kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
206 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Romerska republiken 
 I slaget vid Ilipa (Alcalá del Río nära Sevilla) i Spanien blir de karthagiska generalerna Mago Barkas och Hasdrubal Gisko besegrade av den romerske generalen Publius Cornelius Scipio. Mago retirerar till Gades (nuvarande Cádiz) och avseglar därefter mot Balearerna.
 Den romerske generalen Publius Cornelius Scipio säkrar Gades, vilket befäster den romerska kontrollen över Spanien. När karthagerna nu har dragit sig tillbaka från Spanien blir Hispania en romersk provins.
 Staden Italica (nordväst om nuvarande Sevilla i Spanien) grundas av Scipio som en plats för de romerska soldater, som har sårats i slaget vid Ilipa, att slå sig ner på.
 Efter att framgångsrikt ha fördrivit karthagerna från Spanien återvänder Scipio i triumf till Rom och väljs till konsul. Därefter börjar han förbereda sig för att överföra kriget till Karthagos territorium i Nordafrika.

Karthago 
 Hasdrubal Gisko retirerar till kusten och seglar sedan till Nordafrika, där han gifter bort sin dotter med kung Syfax av den numidiska masaisylesstammen, för att befästa deras militärallians.
 Efter att ha varit Karthagos allierade och kämpat på deras sida byter den numidiske hövdingen Masinissa sida, när karthagerna drivs ut ur Spanien, och erbjuder sina tjänster åt Rom. Syfax fördriver då Masinissa (som är hans rival) och utropar sig till ensam kung över Numidien. Romarna stöder dock Masinissas rätt till den numidiska tronen mot Syfax, som ju står på karthagernas sida.

Persien 
 Kung Arsakes II av Partien förlorar territorier, genom diverse slag mot kung Euthydemos I av Baktrien.
 Antiochos III marscherar norrut över Hindu Kush in i Kabuldalen och förnyar sin vänskap med den indiske kungen Sofagasenos.

Grekland 
 Kriget mellan Makedonien går vidare utan att någondera sidan uppnår någon avgörande fördel. Roms intresse ligger för tillfället inte i erövring, utan i att Makedonien, de grekiska stadsstaterna och de grekiska politiska förbunden även i fortsättningen skall vara splittrade och därmed inte utgöra något hot.
 Filip V av Makedonien lyckas utnyttja den romerska inaktiviteten. Efter att ha plundrat Aitoliens religiösa och politiska centrum Thermon, lyckas han tvinga aitolierna att acceptera ett fredsfördrag på hans villkor.

Kina 
 Ziying, som är härskare av Qindynastin, kapitulerar till Liu Bang, som är ledare för ett folkuppror. Detta utgör slutet för Qindynastin och det principat, som sedermera kommer att bli Handynastin, etableras härvid av Liu. Dock blir Liu Bang inblandad i ett inbördeskrig med krigsherren general Xiang Yu, fram till 202 f.Kr., för att kunna säkra sin position i hela Kina.

Födda

Avlidna 
 Januari – Ziying, den siste härskaren av den kinesiska Qindynastin

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.
184 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Romerska republiken 
 Cato den äldre väljs, tillsammans med sin kollega Lucius Valerius Flaccus, till censor i Rom. Cato, som är förkämpe för den gamla, spartanska romerska livsstilen, inleder genast en puritansk kampanj. Han siktar mot att bevara mos majorum ("förfädernas seder") och bekämpa allt grekiskt inflytande, vilket han anser underminera de gamla romerska morrallagarna. Han inför skatt på lyxartiklar och reviderar hårt listan över personer, som är valbara till senaten. Skatteinsamlarnas missbruk kontrolleras och byggandet av offentliga byggnader uppmuntras.
 Då man i Rom börjar bli orolig över om Filip V av Makedonien förbereder sig för ett nytt krig med romarna skickas Appius Claudius Pulcher som ledare för en abassad till Makedonien och Grekland för att observera Filips aktiviteter.
 Staden Pisaurum grundas av romarna som en koloni på det territorium, som tillhör picenerna, en stam, som lever i Marche vid Adriatiska havet.
 Den äldsta kända basilikan, Basilica Porcia, färdigställs i Rom av Cato den äldre under hans tid som censor. Byggnaden används av romarna för affärstransaktioner och slitandet av juridiska tvister.

