kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gamla Vasa

Gamla Vasa (fi. Vanha Vaasa) är en stadsdel i Vasa i Finland, belägen cirka sju kilometer sydost om stadens nuvarande centrum. Här låg staden fram till stadsbranden 1852.

Historia 

Kung Magnus Eriksson utfärdade 1348 ett brev om handelsfrihet för bland annat Mustasaari ("Svartö") socken. Handelsplatsen låg förmodligen i nuvarande Gamla Vasa, och platsen blev senare under 1300-talet även ett administrativt centrum i och med tillkomsten av Korsholms slott. Sankta Maria kyrka uppfördes i början av 1500-talet. Vid den tiden omvandlades också Korsholms slott till Korsholms kungsgård och 1556 gjorde Gustav Vasa kungsgården till en avelsgård. År 1606 tilldelades platsen stadsrättigheter av Karl IX och staden fick först heta Mustasaari eller Mussor, men från och med år 1611 blev namnet Vasa. Under 1600- och 1700-talet tillkom en stadsplan med rätlinjigt rutnät och efter beslut av konung Gustaf III byggdes en hovrättsbyggnad. 

När Korsholms slott anlades låg området på en ö vid havet, men den snabbt fortskridande landhöjningen gjorde att den första hamnen grundades upp. På 1640-talet flyttades hamnen till det läge som nu kallas för Gamla hamnen och 1660 började man gräva en kanal från hamnen upp till staden. Den finns i dag kvar som Gamla Vasa kanal.

Branden 

Gamla Vasa brann ned 1852. Det enda huset i själva staden som stod kvar efter branden var ett stenhus, Falanderska huset, köpmannen Abraham Falanders hem, som idag är Gamla Vasa museum. Hovrättsbyggnaden klarade sig också. Efter branden flyttades staden till sitt nuvarande läge på Klementsö.  Den tidigare hovrättsbyggnaden från slutet av 1700-talet, ritad av Carl Fredric Adelcrantz. Som efter Vasa stadsbrand 1852 stod den oanvänd fram tills 1862 då den byggdes om till en kyrka.

Gamla Vasa idag 
Idag är Gamla Vasa ruiner det område där bland annat den medeltida Sankta Maria kyrka låg före branden. Korsholms vallar är platsen där Korsholms slott låg. Hovrättshuset byggdes om till Korsholms kyrka. Från och med 1920-talet utvecklades Gamla Vasa till ett bostadsområde.

Referenser

Noter 

Vasa
Bengt Pleijel

Per Bengt Pleijel, född 31 januari 1927, död 31 oktober 2020 i Ulvesund, var en svensk präst i Svenska kyrkan, och en förgrundsgestalt inom den karismatiska rörelsen.

Biografi 
Pleijel prästvigdes 1952 och var en tid präst i Fjällbacka. Han blev 1964 stiftsadjunkt i Göteborgs stift och föreståndare  för Åh stiftsgård i Ljungskile i Bohuslän och hade denna tjänst till sin pensionering 1989.

Under Pleijels ledning utvecklades Åh till en mötesplats för hela Göteborgs stift för konfirmander, barnfamiljer och äldre samt fortbildning av anställda och frivilliga i kyrkan, och platsen kom under många år att bli en ekumenisk smältdegel för karismatisk förnyelse. Han satte sin prägel på gudstjänster och undervisning med en bibelcentrerad, pedagogisk och humoristisk framställning av det kristna budskapet, och betonade vikten av att "ta glädjen på största allvar".

Konfirmandverksamheten utvecklades under Pleijels ledning med en struktur där undervisningen delades mellan präst och äldre ungdomar, "faddrar" och många medhjälpare, och blev något av ett signum för Åh stiftsgård. Konfirmationsundervisningen avslutas med att konfirmanderna framför en musikal.

Av särskild betydelse var de prästfortbildningskurser med förnyelsetema som hölls på Åh under en lång följd av år, med inbjudna talare från England eller USA som  och . Dessa möten innehöll klassisk väckelse, högkyrklig liturgi, stor bibelfromhet, förväntan på Anden och glöd för samhället, där Pleijel kom att bli en av förgrundsgestalterna inom den karismatiska rörelsen i Svenska kyrkan.

Pleijel var motståndare till att välsigna homosexuella partnerskap och deltog 2005 i ett upprop mot Svenska kyrkans beslut i frågan.

