kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Filmåret 1902



Händelser

April
2 april – Thomas Lincoln Tally öppnar Electric Theater, den första permanenta biografen i Los Angeles i Kalifornien, USA . Tally är sedan med och bildar First National Exhibitors Circuit 1917.

Okänt datum
Sveriges första fasta biograf, Kinematografen i Göteborgs arkader, öppnar.

Årets filmer

A - G
Apoteos (Apothéose)
The Coronation of Edward VII

H - N
Ice Racing in Stockholm
Jack and the Beanstalk
La Vie et la Passion de Jésus-Christ

O - Ö
Resan till månen (fr. orig. Le voyage dans la lune)

Födda
11 januari – Verner Arpe, svensk skådespelare.
31 januari – Tallulah Bankhead, amerikansk skådespelare.
7 februari – Verner Oakland, svensk skådespelare.
8 februari – Lyle Talbot, amerikansk skådespelare.
7 mars – Otto Scheutz, svensk skådespelare, produktionsledare, och inspicient.
28 mars – Flora Robson, brittisk skådespelare.
2 april – Mary Miles Minter, amerikansk skådespelare.
3 april – Lisa Wirström, svensk skådespelare.
9 april – Sven Zetterström, svensk journalist och manusförfattare.
18 april – Gösta Rodin, svensk regissör, manusförfattare och filmklippare.
20 april – John Elfström, svensk skådespelare.
25 april – Per Aabel, norsk skådespelare.
29 april – Henny Lindorff Buckhøj, dansk skådespelare.
4 maj – Mona Mårtenson, svensk skådespelare.
25 maj – Grete Reinwald, tysk skådespelare.
1 juli – William Wyler, amerikansk regissör.
5 juli – Nils Hultgren, svensk skådespelare.
9 juli – Ella Fallenius, svensk manusförfattare.
21 juli – Margit Manstad, svensk skådespelare.
12 augusti – Berndt Westerberg, svensk skådespelare.
22 augusti – Leni Riefenstahl, tysk filmregissör.
5 september – Darryl Zanuck, amerikansk filmmagnat.
17 oktober – Dagmar Bentzen, svensk skådespelare.
23 oktober – Ib Schønberg, dansk skådespelare.
28 oktober – Elsa Lanchester, brittisk skådespelare.
4 november – Sten Hedlund, svensk skådespelare och sångare.
7 november – Dagny Lind, svensk skådespelare.
8 november – Mim Ekelund, svensk dansare och skådespelare.
10 november – Katie Rolfsen, norsk-svensk skådespelare.
10 december – Elsa Burnett, svensk skådespelare.
11 december – Tyra Ryman, svensk skådespelare.
15 december – Ragnar Frisk, svensk regissör, manusförfattare och skådespelare.

Avlidna
30 mars – Constantin, tysk skådespelare

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Filmåret 1901



Årets filmer

A - G
Barbe-bleue
Brahmanen och fjärilen (Le brahmane et le papillon)
Fire!

H - N
L'homme à la tête en caoutchouc

O - U
Quo Vadis?
Un duel abracadabrant

V - Ö
What Happened on Twenty-third Street, New York City

Födda
17 januari – Herbert Grevenius, svensk dramatiker, manusförfattare och journalist.
20 januari – Alf Östlund, svensk skådespelare och manusförfattare.
28 januari – Margareta Bergman, svensk skådespelare.
1 februari – Clark Gable, amerikansk filmskådespelare.
25 februari – Zeppo Marx, amerikansk komiker, en av Bröderna Marx.
17 mars – Margit Rosengren, svensk operettsångerska (sopran), skådespelare.
5 april – Melvyn Douglas, amerikansk skådespelare.
20 april – Svea Holst, svensk skådespelare.
29 april – Kathrine Aurell, svensk-norsk författare och manusförfattare. 
5 maj – Fritiof Billquist, svensk skådespelare och författare.
7 maj – Gary Cooper, amerikansk skådespelare.
12 maj – Märta Arbin, svensk skådespelare.
25 maj – Bellan Roos, svensk skådespelare.
29 maj – Inga Tidblad, svensk skådespelare.
18 juni – Jeanette MacDonald, amerikansk sångerska och skådespelare.
29 juni – Nelson Eddy, amerikansk sångare och skådespelare.
5 juli – Gustaf Hiort af Ornäs, svensk skådespelare och sångare.
25 juli – Oscar Rosander, svensk filmklippare, kortfilmsregissör och statistskådespelare.
28 juli – Rudy Vallée, amerikansk sångare, saxofonist, orkesterledare och skådespelare.
29 juli – Magnus Kesster, svensk skådespelare.
27 augusti – Ivar Wahlgren, svensk skådespelare och sångare.
28 augusti – Hilding Gavle, svensk skådespelare.
3 september – Bullan Weijden, svensk skådespelare och sångerska.
19 september – Alvar Kraft, svensk kompositör, arrangör av filmmusik.
26 september
Arthur Hilton, svensk operadirektör och skådespelare.
Lilly Kjellström, svensk skådespelare.
5 december – Walt Disney, amerikansk filmproducent.
27 december – Marlene Dietrich, tysk-amerikansk skådespelare och sångerska.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Filmåret 1900



