kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Informationslogistik

Informationslogistik är ett relativt nytt begrepp som skulle kunna sammanfattas som "effektiv informationshantering" inom ett företag eller organisation.

Det finns olika definitioner av vad det egentligen innebär, en del hävdar att det handlar om Logistics Information (Management), alltså ett tydligare fokus på den informationsmässiga delen av logistiken. Andra hävdar att informationslogistik handlar mer om ett helhetstänkande, genom att tillämpa informationslogistik skapar man effektiva informationsflöden, på samma sätt som logistiken skapar effektiva materialflöden.

I Ljungby finns Centrum för informationslogistik (CIL) som bedriver utbildningar och forskning inom ämnet informationslogistik i samarbete med Linnéuniversitetet. Även om kurser som fristående kurser är grundutbildningen på 180 högskolepoäng och resulterar i en examen på kandidatnivå. Det erbjuds även utbildningar på magisternivå. 

Den 24 maj 2013 fick Linnéuniversitetet en professur i informationslogistik.

Externa länkar
Centrum för informationslogistik
Yrke: Informationslogistiker (SACO)

Informationsteori
Logistik
Pipeline

En pipeline (ord av engelskt ursprung, uttalas ['pajplajn']) är en rörledning för vätskor eller gaser. Pipelines används bland annat för att transportera petroleum långa sträckor. De används också för att transportera råolja, olika gaser (naturgas), malmslig eller vatten till raffinaderier eller utskeppningshamnar (se gasledning).

Alternativa ord, som oljeledning (för transport av råolja) och naturgasledning (för transport av naturgas), förekommer också i svenskan.

Se även
Pipelineläggningsfartyg

Källor

Noter

Externa länkar 

Transport
Petroleum
Naturgasledningar
Brasiliens Grand Prix 1984

Brasiliens Grand Prix 1984 var det första av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1984.

Resultat 
 Alain Prost, McLaren-TAG, 9 poäng
 Keke Rosberg, Williams-Honda, 6 
 Elio de Angelis, Lotus-Renault, 4 
 Eddie Cheever, Alfa Romeo, 3 
 Patrick Tambay, Renault (varv 59, bränslebrist), 2
 Thierry Boutsen, Arrows-Ford, 1 
 Marc Surer, Arrows-Ford 
 Jonathan Palmer, RAM-Hart

Förare som bröt loppet
 Derek Warwick, Renault (varv 51, upphängning)
 Andrea de Cesaris, Ligier-Renault (42, växellåda) 
 Riccardo Patrese, Alfa Romeo (41, växellåda) 
 Niki Lauda, McLaren-TAG (38, elsystem) 
 Nigel Mansell, Lotus-Renault (35, olycka) 
 Nelson Piquet, Brabham-BMW (32, motor) 
 Teo Fabi, Brabham-BMW (32, turbo)
 René Arnoux, Ferrari (30, batteri) 
 Piercarlo Ghinzani, Osella-Alfa Romeo (28, växellåda) 
 Francois Hesnault, Ligier-Renault (25, överhettning) 
 Philippe Alliot, RAM-Hart (24, batteri) 
 Johnny Cecotto, Toleman-Hart (18, turbo)
 Jacques Laffite, Williams-Honda (15, elsystem) 
 Michele Alboreto, Ferrari (14, bromsar)
 Mauro Baldi, Spirit-Hart (12, fördelare)
 Ayrton Senna, Toleman-Hart (8, turbo)

Förare som diskvalificerades 
 Martin Brundle, Tyrrell-Ford (varv 60) 
 Stefan Bellof, Tyrrell-Ford (11)
 Manfred Winkelhock, ATS-BMW (0)

Noteringar
 Philippe Alliot, Stefan Bellof, Martin Brundle, François Hesnault och Ayrton Senna gjorde F1-debut.
 Motortillverkaren TAG:s första snabbaste varv och första F1-vinst.

VM-ställning

Källor 

 

1984 i Brasilien
Brasiliens Grand Prix
Fort Nya Elfsborg

Fort Nya Elfsborg (även Nya Älvsborg, engelska: Fort Elfsborg) var en svensk bosättning i Nordamerika. Anläggningen grundades 1643 som del i den svenska kolonin Nya Sverige. Fortet låg i den nuvarande amerikanska delstaten New Jersey som enda svenska bosättning i området.

Geografi 
Fort Nya Elfsborg låg på östra stranden av Delawarefloden cirka 25 km söder om Fort Christina mellan stadsdelen Elsinboro och floden Alloway Creek i dagens Salem.

