kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Strömskena

En strömskena är en anordning som används för att försörja en rörlig del i ett system, exempelvis en travers eller ett tåg, med ström.

Strömskenan används i första hand i tunnelbanor, till exempel i Stockholm. Även vissa lokaltåg, till exempel i Berlin och London har sådan skena. Eurostar använde detta system på vissa delsträckor till dess att den nya järnvägstunneln under London var klar 2007. Den 63 km långa tåglinjen Cerdagne i Pyrenéerna är elektrifierad med stömskena.

När den används för strömförsörjning av tåg eller tunnelbana utgör den banans kontaktledning. Den är då normalt placerad i marknivå bredvid rälsen. Ibland är den placerad i taket ovanför spåren (såsom i Barcelonas tunnelbana och Citybanan i Stockholm).

Fördelen med strömskenor är främst att tunnlarna kan göras lägre. En järnväg måste ha fastställd höjd och bredd på tunnlar, medan en tunnelbana väljer en egen standard. En fördel är även att strömskenan möjliggör större strömuttag än en luftledning, och av detta skäl är den vanlig i tunnelbanor. Där vill man ofta använda låg spänning, för att minska riskerna vid mänsklig kontakt med ledningen och överslag. Å andra sidan krävs stora effektuttag när ett långt tåg startar. Detta leder till stora strömmar, vilket i sin tur kräver en grov ledare. Vanliga tåg kompenserar istället den smalare ledningen med högre linjespänning. (För fysikaliska formler, se elektrisk effekt.) Om strömskenan är placerad i taket liknar det en kontaktledning, men en normal kontaktledning kräver högre tunnelhöjd än en strömskena i taket, vilken i sin tur kräver högre höjd än en strömskena nära marken.

Strömskenan är, jämfört med luftledningen, mer robust och svårare att skada. Men den är också mer komplicerad att anlägga i växlar, spårkorsningar, och plankorsningar med väg. Det finns plankorsningar med strömskena, exempelvis i Oslos tunnelbana. I så fall görs uppehåll i strömskenan och det måste då finnas flera strömavtagare på tågen.

Strömskenan är ofta, beroende på konstruktion, mer känslig för löv och is. Hastigheten är mer begränsad än med kontaktledning. Den är dyrare att bygga än kontaktledning.

Elektriskt matas strömskenan från två håll för att uppnå ett redundant system.

APS

APS från franska Alimentation par Sol är en strömskena för spårvagnar i gatan mellan rälerna. Strömskenan är uppdelad i åtta meter långa sektioner som blir strömförande när en radiosignal från en spårvagn registreras i en antenn under varje sektion. De strömförande sektionerna är isolerade från varandra med en tre meter lång glasfibersektion.

Källhänvisningar

Spårtrafik
Elektroteknik
Tapetserare

Tapetserare är en yrkestitel för den som klär om möbler och utför stoppningsarbeten på dessa. Denna person kan även vara segelmakare, sadelmakare och/eller gardindekoratör. Dessa är olika grenar inom tapetseraryrket.

En tapetserare kan efter tre års utbildning avlägga gesällprov och efter ett godkännande, av yrkeskunniga granskningsmän, erhålla ett gesällbrev. Efter 6 år i yrket kan man sedan avlägga mästarprov och därigenom ta ett mästarbrev. 

Yrket brukar ofta förväxlas med målare vilka sätter upp väggtapeter. Etymologiskt härstammar ordet tapetseri från den folkliga härledningen av tapisseri (fr. tapisserie, av tapis, matta, duk), en gemensam benämning på mattor, väggbonader, dukar, möbelbeklädnader och liknande.

Tapetserarna i Sverige organiserar sig i föreningen Sveriges Tapetserarmästare; förkortat STM.

Källor
Nordisk Familjebok

Se även 
Hantverk i Sverige
Tapisserisöm

Hantverksyrken
Textila hantverksyrken
Sista kontraktet

Sista kontraktet är en svensk film från 1998 med Palmemordet som tema.