Årets filmer
Hamlet

Födda
1 januari – Mildred Davis, skådespelare.
2 januari
William Haines, skådespelare.
Helge Lunde, norsk regissör, manusförfattare, producent och produktionsledare.
21 januari – Elof Ahrle, svensk regissör och skådespelare.
22 januari – Ernst Busch, tysk skådespelare, sångare och regissör.
30 januari – Martita Hunt, skådespelare.
31 januari – Georg Skarstedt, svensk skådespelare.
5 februari – Nils Idström, svensk skådespelare, författare och manusförfattare.
6 februari – Rudolf Värnlund, svensk författare, dramatiker och manusförfattare.
22 februari – Luis Buñuel, spansk filmregissör.
26 februari – Jean Negulesco, regissör.
3 mars
Edna Best, brittisk skådespelare.
Fritz Rotter, österrikisk sångtextförfattare, manusförfattare och kompositör.
13 mars – Georg Funkquist, svensk skådespelare.
1 april – Folke Algotsson, svensk tecknare och skådespelare.
5 april – Spencer Tracy, amerikansk skådespelare.
14 april – Harry Ahlin, svensk skådespelare.
25 april – Elsa Wallin, svensk operettsångerska och skådespelare.
22 maj – Brita Öberg, svensk skådespelare.
29 maj – Nils Jacobsson, svensk skådespelare.
30 maj – Curt Siwers, svensk skådespelare.
11 juni
Walter Ljungquist, svensk författare, manusförfattare.
Jules Sylvain, svensk kompositör, manusförfattare och musiker.
6 juli – Einar Malm, svensk författare och manusförfattare.
10 juli – Evelyn Laye, skådespelare.
16 juli – Sölve Cederstrand, svensk journalist, manusförfattare och regissör.
27 juli – Charles Vidor, regissör.
8 augusti – Tor Bergström, svensk sångtextförfattare, manusförfattare och kompositör.
19 augusti – Colleen Moore, skådespelare.
13 september – Gladys George, skådespelare.
9 oktober – Alistair Sim, skådespelare.
10 oktober – Helen Hayes, amerikansk skådespelare.
15 oktober
Fritz Feld, skådespelare.
Mervyn LeRoy, regissör.
17 oktober – Jean Arthur, amerikansk skådespelare.
1 november – Rut Holm, svensk skådespelare och sångerska.
5 november – Natalie Schafer, skådespelare.
10 november – Tore Lindwall, svensk skådespelare.
14 november – Hanny Schedin, svensk skådespelare.
6 december – Agnes Moorehead, amerikansk skådespelare.
17 december – Katina Paxinou, skådespelare.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Lule älv

Lule älv, eller Luleälven, på lulesamiska Julevädno, är en älv i norra Norrland (Norrbottens län). Älven är 461 km lång och har ett avrinningsområde på 25 240 km². Namnet kommer av lulesamiska lulij 'den som bor i öster', som förr betecknade skogssamer och kan betyda 'skogssamernas älv'. På samiska heter Stora Luleälven Stuor Julevädno.   

