kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lesothos flagga

Lesothos flagga är en trikolor i färgerna blått, vitt och grönt, där det vita bandet är något bredare. Flaggan har en traditionell huvudbonad från basothofolket i mitten. Flaggan antogs vid 40-årsfirandet av självständigheten den 4 oktober 2006, och ersatte då den tidigare flaggan från 1987. Proportionerna är 2:3.

Symbolik 
Det vita står för fred och grönt står för välstånd. Den blå färgen symboliserar pula, det livgivande regnet som är en avgörande förutsättning för allt levande i det torra klimatet. Begreppet pula förekommer även i landets valspråk och i Botswanas flagga. Stråhatten i mitten är en traditionell symbol som även förekom i den flagga som antogs vid självständigheten 1966.

Huvudbonaden mokorotlo är en nationalsymbol som ingår i Lesothos nationaldräkt, även om stråhatten är av relativt sent datum. Det finns inga bevis på att den har använts före år 1900, och det var inte förrän under åren kring andra världskriget som huvudbonaden fick större spridning bland befolkningen. Under 1950-talet användes hatten av politiska ledare som ett sätt att markera samhörighet med de traditionella stam- och byhierarkierna. Huvudbonadens form sägs komma från Qiloane, de bergsformationer som ligger nära Thaba Bosiu, och ordet mokorotlo kommer från korotla, vilket betyder "uttrycka meningsskiljtaktigheter". Enligt traditionen brukade kungen eller byhövdingen ta av sig sin mokorotlo inför avgörandet av en tvist.

Historik 
Den flagga som antogs vid självständigheten från Storbritannien 1966 användes även av det då dominerande politiska partiet, Basutoland National Party. En ny nationsflagga utan politiska övertoner antogs den 20 januari 1987, året efter statskuppen 1986. Denna flagga var delad diagonalt; den översta vänstra delen var vit med en del av riksvapnet i brun silhuett (sköld med strutsfjädrar, en assagai och en klubba). Den nedersta högra delen var delad i två, en blå rand parallellt med diagonalen och en grön trekant längst ner till höger.

Dagens flagga anknyter till den som antogs vid självständigheten, samtidigt som den använder de färger som fanns i flaggan från 1987.

Tidigare flaggor

Se även 

 Lesotho
 Lesothos statsvapen
 Lesothos nationalsång

Referenser

Källor

Noter 

Nationsflaggor i Afrika
Lesothos nationalsymboler
Libanons flagga

Libanons flagga innehåller tre horisontella fält: två röda och ett vitt i mitten där de röda fälten är hälften så breda som det vita. I det vita fältet finns ett cederträd. Den nuvarande flaggan antogs när Libanon blev självständigt 7 december 1943. Flaggans proportioner är 2:3.

Symbolik 

Flaggans utformning är vald med syftet att den ska ha ett neutralt förhållande till de religiösa grupper som finns i landet. Trädet står som symbol för styrka, helighet och evighet. Cederträdet har använts som symbol i Libanon under flera tusen år, och omtalas bland annat på flera ställen i Bibeln (till exempel Ps 92:13: De rättfärdiga grönskar som palmer, växer höga som cedrar på Libanon). De kristna maroniterna på 1700-talet använde en vit flagga med ett cederträd. Den röda färgen sägs stå för självuppoffring och den vita symboliserar freden. Ett annat sätt att tolka den röda färgen är att de libanesiska trupper som stred i första världskriget hade röda uniformer.

Tidigare flaggor

Källor

Noter

Se även 
 Libanon
 Libanons statsvapen

Nationsflaggor i Asien
Libanons nationalsymboler
Liberias flagga

Liberias flagga antogs den 26 juli 1847 och har elva horisontella röda och vita band. I övre vänstra kvadranten finns en vit femuddig stjärna i en blå fyrkant. Proportionerna är (liksom den amerikanska flaggans) 10:19.

Symbolik 
De elva ränderna representerar de elva stater som undertecknade Liberias självständighetsförklaring. Likheten med USA:s flagga ska påminna om USA:s medverkan till staten Liberias tillkomst. Den vita stjärnan står för friheten som lyser upp "den mörka kontinenten" Afrika.

Historik 
Dagens Liberia har sitt ursprung i en koloni för frigivna amerikanska slavar som skapades av 1816 av American Colonization Society. Den första liberianska flaggan skapades 1827 och hade ett vitt kors i kantonen, istället för dagens vita stjärna. Den nya flaggan antogs i samband med självständigheten 1847.

Övrigt 
Många rederier använder bekvämlighetsflaggade fartyg som är registrerade i Liberia.

Referenser

Källor

Noter

Se även 

 Liberia
 Liberias statsvapen

Nationsflaggor i Afrika
Liberias nationalsymboler
Libyens flagga

Libyens flagga har tre horisontella fält i rött, svart och grönt. På det svarta bandet, vilket är bredare, finns en vit halvmåne och femuddig stjärna. Den antogs 2011 som en följd av det Libyska inbördeskriget.

