kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dal

En dal är en långsträckt fördjupning i jordytan, som är begränsad av höjder, bergväggar eller jordtäckta sluttningar. Dalen har en någorlunda rätlinjig utsträckning i en viss riktning men kan göra böjningar åt än det ena, än det andra väderstrecket.

Floddalarnas längd, bredd och djup kan vara mycket olika, både i olika delar av en och samma dal och i olika dalar över hela jorden. Skillnaden mellan huvuddalar och bidalar är samma som mellan huvudfloder och bifloder. Tvärdalar kallar man sådana jämförelsevis korta dalar, som går tvärs igenom ett högre parti mellan två mer eller mindre parallella dalar. Runda dalar som är omgivna av berg på alla sidor kallas kitteldalar då formen påminner om en kittel. Oftast har de uppkommit genom att det inre av en vulkan sjunkit ihop. Man skiljer mellan erosionsdalar och sprickdalar på grund av hur de har bildats. En liten dal kallas däld.

Erosionsdalar 
Erosionsdalar är den ojämförligt vanligaste typen av dalar. De har uppstått huvudsakligen som resultat av krafterna i rinnande vatten. Ibland har även vittring och is-erosion bidragit till att de bildats. Erosionsdalarna benämns också floddalar eller älvdalar och på deras botten flyter oftast ett större eller mindre vattendrag, en å, älv eller flod. 

De flesta större floddalar började skapas långt före istiden, till exempel de norrländska älvdalarna. Dessa är erosionsdalar från prekvartär tid, det vill säga för mer än 2,6 miljoner år sedan. De bildades och formades i huvudsak av den landyta som uppkom, när det skandinaviska området höjdes ur silurtidens hav. Dessa väldiga dalgångar kan vara flera hundra kilometer långa och upp till 4–5 km breda. I några av de största dalgångarna i Sverige flyter Lule älv, Ångermanälven och Indalsälven. Dalbottnarna består ofta av stora mängder sand- och leravlagringar, som samlats där vid en nedsänkning under kvartärtidens hav. Genom utfyllningarna har den nuvarande älven skurit sig en djup fåra med branta, ibland nästan lodräta, stränder som många gånger kan vara mera än 30 m höga.

Under istiden blev de gamla flodbäddarna på flera håll fyllda av moränmaterial och andra lösa jordavlagringar, så att älvarna efter det ofta tvingats ta sig delvis andra sträckningar vid sidan av den ursprungliga fåran. Detta är antagligen orsaken till att Klarälven nedanför Uddeholm tar en västligare riktning från sin gamla fåra, som antagligen gått fram till Kristinehamn. Sannolikt går också Dalälven, från trakten av Krylbo till mynningen, utanför den gamla fåran, som troligen sträckt sig ned till Mälaren. 

En särskild sorts erosionsdalar är de så kallade genombrottsdalarna. Det är dalar vars floder först flyter fram i ett jämförelsevis låglänt område för att sedan, på ett sätt som kan verka omotiverat, genomskär mera höglänta områden.

Se även
 U-dal
 V-dal
 Tunneldal
 Kanjon
 Sprickdal
 Gravsänka
 Riftdal
 Bäcken (geografi)

Noter

Källor
 

 
Erosionslandformer
Fluviala landformer
Ugglan
Fältslag

Fältslag (batalj), den blodiga sammanstötningen av två mot varandra kämpande arméer på ett slagfält (slag i mindre omfattning, till exempel mellan enskilda delar av arméer, kallas för strid, träffning, skärmytsling o.s.v.).k

Planlagda slag
Om ena eller båda sidorna är beredda på striden uppstår en planlagd strid (fr. bataille rangée); träffar de under rörelserna oförberett på varandra, uppkommer ett oförberett slag, renkonterstrid (fr. rencontre). I det planlagda slaget vet de stridande något om fiendens ställning, så de kan ta åtgärder för striden i förväg, medan i det oförberedda slaget kommer allt plötsligt och befälhavarna måste snabbt uppfatta, besluta och utföra.