Lule älv rinner upp i närheten av Sulitelma vid gränsen mot Norge, passerar de stora sjöarna Virihaure (580 m ö.h.) och Vastenjaure (547 m ö.h.) och rinner under namnet Vuojatätno åt nordost till det stora regleringsmagasinet Akkajaure där den vänder mot sydost, passerar Stora Sjöfallet och Stora Lulevatten och sedan flyter utan att passera stora sjöar till mynningen i Bottenviken vid Luleå. Lule älvs huvudfåra flyter genom kommunerna Gällivare, Jokkmokk, Boden och Luleå. Största biflöde är Lilla Luleälven. Andra större biflöden är Viedásädno, ett kort vattendrag som avvattnet Satihaure och mynnar vid Vietas strax nedströms Stora Sjöfallet, samt Bodträskån, som mynnar vid Bodträskfors mittemot Harads.

Medelvattenföringen vid mynningen är 506 m³/s, vilket gör Lule älv till den näst vattenrikaste i Sverige (efter Göta älv). Lule älv har också en mycket stor medelvattenföring i förhållande till avrinningsområdets storlek, som är 25 240 km². Detta beror mest på att Sarek och Padjelanta är mycket nederbördsrika. Som jämförelse kan sägas att Torne älv inklusive Tärendö älv, med ett avrinningsområde på cirka 40 000 km2, har en medelvattenföring på cirka 460 m³/s. Lule älv har redan vid utloppet i Akkajaure en medelvattenföring på 102 m³/s, och vid inloppet till Langas har älven en vattenföring på 200 m³/s (innan Ritsemtunneln byggdes var den 160 m³/s). Vid Harsprånget uppgår vattenföringen till 268 m³/s, och vid Porsi, nedan den punkt där Stora Lule älv förenas med Lilla Lule älv, uppgår medelvattenföringen till 465 m³/s.

Naturlig fauna 
Innan vattenkraftsutbyggnaden gick lax i huvudfåran regelmässigt upp till Edeforsen, 110 km från mynningen, där det sedan medeltiden fanns ett betydelsefullt laxfiske (Edefors laxfiske). Om laxen inte fångades där kunde den fortsätta ända till den höga forsen Harsprånget, 180 km upp. I Lilla Lule älv gick laxen ibland upp i Pärlälven, 210 km från mynningen.

Kraftverk i Lule älv

Lule älv byggdes tidigt ut för att producera vattenkraft. Det fanns flera skäl till det. Vattenföringen är hög och de stora sjöarna i älvens översta del kunde utnyttjas för att bygga regleringsmagasin. Fallhöjden är ofta koncentrerad till korta sträckor. På cirka 20 km, mellan Stora Lulevatten och magasinet vid Messaure, faller älven 207 m, därav 60 m vid Porjus, 107 m vid Harsprånget och cirka 40 m vid Ligga. Även i Lilla Lule älv finns mycket gynnsamma förhållanden för vattenkraft.

Vattenkraftverken i Lule älv ägs samtliga av Vattenfall AB.

Sammanlagd effekt är cirka 4,4 GW och den normala årsproduktionen är ca 13,7 TWh, vilket är ca 9% av Sveriges elproduktion.

Källor
 Vattenfall AB Vattenkraft

Referenser

Externa länkar

Vattendrag i Lappland
Vattendrag i Norrbotten
Vattendrag i Gällivare kommun
Vattendrag i Jokkmokks kommun
Vattendrag i Bodens kommun
Vattendrag i Luleå kommun
Farornas väg

Farornas väg (engelska originalet: The Eye of the World) är del 1 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). Den kom ut 1992 och är översatt till svenska av Ylva Spångberg.

Handling 
Boken handlar om fem ungdomar, en marknadsgycklare, en Aes Sedai och hennes väktare som flyr från den lilla byn Emondsvall för att försöka nå Tar Valon, ordens legendariska huvudsäte. Ungdomarna flyr eftersom de blivit hotade av ondskans hantlangare och bara kan känna sig säkra i Tar Valon. Den av ungdomarna som står i centrum är Rand al'Thor, som i hela sitt liv bott med sin far Tam en bit bort från byn på en fårfarm. Då han ser en svartklädd man vars mantel inte rör sig i vinden börjar saker att hända i byn. Rand är inte den ende som har sett främlingen. Det har även hans vänner upptågsmakaren Mat Cauthon och smedslärlingen Perrin Aybara gjort. Samtidigt är Aes Sedaien Moiraine och hennes väktare Lan i byn. När byn attackeras av en armé av trollocker beslutar sig Aes Sedaien för att ta med de tre ungdomarna och även flickan Egwene al'Vere till Tar Valon. Då de kommit till den närmaste staden, Baerlon, hinner byns unga klokfru Nynaeve al'Meara ifatt dem för att övertala Moiraine att få ta med sig ungdomarna hem igen. När Moiraine vägrar gå med på detta bestämmer sig Nynaeve istället för att följa med gruppen för att kunna skydda ungdomarna. När en armé av trollocker och myrddraal attackerar dem söker de skydd i den övergivna staden Shadar Logoth. Staden är nämligen så otäck att inte ens trollocker brukar våga sig in där. I Shadar Logoth hittar Mat en dolk som han tar. Trollockerna tar sig trots sin motvilja in i staden och när sällskapet ska fly kommer de ifrån varann.

