kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Om kända filosofers liv och tankar

Om kända filosofers liv och tankar är en biografi över grekiska filosofer, skriven av Diogenes Laertios.

Översikt 
 1. Bok. Greklands sju vise och författarens filosofiteori (baserad på den joniska och italienska skolan) Thales, Solon, Chilon, Pittakos, Bias, Kleobulos, Periander, Anacharsis, Myson, Epimenides, Ferekydes
 2. Bok. Anaximander, Anaxagoras, Sokrates och de mindre sokratiska filosoferna Anaximenes, Archelaos, Xenofon, Aischines, Aristippos, Faidon, Euklides, Stilpon, Kriton, Simon, Glaukon, Simmias, Kebes, Menedemos
 3. Bok. Platon
 4. Bok. Platons akademi: Speusippos, Xenokrates, Polemon, Krates från Aten, Krantor, Arkesilaos, Bion, Lakydes, Karneades, Kleitomachos
 5. Bok. Aristoteles och hans elever (Peripatetiker): Theofrastos, Straton, Lykon, Demetrios, Herakleides
 6. Bok. Antisthenes och den kyniska skolan: Diogenes, Monimos, Onesikritos, Krates från Tebe, Metrokles, Hipparchia, Menippos, Menedemos
 7. Bok. Stoicism: Zenon, Kleanthes, Chrysippos, Ariston, Herillos, Dionysius,  Sfairos (Delar av boken är förlorade)
 8. Bok. Pythagoras, Empedokles, Epicharmos, Archytas, Alkmaion, Hippasos, Filolaos, Eudoxos
 9. Bok. Eleaterna, Atomism, pyrrhonisk skepticism med flera: Herakleitos, Xenofanes, Parmenides, Zenon från Elea, Leukippos, Demokritos, Protagoras, Pyrrhon från Elis,  Timon från Fleios, Melissos, Diogenes från Apollonia och Anaxarchos, 
 10. Bok. Epikuros

Externa länkar 

 e-text på Om kända filosofers liv och tankar
 Artikel om verket

Grekiskspråkig litteratur
Litteratur om epikurism
Filosofisk litteratur
Fobisk personlighetsstörning

Fobisk personlighetsstörning, förkortat AvPD, även ängslig eller undvikande personlighetsstörning, är en personlighetsstörning med ett varaktigt och genomgående mönster av särskilda sociala besvär. Fobisk personlighetsstörning bör inte förväxlas med social fobi, som delar en del symptom.

Symptom 
I ICD-10 beskrivs störningen som att personen måste uppfylla de generella symptomen för personlighetsstörningar. Personens symptom måste även vara såpass påtagliga att de skapar stora problem för individen i dess vardagsliv, och minst fyra av följande symptom behövs för att diagnosen ska kunna ställas:
Har mycket ofta känslor av spändhet och oro
Har dålig självkänsla, tror att andra är bättre än en själv, att ens personlighet är ointressant, samt en uppfattning om att man är värdelös i sociala sammanhang.
Tänker överdrivet mycket på om man mottagit kritik eller blivit avvisad
Undviker sociala situationer om personen inte är helt säker på att alla tycker om denne
Överdrivet känslomässigt behov av trygghet, vilket resulterar i att personen begränsar sitt liv
Undviker situationer som involverar stora mängder interpersonell kontakt, eftersom personen är rädd för kritik eller avvisning

Behandling 
Fobisk personlighetsstörning behandlas vanligtvis med samtalsterapi, och vid behov psykofarmaka om personen också lider av depression, ångest eller dylikt. Kognitiv beteendeterapi (KBT), psykodynamisk terapi och schematerapi har visat sig ha effekt i forskningen.

Referenser 

Personlighetsstörningar
Basse-lisse

Basse-lisse (franska: låg varp) är ett begrepp som ursprungligen omfattar alla typer av tyg som vävs i vävstolar med liggande varp, i motsats till stående varp haute-lisse (Hög varp), men används om tyger av gobelängtyp som vävts med liggande varp.

