kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jan Werner

För den norske sångaren, se Jan Werner Danielsen

Jan Werner, född 25 juli 1946, död 21 september 2014, var en polsk friidrottare som huvudsakligen tävlade på 400 meter. 

Werner tillhörde en generation talangfulla polska kortdistanslöpare och ingick i stafettlagen som vann guld vid EM 1966, silver vid Olympiska sommarspelen 1976 och silver vid EM 1971. 

Individuellt är den största meriten guldet på 400 meter från EM 1969. Han hade även Europarekordet på 200 meter under några månader 1967.

Personliga rekord 
 400 meter - 45,44 från 1976

Källor 
 Fakta på Sports-reference.com

Födda 1946
Polska kortdistanslöpare
Män
Avlidna 2014
Olympiska silvermedaljörer 1976
Polska olympiska silvermedaljörer
Polska friidrottstränare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1968 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Polen
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Europamästare i kortdistanslöpning
Polska idrottare under 1900-talet
Ken Stott

Kenneth Campbell Stott, född 19 oktober 1954 i Edinburgh, är en skotsk skådespelare främst känd från TV-roller, exempelvis som D.C.I. Redfern 'Red' Metcalfe i kriminalserien Messiah. Stotts far var skotte och hans mor var från Sicilien.

Filmografi (i urval)

Externa länkar
 

Skotska skådespelare
Födda 1954
Män
Levande personer
Skotska röstskådespelare
Rorkult

Rorkult är den del av styranordningen för motor- och segelbåtar som inte styrs direkt med ratt.

Rorkulten, som oftast är gjord i trä, är fäst i en axel (hjärtstocken) som förbinder rorkulten med rodret. Ett utslag med rorkulten åt babord får båten att gira styrbord, och vice versa.

På en del båtar är rorkulten fäst direkt i rodret som var det ursprungliga sättet att fästa rorkulten. På vissa båtar som har en modernare styrning finns även en rorkult som nödstyrning ifall den ordinarie styrningen ej fungerar.

Se även
Roder

Källhänvisningar

Skrovdelar och delar fästa på skrovet
Tio dagar som skakade världen

Tio dagar som skakade världen (originaltitel: Ten Days that Shook the World) är en bok från 1919 av den amerikanske journalisten och socialisten John Reed. Boken handlar om den ryska revolutionens och specifikt oktoberrevolutionens historia.

Boken hyllades av Vladimir Lenin, som också skrev ett förord, men fördömdes senare av Josef Stalin, som inte gillade att Lev Trotskij fick så mycket positiv uppskattning i boken.

Externa länkar 
Ten Days That Shook The World ljudbok hos Librivox
Ten Days That Shook the World hos Project Gutenberg
Ten Days that Shook the World, en PDF-utgåva av boken som publicerades 1987 av Progress Publishers

Engelskspråkig facklitteratur
Rysslands historia
Kommunism
Stig Wennerström (seglare)

Stig Wennerström, född 31 mars 1943 i Göteborg, är en svensk seglare.

Han seglade för Göteborgs KSS. Han blev olympisk silvermedaljör i soling-klassen vid de olympiska seglingstävlingarna 1972. I oktober 2020 blev Wennerström invald som nummer 13 i svensk seglings Hall of Fame.

Meriter
Guld i EM i starbåt 1967 och 1970
Guld i VM i soling 1970
Guld i EM i soling 1975
Silver i OS i soling 1972
Brons i VM i soling 1973

Källor

Noter

Svenska seglare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1972
Svenska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1972
Medlemmar i Svensk seglings Hall of Fame
Män
Födda 1943
Levande personer
Idrottare från Göteborg
Delìrium Còrdia

Delìrium Còrdìa är det amerikanska progressiv metal-bandet Fantômas tredje studioalbum. Albumet består endast av ett enda spår som är 74 minuter och 17 sekunder långt. Det släpptes 2004 på skivbolaget Ipecac Recordings.

