus Exige är en tvåsitsig sportbil som sedan år 2000 tillverkas av Lotus. I grunden är den en coupéversion av Lotus Elise. 

Exige S1 tillverkades åren 2000 till 2002. Exige S2 kom först 2004 och tillverkades fram till och med 2011 där den ersattes av S3 Exige V6. Exige S1 har Rover K-serie 1800 cc VPHD (Very high Power Derivative) motor med 177 hp. De flesta har dock tillval eller uppgradering som ger 190 hp och bättre tomgång. Exige S1 väger 780 kg utan förare. Exige S2 har motor och växellåda från Toyota. Motorn Toyota 2zzge är utvecklad av Yamaha och har VVT (Variable Valve Timing) och effekten är 189 hk utan kompressor. Exige S2 väger 875 kg. Acceleration (0-60 mph) och toppfart är 4,6 (5,2) sekunder samt 135 (147) mph där S2 siffrorna är i parentes.

Externa länkar 

Exige
Bakhjulsdrivna fordon
Tonlös glottal frikativa

En tonlös glottal frikativa är ett konsonant språkljud. Det tecknas i IPA. Ljudet förekommer i svenska, och representeras av bokstaven h i "hål".

Egenskaper 
Egenskaper hos den tonlösa glottala frikativan:
 Den är pulmonisk-egressiv, vilket betyder att den uttalas genom att lungorna trycker ut luft genom talapparaten.
 Den är tonlös, vilket betyder att stämläpparna är slappa under uttalet och inte genererar en ton.
 Den är glottal, vilket betyder att den uttalas genom att stämläpparna stänger luftflödet.
 Den är frikativ, vilket betyder att luftflödet går genom en förträngning i talapparaten.

Användning i språk
Den tonlösa glottala frikativan finns bland annat i arabiska (ه), finska (h), kazakiska (h, Һ, ھ), rumänska (h) och tyska (h).

Fonetik
Konsonantljud
Michail Botvinnik

Michail Moisejevitj Botvinnik (), född 17 augusti 1911 i Kuokkala i Terijoki i Storfurstendömet Finland (nu Repino i Leningrad oblast i Ryssland), död 5 maj 1995 i Moskva, var en rysk (sovjetisk) schackspelare som var internationell stormästare och världsmästare i sammanlagt cirka 16 år.

Han vann sovjetiska mästerskapen första gången 1931, en bedrift han återupprepade 1933, 1939, 1941, 1945 och 1952. Genom goda resultat i internationella turneringar betraktades han som en av flera rättmätiga utmanare till dåvarande världsmästaren Aleksandr Alechin. Kriget förhindrade emellertid schackutbytet och Aljechin dog 1946. Botvinnik vann 1948 en officiell turnering om världsmästartiteln anordnad av världsschackförbundet FIDE. Han försvarade titeln i officiella titelmatcher 1951 mot David Bronstein (oavgjort 12-12, men reglerna stipulerade att världsmästaren behöll titeln) och 1954 mot Vasilij Smyslov. Dock förlorade han den 1957 mot samme Smyslov. I den garanterade returmatchen vann han tillbaka titeln med 12.5–10.5.

År 1960 förlorade han titeln mot Michail Tal, men vann tillbaka den i returmatchen nästföljande år. 1963 spelade han en titelmatch mot Tigran Petrosian, som han förlorade. Nu hade FIDE bestämt att inga fler returmatcher skulle tillåtas. Något som kan ses som en reaktion mot att Botvinnik alltsedan 1948 hade utformat alla VM-bestämmelser själv, om än under sovjetiska schackförbundets täckmantel. Likväl fortsatte Botvinnik att spela i internationella turneringar till 1970.

Botvinnik startade en schackskola, som gav högre undervisning åt särskilt utvalda schackspelare. Flera framgångsrika schackspelare kom att utvecklas genom undervisningen, såsom de senare världsmästarna Kasparov, Karpov och Kramnik.

