kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Canada Cup i ishockey 1984

Canada Cup i ishockey 1984 spelades i Kanada och USA, och vanns av Kanada, som slog Sverige i finalserien.

Gruppspel

Resultat
USA 7-1 Sverige
Kanada 7-2 Västtyskland
Sovjetunionen 3-0 Tjeckoslovakien
Kanada 4-4 USA
Sovjetunionen 3-2 Sverige
Tjeckoslovakien 4-4 Västtyskland
Sverige 4-2 Kanada
Sovjetunionen 8-1 Västtyskland
USA 3-2 Tjeckoslovakien
Kanada 7-2 Tjeckoslovakien
Sovjetunionen 2-1 USA
Sverige 4-2 Västtyskland
Sovjetunionen 6-3 Kanada
Sverige 4-3 Tjeckoslovakien
USA 6-4 Västtyskland

Semifinaler
Sverige 9-2 USA
Kanada 3-2 Sovjetunionen

Final (bäst av tre)
Kanada 5-2 Sverige
Kanada 6-5 Sverige

Slutställning 
1.  
2.  
3. 
4.  
5. 
6.

Poängligan

All Star Team 
Målvakt: Vladimir Mysjkin, Sovjetunionen
Backar: Paul Coffey, Kanada; Rod Langway, USA
Forwards: Wayne Gretzky, Kanada; Sergej Makarov, Sovjetunionen; John Tonelli, Kanada
 MVP: John Tonelli, Kanada

Spelartrupper

Kanada

Målvakter: Grant Fuhr, Rejean Lemelin, Pete Peeters

Backar: Paul Coffey, Kevin Lowe, Charlie Huddy, Randy Gregg, Larry Robinson, Doug Wilson, Ray Bourque

Forwards: Wayne Gretzky, Mike Bossy, Rick Middleton, Brent Sutter, Bob Bourne, John Tonelli, Peter Stastny, Mike Gartner, Michel Goulet, Mark Messier, Glenn Anderson, Steve Yzerman, Brian Bellows

Tränare: Glen Sather

Sverige
Målvakter: Peter Lindmark, Göte Wälitalo, Rolf Ridderwall
Backar: Peter Andersson, Anders Eldebrink, Bo Ericson, Thomas Eriksson, Jan Lindholm, Mats Thelin, Michael Thelvén, Thomas Åhlén
Forwards: Jan Claesson, Per-Erik Eklund, Thomas Gradin, Bengt-Åke Gustafsson, Anders Håkansson, Håkan Loob, Mats Näslund, Kent Nilsson, Tomas Sandström, Thomas Steen, Patrik Sundström, Peter Sundström
Coach: Leif Boork

1984 i Kanada
1984 i USA
1984
Ishockeysäsongen 1984/1985
Sportevenemang i delstaten New York
Sport i Buffalo, New York
Sportevenemang i Calgary
Sportevenemang i Edmonton
Sportevenemang i Vancouver
Vancouver under 1900-talet
Edmonton under 1900-talet
Delstaten New York under 1900-talet
Calgary under 1900-talet
Sportevenemang i Ontario
Ontario under 1900-talet
Montréal under 1900-talet
Sven Löfgren (skådespelare)

Sven Axel Ragnar Löfgren, född 15 november 1906 i Kungsholms församling i Stockholm, död 22 augusti 1991 i Farsta, var en svensk rekvisitör och skådespelare.

Löfgren anställdes som rekvisitör vid AB Svensk Filmindustri i början av 1930-talet. Han kom att medverka i mindre filmroller från 1937. Löfgren är begravd på Västberga begravningsplats.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 
 
 
 Sven Löfgren på Malmö stadsteater

Svenska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Stockholm
Födda 1906
Avlidna 1991
Män
Eric Stolpe

Eric Stolpe, egentligen Erik Valter Emanuel Stolpe, född 6 augusti 1919 i Sundborn i Dalarna, död 17 februari 1990 i Borlänge, var svensk skådespelare, revyartist, textförfattare, sångare och journalist.