Födda

Avlidna 
 Titus Macchius Plautus, romersk komisk dramatiker vars verk, löst bearbetade grekiska pjäser, etablerar det romerska dramat på latin (född omkring 254 f.Kr.)
 Liu Gong, tredje kejsare av den kinesiska Handynastin

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
155 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Hispania 
 Under Punicus och sedan Cesarus befäl når den hispaniska stammen lusitanerna en punkt nära nuvarande Gibraltar. Där blir de besegrade av den romerske praetorn Lucius Mummius.

Romerska republiken 
 Som en del i de romerska strävandena att helt och hållet ockupera och erövra Illyrien anfaller en romersk armé under konsuln Publius Cornelius Scipio Nasica Corculum dalmatierna för första gången och erövrar den dalmatiska huvudstaden Delminium. Detta medför, att dalmatierna tvingas erlägga tribut till Rom, vilket gör slut på det första dalmatiska kriget. Som erkännande för sin seger tillåts Corculum ett triumftåg i Rom.

Baktrien 
 Menandros I (känd som Milinda på sanskrit och pali) inleder sin tid som kung över det Indisk-grekiska kungariket. Hans territorier omfattar de östra delarna av det delade grekiska riket Baktrien (Panjshir och Kapisa) och sträcker sig till den nuvarande pakistanska provinsen Punjab, det mesta av de indiska delstaterna Punjab och Himachal Pradesh samt Jammuregionen. Hans huvudstad tros ha varit Sagala, en blomstrande stad i norra Punjab, vilken tros ha varit nuvarande Sialkot.

Födda

Avlidna 
 Änkekejsarinnan Bo, kejserlig konkubin åt kejsar Han Gaodi av Handynastin

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.
150 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Karthago 
 Scipio Aemilianus skickas av den romerske generalen Lucius Licinius Lucullus till Numidien för att erhålla några elefanter från den numidiske kungen Masinissa, som var vän med hans farfar Scipio Africanus. Under tiden där får han bevittna ett stort men oavgjort slag mellan numidierna och karthagerna. De senare ber Scipio Aemilianus att förhandla fram ett avtal, men förhandlingarna strandar.

Romerska republiken 
 Den romerska senaten visar sitt missnöje över Karthagos beslut att gå i krig med sina grannar utan romerskt tillstånd och säger åt Karthago, att för att undvika krig måste den "tillfredsställa det romerska folket". Den romerske censorn Cato den äldre kräver Karthagos förstörelse och den romerska senaten beordrar sammandragandet av en armé.

Seleukiderriket 
 Tronpretendenten Alexander Balas, som säger sig vara son till den avlidne Antiochos IV, besegrar seleukiderkungen Demetrios I Soter på slagfältet och dödar honom. Den romerska senaten stödjer, tillsammans med Attalos II Filadelfos av Pergamon och Ptolemaios VI Filometor av Egypten, Alexander Balas och han blir härskare över Seleukiderriket. Demetrios I Soters son Demetrios går i exil till Kreta.
 Seleukiderrikets nye kung Alexander Balas gifter sig med Kleopatra Thea, dotter till Ptolemaios VI Filometor av Egypten.

Mindre Asien 
 Kung Prusias II:s av Bithynien son Nikomedes, som har skickats till Rom, för att försöka utverka hjälp att få betala mindre krigsskadestånd efter sin fars misslyckade krig med Pergamon, får den romerska senatens stöd, vilket medför att Prusias skickar ett sändebud med hemliga order att mörda honom. Sändebudet avslöjar dock planen för Nikomedes och övertalar honom att göra uppror mot sin far.
 Mithridates V Euergetes efterträder sin farbror Mithridates IV Filopator Filadelfos som kung av Pontos. Han fortsätter strategin att vara allierad med romarna, som hans föregångare inledde.
 Pergamons kung Attalos II grundar staden Attaleia (Antalya) ca 150 f.Kr.

Hispania 
 Romarna, ledda av praetorn Servius Sulpicius Galba, besegrar lusitanerna i ett stort slag i Hispania. Han bryter sedan sitt löfte till de besegrade lusitaniska rebellerna genom att anställa en massaker på 9.000 av dem under fredsförhandlingarna. Senare säljs över 20.000 lusitaner som slavar i Gallien.

Efter ämne

Konst 
 Skapandet av statyn Hellenistisk härskare inleds och avslutas tio år senare. Den finns numera bevarad på Museo Nazionale Romano i Rom.
 Skapandet av statyn Afrodite från Melos (även känd som Venus de Milo) inleds och avslutas 25 år senare. Den upptäcks 1820 och finns numera bevarad på Louvren i Paris.
 Förstoringen av den stora stupan i Sanchi i indiska Madhya Pradesh påbörjas och tar omkring 100 år.