När Botvinniks karriär som schackspelare var avslutad fokuserade han på sin schackskola och på datorschack. Under större delen av sitt liv var han också aktiv inom det sovjetiska kommunistpartiet. Han kom att betraktas som stalinist.

Botvinnik dog av cancer 1995.

Referenser 

Sovjetiska schackspelare
Schackvärldsmästare
Personer från Leningrad oblast
Män
Födda 1911
Avlidna 1995
Hubert Selby Jr.

Hubert Selby Jr., född 23 juli 1928 i Brooklyn, död 26 april 2004, var en amerikansk författare. Hans kanske mest berömda bok är Slutstation Brooklyn (Last Exit to Brooklyn)  från 1964. Romanen Requiem for a Dream filmatiserades år 2000 av regissören Darren Aronofsky.

Bibliografi
 1964 - Last exit to Brooklyn
 Slutstation Brooklyn (översättning Per Kellberg, Askild & Kärnekull, 1980)
 Slutstation Brooklyn (översättning Caroline Åberg, Atlas, 2014)
 1971 - The Room
 1976 - The Demon
 1978 - Requiem for a Dream
 1986 - Song of the Silent Snow
 1998 - The Willow Tree
 2002 - Waiting Period

Engelskspråkiga författare
Amerikanska författare
Födda 1928
Avlidna 2004
Män
Varbergs Kusthotell

Varbergs Kusthotell, före detta Varbergs Kurort Hotell & Spa, i Varbergs kommun, Hallands län, är ett hotell och konferensanläggning som ägs av den danska hotellkedjan Comwell, beläget vid Lilla Apelviken cirka 3 km från centralorten Varbergs centrum.

I de gamla sanatoriebyggnaderna har det inrättats en konferensanläggning och ett spa. Hotellet anlitas av både privatpersoner, företag men även av idrottsorganisationer och idrottsklubbar vid uppladdning inför landskamper etc. Inför VM i fotboll 1994 och EM i fotboll 2000 bodde Sveriges trupp på hotellet.  

Lilla och Stora Apelviken är bad- och vindsurfningsområden i närheten.

Externa länkar
Varbergs Kusthotells webbplats

Företag i Varbergs kommun
Byggnader och anläggningar i Varberg
Hotell i Sverige
Roméo Dallaire

Roméo Alain Dallaire, född 25 juni 1946 i Denekamp i Nederländerna, är en kanadensisk general och senator.

Dallaire var befälhavare för UNAMIR, FN:s fredsbevarande operation i Rwanda 1993–94 och i princip den ende i ansvarig ställning som aktivt försökte förhindra hutu-extremisternas folkmord på tutsier där 1994.

Dallaire, vars far var kanadensisk sergeant (modern var holländska), tog värvning i armén 1964 och uppnådde brigadgenerals grad 1989.

Efter bland annat flera självmordsförsök beviljades Dallaire 22 april 2000 avsked från armén av medicinska skäl med generallöjtnants grad. Den officiella diagnosen löd posttraumatiskt stressyndrom, men Dallaire, som är djupt religiös, har aldrig gjort någon hemlighet av att den korrekta diagnosen snarare var en överväldigande känsla av skam och vanmakt för att han inte förmådde göra mer för att förhindra att över 800 000 medmänniskor blev mördade. 

Dallaire vittnade 2004 vid International Criminal Tribunal for Rwanda mot folkmordets huvudorganisatör, överste Théoneste Bagosora. Bagosora dömdes 18 december 2008 till livstids fängelse.

Dallaire skrev en bok om sin hopplösa kamp för att försöka få omvärlden intresserad av vad som höll på att hända i Rwanda: Shake Hands with the Devil: The Failure of Humanity in Rwanda. Boken har legat till grund för både en dokumentärfilm (2004) och en spelfilm (2007, regisserad av Roger Spottiswoode). Även en annan dokumentär har gjorts om Dallaires insats i Rwanda: The Last Just Man. I den kontrasteras Dallaires hopplösa kamp och framför allt hans orimliga skuldkänslor mot det faktum att ingen annan i ansvarig ställning gjorde någonting alls för att förhindra folkmordet, snarare tvärtom. En karaktär till viss del baserad på Dallaire spelas av Nick Nolte i filmen Hotel Rwanda.

