kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Richard Pischel

Richard Pischel, född 18 januari 1849 i Breslau, död 27 december 1908 på resa i Madras i Indien, var en tysk indolog. 

Pischel blev efter studier bland annat i Breslau och Berlin filosofie doktor 1870 på en dissertation med titeln De Kālidāsæ Çākuntali recensionibus ("Om kritiken av Kalidasas Shakuntala"). Pischel, som var lärjunge till Adolf Friedrich Stenzler, blev efter vistelse i London och Oxford privatdocent i Breslau 1874, extra ordinarie professor i sanskrit och jämförande indoeuropeisk språkforskning i Kiel 1875, ordinarie professor 1877. Han kallades till Halle an der Saale 1885 som professor i sanskrit (från 1900 även rektor) och till Berlin (som Albrecht Friedrich Webers efterträdare) 1902. Mellan 1886 och 1902 var han direktor och bibliotekarie för Deutsche Morgenländische Gesellschaft.  

Pischel var en av sin tids främsta sanskritister; särskilt viktiga är hans arbeten rörande prakritdialekterna. Bland hans arbeten kan nämnas De Kālidāsæ Çākuntali recensionibus (1870), De grammaticis prācriticis (1874), Kālidāsa’s Çākuntalā. The Bengali Recension with Critical Notes (1877), Hemacandras Grammatik der Prākritsprachen (två band, 1877–80), The Assalāyanasuttam. Pāli and English (1880), The Deçināmamālā of Hemacandra (I, 1880), The Theri-Gāthā (1883), Rudrata’s Çrngāratilaka and Ruyyaka’s Sahrdayalilā. With an Introduction and Notes (1886), Vedische Studien (I–III, tillsammans med Karl Friedrich Geldner, 1889–1900), Beiträge zur Kenntniss der deutschen Zigeuner (1894), Die Hofdichter des Laksmanasena (samma år), Zur Kenntniss des Apabhramca (1902), Grammatik der Prākritsprachen (i Georg Bühlers "Grundriss der indo-arischen Philologie", I. 8, 1900), Buddha (andra upplagan av Heinrich Lüders, 1910); många uppsatser i "Zeitschrift der deutschen morgenländischen Gesellschaft", "Göttingische gelehrte Anzeigen", "Göttingische Nachrichten", "Sitzungsberichte der köninglichen preussischen Akademie der Wissenschaften",
"Kuhns und Schleichers Beiträge", "Bezzenbergers Beiträge", "Kuhns Zeitschrift", o.s.v.

Källor 
 

Tyska indologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Wrocław
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Personer från Breslau
Födda 1849
Avlidna 1908
Män
Ugglan
Sjökalla

Sjökalla är en by i Hamrånge socken i Gävle kommun. SCB har för bebyggelsen i byn och en mindre bebyggelse inom byn Bergs ägor väster om själva byn, avgränsat och namnsatt småorten Berg och Sjökalla.

Sjökalla är en av de mindre byarna i Hamrånge socken och troligtvis yngre än grannbyarna Fors och Bergby.

Byn, som 1541 skrivs Siökarle och 1542 Siökalff, omfattade 2 mantal, 1560 tillkom ett tredje mantal.

Bynamnet Sjökalla skall troligen tolkas som 'sjökarlarnas' by. Någon sjö finns numera inte vid byn, men fram till 1700-talet lär där ha funnits en sjö eller grund havsvik som bidragit till att byborna benämnts 'sjökarlar'. Denna numera oldade lågmark heter Flan.

I byn finns ett antal gravar från vikingatiden.

Noter 

Orter i Gävle kommun
Småorter i Sverige
Hamrånge
Edward Washburn Hopkins

Edward Washburn Hopkins, född 8 september 1857 i Northampton, Massachusetts, död 1932, var en amerikansk indolog.
 
Hopkins var först professor i sanskrit och jämförande språkvetenskap vid Bryn Mawr College nära Philadelphia och blev därefter, efter William Dwight Whitneys död 1894, professor i samma ämne vid Yale University i New Haven. 