Födda 
 Quintus Lutatius Catulus, romersk fältherre och konsul (död 87 f.Kr.)

Avlidna 
 Demetrios I Soter, seleukidisk kung av Syrien från 162 f.Kr. (född omkring 187 f.Kr.)
 Mithridates IV Filopator Filadelfos, kung av Pontos sedan omkring 170 f.Kr.

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Harshvardhan

Harshvardhan, eller Harsha Vardhana, var en indisk kung (regeringstid 606-647), den mäktigaste härskaren under sin tid i norra Indien. Förde bl.a. krig mot Chalukyariket utan att lyckas betvinga detta sydliga rike.

Referenser 

Indiska regenter
Män
Avlidna 647
Födda okänt år
Personer i Indien under 600-talet
Ro-ro-fartyg

Ro-ro-fartyg (av engelskans roll on, roll off) är lastfartyg som är konstruerade för att fartygets last lätt ska kunna köras ombord och i land.

Allmänt 
Ro-ro-fartyg konstrueras för att last ska kunna köras ombord och i land. Detta kan ske genom ramper i fartygets för och akter eller vid fartygets sidor. Begreppet används ofta just om fartyg som inte tar passagerare, men en variant är ro-pax-fartyg, alltså bilfärjor avsedda för många passagerare och fordon.

Historik 
Roro-konceptet utvecklades från 1953 av Walleniusrederierna efter idéer av Bengt Törnqvist och Bengt Lundqvist, Teknisk Direktör på Walleniusrederierna, nu Styrelsordförande på Sea Technology, https://www.seatech.se/ De första specialbyggda fartygen var Walleniusrederiernas M/S Rigoletto och M/S Traviata, som levererades 1955 från Kieler Howaldtswerke i Tyskland.

Lasthantering 
Transporten ombord sker med fordon som kör för egen maskin (lastbilar, långtradare, truckar och dylikt) eller genom att det som skall fraktas är lastat på lastbärare med hjul (normalt lastbilssläp) som dras ombord. Ro-ro-fartyg i närfart (resor upp till 48 timmar) har ofta en stor andel last på lastbilar eller lastbilssläp ombord. En bilfärja är ett typexempel på ro-ro-fartyg. Flera av dessa fartyg har kapacitet för medföljande förare. De stora ro-ro-fartygen i transocean trafik (deep sea roro) har oftast en mer varierad last där också containrar, buntat virke, gods på pall med mera ingår. De större ro-ro-fartygen har ofta egna truckar och terminaltraktorer ombord för lastning och lossning.

Säkerhet 
Ro-ro-fartygen har ibland kritiserats ur säkerhetssynpunkt eftersom det mesta av lasten (bilarna) är placerat ovanför vattenlinjen och därmed minskar fartygets stabilitet. De stora öppna ytorna där fordonen placeras leder också till instabilitet om de skulle vattenfyllas, något som uppmärksammades särskilt i samband med Estoniakatastrofen. Kritiken gäller särskilt ro-pax-fartyg, alltså för många passagerare samt fordon, eftersom säkerhetskraven måste vara extra höga för dem. Särskilt ropaxfartyg har normalt öppningsbar stäv för att medge smidig lastning och lossning i båda ändar utan att fordon behöver backa. De är dock extra känsliga för vatteninträngning vid fel. I de flesta fall bedömer man dock att fördelarna med att kunna köra fordon på och av fartygen är större än riskerna.

Se även
M/V Celine

Källor

Externa länkar 

Fartygstyper
Sjöfart
Olympiska vinterspelen 1932

Olympiska vinterspelen 1932, de tredje (III) olympiska vinterspelen, arrangerades i Lake Placid, New York, USA. Den lilla staden hade då endast ca 4 000 invånare och organisationskommittén hade stora problem med att mitt under depressionen få fram tillräckligt med pengar för att kunna genomföra spelen. Anledningen till att man förlagt spelen till denna ort, som ligger långt från större städer, vilket 1932 innebar transportproblem, var att statistiskt skulle man ha en säker vinter. Som så många gånger då man förlitar sig till statistik visade det sig att just detta år skulle svika en 64-årig tradition. När de tävlande anlände till Lake Placid låg staden med omgivningar under barmark. Placidsjön låg emellertid frusen så skidlöparna fick träna stakning på isen och ägna sig åt terränglöpning för att förbättra konditionen.

