kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bulklast

Bulklast eller bulkgods (även massgods) är last som fraktas utan förpackning eller emballage i lastrum eller godsvagnar. Exempel på olika typer av bulklast är malm, spannmål, konstgödsel, kalk, stenkol, salt och råolja. Inom sjöfarten skiljer man på torrlastfartyg och tankfartyg. Tankfartyg transporterar olja och andra flytande kemiska produkter, medan torrlastfartyg transporterar granulat såsom kol, malm, spannmål, etc.

Termer inom internationell handel
Sjöfart
Godstransport
Máxima av Nederländerna

Máxima av Nederländerna, född Máxima Zorreguieta Cerruti den 17 maj 1971 i Buenos Aires i Argentina, är sedan den 30 april 2013 drottning av Nederländerna. Innan dess var hon prinsessa av Oranien. Hon är sedan 2002 gift med kung Willem-Alexander av Nederländerna.

Biografi
Máxima är dotter till Jorge Horacio Zorreguieta Stefanini (1928–2017) och dennes andra hustru Maria del Carmen Cerruti Carricart (född 1944). Hon växte upp i stadsdelen Barrio Norte i Buenos Aires och har två bröder, en syster och tre halvsystrar. Hennes far var statssekreterare under den argentinska militärdiktaturen och president Jorge Videla. Hon gick i den tvåspråkiga skolan Northlands och avlade studentexamen 1988. Hon studerade sedan på det katolska universitetet i Buenos Aires – Pontificia Universidad Católica Argentina. Därefter arbetade hon på olika banker i New York.

Drottning Máxima lärde känna Willem-Alexander genom en träff i Spanien i april 1999 och den 30 mars 2001 offentliggjordes deras förlovning. Hon erhöll nederländskt medborgarskap den 17 maj 2001 och hon gifte sig med Willem-Alexander i Nieuwe Kerk i Amsterdam den 2 februari året därpå. Tillsammans har de prinsessorna Catharina-Amalia (född 7 december 2003), Alexia (född 26 juni 2005) och Ariane (född 10 april 2007).

Hennes far uteslöts från att vara med vid bröllopet på grund av sin bakgrund som statssekreterare under militärjuntan i Argentina. Beslutet togs av dåvarande drottning Beatrix. Máxima har som medlem av det nederländska kungahuset behållit sin katolska tro, även om kungahuset är protestantiskt.

Källor

Externa länkar 

Nederländska kungahusets webbplats

Nederländska prinsessor
Födda 1971
Kvinnor
Prinsessor genom giftermål
Levande personer
Nederländernas drottningar
Personer från Buenos Aires
Storkorset av särskilda klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Mottagare av Serafimerorden
France Gall

France Gall, egentligen Isabelle Geneviève Marie Anne Gall, född 9 oktober 1947 i Paris, död 7 januari 2018 i Neuilly-sur-Seine, var en fransk sångerska. Hon slog igenom som tonåring med "Sacré Charlemagne" men är främst känd för att som 17-åring ha vunnit Eurovision Song Contest 1965 för Luxemburg med låten "Poupée de cire, poupée de son" som är skriven av Serge Gainsbourg. Hon hade ett flertal hitlåtar i sitt hemland under 1960-talet och återkom även under 1980-talet då hon 1987 hade en stor hit i hela Europa med låten "Ella, elle l'a", en hyllning till Ella Fitzgerald.

France Gall var gift och hade samtidigt en framgångsrik musikkarriär med musikern Michel Hamburger, vars artistnamn var Michel Berger. De hade två barn tillsammans, Raphaël och Pauline. Michel Berger dog i sviterna av en hjärtinfarkt 1992 och dottern Pauline gick bort endast 19 år gammal, i cystisk fibros  1997. France Gall var involverad i Cœur de Femmes, en välgörenhetsorganisation som hjälper hemlösa barn i främst afrikanska länder. Hon bodde i Senegal fram till kort före sin död. Hon avled i sviterna av långvarig cancer.