Hopkins viktigaste arbeten handlade om det indiska eposet och laglitteraturen, bland annat i The Mutual Relations of the Four Castes According to the Manavadharma Castram (1881), The Ordinances of Manu (1884), The Religions of India (1895), India Old and New, with a Memorial Address (1901 i Yale Biennial Publications), The Great Epic of India, its Character and Origin (1902). Han var också medutgivare av "Journal of the American Oriental Society".

Källor
 

Amerikanska indologer
Amerikanska professorer
Personer verksamma vid Yale University
Personer i USA under 1800-talet
Personer från Northampton, Massachusetts
Födda 1857
Avlidna 1932
Män
Ugglan
Eskön

Eskön är en by i Hille socken i Gävle kommun belägen på ön med samma namn belägen cirka 20 kilometer nordost om Gävle. För bebyggelsen i byn och grannbyn Eskörönningen belägen på västra sidan av Eskösundet har SCB avgränsat och namnsatt småorten Eskön-Eskörönningen. 

På Eskön bodde enligt jordeboken 1541 Monss i Äsköne. Namnet är det fornsvenska ordet "äske", askbestånd, ställe där det växte ask. Namnet Eskön betyder alltså ön där det växer ask och uttalades förr i tiden "Ä-schön". 

På södra delen av ön återfinns sedan 2020 småorten Hamnskär och Smörsten.

Referenser 

Orter i Gävle kommun
Svenska öar i Bottniska viken
Småorter i Sverige
Gästriklands öar
Adolf Holtzmann den yngre

Adolf Holtzmann, född den 20 december 1838 i Karlsruhe, död den 17 februari 1914 i Freiburg im Breisgau, var en tysk indolog, son till Karl Julius Holtzmann, brorson till Adolf Holtzmann den äldre och Carl Holtzmann, bror till Heinrich Holtzmann samt farbror till Robert och Friedrich Holtzmann.

Holtzmann var honorärprofessor i sanskrit vid universitetet i Freiburg i Baden från 1890.

Skrifter
Agni nach den Vorstellungen des Mahabharata (1878)
Arjuna, ein Beitrag zur Rekonstruktion des Mahabharata (1879)
Grammatisches aus dem Mahabharata (1883), ett bihang till Whitneys Altindische grammatik
Das Mahabharata und seine Teile (4 delar, 1892–1895), värdefullt företrädesvis för utförliga bibliografiska anvisningar.

Källor

Noter 

Tyska indologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1838
Avlidna 1914
Män
Personer från Karlsruhe
Finnböle, Gävle kommun

Finnböle är en by i Hedesunda socken i Gävle kommun. SCB klassade byn som en småort till 2005. Från 2015 klassas den åter som en småort.

Byn Finnböle tillhör området Bodarna.  
Finnböle finns med i skriftliga källor från år 1605.

Referenser

Hedesunda
Orter i Gävle kommun
Småorter i Sverige
Grinduga

Grinduga är en småort och by i Valbo socken, Gävle kommun, Gävleborgs län.

Byn omtalas första gången i skriftliga källor 1514, då rågångssyn hölls mellan Grinduga och Älvkarleö på grund av gränstvist mellan bönderna i Uppland och Gästrikland om rätta gränsen. Gränsen granskades av uthäradsmän från Våla och Tierps härader som dömde till Älkarlebybornas fördel. Man rannsakade rågången från Ärtmanshyttan (nu Hyttön) i Hedesunda socken, som var ett ”huvudrör”. Därifrån till Långhäll och till Harnäs fanns visare som pekade mot det andra huvudröret, det på Harnäs, vilket dock befanns vara rivet. Detta rör hade tidigare varit helt, vilket kunde intygas av levande vittne. Dessa huvudrör är och kallas Älvkarlerör mellan Älvkarleby och Grinduga, som det varit av hedenhös. Rågången har även rannsakats och gillats (tidigare än 1514) av en synenämnd om sex bönder från Österlövsta socken och sex bönder från Västlands socken med fyra vidervarumän från Gårdskär och Marma, Västlands sn samt en borgare från Uppsala och två frälsemän – Sten Kristiernsson (Oxenstierna) på Vik, Balingsta socken och Gudmund Persson på Örby, Vendels socken. 
1541-1569 fanns fyra skattehemman i byn.

