kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Helmer Ringgren

Karl Vilhelm Helmer Ringgren, född 29 november 1917 i Ala församling, Gotlands län, död 26 mars 2012 i Uppsala, var en svensk teolog.

Biografi 
Ringgren avlade studentexamen som privatist i Stockholm våren 1936, och påbörjade samma höst sina studier vid Uppsala universitet, där han avlade teologie kandidatexamen 1942, filosofie kandidatexamen 1943, teologie licentiatexamen 1945 och filosofie licentiatexamen 1952. Han promoverades till teologie doktor där 1947. Ringgren var docent i religionshistoria vid Uppsala universitet 1947–1959, tillförordnad professor i Gamla testamentets exegetik vid Åbo Akademi 1947–1956, professor i gammaltestamentlig exegetik vid Garrett Biblical Institute i Evanston, Illinois, 1960–1962, i religionshistoria vid Åbo Akademi 1962–1964 samt i Gamla testamentets exegetik vid Uppsala universitet 1964–1983. Han promoverades till teologie jubeldoktor 1997.

Bland hans internationellt sett mest kända verk räknas det teologiska uppslagsverket Theologisches Wörterbuch zum alten Testament (tio band) där han är en av två huvudredaktörer. Det har även givits ut på engelska med titeln Theological Dictionary of the Old Testament. Ringgren var även författare till Hebreisk nybörjarbok, en lärobok i gammaltestamentlig hebreiska som varit standardlärobok vid svenska teologiska utbildningar sedan den kom ut i första upplagan 1969.

Ringgren invaldes i Kungl. Vetenskapssamhället i Uppsala 1963. Efter pensioneringen var han som emeritus bosatt i Uppsala. Helmer Ringgren avled i sitt hem i en ålder av 94 år, och är begravd på Ala kyrkogård.

Bibliografi (i urval)
Word and Wisdom (1947)
Islam, Aslama and Muslim (1949)
Fatalism in Persian Epics (1952)
Messias, konungen (1953)
Studies in Arabian Fatalism (1955)
Handskrifterna från Qumran IV-V (1956)
Psaltarens fromhet (1957)
Religionerna i historia och nutid (tillsammans med Åke V. Ström 1957)
Tro och liv enligt Dödahavsrullarna (1961)
Sacrifice in the Bible (1962)
Israelitische Religion (1963)
Främre Orientens religioner (1967)
Religionens form och funktion (1968)
Hebreisk nybörjarbok (1969)

Se även
Höga Visan

Källor

Noter

Vidare läsning
 Oloph Bexell, Teologiska fakulteten vid Uppsala universitet 1916–2000. Historiska studier. (Acta Universitatis Upsaliensis. Skrifter rörande Uppsala universitet. C. Organisation och historia 120), Uppsala 2021, sidorna 211–214

Externa länkar
 

Svenska professorer i religionshistoria
Svenska professorer i exegetik
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Åbo Akademi
Ledamöter av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala
Hedersledamöter vid Gotlands nation
Svenska teologer under 1900-talet
Födda 1917
Avlidna 2012
Män
Gillis Gerleman

John Gillis Harry Gerleman, född 27 mars 1912 i Rogberga församling, Jönköpings län, död 23 juli 1993 i Lund, var en svensk teolog. 

Gerleman blev teologie och filosofie licentiat 1941, teologie doktor 1943, docent i exegetik vid Lunds universitet 1942 och var professor i Gamla Testamentets exegetik i Lund 1949–1978. Han var ledamot av Lunds stifts domkapitel 1954–1958 och från 1964 samt kyrkomötena 1957, 1958 och 1963. Han var ledamot av Humanistiska vetenskapssamfundet i Lund (1950) och av Vetenskapssocieteten i Lund.