Låtförteckning
 "Surgical Sound Specimens From the Museum of Skin (Delìrium Còrdia)" – 1:14:17

Medverkande
Musiker (Fantômas-medlemmar)
Mike Patton – sång, sampling, arrangemang
Dave Lombardo – trummor
Buzz Osborne – gitarr
Trevor Dunn – basgitarr

Bidragande musiker
Richard Selzer – röst

Produktion
Mike Patton – Producent, albumdesign
S. Husky Hoskulds – ljudtekniker
Mott Lange – assisterande ljudtekniker
Gene Grimaldi – mastering
Max Aguilera-Hellweg – foto
Martin Kvamme – omslagskonst

Referenser

Externa länkar 
Fantômas på Ipecac Recordings webbplats

Album av Fantômas
Musikalbum 2004
Kommunismen och terrorn

Kommunismen och terrorn är en politisk bok skriven av Röda arméns ledare Lev Trotskij 1920, i vilken författaren förklarar och försvarar behovet av att använda "röd terror" mot bolsjevikernas fiender i ryska inbördeskriget, främst på grund av att de använde "vit terror" mot bolsjevikerna. Boken berör också Rysslands reorganisering efter inbördeskriget. Boken utgavs på svenska år 1921. Det finns även en översättning av trotskisten Kent-Åke Andersson. Hans förord innehåller kritik mot de argument Trotskij lägger fram i fråga om arbetets organisering efter inbördeskriget. Denna kritik framfördes också av Rysslands kommunistiska parti (bolsjevikerna), bland annat av Lenin.

Trotskijs bok är ett svar på en antikommunistisk bok av Karl Kautsky med samma namn; Trotskijs bok bär dock undertiteln Anti-Kautsky.

Utgåvor

Verk av Lev Trotskij
Edward H. Joy

Edward H. Joy, född 1871, död 1949, Överste i Frälsningsarmén, sångförfattare och kompositör.

Joy hade förutom att han varit sekreterare vid Frälsningsarméns internationella högkvarter i London förordnanden inom FA i Kanada och som redaktör för The War Cry (Stridsropet) i Sydafrika.

Sånger
Jesus, du min högsta glädje är 
Varje timme, varje dag vilja, krafter, Herre, tag

Personer inom Frälsningsarmén
Brittiska koralkompositörer
Brittiska psalmförfattare
Män
Födda 1871
Avlidna 1949
Grupo Mahou-San Miguel

Grupo Mahou-San Miguel är ett spanskt bryggeri med bryggerier i Lleida och Málaga. 2000 köptes bryggeriet upp av det konkurrerande bryggeriet Mahou S.A. och man bildade Grupo Mahou San Miguel. Namnet på ölen kommer från ett bryggeri på Filippinerna, San Miguel Corporation, men man är fristående från detta.

Historia
1953 skriver aktieägarna i maltföretaget La Segarra S.A. in rättigheterna till namnet San Miguel från VD:n för San Miguel Corporation i Filippinerna, Andres Soriano. Därmed grundar man ett nytt oberoende bryggeri i Spanien som 1957 tar namnet San Miguel Fabricias de Cerveza y Malta S.A. Samma år lämnar de första flaskorna med San Miguel Especial fabriken i Lérida (idag Lleida). 1962 börjar ölen även gå på export och 1966 öppnar man en andra fabrik, i Málaga.

1990 påbörjar det franska företaget Danone en övertagningsprocess av bryggeriet, men år 2000 tar istället det spanska bryggeriet Mahou S.A. över San Miguel genom att köpa upp Danones aktieandel på 70 procent av företaget; man hade redan 30 procent sedan tidigare. Tillsammans bildas ett helspanskt bryggeri vid namn Grupo Mahou - San Miguel.

Externa länkar
San Miguels webbplats
Grupo Mahou - San Miguels webbplats

Spanska ölmärken
Röstläge (tal)

Röstläge är det ungefärliga området för röstens grundtonshöjd i tal. Själva grundtonsfrekvensen varierar hela tiden med satsmelodi och betoningar, så en absolut punkt för en talares röstläge går inte att avgöra. Röstläget kan skifta med olika aktiviteter, röstkvalitet, röststyrka och form för dagen eller stunden. Röstläget kan också vara beroende av vilket språk man talar. Röstläget är förhållandevis lätt att påverka själv.