Biografi
Stolpe kom till Stockholm 1939 och utbildade sig till gymnastikledare. I Stockholm kom han att umgås med skådespelaren Gösta Krantz och paret började snart arbeta ihop med crazyrevyer. De väckte uppmärksamhet i Vi som vill opp 1945 och fick revyengagemang 1946 vid Tivolirevyn och därpå vid Casinorevyn. Han spelade rollen som sopåkare Doolittle i Oscarsteaterns uppsättning av My Fair Lady 1959. Han lämnade teaterlivet av personliga skäl i mitten av 1960-talet och flyttade till Borlänge. Han medarbetade i tidningen Se och gav ut årsböcker om idrott. Stolpe är begravd på Stora Tuna östra kyrkogård.

Filmografi i urval

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska revyartister
Svenska scenskådespelare
Svenska sångare
Personer från Sundborns socken
Födda 1919
Avlidna 1990
Män
The Royal Calcutta Golf Club

The Royal Calcutta Golf Club i Tollygunge, Indien är världens äldsta golfklubb utanför Storbritannien. Klubben bildades 1829 och har en 18-håls golfbana.

Externa länkar
Golfklubbens hemsida

Golfklubbar i Indien
Columba

Denna artikeln handlar om fågelsläktet Columba, för missionären, se Columba (missionär).
Columba är även det latinska namnet för stjärnbilden Duvan.

Columba är det största släktet i familjen duvor och innehåller mer än trettio arter som i sin tur delas upp i ett stort antal underarter. Av de fyra arter av duva som häckar i Norden är det endast en som inte hör till släktet Columba. Även tamduvan hör till detta släkte.

Arter inom släktet 
Listan nedan följer Clements et al 2019:
 Klippduva (Columba livia) – stamart till tamduva
 Stenduva (Columba rupestris) 
 Guineaduva (Columba guinea)
 Abessinduva (Columba albitorques)
 Skogsduva (Columba oenas) 
 Turkestanduva (Columba eversmanni)
 Somaliaduva (Columba oliviae)
 Ringduva (Columba palumbus)
 Madeiraduva (Columba trocaz)
 Kanarieduva (Columba bollii)
 Afepduva (Columba unicincta)
 Lagerduva (Columba junoniae)
 Olivduva (Columba arquatrix )
 Sjöstedtduva (Columba sjostedti)
 Sãotoméduva (Columba thomensis)
 Östlig bronsduva (Columba delegorguei)
 Västlig bronsduva (Columba iriditorques)
 Öbronsduva (Columba malherbii)
 Citronduva (Columba larvata) – placeras ibland som ensam art i släktet Aplopelia
 Komorskogsduva (Columba pollenii)
 Bergskogsduva (Columba hodgsonii)
 Vitnackad duva (Columba albinucha)
 Sjalduva (Columba pulchricollis) 
 Nilgiriduva (Columba elphinstonii)
 Ceylonduva (Columba torringtoniae)
 Purpurduva (Columba punicea)
 Silverduva (Columba argentina)
 Andamanduva (Columba palumboides)
 Svartduva (Columba janthina)
 Ryukyuduva (Columba jouyi) – utdöd
 Boninduva (Columba versicolor) – utdöd
 Vitstrupig duva (Columba vitiensis)
 Vithuvad duva (Columba leucomela)
 Gulfotad duva (Columba pallidiceps)

Ytterligare två utdöda arter finns beskrivna:
 Mauritiusskogsduva (Columba thiriouxi)
 Maltaduva (Columba melitensis)

Noter

Duvor
Fågelsläkten
Canada Cup i ishockey 1987

Canada Cup i ishockey 1987 spelades i Kanada och USA, och vanns av Kanada, som slog Sovjetunionen i finalserien.