Oförberedda slag
Fram till och med den napoleonska tiden började de flesta slag som planlagda. Senare har under det rörliga kriget de oförberedda slagen blivit den vanligaste formen. Slagets mål är att bryta fiendens krafter så att de blir oförmögna till vidare motstånd. Vid anfall kan slaget utföras antingen omfattande mot den ena eller båda av fiendens flyglar eller genombrytande mot mitten, medan trupper också anfaller de delar av fronten utanför huvudanfallet. Med nutidens stora truppmassor avbryts slaget vanligen av mörkret, och ofta kan man först under natten förstå slagets utgång. Antingen behåller fienden sin ställning, eller så blir ställmingen intagen.

Slagordning

Det sätt som trupperna uppställs till striden kallas slagordning. Förr var slagordningen viktig eftersom det gällde att sammanhålla långa, obrutna linjer. Numera har grupperingen i stort ersatt slagordningens vikt. Slagordningens front kallas för slaglinje. Med de stora härar som nutidens stater sänder i fält kommer slagen att utkämpas efter en lång sträcka och anta formen av en rad delslag. Det innebär också att slagen tar längre tid och är svårare att avgöra.

Se även 
 Sjöslag

Källor 
 

Slag efter typ
Ugglan
Paul Sahlin

Åke Paul Sahlin, tidigare verksam under artistnamnet Paul Paljett, ursprungligen Johansson, född 30 mars 1955 i Trollhättans församling, Älvsborgs län, är en svensk låtskrivare samt dansbands- och popsångare, numera begravningsentreprenör. Han nådde framgångar i Sverige och Västtyskland.

Biografi
Under artistnamnet Paul Paljett var Sahlin en av Bert Karlssons första artister. Han började under 1970-talet en karriär som artist med bandet Byxan Boys. Sahlin kom med ett flertal populära sånger, till exempel Flyg min fjäril flyg, Jag önskar er alla en riktigt god jul, Jag vill ge dig ett äventyr och Guenerina, den sistnämnda arrangerad och producerad av Michael B Tretow, var ett av de inskickade bidragen till 1977 års melodifestival. 1977 och 1978 var Sahlin en stor och säljande artist i Sverige med runt 100 bokade uppträdanden på sommarturnéerna.

1980 deltog Sahlin i melodifestivalen med låten Tusen sekunder, skriven av Torgny Söderberg. Efter att ha lämnat artistlivet bakom sig i början av 1980-talet återkom Sahlin i Melodifestivalen 1987 där han sjöng duett med Anne Kihlström i sången Ung och evig. Han blev också sångare i dansbandet Säwes.

Sahlin for till det dåvarande Västtyskland och spelade in en singel under mitten av 1980-talet. Producenten var Rolf Soja, som låg bakom den spanska sånggruppen Baccara. Tillsammans med Sahlin bestämdes att artistnamnet skulle lanseras endast under namnet Paul. På grund av att Sahlin vid tiden låg i startgroparna med att öppna ett av Sveriges mest moderna och påkostade diskotek (Diskotek Slussen) uteblev en vidare lansering. Samarbetet mellan Sahlin och skivbolaget RCA i Västtyskland upphörde.  

Sahlin är upphovsman till "Du kan alltid lita på pojkarna över 35" som blev en populär sång då den framfördes av Mats Rådberg.

1991 skrev han Ny demokratis propagandalåt "Häng med, häng med" vilken spelades in med "Bert-Ians". Han blev därefter medlem i dansbandet Matz Bladhs.

Förutom musiken har han drivit ett diskotek och ett hotell i hemstaden och arbetar nu på en begravningsbyrå i Trollhättan. Han är fortfarande aktiv inom musiken med sitt dansband Paul Sahlins.