Källor

Noter

Orter i Gävle kommun
Småorter i Sverige
Harkskär

Harkskär är en bebyggelse i Hille socken i Gävle kommun i Gävleborgs län, Sverige. Området klassades före 2015 som en egen småort. Från 2015 klassas den som en del av tätorten Utvalnäs och Harkskär.

Källor

Orter i Gävle kommun
Tidigare småorter i Sverige
Hillevik

Hillevik är en småort och före detta järnbruk i Hille socken i Gävle kommun. Hillevik är en by med både modern och gammal bebyggelse med villor, fritidshus och hyreslägenheter.

Historia
1654 erhöll Peder Jakobsson Grubb, faktor vid Söderhamns gevärsfaktori och Johan Eskilsson Bergskollegiets privilegier för att uppföra en masugn i Hillevik i Hille socken. Johan Eskilsson som var en driftig man anlade flera bruk i Gästrikland, såsom Tolvfors och Axmar bruk. Några av orsakerna till järnbruket placering var den rika tillgången på skog, ett perfekt läge ur transportsynpunt samt tillgång till vattenkraft. Malmen transporterades från Dannemora och Utö gruvor sjövägen.

Efter diverse ägarbyten kom sedan Hillevik i familjen Oxenstiernas ägo (vilka även ägde Hargs bruk i Uppland). Bruket fanns sedan i familjens ägo ända till 1903, då Kopparbergs och Hofors Sågverks AB köpte Hillevik. Järnbruket, som en gång haft ett så gynnsamt läge, befann sig vid sidan om när nya industriorter växte upp i anslutning till järnvägarna. Masugnen, som nybyggts 1733 var gammalmodig, däremot var skogen intressant och det var mot den bakgrunden Kopparbergs och Hofors Sågverks AB köpte bruket. Driften vid Hillevik fortsatte sporadiskt till 1909 då bruket lades ner för gott och masugnen revs.

Noter

Externa länkar
Hillevik.nu (lokal webbplats)

Hille
Svenska järnbruk
Orter i Gävle kommun
Småorter i Sverige
Häcklinge

Häcklinge är en småort i Valbo socken i Gävle kommun belägen strax söder om Valbo.

I Häcklinge låg ursprungligen Erk-Jons-gården, som under andra världskriget hotades att bli upphuggen som industribränsle, men som räddades och sedermera blev flyttad till Furuviksparken som kulturminne.

Noter

Valbo
Småorter i Sverige
Orter i Gävle kommun
Hästbo

Hästbo kan avse:

Hästbo, Gävle kommun
Hästbo, Hofors kommun
Lövåsen

För stadsdelen i Katrineholm, se Lövåsen, Katrineholm, för orten i Säter kommun se Lövåsens silvergruva, för orten i Lindesbergs kommun, se Lövåsen, Lindesbergs kommun.

Lövåsen är en by i Hedesunda socken i Gävle kommun i Gävleborgs län. Fram till 2005 avgränsade och namnsatte SCB småorten Lövåsen och Dansheden som omfattade bebyggelsen i byn och dess grannby. Från 2015 har bebyggelsen åter klassats som en småort för att 2020 åter avregistreras.

Lövåsen finns dokumenterad från omkring år 1640.

Se även
Bodarna, Hedesunda.