Diskografi (urval) 
Studioalbum
 N'écoute pas les idoles (1964)
 France Gall (Mes premières vraies vacances) (1964)
 Sacré Charlemagne (1964)
 Poupée de cire, poupée de son (1965)
 Baby pop (1966)
 Les Sucettes (1966)
 1968 (1968)
 France Gall (1973)
 Cinq minutes d'amour (1976)
 France Gall (1976)
 Dancing disco (1977)
 Paris, France (1980)
 Tout pour la musique (1981)
 Débranche! (2 April 1984)
 Babacar (1987)
 Double jeu (med Michel Berger, 1992)
 France (29 March 1996)

Livealbum
 France Gall Live (1978)
 Palais des Sports (1982)
 France Gall au Zénith (1985)
 Le Tour de France 88 (1988)
 Simple je – Débranchée à Bercy (1993)
 Pleyel (2005)

Samlingsalbum
 Best of France Gall (2004)
 Évidemment (2004)

Medverkan i film 
Gall har medverkat i filmer sedan 1960-talet, framförallt med sina låtar, men också som sig själv i TV-program och filmer. Nedan följer exempel på filmer där hon medverkat med musik. Filmernas namn är på franska, då alla inte utgivits på svenska.

 1966: Objectif 500 millions av Pierre Schoendoerffer.
 1994: Portrait d'une jeune fille de la fin des années 60 à Bruxelles av Chantal Akerman (avsnitt i TV-serie).
 1995: L'Âge des possibles av Pascale Ferran.
 1997: On connaît la chanson av Alain Resnais.
 1998: La fille d'un soldat ne pleure jamais (A Soldier's Daughter Never Cries) av James Ivory.
 2005: 40 milligrammes d'amour par jour av Charles Meurisse.
 2010: Hjärtslag av Xavier Dolan.

Referenser

Noter

Externa länkar

 France Gall at Ready Steady Girls!
 

Artister som representerat Luxemburg i Eurovision Song Contest
Franska popsångare
Artister som vunnit i Eurovision Song Contest
Kvinnor
Födda 1947
Deltagare i Eurovision Song Contest 1965
Musiker från Paris
Avlidna 2018
Shub-Niggurath

Shub-Niggurath, även kallad "Den svarta geten från skogen med tusen unga" (The Black Goat of the Woods with a Thousand Young), är en fiktiv gudalik varelse i H.P. Lovecrafts noveller.

Shub-Niggurath finns inte beskriven i några av Lovecrafts skräcknoveller men hennes namn nämns ofta i besvärjelser. Hon är en perverterad fruktbarhetsgudom som sägs bestå av en enorm och oklar massa ur vilken det sticker ut svarta tentakler, slemdrypande munnar och korta getben. Ur henne spottas små varelser fram som antingen direkt återupptas i massan eller lyckas fly iväg. Shub-Niggurath tillbes främst av druidiska och barbariska sekter.

Referenser till Shub-Niggurath 
Både Stephen King och Terry Pratchett har refererat till Shub-Niggurath i sina böcker. Pratchett gör för det mesta parodi på Lovecrafts gudomligheter och kallar dem "tingestar från grottdimensionerna" (Things from the Dungeon Dimensions). I boken Rörliga bilder (1993) skriver han till exempel om "Tshup Aklathep, den helvetiska rymdgrodan med miljoner avkommor" (Infernal Star Toad with A Million Young), som dödar sina offer genom att visa dem bilder av sina avkommor tills offrens hjärnor imploderar.

Författaren Anders Fager omnämner "den svarta geten med de tusen unga" i novellen Furierna från Borås och serieromanen Smutsig Svart Sommar. 

Shub-Niggurath figurerar även som den slutliga motståndaren i datorspelen Quake och Arcane 2: The Stone Circle.

Se även 
Cthulhumytologin

Externa länkar 
 The Dreams in the Witch House av H.P. Lovecraft
 
 The Whisperer in Darkness av H.P. Lovecraft

Figurer i Cthulhu-mytologin
Teateråret 1878



Årets uppsättningar

Okänt datum
Operan Carmen från 1875 har svensk premiär på Kungliga Operan i Stockholm.
Bjørnstjerne Bjørnsons Det nya systemet uruppförs i Berlin.

Födda 
21 juni – Ellen Price, dansk balettdansös och skådespelerska.
25 augusti – Frithiof Strömberg, svensk skådespelare och operasångare.
22 oktober – Erik Forslund, svensk skådespelare.

Referenser

Externa länkar
Emil Haussmann

Emil Haussmann, född 11 oktober 1910 i Kungariket Württemberg, död 31 juli 1947 i Nürnberg, var en tysk SS-Sturmbannführer.

Biografi 
Haussmann blev medlem av Nationalsocialistiska tyska arbetarpartiet (NSDAP) år 1930. Under Nazitysklands Polen-fälttåg i september 1939 ingick Haussmann i Einsatzgruppe VI som opererade i området kring staden Posen. I Polen hade Einsatzgruppen till uppgift att i Wehrmachts kölvatten mörda polsk intelligentia, judar och partisaner.

