kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skeda kyrka

Skeda kyrka är en kyrkobyggnad i Linköpings kommun som tillhör Skeda församling i Linköpings stift.

Kyrkobyggnaden
Den ursprungliga kyrkan i romansk stil uppfördes under 1200-talets första hälft och omnämns i de skriftliga källorna alltsedan 1295. Under 1300-talet förlängdes kyrkan åt väster och västgaveln försågs med ett spetsbågigt fönster med tegelomfattning. Under 1400-talets första hälft uppfördes en sakristia vid norra sidan. Under senmedeltiden breddades kyrkan mot norr och förvandlades till en salkyrka med ett kor av samma bredd som övriga kyrkorummet. Sakristian införlivades i kyrkorummet och ett vapenhus uppfördes vid södra sidan. Under slutet av medeltiden försågs kyrkorummet med valv och blev tvåskeppigt. Kyrktornet  uppfördes på 1750-talet av byggmästaren Petter Frimodig. En genomgripande ombyggnad genomfördes 1794. Då ersattes de medeltida valven med ett sammanhängande tunnvalv av trä och fönstren förstorades. En ny sakristia byggdes till vid norra sidan och ersatte den tidigare inbyggda sakristian medan vapenhuset vid södra sidan revs.

Kalkmålningar från omkring 1300 finns bevarade i kyrkan. Dessa upptäcktes vid en restaurering 1964.

I kyrkans torn hänger två kyrkklockor. De är gjutna år 1695 respektive 1780.

Inventarier
 Altaruppsatsen som tillkom vid renoveringen 1794 är ritad av Pehr Hörberg som också har målat altartavlan 1796. Altartavlan skildrar Marias och Elisabets möte. (Lukas 1:40-56)
 Altarring och orgelläktare tillkom 1794.
 Nuvarande predikstol tillverkades 1812 av bildhuggaren Anders Malmström från Norra Vi. Förra predikstolen var från 1683.
 En cuppa  från en dopfunt är från 1200-talet och vilar på ett underrede från 1964. I koret står en dopfunt av huggen kalksten som är inköpt från Vadstena 1701.

Orgel
I kyrkan fanns 1683 en regal med klaver.
Före 1776 fanns en orgel med fyra stämmor. Den var skänk av Jon Jönsson i Skankerstad. Komminister Ericus Podolinus bekostad målningen av orgelverket. Den reparerades 1640 av orgelbyggaren Anders Bruce, Linköping. 1665 gjordes ett ingrepp på orgeln. Orgeln flyttades och renoverades 1682. Den flyttades från koret till västra dörren på ärkebiskop Olof Svebilius bekostnad.
1777: Organist och orgelbyggare Lars Strömblad, Ödeshög, byggde en orgel. Orgeln approberades av hovsekreteraren Johan Miklin.
1877: Marcussen & Søn byggde en mekanisk orgel med ett tonomfång på 54/27. Den renoverades på 1960-talet av Jacoby Orgelverkstad.

Disposition

Kororgel
Kororgeln är mekanisk och byggd 1979 av Nels Munck Mogensen, Hovmantorp.

Disposition

Bildgalleri

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Skeda kyrka, Östergötlands länsmuseum
 Slaka-Nykils pastorat

Fotnoter

Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Kyrkobyggnader i Linköpings kommun
Knugen Faller

Knugen Faller var ett punkband från Skellefteå som fanns mellan åren 2003 och 2008. Inge Johansson, som spelade gitarr i bandet, är även med i The (International) Noise Conspiracy och har varit med i Totalt Jävla Mörker. För att uppnå den äkta punkkänslan bestämde medlemmarna att de inte skulle spela de instrument de var bäst på. Bandet sjöng sina texter på svenska.