Just före spelens början kom så pass mycket snö att 18 km-loppet kunde genomföras. Det blev mera tö och 50 km-loppet var i fara. Amerikanerna ville ställa in men närvarande åskådare med ursprung i Sverige, Norge och Finland erbjöd sig att skotta ihop ett spår och det gick organisationskommittén förnär och man ordnade ett spår.

Skridskotävlingarna genomfördes på ett märkligt sätt med gemensam start och utslagningar vilket ledde till mycket överraskande segrare.

Sverige deltog med 12 tävlande, som lyckades ta en guld- och två silvermedaljer.

Sporter

Demonstrationssporter 
 Slädhundsrace
 Curling
 Hastighetsåkning på skridskor (Damer)

Deltagande nationer 
17 nationer deltog i spelen.

Medaljfördelning

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Olympiska rörelsen
 Officiell rapport
 Lake Placids turistbyrå
 Lake Placid Olympic Authority
 Programm för olympiska vinterspelen 1932
800-talet (decennium)



Händelser 
Vikingarna finns i Norden bland annat.
Araberna härjar Europa och Frankerriket utvecklas.
Slaviska länder uppstår.
Karolingisk renässans. Einhard skriver en levnadsteckning över Karl den store. Palats och domkyrka uppförs i Aachen.

Födda 
805 – Ludvig den tyske, kung av Östfrankiska riket.

Avlidna 
4 juni 800 – Luitgard av Sundgau, drottning av Frankrike.

Externa länkar
80 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Romerska republiken 
 Demokratiska rebeller under Quintus Sertorius besegrar den romerska styrkorna under Lucius Fulfidias i slaget vid Baetis i Spanien, vilket inleder det sertoriska kriget, varvid Quintus Metellus Pius tar över befälet å Sullas vägnar.

Egypten 
 Ptolemaios XII efterträder Ptolemaios XI som farao av Egypten.
 Alexandria hamnar under romersk jurisdiktion.

Indien 
 Skyterna erövrar nordvästra Indien.

Efter ämne

Litteratur 
 Meleager publicerar sitt verk Garland, den tidigaste kända antologin med grekisk poesi.

Födda

Avlidna 
 Prinsessan Eyi
 Berenike III
 Lucius Cornelius Chrysogonus
 Ptolemaios XI

Externa länkar
50

50 (L) var ett normalår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Londinium grundas av romarna och tar därmed över rollen som huvudstad i den romerska provinsen Britannien från Colchester (omkring detta år).
 Leicester grundas av romarna.
 Kejsar Claudius utser Agrippa II till guvernör över Khalkis.
 Claudius adopterar Nero.
 Köln får romerskt stadsprivilegium.
 Den brittiska staden Exeter grundas under namnet Isca Dumnoniorum.
 Tripontium (nära den numera engelska staden Rugby) grundas.
 Det romerska fortet Manduessedum (nära den numera engelska staden Atherstone) grundas (omkring detta år).
 Caratacus tas tillfånga efter att ha besegrats av den romerske guvernören Ostorius Scapula i slaget vid Caer Caradoc.
 Jazygerna slår sig när på slätterna öster om floden Tisza.
 Romarna lär sig av gallerna att använda tvål.
 Pedanius Dioskorides beskriver den medicinska användningen av växter i De Materia Medica.
 Pamphilus av Alexandria skriver ett poetiskt lexikon.
 Heron från Alexandria uppfinner en ångturbin (möjligen detta år).
 Thessalos gör skillnad på kroniska och akuta sjukdomar.
 Roms befolkning uppgår till en miljon invånare.
 Den sydligaste delen av Britannien blir en romersk provins under namnet Camulodunum.
 Den grekiske upptäcktsresanden Diogenes upptäcker Afrikas stora sjöar.
 Kristendomen introduceras i Nubien genom ett påbud från drottning Judit.
 Aposteln Tomas skall ha besökt Indien.
 Det tokhariska riket enas under Kujula Kadphises och bildar det Kushanska riket, som då också kontrollerar norra Indien (omkring detta år).