Dallaire utnämndes till senator 25 mars 2005, och representerar som sådan Québec och liberalerna.

Under öppningsceremonin till Olympiska vinterspelen 2010 i Vancouver var han en av flaggbärarna som bar den olympiska flaggan in till stadion.

Referenser

Noter

Källor 
 
 

Personer inom FN
Rwandas historia
Kanadensiska politiker
Födda 1946
Män
Levande personer
Kanadensiska militärer
Michail Tal

Michail Nechemjevitj Tal (lettiska: Mihails Tāls, ryska: Михаил Нехемьевич Таль), född 9 november 1936 i Riga, Lettland, död 28 juni 1992 i Moskva, var en sovjetisk (lettisk) schackspelare och den åttonde världsmästaren i spelet.

Biografi
Tal föddes i en judisk familj i Riga. Han lärde sig läsa som treåring och började läsa på universitet vid 15 års ålder. Han började spela schack som åttaåring. Hans spel var till en början inte exceptionellt men han lade ner stor kraft på att förbättra sitt spel. 1949 började Alexander Koblents träna honom och 1951 deltog han i det lettiska schackmästerskapet. Han vann sitt första lettiska mästerskap 1953. Han blev sovjetisk mästare 1954 efter seger mot Vladimir Saigin. 

Tal var en av de mest beundrade och mytomspunna schackspelarna, både genom sin spelstil och sitt (osunda) leverne. Kroppsligt led han av konstanta fysiska besvär sedan sin ungdom, vilket inverkade på hans resultat. Ändå kedjerökte han och drack stora mängder alkohol. Han genomgick flera operationer. 1970 opererade han bort sin ena njure som höll på att förgifta honom.

Under schackturneringen i Curaçao 1962 fick Tal läggas in på sjukhus. Den ende som kom och hälsade på honom på sjukhuset var Bobby Fischer, ingen i det sovjetiska laget.

Schackkarriär 
Sin första framgång nådde han i sovjetiska mästerskapen 1957, då han som 20-åring besegrade ett välmeriterat fält. Han skulle komma att vinna de sovjetiska mästerskapen sammanlagt sex gånger.

Han vann världsmästartiteln mot Michail Botvinnik 1960. Botvinniks vetenskapliga och metodiska spelstil kontrasterade mot Tals stil, som med kombinationer och våghalsiga angrepp överrumplade mästaren för att lägga beslag på titeln och bli den dittills yngste världsmästaren i schackhistorien. Mitt huvud är fyllt av solsken var de första orden från den nyblivne världsmästaren. Tal förlorade dock titeln i returmatchen nästföljande år. Han försökte flera gånger kvalificera sig för en ny titelmatch men misslyckades. Han nådde dock fortsatta framgångar i turneringar under resten av sitt liv. 1988 blev han överraskande världsmästare i blixtschack, en särskilt snabb schackform, i konkurrens med den övriga världseliten. Den sista stora turnering som Michail Tal deltog i, var den World Cup-turnering som 1989 arrangerades i Skellefteå. Han var då tydligt märkt av sjukdom men fullföljde trots detta turneringen med assistans av en ständigt närvarande sköterska. 

Tal gick under smeknamnet "Trollkarlen från Riga".

Se även 
Rasjid Nezjmetdinov

Källor

Sovjetiska schackspelare
Schackvärldsmästare
Födda 1936
Avlidna 1992
Män
Personer från Riga
Stormästare i schack
Lettiska schackspelare
Vera Valtonen

Vera Valtonen född 4 december 1914 död 17 december 1997, finsk-svensk sångerska. Hon var medlem i gruppen Harmony Sisters.

Filmografi

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Svenska sångare
Kvinnor
Födda 1914
Avlidna 1997