I gryningen den 22 juni 1941 inledde Nazityskland anfallet mot Sovjetunionen, Operation Barbarossa. Haussmann var då medlem av Einsatzkommando 12 inom Einsatzgruppe D och deltog i massmord på judar i södra Ukraina och på Krim.

Rättegång 
Haussmann åtalades vid Einsatzgruppenrättegången 1947–1948. Den 29 juli 1947 fick de 24 åtalade ta del av anklagelseakten, vilken bestod av tre punkter: 1) krigsförbrytelser, 2) brott mot mänskligheten och 3) medlemskap i en kriminell organisation. Två dagar senare begick Haussmann självmord genom att hänga sig i sin cell.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Födda 1910
Avlidna 1947
Män
Personer inom Einsatzgruppen
Förintelsen i Polen
Förintelsen i Ukraina
SS-officerare som begått självmord
SS-Sturmbannführer
Hugo Tranberg

Hugo Wilhelm Tranberg, född 25 juni 1885 i Söderhamn, död 22 januari 1958 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Tranberg, som var son till stadsingenjör Knut Tranberg och Fanny Beatly, studerade vid Palmgrenska samskolan i Stockholm samt Norrköpings tekniska skola. Han var elev vid Dramatens elevskola 1904 och elev på stat vid teatern 1906–1907, med några avbrott knuten till Vasateatern i Stockholm 1907–1921, engagerad hos Einar Fröberg 1910–1912, vid Lilla Teatern i Stockholm 1912–1913, vid Blancheteatern i Stockholm nio år samt vid Riksteaterns och folkparkernas turnéer. Tranberg är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.   


Filmografi i urval

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Personer från Söderhamn
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1885
Avlidna 1958
Män
Snagg

Snagg är en frisyr där håret är mycket kort. Vanligtvis klipps det med en hårtrimmer så att det är exakt lika kort över allt. I USA kallas frisyren "buzz cut", i Storbritannien "skinhead" (om man inte har något hår alls) och i Filippinerna "semi". I Singapore kallas det "GI (nummer)" där numret står för en av sju korthetsgrader; snagg finns i sju längder, #1 (20 mm), #2 (6 mm), #3 (9 mm), #4 (12 mm), #5 (15 mm), #6 (18 mm).

Snagg är vanligare som frisyr hos män än hos kvinnor. Den får ansiktets konturer att bli tydligare och gör att käken ser bredare ut.

Se även 
 Frisyr
 Epilering
 Skinnskalle
 Helikopterplatta (frisyr), eng. flat top

Frisyrer
Thure Holm

Thure Hjalmar Holm, född 24 maj 1863 i Norberg, död 27 oktober 1932 i Maria Magdalena församling i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Holm var engagerad vid Nya teatern i Stockholm 1884–1885, vid olika ambulerande sällskap, vid Stora Teatern i Göteborg 1891–1892, hos Hjalmar Selander 1892–1895 och hos Albert Ranft från 1895. Bland de roller han gjort märks Nils Stensson i Fru Inger till Östrå, Rizzio i Maria Stuart, Laertes i Hamlet, bildhuggaren Clémenceau, Lefèbvre i Madame Sans-Gëne, Waldeck i Slafvinnan, Hin i Hin och småländingen och Bourganeuf i Duvals skilsmässa.

Utöver teatern var Holm engagerad som filmskådespelare. Han debuterade 1913 i Victor Sjöströms Ingeborg Holm och gjorde sin sista roll 1931 i Sjöströms Markurells i Wadköping.

Thure Holm är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1800-talet
Personer från Norberg
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Män
Födda 1863
Avlidna 1932
Svenska stumfilmsskådespelare
Willi Seibert

Willi Seibert, född 17 juni 1908 i Hannover, död 30 mars 1976 i Bremen, var en tysk SS-officer. Han befordrades till SS-Standartenführer (motsvarande överste) i januari 1944.

Seibert var Otto Ohlendorfs ställföreträdare som befälhavare för Einsatzgruppe D, som under andra världskriget begick massmord på sammanlagt 91 728 judar och politruker i södra Ukraina och på Krim.

Vid Einsatzgruppenrättegången i Nürnberg 1947–1948 dömdes Seibert till döden genom hängning, men straffet omvandlades 1951 till 15 års fängelse.