Noter

Hedesunda
Orter i Gävle kommun
Tidigare småorter i Sverige
Mårtsbo

Mårtsbo är en småort i Gävle kommun, belägen omkring tolv kilometer söder om Gävle. Orten ligger endast 1,5 km öster om E4, men saknar anslutning till denna och nås istället via riksväg 76 / länsväg X536 från Gävle samt enskilda vägar. Strax öster om Mårtsbo ligger Mårtsboobservatoriet. Väster om byn passerar Korsnäs AB:s 30 km långa timmerränna, som stod klar 1898.

Noter

Orter i Gävle kommun
Småorter i Sverige
Norrlandet

Norrlandet är en bebyggelse i Gävle kommun i Gävleborgs län. Denna klassades före 2015 som en tätort, vilken 2015 växte samman med tätorten Bönan 

Norrlandet är även benämningen på Gävlebuktens norra kust, från Fredriksskans mot Harkskär och öarna utanför, känt för sina stora sommarvillor, sommarhem och fiskelägena Bönan och Utvalnäs. Marken är till största delen upplåten med arrenden till bebyggda tomter. Delar av den jord Karl IX:s hustru Kristina 1602 donerade till Gävle uppläts på 1800-talet till fiskare. 1973 erbjöds de som har hus på Norrlandet tomträtt. Numera är många tomter friköpta.

På Norrlandet finns ännu yrkesfiskare, och många sommarboende. De första sommarvillorna byggdes i slutet av 1800-talet och början av 1900-talet med glasverandor och badhus, till exempel Engeltofta. Till Norrlandet fanns då reguljär ångbåtstrafik. Flera föreningar och organisationer har eller har haft sommarhem på Norrlandet. Från gamla E4 finns cykelbana utbyggd till Bönan.

Norr om Engeltofta herrgård finns ett villaområde som SCB klassade som separat småort år 2010 med småortskod S7087 och namnet Fredriksskans. Denna småort klassades 2015 som en del av tätorten Bönan

Befolkningsutveckling

Noter

Externa länkar 
Norrlandet.se - Gemensam webbplats för Norrlandets föreningar

Norrlandet
Tidigare tätorter i Sverige
Oppala

Oppala är en småort i Hille socken i Gävle kommun, Gävleborgs län, belägen strax väster om Björke. Före 2015 var den nordöstra delen definierad av SCB som en separat småort, vilken 2015 uppgick i tätorten Björke.

Oppala omtalas första gången i skriftliga handlingar 1536 ('i Uppalom'). 1541 fanns här 7 mantal skatte, från 1546 8 mantal skatte.

Noter

Hille
Småorter i Sverige
Orter i Gävle kommun
Småmuren

Småmuren är en småort i Hille socken i Gävle kommun, Gävleborgs län, belägen vid kusten nära Iggön.

Noter

Hille
Småorter i Sverige
Orter i Gävle kommun
Sälgsjön, Gävle kommun

Sälgsjön är en tätort i valbo socken i Gävle kommun i Gävleborgs län, belägen vid sjön med samma namn.

Befolkningsutveckling

Noter 

Valbo
Orter i Gävle kommun
Tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Utvalnäs

Utvalnäs är ett gammalt fiskeläge på Norrlandet utanför Gävle i Gävle kommun. Området klassades före 2015 som en egen småort. Från 2015 klassas den som en del av tätorten Utvalnäs och Harkskär.

Historia 
Bosättning har funnits på platsen sedan 1600-talet, och dit kom fiskare i början av 1800-talet när Gävles storfiskarfamiljers fjärrfiske började bli olönsamt. Fiskare flyttade även in från öarna. I Utvalnäs finns ännu mycket bevarat av den gamla bebyggelsen med gistvallar och båthus.

På 1940-talet fanns där 43 fiskare och 26 båtar, 1980 åtta fiskare och tre stora trålare med uthamn i Engesberg. Där finns fiskrökerier, bland andra Wahlströms Fisk som även gör surströmmingsinläggningar.

1912 byggdes ett bönhus av De Ungas förbund i Evangeliska Fosterlandsstiftelsen.