Symbolik 
Flaggan med tre fält i rött, svart och grönt liknar den panafrikanska flaggan. Rött, svart, vitt och grönt tillhör också de panarabiska färgerna. Flaggan visar på så sätt både på den arabiska och afrikanska identiteten i landet. Halvmånen och stjärnan symboliserar islam. Vit halvmåne och stjärna på svart botten i mitten av flaggan härstammar från Cyrenaicaemiratets flagga. Den flaggans ovanliga svartvita färgkombination härstammade från tidigare religiösa banér. Idris I som år 1951 blev Libyens kung var ledare för en religiös orden, Sanusiya.

Historik 
Efter Libyens självständighet från Italien 1951 antogs en flagga i de panarabiska färgerna rött, svart och grönt med en vit halvmåne och stjärna. Efter statskuppen 1969 då kungamakten avskaffades antogs en röd, vit och svart flagga. Under federationen med Egypten och Syrien användes en gemensam federationsflagga. Libyen lämnade samarbetet med Egypten och Syrien 1977 och införde i samband med detta en ny flagga av Muammar al-Gaddafi som var helt grön. Denna flagga användes mellan 1977 och 2011 och var då världens enda helt enfärgade nationsflagga som helt saknade någon symbol. Sedan Gaddafis motståndare tagit över styret av landet och blivit internationellt erkända har man återgått till att använda 1951 års flagga som Libyens officiella flagga.

Libyska inbördeskriget 
Flaggorna var viktiga symboler under Libyska inbördeskriget 2011. 1977 års helgröna flagga sågs som en symbol för Muammar al-Gaddafi, och hans styrkor använde också denna som symbol. Gaddafis motståndare använde istället den flagga som Libyen hade mellan 1951 och 1969, och denna fanns (finns) på deras militärfordon. Efter att de under hösten 2011 tagit kontroll över hela landet, infördes den som officiell flagga för Libyen. FN har erkänt denna flagga som Libyens officiella flagga.

Tidigare flaggor

Referenser

Källor

Noter

Se även 

 Libyen
 Libyens statsvapen

Nationsflaggor i Afrika
Libyens nationalsymboler
Sri Lankas flagga

Sri Lankas flagga består av ett yttre rött fält med ett lejon som håller i ett svärd och ett inre fält i orange och grönt, båda omgivna av en gul kantrand. Flaggan antogs officiellt den 17 december 1978 och har proportionerna 1:2.

Symbolik 
Lejonet är en traditionell symbol för det singalesiska folket. Namnet på det singalesiska språket sinhala är förbundet med ordet "lejon" på sanskrit, och ordet ligger även till grund för öns namn. Det svärd som lejonet håller i är en maktsymbol. De fyra löven runt lejonet kommer från bodhiträdet och är tillsammans med den gula färgen symboler för den dominerande religionen buddhism. Det gröna fältet symboliserar den muslimska minoriteten, och det orangea fältet symboliserar den hinduiska (tamilska) minoriteten.

Historik 
Lejonet har varit en nationalsymbol sedan 500-talet f.Kr., då kung Vijaya lär ha fört en lejonflagga till ön. Lejonflaggor användes av det singalesiska kungahuset ändå fram till den brittiska kolonisationen 1815. När det dåvarande Ceylon blev självständigt 1948 infördes en flagga som byggde på det gamla kungadömets lejonflaggor. Efter protester från öns minoritetsgrupper infördes 1951 ett grönt fält för den muslimska minoriteten och ett orange fält för den hinduistiska folkgruppen tamiler. Sitt nuvarande utseende har flaggan haft sedan 1972.

Tidigare flaggor

Provinsernas flaggor 
Var och en av Sri Lankas nio provinser har en egen flagga.

Referenser

Källor

Noter

Se även 
Sri Lanka
Sri Lankas statsvapen

Nationsflaggor i Asien
Sri Lankas nationalsymboler
Fakticitet

Fakticitet (av latinets factum, skapat, gjort) är inom filosofi det att något faktiskt existerar utan att det är logiskt nödvändigt.

Hos Sartre och Heidegger innehar människans fakticitet, och därmed även begreppet i sig, en mer specifik betydelse. Vi är medvetna och förstående individer som "kastats ut" i vår egen existens utan att ha kontroll över den, och därför utgör vår fakticitet, det att vi "tydligen" existerar, den begränsning som hindrar oss från att undersöka oss själva som objekt. Eftersom vår fakticitet är nödvändig för vår förståelse kan vår förståelse inte omfatta vår fakticitet och detta begränsar vår förståelse.

Se även 
 Faktum
 Falsifikation
 Fallibilism

Termer inom metafysik
Fallibilism

Fallibilism (av latin fallible, felbar) är inom filosofi en kunskapteoretisk riktning som hävdar att alla trosuppfattningar är provisoriska och potentiellt felbara – varken axiom, rationalism, empirism eller kantianism kan utgöra säkra grundvalar för det vi påstår oss veta. Alla kunskapsanspråk är alltså osäkra. Fallibilism har dock ingen bestämd omfattning; en del fallibilister vidhåller bara fallibilism för vissa begränsade kunskapsområden, exempelvis matematik, induktion eller sinnesintryck. Allomfattande fallibilism är likställt med epistemologisk nihilism, global skepticism eller radikal skepticism. Fallibilism implicerar inte att vi inte har någon kunskap; fallibilister förnekar vanligtvis att kunskap kräver säkerhet. Fallibilism är därför idén att allt vi tror oss veta skulle principiellt sett kunna vara falskt.

