kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Läpp-, käk- och gomspalt

Läpp-, käk- och gomspalt, LKG, som förr kallades harmynthet, är en kategori av craniofaciala missbildningar, som både förekommer unilateralt (ensidigt) och bilateralt (dubbelsidigt). Det är vanligast med en vänstersidig spalt, men orsaken till detta är okänd.

Behandling
Med operation och plastikkirurgi går det att återställa ett bra utseende och få en normal talutveckling och en god velofarynxfunktion.

Läpp- och käkspalt 
Läpp- och käkspalt är en medfödd missbildning, som beror på att gom, överläpp och/eller överkäke inte växer ihop på ett normalt sätt under graviditeten runt vecka 8. 

Med modern plastikkirurgi blir barnets utseende oftast bra och förutsättningarna för en normal talutveckling kan optimeras. Ibland behövs ändå hjälp av en logoped i form av talterapi.

Den minsta läpp-käk-spalten är en liten läppspalt utan påverkan på käkbenet. Ibland kan en stor läpp-käk-spalt orsaka att gommen inte kan växa ihop. Konsekvensen är en kombinerad läpp-, käk- och gomspalt.

Läpp- och käkspalt drabbar fler pojkar än flickor.

Gomspalt 
Gomspalt (gr. palatoschisis) är en medfödd missbildning, som beror på att gommen inte växer ihop på ett normalt sätt under graviditetsvecka 10-12.

En gomspalt kan omfatta både hårda och mjuka gommen; bara mjuka gommen; endast musklerna i mjuka gommen, s.k. submukös gomspalt (SMG); eller endast uvulamuskeln, s.k. ockult submukös gomspalt (OSMG). Ibland finns en tudelad gomspene (lat. uvula bifida).

Isolerad gomspalt uppträder ibland som en del i Pierre Robins sekvens tillsammans med underutvecklad underkäke och andningsproblem. 

Med modern plastikkirurgi blir gommens utseende och funktion oftast bra. Föräldrarna och barnet får ofta också hjälp av en logoped med den tidiga matningen och senare med talet.

Gomspalt drabbar fler flickor än pojkar. Tillståndet förekommer enskilt eller i kombination med läpp- och käkspalt.

Externa länkar 
 Läpp-, käk- och gomspalt internetmedicin.se
 

Missbildningar
Logopedi och foniatri
Odontologi
Tuggsystemet
Munsjukdomar
Stadsfogde

Stadsfogde var fram till år 1965 enligt utsökningslagen utmätningsman i stad och var alltså föregångare till dagens svenska  kronofogdemyndighet. Alla städer hade dock inte stadsfogdar, utan en del hade istället landsfiskaler. Stadsfogdarna avskaffades den 1 januari 1965, och deras verksamhet överfördes till kronofogdarna i de nybildade kronofogdedistrikten.

Se även
Stadsfiskal
Landsfiskal
Kronofogde
Utsökningsväsendet

Källor

Svensk författningssamling 1964:845: Kungl. Maj:ts kronofogdeinstruktion, given Stockholms slott den 27 november 1964.

Noter

Titlar i kommunalförvaltning
Sveriges kommunalhistoria
Trinitatis Kirke, Köpenhamn

Trinitatis Kirke (Trefaldighetskyrkan) är en kyrkobyggnad i Köpenhamn.

Allmänt om byggnaden 
Kyrkan ritades av Jørgen Scheffel.

Kyrkorummet är högt. Det finns två rader med höga, smala åttakantiga pelare som ger ett ljust och rymligt intryck åt rummet. Predikstolen och altaret pryds av figurer i ekträ. I koret står ett marmormonument över fältmarskalken greve Hans Schack. Där finns också monument över professor Arnas Magnæus (Árni Magnússon), Hans Gram med flera.

Kyrkobyggnaden har ett kupoltorn kallat Rundetårn, Runda tornet. Det anses ha blivit uppfört efter ett utkast av astronomen Christen Longomontanus, elev till Tycho Brahe. Det ritades av Hans van Steenwinckel den yngre. Längst upp i tornet finns ett astronomiskt observatorium.

Historik 
Grundstenen till kyrkan lades av Kristian IV av Danmark den 7 juni 1637. Fredrik III av Danmark fullbordade byggnaden år 1656. Kyrkan har fått sitt namn efter dagen den invigdes, 1 juni 1656, vilket det året inföll på Heliga Trefaldighets dag (latin Trinitatis).