Gruppspel

Resultat
Kanada 4-4 Tjeckoslovakien
USA 4-1 Finland
Sverige 5-3 Sovjetunionen 
Kanada 4-1 Finland
Sovjetunionen 4-0 Tjeckoslovakien
USA 5-2 Sverige
Sovjetunionen 7-4 Finland
Kanada 3-2 USA
Sverige 4-0 Tjeckoslovakien
Sovjetunionen 5-1 USA
Tjeckoslovakien 5-2 Finland
Kanada 5-3 Sverige
Sverige 3-1 Finland
Tjeckoslovakien 3-1 USA
Kanada 3-3 Sovjetunionen

Semifinaler
8 september, Hamilton: Sovjetunionen 4-2 Sverige
9 september, Montréal: Kanada 5-3 Tjeckoslovakien

Final (bäst av tre)
11 september, Montréal:Kanada 5-6 Sovjetunionen (Sudden Death)
13 september, Hamilton:Kanada 6-5 Sovjetunionen (Sudden Death)
15 september, Hamilton:Kanada 6-5 Sovjetunionen

Slutställning 
1.  Kanada 
2.  Sovjetunionen
3.  Sverige
4.  Tjeckoslovakien
5.  USA
6.  Finland

Poängligan

All Star Team 
Målvakt: Grant Fuhr, Kanada
Backar: Ray Bourque, Kanada; Vjatjeslav Fetisov, Sovjetunionen
Forwards: Mario Lemieux, Kanada; Wayne Gretzky, Kanada; Vladimir Krutov, Sovjetunionen
 MVP: Wayne Gretzky, Kanada

Spelartrupper

Sverige
Målvakter: Anders Bergman, Åke Lilljebjörn, Peter Lindmark.
Backar: Tommy Albelin, Peter Andersson, Anders Eldebrink, Tomas Jonsson, Lars Karlsson, Tommy Samuelsson, Michael Thelvén.
Forwards: Mikael Andersson, Jonas Bergqvist, Anders "Masken" Carlsson, Thom Eklund, Peter "Kessler" Eriksson, Bengt-Åke Gustafsson, Kent Nilsson, Mats Näslund, Lars-Gunnar Pettersson, Magnus Roupé, Thomas Rundqvist, Peter Sundström, Håkan Södergren.
Coach: Tommy Sandlin.

Övrigt
Under Canada Cup 1987 hyllades Sveriges Mats Näslund stort på hemmaplan (i Montréal) då han fick stående ovationer av den kanadensiska publiken under matchen mellan Kanada och Sverige.

1987 i Kanada
1987 i USA
1987
Ishockeysäsongen 1987/1988
Calgary under 1900-talet
Sportevenemang i Connecticut
Hartford
Sportevenemang i Calgary
Connecticut under 1900-talet
Ontario under 1900-talet
Montréal under 1900-talet
Hamilton, Ontario
Internetworld

Internetworld var en tidskrift som tog upp frågor kring Internet. Den ägdes av IDG AB och startades 1996 av Nicklas Mattsson och Thomas Strindberg som en konsumenttiddskrift för internetanvändare. Chefredaktör blev senare Magnus Höij och tidningen blev mer av en affärstidning för dem som vill tjäna pengar på Internet genom e-handel, webbanalys och internetmarknadsföring. Hösten 2013 kom tidningens sista pappersnummer ut.

Internetworld började 1996 att varje år utse Sveriges bästa webbplatser genom sin ranking Topp100.

Internetworld grundade även det branschledande eventet Webbdagarna, som hålls i Stockholm, Göteborg, Malmö och Luleå varje år.

Topp100 

Topp100 är en årlig lista över Sveriges bästa webbplatser som ställs samman av IDG.se, tidigare av Internetworld. 

Topplistan har blivit allt mer ansedd genom åren. Det visar till exempel det faktum att stora sajter som bland annat svd.se väljer att låta priset ligga bredvid sin logga med länk till.