Diskografi
Studioalbum

Singlar

Melodier på Svensktoppen
1975-1976 - Oh Baby
1976 - C'est la vie
1976 - Tom och Helen
1977 - Guenerina
1977 - Ingen vind, ingen våg
1978 - Jag vill ge dig ett äventyr
1978 - Misslyckade mig
1980 - Tusen sekunder
1987 - Golden Gate
1987 - Ung och evig (duett med Anne Kihlström)
1987 - Luffarpojken (med Säwes)
1991 - Andante, Andante

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Män
Deltagare i Melodifestivalen 1980
Födda 1955
Svenska dansbandssångare
Svenska låtskrivare
Svenska popsångare
Levande personer
Deltagare i Melodifestivalen 1987
Personer från Trollhättan
Paul Johansson

Paul Johansson kan avse:
 Paul Johansson (skådespelare), en kanadensisk skådespelare (1964 - )
 Paul Johansson, en svenska sångaren som nu har namnet Paul Sahlin (1955 - )
Paxos

Paxos, Paxi (grekiska: Παξοι, Paxoí) är en grekisk ö i Joniska havet, bland de mindre av de Joniska öarna utanför Greklands västkust. På ön bor omkring 2 000 invånare. 

Jämfört med många andra grekiska öar är Paxos en mycket grön ö med många träd. Invånarna lever i hög grad av turism, fiske och olivodling.

Historia 
I grekisk mytologi skapade Poseidon Paxos genom att hugga Korfu med sin treudd så att han och hans hustru Amfitrite skulle få lugn och ro. Genom sin litenhet har också Paxos klarat sig från mycket av den våldsamma historia som de andra joniska öarna lidit av.

Paxos kan ha varit bebott redan under förhistorisk tid, men traditionellt brukar fenicier tillskrivas rollen som öns första bosättare. Namnet Paxos ska komma från ordet Pax som ska ha betytt skiffer på deras språk.

Romarna härskade på ön från omkring 200 f.Kr. Under den bysantinska perioden och under medeltiden attackerades ön ideligen av pirater. Olika härskare och korsfarare styrde på ön fram till det venetianska maktövertagandet på 1500-talet.

I slutet av 1700-talet intogs ön av Napoleon I:s armé och utgjorde därefter en del av Joniska öarnas förbund men var i praktiken ett brittiskt protektorat under större delen av 1800-talet. Paxos blev en del av det enade Grekland 1864.

Städer på Paxos 
 Gaios
 Lákka
 Pórto Longós

Se även 
 Antipaxos

Greklands öar
Joniska öarna
Lefkas

Lefkas, Leukas, Levkas, (grekiska: Λευκαδα, Levkáda) är en grekisk ö i Joniska havet och en av de joniska öarna utanför Greklands västkust. Ön är 301 km² stor och hade 2010 omkring 22 200 invånare. Under antiken hette ön Katharevousas.

Lefkas är ansluten med det grekiska fastlandet genom en lång gångbana och en flytande bro. 

Staden Lefkas, med omkring 10 000 invånare, ligger på öns norra del bara 20 minuter från Prevezas flygplats. Centralt i staden ligger en gågata och en marina. Från Lefkas går bussar till Aten. På Lefkas hade NATO tidigare en ändstation i kommunikationssystemet ACE High.

Andra orter på ön är Nidri, Vasiliki och Agios Nikitas.

Utanför Lefkas ligger öarna Meganisi, Arkoudi, Kastos och Kalamos.

Referenser 

Greklands öar
Joniska öarna
Ithaka

Ithaka (grekiska: Ithakí) är en grekisk ö i Joniska havet, en av de joniska öarna utanför Greklands västkust, nordöst om den större ön Kefalinia. Omkring 3 000 invånare.

Ithaka är känd världen över tack vare det episka poemet Odysséen, tillskrivet Homeros om Odysseus' irrfärd till sjöss på väg hem från Troja. Homeros beskriver Odysseus som ledaren för "Kefallinierna", vilket ofta anförs som en folklig förklaring till varför öarnas moderna bebyggare gärna reser till andra länder. Om Ithaka säger Homeros:

"Runt ikring finns många öar, tätt belägna, Dulichion och Same och det trädklädda Zakynthos. Ithaka självt ligger lågt, längst ut mot havet, mot solnedgången i väster. Resten ligger för sig och får såväl morgonljus som dagssol."