Ett gott och vilsamt röstläge är relativt lågt/mörkt i förhållande till röstens tonhöjdsomfång i och med att struphuvudets muskulatur är mer avspänd för lägre toner/ljudfrekvenser. Det är dock viktigt att inte pressa ner rösten för långt, då det kan få motsatt effekt. Det normala talröstläget ligger hos en frisk person cirka en kvint ovanför talarens lägsta möjliga ton/ljudfrekvens, men variationerna är stora.

Det är vanligt att röstläget blir högre när man höjer röststyrkan. Eftersom detta innebär fler stämbandskollisioner per tidsenhet samtidigt som stämbandens sammanstötskraft (adduktionskraft) ökar ger det större påfrestningar på stämbanden. Därför är det tillrådligt att försöka att inte ändra röstläget när man höjer röststyrkan.

Röstläget och grundtonsomfånget kan mätas med fonetogram.

Röstläge kan också syfta på olika register, såsom bröströst och falsett.

Se även  
 Rösten

Rösten
Plopp

Plopp är en chokladbit med tofféefyllning som tillverkas av Cloetta. Från 2018 är det också varumärket för Cloettas mjölkchokladkakor.  

Plopp skapades 1949 av Choklad AB Thule som 1969 köptes upp av Cloetta, som tog upp Plopp i sitt sortiment jämte sin snarlika Center.

Plopp finns även som glasstrut bestående av chokladgräddglass med tofféfyllning i bakat rån. Glassen marknadsförs i Sverige av Sia Glass.

Skillnaden mellan Plopp och Center 
Den enas slogan är Toffeefylld choklad och den andras Choklad med toffeefyllning. Enligt tillverkaren har Center och Plopp olika chokladandel och recept på fyllning. Plopp-fyllningen har en något högre sockerhalt än Center-fyllningen. Aromtillsatsen är av helt olika karaktär då Plopp har en mera knäck-artad arom medan Center har en toffé, karamell eller mjölkkolasmak. Dessutom är Plopp-fyllningen något mer lättflytande eftersom den inte kokas lika länge och får därigenom en något högre vattenhalt.

Tillfälliga smaker 
Likt många andra chokladbitar har Plopp under åren lanserats med olika smaksättningar. Först ut under 1980-talet var lakrits samt cola. 1999 firades varumärkets femtioårsjubileum med en återlansering av Plopp Lakrits. 

Under 2000-talet blev det allmänt populärt med tillfälliga smaksättningar av chokladbitar, det gällde även Plopp: 2004 kom Plopp Currant och Caramel , 2006 kom Plopp Caffe Latte och 2008 Plopp Tutti Frutti. Under vintern 2009 lanserades Plopp smaksatt med saltlakrits. 

I maj 2012 kom Plopp Kärlek, som har en fyllning av geléhallon och hallontryffel. Under våren 2013 fanns i Cloettas sortiment original-Plopp och Plopp Kärlek.  

År 2014 kom tillfälligtvis Plopp Kaktus och Plopp Päron. 

Hösten 2017 lanserades smakerna Polka och Salty Caramel.

Under vintern 2019 kom varianten Plopp Popcorn.

Hösten 2020 lanserades smaksättningen Plopp Juleskum, vilken återkom under åren efter. Våren efter kom Plopp Chokladboll.  Hösten 2022 återlanserades varianten med saltlakrits tillsammans med en ny smak av mynta. 

Under november 2022 finns följande varianter i sortimentet: Original, Apelsin, Chokladboll, Fresh Mint, Juleskum.

Plopp mjölkchokladkakor 
Hösten 2018 lanserade Cloetta fyra olika mjölkchokladkakor utan tofféfyllning under varumärket Plopp. Förutom ren mjölkchoklad kom varianter där chokladen blandats med små bitar av Kexchoklad, Djungelvrål och Gott & Blandat. Under hösten 2019 kom smakerna Kanderade mandlar samt Bridge. 

Av dessa fanns hösten 2022 fortfarande varianterna med bitar av Djungelvrål, Gott & Blandat samt Ahlgrens bilar i sortimentet.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Godis
Cloetta
Kexchoklad

Kexchoklad är i vardagligt tal en chokladkaka som består av rån med fyllning och chokladöverdrag.