Bibliografi
Zephanja textkritisch und literarisch untersucht (doktorsavhandling 1942)
Studies in the Septuagint I-III (1946–56)
Synoptic Studies in the Old Testament (1948)
Ruth (1960)
Das Hohelied (1963)
Studien zu Esther (1966)
Biblia Hebraica Stuttgartensia: Librum Iob (1974)
Studien zur alttestamentlichen Theologie (1980)
Der Menschensohn (1983)
 Der Heidenapostel, Ketzerische Erwägungen zur Predigt des Paulus, Zugleich ein Streifzug in der griechischen Mythologie (1989)

Källor

Svenska professorer i exegetik
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Ledamöter av kyrkomötet
Svenska teologer under 1900-talet
Personer från Rogberga socken
Födda 1912
Avlidna 1993
Män
Salomo

Salomo (hebreiska שְׁלֹמֹה) var enligt Gamla Testamentet kung över Israel under 900-talet f.Kr. och regerade i 40 år. Han hade även tillnamnet Jedidjah (som betyder "Herrens älskade") och var son till kung David och Batseba. Han är känd för sin vishet och för att vara den som fick genomföra sin fars planer på att bygga templet i Jerusalem. Salomo var den tredje och siste kungen över det enade israeliska riket.

Vid sidan av tempelbygget under sitt fjärde regeringsår är det framförallt den vise och förnuftige Salomo som han har gjort sig känd som. Därtill kommer berättelserna om hans kärleksintresse för kvinnor. Han var även känd utanför landets gränser, vilket berättelsen om besöket av drottningen av Saba från det avlägsna Sydarabien vittnar om.

Att Salomo var en verklig historisk person har ifrågasatts av forskare eftersom det inte finns några skrifter eller arkeologiska fynd från den tiden som kan bekräfta hans existens.

Islam 
Salomo omnämns i Koranen under namnet Sulayman (arabiska: سليمان). Han räknas till en av de 25 islamiska profeterna.

Bibelböcker som förknippas med Salomo 

 Första Konungaboken
 Andra Krönikeboken
 Ordspråksboken
 Predikaren
 Höga visan
 Salomos vishet

Se även 
 Drottningen av Saba
 Salomos oden
 Sulayman
 Basemat (Salomos dotter)

Källor

Noter

Webbkällor

Tryckta källor 
Bibeln (Första Kungaboken)

Externa länkar 

Monarker i Gamla Testamentet
Män
Födda 900-talet f.Kr.
Avlidna 900-talet f.Kr.
Dröm

En dröm är ett förändrat medvetandetillstånd under sömn, en psykisk upplevelse, som oftast uppträder under REM-sömnen där den upplevs ha en berättande form. Mental aktivitet förekommer även under djupsömnen (slow-wave sleep), men är då nära nog statisk; det rör sig då mer om situationer än om historier. En dröm upplevs normalt sett som fullt verklig medan den pågår, men i samma ögonblick som den upphör faller den oftast i glömska. Ibland har man kvar ett svagt minne av till exempel en viss känsla man hade under drömmen. Om man väcks under själva drömsekvensen minns man oftast mer av drömmen. En ganska vanlig situation är t.ex. att man vaknar om man i drömmen upplever att man faller ner, vilket då kan kännas som att man landar i sängen.

Tolkningar 
Drömmar innehåller ofta detaljer som inte stämmer med verkligheten, och det har sedan urminnes tider varit lockande att försöka tyda dessa som en djupare innebörd eller som förutsägelser om framtiden. Ett känt exempel är beskrivningen i Första Mosebok i Gamla Testamentet av hur Josef tolkar faraos dröm som en förutsägelse om sju år av överflöd, följda av sju svåra år.

Sigmund Freud gjorde omfattande drömforskning och menar att drömmar är resultatet av inre konflikter mellan omedvetna lustar (främst sexuella) och spärrarna mot att utföra dessa önskningar. Dessa konflikter uttrycker sig i drömmarna som dold symbolik. Ett av Sigmund Freuds verk är Die Traumdeutung vilket översätts till Drömtydning. Die Traumdeutung handlar om Sigmund Freuds drömteori.

Edward T. Hall (1966) anser också att drömmarna är symboliska men att de uttrycker vad drömmaren tänker och att meningen således inte är dold. Varför skulle personen dölja sina sexuella lustar i sömnen? 

Hobson J.A. (1988) har studerat aktiviteten i neuroner i det visuella systemet som förekommer när man sover. Denna aktivitet, menar Hobson, producerar både ögonrörelser (REM-sömn står för just Rapid Eye Movement-sömn) och fragmentala inre bilder. Drömmarna är enligt denna teori resultatet av att hjärnan försöker binda ihop fragmentala bilder och blir helt enkelt klok på dem genom att skapa små historier. 