Homeros erbjuder beskrivningar av 26 specifika platser på Odysseus' hemö, men dessa stämmer inte överens med ön som i dag bär namnet Ithaka. Framförallt så vetter det moderna Ithaka mot öster och är bergigt – det är inte “låglänt". Därför har identifieringen av den moderna ön Ithaka med Homeros Ithaka ifrågasatts.

Således har en tidig uppfattning varit att Kefalinia och Ithaka en gång varit förenade, anslutande till Homeros bild av Ithaka som inte bara större än i dag utan även belägen på Greklands ytterkant "mot solnedgången i väster ". Geografiska data motsäger inte att öarna en gång haft förbindelse, men bevis för detta har ännu inte lagts fram.

Amatörforskaren Robert Bittlestone har senare gjort såväl omfattande arkeologiska studier som geologiska undersökningar på plats. I sin bok Odysseus Unbound (2005) , föreslår han i stället att halvön Paliki på Kefalinias västra sida varit en avskild ö under sen bronsålder. Ett sådant sund finns också beskrivet av Strabon. Paliki kan vara vad Homeros avsåg, när han beskrev Ithaka och även svara för eposets ingående kunskap om Paliki. Bittlestone påpekar att just här går en gräns mellan tektoniska plattor och att kraftiga jordbävningar ofta förekommer, vilka mycket väl kan ha fyllt en mellanliggande kanal med nedfallande stenblock. Geologiska borrningar har nu påbörjats för att bevisa detta.

Referenser

Externa länkar 
Kaianders Sempler i Ny Teknik (dec 2006).

Greklands öar
Joniska öarna
Kefalinia

Kefalinia eller Cephallenia, Cephallonia, Kefallinia, Kefallonia och Kefalonia (klassisk grekiska: Κεφαλληνία, nygrekiska: Κεφαλονιά) är en grekisk ö i Joniska havet, störst av de joniska öarna utanför Greklands västkust.

Ön är belägen mitt emot Patrasviken och skiljs i öster från Ithaka genom det 7 km breda Viskardosundet. Ön är till större delen uppfylld av kalkberg; det högsta heter Ainos och når en höjd av 1 628 meter. Huvudstaden är Argostoli, som ligger på öns västra sida.

Troligen är det denna ö som hos Homeros kallas Same eller Samos och betecknas som tillhörande Odysseus rike. I senare tid har man till och med velat identifiera ön med Odysseus hemö Ithaka. Ön beskrivs även i romanen "Kapten Corellis mandolin" av Louis de Berniéres.

Historia 
Under den historiska forntiden bildade Kefalinia en tetrapolis, det vill säga var delat mellan fyra sinsemellan oberoende städer: Same, Pale, Krane och Pronnoi, som gemensamt dyrkade Zeus Ainesios på toppen av Ainos. Städerna höjde sig dock aldrig till större betydenhet och var tidtals underkastade främmande välde, och av dem och andra antika bosättningar finns nu blott ruiner kvar. Under det peloponnesiska kriget 431-404 f.Kr. intogs ön av atenarna, men gick snart åter förlorad för dem. Av den romerske kejsar Hadrianus skänktes den åter till Aten. 

Från 395 e.Kr. tillhörde den det östromerska kejsardömet, och i sammanhang med upprättandet av Latinska kejsardömet år 1204 kom den under Republiken Venedigs skydd. 1479 erövrades den av Osmanska riket men återtogs 1500 av venetianerna, vilka den sedan tillhörde under nära tre århundraden. Efter den venetianska republikens upplösning 1797 har Kefalonia delat samma öden som de övriga joniska öarna.

Referenser

Externa länkar 

 expressen.se : Kefalonia, det goda Grekland

Kefalinia
Greklands öar
Joniska öarna
Greklands kommuner
Greklands regiondelar
Öar i Joniska havet
Live in London (The Beach Boys)

Live in London är ett album som spelades in live av The Beach Boys den 12 augusti och 1 december 1968 i Finsbury Park Astoria och London Palladium respektive och gavs ut i maj 1970. Live in London var gruppens andra livealbum och deras artonde LP totalt. Det producerades av Brian Wilson.