Medlemmar
 Anna Philipsson – sång och tamburin
 Robert "Garderobert" Tenevall – bas
 Inge Johansson – gitarr och körsång
 Fredrik Lindkvist – trummor

Diskografi

EP  
2004 – Skellefteå stadshotell EP 7"
2005 – Inte som ni 7" (Ny våg Records)

Album  
2007 – Lugna favoriter LP/CD

Samlingsskivor  
 (Ny våg Records)

Externa länkar 
Wasted Sounds
Ny Våg

Svenska punkband
Musik från Skellefteå
Islam i Bulgarien

Den muslimska befolkningen i Bulgarien, som omfattar turkar, muslimska bulgarer, romer och tatarer, bor mestadels i nordöstra Bulgarien och i Rodopebergen. Enligt folkräkningen från 2001 var det totala antalet muslimer i landet då 966 978, motsvarande  12,2 procent av befolkningen. Efter kriteriet etnisk grupp var de uppdelade som följer:

 turkar - 713 000,
 bulgarer - 131 000,
 romer - 103 000,
 övriga - 20 000,

De flesta bulgariska muslimerna är sunnimuslimer, eftersom sunniislam var den typ av islam som förespråkades av osmanerna under deras femhundraåriga styre i Bulgarien. Shiagrupper som kisilbaschi och bektashi finns emellertid också. Omkring 80 000 shiitiska muslimer bor mestadels i områdena Razgrad, Sliven och Tutrakan (nordöst om Ruse). De är mestadels ättlingar till bulgarer som konverterade till islam för att undvika förföljelse från osmanerna men valde en shiitisk grupp på grund av dess större tolerans mot olika nationella och religiösa sedvänjor. Exempelvis kunde kisilbaschi-bulgarer upprätthålla de ortodoxa sederna nattvard, bekännelse och helgonvördnad. Detta inlemmande av ortodoxa sedvänjor med islam gav upphov till en sorts synkretism som endast återfinns i Bulgarien. 

1987 hade muslimerna i Bulgarien 1267 moskéer som betjänades av 533 chodzji, religiösa församlingsledare. Den muslimska hierarkin leddes av en högsta mufti och åtta regionala muftier, uttolkarer av muslimsk lag, alla tillsatta för fem år. Den största moskén i Bulgarien var Tumbulmoskén i Sjumen som byggdes 1744. 

Bulgariska muslimer utsattes för särskild förföljelse under de senare åren av Todor Zjivkovs regim. Detta berodde delvis på att den ortodoxa kyrkan traditionellt såg dem som utlänningar, även om de var etniska bulgarer. De bulgariska kommunistregimerna hävdade att traditionell muslimsk tro var diametralt motsatt kommunistiska och bulgariska uppfattningar. Med detta rättfärdigade man förtryck av muslimsk tro och anpassning av muslimer till det övriga samhället som en del av klasskampen och den ideologiska kampen.

Liksom utövare av andra trosriktningar fick muslimerna i Bulgarien större frihet efter Zjivkovregimens fall (1989). Nya moskéer byggdes i många städer och byar; en by byggde en ny kyrka och en ny moské bredvid varandra. En del byar organiserade koranstudier för ungdomar (studium av Koranen hade varit helt förbjudet under Zjivkov). Muslimer började också publicera en egen tidning, Miusiulmani, på både bulgariska och turkiska.

Källor
Islam in Bulgaria i engelskspråkiga Wikipedia september 2005, som delvis bygger på material från Library of Congress Country Studies
Pieter Menten

Pieter Nicolaas Menten, född 26 maj 1899 i Rotterdam, Nederländerna, död 14 november 1987 i Loosdrecht, Nederländerna, var en nederländsk konsthandlare, SS-man och dömd krigsförbrytare.

Biografi

Andra världskriget 
Menten föddes i Rotterdam i en välbärgad familj, men bodde från 1923 i Galizien där han var godsägare och affärsman. När Tyskland anföll Polen den 1 september 1939 och ockuperade landets västra delar och Sovjetunionen besatte östra Polen samma månad, flyttade Menten tillbaka till Nederländerna. När Operation Barbarossa hade igångsatts i juni 1941 och Tyskland hade erövrat östra Polen från Sovjetunionen, återvände Menten till Galizien. Han gick med i SS och tjänstgjorde först som tolk, men inom kort tog han del i selektioner av vilka judiska familjer som skulle deporteras. Med tjänstegraden SS-Hauptscharführer ingick Menten i Einsatzkommando zur besonderen Verwendung ("Insatskommandot för särskilt ändamål") som under Karl Eberhard Schöngarths befäl opererade i bland annat Galizien. Menten stal konstsamlingar och skall ha skickat tre tågvagnar med konst till Nederländerna.

