kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Shadrak, Meshak och Aved-Nego

Shadrak, Meshak och Aved-Nego, även Sadrak, Mesak och Abed-Nego, var tre gudfruktiga män som enligt Daniels bok kap. 3 i Gamla Testamentet kastas bundna i en brinnande ugn på kung Nebukadnessar II:s befallning, då de vägrat att tillbe en guldstaty av denne.

Den brinnande ugnen var en typ av smältugn med öppning upptill, där männen kunde kastas ner, och en öppning nertill på sidan som kungen kunde se igenom. Till sin förvåning såg Nebukadnessar fyra män som gick omkring inne i ugnen: Sadrak, Mesak, Abed-Nego och en fjärde som "liknar ett gudaväsen". Han förstod då att de tre hade bevarats från lågorna av sin Gud.

Shadrak, Meshak och Aved-Nego bar tidigare namnen Hananja, Mishael och Asarja, men fick nya namn då de tillsammans med Daniel (Belteshassar) skulle lära sig kaldeiska inför tjänstgöring hos kung Nebukadnessar II (Dan 1:3–7).

Se även
 Bibeln
 Judisk mytologi

Personer i Gamla Testamentet
Nebukadnessar

Nebukadnessar kan syfta på:

Personer
 Nebukadnessar I (1125-1103 f.Kr.) – kung av Babylon under fjärde dynastin
 Nebukadnessar II (605-562 f.Kr.) – kung av Babylon under kaldeiska dynastin. Den kung som omnämns i Bibeln i samband med den babyloniska fångenskapen
 Nebukadnessar III (Nidintu-Bel) – som gjorde revolt mot Dareios I av Akemenider (Persien) år 522 f.Kr.
 Nebukadnessar IV (Arakha) – som gjorde revolt mot Dareios I år 521 f.Kr.

Musik
 Nebukadnessar (opera) – en opera av Giuseppe Verdi om Babyloniska fångenskapen

Övrigt
 Nebukadnessar – en 15-liters vinflaska
Inlandsvägen

Inlandsvägen är en turistväg genom Sveriges inland från Halland respektive Göteborg i söder till Karesuando i norr.

Sträckning 
Ena grenen:
Halmstad–Mora längs riksväg 26, därefter Mora–Karesuando utefter E45. Sträckan följer genvägen längs Länsväg 185 vid Mullsjö.

Andra grenen:
Göteborg–Mora och vidare till Karesuando hela vägen utefter E45.

Historik 
Namnet knyter an till järnvägen Inlandsbanan. Marknadsföringen av vägen sköts av de kommuner vägen passerar, och syftar till att få både turister och yrkesförare att välja detta alternativ till förmån för andra vägar. Kallas ibland också för Via Lappia.

Externa länkar 
 Inlandsvägen syd
 Utredning av Inlandsvägen

Turistvägar i Sverige
Sidensjö socken

Sidensjö socken i Ångermanland ingår sedan 1971 i Örnsköldsviks kommun och motsvarar från 2016 Sidensjö distrikt.

Socknens areal är 389,0 kvadratkilometer, varav 359,60 land. År 2000 fanns här 1 273 invånare. Tätorten och kyrkbyn Sidensjö med sockenkyrkan Sidensjö kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Sidensjö socken bildades under 1300-talet genom en utbrytning ur Nätra socken. Ur socknen utbröts 1779 Skorpeds socken.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Sidensjö församling och för de borgerliga frågorna bildades Sidensjö landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Nätra landskommun som 1971 uppgick i Örnsköldsviks kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Sidensjö, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Ångermanland.  De indelta båtsmännen tillhörde Andra Norrlands andradels båtsmanskompani.

Geografi
Sidensjö socken ligger väster om Örnsköldsvik, kring Nätraån. Socknen har odlingsbygd i den breda ådalen och är däromkring en starkt kuperad sjörik skogsbygd med höjder som i sydväst når 434 meter över havet.