Idag är området utmärkt med en ”Historical Marker” på Fort Elfsborg Road.

Anläggningen
Från början bestod anläggningen endast av en försvarsanläggning (skans), senare utvidgades bebyggelsen och Fort Nya Elfsborg syftar till hela området och alla dess byggnader.

Skansen uppfördes helt i trä i form av en fyrkant, bemanningen uppgick till 13 soldater och beväpningen bestod av 8 lätta kanoner och en tung kanon.

Idag återstår inget av fortets anläggningar förutom ett minnesmärke i sten vid Elsinboro Township School.

Historia
Skansen uppfördes våren 1643 under ledning av Johan Björnsson Printz vid Delawareflodens östra strand samtidigt med Fort Nya Göteborg, befälhavare blev Sven Skute. Fortet skulle ersätta Fort Christina några mil uppströms som huvudort för kolonin och skära av Holländska Västindiska Kompaniets fartygstrafik till Fort Nassau.. 1645 flyttade Printz dock huvudorten till Fort Nya Göteborg.

Kring 1651 övergavs fortet samtidigt med Fort Nya Korsholm, delvis beroende på läget i de mygginfesterade träskmarkerna runt anläggningen, myggbetten skapade stora besvär för fortets soldater som gav anläggningen öknamnet "Fort Myggenborgh".

I maj 1654 anlände Johan Classon Rising med fartyget "Örnen" och ytterligare cirka 350 kolonisatörer, expeditionen ankrar den 20 maj först vid Fort Nya Elfsborg men finner det övergivet och fortsätter uppför floden till Fort Casimir.

1932 uppsattes "Historical Marker" skylten av Historic Markers Commission.

Den 6 juni 2004 invigdes minnesmärket.

Referenser

Externa länkar 
 Teckning över Fort Elfsborg
 Minnesmärket över Fort Nya Elfsborg
 Historical Marker över Fort Elfsborg

Nya Sverige
Befästningar i USA som tillhört Sverige
New Jerseys historia
Puck Stocklassa

Erik Mauritz (Puck) Stocklassa, född 31 december 1922 i Johannes församling, Stockholm, död där 27 juli 2014, var en svensk skulptör och tecknare.

Han var son till skådespelaren Erik Stocklassa och Paulina Ekman och gift första gången med Astrid Sjöström och andra gången från 1957 Gerd Margareta Larsson samt far till fotografen Jefferik Stocklassa. Mauritz Stiller var hans gudfar vid dopet. Familjen reste till Hollywood i Kalifornien i USA tillsammans med Stiller och Greta Garbo 1925 Familjen flyttade senare till New York 1928 och återvände 1936 till Sverige. Stocklassa studerade vid Kungliga konsthögskolan 1940-1945 och under studieresor i USA och Mexiko 1947-1948 och några år senare vistades han en period i Frankrike och Spanien. Han debuterade med en separatutställning i Kungliga tennishallen i Stockholm 1946 där han visade upp ett antal realistiskt utformade skulpturer, utställningen följdes upp med en separatutställning på Galerie Acté i Stockholm 1948. Tillsammans med Maud Rydin ställde han ut i Linköping 1960 samt tillsammans med Reinhold Ljunggren och Kurt Rubank i Malmö 1961. Han medverkade i utställningar arrangerade av Sveriges allmänna konstförening och Liljevalchs Stockholmssalonger. Han har modellerat ett flertal flickfigurer och djurbilder. Från 1951 hade han sin ateljé i ett tidigare stall på Surbrunnsgatan 9 i Stockholm.

Han var i första äktenskapet gift med Astrid Sjöström och andra äktenskapet med Gerd Larsson. Han hade fyra barn, bland dem fotografen Jefferik Stocklassa i det första äktenskapet.

Offentliga verk i urval
Våren, brons, vid Bonnierhuset vid Torsgatan i Stockholm
Nyckelpigan, betong, Boktryckarvägen 53 i Hägerstensåsen i Stockholm
Kopparreliefer, omkring 1954  på Konditori Valand på Surbrunnsgatan 48 i Stockholm

Källor 
 Minnesord i Hela Gotland den 7 juli 2014
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 270, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Konstnärer från Stockholm
Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1922
Avlidna 2014
Män
Svenska tecknare under 1900-talet
Erik Stocklassa

Erik Gustaf Stocklassa, född 14 september 1878 i Stockholm, död 27 november 1962 i Stockholm, var en svensk skådespelare och muralmålare.
 