Födda

Avlidna 
 Abgarus av Edessa, kung av Osroene
 Aulus Cornelius Celsus, författare till De Medicina
 Gamliel I, nasi över judarna i Babylonia

Externa länkar
78

78 (LXXVIII) var ett normalår som började en torsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Romarna besegrar och underlägger sig ordovikerna och silurerna i nuvarande Wales.
 Gnaeus Julius Agricola efterträder Sextus Julius Frontinus som guvernör i den romerska provinsen Britannien.
 Pacorus II blir kung över Parterriket (78–115).
 Kanishka uppstiger på tronen i Kushanariket i nuvarande Indien. Han blir känd som en stor erövrare och vis administratör.
 Den indiske prinsen Aji Caka introducerar sanskritspråket och pallawaskrivtecknen, som används för att skriva ner javanesiska ord och fraser på de indonesiska öarna.
 Detta år är utgångsåret (år noll) i sakernas era, vilket används i vissa hindukalendrar, Indiens nationalkalender och den Kambodjanska buddhistiska kalendern. Den börjar nära vårdagjämningen i den västerländska kalendern.
 Den kinesiske filosofen Wang Chong (Wang-Tchoung) hävdar att alla fenomen har materiella orsaker.

Födda 
 Zhang Heng, kinesisk vetenskapsman

Avlidna

Externa länkar
200

200 (CC) var ett skottår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Septimius Severus besöker Syrien, Palestina och Arabien.
 Palestina, får ett kraftigt ekonomiskt uppsving tack vare Severus ekonomiska politik.
 Provinsen Numidia avvecklas från den afrikanske prokonsulns styre och görs om till en kejserlig provins.
 Den judiske lärde Judah ha-Nasi kodifierar Mishnah, början till skapandet av den talmudska lagen.
 Klemens av Alexandria tillåter musikinstrument att vara ett stöd för mänskliga röster i kristen musik.
 Den kinesiske krigsherren Cao Cao besegrar Yuan Shao i slaget vid Guandu.
 I Japan utökar Himiko, vars huvudstad ligger i Yamatai, sin auktoritet över ett antal klaner.
 Mayakulturens klassiska era inleds.
 Världens befolkning uppgår till omkring 257 miljoner.
 Yuan Shao uppbådar en armé med 100 000 man och marscherar till Xuchang.

Födda 
 Diofantos, grekisk matematiker
 Marcus Claudius Tacitus, romersk kejsare 275–276 (född omkring detta år)
 Novatianus, motpåve 251–258
 Valerianus, romersk kejsare 253–260 (född omkring detta år, 193 eller 195)

Avlidna 
 Sun Ce, äldre bror till grundaren av kungariket Wu, Sun Quan

Externa länkar
233

233 (CCXXXIII) var ett normalår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Sasaniderna erövrar Kushanriket.
 Kejsar Alexander Severus besegrar perserna.
 Alemannerna gör slut på det romerska styret över Schwaben.

Födda 
 Porphyrios, grekisk filosof (född detta eller föregående år)
 Cao Fang, kejsare i kungariket Wei (född omkring detta år)
 Chen Shou, författare till Sanguo Zhi

Avlidna

Externa länkar
Sasaniderna

Sasaniderna var den sista inhemska dynastin att styra Persien före den arabisk-muslimska invasionen. Den sasanidiska epoken sträckte sig mellan 226, när partherna besegrades, och 640, med Ktesifon som huvudstad. Huvudstaden föll för araberna redan 636.

Dynastins beteckning kommer av Sasan, en förfader till Ardashir I, den förste sasanidiske härskaren (224-240).

Religion 
Statsreligionen var zoroastrism. Riktningen zurvanism var den viktigaste riktningen inom zoroastrismen i det Sasanidiska riket. Profeten Mani (216–277), som hade utvecklat en ny skriftreligion, verkade i Iran under denna period. År 250 fick Mani den iranske kungen Shapur I att konvertera till manikeismen, och under dennes tid rönte manikeismen stor framgång. Efter kungens död förföljdes Mani och hans anhängare. Så småningom greps Mani, fängslades och dömdes till döden. Han avled i fängelset innan domen hann verkställas.

Från Syrien hade redan under den partiska tiden kristendomen spridit sig till Persien. Ända till Konstantin den stores regering hade kristendomen här rent av haft en gynnsammare ställning än i det romerska riket. Först då kristendomen genom Konstantin blev en "tillåten" religion och faktiskt den mest gynnade religionen i det romerska riket, blev den politiska motsättningen även en religiös sådan. Från år 345 inleddes under Shahpour II en blodig förföljelse mot de kristna i det sasanidiska riket, då dessa numera betraktades som romarnas naturliga bundsförvanter. Efter Jovianus fredsslut (363) drabbade förföljelsen även de kristna inom de avträdda områdena. Först år 380 kom det till ett stillestånd i sasanidernas kamp mot kyrkan. Yazdegerd I organiserade den persiska kyrkan, och i spetsen för kyrkan ställdes biskopen av Seleukia.