Socknen av idag omfattar 33 mindre byar (Sidensjö, Prästbordet, Bredåker, Hämra, Skureå, Nybyn, Myre, Kjällom, Tjal och Överå med flera).

Fornlämningar
Vid Åbodsjön finns en hällmålning. Drygt 30 boplatser från stenåldern har påträffats och man har funnit cirka 60 fångstgropar.

Namnet
Namnet (1386 Sidunxsio) kommer från en sjö, troligen nuvarande Bysjön norr om kyrkan. Sjönamnet Sidhunger med ett senare tillägg sjö innehåller efterleden ung och förleden sid 'låglänt (och sank)' syftande på sjöns stränder.

Befolkningsutveckling

Se även
Sidensjö församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Sidensjöbygdens webbplats

Socknar i Ångermanland
Indelningar i Örnsköldsviks kommun
Sticka

Sticka kan avse:

 Sticka (textil) – en textilteknik
 Sticka – verktyg vid stickning, se stickor
 Dra sticka – något som används för att i en grupp avgöra vem som ska göra något
 USB-sticka – ett flashminne med USB-anslutning
 Tändsticka – stickor av trä eller papper med tändsats i ena änden
Times New Roman

Times New Roman, även Times eller Times Roman, är världens kanske mest använda typsnitt. Den ursprungliga versionen skapades av Victor Lardent för Stanley Morison i London år 1931. Namnet kommer från beställaren, den engelska tidningen The Times, som började använda teckensnittet den 3 oktober 1932. Ett kännetecken för Times är att det tar väldigt liten horisontell plats, och det har därför varit populärt även bland andra tidningar då man har kunnat spara papper.

Huruvida typsnittets namn är Times, Times Roman eller Times New Roman kan diskuteras. Times används egentligen inte alls, eftersom Times Roman är det namn som Linotype registrerade, medan Times New Roman registrerades av Monotype. Den ursprungliga designen gjordes av Monotype, och den har därefter licensierats till Linotype som i sin tur har licensierat den vidare till bland annat Apple och Adobe. Charles Bigelow postade en läsvärd artikel i nyhetsgruppen comp.fonts i maj 1994 som beskrev alla turer bland annat kring namnet (se nedan).

Bilden i rutan till höger på den här sidan visar Times New Roman i Microsofts tappning som i TrueType-format följer med Microsoft Windows. Den är baserad på Monotypes design. Times New Roman medföljde redan Windows 3.1, i version 1.00 som omfattade 220 tecken (glyfer). Med version 2.00, som levererades med Windows 95 och Windows NT 4, uppgraderades det till att omfatta WGL4 med 654 tecken. Med Windows 95 följde också en ANSI-version med 220 tecken. I version 2.50, som levererades med Windows 98, infördes €-tecknet. Nästa större uppgradering kom med Windows 2000 och Windows 98 SE, och version 2.76 med 1 296 tecken och Windows XP och version 2.95. Version 3.00 (totalt 1 674 tecken) levererades med Windows XP SP2. Med Windows Vista levereras version 5.01, som innehåller 3 380 tecken, bland annat full uppsättning IPA-utökningar och Latin (utökad B).

Externa länkar 

Typsnitt
Lucida

Lucida är en av världens mest omfattande familjer av typsnitt (teckensnitt). Familjen skapades av Charles Bigelow och Kris Holmes år 1985 och innehåller typsnitt för de flesta användningsområden man kan tänka sig. Vanligast är Lucida Serif, Lucida Bright, ett högkontrasterade seriffsnitt som lämpar sig utmärkt för lägre upplösningar där spinkigare typsnitt som Garamond skulle lida svårt av, och Lucida Sans som är ett vackert och användbart sansseriffsnitt. Utöver dessa generellt användbara varianter finns till exempel Lucida Casual som är mer ledig och påminner om handskrift, Lucida Handwriting som mer utpräglat liknar handskrift och fraktursnittet Lucida Blackletter.