Rättegång 
Menten ställdes inför rätta i Nederländerna 1949 för kollaboration och för konststölder, men dömdes till ett kort straff: åtta månader, vilket var lika med häktningstiden. Han utlämnades inte till Polen, utan blev en av Nederländernas rikaste män. År 1976 ämnade Menten auktionera ut några konstverk. Journalisten Hans Knoop tipsades att flera av dessa verk skulle ha varit stulna i Polen. Menten dömdes 1980 till 10 år fängelse för mord på judiska bybor 1941; han frigavs 1985.

Referenser 
 

Personer från Rotterdam
Födda 1899
Avlidna 1987
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Nederländska brottslingar
Män
SS-Hauptscharführer
Lista över städer i Bulgarien

Lista över städer i Bulgarien med mer är 20 000 invånare (2005):

A 
 Albena
 Alfatar
 Ajtos
 Asenovgrad

B 
 Baltjik
 Blagoevgrad
 Botevgrad
 Bobosjevo
 Burgas

D 
 Dăbrava
 Dimitrovgrad
 Dobritj
 Dupnitsa
 Dryanovo

E 
 Elena

G 
 Gabrovo
 Gălăbovo
 Gorna Orjachovitsa
 Gotse Deltjev

H 
 Harmanli
 Haskovo

I 
 Ichtiman
 Ivajlovgrad

J 
 Jambol

K 
 Karlovo
 Karnobat
 Kazanlak
 Kărdzjali
 Knezja
 Kjustendil
 Kuklen

L 
 Letnitsa
 Lom
 Lovetj

M 
 Momtjilgrad
 Montana

N 
 Nova Zagora
 Nesebar
 Nedelino

O 
 Orjachovo

P 
 Pazardzhik
 Pernik
 Petritsj
 Pleven
 Plovdiv
 Popovo
 Preslav

R 
 Radomir
 Razgrad
 Ruse

S 
 Samokov
 Sandanski
 Sevlievo
 Shumen
 Silistra
 Sliven
 Smoljan
 Sofia
 Stambolijski
 Stara Zagora
 Sungurlare
 Suvorovo, döpt efter ryske fältherren Aleksandr Suvorov
 Svisjtov

T 
 Targovisjte
 Tjepelare
 Tiulenovo
 Trăstenik
 Trojan
 Tsarevo

V 
 Varna
 Veliko Tărnovo
 Velingrad
 Vidin
 Vratsa

Z 
 Zavet

Städer i Bulgarien
Bulgariens geografi
Bulgarien
Arne Aas

Arne Martin Aas, född 7 juli 1931 i Oslo, död 3 april 2000, var en norsk skådespelare.

Filmografi (urval)

TV-framträdanden 
 1998 Operasjon popcorn (kortfilm)
 1993 Morsarven (TV-serie)
 1992 Dødelig kjemi (TV-serie)
 1988 Fleksnes – Her har jeg mitt liv (TV-serie)
 1982 Fleksnes – Rotbløyte (TV-serie)
 1974 Fleksnes – Det går alltid et tog (TV-serie)
 1970 Kjemp for alt hva du har kjært (TV-teater)
 1968 Det lykkelige valg (TV-teater) 
 1968 Lille Eyolf (TV-teater)
 1968 Skipper Worse (TV-serie)

Källor  
 
 

Norska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Oslo
Födda 1931
Avlidna 2000
Män
Pia Borgli

Pia Dan Borgli, född 28 april 1959, är en norsk skådespelare.