Vävande med Basse-lisse sker ungefär som vid haute-lisse med inplockande av trådarna från avigsidan, men är bekvämare och tillåter användade av trampor. Det har främst använts för smalare och mindre vävar.

Noter 

Vävning
Miljoner (roman)

Miljoner (originaltitel: Millions) är en ungdomsroman från 2004 av Frank Cottrell Boyce, som tilldelades Carnegie Medal samma år.

Skönlitteratur 2004
Brittisk ungdomslitteratur
Brittiska romaner
Nazanin

Nazanin ( nâzanin) är ett kvinnonamn som används Iran och andra persisktalande områden i världen. Namnet betyder ljuvlig, utsökt och vacker.

Personer som bär namnet Nazanin alt. Názanin 
Nazanin Afshin-Jam, Miss World Canada 2003, låtskrivare, artist, aktivist för mänskliga rättigheter
Nazanin Boniadi, skådespelare i Hollywood 

Persiska förnamn
Kvinnonamn
Akaba

Akaba (arabiska: العقبة, Al-ʻAqabah) är en stad i södra Jordanien som har landets enda hamn, mot Akabaviken i Röda havet. Staden är provinshuvudstad i guvernatet Akaba.

Staden erövrades av araberna under första världskriget i juli 1917 från osmanerna och tillhörde efter krigets slut konungariket Hijaz. Den inlemmades i Transjordanien, senare Jordanien, i Brittiska Palestinamandatet 1925.

Akaba tillsammans med delar av det omgivande landet utgör en egen ekonomisk frizon, AZES (Aqaba Special Economic Zone) med särskilda skatteregler, som är tänkt att locka utländska investerare till regionen.

Befolkningen är drygt 80 000 (2004).

Turismen är väl utvecklad med hotell som Intercontinental och Mövenpick. Akaba gränsar till Eilat i Israel, och har en gränsövergång som används flitigt av turister. Hit går också båtar från Taba på Sinaihalvön, Egypten, och söder om staden finns en gränsövergång till Saudiarabien. 

Stadens mest iögonenfallande landmärke är världens numera femte högsta flaggstång, 137 meter hög, som bär den arabiska revoltens flagga i 60 × 30 meters format.

Dykning i Aqaba har mycket högt betyg med en kustlinje på 26km som är en del av Röda havet.

Källor

Externa länkar 

Orter i Akaba (guvernement)
Elf

Elf var ett rockband som existerade i slutet av 1960-talet och början av 1970-talet. Bandet är mest känt för frontfiguren Ronnie James Dio som senare i karriären skrev in sig i hårdrockshistorien som medlem i Rainbow, Black Sabbath, Heaven & Hell och Dio. Bandet hette först The Electric Elves, vilket syftade på att både Dio och hans kusin David Feinstein, som också var med i bandet, var väldigt korta. Namnet kortades senare ned till The Elves, och i samband med att bandet fick skivkontrakt 1972 döptes bandet slutligen om till Elf.

År 1972 kom debutskivan Elf och två år senare Carolina County Ball. I denna veva upptäcktes Dio av Roger Glover från Deep Purple, vilket ledde till att Dio fick sjunga flera sånger i Glovers musikalprojekt Butterfly Ball. Det var också här Deep Purples gitarrist Ritchie Blackmore fick upp ögonen för bandet. När Ritchie Blackmore ville att Deep Purple skulle spela in covern Black Sheep of the Family och dessa vägrade så bad han istället Elf att agera kompband åt honom för att ge ut sången som en solosingelskiva. Skivan kom aldrig att bli verklighet, men Blackmore hade fattat tycke för Elf i allmänhet och Dio i synnerhet. Blackmore ville bilda ett eget band och han bad Elf (förutom gitarristen) att utgöra resten av det band som skulle bli Rainbow, vilket medlemmarna accepterade. Innan ombildningen gav Elf ut sin sista skiva Trying To Burn The Sun.