Handling 
Roger Nyman (Persbrandt) är en engagerad och envis polis och tvåbarnsfar som i hemlighet värvas till Säkerhetspolisen där han får börja med att utreda ett rutinmässigt tips om en okänd person, som tagit sig in i Sverige under falskt namn. Rogers efterforskningar leder honom på spåren och det verkar som om personen har planer på att mörda Sveriges statsminister på uppdrag av en affärsman som ser ut att konspirera med någon icke angiven säkerhetstjänst i USA. När ryktena kom i svang om innehållet i boken Kontraktet, som var förlaga till filmen, spekulerades det om att den rike affärsmannen, som givit morduppdraget till den sydafrikanske yrkesmördaren Ray Lambert, kunde vara en känd finansman i Sverige. För att rikta misstankarna bort från sig själv lockar Lambert både 33-åringen och en man som liknar Christer Pettersson till platsen för dådet.

Om filmen 
Filmen premiärvisades den 6 mars 1998. Som förlaga har man pseudonymen John W. Grows roman Kontraktet (The Ultimate Contract), som kom ut i svenskspråkig översättning 1997. Både regissören Kjell Sundvall och producenten Börje Hansson påstår att de inte har en aning om vem den personen är. Boken är heller inte utgiven i England. Filminspelningen var problematisk eftersom tonvis med brev damp ner i regissören Kjell Sundvalls brevlåda från människor som ville dela med sig av sina teorier om mordet. Detta ledde till att ett beslut om att ingen information skulle släppas till pressen om själva inspelningen.

Rollista i urval 
Mikael Persbrandt – Roger Nyman
Michael Kitchen – Ray Lambert
Pernilla August – Nina Nyman
Reine Brynolfsson – Bosse Ekman
Bjørn Floberg – Tom Nielsen
Jacqueline Ramel – Anna
Cecilia Ljung – Lisa
Joakim Forslund – Markus Nyman
Julia Brådhe-Dehnisch – Josefin Nyman
Agnes Granberg – Sara Nyman
Johan Lindell – Bernard Lange
Mathias Henrikson – Peter Bark
Donald Högberg – Appelqvist
Per Ragnar – KG
Paul Birchard – Norris
Anders Ekborg – Bengt Löfgren
Leif Andrée – Berg
Ola Isedal – Karl Larsson
Stephen Webber – Wilson
Tshamano Sebe – Ery Sontanga
Stig Engström – Bartendern
Johan H:son Kjellgren – Erik Hellberg
Claudia Galli Concha – Affärsbiträde

Källor

Externa länkar 

Svenska filmer 1998
Svenska kriminalfilmer
Svenska thrillerfilmer
1986 på film
Stockholm på film
Filmer i regi av Kjell Sundvall
Svenskspråkiga filmer
Filmer från Svensk Filmindustri
Filmer från Svenska Filminstitutet
Filmer från TV4
Filmer från Sonet Film
Svenska filmer baserade på romaner
1980-talet i svensk film
1985 på film
Svenska 1990-talsfilmer
Mordet på Olof Palme i fiktion
Malaysias Grand Prix 2002

Malaysias Grand Prix 2002 var det andra av 17 lopp ingående i formel 1-VM 2002.


Resultat
 Ralf Schumacher, Williams-BMW, 10 poäng
 Juan Pablo Montoya, Williams-BMW, 6
 Michael Schumacher, Ferrari, 4
 Jenson Button, Renault, 3
 Nick Heidfeld, Sauber-Petronas, 2
 Felipe Massa, Sauber-Petronas, 1 
 Allan McNish, Toyota
 Jacques Villeneuve, BAR-Honda 
 Takuma Sato, Jordan-Honda 
 Pedro de la Rosa, Jaguar-Cosworth
 Heinz-Harald Frentzen, Arrows-Cosworth
 Mika Salo, Toyota 
 Giancarlo Fisichella, Jordan-Honda

Förare som bröt loppet
 Rubens Barrichello, Ferrari (varv 39, motor)
 Mark Webber, Minardi-Asiatech (34, elsystem)
 Eddie Irvine, Jaguar-Cosworth (30, hydraulik)
 Alex Yoong, Minardi-Asiatech (29, växellåda)
 Kimi Räikkönen, McLaren-Mercedes (24, motor)
 Enrique Bernoldi, Arrows-Cosworth (20, bränsletryck)
 David Coulthard, McLaren-Mercedes (15 motor)
 Olivier Panis, BAR-Honda (9, koppling)
 Jarno Trulli, Renault (9, överhettning)

VM-ställning

 

2002 i Malaysia
Malaysias Grand Prix
Margaux Hemingway

Margaux Hemingway, född 16 februari 1954 i Portland, Oregon, död 1 juli 1996 i Santa Monica, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare och fotomodell. Hon var barnbarn till Ernest Hemingway och syster till Mariel Hemingway.

Biografi 
I maj 1990 prydde Margaux Hemingway herrtidningen Playboys omslag. Som skådespelare är hon mest känd för sin debutroll i Våldtäkten (Lipstick, 1976). Efter den huvudrollen tog hennes skådespelarkarriär aldrig fart.

Margaux Hemingway påträffades död i sin lägenhet i Santa Monica den 1 juli 1996, kvällen före 35-årsdagen av farfadern Ernest Hemingways självmord. Dödsorsaken fastställdes senare vara självmord genom överdos av lugnande medel. Systern Mariel har bestritt att systern skulle ha begått självmord.

Hennes föräldrar gav henne förnamnet Margaux efter vinet Château Margaux.

Filmografi (urval)

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska fotomodeller
Födda 1954
Avlidna 1996
Kvinnor
Personer från Portland, Oregon
Skådespelare från Oregon
Skådespelare som begått självmord
Rackarberget

Rackarberget kan syfta på:
 Rackarberget, Uppsala –  ett område i Kungsgärdet, Uppsala
 Rackarberget – bergsområdet ovanför Södra Årstalundens koloniområde på Södermalm
 Rackarberget, Jakobstad – en ö i Jakobstads och Larsmo kommuner, Österbotten

Se även
Galgberget
The Showstoppers

The Showstoppers, amerikansk vokal soulgrupp (ofta klassad som northern soul) bildad i slutet på 1960-talet i Philadelphia, Pennsylvania bestående av syskonen Earl och Timmy Smith, och syskonen Alec och Laddie Burke (vilka var syskon med Solomon Burke). Gruppens största hit blev "Ain't Nothing But a House Party" 1968, men inte i USA, utan i England, där lokala DJs fått låten att sälja och ta sig upp på Englandslistans elfte plats.

Oturligt nog lyckades gruppen aldrig ta fasta på framgångarna (till stor del på grund av dålig vägledning, och att de inte gavs tillfälle att turnera Europa) så de la av kort efter.

Showstoppers, the
Biola University

Biola University, kristet, evangelikalt universitet i La Mirada i Los Angeles storstadsområde, Kalifornien, USA. Grundat 1908 som Bible Institute of Los Angeles.

Externa länkar
 Biola.edu - Officiell webbplats

Universitet och högskolor i Kalifornien
Utbildningsinstitutioner bildade 1908
Geir Bøhren

Geir Bøhren, född 9 juni 1951, är en norsk kompositör.

Filmmusik i urval
  
1998 - Efterträdaren
1998 - Blodsband
1993 - Solens son och månens dotter
1992 - Krigarens hjärta
1991 - Isbjörnskungen
1985 - Orions belte

Källor

Externa länkar

Norska kompositörer
Födda 1951
Män
Levande personer
Bent Åserud

Bent Åserud, född 5 april 1950, är en norsk kompositör.