Hon rekryterades 1979 till Oslo Nye Teater, där hon sedan dess främst har verkat. Här har hon bland annat spelat Hilde Wangel i Henrik Ibsens Bygmester Solness. Hon debuterade inom filmen i 50/50 (1982), och har senare varit med i filmer som Galskap! (1985), Hører du ikke hva jeg sier! (1995) och Maja Steinansikt (1996). Hon har även spelat i tv-serier som Pilen flyttebyrå (1987) och Amalies jul (1995). 

Pia Borgli är gift med Morten Bruenech, och paret har två söner. Hon är faster till skådespelerskan Vanessa Borgli.

Filmografi (urval)

 (röst)

Källor

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1959
Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Levande personer
Vilde Bjerke

Vilde Bjerke, född 26 juni 1960, är en norsk artist, skådespelare och författare. Hon är dotter till författaren André Bjerke och skådespelaren Henny Moan.

Bjerke studerade vid Østlandets musikkonservatorium. Hon har medverkat som skådespelare i några mindre roller bland annat i Lars Rudolfssons TV-film Solmomentet 1989. Hon släppte albumet Alene 2004. Vilde Bjerke debuterade som textforfattare som 13-åring i 1973 med sången «Blomsten» på Ole Paus' album Blues for Pyttsan Jespersens pårørende.

Bibliografi 
2002 – Du visste om et land - Om min far André Bjerke

Filmografi  
1990 – Solmomentet (som Anna)

Diskografi
Album
2001 – En musikalsk reise i André Bjerkes diktning (Vilde Bjerke & Faun)
2004 – Alene
2008 – Kyss Meg

Källor

Externa länkar
Fyrverkeriet Vilde Bjerke

Födda 1960
Norska skådespelare under 1900-talet
Norska sångare
Norska författare
Norskspråkiga författare
Kvinnor
Levande personer
Lene Elise Bergum

Lene Elise Bergum, född 20 november 1971 i Kristiansand, är en norsk skådespelare.

Hon var en av de norska deltagarna i den nordiska samproduktionen Robinson VIP 2005

Filmografi roller
1993 - Huvudet över vattnet
1998 - Blodsbånd
1998 - Hotel Cæsar
2004 - Asfaltevangeliet

Externa länkar

Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Födda 1971
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Kristiansand
Marit Synnøve Berg

Marit Synnøve Berg, född 1964, är en norsk skådespelare.

Berg studerade vid Statens Teaterhøgskole 1986–1989, och har efter studierna varit engagerad vid Teatret Vårt (1989–1992), Teater Ibsen (1992–1994), Riksteatret (1994–1997 och 1998–2000) samt vid Rogaland Teater (1997). Hon har blivit mest känd för sin roll som Marianne Halvorsen i TV-serien Hotel Cæsar.

Filmografi

Källor

Noter 

Norska skådespelare under 1900-talet
Norska skådespelare under 2000-talet
Födda 1964
Levande personer
Kvinnor
Eugenio Barba

Eugenio Barba, född 1936 i Salento Italien, är en norsk-dansk skådespelare, regissör och författare. 

Eugenio Barba flyttade från Italien till Norge 1954. Han for till Polen 1961 för att studera vid den statliga teaterskolan i Warszawa. Han trivdes inte med utbildningen vid skolan, utan tog kontakt med Jerzy Grotowski för att ta privatlektioner och arbeta vid Teatr 13 Rzedow i Opole. Han återvände till Oslo 1964 och grundade Odin Teatret. Två år senare flyttade teatern sin verksamhet till Holstebro i Västjylland i Danmark. År 1979 grundade han teaterskolan International School of Theatre Anthropology.