Medlemmar
Senaste medlemmar
Ronnie James Dio – sång (1967–1975), basgitarr (1967–1973; död 2010)
Micky Lee Soule – keyboard, bakgrundssång (1968–1975)
Craig Gruber – basgitarr (1973–1975)
Steve Edwards – sologitarr (1973–1975)
Mark Nauseef – slagverk (1975)

Tidigare medlemmar
Gary Driscoll – trummor (1967–1975; död 1987)
David Feinstein – sologitarr (1967–1973)
Doug Thaler – keyboard (1967–1968), kompgitarr (1968–1972)
Nick Pantas – kompgitarr (1967–1968; död 1968)

Diskografi  
Studioalbum
Elf (1972)
Carolina County Ball (1974)
Trying to Burn the Sun (1975)

EP
 Elf (1972)
 Carolina County Ball (1974)
 Trying to Burn the Sun (1975)

Singlar
 "Hey, Look Me Over" / "It Pays to Advertise" (1967, under namnet The Electric Elves)
 "Walking in Different Circles" / "She's Not the Same" (1969, under namnet The Elves)
 "Amber Velvet" / "West Virginia" (1970, under namnet The Elves)
"Hoochie Koochie Lady" / "First Avenue" (1972)
 "Sit Down Honey (Everything Will Be Alright)" / "Gambler, Gambler" (1972)
 "L.A. 59" / "Ain't It All Amusing" (1974)

Samlingsalbum
The Gargantuan Elf Album (1978) 
Ronnie James Dio: The Elf Albums (1991)

Referenser

Externa länkar
Elf på allmusic.com

Musikgrupper bildade 1967
Amerikanska metalgrupper
Stefan Bergkvist

Sven Inge Stefan Bergkvist, född 12 mars 1954 i Hässleholm, är en svensk ishockeytränare och före detta ishockeyspelare. 

Stefan Bergkvist är född i Hässleholm och äldre bror till Jonas Bergqvist. Han har vuxit upp i Ängelholm och är gift med konståkningsprofilen och SVT expertkommentator Lotta Falkenbäck. Hans moderklubb var Rögle BK där han hade hela sin tid som aktiv spelare. Som tränare har han främst arbetat med ungdomslag och med spelarutveckling. Han var coach för det svenska U18 ishockeylandslaget som vann guld vid VM i Finland 1994. Han har varit talangutvecklare i Danmark under fem år.

Han har arbetat som junioransvarig för Leksands juniorverksamhet och varit tränare för deras J 18 lag och på deras hockeygymnasium.

Källor

Födda 1954
Svenska ishockeytränare
Svenska ishockeyspelare
Män
Levande personer
Idrottare från Hässleholm
Stor-Stenbiten

Stor-Stenbiten är en sjö i Sundsvalls kommun i Medelpad som ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Stenbitbäcken.

Sjön är Stenbitsbäckens källsjö. Den har formen av en bumerang och är omkring en kilometer lång.

Fiske
Den har ett fiskbestånd av gädda och stor abborre samt svårfångad vild insjööring. I dess utlopp kan man vissa tider med god vattenföring meta bäckforell (eller stenbit som var ett dialektalt namn på dessa) och därav har förmodligen både bäcken och sjön fått sitt namn. Bäcken rinner efter några kilometer ut i sin mindre namne Lilla Stenbiten. Bäcken kan vara svår att följa då den delvis rinner underjordiskt genom myrar.

Övrigt
Sjön har under 1980-talet fått en skogsbilväg som granne. Innan skogsbilvägen byggdes var det stiglöst land till sjön.

Där fanns en liten timmerkoja som byggts någon gång på trettiotalet av en gammal naturentusiast vars namn fallit i glömska redan på 1950-talet. Den ligger mycket naturskönt belägen på en liten udde mitt i "bumerangkröken". Kojan bestod av ett litet rum plus sammanbyggd vedbod. Rummet innehöll en öppen spis, två träbritsar och ett litet bord, och stugan stod alltid upplåst. Rummet var tapetserat med blad ur en provkatalog för tapeter. Den användes av och till för skogsarbetare, men mestadels för övernattande fiskare som metade för sitt nöjes skull. Sedan skogsbilvägen byggdes renoverades kojan av de nya markägarna och är ej längre tillgänglig för allmänheten.