Referenser 

Skönlitteratur 1992
Sagan om Drakens återkomst
Tidens hjul

Tidens hjul (engelska: The Eye of the World) är del 2 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst. Den kom ut 1993 och är översatt av Ylva Spångberg.

Handling

Sällskapet som färdades mot Tar Valon har splittrats i tre delar under flykten från Shadar Logoth. Vi får följa de olika grupperna parallellt.
Perrin, Egwene och hennes häst Bela träffar en man som heter Elyas Machera och som kan tala med vargar. Perrin märker att även han besitter den förmågan. De träffar också knåparna, ett fredligt folk som bor i vagnar. Perrin och Egwene blir tillfångatagna av Ljusets Söner, en orden som har som mål att utrota allt vad de anser vara ondska (i detta ingår människor som kan tala med vargar). De blir dock räddade av Moiraine, Nynaeve och Lan, som har färdats tillsammans sedan splittringen. Nynaeve och Lan har börjat utveckla amorösa känslor gentemot varann. Samtidigt färdas Thom Merrilin, Rand och Mat på Bayle Domons skepp mot Vitabro. Där möter de en myrddraal som Thom kämpar emot för att pojkarna ska hinna fly. De ger sig av mot Andors huvudstad Caemlyn. Mat mår dåligt och blir mer och mer misstänksam mot allt och alla. Rand får ta hand om honom. I Caemlyn möter de en ogier som heter Loial. När Rand ska klättra upp på en mur för att få se den falska draken Logain faller han ner i vad som visar sig vara palatsträdgården. Där träffar han Tronens Dotter Elayne och hennes bröder Gawyn och Galad. Han blir ställd inför drottning Morgase och hennes Aes Sedai-rådgiverska Elaida för intrång men får gå fri. Sedan dyker hela sällskapet - utom Thom - upp i Caemlyn och Moiraine kan diagnostisera Mats sjukdom - den beror på dolken han tog från Shadar Logoth. Om Mat ska bli bra måste han till Tar Valon. Men först måste hela sällskapet till Fal Dara eftersom Världens Öga är hotat. De kommer dit genom vägarna, ett mörkt och otäckt sätt att färdas. Vid Världens Öga besegrar Rand de förlorade Balthamel och Aginor, och upptäcker att han kan leda Kraften. De hittar också det legendomsusade Valeres Horn.

Referenser

Skönlitteratur 1993
Sagan om Drakens återkomst
Amerikansk fantasylitteratur
Valeres horn

Valeres horn är del 3 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens återkomst (Wheel of Time, på engelska: The Great Hunt). Den kom ut 1994 och är översatt av Jan Risheden.

Handling 
Rand al'Thor har stannat länge i Fal Dara. Alltför länge visar det sig när de får mycket överraskande besök. Rand al'Thor får av den amyrlintronande reda på att han är draken återfödd, den man som under sagornas tidsålder varit den svartes fiende. Men både Valeres horn och Mats kniv blir stulen. Rand, Mat, Perrin och Loial följer med shienarien Ingtar och hans män för återta hornet och kniven, men en morgon vaknar Rand, Loial och Ingtars spårare Hurin upp i en möjlighet - en värld som visar vad som kunde ha hänt - och eftersom den inte var så trolig, var alla färger svaga. I denna värld hittades bara en människa, Selene, skönheten själv. Hon har liksom de hamnat i den världen utan att veta hur hon ska komma tillbaka. Hon sätter allt sitt hopp till Rand, och att han ska föra henne tillbaka till verkligheten. Samtidigt förbereder mörkvännerna för den tid då den svarte slår sig fri från sina fjättrar i Shayol Ghul.