Albumet nådde Billboard-listans 75:e plats när det gavs ut i USA 1976 under namnet Beach Boys '69.

Låtlista
"Darlin'" (Brian Wilson/Mike Love)
"Wouldn't It Be Nice" (Brian Wilson/Tony Asher)
"Sloop John B" (traditional)
"California Girls" (Brian Wilson)
"Do It Again" (Brian Wilson/Mike Love)
"Wake the World" (Brian Wilson/Al Jardine)
"Aren't You Glad" (Brian Wilson/Mike Love)
"Bluebirds Over the Mountain" (Ersel Hickey)
"Their Hearts Were Full of Spring" (Bobby Troup)
"Good Vibrations" (Brian Wilson/Mike Love)
"God Only Knows" (Brian Wilson/Tony Asher)
"Barbara Ann" (Fred Fassert)

När skivbolaget Capitol återutgav Beach Boys-katalogen 1990 parades albumet Live In London ihop med albumet Beach Boys Concert på en CD. Dessutom fanns nedanstående två bonusspår på skivan:
"Don't Worry Baby" (B. Wilson/R. Christian)
"Heroes & Villains" (B. Wilson/V. D. Parks)

Livealbum 1970
Livealbum av The Beach Boys
Zakynthos

Zakynthos (grekiska: Ζάκυνθος; italienska: Zante) är en grekisk ö i Joniska havet, en av de joniska öarna utanför Greklands västkust, med omkring 40 000 invånare och en yta på 407 km². Ön exporterar korinter, oliver och vindruvor. Zakynthos består av berg klädda med pinje och på sydkusten finns det fina sandstränder. En av de mer populära sandstränderna är Navagio (bilden) som endast kan nås via båt. Populära turistorter är Kalamaki, Laganás, Tsilivi, Argassi och Zakynthos stad.

På ön dog den flamländske anatomikern Andreas Vesalius år 1564.

En svår jordbävning drabbade ön 1953 då stora delar av Zakynthos stad lades i ruiner. Då förstördes dessvärre många av stadens byggnader i klassisk venetiansk stil. Staden är sedan dess återuppbyggd.

Venetianerna gav Zakynthos smeknamnet "Orientens blomma" på grund av öns skönhet.

Karettsköldpaddor 
På några av Zakynthos sandstränder lägger oäkta karettsköldpaddor sina ägg. Varje år i juni kommer honorna åter för att, på natten, lägga sina ägg i den varma sanden. Två månader senare, i september, kläcks äggen och de små ungarna kravlar sig upp ur sanden och sedan, med risk för sina liv, ner till vattnet. Även detta sker nattetid. Sköldpaddorna måste dock konkurrera med turisterna om de attraktiva sandstränderna. På senare år har myndigheterna och personer som livnär sig på turismen upptäckt värdet av sköldpaddorna och regler och restriktioner har införts på vissa stränder. Ett område är numera marin nationalpark.

Se även

Källor 

Greklands öar
Joniska öarna
Takyarytmi

Takyarytmi, snabb och oregelbunden hjärtrytm. För att hjärtrytmen ska klassificeras som snabb, behöver den motsvara fler än 100 slag per minut, och för att tillståndet ska kallas takyarytmi krävs även åtminstone 3 oregelbundna hjärtslag i följd.

Den vanligaste takyarytmin är förmaksflimmer. En annan vanlig arytmi är förmaksfladder. Vanliga symptom på detta sjukdomstillstånd är: smärta i bröstet, trötthet, hjärtklappning, andfåddhet, svimning, yrsel och medvetslöshet. Symptomen kan dock variera från att man inte upplever några som helst besvär till att man kan känna sin hjärtrytm (palpitation). Efter diagnostisering kan tillståndet behandlas genom olika metoder, bland annat kirurgisk behandling, pacemakerbehandling, elkonvertering och implanterbar defibrillator.