En annan teori är att drömmar fungerar ungefär som "träning" för riktiga situationer. Samma som att i flygolyckor brukar den största delen av de överlevande ha läst broschyrerna om hur man ska uppträda i en flygplansolycka, vill hjärnan förbereda kroppen inför kommande händelser; som hjärnan anser vara troliga.

Klardrömmar 
En mycket särskild typ av drömmar är klardrömmande, en. lucid dreaming. En person som drömmer en klardröm är i någon mening medveten om att han eller hon drömmer, och kan påverka händelseförloppet i större eller mindre grad. Klardrömmar är mycket ovanligare än den vanliga typen av drömmar som alla människor drömmer varje natt. Förmågan till klardrömmar går till viss del att träna upp.

Se även 
 Mardröm
 Sömn
 Klardrömmande
 Dagdröm
 Déjà vu
 Sigmund Freud
 Den amerikanska drömmen
 Astral projektion
 Näradödenupplevelse

Referenser 
 

Förändrade medvetandetillstånd
Sömn
Chefredaktör

Chefredaktör den person som har den högsta journalistiska funktionen på en tidning, tidskrift eller annan media. Ibland är denne även ansvarig utgivare.

Terminologi 
Historiskt har ordet "redaktör" ofta använts synonymt med chefredaktör. Vissa tidningar som skiljer publicistiskt innehåll och opinionsinnehåll har ibland valt att även ge ledarsidans redaktör en titel som innehåller ordet chefredaktör. Den ansvarige för Aftonbladets och Svenska Dagbladets ledarsidor kallas exempelvis "politisk chefredaktör".

Om samma person är både chefredaktör och verkställande direktör och därmed har både publicistiskt och ekonomiskt ansvar kallas den ibland för publisher eller tidningschef i svensk tidningsvärld.

Källhänvisningar

Externa länkar 

 "editor in chief" (merriam-webster.com)

Tidningar
Yrken
Elnätskommunikation

Elnätskommunikation (eng. Power Line Communication, PLC) är överföring av data på elnätet. 

Idén är långt ifrån ny: redan på gasljustiden kunde man medelst tryckstötar på gasnätet tända och släcka gatubelysning, en enkel form av elnätskommunikation. Man har i många år kunnat sända ut impulser på elnätet för att koppla om elmätare mellan dag- och nattaxa. De svenska elkraftbolagen har länge haft ett eget telefonnät som utnyttjar kraftledningarna som informationsbärare.

Försök gjordes under 1990-talet att bygga upp nätverk i bostäder med utnyttjande av hushållets elnät för kontroll av belysning, larm m.m., men även för automatisk avläsning av vatten-, el- och värmemätare. De stora elkraftbolagen har mestadels stått för utvecklingsarbetet. Det visade sig svårare än väntat att hantera tekniken och kostnaderna blev för stora för att de erbjudna tjänsterna skulle vara intressanta för den enskilda konsumenten. Varken Sydkraft eller Vattenfall tycks ha några ambitioner att marknadsföra sina system (2003).

Elnätskommunikation används till exempel för att skapa datornätverk via ethernet i byggnader. Överföringshastigheten för hemapplikationer ligger i storleksordningen 100 Mbit/s (2010).

Idag finns ett flertal system för insamling av mätvärden från elmätare som nyttjar PLC. För att nämna några leverantörer finns Kamstrup AB, Metrima AB och Landis+Gyr Enermet. Dessa system kräver en god kunskap om elnätets uppbyggnad, och om eliminering av störningar för att erhålla en god tillgänglighet.

Litteratur 
En utförlig redovisning av tekniken återfinns hos Fröroth, Ingvar, More than power down the line, KTH Computer Communication System Laboratory, 1999, .

Se även 
 Hemautomation

Referenser 

Datorkommunikation
Personal Area Network

Personal Area Network förkortat PAN är både trådbundna och trådlösa datornätverk med begränsad räckvidd. Firewire, USB, Bluetooth, Wireless USB och IrDA räknas hit. WPAN används ibland för de trådlösa.

Se även
 Bluetooth
 Firewire
 USB
 IrDA
 LAN
 WAN
 Trådlöst LAN
 IEEE 802.15

Nätverksklasser
Infrared Data Association

IrDA, Infrared Data Association är en trådlös teknik som använder sig av det infraröda spektrumet av ljuset för att skicka information. Signalerna ligger på en frekvens strax under vad det mänskliga ögat kan uppfatta.
IrDA används mest när det gäller relativt korta avstånd. Det behöver vara fri sikt mellan sändare och mottagare. Strålarna kan inte ta sig igenom väggar och är känsliga för dåligt väder.