Regi i urval
1970 – Ferai

Filmroller
1974 – Min fars hus

Externa länkar

Norska teaterregissörer
Danska teaterregissörer
Norska skådespelare under 1900-talet
Personer från Apulien
Födda 1936
Levande personer
Män
Danska teaterpedagoger
Italienska teaterpedagoger
Nasa (olika betydelser)

Nasa kan syfta på:

 NASA – USA:s rymdfartsstyrelse
 Nasa (musikgrupp) – en svensk syntgrupp
 Nasafjället – ett fjäll beläget på gränsen mellan Norge och Sverige
Nasa silvergruva – en silvergruva i Lappland
Nasaleden – en snöskoterled i Lappland 
 Nasa (växter) – ett släkte brännreveväxter, sevenskt namn färgkronor
 11365 NASA – en asteroid i huvudbältet
Andreas Haddad

Andreas Daniel Gabriel Haddad, född Turandar 5 maj 1982 i Spånga, är en svensk fotbollsspelare med assyriskt ursprung som har spelat över 130 seriematcher för Assyriska FF.

Klubbkarriär 
Han började sin fotbollskarriär i AIK där han redan som ung visade sig vara en lovande talang.

Haddad spelade för Assyriska FF mellan 2001 och 2005, där han bland annat spelade upp Assyriska i Allsvenskan 2005 med 13 mål på 22 matcher. En bit in i säsongen lämnade han klubben för spel i den norska klubben Lillestrøm SK där han var med och spelade den norska cupfinalen samt Royal League-finalen. Däremot trivdes inte och begav sig hem till Assyriska där han stod för 13 mål på 17 matcher och blev köpt till Danska klubben Vejle. Vejle valde senare att bryta Haddads konrakt på grund av att den danske läkaren berättat att Haddad aldrig mer skulle kunna spela fotboll. Efter 2 års frånvaro från fotbollen med ett flertal operationer i bagaget så var Haddad redo att spela fotboll igen och återupptog sin karriär i Qviding FIF sommaren 2009.

Efter ett äventyr till Oman med 8 matcher och 7 mål var Haddad redo att komma hem och valde då att återvända till Assyriska mitt i säsongen efter att hans bästa kompis, och Assyriska-spelaren, Eddie Moussa blivit mördad 2010. Han spelade 10 matcher från start och gjorde 8 mål för Assyriska i Superettan. I början av januari 2011 skrev han på ett flerårigt kontrakt med allsvenska Örebro SK. Haddad började bra med fler mål än spelade matcher på försäsongen men när Allsvenskan drog igång hann det bara bli 4 matcher och 3 mål tills oturen var framme igen och Haddad fick lägga sig på operationsbordet. Under 2013 skulle vi få se Haddad tillbaka i hetluften igen efter 2 års skadehelvete, nu i IF Brommapojkarna. Han startade återigen bra med 5 mål  på de 8 inledande matcherna. 

Mitt under pågående säsong köptes han av Hammarby IF men hann bara med ett fåtal matcher innan han skadade sig igen. Efter säsongen 2014 valde Hammarby att inte förlänga med Haddad som då fick lämna klubben. Under transferfönstrets sista dag den 31 mars 2015 värvades Haddad av Assyriska FF. Under säsongen 2015 bytte han position till mittback.

Efter säsongen 2015 avslutade Haddad sin spelarkarriär. I januari 2017 återvände Haddad till fotbollen för spel i Assyriska FF.

Tränaruppdrag
Inför säsongen 2018 meddelade Södertälje FK i Division 2 att Haddad blivit ny huvudtränare för klubben.

Privatliv
I december 2010 föddes hans son Gillion. I december 2014 släpptes Haddads självbiografi Helvetet tur och retur, där han bland annat berättade om sitt förflutna som kriminell.

Källor 

Andreas Haddad karriär på eyravallen.se

Referenser 

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Assyriska FF
Spelare i Lillestrøm SK
Spelare i Qviding FIF
Spelare i Örebro SK Fotboll
Spelare i IF Brommapojkarna
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Födda 1982
Levande personer
Män
Assyrier/syrianer i Sverige
Idrottare från Stockholm
Bergsstaten

För de historiska bergsstaterna, se bergmästaredöme

Bergsstaten är ett särskilt beslutsorgan inom den svenska statliga förvaltningsmyndigheten Sveriges geologiska undersökning (SGU). Bergsstaten har till uppgift att handlägga ärenden som rör prospektering och utvinning av mineral. Bergsstaten beslutar i frågor enligt minerallagen (1991:45).