Pleijel författade 15 böcker och 75 "vandringar i kristen tro", och var under många år krönikör i dagstidningen Göteborgsposten. Hans blogg "Himmelskt söndagsgodis - inte bara för snälla barn" fick många läsare och fylldes med betraktelser och inlägg fram till kort före hans bortgång 

Han var efter sin pensionering mycket anlitad som talare och förkunnare inom exempelvis Oasrörelsen, där han också var teologisk rådgivare och senare hedersledamot.

Familj
Bengt Pleijel tillhör Smålandssläkten Pleijel. Han var gift med Annika Pleijel från 1956 till hennes död 2010.

Bibliografi (urval)
Kristus i mig - En vandring genom Galaterbrevet (1973)
Innersidan - En vandring genom den Apostoliska trosbekännelsen (1975)
Såsom det var av begynnelsen - En vandring genom urhistorian, 1 Mos 1-11 (1976)
För att ni skall veta - En vandring genom Johannes första brev (1979)
Guds väldiga styrkas kraft - En vandring genom Efesierbrevet (1983)

Om Bengt Pleijel

Psalmer
Jesus, jag dig älskar nr 359 i Den svenska psalmboken 1986 (tillsammans med Inger Johnsson)

Se även
Pleijel (släkt)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
Bibelskola med Bengt Pleijel
 
Officiell blogg "Himmelskt söndagsgodis... inte bara för de snälla barnen

Svenska psalmförfattare
Personer i Svenska kyrkan
Födda 1927
Avlidna 2020
Män
Pudsey

Pudsey är en stadsdel i Leeds, i distriktet Leeds, i grevskapet West Yorkshire, i England, med drygt 40 000 invånare. Den består av två wards, North Pudsey och South Pudsey, bägge med omkring 22 000 invånare.

Det förekom en betydande ullindustri i Pudsey under 1700- och 1800-talet. Flera framgångsrika cricketspelare kommer från stadsdelen. Staden nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Podechesai/Podechesaie.

Referenser 

Orter i West Yorkshire
Stadsdelar i Leeds
Unparished areas i West Yorkshire
Tidigare civil parishes i West Yorkshire
Domesday Book
Weetwood

Weetwood är ett område mellan Headingley och Meanwood i nordvästra Leeds, West Yorkshire, England. Området har cirka 20 000 invånare. 

Weetwood tillhör Leeds North West valkrets till parlamentet och valkretsens nuvarande parlamentsledamot är Alex Sobel (Labour, vald 2017).

Externa länkar
Far Headingley Village Society 

Stadsdelar i Leeds
Wortley, West Yorkshire

Wortley är en stadsdel i södra Leeds, i unparished area Leeds, i distriktet Leeds, i grevskapet West Yorkshire, i England, med 23 000 invånare. Fram till omkring år 1700 kallades den Wirkelay. Vävning och kolbrytning har historiskt sett varit viktiga näringar. Wortley var en civil parish 1866–1904 när blev den en del av Armley and Bramley. Civil parish hade  invånare år 1901.

Noter 

Stadsdelar i Leeds
Tidigare civil parishes i West Yorkshire
Martin Rolinski

Martin Andrzej Rolinski, född 23 juni 1982 i Angered, är en svensk sångare och före detta medlem i musikgruppen BWO.

Biografi
Hans föräldrar kommer ursprungligen från Polen, men själv är han uppvuxen i Angered. Han talar flytande polska. Rolinski har studerat på automation- och mekatronikprogrammet (Z) vid Chalmers tekniska högskola i Göteborg och har studerat på maskin med inriktning, industriell ekonomi vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm.

Martin Rolinski är gift sedan 2008 och har två döttrar födda 2009 respektive 2012.

Karriär
Rolinski inledde sin musikkarriär när han slog vad med några vänner om att gå på en audition för dokusåpan Popstars. Han gick vidare till finalgruppen men blev utslagen precis innan finalen. Han var körledare för Angered i Körslaget 2012. Han åkte ut i tredje programmet.

Efter sin medverkan i Popstars arbetade Rolinski med Anders Hansson, som i sin tur kände Alexander Bard. Genom Hansson kom Rolinski i kontakt med Bard. År 2003 bildades electropopgruppen BWO (Bodies Without Organs) av Alexander Bard med Marina Schiptjenko och Martin som var sångare. År 2011 lämnade Rolinski sitt tidigare skivbolag EMI och gick över till SoFo Records.

2013 tävlade Rolinski i Melodifestivalen 2013 i deltävling 3 med låten In and out of Love. Han gick då vidare till Andra chansen men slogs ut (med 2 175 rösters marginal) av Robin Stjernberg som sedan vann hela tävlingen.