Skönlitteratur 1994
Sagan om Drakens återkomst
Tomans huvud

Tomans huvud är del 4 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: The Great Hunt och den kom ut 1995. Den är översatt av Jan Risheden.

Skönlitteratur 1995
Sagan om Drakens återkomst
Drakens flykt

Drakens flykt är del 5 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time) och den andra halvan av den engelska boken "The Dragon Reborn" som kom ut 1991 och översattes och delades upp i två delar (Tomans huvud och Drakens flykt) av Jan Risheden och bokförlaget Natur och Kultur 1995

Skönlitteratur 1995
Sagan om Drakens återkomst
Tears klippa

Tears klippa är del 6 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: The Dragon Reborn och den kom ut 1996. Den är översatt av Jan Risheden.

Bokens namn kommer av Tears klippa (engelska Stone of Tear), som är den borg som ligger i staden Tear. Den är 3000 år gammal och sägs ha varit ointaglig.

Skönlitteratur 1996
Sagan om Drakens återkomst
Skuggan växer

Skuggan växer är del 7 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: The Shadow Rising och den kom ut 1996. Den är översatt av Jan Risheden. Den handlar om "Rand al'Thor, som har erövrat den legendariska fästningen Tears klippa och tagit Callandor, det märkliga vapen som liknar ett svärd men är en koncentration av Kraften. Han är Draken återfödd, men en lång vandring återstår ännu. Medan både vänner och fiender intrigerar och samlar sina styrkor studerar Rand de gamla profetiorna och kämpar för att lära sig behärska Kraften inom sig. Men alla vet att ett krig mot ondskan och alla som står emot honom är oundvikligt. Och fängelset som håller den onde håller sakta på att förlora sin kraft..."

Skönlitteratur 1996
Sagan om Drakens återkomst
Tornets fall

Tornets fall är del 8 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: The Shadow Rising och den kom ut 1997. Den är översatt av Jan Risheden.

Skönlitteratur 1997
Sagan om Drakens återkomst
Klanernas uppbrott

Klanernas uppbrott är del 9 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: The Fires of Heaven och den kom ut 1997. Den är översatt av Jan Risheden.

Skönlitteratur 1997
Sagan om Drakens återkomst
Stormen vaknar

Stormen vaknar är del 10 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: The Fires of Heaven och den kom ut 1998. Den är översatt av Jan Risheden.

Skönlitteratur 1998
Sagan om Drakens återkomst
Bröstsim

Bröstsim är ett av de fyra simsätten inom simning. 
Bröstsim simmas, som man hör på namnet, på bröstet. I armtaget rör sig båda armarna parallellt framför kroppen under vattnet, återföringen i armtaget kan göras både över och under vattenytan. Motsvarande rörelse görs med benen. 

Bröstsim har varit det första simsätt som man lär ut i simskolor och är det populäraste simsättet bland motionärer, troligen just på grund av att det lärs ut, ofta som enda simsätt, och på grund av dess stabilitet och möjligheten till att hålla huvudet ovanför vattenytan hela tiden. Att hålla huvudet ovan vatten är viktigt för att förhindra nedkylning av kroppen. Dessutom som en viktig kunskap för livräddningen. På senare tid, från 2013 lärs i många fall frisim (crawl) ut som första simsätt. Detta för att det är normalare att i ett nödfall sprattla på ett sätt som påminner om frisim. 

Bland tävlingssimmare anses bröstsimmet vara ett av de svårare simsätten och kräver mycket uthållighet om det simmas på rätt sätt.

Bröstsimmet är det långsammaste av de fyra simsätten och kräver mycket teknik om man ska vara snabbast.

Tävling
I tävlingssammanhang simmar man bröstsim över 50, 100 och 200 meter. Dessutom ingår bröstsim i medley som tredje gren individuellt och som andra gren i lagkapperna.

Källor

Simning

he:שחייה תחרותית#חזה
SICO:s guldpipa

SICO:s guldpipa  är en utmärkelse som ges till säsongens främste domare i Svenska Hockeyligan, framröstad av seriens samtliga spelare. Guldpipan har delats ut årligen sedan säsongen 1981/1982. Priset har mycket hög status i domarkåren, eftersom det är spelarna själva som utser segraren.

SICO står för Sveriges ishockeyspelares centralorganisation.