IrDA används till exempel i fjärrkontroller, men också för dataöverföring i mobiltelefoner och handdatorer.

Se även
 Local Area Network (LAN)
 Personal Area Network (PAN)
 Wide Area Network (WAN)
 Trådlöst LAN
 Infraröd strålning

Fysiskt skikt-protokoll
Infraröd strålning
Det förmedvetna

Det förmedvetna innehåller sådant i vår psykiska apparat som visserligen är omedvetet men ändå viljemässigt låter sig plockas fram, såsom ett namn som för ett ögonblick fallit ur minnet men efter ett tag åter kan dras fram i medvetandets ljus. Automatismer vilka vi under utvecklingen tillägnar oss är också förmedvetna: Det gäller dels stereotypa tankeoperationer och reflexliknande reaktionssätt som har ett adaptivt värde, inte minst genom att den förmedvetna hanteringen frigör medveten tankekapacitet. Dels gäller det inövade färdigheter och utantilläxor. Dels gäller det sådana psykiska innehåll, vilka genom försvarsmekanismen klyvning hålls isär från därmed oförenliga innehåll i det medvetna. Syftet med denna klyvning, detta isärhållande av två oförenliga psykiska innehåll, är att undvika den ångest som konflikten, det vill säga problemet, annars skulle ge upphov till.

Historik
Termerna det förmedvetna och förmedvetet myntades år 1900 av psykoanalysens fader Sigmund Freud. De utgör del av Sigmund Freuds topografiska modell för den psykiska apparaten som här uppdelas i medvetet, förmedvetet och omedvetet.

Betydelse 

Psykoanalytikern Claes Davidson om betydelsen av Det Förmedvetna:"Psykoanalysen har alltid haft svårt att hantera konflikter kring vilja och ansvar. Anledningen härtill torde vara, att sådana konflikter är (för-)medvetna och det förmedvetna är vi lite ovana att uttrycka oss omkring. Alltsedan Freud sysslar ju psykoanalysen med omedvetna konflikter. Det förmedvetna har varit en blind fläck. Det förmedvetna har helt enkelt inte funnits. Därmed har emellertid ett och annat blivit motsägelsefullt."

Källor

Externa länkar 
Psykoanalytikern Claes Davidson

Se även 
 Psykoanalys

Medvetande
Psykoanalys
Hypnagog hallucination

Hypnagoga hallucinationer avser hallucinationer som uppkommer i samband med insomnandet eller precis vid uppvaknandet.

Hallucinationerna är ofta visuella och/eller audiovisuella. Ansikten och figurer syns då man blundar och lösryckta ord eller hela meningar kan höras, men det förekommer även dofter eller känningar etc. Det är ett fenomen som skiljer sig från drömmar i den meningen att man är vaken och medveten om detta.

Vissa människor lider av en återkommande kombination av sömnparalys och skräckfyllda hypnagoga hallucinationer när de gått och lagt sig för att sova. Hallucinationen kan då bestå i att en varelse rör sig i rummet eller är vid sängen och betraktar dem, samtidigt som man inte kan röra sig.

Andra fenomen som förekommer i samband med hypnagoga hallucinationer är:
En känsla av att man faller
Känslan av någon sorts närvaro
Vibrationer
En känsla av att man svävar
Ologiska rörelser (ibland känslan av att "glida" av sängen, eller till och med glida uppför väggen)
En tryckande känsla (oftast på ryggen och i bröstet)
Rädsla
Örontjut

Olika människor är olika känsliga för detta fenomen (av vissa forskare benämnt "hypnagogisk förmåga"). De flesta människor drabbas endast vid enstaka tillfällen, och oftare hos de som upplever en period av ovanligt stor psykisk anspänning. Hos patienter med narkolepsi, det vill säga med okontrollerbara, korta attacker av sömn, inträffar sådana hallucinationer särskilt ofta.

Hypnagoga hallucinationer uppmärksammades först av Jules Baillarger (1809–1890) i Frankrike och Wilhelm Griesinger (1817–1869) i Tyskland.