Han var far till skulptörern Puck Stocklassa.

Filmografi  i urval

Externa länkar
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1878
Avlidna 1962
Skådespelare från Stockholm
Konstnärer från Stockholm
Svenska stumfilmsskådespelare
Hildegard Harring

Hildegard Dorotea Harring, född Olsson 6 februari 1871 i Kalmar, död 29 juli 1941 i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Harring gifte sig 1902 med vice häradshövding Karl Gustaf Harring.

Harring kom att medverka i två filmer. Hon debuterade 1921 i Mauritz Stillers Johan, där hon gjorde rollen som Johans mor. 1924 spelade hon rollen som änkan Beata Tidström i Lasse Rings När millionerna rulla. Hon var också verksam vid Södra Teatern i Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser 
 Noter

 Tryckta källor

Externa länkar 

Svenska skådespelare
Kvinnor
Födda 1871
Avlidna 1941
Skådespelare från Kalmar
Papar (musikgrupp)

Papar är en isländsk musikgrupp som spelar folkmusik blandat med rock och pop. Gruppen spelar även irländsk folkmusik och har blivit mycket inspirerade av The Dubliners. Bandet grundades 1986 på Västmannaöarna.

Gruppen är känd i Sverige efter att ha gjort en cover på Nordmans Vandraren. Låten sjungs på isländska och heter Flakkarinn och finns med på albumet Í góðum sköpum från 1995.

Bandmedlemmar
 Páll Eyjólfsson
 Vignir Ólafsson - banjo
 Georg "Goggi" Ólafsson - bas
 Matthías Matthíasson - sång och gitarr
 Eysteinn - trummor
 Dan Cassidy

Diskografi

Källor

Noter 

Isländska musikgrupper
Damen med kameliorna

Damen med kameliorna är en svensk dramafilm från 1925 i regi av Olof Molander. Filmen premiärvisades 12 oktober 1925. 

Filmen spelades in i Filmstaden Råsunda och Svenska Teatern i Stockholm av Gustav A. Gustafson. Förlaga är Alexandre Dumas roman  La dame aux camélias (Kameliadamen) från 1848, dramatiserad och uruppförd 1853.

Roller i urval
Tora Teje - Marguerite Gautier, kurtisan 
Uno Henning - Armand Duval, advokat 
Nils Arehn - George Duval, hans far 
Hilda Borgström - Prudence Duvernoy, Marguerites väninna 
Paul Lane - greve (François) Erneste de Giray 
Sven Bergvall - greve Alphonse de Varville 
Carl Browallius - hertig de Mauriac 
Torsten Winge - Gaston Rieux, jurist, flickjägare 
Alfred Lundberg - A. Morizot, advokat 
Lisskulla Jobs - Blanche Duval, Armans syster 
Ragnar Arvedson - Blanches fästman 
Karin Lundberg-Sachs - Nanine, Marguerites kammarjungfru 
Ester Textorius - Olympe 
Margit Manstad - Nichette 
Tore Lindwall - Gustave

Svenska dramafilmer
Svenska filmer 1925
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Olof Molander
Svenskspråkiga filmer
Funcom

Funcom är ett norskt börsnoterat () företag som utvecklar datorspel. Företaget grundades år 1993, och är bland annat känt för MMORPG-spel som Anarchy Online, Age of Conan: Hyborian Adventures och The Secret World.

Spelföretaget har utvecklingsenheter i Oslo, Norge och Durham, North Carolina. Funcom har sedan 2019 sitt legala säte i Norge, från tidigare Nederländerna.

Funcom grundade under 2018 samriskföretaget Heroic Signature tillsammans med Cabinet Group LLC. Samriskföretaget håller de interaktiva rättigheterna till bland annat Conan The Barbarian, Mutant Year Zero och Solomon Kane.

Spel

Källor

Externa länkar
Funcom - Officiell webbplats

Norska datorspelsföretag
Företag bildade 1993
Kitin

Kitin är en seg aminopolysackarid, som ingår tillsammans med bland annat proteiner i många ryggradslösa djurs skal. Det förekommer också i svampar.

Tidigare har det också ansetts vara kitinet som gör många insekters hudskelett ("skal") hårt. Idag har denna syn modifierats något; hårdheten erhåller hudskelettet av sklerotin, ett protein. Kitinet spelar dock en viktig roll för att binda ihop sklerotinet och göra hudskelettet segt.