Vinnare genom åren:
 2017 – TUI.se
 2016 – Forsakringskassan.se
 2015 – Stockholm.se
 2013 – Aftonbladet.se
 2012 – TV4.se
 2011 – Haléns.se
 2010 – Haléns.se
 2009 – Omvård.se
 2008 – VisitSweden.se 
 2007 – Ving.se
 2006 – Aftonbladet.se 
 2005 – SVT.se 
 2004 – SR.se
 2003 – SR.se
 2002 – Lunarstorm.se

Referenser

Externa länkar 
Topp100
Internetworld
Webbdagarna

Svenska datortidningar
Internet i Sverige
Portal: Internet i Sverige
Tidskrifter startade 1996
Tidskrifter nedlagda 2013
Motala och Bergslags kontrakt

Motala och Bergslags kontrakt var ett kontrakt i Linköpings stift inom Svenska kyrkan. Kontraktet utvidgades och namnändrades 1 januari 2017 till Vätterbygdens kontrakt, samtidigt som Finspångs församling överfördes till Östgötabygdens kontrakt. 

Kontraktskoden var 0203.

Administrativ historik
Kontraktet bildades  1 december 2004 av

från Motala kontrakt som bildats 1975 av 
hela Aska och Dals kontrakt som i sin tur bildats 1962 av
hela Aska kontrakt, som brutits ut 1725 ur ett med Dals gemensamt kontrakt, med
Motala församling
Vinnerstads församling som 1967 uppgick i Motala församling
Västra Stenby församling som 2006 uppgick i Aska församling
Fivelstads församling som 2006 uppgick i Aska församling
Hagebyhöga församling som 2006 uppgick i Aska församling
Orlunda församling (från 1872)
Västra Ny församling
Varv och Styra församling (uppdelad före 1862) som 2006 uppgick i Aska församling
Asks församling som 2008 uppgick i Fornåsa församling
Ekebyborna församling som 2008 uppgick i Fornåsa församling
Dal delen ur Dals och Lysings kontrakt som hade bildats 1 juni 1940 av Lysings kontrakt och Dals kontrakt, som i sin tur brutits ut 1725 ur ett med Aska gemensamt kontrakt, med 
Vadstena församling 
Vadstena skola och hospitalspredikanten i Vadstena sorterade under kontraktsprosten i Dals kontrakt liksom Vadstena krigsmanshus
Sankt Pers församling som 1967 uppgick i Vadstena församling
Orlunda församling som 1 maj 1872 överfördes till Aska kontrakt
Strå församling som 2006 uppgick i Vadstena församling
Rogslösa församling som 2006 uppgick i Dals församling
Väversunda församling som 2006 uppgick i Dals församling
Örberga församling som 2006 uppgick i Dals församling
Nässja församling som 2006 uppgick i Dals församling
Herrestads församling som 2006 uppgick i Dals församling
Källstads församling som 2006 uppgick i Dals församling

samt från en del av Gullbergs och Bobergs kontrakt
Fornåsa församling
Brunneby församling som 2006 uppgick i Borensbergs församling
Lönsås församling som 2008 uppgick i Fornåsa församling
Älvestads församling som 2008 uppgick i Fornåsa församling
Kristbergs församling som 2006 uppgick i Borensbergs församling
Klockrike församling 
samt från 1992 tillförd från Göstrings och Lysings kontrakt
Hovs församling som 2006 uppgick i Vadstena församling
från hela Bergslags kontrakt 
Risinge församling som 2013 namnändrades och uppgick i Finspångs församling
Hällestads församling som 2013 uppgick i Finspångs församling 
Skedevi församling som 2013 uppgick i Finspångs församling 
Regna församling som 2013 uppgick i Finspångs församling 
Tjällmo församling
Västra Ny församling som tillförts 1962 från Aska kontrakt
Godegårds församling
Vånga församling hade 1962 överförts till Norrköpings kontrakt