Referenser

Tryckta källor 
 

Födda 1908
Avlidna 1976
Män
Personer från Hannover
SS-Standartenführer
Förintelsen i Ukraina
Personer inom Einsatzgruppen
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Eric Lindholm

Eric "Kirre" Lindholm (ursprungligen Erik Magnus Lindholm), född den 11 mars 1888 i Johannes församling i Stockholm, död den 13 juli 1929 i Borås (vid tiden bosatt i Katarina församling i Stockholm), var en svensk skådespelare och revyartist.

Biografi 
Lindholm var engagerad som revyskådespelare hos Emil Norlander och sedan hos Ernst Rolf. Han verkade även som estradartist på olika scener. Lindholm avled i samband med en revyföreställning på Bergsäters sommarteater i Borås. Dödsorsaken var hjärtförlamning. Lindholm har av Bengt Haslum beskrivits som "en av den svenska revyns största komiska krafter".

Lindholm var gift med skådespelaren Hildur Lindholm, född Björkqvist. Han var far till musikern Olle Lindholm.

Filmografi

 

 (återanvänd scen ur Patriks äventyr ovan)

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska revyartister
Svenska scenskådespelare
Skådespelare från Stockholm
Födda 1888
Avlidna 1929
Män
Svenska stumfilmsskådespelare
William Larsson

Carl Wilhelm (William) Larsson, född 5 juli 1873 i Stockholm, död där 7 mars 1926 i Matteus församling, var en svensk skådespelare och filmregissör.

Larsson filmdebuterade som skådespelare 1912 i John Ekmans Säterjäntan och kom att medverka i drygt 50 filmer. Han regisserade också tre filmer: Hälsingar (1923), För hemmet och flickan (1925) och Bröderna Östermans huskors (1925). Hälsingar gillades inte av kritikerna som ansåg den vara amatörmässig, men kom ändå att bli en publiksuccé. Desto bättre kritik fick Larsson för Bröderna Östermans huskors där recensenterna fann filmen underhållande. Filmen kom att bli Larssons sista som regissör då han avled 1926.

William Larsson var gift med skådespelaren Jenny Tschernichin-Larsson. Makarna gravsattes i Gustav Vasa kyrkas kolumbarium i Stockholm.

Filmografi 
 Roller

 

 

 Regi

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 

Svenska stumfilmsskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska filmregissörer
Skådespelare från Stockholm
Regissörer från Stockholm
Gravsatta i Gustaf Vasa kyrkas kolumbarium
Födda 1873
Avlidna 1926
Män
Eugen Steimle

Eugen Karl Steimle, född 8 december 1909 i Neubulach, död 6 oktober 1987 i Ravensburg, var en tysk SS-Standartenführer.

I september 1936 utnämndes Steimle till chef för Sicherheitsdienst (SD) i Stuttgart. 

Steimle var mellan september och december 1941 chef för Sonderkommando 7a inom Einsatzgruppe B och mellan augusti 1942 och januari 1943 chef för Sonderkommando 4a inom Einsatzgruppe C.

Vid Einsatzgruppenrättegången i Nürnberg 1947–1948 dömdes Steimle till döden genom hängning för att ha gjort sig skyldig till krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten. Straffet omvandlades 1951 till 20 års fängelse, men redan 1954 frisläpptes han.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1909
Avlidna 1987
Män
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Tübingens universitet
SS-Standartenführer
Sicherheitsdienst
Förintelsen i Ukraina
Förintelsen i Belarus
Personer inom Einsatzgruppen
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Walter Hänsch

Heinrich Walter Gerhard Hänsch, född 3 mars 1904 i Hirschfelde, död 21 april 1994 i Engelskirchen, var en tysk promoverad jurist och SS-Obersturmbannführer.

Biografi 
Hänsch var medlem av Jungdeutscher Orden mellan 1923 och 1924. År 1939 avlade han doktorsexamen vid Leipzigs universitet med avhandlingen Der organisatorische Weg zur einheitlichen Reichspolizei seit 1933, vilken behandlar omorganisationen av den tyska polisen från år 1933. Hänsch rekryterades till Reichssicherheitshauptamt (RSHA), Tredje rikets säkerhetsministerium, där han ledde avdelning I D 2, vilken handhade disciplinärenden.

Hänsch var mellan mars och juli 1942 chef för Sonderkommando 4b inom Einsatzgruppe C.

Vid Einsatzgruppenrättegången i Nürnberg 1947–1948 dömdes Hänsch för krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten till döden genom hängning, men straffet omvandlades år 1951 till 15 års fängelse. Han frisläpptes i förtid i augusti 1955.