Samhällsklasser 
Det persiska ridderskapet, dehqanernas stånd, utvecklades ur den jordägande länsadeln. Ur deras led rekryterades det tunga, pansarklädda rytteriet. Under dem stod bondebefolkningen, som i krig utgjorde fotfolket. Över lantadeln stod de gamla, förnäma adelshusen, inom vilka statsämbetena var ärftliga. Denna högadel bildade ett mäktigt furstestånd. Bredvid dem stod prästeståndet, magerna, som dock fick större politisk makt först efter att den sasanidiska statskyrkan hade organiserats.

Militär 
Härens huvudstyrka utgjordes av rytteriet, beväpnat med pilbågar. Bakom dem stod de pansarklädda lansryttarna. Deras uppgift var att rikta den sista förintande stöten mot fienden. Bågen var alltsedan fornpersisk tid det nationella vapnet. Man använde sig också av elefanter, ett inslag lånat från det indiska krigsväsendet. Särskilt belägrings- och försvarstekniken var högt utvecklad.

Se även 
 Derafsh Kaviani (Irans riksbaner) under sassanidisk tid
 Ktesifon

Referenser

Externa länkar 
 Sasanika

Sasanidiska dynastin
Yoga sutra

Yogasūtra (sanskrit: योगसूत्र), Yoga sutra eller Patañjalis yoga-sutror, är systematiseringar av yoga, ett av de sex ortodoxa filosofiska system som har sin källa i Vedaskrifterna. Verket blev en av de mest översatta texterna under medeltiden, med översättningar till ett fyrtiotal indiska språk och två icke-indiska språk: fornjavanesiska och arabiska. Texten föll sedan i glömska under närmare 700 år mellan 1100-talet och 1800-talet, för att sedan få ny uppmärksamhet genom Swami Vivekananda.

Före 1900-talet dominerades indisk yogalitteratur snarare av  Bhagavad Gita, Yoga Vasistha, texter tillskrivna Yajnavalkya och Hiranyagarbha, samt skrifter om hathayoga, tantra och pashupatayoga, och inte av den ashtangayoga som beskrivs i Yogasūtra. Under 1900-talet har Yogasūtra emellertid uppnått status av att vara en av de viktigaste klassiska yogatexterna, och Patañjalis definition av yoga är också en av de mest spridda:

Textens ursprung
Radhakrishnan och Moore tillskriver Patanjali texten och daterar den till 200-talet f.Kr. Vissa forskare, exempelvis S.N. Dasgupta, hävdar att det handlar om samma Patanjali som författat Mahabhasya, en avhandling om sanskrit-grammatik. Indologen Axel Michaels menar att verket inte skrevs av Patanjali, utan beskriver det som en samling fragmentariska texter och traditioner från 100- eller 200-talet. Gavin Flood ger ett större osäkerhetsintervall mellan 100 f.Kr. och 500 e.Kr.

Källor

Hinduism
Yoga
sa:योगदर्शनम्
Spartacus (film)

Spartacus är en amerikansk episk film från 1960 i regi av Stanley Kubrick. Filmen bygger på romanen Spartakus av Howard Fast. Titelrollen spelas av Kirk Douglas. Filmen vann fyra Oscar vid Oscarsgalan 1961.

Handling 
Historien utspelar sig i Romerska republiken och handlar om de speciella slavar som tränades till gladiatorer och bjöd betalande åskådare på grovt, ofta dödligt underhållningsvåld. Filmen är baserad på den historiska personen Spartacus, spelad av Kirk Douglas, som är huvudperson. Spartacus startar ett uppror bland gladiatorerna som får uppleva frihet under en kort period.

Rollista (i urval)

Om filmen
Filmen hade biopremiär i USA den 7 oktober 1960.

Galleri

Referenser

Externa länkar 
 

Filmer 1960
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska historiefilmer
Amerikanska episka filmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Romerska riket på film
Filmer i regi av Stanley Kubrick
Rom på film
Golden Globe Award för bästa film – drama
000-talet f.Kr. på film
Filmer bevarade i National Film Registry
Julius Caesar på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Universal Studios
Slaveri på film