Tillståndet kan utvecklas till följd av en hjärtattack, men kan även drabba patienter med hjärtsvikt, kardiomyopati, myokardit, valvulär hjärtsjukdom eller som har genomgått hjärtkirurgi. Takyarytmi kan även orsakas utan ett bakomliggande sjukdomstillstånd, till exempel genom användning av antiarytmika, förändringar i pH-balansen eller blodkemin (till exempel kaliumnivån) eller syrebrist.

Se även
Hjärtsvikt

Referenser

Arytmier
Nordegeiska öarna

Nordegeiska öarna skapades 1987, och är en av Greklands tretton regioner. Den uppdelades till 2010 i de tre prefekturerna Chios, Lesbos och Samos. Perfekturenerna ändrades 2011 till regiondelarna Chios, Ikaria tidigare del av Samos, Lemnos tidigare del av Lesbos, Lesbos och Samos.

Se även
Egeiska öarna

 
Greklands regioner
Stater och territorier bildade 1987
Striberg

Striberg är en tätort i Nora kommun, Västmanland (Örebro län). Samhället ligger 8 km nordväst om Nora.

Historia
Striberg var förr ett utpräglat brukssamhälle med flera gruvor. Den sista lades ned 1967. Idag finns flera minnesmärken kvar från gruvepoken, bland annat gruvlave och anrikningsverk vid Carls schakt. Tidigare fanns järnvägsförbindelse i form av Nora Bergslags Järnväg, persontrafiken lades ned 1966 och godstrafiken 1979. 

Det har funnits såväl ishockey som fotbollsklubb i byn. Fotbollen lades ner i början på 90-talet och ishockeyn flyttade från Stribergs uterink in till den nybyggda ishallen i Nora 1997.

Skolan lades ner i mitten av 2000-talet. Det har genom åren funnits åtminstone tre affärer i byn.

Befolkningsutveckling

Stribergs herrgård 
Stribergs herrgård uppfördes under åren 1875-78 av brukspatron P.O. Svensson i Ringshyttan. Byggnaden har tre våningar och är byggd av sten. Det finns även två flyglar av timmer som är reveterade och äldre än huvudbyggnaden. Byggnaderna innehöll Stribergs Grufve AB:s kontor fram till nedläggningen av bolaget.

Se även 
Nora socken
Stribergs gruvor

Referenser 

Orter i Nora kommun
Tätorter i Sverige
Herrgårdar i Västmanland
Vårsta

Ej att förväxla med Vårsta diakoni, Härnösand.

Vårsta är ett bostadsområde och en före detta tätort i sydligaste delen av tätorten Tumba i Botkyrka kommun, belägen vid Malmsjön i Grödinge socken i kommunens södra del. Bebyggelsen klassades av SCB som en egen tätort från 1960 till 2020, då den växte samman med tätorten Tumba och avregistrerades som egen tätort.

Bostadsområdet bildades under 1950- och 1960-talet, då främst med bebyggelse av småhus. Under sista delen på 1960-talet växte området Bremora upp i nordvästra delen med radhus, kedjehus och lägenheter. Bremora var från början namnet på den gård som låg i backen upp från Malmsjön. Gården fanns kvar in på 1970-talet och var bebodd till ca 1971. Vårsta delas genom Dalvägen (länsväg 226) i en västlig och östlig del.

Vårsta centrum fick ett ansiktslyft 2017–19. En stor del av den dominerande byggnaden i själva centrum revs efter att i flera år ha stått outhyrd, och ersattes med ett höghus med 13 våningar. Nu (2021) finns det mataffär, pizzeria, sushirestaurang, frisersalong, blomsteraffär, veterinär, medborgarservice och bibliotek. Vid Vårsta centrum finns en mindre busstation med bussar till och från Tumba station, Södertälje centrum och Nynäshamn. I Vårsta finns grundskolan Malmsjö skola. För elever på gymnasienivå ligger Tumba gymnasium närmast. På orten finns även Vårstakyrkan, en modern rödmålad träkyrka som tillhör Svenska Baptistsamfundet.