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1904
Avlidna 1994
Män
Personer från Zittau
Personer inom Einsatzgruppen
Förintelsen i Ukraina
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
SS-Obersturmbannführer
Lothar Fendler

Lothar Fendler, född 13 augusti 1913 i Breslau, död 7 mars 1983 i Stuttgart, var en tysk SS-Sturmbannführer.

Fendler var år 1941 tillförordnad chef för Sonderkommando 4b inom Einsatzgruppe C och ansvarig för massakrer på civilpersoner i Ukraina. Senare blev han chef för en av RSHA:s underavdelningar.

Vid Einsatzgruppenrättegången i Nürnberg 1947–1948 dömdes Fendler för krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten till 10 års fängelse, men straffet omvandlades i januari 1951 till 8 års fängelse. Han frisläpptes dock redan i mars samma år.

Källor

Noter

Tryckta källor 
 
 

Män
Födda 1913
Avlidna 1983
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personer inom Einsatzgruppen
Personer från Breslau
Reichssicherheitshauptamt
SS-Sturmbannführer
Förintelsen i Ukraina
Piotr Szut

Piotr Szut är en figur i berättelserna om journalisten Tintin av Hergé.

Han dyker för första gången upp i Koks i lasten som en stridspilot av estniskt ursprung som försöker döda Tintin och hans vän Kapten Haddock. Han går senare i samma seriehäfte över till Tintins sida. Den andra och sista gången man får se honom är i Plan 714 till Sydney där han har en mer central roll. Då som pilot för det plan som skall föra miljardären Laszlo Carreidas till Sydney. Man kan tycka att det är högst märkligt att Szut lyckats förnya sitt flygcertifikat (Plan 714 till Sydney) då han troligtvis har en synskada, han är antagligen enögd, då han alltid har en svart lapp över ögat. Piotr Szut tycks också ha kunskap i elektronik, han gör ett försök att laga den sönderslagna radion ombord på lastfartyget i Koks i lasten.

Szuts namn är en ordlek på franska, som ungefär betyder "jävlar" (zut). Kapten Haddock blir först upprörd över det till synes oartiga bemötandet när Szut presenterar sig. Men Haddock sansar sig sedan han inser att Szut verkligen heter så. I den svenska utgåvan har dock Szut fått behålla sitt namn, vilket gör kapten Haddocks upprördhet obegriplig. På andra språk däremot är hans namn översatta till passande ordlekar, som exempelvis i de engelskspråkiga utgåvorna, där han heter Skut. Det ska tolkas som "scoot", vilket ungefär betyder "stick!". I finskan heter han Pahk ("pah!"="bah!"). Vidare kan det nämnas att Szut inte ens är ett riktigt estniskt efternamn, och inte heller förnamnet Piotr. Korrekt estnisk stavning av namnet skulle vara Peeter Sütt. Det framgår också att han dansar kosackdans, vilket estländare inte gärna gör.

Referenser

Seriefigurer i Tintin
Arcade Fire

Arcade Fire är ett kanadensiskt indieband från Montréal, Québec, bildat 2003. Bandet består av Win Butler, Régine Chassagne, Richard Reed Parry, William Butler, Tim Kingsbury, Sarah Neufeld, och Jeremy Gara. Howard Bilerman spelade tidigare trummor, men lämnade bandet efter debutalbumet Funeral.

Historik 
Arcade Fires första fullängdsskiva, "Funeral", kom 2004 och blev också deras genombrott. Funeral fick genomgående god kritik och Arcade Fire fick uppträda med U2 och David Bowie. De två därpå följande albumen, "Neon Bible" och "The Suburbs" blev framgångsrika såväl kritikermässigt som kommersiellt.

Arcade Fire vann en Grammy 2011 för bästa album (The Suburbs).

Om musiken 
Arcade Fires musik präglas av de många instrumenten, sammanlagt spelar bandmedlemmarna sexton instrument. På livescenen är de dessutom ofta fler medverkande än de sju medlemmarna. Texterna visar på ett socialt engagemang.

Arcade Fires musik i filmer 

Låten "Wake Up" finns med i den officiella trailern till Spike Jonzes film Till vildingarnas land. 2012 bidrog Arcade Fire med två låtar till filmen The Hunger Games. Arcade Fire skrev och framförde också sången "Baby Mine" till filmen Dumbo från 2019.