Den 4 november 2017 organiserade och deltog Martin Rolinski i konserten "We Are Voice", en stor arenakonsert där publiken är kören som sjunger tillsammans med artisterna Tommy Körberg, Malena Ernman, Molly Sandén samt medgrundarna Fredrik Berglund och Simon Ljungman.

Den 30 mars 2019 deltog Martin Rolinski i konserten "We are voice", en konsert där publiken får chansen att sjunga med artister via en applikation.

Diskografi

Singlar
2011 – Blame It On A Decent Matter (Capitol Music Group AB).
2011 – Blame It On A Decent Matter (Capitol Music Group AB).
2013 – Golden Rays EP (Capitol Music Group AB).
2013 – In And Out Of Love (Capitol Music Group AB).
2017 – Hjältarnas år (George Németh).
2017 – Tillsammans (Thuneth Production).

Källor

5.https://www.aftonbladet.se/nojesbladet/a/GWOy6/martin-roliniski-handlade-bara-om-att-overleva

Externa länkar
 

Födda 1982
Svenska pop- och rocksångare
BWO
Män
Levande personer
Deltagare i Melodifestivalen 2005
Deltagare i Melodifestivalen 2006
Deltagare i Melodifestivalen 2008
Deltagare i Melodifestivalen 2009
Deltagare i Melodifestivalen 2013
Musiker från Göteborg
Regillus

Regillus är en forntida liten sjö i Latium, öster om Rom, nedanför Tusculum. Som sjöns plats har uppgetts en nu uttorkad kratersjö, numera kallad Pantano secco. 

Vid Regillus stod enligt fornsägnerna, 496 f.Kr., eller något annat närliggande år, en drabbning mellan romarna och latinerna, vilka senare under anförande av Octavius Mamilius från Tusculum sökte på tronen återuppsätta dennes svärfar, den fördrivne romerske konungen Tarquinius Superbus. Berättelsen om slaget är sammanvävd med myt och saga, vilket framgår bl.a. av den gängse sägen, att två himmelska ynglingar på vita hästar - dioskurerna - skulle ha kämpat i romarnas led och sedan i Rom förkunnat slagets utgång.

Slaget vid Regillus gav upphov till traktatet Foedus Cassianum, som under låg tid reglerade förhållandena mellan folkgrupperna romare och latinare, och indirekt skapade förutsättningar för romarrikets vidare expansion.

Källor 

496 f.Kr.
Insjöar i Italien
Slag i Italien
Leeds Tykes

Leeds Tykes (tidigare Leeds RUFC, Leeds Carnegie och Yorkshire Carnegie) är ett engelskt rugby union-lag som spelar i National League 1, Englands tredje högsta liga. Klubben bildades 1991 genom en sammanslagning av två klubbar, Headingley och Roundhay som i sin tur bildades 1877 respektive 1924. Klubben spelade i den högsta serien ett antal säsonger mellan 2001 och 2011. Leeds Tykes ägdes mellan 1997 och 2020 av samma företag som Leeds Rhinos (rugby league).

Källor 

Sport i Leeds
Brittiska rugbyklubbar
Sportklubbar bildade 1991
Peille

Peille är en medeltida by två mil norr om Nice i Frankrike. Här firas årligen i juli en Leo Ferré-festival.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Peille

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Alpes-Maritimes

Källor 

Orter i Provence-Alpes-Côte d'Azur
Kommuner i Alpes-Maritimes
Bartholomäus Schink

Bartholomäus (Barthel) Schink, född 25 november 1927 i Köln, Tyskland, död (avrättad) 10 november 1944 i Köln, var en tysk motståndsman och medlem av Ehrenfelder Gruppe.

Schink var först en medlem av Edelweißpiraten och växlade till Ehrenfelder Gruppe, som bekämpade den nazistiska regimen och utförde olika typer av sabotage. Hösten 1944 greps de flesta av rörelsens ledare av Gestapo. Efter flera dagars tortyr avrättades Schink och tolv andra "Ehrenfelder" offentligt genom hängning.

Avlidna 1944
Födda 1927
Personer i Tyskland under andra världskriget
Män
Léo Ferré

Léo Ferré, född 24 augusti 1916 i Monaco, död 14 juli 1993 i Castellina in Chianti, Toscana, var en monegaskisk-fransk poet och vissångare i den franska chansontraditionen. 