Noter

Norrlandet
Fiskelägen
Tidigare småorter i Sverige
Orter i Gävle kommun
Ölbo

Ölbo är en by  i Hedesunda socken, Gävle kommun. Ölbo ligger vid Ölboån som rinner ut i Dalälven. Bebyggelsen avgränsades före 2015 till en småort för att därefter ingå i tätorten Berg.

I byn finns bäver med sina bäverhyddor.

Sågverk
Åtminstone från 1700-talet fram till branden 1963 har det funnits sågverk i Ölbo. Upp mot 40 000 timmer sågades årligen. Här fanns förutom sågen även kvarn, smedja och snickeriverkstad. Totalt var cirka 50 personer sysselsatta vid dessa industrier i Ölbo. Till detta ska läggas alla de skogsarbetare som avverkade timmer för sågens försörjning. Sågen har drivits både med vattenkraft från ån och med en ångmaskin.

Historia 
Nära byn ligger fornborgen Kittilberget. 

Ölbo finns omnämnt i skriftliga källor från år 1401, 1416 och 1461. Byn kallades tidigare Ölebo, Öhlboo och Ölleboda.

I sina register från Ölbo har Statens historiska museum spjut, yxa, tveeggat svärd och pilspetsar från järnåldern.

Noter

Externa länkar
Ölbo, hos Historiska Museet (klicka på Samlingar → Översiktsdatabasen, sök: Gästrikland → Hedesunda → Ölbo)

Hedesunda
Orter i Gävle kommun
Tidigare småorter i Sverige
Östanbäck, Valbo

Östanbäck är en by i Valbo socken i Gävle kommun. Mellan 1995 och 2010 avgränsade SCB småorten Östanbäck och Lund för bebyggelsen i byn och området Lundakroen i  Lund.

Östanbäck ligger längs Mackmyravägen öster om den namnlösa bäcken som skiljer byn från Bäck.

Angränsande byar
 Bäck

Noter

Valbo
Orter i Gävle kommun
Tidigare småorter i Sverige
Arthur Coke Burnell

Arthur Coke Burnell, född 11 juli 1840 i S:t Briavel i grevskapet Gloucestershire, död 12 oktober 1882 i West Stratton, Hampshire, var en brittisk ämbetsman och indolog.

Burnell erhöll sin vetenskapliga uppfostran vid King's College i London, där bland andra dansken Fausböll inledde honom i studiet av indiska språk (huvudsakligen sanskrit). År 1860 blev han civilämbetsman i Madras och skötte domareämbete i olika trakter av Indien samt var till sist överdomare i Tanjur. Åren 1868-1869 gjorde han resor i Arabien, Egypten, Nubien med flera länder samt 1876 på Java för studium av resterna av den indiska kultur som funnits där. Försvagad hälsa gjorde att han var tvungen att återvända till England 1881, där han dog året därpå.

Burnell var en av de mest begåvade engelska indologer, som funnits. Bland hans viktigaste skrifter framhålls Elements of South Indian palaeography (1874), On the Aindra school of Sanskrit grammarians (1875). Inom den indiska litteraturen sysselsatte han sig mest med Brahmana till Samaveda. Dessutom skrev han en mängd smärre uppsatser (mest i "Indian Antiquary") över indiska inskrifter samt dialekter i Sydindien (mest dravidiska).

På den indiska rättslitteraturens område har Burnell utgivit viktiga arbeten. Efter hans död har Edward Washburn Hopkins utgivit hans översättning av Manava dharmashastra. The ordinances of Manu (1884). Rent av banbrytare på den indiska litteraturhistoriens område blev Burnell genom sin Classified index to the sanskrit manuscripts in the palace at Tanjore (3 band, 1879-80).

Källor
 

Brittiska indologer
Brittiska ämbetsmän
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Personer från Gloucestershire
Födda 1840
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Alumner från King's College London
George Abraham Grierson

Sir George Abraham Grierson, född den 7 januari 1851 i Glenageary på Irland, död den 9 mars 1941, var en brittisk indolog.