Kyrkan var från början avsedd att vara en universitetskyrka, och predikningar hölls på latin fram till 1683 när allmänheten fick tillträde.

I den stora eldsvådan 1728 blev tak och ornament förstörda, men efter tre års reparationsarbete var kyrkan återställd. Observatoriet totalförstördes. År 1780 ersattes det ursprungliga runda observatoriet.

Vid reformationsfesten 1817 genomfördes en fullständig renovering.

Den 1 juni 1856 högtidlighölls kyrkans tvåhundraårsjubileum.

Källor 
 Svenska Familj-Journalen, Band VIII, årgång 1869, sidorna 277–278

Kyrkobyggnader i Köpenhamn
Kyrkobyggnader i Köpenhamns stift
Indre By
Kyrkobyggnader invigda 1656
Stadsfiskal

Stadsfiskal var fram till 1965 motsvarigheten till dagens chefsåklagare eller polismästare, med ansvar som allmän åklagare samt eventuellt som polischef i särskild stad. Ursprungligen var stadsfiskalstjänsten en kommunal tjänst, medan landsfiskal var en tjänst i staten, och stadsfiskalen anställdes och avskedades då av magistraten i respektive stad. Den 1 januari 1965 ersattes stadsfiskalerna dels med polismyndigheterna i de nybildade polisdistrikten, dels med distriktsåklagare i åklagardistrikt.

Vid tiden strax före stadsfiskalsämbetets avskaffande fanns stadsfiskaler i 51 städer. I de 31 städer som inte hade särskild polismästare var stadsfiskalen även polischef. I flera städer fanns det fler än en stadsfiskal. Stockholm hade ett tiotal stadsfiskaler under ledning av en förste stadsfiskal. Förste stadsfiskal fanns även i Göteborg och Malmö och var jämställd med statsåklagare. I egenskap av åklagare och polischef lydde stadsfiskalen under landsfogden. För att bli stadsfiskal krävdes juris kandidat-examen eller distriktsåklagarexamen samt genomgången polischefsutbildning. I många städer krävdes dock landsfogdekompetens. Stadsfiskalerna tillsattes genom fullmakt av Riksåklagaren.

Se även
Stadsfogde
Landsfiskal
Kronofogde

Referenser

Noter

Polisväsendet i Sverige
Titlar i kommunalförvaltning
Yrken inom rättsväsen
Tjänstegrader inom polisen
Svensk rättshistoria
Sveriges kommunalhistoria
Ugglan
Stab

Stab är en krets av medhjälpare/personal runt en militär chef eller företagsledare som biträder denne att leda verksamheten. Den militära staben leds av en stabschef och kan betjänas av ett stabsförband som svarar för stabens skydd, samband, underhållstjänst och transporter.

Ordet "stab" kommer från tyskans Stab som betyder stav, ursprungligen syftande på en militär befälhavares kommandostav. Ordet finns belagt i svenska språket sedan 1630.

Se även
Kunglig stab
Vita Husets stabschef
Flaggen
Ledning och verksamhetsstöd
Svenska Tändsticks AB (STAB)

Referenser 

Militär organisation

de:Stabsoffizier
nl:Sectie (militaire eenheid)
no:Stabsoffiser
Framtidsstudier

Framtidsstudier eller futurologi är ett systematiskt utforskande av framtiden. Framtidsstudier syftar till att öka förståelsen för framtiden i ett medel- till långtidsperspektiv, ofta genom att utveckla olika alternativa framtider. Det kan handla om samhällets framtid, om den fysiska världen, om förändringsmekanismer, eller om förändringsdrivande krafter. Framtidsstudier är ett tvärvetenskapligt systembaserat sätt att komma åt och analysera förändringsmönster i de förflutna, identifiera trender och viktiga samtidsfrågor och extrapolera möjliga alternativ scenarier för att hjälpa människor skapa sin framtid på de sätt de önskar. Genom den kunskap framtidsstudier genererar är det möjligt både att påverka utvecklingen och att skapa bärkraftiga strategier för att möta framtidens utmaningar.

Termer 
Ämnesmässigt har framtidsstudier ingen given plats i det akademiska samhället, men kan sägas ligga nära samhällsgeografi/kulturgeografi. Disciplinen kan hittas under olika rubriker beroende på kulturellt sammanhang. De inkluderar framsyn och framtidsstudier (Sverige), future studies, foresight, futurism, futurology, "Futures Studies" och Strategic Foresight (engelskspråkiga länder), prospective (franskspråkiga länder), och prospectiva (spanskspråkiga länder). Engelskspråkiga utövare i disciplinen kallar sig ibland för futurologists, futurists eller foresight practitioners. Svenska motsvarigheter är framtidsforskare, framtidsutvecklare, framtidsanalytiker eller futurist.

