kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Süchbaatar (provins)

Süchbaatar (Сүхбаатар аймаг med mongolisk kyrillisk skrift) är en provins i östra Mongoliet. Den har totalt 56 166 invånare (2000) och en areal på 82 300 km². Provinshuvudstad är Baruun-Urt. Provinsen är namngiven efter den mongoliske militären Damdiny Süchbaatar.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i 13 distrikt (sum): Asgat, Baruun-Urt, Bayandelger, Dariganga, Erdenetsagaan, Halzan, Mönhhaan, Naran, Ongon, Sühbaatar, Tövshinshiree, Tümentsogt och Uulbayan.

Externa länkar 

Mongoliets provinser
Töv

Töv (Төв аймаг med mongolisk kyrillisk skrift; med betydelsen "Centralprovinsen") är en provins i centrala Mongoliet, belägen runt huvudstaden Ulan Bator (huvudstaden hör dock till ett eget, självbestämmande stadsdistrikt). Totalt har provinsen 99 268 invånare (2000) och en areal på 74 000 km². Provinshuvudstad är Dzuunmod.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i 27 distrikt (sum): Altanbulag, Arkhust, Argalant, Bayan, Bayankhangay, Bayandelger, Bayanjargalan, Bayanchandman, Bayantsogt, Bayan-Öndschüül, Bayantsagaan, Batsümber, Bornuur, Büren, Delgerkhaan, Erdene, Erdenesant, Jargalant, Lün, Möngönmort, Öndörshireet, Sergelen, Sümber, Tseel, Ugtaal, Zaamar och Zuunmod.

Externa länkar 

Mongoliets provinser
Uvs

Denna artikel behandlar provinsen. För sjön med detta namn, se Uvs Nuur.

Uvs (Увс аймаг med mongolisk kyrillisk skrift) är en provins (ajmag) i västra Mongoliet. Den har totalt 90 037 invånare (2000) och en areal på 69 600 km². Provinshuvudstad är Ulaangom. 

Provinsen innefattar landets största sjö, Uvs Nuur, som gett namn åt provinsen.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i 19 distrikt (sum): Baruunturuun, Böhmörön, Davst, Dzüüngovi, Hovd, Hyargas, Malchin, Naranbulag, Ölgiy, Ömnögovi, Öndörhangay, Sagil, Tarialan, Tes, Tsagaanhangay, Türgen, Ulaangom, Züünhangay och Zavhan.

Externa länkar 

Mongoliets provinser
Dzavchan

Dzavchan (Завхан аймаг med mongolisk kyrillisk skrift) är en provins (ajmag) i västra Mongoliet. Den har totalt 89 999 invånare (2000) och en yta på 82 500 km². Provinshuvudstad är Uliastaj.

Administrativ indelning 
Provinsen är indelad i 14 distrikt (sum): Aldarhaan, Asgat, Bayanhayrhan, Bayantes, Dörvöljin, Erdenehayrhan, Ider, Ih-Uul, Nömrög, Otgon, Santmargats, Shilüüstey, Songino, Telmen, Tes, Tosontsengel, Tsagaanchuluut, Tsagaanhayrhan, Tsetsen-Uul, Tüdevtey, Urgamal, Yaruu och Zavhanmandal.

Externa länkar 

Mongoliets provinser
Dam (schack)

Damen, eller drottningen, är en av de sex schackpjäserna. I svensk schacknotation betecknas damen med bokstaven D. I böcker och tidskrifter används ofta i stället ett piktogram: ♕

Damen är den starkaste pjäsen i schack då hon kan förflytta sig ett valfritt antal rutor vertikalt, horisontellt eller diagonalt. 
Eftersom damen är den starkaste pjäsen, så brukar spelare i de flesta fallen promovera till just en dam. Det brukar kallas att bonden går i dam. 

I de ursprungliga, asiatiska varianterna av schack kallades damen för rådgivaren och var en betydligt svagare pjäs. Damen fick sin stora rörelsefrihet och styrka när de moderna schackreglerna etablerades i Sydeuropa på 1400-talet.

Vid ett schackpartis början har de båda spelarna en dam vardera, placerad bredvid kungen.

Placering och rörelsemönster 
Den vita damen börjar på ruta d1, medan den svarta damen börjar på ruta d8. Med schackbrädet riktat korrekt börjar den vita damen på en vit ruta och den svarta damen börjar på en svart ruta – där minnesregeln "damens färg matchar rutan" härstammar från (latin: servat rēgīna colōrem).

Damen kan förflytta sig ett valfritt antal rutor vertikalt, horisontellt eller diagonalt (i en rak linje), utan att hoppa över någon av motståndarens eller ens egna pjäser. Det betyder att damen är som en kombination av ett torn och en löpare. Damen tar en motståndares pjäs genom att ockupera den ruta som motståndarens pjäs står på.

Damens relativa värde 

Damen brukar ges ett relativt värde på 9. Den är vanligtvis något starkare än ett torn och en löpare tillsammans, medan den är något svagare än två torn.

Damen är starkast i öppna ställningar där den kan utnyttja sin stora rörlighet och angripa svagheter i motståndarens ställning. Som försvarare i trånga ställningar är den mindre värdefull. Damen är farlig i kungsangrepp och kan skapa många taktiska hot. När damerna byts av minskar hoten mot kungen betydligt.

Damoffer 

Ett damoffer innebär att man avsiktligt ger bort damen eller byter den mot en mindre värdefull pjäs för att få en mer gynnsam position. Légals matt är ett välkänt exempel på ett damoffer.

Unicode 
Unicode har två tecken för damer.

Se även 
 Schackpjäser
 Schackregler
 Damslutspel

Källor

Externa länkar 
Dam och kung mot kung i slutspel – träning
Piececlopedia: Drottningen av Fergus Duniho och Hans Bodlaender, The Chess Variant Pages

Schackpjäser
Zacatecas

Zacatecas är en stad och kommun i centrala Mexiko och är den administrativa huvudorten för delstaten Zacatecas. Staden ligger i en djup och smal ravin, 2 450 meter över havet. Från Cerro de la Bufa, ett 150 meter högt bergigt område krönt med ett kapell, syns hela staden.

Arkitektur och stadsbeskrivning 

På smala, krokiga gator (på spanska: callejones) som klättrar uppför branta bergväggar ligger vita hus med platta tak. Den gamla staden i Zacatecas blev 1993 uppsatt på Unescos världsarvslista. Här ligger omsorgsfullt dekorerade byggnader och kullerstensgator med lyktor i smidesjärn. De moderna förorterna har en mix av kåkstäder och muromgärdade stadsdelar (gated communities) för de rika. Stadens centrala delar ligger vid Plaza de Armas, ett litet öppet torg intill katedralen och guvernörspalatset. Mindre torg och parker (jardines) finns överallt i staden, bland dessa kan nämnas Jardin de la Independencia och den ytterst lilla Jardín de Juárez (endast 19 m² stor). Stadens katedral är en byggnad i huggen rödsten, men dess en gång så rikt dekorerade interiör plundrades under inbördeskrigen på 1800-talet och 1900-talet. Kyrkorna omkring har blivit omgjorda till konstgallerier och museer.

Historia 
Zacatecas grundades 8 september 1546 och byggdes över en rik silveråder upptäckt av Juan de Tolosa samma år. Denna och andra gruvor i omgivningarna drog till sig folk och snart blev staden ett av de viktigaste gruvcentran i Mexiko.

Silver från Zacatecas och från Potosí i Bolivia slogs till pesomynt och transporterades jorden runt av spanska flottan och Manila-galeoner. Det var detta silver som finansierade krigen i det Spanska Imperiet.

Stad och storstadsområde 

Staden har en beräknad folkmängd av 129 193 invånare 2009, med totalt 138 823 invånare i hela kommunen på en yta av 442 km².

Staden utgör tillsammans med grannstaden Guadalupe delstatens största storstadsområde, Zona Metropolitana de Zacatecas-Guadalupe, och har totalt 284 036 invånare 2009 på en yta av 1 215 km².

Turism 
Gruvorna har inte längre så stor betydelse för den lokala ekonomin. Den viktigaste gruvan (Mina El Edén) har konverterats till en turistattraktion med bland annat ett underjordiskt diskotek i ett stort hålrum i gruvan. Zacatecas är ett populärt turistmål för inhemska turister, med många lokala underhållare.

Turister besöker normalt Zacatecas under september (Feria nacional de Zacatecas) och åter på våren under påskveckan.

Utbildning 
I Zacatecas ligger Zacatecas Autonoma Universitet och en gren av Monterreys Tekniska Högskola.

Se även 
Zacateco

Externa länkar 
 Terra Galleria - Fotogalleri över Zacatecas
 UNESCO World Heritage Centre - Historic Centre of Zacatecas

Referenser 

Orter i Zacatecas
Världsarv i Mexiko
Städer i Mexiko
Bonjour (protokoll)

Bonjour, introducerat 2002 som en del av operativsystemet Mac OS X "Jaguar" och fram till 2005 kallat Rendezvous, är datorföretaget Apples version av teknologin zero-configuration networking ("zeroconf") – ett nätverksprotokoll för att automatiskt hitta och konfigurera tjänster i datornätverk. Bonjour använder sig av flersändning ("multicast") genom DNS-servrar för att hitta exempelvis skrivare eller datorer samt de tjänster som de erbjuder.

Exempel på användning av Bonjour är att hitta delad musik i Itunes, lokalisera meddelandeklienter i Ichat och Adium, eller visning av lokala dokument och bokmärken i webbläsaren Safari.

Apple
Internetprotokoll
Bács-Kiskun

Bács-Kiskun är en provins i södra Ungern vid gränsen till Serbien. Provinsen är landets största till ytan.

Ungerns provinser
Baranya

Baranya är en provins i södra Ungern vid gränsen till Kroatien och Serbien. Baranja är en angränsande region i Kroatien. Provinsen hade 363 721 invånare 2018.

Referenser 

Ungerns provinser
Békés (provins)

Békés är en provins belägen i sydöstra Ungern vid gränsen till Rumänien. Dess huvudort Békéscsaba. 

Ungerns provinser
Borsod-Abaúj-Zemplén

Borsod-Abaúj-Zemplén är en provins belägen i nordöstra Ungern.

Städer 

Miskolc (168 075 invånare)
Ózd (39 114)
Mezőcsát (6578)
Kazincbarcika (32 934)
Szikszó (6062)
Sátoraljaújhely (18 352)
Emőd (5471)
Mezőkövesd (17 995)
Tokaj (5155)
Tiszaújváros (17 581)
Nyékládháza (5021)
Sárospatak (14 718)
Szendrő (4355)
Sajószentpéter (13 343)
Borsodnádasd (3605)
Edelény (11 220)
Abaújszántó (3422)
Szerencs (10 213)
Cigánd (3299)
Putnok (7625)
Gönc (2254)
Felsőzsolca (7157)
Pálháza (1114)
Encs (7000)

Källor

Ungerns provinser
Csongrád-Csanád

Csongrád-Csanád (före 4 juni 2020: Csongrád) är en provins i södra Ungern vid gränsen till Serbien och Rumänien.

Städer i Csongrád
 Szeged (170 052 invånare) (2011)
 Hódmezővásárhely (46 522) (2011)
 Szentes (28 780) (2010)
 Makó (23 727) (2011)
 Csongrád (17 478) (2010)
 Sándorfalva (8 030) (2010)
 Kistelek (7 020) (2012)
 Mindszent (6 826) (2010)
 Mórahalom (5 643) (2010)
 Csanádpalota (3 012) (2010)

Ungerns provinser
Fejér

Fejér är en provins belägen i centrala Ungern. Den ingår i regionen Közép-Dunántúl. Fejér hade 417 712 invånare år 2019. Provinsens huvudort är Székesfehérvár.

Referenser 

Ungerns provinser
Győr-Moson-Sopron

Győr-Moson-Sopron är en provins i nordvästra Ungern vid gränsen till Slovakien och Österrike. Provinsen har  invånare (2019).

Städer i Győr-Moson-Sopron 
 Beled
 Csorna
 Fertőd
 Fertőszentmiklós
 Győr
 Jánossomorja
 Kapuvár
 Lébény
 Mosonmagyaróvár
 Pannonhalma
 Sopron
 Tét

Byar 
Provinsen har cirka 170 byar.

Referenser 

Ungerns provinser
Hajdú-Bihar

Hajdú-Bihar är en provins i östra Ungern. Den är belägen vid gränsen till Rumänien.

Städer i Hajdú-Bihar

    Debrecen (207 594) (2012.)
    Hajdúböszörmény (31 620) (2011.)
    Hajdúszoboszló (23 309) (2012.)
    Balmazújváros (17 480) (2010.)
    Hajdúnánás (17 291) (2010.)
    Berettyóújfalu (15 407) (2010.)
    Püspökladány (14 915) (2010.)
    Hajdúsámson (13 108) (2010.)
    Hajdúhadház (12 506) (2010.)
    Derecske (9 086) (2010.)
    Hajdúdorog (8 888) (2012.)
    Nádudvar (8911) (2010.)
    Polgár (8 068) (2010.)
    Nyíradony (7 864) (2010.)
    Létavértes (7 119) (2010.)
    Téglás (6 637) (2012.)
    Kaba (6 000) (2010.)
    Komádi (5 373) (2010.)
    Vámospércs (5 306) (2010.)
    Tiszacsege (4 599) (2010.)
    Biharkeresztes (3 870) (2010.)

Ungerns provinser
Heves (provins)

Heves är en provins belägen i norra Ungern. I Heves fanns 294 609 invånare 2019.

Referenser 

Ungerns provinser
Jász-Nagykun-Szolnok

Jász-Nagykun-Szolnok är en provins i centrala Ungern. Huvudorten är Szolnok.

Ungerns provinser
Komárom-Esztergom

Komárom-Esztergom är en provins i norra Ungern vid statsgränsen till Slovakien. Provinsen är till ytan Ungerns minsta.

Städer i Komárom-Esztergom 

 Tatabánya (67 753) (2012.)
 Esztergom (30 434) (2012.)
 Tata (24 906) (2012.)
 Komárom (19 729) (2012.)
 Oroszlány (18 627) (2012.)
 Dorog (11 996) (2012.)
 Nyergesújfalu (7 552) (2012.)
 Ács (6 965) (2012.)
 Tát (5 405) (2010.)
 Kisbér (5 282) (2012.)
 Lábatlan (4 992) (2012.)
 Bábolna (3 654) (2012.)

Ungerns provinser
Nógrád

Nógrád är en provins i norra Ungern vid gränsen till Slovakien. Nógrád är till ytan den näst minsta i landet, bara Komárom-Esztergom är mindre. Provinsen har 190 937 invånare (2018).

Referenser 

Ungerns provinser
Pest, Ungern

Pest () är den östra, främst platta, delen av Budapest i Ungern, och utgör två tredje delar av stadens yta. Den är åtskild från Buda, den andra delen, av floden Donau. Ibland på ungerska används "Pest" om hela staden Budapest.

Bland de mest kända delarna är Innerstaden, med Ungerns parlament,  Hjältarnas torg, Andrássy-avenyn och Sankt Stefansbasilikan.

Etymologi
Namnet Pest kommer från ett slaviskt ord som betyder "ugn" (bulgariska пещ ['peʃt]; serbiska "пећ/peć"), som antas syfta på en lokal grotta, där en eld brann.

Historia

Pest var en egen stad, och referenser finns i tryckta som daterar sig tillbaka till 1148. Tidigare hade kelter och romare byggt bosättningar där. Pest blev ett viktigt ekonomiskt centrum mellan 1000- och 1200-talen. Den förstördes 1221 av mongolerna men byggdes snart upp igen. 1541-1686 tillhörde staden Osmanska riket och gick då starkt tillbaka, 1710 hade Pest under 1.000 innevånare. Staden gynnades av Maria Teresia av Österrike och Josef II och 1777-1783 flyttades det 1635 i Trnava grundade universitetet hit. 1848 flyttades ungerska regeringens och riksdagens säte från Bratislava till Pest.

1838 översvämmades den av Donau. 1849 stod en hängbro, Kedjebron, färdig och sammanband Pest med Buda. 1873 förenades städerna med Óbuda, och bildade Budapest.

Se även
 Budapest
 Budapests innerstad
 Pest (provins)
 Újpest (Newpest)

Källor

Fotnoter

Vidare läsning
 Beksics, Gusztáv: Magyarosodás és magyarositás. Különös tekintettel városainkra. Budapest, 1883
A Pallas nagy lexikona: Budapest

Budapest
Somogy

Somogy är en provins i sydvästra Ungern vid gränsen till Kroatien. 

Ungerns provinser
Szabolcs-Szatmár-Bereg

Szabolcs-Szatmár-Bereg är en provins i nordöstra Ungern vid gränsen till Slovakien, Ukraina och Rumänien.

Ungerns provinser
Tolna (provins)

Tolna är en provins i centrala Ungern. I provinsen ligger bland annat staden Tolna.

Ungerns provinser
Vas (provins)

Vas är en provins i västra Ungern vid gränsen till Österrike och Slovenien.

Ungerns provinser
Veszprém (provins)

Veszprém är en provins i västra Ungern. Provinsens huvudstad heter också Veszprém.

Ungerns provinser
Zala

Zala är en provins i sydvästra Ungern. Provinsen ligger vid gränsen mot Kroatien och Slovenien och de ungerska provinserna Vas, Veszprém och Somogy. Huvudorten är Zalaegerszeg. 

Den hade 287 043 invånare (2011).

Se även 
 Zala, flod som rinner genom provinsen

Referenser 

Ungerns provinser
San Vitale, Ravenna

San Vitale är en bysantinsk centralkyrka i Ravenna som uppfördes av den bysantinske kejsaren Justinianus I 526–527.

Kyrkan består av ett välvt, oktogonalt centralrum omgivet av kilformade pelare som avdelar de två våningar höga absiderna. Både den omgivande gången och de ovanliggande gallerierna tjänar syftet att understryka centralrummets vertikalitet. Exteriörens välproportionerade volymer och fina detaljer återspeglar inte bara interiören, utan uppvisar den bysantinska arkitekturens alla statiska och harmoniska proportioner.

San Vitale är ett av de främsta arkitektoniska verken i den bysantinska konsten. Som sådant utgjorde den en viktig inspirationskälla för den karolingiska konsten, vilket visade sig i bland annat Palatskapellet i Aachen.

I San Vitale finns mosaiker där Justinianus I och Theodora framställs i samma storlek som Kristus och Jungfru Maria.

Källor

Externa länkar

Bysantinsk arkitektur
Kyrkobyggnader i Emilia-Romagna
Ravenna
Kyrkobyggnader invigda under 500-talet
Världsminne

Ett världsminne är ett dokument eller en samling i ett arkiv eller i ett bibliotek som är av ett stort värde för mänskligheten. Ett dokument kan vara all slags informationsbärare, som datafiler, foto, film, dokument på papper, och sten.

Historik 
Vid Unescos generalkonferens 1991 uttryckte ett antal medlemsstater oro över dokumentarvets status. Polen var mycket aktivt i denna fråga, eftersom landet förlorat en stor del av sina arkiv, när landgränser flyttats under 1900-talet. År 1992 startades därför programmet "Världsminnesprogrammet", vars mål är knyta arkivexperter närmare varandra, stimulera samarbete och öka beslutsfattarnas förståelse för dokumentarv, att stödja arbete med bevarande av dokument, att dokument ska göras tillgängliga digitalt och att öka medvetenheten om varför det är viktigt att bevara dokument. Världsminnesprogrammet leds av en expertkommitté. I många länder finns också nationella kommittéer. Experterna fattar beslut om vilka dokument som ska föras in i förteckningen över världsminnen, en förteckningen som speglar en mångfald språk, människor, historia och kulturer.

Vissa världsminnen är fysiskt ömtåliga och riskerar att bli förstörda för alltid, bland annat genom insektsangrepp, fukt och krig.

Världsminnen i Sverige
Astrid Lindgrens arkiv i Kungliga biblioteket (2005)
Emanuel Swedenborgs arkiv i Kungliga Vetenskapsakademin (2005)
Ingmar Bergmans arkiv på Svenska Filminstitutet (2007)
 Alfred Nobels familjearkiv vid Riksarkivet och Landsarkivet i Lund (2007) 
 Stockholms stads byggnadsritningar vid Stockholms stadsarkiv (2011)
Silverbibeln på Carolina Rediviva i Uppsala (2011) är ett världsminne.
Dag Hammarskjölds samling på Kungliga biblioteket (2017)
Tryckfrihetsförordningen (2023)

Föreslagna svenska ej antagna världsminnen
Skånska Generalguvernementets arkiv i Landsarkivet i Lund
Sveriges folkbokföringsarkiv

Världsminnen i Finland 
Adolf Erik Nordenskiölds samling i Universitetsbiblioteket i Helsingfors (1997)
 Zacharias Topelius arkiv vid Finlands nationalbibliotek och Svenska litteratursällskapet (2017)
 Skoltsamibyn Suonjel Suenjels arkiv

Världsminnen i Norge
Henrik Ibsens Ett dockhem
Roald Amundsens Sydpolsexpedition 1910–1912
 Sophus Tromholts samling
 Castbergs barnlagar 1915
 Bergens arkiv om spetälska 
 Thor Heyerdahls arkiv

Världsminnen i Danmark
 Danska Östasiatiska Kompaniets arkiv
 Arnamagnans handskiftssamling
 El Primer Nueva Coronica y Buen Gobierno 
 Hans Christian Andersens arkiv
 Hamburgbibeln (Bertoldus bibel)
 Öresundstullsregistren
 Linnésamlingen
 Søren Kierkegaards arkiv

Se även 
Lista över världsminnen

Källor

Noter

Externa länkar 
UNESCO Memory of the World Programme
Namangan

Namangan är den tredje största staden i Uzbekistan. Den ligger i Ferganadalen i östra Uzbekistan och är huvudort för provinsen Namangan. Staden ligger nära sammanflödet av floderna Naryn och Kara-Darja vilka där bildar Syr-Darja.

Historia 
Redan vid tiden för den ryska erövringen på 1870-talet hade islam en stark ställning. Namangan hade över 20 madrasa och 600 moskéer. Den rysk-sovjetiska perioden innebar russifiering, kollektivisering av jordbruket och ett aktivt motarbetande av religionen, men islam fortsatte att behålla en relativt stark ställning i Namangan och Ferganadalen.

Efter självständigheten kom utländska missionärer från bland annat Saudiarabien och företrädde en mer radikal form av islam, wahabbism. Dessa proselyter inspirerade en av stadens söner, jordbruksstudenten Juma Namangani, till religiöst inspirerad kamp mot regimen. Namangani kom från mitten av 1990-talet att bli ledare för Uzbekistans islamiska rörelse (IMU).

Befolkning 
Namangan hade 376 600 invånare år 1999. 2014 finns uppgifter på 475 700 invånare; detta gjorde då staden till landets tredje största, efter Tasjkent och Samarkand.

Referenser 

Orter i Uzbekistan
E3

Europaväg 3 eller E3 är 470 km lång och går mellan Cherbourg och La Rochelle i Frankrike. Den skyltas antingen E3 eller E03.

Sträckning 
Cherbourg - Saint-Lô - Rennes - Nantes - La Rochelle

Standard 
E3 är blandat landsväg, fyrfältsväg och motorväg.

Den går gemensamt med flera olika nationella vägar, N13, N174, A84, N137, A83 och N137.

Anslutningar till andra europavägar

Tidigare sträckning från Lissabon till Sankt Petersburg 
I det gamla europavägssystemet gick E3 genom flera länder enligt följande:
Lissabon-Valladolid-Bayonne-Bordeaux-Paris-Lille-Antwerpen-Duisburg-Bremen-Hamburg-Flensburg-Frederikshavn-(färja)-Göteborg-Örebro-Eskilstuna-Stockholm-Kapellskär-(färja)-Nådendal-Helsingfors-Viborg-Sankt Petersburg (som då hette Leningrad).

Sträckan Lissabon-Bayonne heter idag E80, sträckan Bordeaux-Paris heter idag E5, sträckan Lille-Hamburg ersätts idag av E17, E34, E37 och E22, sträckan Hamburg–Frederikshavn heter sedan 1985 E45, sträckan Göteborg–Stockholm heter sedan 1992 E20, och Stockholm–Sankt Petersburg heter E18. I Lugnås, en mil syd-väst om Mariestad, finns en vägkrog som än idag kallas för E3-baren.

De nya nummersystemet inklusive nya E3 i Frankrike infördes 1985.

Källor

Europavägar
Dackekuriren

Dackekuriren är en studenttidning som utges av Smålands nation vid Lunds universitet. Den startades 1963 och är avsedd att utkomma fyra gånger om året. Utgivningen under perioden 1995 till 2003 var sporadisk med som mest tre nummer på ett år. Majoriteten av de utgivna numren finns tillgängliga på Lunds Universitetsbibliotek.

Innehållet i tidningen har varierat under årens gång. I början var den en nationstidning av många (alla nationerna vid Lunds universitet har givit ut tidningar till och från). Efter att nationen genomgick en förvandling till en mer politisk profil fick tidningen också detta. Under denna period (1972-1995) så publicerades den också i tabloidformat med ett största sidantal på 32 sidor. Sedan 1995 har tidningen publicerats i A4-format med ett högsta sidantal på 28 sidor. Upplagan är 2000 exemplar och tidningen kommer under gynnsamma förhållanden ut i fyra nummer per år. Runt år 2002 fördes det en diskussion om att göra tidningen till en webbtidningen, men projektet rann ut i sanden.

År 2004 fick tidningen pris för bästa nationstidning, ett pris som delas ut av redaktörskollegiet i samarbete med Sydsvenska Dagbladet. Nämnas bör att endast fem nationer hade mäktat att producera en tidning till tävlingen.

Hösten 2006 fick tidningen ett starkare feministiskt fokus. Samtidigt förkortades namnet till DK (förkortningen av Dacke-Kuriren). Under våren 2007 övergavs det 28 sidiga A4-formatet för ett 32 sidigt B5-format. Upplagan under läsåret ht 2006 - vt 2007 har rört sig emellan 1 500 och 1 700 exemplar.

Tidningen är döpt efter den småländske upprorsledaren Nils Dacke.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Tidskrifter startade 1963
Svenska tidskrifter
Sam Leavitt

Samuel "Sam" Leavitt, född 6 februari 1904 i New York i New York, död 21 mars 1984 i Woodland Hills i Kalifornien, var en amerikansk filmfotograf.

Sam Leavitt började sin karriär inom filmbranschen i början av 1930-talet på Biograph Studios i New York. 1935 flyttade han till Hollywood och började arbeta för Paramount, därefter MGM. Han var känd för att arbeta snabbt, något han hade lärt sig efter att ha fotograferat många B-filmer.

Filmografi (i urval) 

 (17 avsnitt)

Källor

Externa länkar 
 

Födda 1904
Avlidna 1984
Amerikanska filmfotografer
Män
Oscar för bästa foto
Turkmeniska

Turkmeniska (Түркмен, Türkmen, Түркмен дили, Türkmen dili) är ett sydvästligt turkspråk som talas av omkring 5 miljoner. Det talas av omkring 3 430 000 personer i Turkmenistan, där det är officiellt språk, av cirka 500 000 i Iran, av cirka 400 000 i Afghanistan samt av mindre grupper i Irak, Syrien och Turkiet (cirka 1000 personer). I norra Irak finns en grupp som ibland benämns turkmener, men deras språk är egentligen en variant av azerbajdzjanskan.

Turkmeniska uppvisar vokalharmoni, agglutination, samt avsaknad av grammatiskt genus och oregelbundna verb. Ordföljden är subjekt–objekt–predikat.

Klassificering 

Turkmeniska tillhör den turkiska språkfamiljen, vilken stundom grupperas i en altaisk överfamilj. Det tillhör den sydvästturkiska (eller oghuziska) undergruppen, mer specifikt till den östoghuziska gruppen. Denna grupp innefattar även khorasanturkiska. Till den sydvästturkiska (eller oghuziska) undergruppen tillhör också de turkietturkiska och azerbajdzjanska språken, samt några mindre språk.

Ortografi 

Turkmeniskan skrevs med arabisk skrift fram till 1928 då den latinska infördes i Turkmenistan. Denna ersattes i landet 1940 av den kyrilliska skriften. Efter Sovjets fall har en återgång till det latinska alfabetet delvis genomförts i Turkmenistan.

Referenser 

Turkspråk
Språk i Asien