På sjöns södra sida finns några mindre sandstränder där man kan ta ett uppfriskande dopp, men man ser ofta även älgar som tycker om näckrosrötter göra detsamma. De övriga sidorna är mestadels dyiga.

Delavrinningsområde 
Stor-Stenbiten ingår i delavrinningsområde (694094-157499) som SMHI kallar för Mynnar i Aspån. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Stenbitbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 4, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 4 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (84 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Sundsvalls kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Indalsälvens avrinningsområde
Insjöar i Medelpad
Insjöar i Sundsvalls kommun
María Capovilla

María Esther Heredia Capovilla, född 14 september 1889 i Guayaquil, Ecuador, död där 27 augusti 2006, var en ecuadoriansk kvinna, som vid sin död vid 116 år och 347 dagars ålder, var den fullt verifierat fjärde äldsta  människan någonsin efter fransyskan Jeanne Calment, amerikanskan Sarah Knauss och kanadensiskan Marie-Louise Meilleur som då var de enda tre personerna som levt till minst 117 års ålder, samt världens äldsta levande person sedan puertoricanskan Ramona Trinidad Iglesias-Jordans död den 29 maj 2004, något som dock uppmärksammades först i december 2005. Innan dess antogs holländskan Hendrikje van Andel-Schipper (29 juni 1890 – 30 augusti 2005) följd av amerikanskan Elizabeth Bolden (15 augusti 1890 – 11 december 2006) ha varit den äldsta levande människan (Bolden blev dock den äldsta levande människan efter Capovillas död). Det berodde på att Capovillas familj inte tidigare ansökt till Guinness och gjort dem uppmärksamma på Capovilla. Hon var den sista levande personen född före 1890.

Biografi
María Esther Heredia Lecaro föddes i Guayaquil som dotter till en kolonisatör, och levde ett liv i överklassen, och deltog i sociala funktioner och konstämnen. Hon rökte aldrig eller drack drycker med hög alkoholhalt. 1917 gifte hon sig med en officer vid namn Antonio Capovilla, som dog 1949. Antonio var en etnisk italienare som föddes 1864 i Pola i Österrike-Ungern (nu Pula i Kroatien). 1894 flyttade han till Chile och 1910 till Ecuador. Efter att hans första fru dog, gifte han om sig med Capovilla. De fick fem barn, varav tre levde vid Capovillas död: Hilda (81), Irma (80) och sonen Anibal (78). Hon hade även 11 barnbarn, 20 barnbarnsbarn och 2 barnbarnsbarnbarn.

Vid en ålder av 100 år var Capovilla nära att dö och gavs de sjukas smörjelse, men var efter detta fri från hälsoproblem. I december 2005, vid en ålder av 116 år, sades Capovilla vara vid god hälsa och kunde titta på TV, läsa tidningen och gå utan hjälp av en käpp (även om hon använde en). Dock kunde Capovilla psykiskt inte lämna sitt hem de två sista åren, vilka hon delade med sin äldsta överlevande dotter, Hilda, och sin styvson. I en intervju, sade Capovilla att hon ogillade det faktum att kvinnor idag är tillåtna att döma män, istället för tvärtom.

I mars 2006 hade Capovillas hälsa försämrats, och hon kunde inte längre läsa tidningen. Capovilla hade även nästan slutat att prata och kunde inte längre gå utan hjälp av två personer. Dock kunde Capovilla fortfarande sitta i sin stol och fläkta sig själv, tills hon avled i lunginflammation den 27 augusti 2006, endast 18 dagar före sin 117-årsdag.