Referenser 

Biomolekyler
Polysackarider
Acetamider
Bow Wow

Bow Wow, tidigare Lil' Bow Wow, artistnamn för Shad Gregory Moss, född 9 mars 1987 i Columbus, Ohio, är en amerikansk rappare och skådespelare.

Bow Wow föddes i Columbus av Teresa Caldwell och Alfonso Moss. Vid tre års ålder blev Bow Wow intresserad av musik. När han var fem år inledde han sin karriär inom rap under namnet "Kid Gangsta". Vid sex års ålder var han ett stort fan av gruppen N.W.A. Ett år senare, 1993, uppträdde han på "The Chronic Tour" i Columbus. Rapparna Snoop Dogg och Dr. Dre lade märke till den unga artisten och gav honom scennamnet Lil' Bow Wow. Dr. Dre hyrde honom som en inledande akt och skrev honom på Death Row Records. Bow Wow medverkade senare i en av Snoop Doggs sketcher.

När Bow Wow var 11 år gammal, 1998, blev han presenterad för skivproducenten Jermaine Dupri som fick fart på hans karriär. Redan år 2000 kom han ut med sitt debutalbum Beware of Dog, vilket innehöll singlarna "Ghetto Girls" och "Puppy Love". Bow Wow och Omarion har gjort många låtar och shower tillsammans, till exempel "Let me hold you", och uppträtt tillsammans på Scream 4 tour. Bow Wow har nu ett eget skivbolag vid namn LBW entertainment. Han är nu skriven på Birdman's skivbolag cashmoney records.

Diskografi

Album 
 2000 - Beware of Dog
 2001 - Doggy Bag
 2003 - Unleashed
 2005 - Wanted
 2006 - The Price of Fame
 2007 - Face Off (med Omarion)
 2009 - New Jack City II
 2011 - Underrated

Singlar 
 2000: Bounce With Me (Xscape) 
 2000: Bow Wow (That's My Name) (Snoop Dogg) 
 2001: Puppy Love (feat. Jagged Edge) 
 2001: Ghetto Girls 
 2002: "Thank You" (feat. Jagged Edge & Fundisha) 
 2002: "Take Ya Home" (feat. The Cheetah Girls) 
 2002: "Basketball" (feat. Fabolous, Fundisha & Jermaine Dupri) 
 2003: "Let's Get Down" (feat. Birdman) 
 2003: "My Baby" (feat. Jagged Edge) 
 2005: "Let Me Hold You" (feat. Omarion) 
 2005: "Like You" (feat. Ciara) 
 2005: "Fresh Azimiz" (feat. J-Kwon & Jermaine Dupri) 
 2006: "Shortie Like Mine" (feat. Chris Brown) 
 2006: "R.Kelly (feat Bow wow) - Im'a flirt.
 2007: "Outta My System" (feat. T-Pain) 
 2007: "Girlfriend With Omarion
 2007: "Hey Baby With Omarion
 2008: "Stunt When I See U" (feat. Lil' Wayne & DJ Khaled) 
 2008: "Pole in My Basement"
 2008: Marco Polo feat. Soulja Boy)
 2008: "Roc the Mic" feat. Jermaine Dupri
 2009: You Can Get It All feat. Johntá Austin
 2010: " Be Strong " feat. Slow-Weezy
 2010: feat. Roscoe Dash
 2010: "Aint Thinkin Bout You" feat. Chris Brown
 2010: "For My Hood" feat. Sean Kingston

Filmografi (urval) 
 (som Calvin Cambridge)
 (som D.J. Johnson)
 (som Xavier "X")
 (som Twinkie)
 (som Charlie Williams)
 (som Kevin Carson)
 (som Eric)
 (som Charlie Williams)
 (som Brody Nelson)

Externa länkar
Bow Wow på IMDb

Amerikanska rappare
Födda 1987
Män
Levande personer
Amerikanska barnskådespelare
Personer från Columbus, Ohio
Gustaf III (pjäs)

Gustav III är en pjäs av August Strindberg från 1902. Pjäsen hör till Strindbergs historiska dramer och handlar om den svenske kungen Gustav III.

Uppsättningar 
Jarl Kulle gjorde rollen som Gustav III på Dramaten 1963 i regi av Bengt Ekeroth. Han repriserade rollen 1964 på Malmö stadsteater i en ny uppsättning regisserad av Gösta Folke.

Lasse Pöysti gjorde rollen 1964 i en finsk tv-teateruppsättning, Kustaa III, 1964 i regi av Mirjam Himberg.