Peirce introducerade termen och förknippade den med pragmatismen. Idag får den ofta beteckna vetenskapsteoretiska grupperingar som utgår från Popper.

Se även
 Faktum
 Falsifierbarhet
 Fakticitet
 Falsifikationism
 Filosofisk skepticism

Rörelser inom kunskapsteori
Mary Carey

Mary Carey, född 15 juni 1980 (eller 1981) i Cleveland i Ohio, är en amerikansk före detta porrfilmsaktris. Hon har även varit aktiv som politiker och ställde upp som guvernörskandidat i Kalifornien både 2003 och 2021.

Biografi 
När Carey var sju år gammal flyttade familjen till Florida där hon bland annat studerade balett. 1998 tog hon examen vid Pine Crest School i Fort Lauderdale. Under 2000 började hon med striptease och gick därifrån över till porrbranschen.

Under sin porrfilmskarriär, som varade mellan 2001 och 2011, gjorde hon bland annat scener med Tanya Danielle, Ashley Blue och Hannah Harper. Hon arbetade i första hand för bolagen Hustler, Jill Kelly, Kick Ass och Vivid.

Parallellt och efter porrkarriären har Carey även synts med roller i olika "B-filmer".

Politik 
I det extrautlysta guvernörsvalet 2003 ställde 23-åringen upp som kandidat att efterträda den avgående delstatsguvernören Gray Davis. Slutligen valdes Arnold Schwarzenegger till ny guvernör, medan Carey kom på tionde plats bland de totalt 135 kandidaterna.

På Mary Careys politiska program inför guvernörsvalet fanns bland annat följande:

Legalisera homoäktenskap
Beskatta bröstimplantat
Gör stripteaseuppträdanden avdragsgilla
Installera webbkameror i guvernörsbostaden
Skapa ett "Porr mot pistoler"-program för att minska antalet handeldvapen
Vara goodwill-ambassadör för att locka företag till delstaten
Personer som uppbär arbetslöshetsunderstöd skall fullgöra jurytjänstgöring
Motarbeta attackerna från John Ashcroft och Justitiedepartementet på porrindustrin
Medge förlängda öppettider för barer till kl 04.00
Fokusera på AIDS-epidemin
Hon erkände efteråt att hennes kandidatur mest varit ett sätt att få uppmärksamhet för sin då pågående porrfilmskarriär. Hon var då endast en av ett antal kandidater involverade i underhållningsbranschen; Carey var dock enda kandidaten som offentliggjorde sina bystmått på kampanjmaterialet.

2021 planerade hon dock att ställa upp igen som guvernörskandidat, nu efter sin avslutade karriär som reguljär porrfilmsaktris. Denna gång var hennes primära politiska fokus att försöka lösa Kaliforniens bostadskris och lindra covid-19-pandemins skadeverkningar på delstatens näringsliv. Hon meddelade, denna gång något mer allvarligt, att hon övervägde att återlansera sitt "porr mot pistoler"-program, vilket hon hävdade skulle få folk att lämna in sina vapen i gengäld mot gratis pornografi. Exakt hur detta skulle omsättas i praktiken, i en värld med den mesta av porrkonsumtionen redan inriktad mot gratissajter, förklarade hon inte. Den nya guvernörskampanjen sköttes till stora delar av hennes man, som hon äktade tre år tidigare. Under kampanjen planerade hon att besöka ett antal strippklubbar runt om i Kalifornien. Carey var dock tvungen att dra sig ur guvernörskampen halvvägs, och till slut segrade den sittande guvernören Gavin Newsom.

Priser 
 2013: AVN Hall of Fame Award

Källor

Externa länkar

Mary Carey
Mary Carey for Governor!

Kvinnor
Amerikanska porrskådespelare
Födda 1980
Levande personer
Personer från Cleveland
Eyvind Johnsonpriset

Eyvind Johnsonpriset är ett litteraturpris instiftat 1988 av Bodens kommun. Priset, som är på 70 000 kronor, instiftades för att hedra minnet av författaren Eyvind Johnson, vilken föddes i Boden.

Priset har delats ut i regel vartannat år, dock med några undantag. 1999 och 2001 års pris slogs samman och delades ut 2000, hundra år efter Johnssons födelse. 2002 delades inget pris ut. Från och med 2018 delas priset ut årligen.

I samband med prisceremonin delas också Lilla Eyvind-priset ut, där prissumman uppgår till 1 000 kronor. Priset delas ut till vinnaren i en novelltävling, där gymnasieelever vid Björknäsgymnasiet i Boden deltar.

Pristagare
1989 – Klas Östergren
1991 – Lennart Hagerfors
1993 – P.O. