kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gits Olsson

Stig Erik Oscar "Gits" Olsson, född 16 maj 1925 i Stockholm, död 28 mars 1985 i Stockholm, var en svensk kåsör, författare, journalist och manusförfattare.

Biografi 
Olsson inledde sin tidningsbana i Svenska Morgonbladet 1942. Under 25 års tid (1952–1976)  var han knuten till tidningen Se där han höll i en kåserispalt. Sedan 1977 även medarbetare i Svenska Dagbladet. 

Gits Olsson utgav också kåserisamlingar där en av huvudfigurerna är "morfar". Morfar har sina rötter i Göteborg och sprider vitsar ikring sig till förtret för sin omgivning. Författarnamnet "Gits" är hans tilltalsnamn "Stig" baklänges.

Gits Olsson är begravd på Dalarö begravningsplats.

Bibliografi (i urval) 
 Sveriges nöjen: en glad liten bok med glada minnen från glada tider
 Replikerna

Serien Gits Olssons bästa:
 Gubbarna på ön (1973)
 Så länge snurran kan gå... (1974) 
 Mitt i plurret! (1975) 
 Vårt avlånga folk (1976) 
 De log med stövlarna på... (1977) 
 Adel, präster, borgare och Svensson (1978) 
 Den snö som föll i fiol (1979)
 Botten upp (1980)
 Plums i protokollet (1981)
 Morfar är lös (1982)
 Morfar i täten (1983)
 Se upp därnere! (1984)
 Lite bakom flötet (1985) 

Efter Olssons död utgavs ett antal böcker under namnet Gits Olssons Bästa som i huvudsak innehöll urval från de ovanstående böckerna i serien.

Regi
 1972 – Efter elvatusen år

Filmmanus
 1972 – Anderssonskans Kalle

 1967 – Drrapå – kul grej på väg till Götet
 1965 – Pang i bygget

Referenser

Externa länkar 
 Gits i våra hjärtan

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska serieskapare
Svenska kåsörer
Sommarvärdar 1972
Sommarvärdar 1975
Sommarvärdar 1976
Sommarvärdar 1978
Sommarvärdar 1979
Sommarvärdar 1984
Journalister från Stockholm
Manusförfattare från Stockholm
Födda 1925
Avlidna 1985
Män
Lal Nishan Party

Lal Nishan Party (Röda Fanans Parti), kommunistiskt politiskt parti i den indiska delstaten Maharashtra. LNP bildades som en utbrytning ur Communist Party of India 1942 då CPI inte stödde Quit India Movement.

LNP:s främsta arbete har varit det fackliga. Partiets fackliga organisation heter Sarva Shramik Sangh (Alla arbetares förbund). Partiets tidning heter Nave Parva. Tidigare gav SSS ut en marathidagstidning från Pune kallad Shramik Vichar.

Under 1980-talet utvecklade LNP ett nära samarbete med Kamgar Aghadi. 1988 splittades partiet, och en hårdför falang kritisk till bl.a. Perestrojkan bröt sig ur och bildade Lal Nishan Party (Leninvadi).

CPI
Politiska partier bildade 1942
Politiska partier i Maharashtra
Politiska partier upplösta 1988
Historiska politiska partier i Indien
Kommunistiska partier
Lal Nishan Party (Leninvadi)

Lal Nishan Party (Leninvadi) (Röda Fanans Parti (Leninistiska), kommunistiskt politiskt parti i den indiska delstaten Maharashtra. LNP(L) bildades som en utbrytning ur Lal Nishan Party 1988. LNP(L) var kritiskt till hur LNP närmat sig Kongresspartiet och Perestrojkan.

LNP(L) koncentrerar sig främst på det fackliga arbetet. Partiets fackliga organisation heter Sarva Shramik Sanghathan (Alla arbetares organization). Sitt starkaste fäste har SSS i Pune. Generellt ställer LNP(L) inte upp i val.

Partiet leddes av Ashok Manohar fram till dennes död 2003.

I valet till Lok Sabha 2004 stödde LNP(L) Communist Party of India (Marxist-Leninist) Red Flags kandidater.

Externa länkar
A revolutionary leader dies, artikel i Green Left Weekly
CPI
Politiska partier i Maharashtra
Kommunistiska partier
Politiska partier bildade 1988
Assamesiska

Assamesiska, eller asamiya, är ett indoariskt språk med drygt 15 miljoner talare, som främst talas i den indiska delstaten Assam, där det är ett officiellt språk. Det talas även i andra delar av nordöstra Indien och av smärre grupper i Bangladesh och Bhutan. Dess närmaste släktspråk är bland andra oriya och rajbanshi. Naga pidgin är ett pidginspråk som baserar sig på assamesiska..

Språket skrivs med assamesiska skriftsystemet som är en version av bengalialfabetet.

Historia 
De första arierna kom till Assam på 1000-talet f.Kr. och detta anses ha skett utan våld. Den assamesiska språkhistorien börjar på 500-talet.. Det första litterära verket på assamesiska, Prahlada Charitr av poeten Hema Saraswati, är från slutet av 1200-talet. Den tidigaste kände författaren anses vara Hema Saraswati. Den mellersta perioden för språket börjar på 1500-talet, när Ahomhärskarna antog assamesiska som hovspråk. Modern assamesiska räknas från början av 1800-talet, när kristna missionärer översatte Bibeln till assamesiska.

Nutida assamesiska bygger på en östlig dialekt, sibsagar. Språket standardiserades av britterna 1872.

Fonologi

Vokaler 

Källa:

Konsonanter 

Källa:

Grammatik 
Det finns sex kasus i assamesiska: nominativ, genitiv, dativ, ackusativ, instrumentalis och lokativ. Pronomen har olika former beroende på hur mycket respekt vill talaren visa. Det finns även en skillnad mellan kön såsom i svenskan. Ordföljden är S-O-V..

Räkneord på assamesiska:

Källor 

Indoariska språk
Språk i Indien
Subjekt–objekt–verb-språk
Anna Björk

För filmproducenten med samma namn, se Anna Björk (producent) (född 1965)

Anna Cecilia Björk, född 12 mars 1970 i Trollhättan, är en svensk skådespelare.

Biografi
Björk växte upp i Umeå och spelade där i barn- och ungdomsteater. Därefter flyttade hon till Stockholm där hon gick teaterlinjen på Södra Latin. Men hon övergav tillfälligt skådespelarplanerna och började istället att arbeta på daghem. Efter att blivit tipsad om en provspelning fick hon en roll som upprorisk tonårsflicka i Dramatens uppsättning av Mats Wahls pjäs Finns vi? (1989). Hon imponerade så pass på Dramatens ledning att hon fick anställning som elev, vilket inte hade hänt sedan Dramaten hade upphört med sin elevskoleverksamhet 1965. Senare blev hon fast engagerad vid samma teater.

Förutom teatern är Björk verksam som skådespelare på TV och film. Debuten skedde i Flickan vid stenbänken (1989). Bland andra roller märks den som Marie i Peter Dalles Skenbart – en film om tåg (2003), Tove i Fyra nyanser av brunt (2004) och den unga Isabella Vanger The Girl with the Dragon Tattoo (2011).

Filmer och TV-serier (i urval) 
 1989 – Flickan vid stenbänken
 1992 – Byhåla 2, avsnitt 5
 1993 – Chefen fru Ingeborg
 1996 – Rusar i hans famn
 1997 – Larmar och gör sig till (TV-serie)
 1999 – Jakten på en mördare (TV-film)

 2003 – Fyra nyanser av brunt
 2003 – Skenbart – en film om tåg
 2005 – Harrys döttrar
 2005 – Varannan vecka

 2006 – Inga tårar
 2007 – Lögnens pris (TV-serie)
 2007 – Gynekologen i Askim (TV-film)
 2008 –  LasseMajas detektivbyrå – Kameleontens hämnd  

 2016 – Midnattssol (TV-serie)

 (röst)

Teater

Roller (ej komplett)

Källor 
Agentfirman Planthaber Kildén Mandic Boström, agentur | Anna Björk

Fotnoter

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1970
Levande personer
Skådespelare från Trollhättan
Svenska skådespelare under 2000-talet
Metallurgi

Metallurgi är läran om framställningen av metaller. Metallurgin är därför en del av ingenjörsvetenskapen. Även framställning av legeringar och halvmetaller räknas till metallurgins område. Metallframställning utgår ofta från malm, men kan även bygga på andra källor såsom salter eller skrot.

Arkeometallurgi är studiet av äldre tiders metallframställning och innefattar ofta även bearbetningen av metallen, till exempel smide och gjutning. Även undersökningar av anläggningar knutna till metallhanteringen, som gruvor, järnframställningsplatser, gjuterier och smedjor, räknas till arkeometallurgi.

Historia
Eftersom människan har utnyttjat metaller för tekniska ändamål under lång tid, har metallurgin en mycket lång historia och har successivt utvecklats från hantverk och konst till teknologi och vetenskap.

En person som sysslar med metallurgi kallas metallurg. Ett äldre svenskspråkigt namn för metallurgi är hyttkunskap eller hyttkonst, som en härledning av hytta. Ordet metallurgi kommer från nylatinets metallurgia, bildat av grekiskans metallourgos (gruvarbetare), det var troligtvis därför ordet fick heta metallurgi och inte metallogi. Det grekiska ordet kommer av ordet för metall och ergon, arbete.

Delområden 
Den vanligaste indelningen av metallurgin i delområden bygger på de metaller som framställs, respektive framställningsprocessernas övergripande utformning.

Framställningsprocesser
 Smältmetallurgi:
– Pyrometallurgi är läran om metallurgiska processer vid hög temperatur, vilket exempelvis är det sätt som järn och stål framställs ur järnmalm.
– Elektrometallurgi är läran om metallframställning genom elektrolys, vilket förekommer i såväl smältor som lösningar, vilket innebär att elektrometallurgi överlappar med såväl pyrometallurgi som hydrometallurgi. 
 Hydrometallurgi är läran om metallurgiska processer som utnyttjar metalljoner i lösning.

 Teoretisk metallurgi är det område som omfattar teoretiska aspekter av de metallurgiska processerna, bland annat deras termodynamik.

Olika metaller
Metallurgin kan också delas in enligt de metaller som produceras. Huvudområdena är då järnmetallurgi och icke-järnmetallurgi. Icke-järnmetallurgi kan även benämnas som metallhyttkonst.

Engelsk definition
I engelskt språkbruk har motsvarande ord (metallurgy) en något vidare betydelse. Det inkluderar läran om metallers fysikaliska egenskaper, vilket på svenska brukar inordnas under metallografi. Det här begreppet har fått sitt namn av att studier och avbildning av materialstrukturer under mikroskop har en central ställning. Engelskans metallurgy innefattar även det som på svenska kallas metallbearbetning.

Se även 
 Järn- och stålproduktion
 Icke-järnmetallurgi
 Metallografi
 Metallbearbetning

Källhänvisningar 

Oorganisk kemi
 
Wikipedia:Basartiklar
Ugglan
Metallbearbetning
Henrik Klackenberg

Sven Henrik Klackenberg, född 1 mars 1954, är en svensk antikvarie, arkeolog och hovman. Han var statsheraldiker vid Riksarkivet 1999–2022 .

Biografi
Klackenberg blev fil.kand. i historia och arkeologi vid Stockholms universitet 1978. Han arbetade sedan som antikvarie vid Riksantikvarieämbetet 1979–1984 och disputerade i medeltidsarkeologi vid Lunds universitet 1992 på en avhandling om monetariseringen i medeltidens Sverige. Han var därefter förste antikvarie på Statens Historiska museum. 1993 blev han museidirektör och chef för Kungliga Myntkabinettet, 1998 biträdande statsheraldiker och 1999 statsheraldiker vid Riksarkivet. Han har varit ordförande i Svenska arkeologiska samfundet och är sedan 1999 skattmästare i Svenska humanistiska förbundet. År 2012 utnämndes han till kammarherre vid Kungl. hovstaterna. År 2016 utnämndes han till medlem av Internationella kommissionen för riddarordnar.

Utmärkelser 
  H.M. Konungens medalj i guld av 8:e storleken i Serafimerordens band (Kon:sGM8mserafb, 2020) för förtjänstfulla insatser vid Ceremonistaten.
  Svenska Heraldiska Föreningens medalj i guld (SHFGM, 2019)

Bibliografi (urval)

Referenser

Externa länkar

Män
Födda 1954
Levande personer
Svenska antikvarier
Svenska arkeologer under 2000-talet
Svenska heraldiker
Svenska kammarherrar
Democratic Youth Federation of India

Democratic Youth Federation of India (på hindi भारत कि जनवादी नौजवन सभा, Bharat ki Janvadi Naujavan Sabha), är Communist Party of India (Marxist):s ungdomsförbund. DYFI grundades 1980. Innan dess hade dock CPI(M) haft olika ungdomsorganisationer på delstatsnivå.

DYFI ger ut tidskriften Youth Stream. På delstatsnivå finns flera publikationer, bl.a. Jubashakti i Västbengalen.

Generalsekreterare för DYFI är Tapas Sinha och ordförande är K.N. Balagopal.

DYFI är medlemmar av Demokratisk Ungdoms Världsfederation.

I Tripura finns en särskild organisation, ansluten till DYFI, som kallas Tribal Youth Federation.

Kommunistiska ungdomsförbund
Politik i Indien
Tribal Youth Federation

Tribal Youth Federation (på bengali Upajati Juba Federation), organisation ansluten till Democratic Youth Federation of India i Tripura. TYF organiserar ungdomar från delstatens stamfolk. TYF har sin egen centralkommitté och ger ut tidskriften Bini Kharad (Vår Röst). TYF:s högst beslutande organ är dess Central Conference.

TYF arbetar i nära koordination med Ganamukti Parishad och anses ofta som GMP:s ungdomsförbund. TYF grundades 1967 för att möta Tripura Upajati Juba Samitis inflytande.

Politik i Indien
Students Federation of India

Students Federation of India, Communist Party of India (Marxist):s studentförbund. SFI grundades 1970. SFI var medlemmar av den numera upplösta International Union of Students. I Tripura finns en särskild underorganisation för studenter från minoritetsbefolkningar, Tribal Students Union. 

Indiska vänstergrupper
Politiska partier bildade 1970
Bugge Wesseltoft

Jens Christian Bugge Wesseltoft, född 1 februari 1964, är en norsk pianist och jazzmusiker. Under 1980-talet spelade Wesseltoft i grupperna Et Cetera, Talisman, Oslo Groove Company samt även med popgruppen Dance With a Stranger. Wesseltoft spelade under 1990-talet främst klassisk nordisk jazz, men övergick senare till att spela musik inom en genre som kallas nu jazz, en modernare mer elektronisk variant av jazz. Han har spelat med de största i norsk jazz, bland andra Terje Rypdal och Jan Garbarek. Bugge Wesseltoft är en av personerna bakom skivmärket Jazzland Recordings.

Diskografi (urval) 
1994: Nightsong (med Sidsel Endresen)
1997: New Conception Of Jazz
1997: It's Snowing On My Piano
1998: New Conception Of Jazz: Sharing
2001: New Conception Of Jazz: Moving
2002: Out Here, In There (med Sidsel Endresen)
2003: New Conception Of Jazz Live
2004: New Conception Of Jazz: Film Ing

Utmärkelser 
Spellemannprisen (1996)
Gammleng-prisen (1999)

Källor 
Norsk biografisk leksikon: Bugge Wesseltoft
Rockipedia: Bugge Wesseltoft

Externa länkar 

Diskografi på Discogs.com

Norska jazzmusiker
Norska pianister
Män
Födda 1964
Levande personer
Om Prakash Verma

Om Prakash Verma, född 20 mars 1937, död 8 december 2015, var en indisk jurist och politiker. Han var guvernör (2003 - 2004) i Punjab och Chandigarh.

Referenser
The Times of India, "OP Verma takes oath as Punjab governor", 9 maj 2003
 "Justice Om Prakash Verma". The Times of India. Läst 3 juni 2016.

Noter 

Födda 1937
Indiska politiker
Män
Avlidna 2015
Dhanushkodi

Dhanushkodi (eller Danushkodi) (tamil: தனுஷ்கோடி) är ett samhälle i den indiska delstaten Tamil Nadu. Den ligger inom Rameswarams stadsgräns. Här föddes den en av Indiens före detta presidenter, Abdul Kalam.

Orter i Tamil Nadu
Öron-, näs- och halssjukdomar

ÖNH omdirigerar hit. Förkortningen kan även syfta på Överklagandenämnden för högskolan.
Öron-, näsa- och halssjukdomar (förkortning ÖNH), även otorhinolaryngologi eller otolaryngologi, är en medicinsk specialitet inom sjukdomar i öron, näsa och hals. Till området hör dessutom huvud- och halskirurgi. En ÖNH-läkare tar hand om patienter med sjukdomar i nämnda organ, ofta efter remiss från distriktsläkare.

Exempel på vanliga tillstånd för ÖNH:

 Barn med återkommande öroninflammationer eller nedsatt hörsel på grund av vätska bakom trumhinnorna och som får rör inopererade i trumhinnorna.
 Barn med förstorad körtel bakom näsan (adenoid) som snarkar kraftigt och har påverkad sömnkvalitet på grund av detta och som får adenoiden bortopererad i narkos.
 Barn, ungdomar och unga vuxna med förstorade tonsiller som ger besvär med snarkningar och andningsuppehåll under sömn och som får tonsillerna helt eller delvis bortopererade.
 Svåra halsinfektioner som kräver kirurgisk åtgärd med till exempel tömning av abscesser (varsamlingar).
 Svåra näsblödningar som inte distriktsläkaren får stopp på.
 Vissa patienter med vertigo ("karusellyrsel").
 Patienter med nedsatt hörsel.
Patienter med besvärande nästäppa, t.ex. pga näspolyper.
 Patienter med heshet och röstproblem.
 Patienter med tumörer inom ÖNH-området är en liten grupp som behöver en relativt stor del av ÖNH-klinikens (och andra klinikers) resurser.

Näraliggande medicinska specialiteter är audiologi, som har att göra med hörsel (hörselskador) och balanssinne (yrsel), samt foniatri, som har med rösten, sväljning med mera att göra. Dessa specialiteter återfinns ofta på en ÖNH-mottagning.

 
Öron-
Gudom

Gudom eller gudaväsen (fornsvenska guþdomber) är ett övermäktigt övernaturligt väsen eller kraft, ofta föremål för tillbedjan, dyrkan och lydnad. Sådant utgörs främst av en personifierad gud, eller en ej personifierad högre stående existens eller väsen inom en religion, ibland oändlig utan början eller slut. Inom nyandlighet ofta det samma som kosmiska mästare.

Det kan förekomma att ordet Gud också används i enbart språklig benämning där man bokstavligen menar en gudom som är en storhet, kraft eller ett naturfenomen. Gudanamn från mytologier har oftast haft bokstavliga betydelser i språk som ord Tor och Frej, Tor betyder åska och har exempel på besläktade språk som engelska och norska varit Thor "God of thunder" eller som på norska: Torden "Tordenguden".

Se även 
 Apoteos
 Gud
 Lista över övergudar

Teologi
Forssa

Forssa (på svenska även Forsa) är en stad i landskapet Egentliga Tavastland i Finland, cirka 100 km nordväst om Helsingfors. Forssa har cirka  invånare och har en yta på  km², varav  km² är vatten.

Forssa är enspråkigt finskt.

Historia
Forssa fick sitt namn efter forsen vid Loimijoki, där Axel Wilhelm Wahren byggde ett spinneri 1847. Fram till slutet av 1970-talet var textilindustrin den viktigaste arbetsgivaren; numera är det livsmedelsindustrin.

Administrativ historik
Forssa blev köping 1927 och stad 1964.

Centraltätorten 
Tätorten Forssa har 22 048 invånare (2012). Den inkluderar även viss bebyggelse i grannkommunerna Jockis och Tammela.

Styre och politik

Mandatfördelning i Forssa stad, valen 1976–2021

Vänorter
Forssa har följande vänorter:
 Gödöllő, Ungern, sedan 1990
 Sarpsborgs kommun, Norge, sedan 1951
 Sault Ste. Marie, Ontario, Kanada, sedan 1990
 Serpuchov, Ryssland, sedan 1964
 Struers kommun, Danmark, sedan 1951
 Södertälje kommun, Sverige, sedan 1946
 Tierps kommun, Sverige, sedan 1969

Demografi

Befolkningsutveckling

Språk
Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2022. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande. För språk med färre än 10 talare är siffran dold av Statistikcentralen på grund av sekretesskäl.

Externa länkar

Forssa stads hemsida

Se även
Forssa ekonomiska region

Källor

 
Finlands kommuner
Angloindier

Angloindier är personer som tillhör den minoritet i befolkningen i Indien, vilken härstammar helt eller delvis från britter. I allmänhet kom dessa britter till Indien för att tjänstgöra i den koloniala förvaltningen eller armén. Före den indiska självständigheten 1947 kunde med angloindisk även avses den del av det indiska samhället som dominerades av engelsk kultur e.dyl.

Enligt den indiska konstitutionen är den angloindiska minoriteten berättigad till representation i Lok Sabha. För angloindiernas räkning utser Indiens president efter varje val till Lok Sabha två parlamentariker.

Se även 
 Eurasier
 Brittisk-indiska armén
 Förvaltningen i Indien

Politik i Indien
Etniska grupper i Asien
Kristofers landslag

Kristofers landslag instiftades under Kristofer av Bayerns regeringstid och är från år 1442. Den var en omarbetad version av Magnus Erikssons landslag. Lagen trycktes på nytt år 1608 med kompletteringar ur gammaltestamentlig rätt och kom då att gälla fram till 1734.

Historia
Det är oklart om den verkligen stadfästes av kungen; i varje fall användes Magnus Erikssons landslag länge vid sidan om den nya lagen. Karl IX lät 1608 trycka Kristoffers landslag med en stadfästelse och avgjorde därmed frågan om vilken lag som gällde. Denna kallas ofta "1608 års lag".

I den nya tryckningen kompletterades lagen med tillägg ur Moseböckerna från bibeln (Mosaiska lagen).  De gammaltestamentliga straffsatserna användes när de lokala domstolarna utdömde straff, men var så drakoniska att hovrätterna, till vilka domar skulle rapporteras innan de verkställdes, som regel brukade mildra dem med hänvisning till förmildrande omständigheter.

I stadfästelsen gavs domarna rätt att fortsätta att använda de gamla landskapslagarna när landslagen eller senare lagstiftning inte gav ledning.

Landslagen var i bruk fram till dess att 1734 års lag utfärdades.

Balkar
Kristofers landslag omfattade följande balkar:
Byggningabalken
Dråp med vilja
Dråp med våda
Edsöresbalken	
Giftomålsbalken
Högmålsbalken
Jordabalken 	
Konungsbalken 	
Köpmålabalken
Såramål med vilja
Såramål med våda
Tingsmålsbalken
Tjuvabalken
Ärvdabalken

Hänvisningar finns till Konung Göstaffs förklaring, Konung Eriks förklaring, Västerås stadga med flera.

Referenser

Noter

Övriga källor 
C. J. Schlyter, "Sveriges gamla lagar", band 12, utgiven 1869.

Externa länkar

Landslagar
Båstads församling

Båstads församling var en församling i Bjäre kontrakt och i Lunds stift. Församlingen låg i Båstads kommun i Skåne län. Församlingen uppgick 2010 i Båstad-Östra Karups församling.

Administrativ historik
Församlingen bildades på 1400-talet genom utbrytning ur (Västra) Karups församling.

Församlingen var åtminstone från 1560 till 1 maj 1860 moderförsamling i pastoratet Båstad och Torekov. Från 1 maj 1860 till 1962 var församlingen i pastorat med Hovs församling, före 1 maj 1923 som annexförsamling, därefter som moderförsamling. Församlingen utgjorde från 1962 till 1972 ett eget pastorat för att därefter till 2010 vara moderförsamling i pastoratet Båstad och Östra Karup. Församlingen uppgick 2010 i Båstad-Östra Karups församling.

Kyrkor 
 Mariakyrkan

Se även
Båstads socken
Båstads köping

Källor 

Historiska församlingar i Lunds stift
Upplösningar 2010
Indelningar i Båstads kommun
Västra Karups församling

Västra Karups församling var en församling i Lunds stift och i Båstads kommun. Församlingen uppgick 2010 i Västra Karup-Hovs församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. På 1400-talet utbröts Båstads församling. Namnet var före 1884 Karups församling.

Församlingen var till 1860 moderförsamling i pastoratet Karup och Hov. Från 1 maj 1860 till var den 2010 moderförsamling i pastoratet (Västra) Karup och Torekov som från 1962 även omfattade Hovs församling och som åtminstone från 2003 benämndes Västra Bjäre pastorat. Församlingen uppgick 2010 i Västra Karup-Hovs församling.

Kyrkor 
 Västra Karups kyrka

Se även
Västra Karups socken

Källor 

Indelningar i Båstads kommun
Historiska församlingar i Lunds stift
Upplösningar 2010
Bjärehalvön
Torekovs församling

Torekovs församling är en församling i Bjäre-Kulla kontrakt i Lunds stift och Båstads kommun. Församlingen ingår i Västra Bjäre pastorat.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var åtminstone från 1560 till 1 maj 1860 annexförsamling i pastoratet Båstad och Torekov. Från 1 maj 1860 till 2010 var den annexförsamling i pastoratet (Västra) Karup och Torekov som från 1962 även omfattade Hovs församling och som från före 2003 benämndes Västra Bjäre pastorat. Församlingen ingår sedan 2010 i Västra Bjäre pastorat som även omfattar Västra Karup-Hovs församling.

Organister och klockare

Kyrkor 
 Torekovs kyrka

Se även
Torekovs socken

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Indelningar i Båstads kommun
Församlingar i Lunds stift
Bjärehalvön