Historik 
Bergsstaten har sitt ursprung i myndigheten Generalbergsamtet, bildad av Axel Oxenstierna och som drottning Kristinas förmyndarregering den 14 februari 1637 gav fullmakt och instruktioner i form av det så kallade Memorialet.  Vid tiden för amtets bildande var stormakten Sveriges ekonomi usel och landet var i starkt behov av pengar. Ett sätt att säkerställa inkomster var att staten skulle engagera sig i bergsbruket. Generalbergsamtet skulle därvid hantera alla frågor om utvinning av metaller och tanken på att bilda en myndighet låg därför nära till hands. 

Generalbergsamtet bytte snart namn till Bergskollegium och arbetade under detta namn 1637–1875. Bergskollegium hade ute i landet bergmästardömen i vilka bergmästaren utövade tillsyn över bergsbruken, och leddes internt av en president. Dessa bergmästardömen kallades också bergstaterna. När Bergskollegium lades ner och ersattes av myndigheten Bergsstaten år 1875, fanns behovet att organisera den statliga tillsynen av bergsbruken kvar, men bergmästardömena bytte namn till distrikt. Dessa distrikt slogs samman, och uppgick 1974 till två. År 1998 slogs dessa samman efter riksdagsbeslut, och Bergsstaten grundades.

Bergmästarämbeten har funnits på olika platser i landet. Förutom Luleå och Falun kan nämnas Söderköping, Växjö, Helsingborg, Filipstad, Nya Kopparberg,
Nora, Sala, Gävle och Härnösand/Sundsvall.

Bergsstaten upphörde att vara en egen myndighet den 1 januari 2009, då den blev en del av SGU.

Organisation
Bergsstaten leds av bergmästaren. Bergsstaten ansvarar för sina beslut och sin verksamhet inför SGU:s ledning. Myndighetens ledning ansvarar inför regeringen för att Bergsstaten tilldelas medel och resurser i övrigt för sin verksamhet samt för att verksamheten bedrivs författningsenligt och effektivt samt att den redovisas på ett tillförlitligt sätt.

Bergsstaten hade tidigare två kontor. Huvudkontoret, som fanns i Luleå, arbetade med Norrbottens, Västerbottens, Jämtlands och Västernorrlands län. Kontoret i Falun arbetade med alla övriga län i Sverige. Sedan 2015 finns samtlig verksamhet i kontoret i Luleå.

Bergmästare 
 Jan-Olof Hedström (1997–2010)
 Åsa Persson (2010–2022)
 Helena Kjellson (2023–)

Utländska motsvarigheter
I Norge heter motsvarande myndighet Bergvesenet.

Källor

Externa länkar
Bergsstatens webbplats

Myndigheter under Klimat- och näringslivsdepartementet
Bergsbruk
Leine

Leine är en 281 km lång flod i Thüringen och Niedersachsen, Tyskland. Den är vänsterbiflod till Aller, som i sin tur är biflöde till Weser. Leines avrinningsområde är 6 512 km². Floden är segelbar till Hannover. Bland andra städer längs floden märks  Göttingen, Einbeck, Alfeld och Gronau.

Wesers avrinningsområde
Vattendrag i Thüringen
Vattendrag i Niedersachsen
Aller, Tyskland

Aller är en 263 km lång flod i Tyskland. Flodkällan är belägen nära Magdeburg i Sachsen-Anhalt. Aller rinner huvudsakligen åt nordväst och faller ut i Weser söder om Bremen. Avrinningsområdet är 15 744 km², medelflödet vid mynningen 126 m³/s. Aller är Wesers största biflöde. Allers största biflöde är i sin tur Leine.