Metoder 
 Brainstorming
 Delphimetoden
 Morfologisk analys

Kända futurologer 
 Daniel Bell
 Gerald Celente
 Bertrand de Jouvenel
 Herman Kahn
 Thomas Robert Malthus
 Alvin Toffler
 Jacque Fresco

Andra futurologiskt intresserade författare 
 Arthur C. Clarke
 Ray Kurzweil
 Stanisław Lem
 Jules Verne
 Vernor Vinge

Se även 
 Cybernetik
 Drakes ekvation
 Ekologi
 Institutet för framtidsstudier
 Kaosteori
 Omvärldsanalys
 Prognos (olika betydelser)
 Scenario
 Sociologi
 Spanarna
 Transhumanism

Referenser

Källor 
 Framtider (2001). "Tema: Är det möjligt att forska om framtiden?". Institutet för framtidsstudier, nr 4, 2001.
 Thue, Lars (2003). ”Historie som framtidsforskning?”. Historia – en väg till framtiden? : perspektiv på det förflutnas roll i framtidsstudier. Sid. 21-31.
 Toffler, Alvin (1970). "Future Shock". London: Bodley Head.

Externa länkar 
 Copenhagen Institute for Futures Studies
 Institutet för framtidsstudier
 Futures Studies using Morphological Analysis. För UN University Millennium Project. Från Svenska Morfologiska Sällskapet
Finland Futures Research Centre
Fotogenkök

Fotogenkök, är en liten lättburen kokapparat med fotogen som bränsle. 

Fotogenköket utvecklades efter förgasningspatent av C.E. Östlund från 1885 samt primusköket, som uppfanns av Frans Lindqvist 1888, vilket förgasar bränslet och blandar det med luft innan antändningen. Moderna friluftskök av modellen flerbränslekök kan användas med fotogen, och i grunden är funktionen densamma som för primusköket.

På 1890-talet fanns även stadiga fotogenkök i gjutjärn för användning i hemmet.

Se även
Campingkök

Källor

Hushållsapparater
Matlagning
Svenska uppfinningar
Kongsberg

Kongsberg (ursprungligen Konningsberg) är en tätort och stad i Buskerud fylke, huvudort i Kongsbergs kommun i Norge. Kongsberg ligger i den södra änden av det traditionella landskapet Numedal.  Från Kongsberg går snabbtåg till Oslo, Eidsvoll och Kristiansand.

Historia
Staden vid Numedalslågen grundades den 2 maj 1624 av Kristian IV av Danmark/Norge. Kongsberg har vuxit upp kring Kongsbergs silvergruvor, som började bearbetas 1623 och tidigare spelade en betydande ekonomisk roll. Ett bergsseminarium inrättades 1757.

I oktober 2021 inträffade attacken i Kongsberg då en ensam gärningsman hade ihjäl fem personer och minst ytterligare tre personer skadades. Han attackerade och hotade personer med ett stickvapen samt pil och båge.

Kultur
Den internationellt kända Kongsberg Jazzfestival har arrangerats sedan 1964. Festivalen är en av de mest betydelsefulla inom improvisationsmusiken i världen.

Bildgalleri

Se även
Kongsberg Gruppen

Referenser

 
Tätorter i Norge
Göteborgs Lawn-tennisklubb

Göteborgs Lawn-tennisklubb (GLTK) är Göteborgs största tennisklubb. Den grundades år 1900 och har cirka 2 000 medlemmar.

Föreningen håller till i närheten av Lilla Torp och Delsjöområdet i stadsdelen Torp i Göteborg. Klubben förfogar över fjorton inomhusbanor, två utomhusbanor och fyra padelbanor. Föreningen driver även tennisbanorna vid Mossens IP, samt grusbanan vid Majvallen.

Referenser

Externa länkar
 

Tennisklubbar i Göteborg
Tennisklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1900
Glückstadt

Glückstadt (danska: Lykstad) är en stad i förbundslandet Schleswig-Holstein, Tyskland, på den östra stranden av Elbe, vid flodarmen till bifloden Rhin. Folkmängden uppgår till cirka 
 invånare.