Ferré var anarkist och hans viskonst befann sig mellan poesi och engagemang. Han tonsatte för övrigt dikter av framstående franska klassiker som Charles Baudelaire, Paul Verlaine, Arthur Rimbaud, Guillaume Apollinaire och Louis Aragon. 

Hans sånger finns tolkade till svenska av Lars Forssell, exempelvis Snurra min jord, som framförts av Jan Malmsjö och De fattigas piano insjungen av Ulla Sjöblom.

Diskografi
 1953: Paris canaille
 1954: Chansons de Léo Ferré
 1954: Le Piano du pauvre
 1955: Le Guinche
 1955: Récital Léo Ferré à l'Olympia (live)
 1957: Les Fleurs du mal
 1957: La Chanson du mal-aimé
 1958: Léo Ferré à Bobino (live)
 1958: Encore du Léo Ferré
 1960: Paname
 1961: Les Chansons d'Aragon
 1961: Les chansons interdites… et autres
 1961: Récital à l'Alhambra (live)
 1962: La Langue française
 1964: Ferré 64
 1964: Verlaine et Rimbaud chantés par Léo Ferré
 1966:  Léo Ferré 1916-19…
 1967: Cette chanson (La Marseillaise)
 1967: Léo Ferré chante Baudelaire
 1969: L'Été 68
 1969: Récital 1969 à Bobino (live)
 1969: Les Douze Premières Chansons de Léo Ferré
 1970: Amour Anarchie
 1971: La Solitude
 1972: La Chanson du Mal-Aimé, de Guillaume Apollinaire
 1972: La Solitudine
 1973: Il n'y a plus rien
 1973: Seul en scène (Olympia 72, live)
 1973: Et… basta !
 1974: L'Espoir
 1975: Ferré muet dirige…
 1976: Je te donne
 1977: La musica mi prende come l'Amore
 1977: La Frime
 1979: Il est six heures ici et midi à New York
 1980: La Violence et l'Ennui
 1982: L'Imaginaire
 1984: Léo Ferré au Théâtre des Champs-Élysées (live)
 1985: Les Loubards
 1986: Léo Ferré au Théâtre libertaire de Paris (live)
 1987: On n'est pas sérieux quand on a dix-sept ans
 1988: Léo Ferré au Théâtre libertaire de Paris (live)
 1990: Les Vieux Copains
 1990: Léo Ferré au Théâtre libertaire de Paris (live)
 1991: Une saison en enfer

Publicerat potstumt 
 1998: La Vie d'artiste : les années Le Chant du Monde 1947–1953
 2000: Métamec
 2000: Le Temps des roses rouges
 2001: Sur la scène (Lausanne 73, live)
 2001: Un chien à Montreux (Montreux 73, CD maxi, live)
 2004: De sac et de cordes
 2004: Maudits soient-ils !
 2006: La Mauvaise Graine
 2008: Les Fleurs du mal, suite et fin

Samlingsalbum 
 1972: Avec le temps: les chansons d'amour de Léo Ferré (1962–72)
 1990: Léo chante Ferré (1960–74, 2 CDs)
 1998: Thank you Ferré (1960–74, 3 CDs)
 2003: Les Années toscanes (1975–92, 1 CD)
 2013: Best of Léo Ferré (1960-74, 2 CD)

På svenska 
Sven-Bertil Taube sjunger Leo Ferré. LP. Emi : 7C 062-35890. 1981.

Vidare läsning

Externa länkar 

 Léo Ferré framför Arthur Rimbauds långa dikt Le Bateau ivre på Théâtre libertaire de Paris 1991. youtube.com
 Böcker av och om, samt ljudupptagningar med och noter av Léó Ferré på svenska bibliotek. Libris

Franska anarkister
Franska vissångare
Franska poeter
Födda 1916
Avlidna 1993
Män
Erik Bergman (1911–2006)

Erik Valdemar Bergman, född 24 november 1911 i Nykarleby, död 24 april 2006 i Helsingfors, var en finländsk tonsättare och dirigent.

Biografi
1931–33 studerade Bergman vid Helsingfors universitet, och därefter vid Sibeliusakademin där han erhöll kompositionsdiplom 1938. Bergman fortsatte sina studier i Berlin, Wien och Schweiz. 1963–76 var han professor i komposition vid Sibeliusakademin. 

Bergman var en föregångsgestalt inom den finländska modernismen och har komponerat i flera olika stilar. Han har skrivit verk för orkester, kammarmusikensembler, soloinstrument och kör.