Se även 
Fosfen
Hypnopomp hallucination
Hörselhallucination
Lucid dröm
Sömnparalys
Återupplevande

Referenser 

Sensoriska störningar
Sömnstörningar
Förändrade medvetandetillstånd
Sömnfysiologi
Hypnopomp hallucination

Hypnopompa hallucinationer avser hallucinationer som uppkommer i samband med uppvaknandet.

Tillståndet antas uppkomma genom ett ofullständigt uppvaknande från REM-sömn, där effekten blir att delar av hjärnan fortfarande befinner sig i REM-sömn när man är vaken, och att man alltså drömmer vaken. Hypnopompa hallucinationer kan förekomma som isolerat fenomen, men kan också vara ett delsymptom i vissa sömnstörningar, i första hand narkolepsi. Sömnparalys förekommer ofta tillsammans med hypnopompa eller hypnagoga hallucinationer, och det sammanhänger med att den bakomliggande uppkomstmekanismen, det vill säga ett ofullständigt uppvaknande från REM-sömn, är gemensam för både sömnparalys och hypnopompa hallucinationer.

Se även 
Hypnagog hallucination
Sömnparalys
Återupplevande

Sensoriska störningar
Sömnstörningar
Förändrade medvetandetillstånd
Sömnfysiologi
Maximinus Daia

Maximinus Daia (Gaius Galerius Valerius Maximinus), även känd som Maximinus II och Maximinus Daza, född omkring 270 Felix Romuliana i Illyricum, död i augusti 313 i Tarsus, var romersk kejsare från 308 till 313 e.Kr. Han var ursprungligen fåraherde i Illyrien och kallade sig då Daia.

Biografi
Han gjorde karriär inom armén och utnämndes 305 till caesar av sin farbror Galerius. Maximinus var även härskare över Syrien och Egypten.

Efter upphöjelsen av Licinius 308 gav Maximinus sig själv titeln augustus. Vid Galerius död 311 tog han kommandot över de asiatiska provinserna. När Licinius och Konstantin den store senare gjorde gemensam sak ingick Maximinus en allians med usurpatorn Maxentius. År 313 rådde öppen konflikt mellan Maximinus och Licinius och den förre led till slut ett svårt nederlag i närheten av Heraclea Pontica den 30 april samma år. Maximinus flydde först till Nicomedia och därefter till Tarsus där han blev belägrad av Licinius och dog i augusti följande år. Det har spekulerats kring hans dödsfall om det skedde på grund av sjukdom, självmord, förgiftning respektive gudomlig rättvisa.

Maximinus var aldrig särskilt i populär i de kristna skrifterna, då han återupptog förföljelsen av de kristna sedan Galerius utfärdat ett toleransedikt.

Bilder

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Avlidna 314
Romerska kejsare
Män
Födda 270
Personer i Romerska riket under 300-talet
Anna Freud

Anna Freud, född 3 december 1895 i Wien, Österrike, död 9 oktober 1982 i Hampstead i London, Storbritannien, var en österrikisk-brittisk psykoanalytiker. Hon var dotter till Sigmund Freud.

Anna Freud var barnpsykoanalytiker, främst verksam i England efter familjen Freuds flykt undan nazismen. Hon kom att utveckla den psykoanalytiska teorin framför allt med avseende på barnets utveckling och jagets funktioner i psyket. Hon var författare till Normality and pathology in childhood (1965; Barnets psykiska hälsa) och Das Ich und die Abwehrmechanismen (1936; Jaget och dess försvarsmekanismer).

Asteroiden 11299 Annafreud är uppkallad efter henne.

Bibliografi (på svenska)
 Barn utan familj (Infants without families) (tillsammans med Dorothy Burlingham) (översättning Gerda Gustafson, Kooperativa förbundet, 1948). 2. omarb. uppl. Rabén & Sjögren, 1973
 Jaget och dess försvarsmekanismer (Das Ich und die Abwehrmechanismen) (översättning Irmgard Pingel, Natur och kultur, 1952)
 Barnets psykiska hälsa (Normality and pathology in childhood) (översättning Heidi Parland, Prisma, 1967)
 Jaget och dess försvarsmekanismer (Das Ich und die Abwehrmechanismen) (översättning Gösta Harding, Natur och kultur, 1969)
 Barnets rätt - eller rätten till barnet? (Beyond the best interests of the child) (tillsammans med Joseph Goldstein och Albert J. Solnit) (Natur och kultur, 1978)

Källor

Noter

Österrikiska psykologer
Psykoanalytiker
Födda 1895
Avlidna 1982
Kvinnor
Forskare från Wien
Lucian Freud

Lucian Freud, född 8 december 1922 i Berlin, död  20 juli 2011 i London, var en brittisk målare av tyskt/österrikiskt ursprung. 