Robert Bringhurst skriver i The Elements of Typographic Style följande om Lucida-familjen:

"Den flerspråkiga kompassen i den här familjen gör att den potentiellt är mycket användbar för specialiserade både inom humaniora och naturvetenskap. Men för normal text i det välkända latinska alfabetet tycks mig Lucida Sans vara den mest användbara grenen." 

Förutom de varianter som bygger på det latinska alfabetet så finns det Lucida-varianter för det grekiska alfabetet, kyrilliska alfabetet samt för hebreiska och fonetik. Thailändska, arabiska och vietnamesiska finns också eller är på gång. Y&Y tillhandahåller även ett antal Lucida-baserade typsnitt för matematik (bland annat Lucida New Math).

Figuren nedan visar, uppifrån och ner, Lucida Bright, Lucida Sans, Lucida Sans Typewriter samt Lucida Casual.

Bildgalleri 

Typsnitt
Sidensjö församling

Sidensjö församling är en församling inom Svenska kyrkan i Örnsköldsviks kontrakt av Härnösands stift i Ångermanland, Örnsköldsviks kommun, Västernorrlands län. Församlingen ingår i Örnsköldsviks södra pastorat.

Församlingskyrka är Sidensjö kyrka.

Administrativ historik 
Församlingen bildades på 1300-talet genom en utbrytning ur Nätra församling. Ur församlingen utbröts 1779 Skorpeds församling.

Församlingen var 1500-talet annexförsamling i pastoratet Nätra och Sidensjö för att därefter till 1779 utgöra ett eget pastorat. Från 1779 till 1869 Moderförsamling i pastoratet Sidensjö och Skorped, för att därefter till 1999 utgöra ett eget pastorat. Församlingen var mellan 1999 och 2022 annexförsamling i pastoratet Nätra och Sidensjö. Församlingen uppgick 1 januari 2022 i Örnsköldsviks södra pastorat.

Se även
Sidensjö socken

Källor

Externa länkar 
 Örnsköldsviks södra pastorat

Församlingar i Härnösands stift

Indelningar i Örnsköldsviks kommun
Garamond

Garamond är ett väl använt typsnitt (teckensnitt) som hör till den medievalantikva typkaraktären. Typsnittet är uppkallat efter den franske typografen Claude Garamond, aktiv i Paris under första hälften av 1500-talet. Det finns idag många typsnitt som tydligt inspirerats av Claude Garamonds verk, varav Garamond är ett. Den variant av Garamond som mest efterliknar 1500-talsformerna är Stempel Garamond (skapad år 1924 och sedermera digitaliserad av Linotype), men mest använd torde vara Adobe Garamond (ibland AGaramond, skapad år 1989 av Robert Slimbach), vilken också avbildas nedan.

Fetstilen är på sätt och vis en anakronism eftersom den till skillnad från den kursiva varianten inte användes på 1500-talet varifrån inspirationen alltså har hämtats. Kapitäler och gemena siffror är väsentliga för Garamond.

Garamond används ofta i böcker och andra trycksaker. Den ingår exempelvis (tillsammans med Frutiger) i Lunds universitets grafiska profil.

Externa länkar 
Adobe Garamond Pro i Adobe Type Library

Typsnitt

es:Claude Garamond#La tipografía Garamond
Centrifugering

Centrifugering åstadkoms genom en mycket snabbt roterande rörelse där materialet som skall centrifugeras slungas med kraft utåt, företrädesvis mot en yta som medger någon slags sortering, till exempel släpper igenom vatten ur textilier.

Centrifugering är till vardags förknippat med tvättning, men förekommer också i laboratorium och industriellt.

De första tvättmaskiner som tillverkades var helt utan centrifug, men underlättade själva tvättningens vridande rörelser eller klappning med en klappbräda av tvätten. I modern tid har tvättmaskinerna allt högre varvtal för centrifugeringen, så till den grad att många textilier inte tål så hård påfrestning och därför inte bör centrifugeras. 