Filmmusik i urval

1998 - Efterträdaren
1998 - Blodsband
1993 - Solens son och månens dotter
1992 - Krigarens hjärta
1991 - Kvitebjørn kong Valemon
1985 - Orions belte

Källor

Externa länkar
 

Födda 1950
Norska kompositörer
Män
Levande personer
Osynlig inre krets

En osynlig inre krets (även kallat kotteri eller kamaraderi) är ett slags inre grupp i gruppen som genom samarbete i det fördolda emellan dess medlemmar försöker skaffa sig utökad makt över den stora gruppen.

I en beslutande församling kan det exempelvis vara en inofficiell delgrupp vars medlemmar hela tiden föreslår varandra, och inte någon eller några utanför delgruppen, när det gäller att utse personer till olika förtroendeuppdrag.

Referenser

Noter

Se även
 Fraktion
 Tendens (organisation)
 Ohelig allians
 Pakt

Grupper inom en organisation
Psykologi
Paul Birchard

Paul Birchard, engelsk skådespelare

Filmografi (urval)
2001 - Terrorns ansikte
2001 - Skräddaren i Panama
  
1990 - Memphis Belle
1989 - Batman
1985 - Kung Salomos sk(r)att

Externa länkar

Brittiska skådespelare
Män
Johan Bogaeus

Bengt Johan Bogaeus, född 25 februari 1964 i Oskarshamn i Småland, är en svensk manusförfattare och sångtextförfattare.

Filmmanus i urval
1993 – Euro Boy
1995 – De professionella
1998 – Sista Kontraktet 
1999 – Julens hjältar
1999 – Stjärnsystrar
2000 – Barnen på Luna  
2001 – En häxa i familjen
2001 – Regnspöken 
2002 – Cleo
2004 – Bara Bea 
2004 – Allt och lite till 
2006 – Mentor 
2007 – Borta med kvinnan
2014 – Doktor Proktors Pruttpulver
2015 – Doktor Proktors Tidsbadkar
2018 – Beck – Djävulens advokat
2020 – Pelle Svanslös
2021 – Beck – Undercover
2022 – Beck – Rage Room

Källor

Externa länkar

 

Svenska manusförfattare
Svenska sångtextförfattare
Födda 1964
Män
Levande personer
Personer från Oskarshamn
Irma Schultz

Ida Eva-Anna Irma Schultz, ursprungligen Ida Eva-Anna Schultz, känd under sitt artistnamn Irma, född 1 oktober 1965 i Stockholm, är en svensk popsångerska och skådespelare. På senare år har hon även arbetat som musiklärare och i olika roller inom Svenska kyrkan.

Biografi 
Mellan 1980 och 1983 var Irma Schultz och hennes syster Idde Schultz, som också är sångerska, med i gruppen Zzzang Tumb som bland annat turnerade med Reeperbahn. Vid mitten av 1980-talet bildade hon duon Paris Bis tillsammans med Tom Wolgers och inledde därefter en framgångsrik solokarriär. Hon utexaminerades från Teaterhögskolan i Stockholm 1999.

Irma Schultz har haft listframgångar med "Precis som du", "Stureplan" och "Decembersnö" samt synts i några mindre filmroller. Hon medverkade tillsammans med Uno Svenningson i Melodifestivalen 2007 som en av "jokrarna" med låten "God morgon", som gick vidare från första deltävlingen till "andra chansen", men inte till finalen. Schultz har körat bakom Staffan Hellstrand på ett flertal av hans skivor.

År 2007 var Schultz ute med packmopedsturnén mellan den 1 och 11 augusti. 2010 gav hon ut albumet Blank is med svenska tolkningar av Joni Mitchell-sånger.

Senaste musikalbumet är 2015 års Sånger från gläntan. Därefter har Schultz främst varit verksam inom musikutbildning och med olika verksamheter inom Svenska kyrkan. Hon är aktiv som lärare på låtskrivarutbildning på Biskops-Arnö samt har verkar som kultursamordnare och församlingsassistent.

Privatliv 
Hon har varit gift med trummisen Nino Keller i bandet Caesars Palace. Under den tiden var hon känd som Irma Schultz Keller.