Referenser

post om Motala kontrakt i Riksarkivet
post om Aska och Dals kontrakt i Riksarkivet
post om Aska kontrakt i Riksarkivet
post om Dals kontrakt i Riksarkivet
post om Dals och Lysings kontrakt i Riksarkivet
post om Bergslags kontrakt i Riksarkivet

För allmänna uppgifter före 2000 enligt respektive församlingsartikel

Noter

Historiska kontrakt i Linköpings stift
Per Ulrik Kernell

Per Ulrik Kernell, född 1797 i Linköping, död 1824 i Erlangen, var en kulturpersonlighet i nyromantikens Uppsala. Han tillhörde kretsen runt Malla Silfverstolpe och var en uppskattad Bellmansångare. År 1823 drabbades han av lungsot och på läkarens inrådan företog han en resa till södra Europa med Frankrike, Italien och Tyskland som mål. Han kom emellertid att uppehålla sig mest i Erlangen, där han sökte upp filosofen Schelling, som var professor vid stadens universitet. De båda blev goda vänner och snart ådrog sig Kernell också uppmärksamheten från poeten August von Platen. Efter en kurortsvistelse i Bad Ems gick Kernell bort i sviterna av sin lungsot, varvid Platen tillägnade honom en dikt vid hans grav, på Neustädter Friedhof i Erlangen. Efter hans död publicerades en volym med ett urval ur hans brev och dagböcker, "Anteckningar under en resa i det sydliga Europa". Han finns också skildrad i Malla Silfverstolpes memoarer och i August von Platens dagböcker.

Per Ulrik Kernell var kusin med Per Daniel Amadeus Atterbom och Per Adolf Sondén.

Källor

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Svenska sångare
Födda 1797
Avlidna 1824
Män
Uutiset

Uutiset är ett sverigefinskt nyhetsprogram på finska som sänds vardagar 17.45–18.00 på SVT2 (17.45–17.55 på sommaren). Första sändningen ägde rum den 22 augusti 1988, och sändningstiden var då fem minuter. Sedan 24 augusti 2009 är programtiden femton minuter. Programmets innehåll textas på svenska. Om inslaget är på svenska textas det på finska. Är talet i inslaget varken på svenska eller finska textas programmet på både svenska och finska genom varsin textningsrad.

Se även 
 Ruotsin Suomalainen
 Liekki
 Sisuradio

Referenser

Externa länkar 
  
  
 

Nyhetsprogram på TV
Svenska TV-program
Sverigefinsk TV och radio
Nyhetsprogram i Sveriges Television
Peja

Peja (på albanska alt. Pejë) (serbiska: Peć, kyrillisk stavning: Пећ;) är en stad i västra Kosovo. Peja är belägen i de nordalbanska alperna. Staden är huvudsäte för kommunerna i västra delen av landet.

Historia
Peja är och var ett religiöst centrum för de ortodoxa serberna. Efter den osmanska annexionen utvandrade många serber under senare delen av ockupationen till de norra delarna av Serbien. Huvuddelen av befolkningen är i dag albaner och huvudsakligen muslimer.

Peja var med vissa avbrott särskilt viktig som ett religiöst centrum mellan åren 1253 och 1766; det var huvudsäte för den serbiska ortodoxa kyrkan.

Klostret i Deçani (uppförd mellan 1327 och 1335) är sedan 2004 upptaget på Unescos världsarvslista. Det har mer än ett tusental fresker i förvar.

Kultur
Peja är känt för att vara ett kulturellt centrum med anor från medeltiden till modern tid. Däribland gymnasiet för konst är beläget i staden, landets enda med sådan inriktning.

Staden är hemstad för flera framgångsrika entreprenörer i Kosovo. Flera av de största företagen har sitt säte i staden, däribland Birra Peja, landets största öltillverkare.