Norr om Vårsta ligger den populära badsjön Brosjön. I Malmtorp, ortens östra del, finns dödisgropen Trollsjön. Vid Malmsjöns strand ligger Poul Bjerres villa Vårstavi och hembygdsgården Vasastugan. På västra sidan Malmsjön ligger Malmsjö gård. Längs med länsväg 225 utanför Vårsta finns Botkyrka Golfklubb.

Befolkningsutveckling

Bilder

Se även 
 Grödinge socken

Noter

Externa länkar

Tumba
Tidigare tätorter i Sverige
Sibble

Sibble är en tätort i Botkyrka kommun, Stockholms län. Orten ligger vid Kaggfjärden i Botkyrkas södra del (Grödinge socken), omkring en mil sydväst om Tumba. Strax väster om Sibble ligger Stora Träskets naturreservat, bildat år 2008. Centrala delen i reservat är sjön Stora Träsket.

Befolkningsutveckling

Noter 

Tätorter i Sverige
Orter i Botkyrka kommun
Grödinge socken
Tidigare småorter i Sverige
Sydegeiska öarna

Sydegeiska öarna är en av Greklands tretton regioner. Den uppdelades till 2010 i de två prefekturerna Kykladerna och Dodekanisos när dessa delades i regiondelar. Kykladerna indelades i regiondelarna Andros, Kea-Kythnos, Milos, Mykonos, Naxos, Paros, Syros, Santorini samt Tinos. Dodekanisos indelades i regiondelarna Kalymnos, Karpathos, Kos och Rhodes. 

Regionens administrativa centrum är Ermoupolis på ön Syros men ett lokalkontor finns även på turistön Rodos, regionens ekonomiska och sociala centrum. Regionen skapades 1987.

Se även 
 Egeiska öarna
 Sporaderna
 Kykladerna
 Dodekanisos

Greklands regioner
Stater och territorier bildade 1987
Kärrhagen och Byrsta kvarn

Kärrhagen och Byrsta kvarn är en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Botkyrka kommun tidigare benämnd Brink (norra delen). Den består av bebyggelse i byarna Kärrhagen och Byrsta i Grödinge socken vid länsväg 225. Norr om byarna ligger Rosenhill och söder om byn Brink.

Noter

Orter i Botkyrka kommun
Småorter i Sverige
Grödinge socken
Bröta och Bröthagen

Bröta och Bröthagen är en av SCB avgränsad och namnsatt småort i Botkyrka kommun bestående av byarna Västra Bröta, Östra Bröta och Bröthagen i Grödinge socken nära gränsen mot Nynäshamns kommun. Nordväst om byarna ligger Rosenhill och sydost om runstenen Brötastenen.

Historik
"Bröta" innehåller det gamla namnet för väg (braut). Ordet braut är besläktat med verbet bryta, alltså bryta väg. Här avses troligen den gamla vägen som sträckte sig mellan Grödinge socken och Södertälje. Vid den återfinns även runstenen Brötastenen.

Bröta nämns i skriftliga källor första gången i slutet av medeltiden. Någon uppdelning i Östra och Västra Bröta hade ännu inte ägt rum och man talade bara om Bröta. På 1600-talet skedde en uppdelning i två byar: Östra och Västra Bröta. Från den tiden är den gamla byvägen fortfarande bevarad. 

I samband med det laga skiftet som genomförs år 1833 tvingades sju av tio gårdar att flytta från Östra Bröta, medan i Västra Bröta var det två av sex. De tidigare byarnas samhörighet "sprängdes" och ensamgårdar uppstod på åkerholmar och i kanten av åkermarken. Bröta gård, ligger kvar vid den nuvarande landsvägen.

Bilder

Se även
 Östra Bröta naturreservat
 Brinkbäckens naturreservat

Källor

Externa länkar

Orter i Botkyrka kommun
Småorter i Sverige
Grödinge socken