Under 1950-talet introducerade han tolvtonsmusiken i Finland. Hans specialintresse var den mänskliga rösten, och han skrev många verk för manskör. Erik Bergman var bl.a. dirigent för de finlandssvenska manskörerna Akademiska sångföreningen 1950–1969 och för Sällskapet Muntra Musikanter i Helsingfors 1951–1978.

Vid 77 års ålder fullbordade han sin enda opera, Det sjungande trädet (1988) till libretto av Bo Carpelan, för vilken han tilldelades Nordiska rådets musikpris 1994.  Sitt sista verk, Fantasi för trumpet och orkester, komponerade Erik Bergman vid 92 års ålder, kort innan han drabbades av en hjärnblödning.

Erik Bergman avled den 24 april 2006 i Helsingfors efter en längre tids sjukdom. Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Priser och utmärkelser
1961 – Ledamot nr 334 av Kungliga Musikaliska Akademien
1994 – Nordiska rådets musikpris för operan Det sjungande trädet

Källor

Vidare läsning

Externa länkar
 
 

Födda 1911
Avlidna 2006
Finländska klassiska kompositörer
Män
Finländska kördirigenter
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Personer från Nykarleby
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Finlandssvenska musiker
Konstens akademiker
Birkenhead

Birkenhead är en stad i grevskapet Merseyside i England. Staden ligger i distriktet Wirral, på halvön Wirral. Den är belägen tvärs över Mersey från Liverpool, och är känd för sin varvsindustri. Tätortsdelen (built-up area sub division) Birkenhead hade 142 968 invånare vid folkräkningen år 2011.

Staden var först i Europa med spårvagnstrafik. Trots att Birkenhead ligger utanför Wales var den arrangör för den nationella walesiska festivalen Eisteddfod år 1917.

Historia 
Ett benediktinkloster vars ruiner ännu finns kvar anlades på platsen redan omkring 1150, men Birkenhead förblev länge en obetydlig by, 1821 fanns här ännu endast 221 invånare. 1824 anlades Lairds skeppsvarv på platsen, vilket blev impulsen till det moderna Birkenheads framväxt, 1847 öppnades den första dockan i staden vid Wallasey Pool. Dockorna i staden täckte i början av 1900-talet ett område av 2 kvadratkilometer. Från 1861 förbands Birkenhead via en järnvägstunnel med Liverpool. 1871 hade staden 65 971 invånare, år 1911 hade antalet ökat till 130 794. Birkenhead drabbades hårt av de tyska bombningarna under andra världskriget, särskilt under 1941.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Merseyside
Unparished areas i Merseyside
Tidigare civil parishes i Merseyside
Fabrik (tidskrift)

Fabrik är en nordisk konst- och litteraturtidskrift, startad 2003, med fokus på samtida konstnärligt arbete i främst Sverige, Norge, Finland och Danmark.

Externa länkar 
 Fabriks hemsida

Fabrik
Medaljfördelning vid olympiska sommarspelen 2000

Medaljfördelning vid olympiska sommarspelen 2000 är en lista över länder som har tagit medalj vid de olympiska sommarspelen 2000 i Sydney, Australien. Egentligen är det inte länder utan dess nationella olympiska kommittéer som listas, länder som saknar olympisk kommitté kan inte delta i OS.

Medaljfördelning 
Ländernas placering i listan avgörs av:
 Antal guldmedaljer.
 Antal silvermedaljer.
 Antal bronsmedaljer.
 Bokstavsordning (förändrar dock inte landets ranking).

Antalet medaljer kan variera mellan olika valörer. I boxning, brottning, judo och taekwondo delades det ut två bronsmedaljer i varje viktklass.

Källor

Se även 
Olympiska sommarspelen 2000

2000
Olympiska sommarspelen 2000
Finka

Finka kan syfta på:
 Godsfinka – en typ av järnvägsvagn
Pacta sunt servanda

Pacta sunt servanda (latin: "avtal skall hållas") är en grundläggande princip inom avtalsrätt, civilrätt och internationell rätt.

Principen gäller såväl internationella traktater som privata avtal. Pacta sunt servanda är starkt knutet till tanken om avtalsfrihet. Principen grundar sig på tanken att eftersom parterna fritt får komma överens om ingående av avtal och innehållet i avtal skall parterna även hålla sig till avtalet. Om part bryter mot en klausul i avtalet har motparten rätt att åberopa vissa åtgärder, till exempel naturafullgörelse, till exempel få prisavdrag, eller i extrema fall hävning.