Bandmedlemmar 
 Win Butler - Sång, gitarr, bas, orgel, keyboards, mandolin
 Régine Chassagne - Sång, piano, keyboards, dragspel, hurdy-gurdy, trummor, xylofon
 Richard Reed Parry - Gitarr, kontrabas, keyboards, synth, dragspel, percussion
 William Butler - Synt, keyboards, bas, gitarr, ljudmanipulation, omnichord, glockenspiel, klarinett, kontrabas
 Tim Kingsbury - Bas, gitarr, keyboards
 Sarah Neufeld - Fiol, bakgrundssång
 Jeremy Gara - Trummor, gitarr, keyboards

Tidigare medlemmar 
 Howard Bilerman - Trummor

Diskografi

Album

EP 
 2003 - Arcade Fire

Singlar 
Funeral:

 Neighborhood #1 (Tunnels) (Merge) (20 juni, 2004) 
 Neighborhood #2 (Laika) (Rough Trade) (28 mars, 2005) 
 Neighborhood #3 (Power Out) (Rough Trade) (23 maj, 2005) 
 Cold Wind (Rough Trade) (1 augusti, 2005) 
 Rebellion (Lies) (Rough Trade) (5 september, 2005)  
 Wake Up (Rough Trade) (14 november, 2005) 

Neon Bible:

 Black Mirror (Merge) (22 januari, 2007) 
 Keep the Car Running (Rough Trade) (19 mars, 2007) 
 Intervention (Rough Trade, Merge) (21 maj, 2007) 
 No Cars Go (Rough Trade, Merge) (23 juli, 2007)

The Suburbs:
 The Suburbs
 We Used to Wait
 Ready to start
 Modern Man
 Sprawl II (Mountains Beyond Mountains)

Hunger Games:
 Abraham's daughter

Reflektor:
 Reflektor
 Afterlife

Bilder

Se även 
 Bell Orchestre (Richard Reed Parry, Sarah Neufeld och Pietro Amato)
 The Luyas (Sarah Neufeld och Pietro Amato)

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 

Kanadensiska indierockgrupper
Musikgrupper från Montreal
Musikgrupper med syskon
Musikgrupper bildade 2003
Juno Award för Årets låtskrivare
Juno Award för Årets grupp
Waldemar von Radetzky

Waldemar von Radetzky, född den 8 maj 1910 i Moskva, död den 21 februari 1990 i Lindlar, var en tysk SS-officer.

von Radetsky, som uppnådde tjänstgraden SS-Sturmbannführer, var ställföreträdande chef för Sonderkommando 4a inom Einsatzgruppe C, som förövade massavrättningar av civilpersoner i Ukraina.

Vid Einsatzgruppenrättegången i Nürnberg 1947–1948 dömdes von Radetsky för krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten till 20 års fängelse, men han frisläpptes redan 1951.

Referenser

Tryckta källor 
 

Födda 1910
Avlidna 1990
Män
Personer från Moskva
Personer inom Einsatzgruppen
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
SS-Sturmbannführer
Felix Rühl

Fritz Gustav Felix Rühl, född den 12 augusti 1910 i Neheim, död 2 juni 1982 i Leverkusen, var en tysk SS-Hauptsturmführer.

Rühl var juni–oktober 1941 officer i Sonderkommando 10b inom Einsatzgruppe D, som genomförde mord på civilpersoner i södra Ukraina i samband med Nazitysklands fälttåg mot Sovjetunionen, Operation Barbarossa.

Vid Einsatzgruppenrättegången i Nürnberg 1947–1948 dömdes Rühl för krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten till 10 års fängelse men frigavs redan 1951.

Referenser

Tryckta källor 
 

Födda 1910
Män
Personer inom Einsatzgruppen
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Avlidna 1982
SS-Hauptsturmführer
Personer från Arnsberg
Pneumatisk cylinder

En pneumatisk cylinder är en arbetande komponent i ett pneumatiskt system. Den omvandlar gastryck till mekaniskt arbete.

En pneumatisk cylinder består av cylinderrör, kolv med kolvstång samt två cylindergavlar.

Den kraft en pneumatisk cylinder kan utveckla beror av kolvarean och gasens tryck.
F = A * P

Användning
Pneumatiska cylindrar används inom industrin för olika slag av manövrering av t.ex. rörliga grindar, ventiler, spakar eller pressar. De förekommer i olika utförande, både enkel- eller dubbelverkande. De drivs med komprimerad luft och kan ge kraft, beroende på luftens tryck, från bråkdelar av enstaka Newton tillmånga Meganewton.

Se även
Hydraulcylinder

Maskinteknik
Pneumatik