Textilier av ull och i synnerhet lin bör inte centrifugeras alls.                                                                                                                                                                        

Tvätt
Kemiteknik
George Douglas-Hamilton, 1:e earl av Orkney

George Douglas-Hamilton, 1:e earl av Orkney, född 9 februari 1666, död 29 januari 1737, var en skotsk militär, son till William Douglas-Hamilton, hertig av Hamilton, bror till James Douglas-Hamilton, 4:e hertig av Hamilton. 

Överstelöjtnant vid ett infanteriregemente 1689 kämpade han i slaget vid Boyne, slaget vid Aughrim med flera slag i Irländska kriget. Efter att ha sårats vid Namur befordrades han till brigadgeneral. Han gifte sig 1695 med Elizabeth Villiers, och blev följande år upphöjd i skotska adeln som earl av Orkney. 

Sedan han blivit generalmajor stred han i Spanska tronföljdskriget under befäl av John Churchill, 1:e hertig av Marlborough, för att ytterligare några år senare bli generallöjtnant. Vid slaget vid Blenheim var det Hamiltons enhet som intog staden. 

Vid det hårda slaget vid Malplaquet var Hamiltons enhet den som ledde anfallet och led därför stora förluster. Vid krigsslutet utnämndes han sedan till general. Efter att ha pensionerats blev han 1736 den förste fältmarskalken i Englands historia. Ett år senare avled han.

Brittiska fältmarskalkar
Skotsk adel
Födda 1666
Avlidna 1737
Män
Deltagare i slaget vid Malplaquet
Deltagare i slaget vid Blenheim
Deltagare i slaget vid Ramillies
Janet Frame

Janet Frame, född 28 augusti 1924 i Dunedin, död 29 januari 2004 i Dunedin, var en nyzeeländsk författare.

Biografi
Hon fick 1947 felaktigt diagnosen schizofreni och blev inlagd på mentalsjukhus. Hon tillbringade åtta år på olika psykiatriska kliniker och utsattes för hundratals elchockbehandlingar och var nära att bli lobotomerad.

Hennes första novellsamling Lagunen och andra berättelser publicerades 1951. I och med att hennes debutbok fick ett litteraturpris, vilket läkaren läste om i tidningen, avvärjdes lobotomiingreppet i sista stund.  

Hennes självbiografi blev film 1990, som En ängel vid mitt bord och i regi av Jane Campion. Även Sändebud från Spegelstaden har filmatiserats.

Bibliografi, i urval
, översättning: Carin Svensson
, översättning: Annika Preis
, översättning: Maria Ekman
, översättning: Annika Preis
, översättning: Maria Ekman
, översättning: Rebecca Alsberg

Referenser

Externa länkar 
 

Essäister
Nyzeeländska novellförfattare
Engelskspråkiga novellförfattare
Nyzeeländska romanförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Nyzeeländska författare under 1900-talet
Nyzeeländska författare under 2000-talet
Födda 1924
Avlidna 2004
Kvinnor
Alumner från University of Otago
Jämtland Basket

Jämtland Basket (egentligen KFUM Jämtland Basket) är en basketklubb i Östersund som spelar i Basketligan. Jämtland Basket bildades 1956.

Herrlaget hette tidigare Jämtland Ambassadors, men gick i konkurs 1998. Laget återuppstod året därpå som Jämtland Basket och spelade några säsonger i Basketettan innan man tog steget upp till Svenska basketligan igen. Damlaget drog sig ur Damligan efter säsongen 2008/2009 ur, och ner i Division 2, på grund av ekonomiska problem blandat med tunt spelarunderlag underifrån. I mars 2012 blev det klart att damlaget efter serieseger i Division 2 går upp i Basketettan Damer inför säsongen 2012-2013. Sallén Basket tog platsen.

Externa länkar 
Officiell webbplats Jämtland Basket
Jämtland Basket Ungdom

Källor

Basketklubbar i Sverige
Sportklubbar i Östersunds kommun
Sportklubbar bildade 1956
Sportklubbar bildade 2009
Sport i Östersund
Midnight Oil

Midnight Oil är en rockgrupp från Australien, som under åren gjort sig kända för de politiska budskapen i sångerna. De har ett starkt engagemang för bland annat miljön och Australiens ursprungsbefolkning, aboriginerna, vilket avspeglar sig i åtskilliga av deras sångtexter.