Historia

Glückstadt grundades 1617 av Kristian IV av Danmark, och befästes 1620. Snart blev staden en viktig handelsort med närheten till Hamburg, som också ligger vid Elbe. Åren 1627–1628 var Glückstadt belägrad i 15 veckor av Johann Tserclaes Tilly utan att bli intagen. År 1814 var staden under blockad av de allierade i Napoleonkrigen och kapitulerade, varpå befästningarna förstördes. År 1830 fick man status som frihamn. Preussen erövrade staden från Danmark 1866.

Källor

Kommuner och städer i Kreis Steinburg
Kvinna utan samvete

Kvinna utan samvete (engelska: Double Indemnity) är en amerikansk thrillerfilm från 1944 i regi av Billy Wilder. I huvudrollerna ses Barbara Stanwyck, Fred MacMurray och Edward G. Robinson.

Handling 
Walter Neff (Fred MacMurray) träffar den sköna Phyllis Dietrichson (Barbara Stanwyck), när han är ute och säljer försäkringar. Hon gillar inte sin make och vill ha en olycksfallsförsäkring som ger henne 100 000 dollar om det skulle hända honom något. Neff vill först inte vara med men lockas in i en plan som slutar med att maken mördas. Men Neffs arbetskollega Barton Keyes (Edward G. Robinson) har ett sjätte sinne för falska anmälningar och intresserar sig för omständigheterna och änkan Dietrichson.

Rollista i urval

Om filmen 
Detta var Billy Wilders första framgång i Hollywood. Tillsammans med Raymond Chandler skrev Wilder manus efter en berättelse av James M. Cain.

Filmen nominerades till sju Oscars men vann ingen.

Historien är delvis baserad på en sann händelse 1927. En kvinna i Queens övertalade sin älskare att mörda maken efter att hon övertalat sin make att ta ut en livförsäkring.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

 
 
 
 
 

Filmer 1944
Amerikanska thrillerfilmer
Film noir
Los Angeles på film
Filmer i regi av Billy Wilder
Filmer bevarade i National Film Registry
Engelskspråkiga filmer
1938 på film
Filmer från Paramount Pictures
Gig Young

Gig Young, eg. Byron Elsworth Barr, född 4 november 1913 i St. Cloud i Minnesota, död 19 oktober 1978 i New York, var en amerikansk skådespelare.

Biografi 
Young växte upp i Washington D.C. och medverkade i flera skolpjäser. Han erhöll ett stipendium till Pasadena Playhouse och fick så småningom småroller i filmer under sitt egentliga namn Byron Barr. Han fick sitt genombrott 1942 i filmen The Gay Sisters, där hans rollfigur hette "Gig Young" och han antog sedan detta namn.

Han var en duktig och mångsidig skådespelare som kombinerade vänlighet och uppriktighet med elegans, alltid med en lätt road min.

Young belönades med en Oscar 1970 för sin roll som konferencier i filmen När man skjuter hästar så....

Young dog under tragiska och mystiska omständigheter. Polisen fann Youngs kropp i hans lägenhet på Manhattan i New York, bredvid kroppen av hans hustru sedan tre veckor tillbaka, den 34 år yngre tyska skådespelerskan Kim Schmidt. Young höll en pistol i handen - uppenbarligen hade han först skjutit sin fru och sedan begått självmord.

Filmografi (urval) 

1943 - Väninnor 
1948 - De tre musketörerna 
1951 - Sista varningen 
1959 - Sensation på första sidan
1962 - Älskling, jag ger mej! 
1964 - Svindlande affärer (TV-serie)
1970 - När man skjuter hästar så... 
1975 - Hindenburg 
1975 - Killer Elite

Externa länkar 
 

Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Personer från St. Cloud, Minnesota
Födda 1913
Avlidna 1978
Män
Oscar för bästa manliga biroll
Konkret poesi

Konkret poesi är en form av poesi som växte fram på 1950- och 1960-talet runt om i världen.

Första gången termen nämndes var 1954 när den svenska poeten Öyvind Fahlström publicerade sitt "Manifest för konkret poesi" i tidskriften Odyssé. Senare samma år publicerade han en artikel i tidningen Expressen på samma tema. Där talade han om att "skapa med utgångspunkt från språket som konkret materia".

De största inspirationskällorna för de konkreta poeterna under 1960-talet var den konkreta musiken, och tidigare experimentella poeter som till exempel Kurt Schwitters, Gertrude Stein och de franska lettristerna.

En vidareutveckling av den konkreta poesin är visuell poesi. Denna utökar betydelsen av det visuella, och här dominerar de visuella, icke-skrivna elementen. Redan på 1960-talet definierade kritikern Mike Weaver tre former av konkret poesi, vilka skulle vara visuell (eller optisk) poesi, fonetisk poesi (ljudpoesi) och kinetisk poesi.