Demografi
Befolkningen i staden är runt 60 000 invånare och i kommunen 95 723 invånare. Majoriteten är albaner; bland minoriteter märks bland andra serber, bosniaker, romer och ashkali i huvudsak som i resten av landet.

Bilder

Externa länkar

Orter i Kosovo
Joakim Haeggman

Joakim Haeggman, född 28 augusti 1969 i Kalmar, är en svensk professionell golfspelare.

Haeggman började att spela golf vid sex års ålder och som 16-åring hade han 0 i handicap. Han blev professionell 1989 och 1990 blev han utsedd till årets nykomling på Europatouren. 1993 vann han sin första proffstävling i Spanish Open och hade tio placeringar bland de tio främsta på 17 tävlingar. Detta resulterade i att han blev den förste svensken som kom med i Europas Ryder Cup-lag där han deltog i två matcher. Dels förlorade han en bästbollsmatch tillsammans med spanjoren Olazabal mot Floyd/Stewart och dels vann han en singelmatch sista dagen mot John Cook. 

1994 kom Haeggmans andra seger, i Malaysia, men han råkade också ut för sin första av två allvarliga skador – båda orsakade av aktiviteter på is. Han spelade skadad i två år och 1997 vann han i hemmatävlingen, Scandinavian Masters, på Barsebäck GCC med fyra slag när han gick på 18 under par. Efter den segern har han vunnit ytterligare två proffstävlingar, senast i Qatar 2004.

2004 deltog han i Ryder Cup som assisterande kapten.

Haeggman har spelat in över 36 miljoner kronor under sin karriär. Joakim Haeggman är medlem i Kalmar GK och han ingår för närvarande i klubbens bankommitté.

Meriter

Segrar på Europatouren
1993 Spanish Open 
1997 Volvo Scandinavian Masters
2004 Qatar Masters

Segrar på Challenge Tour
1990 Wermland Open
1992 SI Compaq Open
2008 AGF Allianz Open

Övriga proffssegrar
1992 Center Open (Argentina)
1994 Malaysian Open
2001 King Hassan II Trophy

Externa länkar
Joakim Haeggman på european tour
Joakim Haeggman på Golfdata.se
Intervju i Kindaposten

Svenska golfspelare
Födda 1969
Män
Levande personer
Idrottare från Kalmar
François Ponsard

François Ponsard, född 1 juni 1814 i Vienne (departementet Isère), död 7 juli 1867 i Paris, var en fransk dramatiker.

Ponsard blev 1837 advokat i sin hemstad, men hängav sig med förkärlek åt litterära sysselsättningar. Han offentliggjorde sålunda bland annat en översättning av Byrons Manfred. Vid den tiden hade den nyromantiska skolan utkämpat sina hårdaste strider. I dessa hade även den unge författaren deltagit. Även om han var en beundrare av 1600-talets vittra storverk, skänkte han sitt fulla erkännande åt romantikens strävanden, men fördömde även dess missgrepp. Mellan den nya och den gamla skolans ytterligheter sökte han själv följa en medelväg, särskilt i sina första skapelser, tragedierna Lucrèce (1843; prisbelönt av Franska akademien) och Agnes de Méranie (1846), samt i viss mån även i dramat Charlotte Corday (1850). Den förstnämnda, en kraftigt tecknad bild av romersk kvinnodygd, väckte med Rachel i titelrollen hänförelse, inte minst därför att den ansågs av många som en återgång till det klassiska skådespelet. De bägge senare, även de skildringar av kvinnlig uppoffring, hämtade ur medeltidens och revolutionens historia, lyckades inte tillvinna sig något större bifall även om de var överlägsna sin föregångare. 