Källor 

Personer från Guayaquil
110-åringar
Födda 1889
Avlidna 2006
Kvinnor
Philip Larsen

Philip Elzer Gade Larsen, född 7 december 1989, är en dansk professionell ishockeyspelare som spelar för Vancouver Canucks i NHL. Han har tidigare representerat Dallas Stars, Edmonton Oilers och Jokerit.

Larsen värvades till svenska Rögle BK:s juniorlag 2005 men spelade flera matcher för A-laget redan sin första säsong. Inför säsongen 2006–07 värvades Larsen av Göteborgsklubben Frölunda HC. I februari 2007 spelade han sina första matcher och under säsongen 2007–08 spelade han i Frölundas A-lag.

Meriter 
 JSM-Guld: J20 2006–07 
 JSM-Silver: J18 2006–07

Klubbar 
  Esbjerg IK
  Rögle BK 2005–2006
  Frölunda HC 2006–2008
  Borås HC 2007–08
  Dallas Stars 2009–13
  Texas Stars 2010–12
  Lukko 2012 (lockout)
  Edmonton Oilers 2013–2014
  HK Jugra Chanty-Mansijsk 2014–2015
  Jokerit 2015–

Externa länkar
Philip Larsen - nhl.com

Danska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Rögle BK
Spelare i Frölunda HC
Spelare i Dallas Stars
Spelare i Edmonton Oilers
Spelare i Jokerit
Spelare i Vancouver Canucks
Män
Födda 1989
Levande personer
Personer från Esbjerg
Spelare valda i NHL Entry Draft 2008
Spelare valda av Dallas Stars i NHL Entry Draft
Den tredje vågen

Den tredje vågen är en svensk-finländsk action-thriller från 2003 i regi av Anders Nilsson, med Jakob Eklund och Irina Björklund i huvudrollerna. Filmen hade Sverigepremiär den 15 oktober 2003.

Handling
Johan Falks tidigare chef vid Göteborgspolisen, Ola Sellberg, blir chef för avdelningen mot organiserad brottslighet vid Europol i Haag och vill gärna anställa sin gamla kollega. Falk är med sin familj på väg hemåt från en längre bilsemester och arbetsresa genom Europa och gör upp om att träffa Sellberg i Haag.

Samtidigt inser en svenska i London, Rebecka Åkerström, vilka affärer hennes sambo är inblandad i och flyr från denne. Hon kontaktar Europols svenske chef som hon sett på TV och Ola Sellberg har därmed möten med Johan och med Rebecka efter varandra på samma restaurang.

Och därmed möts Johan och Rebecka under omständigheter som oundvikligen tvingar in honom i hennes trassliga förflutna. En actionfylld jakt på bevis mot hennes fd sambo tar sin början...

Budget
Filmen hade en budget på 34 miljoner kr, vilket var ovanligt mycket för en svensk film.

Om filmen
Filmen spelades in 3 mars - 23 maj 2003 i London, Haag, München, Dunkerque, Grevenmacher, Harwich, Göteborg, Hoek van Holland, Trollhättan, Vänersborg, Uddevalla, Belgien och Schweiz.

Den hade premiär den 15 oktober 2003 och är tillåten från 15 år.

Rollista
Jakob Eklund - Johan Falk
Irina Björklund - Rebecca Åkerström
Marie Richardson - Helén Andersson
Hanna Alsterlund - Nina Andersson
Lennart Hjulström - Ola Sellberg
Nicholas Farrell - Devlin
Ben Pullen - Kane 
Sylvester Groth - Dauphin
John Benfield - Stevens
Robert Giggenbach - Sorensen
Pierre Deny - Leblanc
Emmanuel Limal - Rocca
Eric Voge - Stanton
Jacqueline Ramel - Anja Månsdottir
Richard Froelich - Müller
Patrik Karlson - Garcia
Jonatan Blode - Bodine
Stefan Marling - Terry
Hans Hatwig - Portier på Motel Röhmer
Fredrik Dolk - Peter Kroon
Jerker Fahlström - Borglund
Anna Sara Roucoulet - Renate, hotellreceptionist
Ingvar Haggren - Långtradarchaufför
Tina Ljung - Polis utanför München Plaza
Johan Wikström - Polis i lobbyn München Plaza
Mikael Fjelldal - Mobiltelefonförsäljaren
Maria Hörnelius - Länspolismästare Franzén
Magnus "IQ" Lindström - Polis utanför hotellentrén på München Plaza