Diskografi

Zzzang Tumb 
1982 – 37 Minuter i Stockholms City, Stranded Rekords
1983 – Zzzang Tumb, Stranded Rekords

Paris Bis 
1986 – Body & Soul Mekano, singel/maxisingel

Album 
1989 – Då staden har vaknat
1991 – Irma
1993 – Tröst för stygga barn
1995 – Andas fritt
1996 – Songs of Joni Mitchell (med Jack Mittleman, Anders Kotz och Ola Swenson under namnet A Bird That Whistles)
2003 – Imma på glas
2007 – Psalmer (med Toni Holgersson och Lasse Englund)
2010 – Blank is – sånger av Joni Mitchell 
2011 – December - En svensk jul (med Uno Svenningsson)
2015 – Sånger från gläntan

Singlar 
1988 – Tillbaks till mig
1989 – Vem är du?
1989 – För varje steg
1990 – Decembersnö
1991 – Stureplan
1991 – Precis som du / Vi ska ses
1991 – Någonstans inom mig
1992 – I mitt hus
1992 – Decembersnö (ny version)
1993 – Kom ner (Lämna vingarna kvar)
1993 – Min räddning
1995 – Andas fritt
1995 – Vad hände med oss två
1996 – Bomull och blad
2003 – Stereo / Svekfull måne
2007 – God morgon (med Uno Svenningsson)
2010 – Jag kan dricka friskt av dig (A Case of You)

Filmografi 

 1986 – Bödeln och skökan

 1989 – Natten inuti

 2003 – Rånarna
 2004 – Futuredrome
 2005 – Fia med knuff

 2009 – Stenhuggaren

Teater

Källor

Externa länkar 

Födda 1965
Kvinnor
Svenska popsångare
Irma
Levande personer
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Sångare från Stockholm
Svenska sångare under 1900-talet
Svenska sångare under 2000-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Stockholm
Steve Jansson

Steve Jansson, född Erik Stewe Jansson 30 augusti 1944 i Gävle, är en svensk regiassistent, manusförfattare och skådespelare.

Filmografi

Roller

Filmmanus

Referenser

Externa länkar
 

Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska skådespelare
Födda 1944
Män
Levande personer
Skådespelare från Gävle
Göta livgarde

Göta livgarde är ett svenskt regementsnamn som har använts av följande:

Göta livgarde (infanteri) – infanteriregemente (1742–1939)
Göta livgarde (pansar) – pansarregemente (1943–1980)
Magnus Steendorff

Magnus Johan Gottfrid Kristian Steendorff, född den 25 november 1855 i Köpenhamn, död den 26 april 1945 på egendomen Hägerstad, var en danskfödd svensk arkitekt. Han var son till den danske målaren Christian Steendorff (1817–1904) och dennes svenska hustru Anna Ulrica Öhrström (1816–1891).

Biografi
Steendorff studerade 1876-1878 vid danska konstakademiens arkitektskola i Köpenhamn och bedrev även studier i Frankrike och Tyskland, men bosatte sig 1887 i Sverige, blev svensk medborgare 1890 och var anställd vid Överintendentsämbetet. Han verkade bland annat som kyrkoarkitekt och har ritat Undenäs kyrka (populärt kallad Tivedens katedral) (1892–1894) samt Stora Hammars kyrka (1891–1895). 

Magnus Steendorff har vidare ritat den dåvarande "idiotanstalten" Johannesberg (numera fängelse) utanför Mariestad, officerspaviljongen på Axevalla hed, Skaraborgs enskilda bank (numera Västra Götalands sjukvårdskansli) i Skövde (1893–1894) samt Jönköpings Mekaniska Werkstads gjuteribyggnad (ritad 1911, uppförd 1914; fungerar sedan 1997 som bibliotekslokal för Högskolan i Jönköping). Han var även (enligt KulturNav) "ledande arkitekt" vid uppförandet av länslasarettet i Falköping. I Skövde kommuns underlag till kulturmiljöprogram (2011) har tre byggnader ritade av Steendorff klassats som "kulturhistoriskt värdefulla miljöer". Särskilt den nämnda bankbyggnaden betecknas där som "ur kulturhistorisk synpunkt en märkesbyggnad från Skövdes expansiva epok i sent 1800-tal".