Externa länkar 

Wesers avrinningsområde
Vattendrag i Sachsen-Anhalt
Vattendrag i Niedersachsen
Nasa (musikgrupp)

Nasa, svensk syntgrupp verksam från mitten av 1980-talet, som bestod av Patrik Henzel, Martin Thors och Jonas Zachrisson. Henzel och Thors bildade senare även gruppen Henzel & Thors som i början av 1990-talet hade en hit med låten "Sov gott".

Bandet började få uppmärksamhet 1983 då de medverkade med låten Nattens drömmar på soundtracket till "G - som i gemenskap".

Gruppen fick aldrig några topplistplaceringar men klättrade högt på tracks-listan och släppte ett antal singlar. De fick dock en liten kommersiell hit med låten "The Bird" (bandets bäst säljande singel) precis innan de lade av.

Jonas Zachrisson avled under våren 2019 och Patrik Henzel under sommaren 2020, båda i cancer.

Diskografi (i urval)

Album
 Power of the century, 1985
 In the mist of time, 1986 (LP) och 1991 (CD)
 Echoes down the hall, 1998
 Remembering the future, 1999

Singlar
 Paula, 1985 #8
 Stockholmssommar, 1985 #15
 Point of view, 1985 #14
 Take off your clothes, 1986 #15
 Gigolette, 1987
 Eyesight lost (yeah), 1987
 The Bird/Elstree, 1987 #8
 Another Shot, 1991
 Back to square one, 1998
 Nexterday, 1999

Referenser

Externa länkar
The Nasa Unofficial Site
Svensk mediedatabas lista över Nasas skivor

Svenska musikgrupper
Synthmusik
Leitha

Leitha, ungerska: Lajta, är en 180 km lång flod i Österrike och Ungern. Leitha flyter österut och bildar högerbiflod till Donau. Floden bildas vid sammanflödet av källfloderna Schwarza och Pitten vid Lanzenkirchen och rinner därifrån genom Wiener Neustadt och Bruck an der Leitha innan den passerar den österrikisk-ungerska gränsen vid Hegyeshalom och förenas med Donaus mindre södra gren vid Mosonmagyaróvár. 

Mellan Leitha och Neusiedlersjön sträcker sig Leithabergen, en utlöpare av Alperna.

Historisk gränsflod 
Under medeltiden kom floden att i flera fredsfördrag att etableras som gräns mellan Hertigdömet Österrike och Kungariket Ungern, med flera mindre regleringar under Habsburgmonarkin. Före 1918 var Leitha inre gräns mellan Österrike och Ungern inom dubbelmonarkin Österrike-Ungern. Området på den österrikiska sidan kallades då Cisleithanien och på den ungerska sidan floden Transleithanien.

Källor 

 

Donaus avrinningsområde
Vattendrag i Burgenland
Vattendrag i Niederösterreich
Vattendrag i Győr-Moson-Sopron
Ageo

Ageo (japanska: 上尾市; Ageo-shi) är en stad i centrala Saitama prefektur på ön Honshu i Japan. Ageo fick stadsrättigheter den 15 juli 1958, och folkmängden uppgår till cirka 224 000 invånare. Den var ett agrikulturellt centrum med produktion av råsilke och sake, tills det på 1950- och 1960-talet anlades metall-, maskin- och gummiindustrier i staden, som numera dominerar näringslivet. Ageo ingår i Tokyos storstadsområde och är belägen cirka 40 kilometer nordväst om den japanska huvudstaden. I Ageo har relativt stora grupper av invandrare från Brasilien, Kina och Sydkorea bosatt sig. Seigakuinuniversitetet verkar sedan 1988 i Ageo och 1989 öppnades Kohseisjukhuset i staden. Ageos järnvägsstation invigdes den 28 juli 1883.

<div style="clear:left;">

Evenemang
Sedan 1990 hålls i oktober en årlig tilldragelse i Ageo som heter Ageo World Fair där man önskar skapa förståelse och utbyte mellan olika nationella kulturer genom att bjuda in representanter från uppemot 30 olika länder till staden. Festligheterna håller på en dag.

Externa länkar

Källor

Orter i Saitama prefektur
WP:Projekt Japan