Några svenska konkreta poeter 
Öyvind Fahlström
Jarl Hammarberg
Åke Hodell
Bengt Emil Johnson
Leif Nylén
Carl Fredrik Reuterswärd
Lars Norén

Se även
 Konkretism
 Hugo Ball
 Gerhard Rühm
 Kurt Schwitters

Referenser

Noter

Allmänna källor

"60-talets poesi: Konkretism" från Stockholms stadsbibliotek

Vidare läsning

Poesi
ca:Cal·ligrama
Lee Haney

Lee Haney, född 11 november 1959 i Fairburn, Georgia, är en amerikansk kroppsbyggare. Haney är 1,80 m lång och delar rekordet i störst antal Mr. Olympia-vinster, åtta stycken (från 1984 till 1991). Han delar rekordet med Ronnie Coleman.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Amerikanska kroppsbyggare
Män
Födda 1959
Mr. Olympia-vinnare
Levande personer
Starsailor

Starsailor är en brittisk indierockgrupp som bildades i Lancashire i England 2000 av de två barndomsvännerna James Stelfox (basgitarr) och Ben Byrne (trummor) tillsammans med James Walsh (sång och gitarr) och Barry Westhead (keyboard).

Namnet har man tagit ifrån en skiva av Tim Buckley, en artist som bandet också ofta, tillsammans med Jeff Buckley, Van Morrison och Neil Young, nämner som en av sina influenser.

Biografi 
James Stelfox och Ben Byrne spelade tidigare tillsammans i ett annat band när de gick i College men när deras dåvarande sångare ej dök upp till en repetition med bandet erbjöd sig istället James Walsh att ställa upp och sjunga. Detta var den första inkarnationen av Starsailor som band. Bandet använde sig i början av flera olika gitarrister men fick aldrig riktigt till sitt sound, till en dag i början av 2000 när de träffade på Barry Westhead (som spelar keyboard) och allt klickade. 

Sin första spelning gjorde man i april 2000 på en klubb i London och efter några månader med klubbspelningar och med ett väldigt gott rykte om sig som liveband i olika musikkretsar skrev man bara några månader senare på ett kontrakt med EMI.

En del i bandets tidiga framgång med debutalbumet Love Is Here har man musiktidningen NME att tacka för då dessa inte bara utsåg bandet till sitt "2001 års hopp" utan också tog med dem som sin huvudattraktion på en landsomfattande turné i januari 2001. 

Innan första albumet släppte man EP:n Fever och också de två singlarna "Good Souls" och "Alcoholic". Under 2002 släpptes även live-DVD:n Love Is Here som spelades in på The Forum i London och i huvudsak innehöll låtar från debutalbumet.

Deras låt "Way to Fall" spelas under eftertexterna i spelet Metal Gear Solid 3: Snake Eater.

Diskografi 
Album

EP

Singlar. (Topp 40 på UK Singles Chart)
2001 – "Fever" (#18)
2001 – "Good Souls" (#12)
2001 – "Alcoholic" (#10)
2001 – "Lullaby" (#36)
2002 – "Poor Misguided Fool" (#23)
2003 – "Silence Is Easy" (#9)
2003 – "Born Again" (#40)
2004 – "Four to the Floor" (#24)
2005 – "In the Crossfire" (#22)
2006 – "This Time" (#24)

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Brittiska indierockgrupper
Musikgrupper bildade 2000
Brittiska musikgrupper
Prat i kvadrat

Prat i kvadrat var ett tävlingsprogram i TV som hade premiär den 2 mars 1983 och sändes även 1985 och 1986. Programledare var Fredrik Belfrage. Utgångspunkten i programmet var en panel med 9 kända personer och två tävlande. Förlagan var det amerikanska underhållningsprogrammet Hollywood Squares. 

Programledaren ställde frågor kring ett visst ämne eller uttryck till någon i panelen, varpå denne drog en historia kring detta. Sedan var det upp till de tävlande att gissa om svaret var sant eller falskt. Gissade man rätt så tändes en ring eller ett kryss upp bakom panelmedlemmen, och när man likt luffarschack fått "tre i rad" hade man vunnit. I det första programmet bestod panelen av Peter Flack, Maria Scherer, Gunilla Nyroos, Bengt Bedrup, Roland Jansson, Lars-Gunnar Björklund, Carin Mannheimer och Lena Dahlman. I slutet av 1990-talet kom programmet tillbaka, först med Harald Treutiger, sedan med Martin Örnroth som programledare.