Grierson verkade sedan 1873 inom den angloindiska civilförvaltningen till 1898, då han av indiska regeringen fick i uppdrag att ordna och utge en Linguistic Survey of India och bosatte sig i Shimla. Åren 1894-1897 var han "philological secretary" för "The Asiatic Society" i Calcutta. Han återvände senare till de brittiska öarna och slog sig ned i Camberley i England. Grierson var en framstående kännare av de moderna indiska folkspråken ävensom av folkliv och seder. Han var hedersdoktor vid flera universitet, bland annat i Halle an der Saale, vicepresident i Royal Asiatic Society och erhöll 1905 av Institut de France Volneyska priset. Han erhöll knightvärdighet 1912. 

Grierson utgav bland annat Seven Grammars of Bihari Language (åtta delar 1883-1887), Behar Peasant Life (1885), A Comparative Dictionary of the Bihari Language (tillsammans med Rudolf Hoernle; två delar 1885-1889, ofullbordat), The Satsaiya of Bihari (1896) och A Handbook of the Kaithi Character (1899). Av det av Grierson ledda och utgivna stora verket "Linguistic Survey of India" utkom från 1903 åtminstone volymerna II, III (avhandlingarna 2 och 3), IV, V (avdelningarna 1 och 2), VI, VII och IX (avdelning 3), volym VIII (avdelningarna 1 och 2), volym IX (avdelningarna 1, 2 och 4) samt volym X och XI; Index of Language Names (1920), An Introduction to the Maithili Language of North Behār (1881-82; andra upplagan 1910), The Languages of India (1904), A Manual of the Kashmiri Language (1-2; 1911), (tillsammans med Lionel D. Barnett) Lallā Vākyāni or Wire Sayings of Lal Ded ("Asiatic Society Monographs", band 17; 1920), Ishkashmi, Zebaki and Yazghulami. An Account of Three Eranian Dialects ("Asiatic Society, Prize Publication Fund", band 5).

Digitaliserade verk

Källor

Brittiska indologer
Brittiska lingvister
Brittiska forskare under 1900-talet
Födda 1851
Avlidna 1941
Män
Ugglan
Dagbok från en motorcykel

Dagbok från en motorcykel är en biografisk dramafilm från 2004 i regi av Walter Salles efter manus av José Rivera, baserat på Ernesto "Che" Guevaras dagböcker från 1950-talet, från tiden innan Ernesto Guevara de la Serna blev revolutionären Che Guevara. Dagböckerna finns utgivna i bokform med titeln Dagbok från en motorcykel (1993). Huvudrollerna i filmen spelas av Gael García Bernal och Rodrigo de la Serna.

Handling 
Filmen följer Ernesto Guevara de la Serna (Gael García Bernal) när han och vännen Alberto Granado (Rodrigo de la Serna) färdas genom Sydamerika på motorcykel. På vägen upptäcker de sociala orättvisor. Motorcykeln som de färdas på är en Norton på 500 kubik, av Che döpt till "La Poderosa" (den mäktige).

Rollista i urval 
 Gael García Bernal – Ernesto Guevara de la Serna
 Rodrigo de la Serna – Alberto Granado
 Mía Maestro – Chichina Ferreyra
 Mercedes Morán – Celia de la Serna
 Jean Pierre Noher – Ernesto Guevara Lynch

Utmärkelser 
 77th Academy Awards: Oscar för bästa sång: Al otro lado del río från Jorge Drexler.