Musik i filmen
Message from My Heart, musik Bengt Nilsson och Anders Olsson, text Anders Olsson

Externa länkar

 

Svenska actionfilmer
Svenska thrillerfilmer
Filmer 2003
Finländska actionfilmer
Finländska thrillerfilmer
Europa på film
Svenskspråkiga filmer
Tyskspråkiga filmer
Engelskspråkiga filmer
Franskspråkiga filmer
Filmer från Film i Väst
Filmer från Sonet Film
Perfect Dark

Perfect Dark är ett datorspel av typen förstapersonsskjutare för Nintendo 64 och som även har portats till Xbox 360. Det är utvecklat och publicerat av det brittiska spelföretaget Rare. I Perfect Dark tar spelaren sig an rollen som Joanna Dark, specialagent för Carrington Institute.

Spelet ses allmänt som en uppföljare i samma stil som Goldeneye 007, ett spel utvecklat av Rare år 1997. Även om spelet inte innehar James Bond-licensen är spelstilen extremt likvärdig och kör en uppdaterad version av samma spelmotor. Perfect Dark släpptes den 22 maj 2000, ganska sent under Nintendo 64:ans livstid, och kanske var det detta som gjorde att det inte blev samma succé som sin föregångare, trots att det var tekniskt överlägset på många sätt.

Det som var nytt i Xbox 360 var att det blev bättre grafik och att spelet fick stöd för Xbox Live.

Tekniska nyheter
Perfect Dark förde in nya funktioner som förstärkte spelkänslan gentemot Goldeneye 007. Spelet innehöll "second firing mode" för nästan alla vapen, risken att ramla ned från klippor om man inte aktade sig och ett mer avancerat ljussystem. Man kunde också avväpna fiender genom att skjuta vapenen ur händerna på dem. En mer revolutionerande nyhet var införandet av datorkontrollerade bottar i flerspelarspel-läget, med varierande svårighetsgrad. Precis som i Goldeneye 007 hade fienderna skiftande huvuden som valdes slumpmässigt inför varje ny bana. Även fiendernas längd varierade.

De nya förbättringarna krävde mer RAM än Goldeneye 007 och därför krävs N64 Expansion Pak vilket utökar konsolens arbetsminne. Om detta tillägg inte fanns missade man det mesta av spelets innehåll (även singelplayer-läget).

Game Boy-version
Ett Game Boy Color-spel i 2D kallat Perfect Dark släpptes också ungefär samtidigt som Nintendo 64-versionen. De båda spelen kunde dela data genom användning av N64-Game Boy Transfer Pak. Game Boy-versionen hade dock ingen likhet med originalet och blev heller ingen försäljningssuccé. Historien i Game Boy-versionen strider också på flera ställen mot den som presenteras i Nintendo 64-versionen.

Uppföljare
Rare släppte Perfect Dark Zero till Xbox 360 under hösten/vintern 2005.

Externa länkar
Perfect Dark på Moby Games

Nintendo 64-spel
Förstapersonsskjutare
Datorspel 2000
Rare-spel
Xbox 360 Live Arcade-spel
Chicago i fiktion
Datorspel med kvinnliga huvudpersoner
Börringe–Östratorps Järnväg

Börringe-Östratorps Järnväg (BÖJ) tillkom 1887 sedan Börringe-Anderslövs Järnväg (BAJ) förlängts via Jordberga och Klagstorp till Östratorp (sedan 1950 kallat Smygehamn). Järnvägens i särklass viktigaste uppgift blev transport av sockerbetor till sockerbruket i Jordberga, persontrafiken var av ringa omfattning och högst olönsam. BÖJ förstatligades år 1941 och när betfrakten på järnvägen minskade efter andra världskriget blev det därför snart aktuellt med nedläggning. All persontrafik på banan, liksom godstrafiken Klagstorp – Smygehamn upphörde 1957, godstrafiken Börringe – Anderslöv 1959 och Anderslöv – Jordberga 1960. Den sista återstående godstrafiken, Klagstorp – Jordberga upphörde 1974.