Cloetta har länge stridit om ensamrätten till benämningen kexchoklad. När Marabou och Göteborgs Kex lanserade produkter med kexchoklad i namnet valde Cloetta år 2000 att gå till domstol för att hävda sin rätt till namnet, men fick avslag. Regeringsrätten valde att inte ta upp målet.

Exempel på kexchoklad 
Cloetta Kexchoklad
Kit Kat
Kvikk lunsj
Sportlunch

Källor 

Kexchoklad
Kexchoklad
Walkin' on Air

Walkin' on Air är ett studioalbum av den norska duon Bobbysocks, utgivet på Sonet Norsk Grammofon A/S i oktober 1987. Det är ett popalbum, och spelades in i Los Angeles, Kalifornien, USA under perioden juni-augusti 1987. Då hade duon varit i sex olika musikstudioer, "Baby 'O Recorders", "Ocean Way Hollywood" (en del av "Ocean Way Recording"), "Sound City Studios", "Mad Hatter Studios", "Take One Studios" och "Red Zone Recording Studios", alla i Hollywood.

Förutom Elisabeth och Hanne medverkade bara amerikanska musiker. Producerade gjorde Bill Maxwell, som tidigare arbetat med gospelmusik. Några coverversioner blandas med nytt material, skrivet av bland andra Rolf Løvland, Tom Pettersen och Leif Larson. Några av låtarna har amerikanska låtskrivare.

Elisabeth och Hanne står även för andra delar av produktionen än bara sång. Elisabeth gjorde samtliga körarrangemang tillsammans med Bill Maxwell, medan Hanne skrev texten till låten "If I Fall" tillsammans med amerikanen Paul Conrad, som blev första singel ut från albumet. 

Största hitlåtarna blev "If I Fall", "More than I Can Say", "Walkin' on Air" och "Don't Leave Me Here without You", den sistnämnda höll på att inte komma med på albumet. Låtskrivaren Leif Larson erbjöd den till Bobbysocks, men då Jennifer Rush fick höra den och ville hon absolut ha med låten på sitt kommande album. Men tiden gick, och då den skivan aldrig blev av såg Bobbysocks sin chans att återta låten. "Don't Leave Me Here without You" släpptes sedan på singel även i Sverige.

I Norge sålde albumet guld på fyra dagar.

I CD-versionens texthäfte finns en adress till Bobbysocks Fanclub i Norge, vilken inte längre gäller. Omslagsbilden togs av Elisabeths dåvarande pojkvän Åsmund Brøvig.

Låtlista
I Believe in Love
More than I Can Say
If I Fall
I Don't Speak the Language
Walkin' on Air
Daddy's Comin' Home
Don't Leave Me Here Without You - Elisabeth
I've Got Your Heart
When I See Your Eyes
Love Me Tonight - Hanne

Listplaceringar

Referenser

Noter

Webbkällor
 Elisabeth Andreassen fansite - Diskografi
 Elisabeth Andreassen fansite - Diskografi
 Elisabeth Andreassen Fansite - Skivhistorik

Tryckta källor

Album av Bobbysocks
Musikalbum 1987
Engelskspråkiga musikalbum
Trefor

Trefor är en liten by på den norra kusten av halvön Lleyn i grevskapet Gwynedd i norra Wales. Namnet är kymriskt och uttalas "Trevor". Byn har en mindre hamn och en liten sandstrand, och marken bakom är uppbyggd av lera med stenblock i, en typ av mark som skapats under den sista istiden och som långsamt eroderas av havet. 

Strax bakom byn reser sig berget Yr Eifl. Där finns ett stenbrott, Trefor granite quarry eller Yr Eifl quarry, som öppnades 1850. En smalspråkig industrijärnväg, Trefor Quarry railway, öppnade 1865 och hade även ett kort sidospår in till samhället. Järnvägen ersattes dock alltmer av vägtransporter, och stängdes slutligen år 1960. Granit från detta stenbrott benämns ibland också trefor och används till curlingstenar.

Externa länkar 
Informationssajt, inklusive länk till karta

Orter i Gwynedd
Stig Carlson

Stig Einar Carlson, född 7 augusti 1920 i Falköping, död 8 februari 1971 i Brännkyrka församling, Stockholm, var en svensk författare, litteraturkritiker och redaktör.