Emellertid drev honom hans beundran för den klassiska världen att skriva den behagfulla enaktskomedien Horace et Lydie (1850; Horatius och Lydia, 1864 och 1884) och den misslyckade tragedien Ulysse (1852). Dessa försök vann ingen anklang hos allmänheten, och så småningom bleknade den klassiska grundtonen i författarens skapelser. De båda komedierna L'honneur et Vargent (1853; Heder och penningar, 1856; Hedern och penningen, 1875) och La bourse (1856) är till ämne och språk bilder av den nyare tiden, sedemålningar av mänskliga svagheter och fel. Dessa arbeten gjorde, på grund av yttre förhållanden, synnerlig lycka, vilket inte blev fallet med den sedegisslande trilogien Ce qui platt aux femmes (1860). Ett av skaldens yppersta verk är dramat Le Hon amoureux (1866; Det besegrade lejonet, 1875), med ämne från direktoriets tid. Det är, liksom hans sista dikt Galilée (1867), en historisk skildring, skriven med värme och känsla. Ponsard blev 1855 ledamot av Franska akademien. Ett monument över honom restes 1872 i Vienne. Hans arbeten utgavs första gången samlade 1866-1876 i tre band.

Böcker på svenska
 Horatius och Lydia: komedi i en akt (Horace et Lydie) (översättning Aurora von Qvanten, Huldberg, 1864)
 Hedern och penningen: komedi i 5 akter (L'honneur et l'argent) (fri öfversättning af Edvard Bäckström, Seligmann, 1875)
 Det besegrade lejonet: skådespel i 5 akter (Le hon amoureux) (fri öfversättning af Edvard Bäckström, Seligmann, 1875)
 Horatius och Lydia: komedi på vers i en akt (Horace et Lydie) (översättning Harald Molander, Edquist, 1879)

Litteratur
 Anders Rudolf Landström: Om Francois Ponsard som dramatisk skald (1877) [Diss. Uppsala universitet]

Källor

Noter

Franska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Ledamöter av Franska Akademien
Personer i Frankrike under 1800-talet
Födda 1814
Avlidna 1867
Män
Personer från Isère
Lunnesläktet

Lunnesläktet (Fratercula) är ett fågelsläkte med alkor inom ordningen vadarfåglar. Släktet omfattar numera tre arter

Utseende
Alla tre arter har en hög, tillplattad fårad näbb som är mycket färggrann under häckningstid. Efter häckningen fäller arterna de yttre färggranna delarna av näbben och bär sedan en mindre gråare näbb. De har små och spetsiga vingar och en kort stjärt som avslutas tvärt. Vingarna är anpassade för att simma och dyka. De flyger tämligen snabbt med mycket snabba vingrörelser och ofta lågt över vattenytan. När de står på land stödjer de endast på framkanten av foten.

Levnadssätt
Arterna inom släktet är pelagiska havsfåglar som huvudsakligen födosöker genom att dyka efter fisk – till exempel tobis och lodda – samt zooplankton, såsom krill. De häckar i stora kolonier på klippiga kuster eller öar ute till havs där de placerar sina bon i skrevor eller i bohålor i marken. De lägger ett ägg per häckningssäsong.

Etymologi 
Det vetenskapliga släktnamnet Fratercula är latin och betyder 'liten broder', vilket förmodligen refererar till att fåglarna till utseendet påminner om små munkar.

Arter inom släktet och deras utbredning 
 Lunnefågel (Fratercula arctica) – häckar i Nordatlanten, både på den europeiska och nordamerikanska sidan
 Tofslunne (Fratercula cirrhata) – häckar främst utmed Rysslands, Japan, Alaskas, Kanadas och USA:s kuster
 Hornlunne (Fratercula corniculata) – häckar främst utmed kusterna av Ryssland, Alaska och Kanada

En fjärde art finns beskriven som dog ut under slutet av pleistocen eller början av holocen:
 Kalifornienlunne (Fratercula dowi)

Bilder

Källor 
 Lars Larsson (2001) Birds of the World, CD-rom

Noter 

Alkor