1973 satte Lennart Hjulström upp pjäsen på Göteborgs stadsteater med Sven Wollter i titelrollen. 

Johan Bergenstråhle gör 1974 en storslagen tv-teateruppsättning där Gösta Ekmans Gustav III bland annat är omgiven av Tomas Bolme som Armfelt och Håkan Serner som Anckarström .

Ingvar Hirdwall gjorde kungen 1988 i Fred Hjelms uppsättning på Stockholms stadsteater, tillsammans med apan Ola, och 1997 gjorde Thorsten Flinck rollen på Uppsala stadsteater, där regissören Christian Tomner hade bearbetat texten och bland annat interfolierat bitar ur Sven Delblancs pjäs Maskeraden.

Våren 2008 spelades en kraftig förkortad version av pjäsen på Dramaten. För regin svarade Maria Åberg och titelrollen spelades av Michael Nyqvist. Uppsättningen ingick tillsammans med Strindbergspjäserna Gustav Vasa och Kristina i en helaftons jubileumsföreställning kallad Tre kronor.

Referenser

Externa länkar 
 Läs pjäsen i fulltext och om mottagandet vid den svenska urpremiären på Dramawebben 
 Pjäsen i fulltext i nationalupplagan på Litteraturbanken

1700-talet i fiktion
Kulturella återgivningar av Carl Michael Bellman
Kulturella återgivningar av Gustav III
Pjäser av August Strindberg
Plustecken

Plustecken (+) är en symbol som används för att beteckna den matematiska operationen addition och som förtecken för positiva tal för att skilja dem från negativa i sådana sammanhang där positiva och negativa angivelser är lika normala, till exempel vid temperaturangivelser. Annars betraktas ett tal utan förtecken normalt som positivt.

I hebreiskan används ibland en variant av plustecknet i form av ett upp-och-nedvänt T: ﬩.

Typografiska aspekter 
Vid addition bör plustecknet omges av mellanrum. Skriv alltså:

99,4 + 6

hellre än:

99,4+6

Se även 
 Lista över matematiska symboler
 Plus–minustecken
 Utlandsprefix

Matematisk typografi
Matematisk notation
Addition
Ni mänskobarn som här i världen

Ni mänskobarn som här i världen är en psalm av Johan Olof Wallin diktad 1809 och som förekommer i flera olika psalmböcker. Texten bearbetades 1983 av Britt G. Hallqvist. Ursprungliga inledningen löd I mänskors barn, som alla ägen.

Melodin komponerad av den tyske kompositören Johann Christian Nehring (1671–1736). Eller komponerad 1704 i Halle.

Publicerad som
Nr 285 i 1819 års psalmbok under rubriken "Kristligt sinne och förhållande - I allmänhet: Förhållandet till oss själva och nästan: Människokärlek, barmhärtighet, försonlighet"
Nr 103 i Stockholms söndagsskolförenings sångbok 1882 med vers 6 O du, som gav ditt liv för fåren, under rubriken "Psalmer"
Nr 517 i Sionstoner 1889 "Psalmer" verserna 1-6
Nr 342 i Svensk söndagsskolsångbok 1908 med vers 6 O du, som gav ditt liv för fåren, under rubriken "Avslutningssånger"
Nr 251 i Lilla Psalmisten 1909 med vers 6 O du, som gav ditt liv för fåren, under rubriken "Avslutningssånger".
Nr 766 i Svenska Missionsförbundets sångbok 1920 med vers 6 O du, som gav ditt liv för fåren, under rubriken "Slutsånger".
Nr 504 i Sionstoner 1935 under rubriken "Nådens ordning: Trosliv och helgelse"
Nr 407 i 1937 års psalmbok under rubriken "Trons bevisning i levnaden"
Nr 579 i Den svenska psalmboken 1986 under rubriken "Efterföljd - helgelse"
Nr 474 i Svensk psalmbok för den evangelisk-lutherska kyrkan i Finland (1986) under rubriken "Ansvar och tjänande" med annorlunda text än i Den svenska psalmboken samt annan medlodi (Strasbourg 1545)
Nr 686 i Psalmer och Sånger 1987 under rubriken "Att leva av tro - Efterföljd - helgelse".

Referenser

Noter 

Svenska psalmer
Verk av Johan Olof Wallin
Diakonipsalmer
G.I. Jane

G.I. Jane är en amerikansk actionfilm från 1997 regisserad av Ridley Scott med Demi Moore, Viggo Mortensen och Anne Bancroft i huvudrollerna.