Utöver byggnader ritade Steendorff även monument. Således har han ritat såväl det 1894 invigda monumentet över Slaget vid Lena som det två år senare invigda "Falköpingsmonumentet" till minne av slaget vid Åsle (det senare utfört av bildhuggaren Bohnefeldt).

Av sjukdom tvingades Steendorff att avbryta sin aktiva yrkeskarriär i 50-årsåldern. Vid sidan av om denna var han även ordförande i Skövde skyttegille 1900–1903. Han var även delägare i bolaget bakom tidskriften Ord och bild.

Steendorff var från 1883 gift med Sofie Albertina Brunskog (1855–1948). Äktenskapet var barnlöst. Genom sin syster Marianne var Magnus Steendorff svåger till språkforskaren Hjalmar Edgren.

Bilder

Källor (urval)
 Svenskt porträttgalleri, band XX (Arkitekter, bildhuggare, målare m fl) (Stockholm 1901), sidan 154 (= 172 i den digitala versionen).
 Dödsnotis i Svenska Dagbladet 1945-04-27
 Rikantikvarieämbetets bebyggelseregister (sökord "Steendorff")
 
 Databasen Sveriges befolkning 1900.

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Arkitekter från Köpenhamn
Födda 1855
Avlidna 1945
Män
Svenska arkitekter under 1800-talet
Smålands grenadjärkår

Smålands grenadjärkår (№ 7) var ett infanteriförband inom svenska armén som verkade åren 1812–1901. Förbandsledningen var förlagd i Ränneslätt, omkring 2 kilometer väster om Eksjö.

Historik
Smålands grenadjärkår bildades den 22 april 1812 som Smålands dragonregementes infanteribataljon, det efter att infanteribataljon blivit avskiljt från Smålands dragonregemente. Den rangordning som hade fastställts i 1634 års regeringsform började halta och skapa luckor efter freden i Fredrikshamn den 17 september 1809, då Finland tillföll Ryssland och de svenska regementen i Finland upplöstes. Därmed fanns det ett behov med att skapa ett nytt system. Under kronprins Karl Johans tid infördes 1816 ett nytt numreringssystem, där de svenska regementena genom en generalorder den 26 mars 1816 tillfördes ett officiellt ordningsnummer, till exempel № 7 Smålands dragonregementes infanteribataljon. Till grund för numreringen låg inte bara ett regementes status, utan också de svenska landskapens inbördes ordning, samt att Svealand, Götaland och Norrland skulle varvas. De lägsta ordningsnumren tilldelades Liv- och hustrupperna. Dessa nummer hade dock ingenting med rangordningen att göra, vilket bland annat framgår av gamla förteckningar där infanteri- och kavalleriförband är blandade just med hänsyn till rang och värdighet.

År 1824 antogs namnet Smålands grenadjärbataljon. Den 27 oktober 1888 antogs namnet Smålands grenadjärkår. Genom försvarsreformen 1901 kom kåren den 31 december 1901 att upphöra som självständigt förband. Istället kom den tillsammans med Blekinge bataljon den 1 januari 1902 att bilda Karlskrona grenadjärregemente.

Ingående enheter

Kompanier
Förbandet var indelt i västra Småland, men övades på Ränneslätt vid Eksjö. Förbandets fyra kompanier utgjorde ursprungligen de fyra skvadroner om 125 rusthåll vardera som 1812 avskiljdes från Smålands dragonregemente.

Förläggningar och övningsplatser
Smålands grenadjärkår övades på Ränneslätt som anses vara den svenska militära övningsplats som varit i bruk längst tid, från 1686 och framåt.