Lucian Freud föddes i Berlin 1922 men kom till England som tioåring då hans judiska familj flydde från nazisterna. Han var sonson till psykoanalysens fader Sigmund Freud.

Freud var en av Storbritanniens mest omtalade konstnärer, känd för så väl sina klassiska porträtt som sina expressiva nakenstudier. Ett av hans mest kända verk föreställer supermodellen Kate Moss som gravid. Som 78-åring fick han uppdraget att porträttera den brittiska drottningen. Hans omtalade bild Benefits Supervisor Sleeping från 1995 visade en kraftigt överviktig naken kvinna. Konstverket såldes 2008 för 33,6 miljoner dollar vilket var världsrekord för en då levande konstnär. Freud avled den 20 juli 2011.

Referenser 

Tyska målare
Födda 1922
Avlidna 2011
Män
Brittiska konstnärer
Personer inom judendomen i Storbritannien
Konstnärer från Berlin
Fabian Wrede (1654–1709)

Fabian Carlsson Wrede af Elimä, född 1654 döpt 19 november 1654 i Stockholm, död 8 april 1709 i Riga., var en svensk friherre, överstelöjtnant och tecknare. 

Han var son till landshövdingen Carl Henrik Wrede av ätten Wrede af Elimä och Märta Fleming och gift första gången med Helena Gustaviana Duwall (född 1661 i Finland, död 1701) och andra gången med Gertrud von Treijden. Han var farfar till generalen Fabian Casimir Wrede. Han blev student i Uppsala 1660 och senare i Åbo. Han valde den militära banan och blev fänrik vid livgardet 1677, löjtnant 1678, sekundkapten 1689, premiärkapten 1691 och major vid Viborgs infanteriregemente. Han blev överstelöjtnant vid Viborg infanteriregemente 1697. Han är troligen den Fabian Wrede som är representerad vid Nationalmuseum Stockholm med tuschteckningarna Ryttare och fotfolk och Stridsscen.

Barn
 Beata Charlotta Wrede av Elimä (1687–1744)
 Fabian Wrede (1694–1768)
 Henrik Jacob Wrede (1696–1758)
 Otto Gustaf Wrede (1709–1772)

Källor
 Finlands Museiverk ang ägarna till Anjala Wrede på Anjala
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 720, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska friherrar
Svenska militärer under 1600-talet
Födda 1654
Avlidna 1709
Män
Militärer från Stockholm
Fabian
Fabian Wrede (1694–1768)

Fabian Wrede af Elimä, född 8 april 1694 i Östergötlands län, död 17 februari 1768 på Fogelstad, var en svensk friherre och politiker.

Biografi
Fabian Wrede var kapten i svenska armén. Han begärde 1719 avsked och gick därefter i holsteinsk tjänst och blev slutligen generalmajor. Senare trädde han som överste i svensk tjänst och var generalkommissarie under hattarnas ryska krig. Liksom sin bror Henrik Jacob Wrede var han trogen det holsteinska partiet och övergick senare till hattpartiet. Han satt i stora sekreta deputationen 1739 då den överlade om Fredrik I:s förhållande till Hedvig Taube, och hörde till relationens hårdaste kritiker. 1746–56 var Wrede riksråd och blev 1748 kommendör med stort kors av Svärdsorden och Serafimerriddare samma år.

Fabian Wrede var son till friherre Fabian Wrede (1654–1709). Han gifte sig 1 november 1715 i Östra Stenby med friherrinnan Katarina Charlotta Sparre (1687–1759). I äktenskapet föddes döttrarna Anna Beata Wrede af Elimä och Agneta Wrede af Elimä.

Se även
Wrede af Elimä

Referenser

Noter

Webbkällor

Svenska militärer under 1700-talet
Tyska generaler
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Svenska riksråd under 1700-talet
Män
Födda 1694
Avlidna 1768
Mottagare av Serafimerorden
Personer från Östergötland
Fabian