Handling 
En kvinnlig senator (Anne Bancroft) övertalar USA:s marinminister (Daniel von Bargen), med dolda motiv, att på prov låta en prydlig kvinnlig officer i USA:s flotta, kapten Jordan O'Neil (Demi Moore), försöka genomgå en specialförbandsutbildning (Navy Seals) som alla förväntar sig att hon ska misslyckas med. Vad O'Neil emellertid inte vet om är att hon bara är en bricka i ett politiskt spel.

Referenser

Externa länkar 
IMDb - G.I. Jane

Amerikanska filmer 1997
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska dramafilmer
Filmer från Hollywood Pictures
Washington D.C. på film
Filmer i regi av Ridley Scott
Feministfilmer
Improvisationsteater

Improvisationsteater är teater utan manuskript, en utbredd konst- och humorform som utövas i många länder. Det finns flera olika former, till exempel teatersport, långform, kortform och improcomedy.

Keith Johnstone introducerade improvisationsteater i Sverige under 1980-talet. I USA är det mest Del Close som förknippas med konstformen.

I Sverige finns det ett antal olika teatrar och humorgrupper som håller på med improvisationsteater; så som Stockholms improvisationsteater, Presens Impro,  Improvisation & Co, http://www.teaterimpuls.se/, Improvisationsstudion, International Theater Stockholm och Mind Melt. Dessa teatrar sysslar enbart med improviserad teater. 

I USA är improvisationsteater mer känt som en humorform än teaterform. Där använder sig komiker ofta av formen för att ta fram humor i sketcharbete. Saturday Night Live (SNL) är ett sketchprogram i USA där många av komikerna har uppkommit genom improvisationskomik. SNL i sin tur hämtar många av sina aktörer från Second City, en närmast komikerfabrik i Chicago som utvecklats ur teatergruppen The Compass vilken startades av Paul Sills. Paul Sills var son till Viola Spolin som går under epitetet improvisationsteaterns urmoder i USA.

Helge Skoog och Suzanne Osten lanserade Teatersport på 1980-talet. Teatersport spelades på Stockholms Stadsteater 1978 till 1982 och rönte stor framgång. Teatrar utmanade varandra på lekfullt framförda improvisationer. Dramaten, Fria Proteatern, Turteatern med flera var teatrar som var med – i vilkas lag ingick skådespelare som Helge Skoog, Pia Johansson, Per Eggers, Ulla Skoog, Tomas Bolme, Peder Falk, Lennart R Svensson, Sven Wollter, Marvin Yxner, med flera.

Se även 
 Teatersport

Referenser

Teatergenrer
Teatersport

Teatersport (engelska: theatresports) är en (tävlings)form av improvisationsteater skapades 1977 (i kanadensiska Calgary) som ett utbildningsverktyg av engelsk-kanadensaren Keith Johnstone. Idag används teatersport oftast som underhållning där två lag eller två individer tävlar, alternativt flera lag eller flera individer samtidigt tävlar mot varandra. Meningen är att på ett så publikfriande sätt som möjligt vinna publikens gunst. Detta görs enklast genom att locka till skratt och våga släppa på alla gränser.

Upplägg
Exempel på upplägget kan vara följande: Tre personer får enkla figurer, en situation och ett tema som ska genomsyra sketchen. Därefter får antingen en domare eller publiken avgöra genom spartansk omröstning. En typisk teatersportgren är "död inom en minut" där improvisationen pågår minst en minut och före minutens slut skall någon i ensemblen dö. Det finns ett otal grenar där några är "Ständig fysisk beröring", "Bästa opera" och "På rim".

Historik i Sverige
I Sverige har teatersport funnits som begrepp sedan (sena) 1980-talet. Två av dem som introducerade teaterformen i Sverige är Lennart R. Svensson (1990) och Helge Skoog.

Bilder
Teatersport under ledning av Lennart R. Svensson på temat Strindberg i Kulturhuset i Stockholm. Skådespelare från Stockholms stadsteater. 20 januari 2013:

Referenser

Externa länkar
International Theatresports Institute

Teatergenrer
Estradtävlingar
Spartansk omröstning

Spartansk omröstning var en form av demokratiskt tillvägagångssätt som applicerades i det antika Sparta, framför allt vid val. Det rent praktiska tillvägagångssättet var att en person avgjorde vilken kandidat som fick det kraftigaste bifallet, det vill säga väckte störst entusiasm.

Se även
Acklamation

Källor

Omröstning
Sparta