Se även 
Lista över latinska ordspråk och talesätt
Wienkonventionen om traktaträtten - artikel 26

Avtalsrätt
Internationell rätt
Latinska uttryck inom juridiken
Cogito, ergo sum

Cogito, ergo sum (latin för "Jag tänker, alltså finns jag") är en sats som den franske filosofen René Descartes tog till utgångspunkt vid utvecklingen av sitt filosofiska system och som han formulerade på sitt modersmål franska, Je pense, donc je suis.

I sin jakt på en verklighetsbild som enbart bestod av helt säker kunskap tvingades Descartes förkasta allt han ditintills hade trott på som var det minsta osäkert. Till slut insåg han att eftersom han kunde resa detta tvivel måste han vara en tänkande varelse. Han menade sedan att eftersom tankar kräver en tänkare måste han själv därmed existera. Därav formulerade han denna sats. Denna sats utgjorde ett fundament (satsen är ifrågasatt i några aspekter, se nedan) för Descartes att bygga vidare utifrån.

Enligt Descartes var denna sats den enda kunskap som man kunde vara helt säker på. På det sättet kritiserade han såväl religiösa idealister som empiriska pragmatiker, eftersom båda dessa verkade utifrån en lång rad antaganden som i sig inte kunnat bevisas. Framförallt var det också ett uttryck för hans förkastande av blind tro på historiska auktoriteter. 

Descartes hävdade dock att vissa uppfattningar i ljuset av cogito, ergo sum är mer rimliga än andra. Eftersom vi vet att vi själva existerar – att det alltså utgör en sanning – kan vi också veta att det finns saker som är sanna och falska. Vi kan också vara säkra på att det finns en inre och yttre verklighet, att vi som subjekt existerar i relation till objekt, och att den yttre verkligheten existerar oberoende av våra subjektiva önskningar och vilja. Eftersom cogito, ergo sum är en självklar sanning, kan vi också utgå ifrån att den eller det som skapat oss har ärliga avsikter. Med cogito, ergo sum som ett slags grundaxiom kunde Descartes bygga upp en rationalistisk världsbild som fjärmade sig från medeltidens vidskeplighet och dogmatism, och pekade fram mot den moderna vetenskapliga världsbilden.

Satsen ingår i Descartes bok Discours de la méthode pour bien conduire sa raison et chercher la vérité dans les sciences ("Avhandling om metoden") som gavs ut 1637.

Kritiker menar att satsen förutsätter två sanningar som inte bevisats genom Descartes systematiska tvivel: att tankar måste ha en tänkare och att det var Descartes själv som tänkte sina tankar. I så fall är det mesta som kan sägas att "det finns tankar".

Se även 
 Lista över latinska ordspråk och talesätt

Referenser 
 

Latinska ord och uttryck
René Descartes
Ontologi
Trigun

Trigun (トライガン) är en japansk anime i 26 avsnitt som ursprungligen sändes 1998 i Japan och är baserad på en manga av  Yasuhiro Nightow. Trigun utspelar sig i en westernmiljö som kan karakteriseras som steampunk. Huvudrollen i serien innehas av den laglöse Vash the Stampede även kallad The Humanoid Typhoon. Andra centrala karaktärer är de två försäkringstjänstemännen Meryl Stryfe och Milly Thompson från Bernardelli Insurance Society, vars uppdrag är att följa efter Vash för att minimera all den skada som tycks uppstå vart än han beger sig. Serien har många komiska inslag men utforskar även allvarligare teman som t. ex de moraliska implikationerna av att döda.

Mangan som serien baserades på är 3 volymer och publicerades mellan 1996 och 1997. En uppföljare på 14 volymer vid namn Trigun Maximum publicerades mellan 1998 och 2008. 24 april 2010 hade filmen Trigun: Badlands Rumble premiär i Japan.

Externa länkar 
theOtaku.com (fansajt med detaljerad information om avsnitt och figurer)

Anime (TV)
Mangaserier
Madhouse
WP:Projekt Japan
Ryedale

Ryedale är ett distrikt i Storbritannien. Det ligger i grevskapet North Yorkshire och riksdelen England, i den centrala delen av landet,  km norr om huvudstaden London. Distriktet har 51 751 invånare (2011).

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är december, med  °C.

Källor

Externa länkar

 Ryedale District Council YouTube channel
 Discover North Yorkshire Official Visitor Website for Ryedale - North Yorkshire

 
Englands distrikt
North Yorkshire