Gruppen bildades 1972 i Sydney under namnet Farm, men fick det namn de har idag år 1976, strax efter att frontmannen och sångaren Peter Garrett samt Martin Rotsey gått med. Det internationella genombrottet kom med 1987 års Diesel and Dust och hitsingeln Beds Are Burning.

Den 30 maj 1990 höll de en konsert framför oljebolaget Exxons huvudkontor på 6th Avenue på Manhattan för att protestera mot bolagets dåliga hantering av Exxon Valdez oljeutsläpp i Alaska. Låten Progress på albumet Scream in Blue Live är inspelad där. Studioversionen av låten återfinns på Species Deceases. Även John Lennons Instant Karma framfördes. En inspelning av konserten såldes under namnet Black Rain Falls (en textrad från låten River Runs Red på Blue Sky Mining). Vinsten från försäljningen gick till Greenpeace.

Under Garretts politiska karriär låg bandet i träda men gjorde ett par framträdanden för välgörenhet. 2016 återupptog bandet karriären genom att offentliggöra den världsturné som genomfördes under 2017.

Medlemmar 
 Peter Garrett – sång, munspel (1976–2002, 2005, 2009, 2016–)
 Rob Hirst – trummor, sång, (1976–2002, 2005, 2009, 2016-)
 Jim Moginie – gitarr, keyboard, (1976–2002, 2005, 2009, 2016–)
 Andrew James – bas, (1976–2002, 2005, 2009, 2016–)
 Martin Rotsey – gitarr, (1976–2002, 2005, 2009, 2016–)

Diskografi

Studioalbum 

 [EP]

 [EP]

Livealbum

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Oil Base - The Midnight Oil Information Guide, senast uppdaterad 1994
 The Dead Heart, senast uppdaterad 2004.

Australiska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1971
Musikgrupper från Sydney
Sali Berisha

Sali Berisha, född den 15 oktober 1944 i Tropoja i Albanien, är en albansk politiker (demokrat, tidigare tillhörande Albanska arbetets parti) och landets förste icke-kommunistiske president. Han tjänade som landets president mellan 1992 och 1997 och kom tillbaka som landets premiärminister över två mandatperioder från 2005 till 2013. Han efterträddes 2013 av Edi Rama.

Som kardiolog, universitetsprofessor, kommunistpartimedlem och ledande forskare blev han politiskt aktiv 1990 i studentrörelsen som krävde demokratiska reformer i Albanien. Berisha steg till presidentposten som partiledare för Demokratiska partiet (sedan 1991) efter att diktatorn Ramiz Alia tvingats avgå efter nyval, och tillträdde ämbetet den 9 april 1992. Han bibehöll ämbetet genom en rad ekonomiska kriser och fallerande pyramidspel fram till 1997, och anklagades själv för att ha använt auktoritära metoder för att underbygga sin maktställning. Berisha blev invald i Albaniens parlament vid allmänna valen 1991, 1992, 1997 och 2001. Berisha omvaldes den 3 februari 1997 men avgick en månad efter parlamentsvalet samma år då vänsterkoallitionen segrat.

Som partiledare i mer än två decennier återkom Berisha som Albaniens premiärminister den 11 september 2005, och segrade på nytt i valet 2009. Efter att ha förlorat valet 2013 mot Socialistiska partiets koalition ledd av Edi Rama valde Berisha att avgå som partiledare.

Källor

Albanska partiledare
Albaniens presidenter
Albaniens premiärministrar
Alumner från Tiranas universitet
Albanska politiker under 1900-talet
Albanska politiker under 2000-talet
Födda 1944
Levande personer
Män
Yvan Goll

Yvan Goll (även Iwan Goll), pseudonym för Isaac Lang, född 29 mars 1891 i Saint-Dié, Frankrike, död 27 februari 1950 i Neuilly-sur-Seine, tysk-fransk (tvåspråkig) judisk författare. 