Biografi 
Föräldrar var byggnadsarbetaren Einar Carlson och Judith Johansson. Efter studier vid Viskadalens folkhögskola 1940 arbetade Carlson som frisör, och var litteraturkritiker vid Arbetet, Morgon-Tidningen och Motala Tidning. Han var redaktör för tidskriften Poesi 1948–1951 och grundade FIB:s Lyrikklubb 1952, samt redigerade lyrikklubbens tidskrift Lyrikvännen från dess grundande 1954 till sin död 1971.

Stig Carlson var från 1942 gift med Maj-Britt Ljungkvist (1920–2014). Makarna Carlson är begravda på Skogskyrkogården i Stockholm.

Bibliografi

Samlingsvolymer och urval

Priser och utmärkelser 
1951 – Boklotteriets stipendiat
1954 – ABF:s litteraturpris
1960 – Boklotteriets stipendiat
1965 – Tidningen Vi:s litteraturpris
1967 – Litteraturfrämjandets stipendiat
1969 – Litteraturfrämjandets stipendiat
1969 – Zornpriset

Se även 
 Stig Carlson-priset

Referenser 

Män
Födda 1920
Avlidna 1971
Personer från Falköping
Svenskspråkiga författare
Svenska författare under 1900-talet
Svenska redaktörer
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
A Couple of Days in Larsville

A Couple of Days in Larsville är ett countryalbum av den norska sångerskan Elisabeth Andreassen. Albumet utkom i Norge den 13 september 2004, och släpptes i Danmark, Finland och Sverige kring nyår 2004-2005.

Albumet spelades in i Larsville Studio, belägen i en gammal skolbyggnad i Stugudal i Tydal utanför Trondheim några veckor under norra våren 2004.

Albumet är ett samarbete med musiker från de norska hårdrocksgrupperna Motorpsycho och The International Tussler Society. Albumet producerades av Larsville Studios grundare Lars Lien, som också medverkar som musiker på albumet. Det blev hennes första (och sista) album på Trondheimsbolaget Norwave Records AS (efterföljare till Norske Gram AS). Albumet blev populärt bland både publik ock kritiker.

Låtarna är covers på bland andra Patricia J. Griffin, Gram Parsons, Kim Carnes och Dolly Parton, samt nyskrivet material skrivet av främst Martin Hagfors och Håkon Gebhardt. Albumets största hitlåtar blev "I Don't Wanna Talk About It", "Jolene", "Long Ride Home", Åge Aleksandersens "Fly avsted" i på engelska; som "Soon You'll Fly", "Sin City" och "A Fisherman's Daughter", den sistnämnda handlar om Elisabeth Andreassen själv, av låtskrivarduon Hagfors/Gebhardt. Elisabeth Andreassen spelar själv akustisk gitarr på "Jolene".

I samband med albumsläppet medverkade hon i norsk TV och radio, och framförde låtar från albumet. Albumet följdes sedan av en miniturné i Norge i början av februari 2005; "A Couple of Days on Tour", tillsammans med de musikern som medverkade vid albuminspelningen.

Låtlista
"Long Ride Home" (Patty Griffin)
"The Eastern Line" (Martin Hagfors)
"Goodbye" (Patty Griffin)
"Window in the Sky" (Pat Buchanan/Sally Barris)
"Sin City" (Chris Hillman/Gram Parsons)
"I Will Not Turn to Stone" (Kim Carnes/Kim Richey)
"When I Fall" (Steve Earle), (duett med Henning Kvitnes)
"Happiness" (Michael McDonald/Viktor Krauss)
"Soon You'll Fly" (Åge Aleksandersen/Karen Taylor-Good)
"A Fisherman's Daughter" (Martin Hagfors/Håkon Gebhardt)
"I Don't Wanna Talk About It" (Danny Whitten)
"Jolene" (Dolly Parton)