Externa länkar 
 

 

Filmer 2004
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska biografifilmer
Argentinska biografifilmer
Argentinska dramafilmer
Brittiska dramafilmer
Brittiska biografifilmer
Chilenska biografifilmer
Chilenska dramafilmer
Franska dramafilmer
Franska biografifilmer
Peruanska biografifilmer
Peruanska dramafilmer
Tyska dramafilmer
Tyska biografifilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Tyska filmer baserade på böcker
Brittiska filmer baserade på böcker
Argentinska filmer baserade på böcker
Chilenska filmer baserade på böcker
Peruanska filmer baserade på böcker
Franska filmer baserade på böcker
Chile på film
Venezuela på film
Filmer från Film4 Productions
Verk baserade på dagböcker
Fjorton suger

Fjorton suger är en svensk dramafilm som hade biopremiär i Sverige den 29 oktober 2004, i regi av Emil Larsson, Filippa Freijd, Henrik Norrthon och Martin Jern.

Handling
Emma är fjorton år. Hon bor med sina föräldrar och sin storebror Marcus i ett radhus i Skåne. Hon har många vänner och en underbar familj. Dock är relationen mellan henne och familjemedlemmarna  inte så bra eftersom de för det mesta tycker att hon är en jobbig och efterhängsen lillasyster. Filmen utspelar sig under Emmas sommarlov och börjar då Emma och hennes vänner är på väg till en fest hemma hos en av Marcus kompisar. Marcus blir sur för att Emma ska med på festen och tycker att hon inte har någonting där att göra. Han väljer själv att inte följa med på grund av att han inte vill festa med sin lillasyster. På festen blir Emma alldeles för full och somnar i en säng på övervåningen. En av Marcus närmaste kompisar våldtar Emma den kvällen och efter det blir ingenting som förut. Hon blir kär i skejtaren Aron men beter sig stundvis konstigt mot honom på grund av vad som har hänt. Efter en tid med flera incidenter förstår Marcus vad hans kompis gjort mot hans lillasyster och det blir en anmälan. Efter att Emma har träffat Aron får Emma en konstig känsla och blir därför ihop med Aron.

Om filmen
Filmen spelades in i Hittarp och Rydebäck under juli till augusti 2003. Två av arbetstitlarna på filmen var Sämst i Sverige och 042-rules. Musikvideon till "Hej hej Monika" av Nic & the Family spelades in i Helsingborg under hösten 2003 och regisserades av Emil Larsson och Martin Jern, som var två av regissörerna till Fjorton suger. De använde sig av flera av skådespelarna från Fjorton suger i musikvideon.

Kritik
Det är länge sedan någon vågade eller ville eller kunde närma sig Roy Anderssons En kärlekshistoria, kanske inte tematiskt, men i tonen, i träffen, i beskrivningen av ett både känslomässigt och samhälleligt tillstånd. Det är här som regikollektivet från Skåne lyckas otroligt väl; när de tar sig bort från problemlösandet i Bullen, och i stället närgånget och ihärdigt blottlägger en urtrist, urspårad småborgerlig skånsk villatristess där ingen har kontakt med någon och någon snart inte längre vill vara med.
Johan Croneman, Dagens Nyheter, 29 oktober 2004

Rollista
Elin Ahlberg - Emma
Jesper Fridh - Marcus
Andreas Karoliussen - Aron
Björn Månsson - Patrik
Catherine Jeppsson - Mamma
Jörgen Düberg - Pappa
Emily Nilsson - Lina
Thea Klitte - Karin
Eva Klitte - Karins mamma
Thomas Hesslow - Per
Simon Lindell - Andy
David Sjöland - Daniel
Sara Herrlander - Julia
Otto Blückner - Kricka
Saga Gärde - tjej på polisstation

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 

Svenska filmer 2004
Svenska dramafilmer
Svenska ungdomsfilmer
Filmer från Film i Skåne
Skåne på film
Svenskspråkiga filmer
Amaunet

Amaunet var i egyptisk mytologi en moders- och fruktbarhetsgudinna som även representerade nordanvinden. Tillsammans med maken Amun var hon en del av Ogdoaden, en grupp av fyra gudar och fyra gudinnor som dyrkades i Heliopolis.

Referenser 

Gudinnor i egyptisk mytologi
Modersgudar
Vädergudar

et:Ament