Goll var genom sin dubbla språktillhörighet delaktig i två kultursfärer och hade under 1910- och 1920-talen starka band först till den tyska expressionismen och därefter till den franska surrealismen. Han skrev lyrik, dramatik och episka verk, omväxlande på tyska och franska. Golls viktigaste verk är den franskspråkiga diktcykeln Jean sans terre (Johan utan land, 1934-44, utgiven i sin helhet postumt 1957).

Golls roman Der Mitropäer brändes under bokbålen runt om i Nazityskland 1933.

Verkförteckning 
 Der Mitropäer, roman (Leipzig: Rhein-Verl., 1928)
 Sodome et Berlin, roman (Paris: Emile Paul, 1929)
 Jean sans terre (1957)

Externa länkar
 Böcker av och om Yvan Goll på svenska bibliotek. Libris.

Tyskspråkiga författare
Franskspråkiga författare
Expressionister
Surrealister
Män
Födda 1891
Avlidna 1950
Saeculum obscurum

Saeculum obscurum (latin ”det mörka århundradet”) är en vedertagen benämning på den period av allmänt religiöst och kulturellt förfall, som inleddes i och med det frankiska rikets upplösning, mordet på påve Johannes VIII 882 och den karolingiska teologiska blomstringens slut på 880-talet. Saeculum obscurum upphörde i och med synoden i Sutri år 1046.

Lista över påvar under saeculum obscurum
 Johannes VIII
 Marinus I
 Hadrianus III
 Stefan V	
 Formosus
 Bonifatius VI
 Stefan VI
 Romanus
 Theodor II
 Johannes IX
 Benedictus IV
 Leo V
 Sergius III
 Anastasius III
 Lando
 Johannes X
 Leo VI
 Stefan VII
 Johannes XI
 Leo VII		
 Stefan VIII
 Marinus II 
 Agapetus II
 Johannes XII
 Benedictus V
 Leo VIII
 Johannes XIII
 Benedictus VI
 Benedictus VII
 Johannes XIV
 Johannes XV
 Gregorius V
 Silvester II
 Johannes XVII
 Johannes XVIII
 Sergius IV	
 Benedictus VIII	
 Johannes XIX
 Benedictus IX
 Silvester III
 Benedictus IX
 Gregorius VI	
 Clemens II		
 Benedictus IX
 Damasus II

Lista över motpåvar under saeculum obscurum
 Christoforus
 Bonifatius VII
 Donus II
 Johannes XVI
 Gregorius VI

Se även
 Pornokrati

Källor

Tryckta källor
 

Italien under medeltiden
Påvedömets historia
Notre-Dame de la Paix

Notre-Dame de la Paix är en kyrkobyggnad i Yamoussoukro, officiell huvudstad i Elfenbenskusten. Den rankas av Guinness rekordbok som världens största kyrkobyggnad. 

Kyrkan uppfördes 1985–1989 och invigdes officiellt den 10 september 1990 av påve Johannes Paulus II och blev basilika (mindre basilika). Kyrkan har en större grundplan än den tidigare "rekordinnehavaren", Peterskyrkan i Rom, men till området räknas också delar som inte nödvändigtvis hör till själva kyrkan och antalet potentiella sittplatser i kyrkan är 18 000, att jämföra med Peterskyrkans 60 000. Den totala höjden är 158 meter, vilket är omkring 20 meter högre än Peterskyrkans totalhöjd, men kupolen är något lägre än Peterskyrkans (utom lanterninen).

Under bygget fick projektet mycket kritik för det krävde så stora resurser att befolkningen blev lidande och många menade att kyrkan bara var ett stort skrytbygge. Men idag har kyrkan blivit en nationalsymbol för Elfenbenskusten och lockar dessutom många turister.