Medverkande

Musiker
 Elisabeth Andreassen – sång, akustisk gitarr, körsång
 Lars Håvard Haugen – mandolin, gitarr
 Lars Lien – piano, basgitarr, sång, körsång, stråkar-arrangement
 Håkon Gebhardt – gitarr, banjo, mandolin, tamburin, körsång
 Henning Kvitnes – sång på "When I Fall"
 Kjell Karlsen – steelgitarr, dobro
 Morten Strøm – basgitarr
 Håkon Iversen – kontrabas, körsång
 Morten Fagervik – trummor, percussion, harmonium, bastrummor, fotograf
 Ole Bjarne Østby – dragspel 
 Tarjei Nysted – violin, viola

Produktion
 Lars Lien – musikproducent, ljudtekniker, ljudmix 
 Morten Stendahl – mastering
 Lasse Berre – foto
 Merete Lien – foto, omslagsdesign
 Elisabeth Andreassen – foto
 Morten Fagervik – foto

Listplaceringar

Referenser

Noter

Externa länkar
 A Couple of Days in Larsville på Discogs
 Elisabeth Andreassen Fansite - Skivhistorik

Album av Elisabeth Andreassen
Musikalbum 2004
Flerspråkiga musikalbum
Short Stories (album av Elisabeth Andreassen)

Short Stories är ett countryalbum av den norska sångerskan Elisabeth Andreassen, och hennes första på Oslobolaget Tylden & Co. AS. Det utkom i Norge den 17 oktober 2005 och i Sverige den 14 juni 2006.

Albumet spelades in i Larsville Studio i Stugudal, och producerad av Lars Lien. Samma musiker som på A Couple of Days in Larsville medverkar, och kallar sig här "The Larsville Brothers", och är förstärkta av två nya medlemmar. Låtmaterialet blandar coverversioner med original. De flesta nya låtarna skrevs av Martin Hagfors och Håkon Gebhardt, efter hennes egna historier.

Albumet fick bra kritik i båda Norge och Sverige. De största hitlåtarna blev "The Year We Painted Pink", en hyllningssång till Hanne Krogh från Bobbysocks, "Jackson", en duett med Lee Hazlewood som släpptes som singel strax efter albumsläppet, balladlåten "Boulder to Birmingham", den nya låten om hennes förhållande till Dolly Parton "She Could Even Talk to the Sparrows it Seems" och "Forever Faithful", där Elisabeth Andreassen sjunger om sin kontrabas. I samband med albumsläppet gjorde hon flera framträdanden i TV och radio i både Norge och Sverige, där hon framförde låtar från albumet.

Låtlista
"The Year We Painted Pink" (Martin Hagfors/Håkon Gebhardt)
"I Met Bob" (Martin Hagfors/Håkon Gebhardt)
"Tears of Led" (Martin Hagfors), (duett med Bjarte Hjelmeland)
"Jackson" (Billy Edd Wheeler/Jerry Leiber), (duett med Lee Hazlewood)
"Boulder to Birmingham" (Emmylou Harris/Bill Danoff)
"She Could Even Talk to the Sparrows it Seems" (Martin Hagfors/Håkon Gebhardt)
"Forever Faithful" (Martin Hagfors/Håkon Gebhardt)
"My Tennessee Mountain Home" (Dolly Parton)
"I Still Miss Someone" (Johnny Cash/Roy Cash)
"Amarillo" (Emmylou Harris/Rodney Crowell)
"Last Night" (Åge Aleksandersen)
"I Never Will Marry" (Linda Ronstadt)

Medverkande

Musiker
 Elisabeth Andreassen – sång
 Bjarte Hjelmeland – sång på "Tears of Lead"
 Lee Hazlewood – sång på "Jackson"
 Lars Lien – piano, körsång
 Håkon Gebhardt – gitarr, banjo, percussion, körsång
 Kjetil Rostad – gitarr, mandolin 
 Kjell Karlsen – steelgitarr, dobro, körsång
 Andreas Hamre – basgitarr, kontrabas
 Morten Fagervik – trummor, percussion
 Ola Kvernberg – violin
 Ole Bjarne Østby – dragspel

Produktion
 Lars Lien – musikproducent, ljudtekniker, ljudmix
 Jørn Adde – foto
 Gitte Johannessen – foto
 Anne Lise Flavik – foto
 Merete Lien – omslagsdesign