Ett liknande program, O.A.S. med Lennart Swahn som programledare, sändes i TV1 1972.

Svenska TV-program
Bell & Bom

Bell & Bom var ett svenskt direktsänt underhållningsprogram från Göteborg med lek och tävlingar som hade premiär i SVT på TV2 den 7 december 1984. Programledare var Fredrik Belfrage (Bell) och Ingvar Oldsberg (Bom).

Programserien sändes tio fredagskvällar i rad och innehöll en hel del inspelningar med Beatles som inte visats i svensk TV tidigare. Bland gästerna fanns Little Gerhard, Jahn Teigen, Rock-Olga och Sven-Gösta Jonsson.

Källor 
 Dagens Nyheter, 7 december 1984, sid. 63 (sid. 61 digitalt)
 Dagens Nyheter, 21 december 1984, sid. 47

Underhållningsprogram i Sveriges Television
Svenska lekprogram på TV
TV-seriestarter 1984
TV-serieavslutningar 1985
Lorenzo Ottoni

Lorenzo Ottoni, född 25 november 1648 i Rom, död 29 september 1736 i Rom, var en italiensk skulptör under barocken. Han var lärare åt bland andra Bernardino Cametti.

Biografi
Ottoni var först elev hos Antonio Giorgetti, därefter hos Ercole Ferrata. Ottonis tidigaste beställningsverk dateras till 1670-talet. 1682 utförde han gravmonumentetet över kardinal Francesco Barberini i Peterskyrkan.

Ottonis talang når sitt fulla uttryck i gravmonumentet åt makarna Antonio Publicola Santacroce och Girolama Nari (1727) i kyrkan Santa Maria in Publicolis i Rom. Här märks en viss påverkan från Berninis och Ferratas skulpturala formspråk.

I Tuilerieträdgården i Paris utförde Ottoni 1688 skulpturen Nilen.

Verk i urval
 Gravmonument över kardinal Orazio Mattei – Cappella Mattei, San Francesco a Ripa
 Kristus – Cappella di Sant'Ignazio, Il Gesù
 Gravmonument över Ercole och Giovanni Luigi Bolognetti – Gesù e Maria
 Aposteln Judas Taddaios – San Giovanni in Laterano
 Gravmonument över George Conn (1678; med putto av Giuseppe Giorgetti) – San Lorenzo in Damaso
 Putti – Cappella di Sant'Anna, Santa Maria in Campitelli
 Den heliga Familjen uppenbarar sig för den saliga Ludovica Albertoni – Cappella Albertoni Altieri, Santa Maria in Campitelli
 Gravmonument över Antonio Publicola Santacroce och Girolama Nari (1727) – Santa Maria in Publicolis
 Sixtus V visar Palazzo del Monte för de behövande (stuckmedaljong) – Santissima Trinità in Palazzo Monte di Pietà
 Clemens VIII överlämnar ett dokument åt kardinal Pietro Aldobrandini (stuckmedaljong) – Santissima Trinità in Palazzo Monte di Pietà

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar

Italienska barockskulptörer
Skulptörer under 1600-talet
Italienska konstnärer under 1600-talet
Konstnärer från Rom
Födda 1648
Avlidna 1736
Män
Martin Balsam

Martin Henry Balsam, född 4 november 1919 i Bronx i New York, död 13 februari 1996 i Rom, var en amerikansk skådespelare, av judisk börd.

Biografi
Martin Balsam utbildades vid Lee Strasbergs berömda Actors Studio. Han filmdebuterade 1954 i Storstadshamn. 

Han var en mångsidig skådespelare, ofta i roller som människor i trångmål, till exempel som detektiven i Alfred Hitchcocks Psycho 1960. 1965 vann han en Oscar för bästa manliga biroll i filmen Nick - akta dig för arbete (1965).

1957–1962 var Martin Balsam gift med skådespelerskan Joyce Van Patten.

Martin Balsam avled av en hjärtattack på ett hotell i Rom 1996.

Filmografi i urval 
Förutom nedanstående filmografi har Martin Balsam gästspelat i en mängd TV-serier som exempelvis Rawhide, Mannen från U.N.C.L.E. och Alfred Hitchcock presenterar.

 (ej krediterad)

 (Miniserie)

Teater

Roller

Externa länkar 

 
  

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Oscar för bästa manliga biroll
Personer från Bronx
Födda 1919
Avlidna 1996
Män