Namn, beteckning och förläggningsort

Galleri

Se även

Ränneslätt
Norra Smålandsgruppen
Smålands artilleriregemente
Smålandsbrigaden
Smålands husarregemente
Norra Smålands regemente

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar

Ej längre existerande svenska infanteriförband
Svenska fristående arméförband
Svenska militära enheter bildade 1812
Svenska militära enheter upplösta 1901
Symfoni nr 5 (Mahler)

Gustav Mahlers symfoni nr 5 i ciss-moll komponerades 1901 och 1902 och uppfördes för första gången 1904. Symfonin är idag kompositörens mest spelade verk för stor orkester.

Satserna är:
Trauermarsch ( Begravningsmarsch ) Ciss-moll
Stürmisch bewegt, mit größter Vehemenz (Stormigt, med största uttryck ) (a-moll)
Scherzo (D-dur)
Adagietto ( F-dur )
Rondo-Finale (D-dur)

Femte symfonin kan sägas inleda en ny period efter de första fyra symfonierna. Sagotemat och vokalinsatserna får stå tillbaka för ett mer modernt tonspråk.
Symfonin inleds med ett av orkesterrepertoarens viktigaste trumpetsolon, vilket vanligen är ett av de obligatoriska provspelningsstyckena vid antagning av nya orkestertrumpetare, varpå orkestern sätter sig i rörelse.
Andra satsen har kvar första satsens stämning men har ett högre tempo. Tredje satsen är ett stort scherzo med mycket variation. Speciellt framträdande i denna sats är den obligatstämma som solohornisten spelar.
Adagiettosatsen, enbart för stråksektionen och harpa, användes som filmmusik i Luchino Viscontis film Döden i Venedig. Den kontrasterar till de tre första satserna.
I finalen brister orkestern ut i triumf uppblandad med en viss ironi.

Premiärer
Sverige: November 1913. Musikaliska Akademien, Helsingfors stadsorkester, dirigent Georg Schnéevoigt.

 05
Hans Åke Gabrielsson

Stig Hans Åke Gabrielsson, född 19 april 1948 i Växjö, är en svensk regissör och manusförfattare. 

Gabrielsson började arbeta inom filmbranschen som animatör i Per Åhlins ateljé i Hököpinge. Han flyttade till Stockholm 1976 där han till att börja med arbetade som teaterregissör och dokumentärfilmare.

Filmmanus i urval

 1986 -  Flykten
 1992 -  Jönssonligan & den svarta diamanten 
 1995 -  Jönssonligans största kupp 
 
 2000 - Hundhotellet
 2006 - Min frus förste älskare

Regi i urval
 1982 -  Samtidigt, en fredag
 1992 - Jönssonligan & den svarta diamanten 
 1995 - Jönssonligans största kupp 
 1999 - Sjön
 2006 - Min frus förste älskare

Referenser

Externa länkar
 

Svenska manusförfattare
Svenska regissörer
Svenska animatörer
Svenska serieskapare
Födda 1948
Män
Levande personer
Författare från Växjö
Christian Steendorff

Christian Wilhelm Steendorff, född den 12 december (?) 1817, död den 8 december 1904, var en dansk målare. Han var son till Johan Wilhelm Steendorff och Mariane Madsen.

Steendorffs konstnärliga produktion består bland annat av porträtt, stilleben och landskapsbilder. Han hade från 1867 sin verksamhet förlagd till Nørregade 45 i Köpenhamn.

Steendorff var gift med Anna Ulrica Öhrström (1816–1891) från Skåne, dotter till lantmätare Karl Magnus Öhrström och Sara Elisabeth Ahlgren. Paret fick tre barn:
 Elisabeth Christine Steendorff (1852–1933), gift med trafikdirektör Gustaf Jacob Tersmeden.
 Anna Marianne (Manne) Steendorff (1853–1940), gift med professor Hjalmar Edgren.
 Magnus Steendorff (1855–1945), arkitekt.

Verk av Steendorff

Noter

Danska konstnärer under 1800-talet
Födda 1817
Avlidna 1904
Män