Vinnare per säsong

Källor

Fotnoter

Priser och utmärkelser instiftade 1982
Svenska Hockeyligan
Svenska ishockeypriser
Fjärding

Fjärding (äldre form: Fjärdung), fjärdedel.

Volymmått 
för våta varor och även för lakegods = 1/4 tunna = 12 kannor = 2 åttingar = 31,4 liter
för torra varor = 1/8 tunna = 1/4 spann = 4 kappar = 18,3 liter. 1 tunna våta varor = 4 fjärdingar = 48 kannor = 125 liter.
Förr en av de fyra delar, vari ett härad var delat; även fjärdedelen av ett skeppslag, en by o.s.v.
(Isl. fiórðungr). Se Allting.

Tunnan och dess indelning som våtvarumått 
Källa:

Se även
Fjärdingen i Uppsala
fjärdingsman
fjärdingsväg

Källor

 

Volymenheter
Ugglan
Äldre svenska volymmått
Fjärde partiet

Fjärde partiet (engelska The Fourth party) var en liten och övergående, men inflytelserik partigruppering i brittiska underhuset 1880-1884. Den utgjordes av endast fyra medlemmar (lord Randolph Churchill, sir Henry Drummond Wolff, sir John Gorst och Arthur James Balfour), alla tillhörande det vid 1880 års val besegrade torypartiet och drivna till samverkan i oberoende ställning genom gemensamt missnöje med den officiella partiledningens, särskilt sir Stafford Northcotes, lama opposition mot den Gladstoneska ministärens politik.

Den lilla partigruppen bildades under de stormiga förhandlingarna våren 1880 om fritänkaren Bradlaughs upptagande som medlem av underhuset, och såväl i denna tvist som vid behandlingen av regeringens förslag till lag om olycksfallsersättning för arbetare och en mängd andra ärenden lyckades de fyra "frilansarna" genom god sammanhållning och överlägsen oratorisk skicklighet gång efter annan sätta regeringen, trots dess starka majoritet, i svår förlägenhet samt tillvinna sig ett växande, för de officiella ledarna allt annat än välkommet inflytande på toryoppositionens allmänna taktik. Den lilla gruppens - och framför allt dess ledares, Churchills - huvudsyfte var torypartiets föryngring i demokratisk riktning, vilken också av Churchill efter häftiga inre partikonflikter genomfördes 1884, varefter han utan Gorsts samtycke slöt fred med den officiella partiledningen i juli s.å. Därmed upphörde till de båda stora partiernas ömsesidiga lättnad det energiska lilla "fjärde partiets" verksamhet. Balfour hade i denna tagit den minst verksamma delen och redan 1883 fullständigt skilt sig från de tre andra, då Churchill började angripa även hans morbror, lord Robert Gascoyne-Cecil Salisbury, samt för egen del tycktes göra anspråk på Beaconsfields "Elias-mantel" och den faktiska ledningen av det nyorganiserade torypartiet.

Se även

 Primrose League

Källor 

 

Politik i Storbritannien
Konservatism i Storbritannien
Sverigeloppet

Sverigeloppet var ett klassiskt cykellopp från Haparanda till Ystad. Loppet arrangerades av Stockholmstidningen och Husqvarna vapenfabrik sammanlagt tio gånger mellan 1951 och 1965. Deltagarna tog sig fram med brukscyklar utrustade med Husqvarnas 2-växlade Novo-nav längs bitvis leriga Riksväg 13 som söder om Stockholm övergår till Riksväg 1.

På initiativ av tidigare cykelproffset Bernt Johansson, återuppstod Sverigeloppet 2017, med start från Haparanda den 4 augusti och målgång i Ystad den 10 augusti.

Stålfarfar

1951 nekades den snart 66-årige Gustaf Håkansson att delta i Sverigeloppet, då arrangörerna hade satt 40 år som övre åldersgräns. Till tidningarnas förtjusning körde Håkansson sträckan ändå och genom att cykla längre etapper då deltagarna sov, kom han i mål ett drygt dygn före de tävlande. Håkansson blev omedelbart folkkär och känd som "Stålfarfar", ett tillnamn som han fått redan i slutet av 1940-talet, sedan han i pressen förväxlats med en stockholmare som redan kallades så.

Källor

Cykeltävlingar i Sverige