Externa länkar 

 La Basilique Notre-Dame de la Paix

Yamoussoukro
Kyrkobyggnader i Elfenbenskusten
Sevärdheter i Elfenbenskusten
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Afrika
Mariakyrkor
Basilica minor
Romersk-katolska kyrkobyggnader invigda 1990
Arkitekturåret 1989
1990 i Afrika
Aston

Aston är en av Birminghams norra stadsdelar och ligger precis norr om stadskärnan, i unparished area Birmingham, i distriktet Birmingham, i grevskapet West Midlands, i England. Det var tidigare en by men växte sedan ihop med Birmingham. Idag är Aston ett av de mer kriminellt belastade områdena i Birmingham.

Aston är även hem till Premier League-klubben Aston Villas hemmaarena Villa Park.

Aston var en civil parish fram till 1912 när blev den en del av Birmingham. Civil parish hade  invånare år 1911. Byn nämndes i Domedagsboken (Domesday Book) år 1086, och kallades då Estone.

Kända personer
Ozzy Osbourne
Tony Iommi
Geezer Butler
Bill Ward

Se även
Aston University
Aston Villa
Aston Manor Brewery Co Ltd, ett bryggeri i Birmingham, England
Hotel Aston i Stockholm

Referenser

Externa länkar
Birmingham

Orter i West Midlands (storstadsområde)
Tidigare civil parishes i West Midlands (storstadsområde)
Birmingham
Domesday Book
Halmstads Järnverk

Halmstads Järnverks AB var ett stålföretag i Halmstad grundat 1916 i syfte att tillverka stål baserat på skrot. Järnverket slogs 1988 samman med Smedjebacken-Boxholm Stål AB i Fundia AB. Det ingår sedan 1991 som en produktionsenhet inom Höganäs AB.

Historik
Halmstads Järnverks AB grundades i juli 1916 av direktörerna Pehr Berggren och Fritz Gyllensvärd. Ganska omgående fick man dock problem med strejker och försenade maskinleveranser samtidigt som konjunkturen vände nedåt under kriget. Konkursen var ett faktum 1921. Företaget rekonstruerades och övertogs av Göteborgs Bank. Man började nu tillverka smågöt som kunde färdigvalsas direkt. Anläggningen vid denna tidpunkt av en martinugn, ett omodernt valsverk och ett mindre kallvalsverk. 

I början av 1930-talet övertogs företaget av bland andra Hugo Stenbeck, vars affärsidé var att tillverka framför allt armeringsjärn på basis av importerat skrot. Halmstads Järnverk blev sedermera dotterbolag i Stenbeckskontrollerade Kinnevik. Under efterkrigstiden ökade produktionen avsevärt. År 1950 hade företaget omkring 200 anställda och en omsättning på 15 miljoner kronor. De föråldrade Martinugnarna togs ur drift på 1960-talet och ersattes med elektrostålugnar. I början av 1980-talet låg årsproduktionen på 200 000 ton armeringsjärn.

I samband med omstruktureringen inom svensk stålindustri i början av 1980-talet gick Halmstads järnverk samman med Qvarnshammar och Forsbacka. Det fusionerade företagets omsättning var 1983 629 miljoner kronor och antalet anställda omkring 900. År 1988 gick Halmstads Järnverk samman med Smedjebacken-Boxholm Stål AB och bildade Fundia AB, vilket  i sin tur 1991 gick samman med Norsk Jernverk A/S och finländska Dalsbruk Oy. 

Stålverket i Halmstad såldes samma år till Höganäs AB. Vid järnverket i Halmstad produceras ett råmaterial till järnpulver som sedan vidareförädlas i Höganäs.

Verkställande direktörer
1947-1959: Göran Lindblom 
1959-1966: Arne Westerberg
1967-?: Erik G. Malmfors
1980-1982: Göran Ahlström
1982-1983: Daniel Johannesson
1983-1986: Lennart Ahlgren
1986-1988: Hans Persson

Källor 
 

Ej längre existerande svenska ståltillverkare
Sveriges industrihistoria
Företag i Halmstad
Företag bildade 1916