Vidare läsning

Externa länkar
Historik om Börringe-Östratorps Järnväg

Historiska järnvägslinjer i Sverige
Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Järnvägslinjer öppnade 1887
Börringe–Anderslövs Järnväg

Börringe-Anderslövs Järnväg (BAJ) var en av Skånes fem ångspårvägar, det vill säga en järnväg som av ekonomiska skäl byggdes med bland annat klenare räls än normalt.

Historik
Planer för en bibana till Malmö-Ystads Järnväg med 1067 mm spårvidd från Börringe till Anderslöv fanns med i en koncession beviljad 1873. Det fanns inte tillräckligt med intressenter för att finansiera järnvägen. I början av 1880-talet gjordes ett nytt försök och nu tecknades aktier för 150 000 kronor. Malmö-Ystads Järnväg sökte en ny omarbetad koncession med 1435 mm spårvidd som godkändes den 24 mars 1882. Börringe-Anderslövs Järnvägsaktiebolag bildades 1883 och tog över koncessionen. Banan påbörjades samma år och öppnades för allmän trafik den 21 februari 1884. Banan, utan fordon, beräknades kosta 262 000 kronor.

Året därpå, 1885, erhöll bolaget koncession för en förlängning av banan med Anderslöv-Östratorps Järnväg. Östratorp ändrade 1950 namn till Smygehamn. Denna sträcka invigdes 1887, samma år som järnvägarna och bolaget bytte namn till Börringe-Östratorps Järnväg (BÖJ). 

Svenska staten köpte järnvägen av Börringe-Östratorps Järnvägsaktiebolag den 1 juli 1941 och Statens Järnvägar tog över driften.

Fordon
Banan trafikerades av en ångvagn enligt Rowans system. Ursprunget kommer från Danmark, där William Robert Rowan utexperimenterade en "dampsporvej"m som först blev byggd i form av Randers-Hadsund Jernbane och Gribskovbanen var inspirationskälla för de skånska ångspårvägarna. Den första ångspårvägen i Skåne var Gärds Härads järnväg.

Inför byggandet och trafikstarten 1884 köpte bolaget ett ånglok från Nydqvist & Holm AB och en ångvagn med drivenheten från Nydqvist & Holm AB och vagnen från Atlas AB. Bolaget köpte också två personvagnar och 10 godsvagnar. I samband med förlängningen 1887 till Östratorp köptes ett tyskt lok tillverkat av Hanomag och 12 godsvagnar.

Nedläggning
Persontrafiken upphörde den 1 november 1957 och godstrafiken den 14 april 1959. Från Anderslöv fortsatte godstågen att gå till den 1 augusti 1960 på Börringe-Anderslövs Järnväg mot Klagstorp och vidare på Trelleborg-Rydsgårds Järnväg till Trelleborg. Hela järnvägen är uppriven.

Nutid
Banvallen kan skymtas på kortare sträckor och stationshusen finns kvar.

Kommentarer

Källor
Historiskt om Börringe-Anderslövs Järnväg

Noter

Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Historiska järnvägslinjer i Sverige
Järnvägslinjer öppnade 1884
Ångspårvägar
Skånes historia
Historiska spårvägar i Sverige
Daniel Johansson

Daniel Johansson kan syfta på:
Daniel Glimmenvall, tidigare Johansson (född 1974), svensk ishockeyspelare
Daniel Johansson (född 1980), svensk operasångare
Daniel Johansson (född 1987), svensk fotbollsspelare
Daniel Johansson, en svensk gokartförare
Rosa Mannen, egentligen Daniel Johansson, svensk youtubare