Listplaceringar

Referenser

Noter

Externa länkar
 Short Stories på Discogs
 Elisabeth Andreassen Fansite - Skivhistorik

Album av Elisabeth Andreassen
Musikalbum 2005
Flerspråkiga musikalbum
Französischer Dom

Franska domkyrkan (på tyska: Französicher Dom) är en av de två kyrkor som ligger på Gendarmenmarkt, ett torg i Berlin. Kyrkan är den äldre av de två kyrkorna och byggdes av hugenotterna 1701–1705. Kyrkan var inspirerad av den förstörda hugenottkyrkan i Charenton-Saint-Maurice, Frankrike. Tornet är ritat av Carl von Gontard och byggdes till först år 1785. Franska kyrkan innehåller en utsiktsbalkong, en restaurang och ett hugenottmuseum.

Externa länkar

Berlin-Mitte
Kyrkobyggnader i Berlin
Kjærlighetsviser

Kjærlighetsviser utkom i Norge den 1 oktober 2001 och är ett coveralbum av den norska sångerskan Elisabeth Andreassen där hon tolkar norska låtskrivare som Åge Aleksandersen, Halvdan Sivertsen, Bjørn Eidsvåg och Jan Eggum med flera. Producerade gjorde Svein Gundersen och Svein Dag Hauge, vilka även arrangerade och spelade in albumet. Arbetet med albumet började i början av år 2000. Förutom norska låtar som "Eg ser", "Har en drøm", "Dains me dæ", "En natt forbi" och "Kjærlighetsvisa" finns Rolf Løvlands "Ingen er så nydelig som du" och Anne Linnets "Tusen bitar".

Elisabeth Andreassen försökte sjunga sångerna på originaldialekterna. En kritiker kallade albumet för "en av tidernas sämsta norska coverskivor". Albumet blev ändå populärt bland publiken, och såldes i över 30 000 exemplar, vilket innebar en guldskiva. Albumet följdes upp av en kortare turné i Norge vid namn "Med gutta på tur", eftersom alla albumspår utom ett har manliga låtskrivare. Största hitlåtar blev "Dains me dæ", som också utkom på singel, "Ingen er så nydelig som du", "Lys og varme", "Eg ser" och "Neste sommer".

Låtlista
"Vi vandrar saman" (Svein Dag Hauge)
"Kjærlighetsvisa" (Halvdan Sivertsen)
"Dains me dæ" (Åge Aleksandersen)
"Ingen er så nydelig som du" (Rolf Løvland/Ove Borøchstein)
"Har en drøm" (Trygve Hoff/Svein Gundersen)
"Lys og varme" (Åge Aleksandersen)
"Tusen bitar" (Anne Linnet/Björn Afzelius)
"Neste sommer" (Lars Lillo-Stenberg/Kyrre Fritzner)
"Vinsjan på kaia" (Frode Viken/Idar Lind)
"Eg ser" (Bjørn Eidsvåg)
"En natt forbi" (Jan Eggum)

Medverkande

Musiker
 Elisabeth Andreassen – sång
 Svein Dag Hauge – gitarr
 Rino Johannessen – basgitarr
 Trond Lien – piano, keyboard 
 Stein Austrud – keyboard
 Per Hillestad – trummor, percussion
 Hans Fredrik Jacobsen – flöjt
 Annbjørg Lien – nyckelharpa på "Vi vandrar saman"
 Kristin Skaare – dragspel på "Kjærlighetsvisa"
 Svein Gundersen – dragspel på "Vinsjan på kaia"
 Hege Sundt Magnussen – oboe på "Har en drøm"
 Torfinn Hoffart – cello på "En natt forbi"
 Aina Andreassen – körsång
 Åse Karin Hjelen – körsång 
 Per Øystein Sørensen – körsång

Produktion
 Svein Gundersen – musikproducent
 Svein Dag Hauge – musikproducent
 Morten Lund – mastering

Listplaceringar

Källor

Noter

Externa länkar
 Kjærlighetsviser på Discogs
 Elisabeth Andreassen Fansite - Skivhistorik

Album av Elisabeth Andreassen
Norska coveralbum
Musikalbum 2001
Flerspråkiga musikalbum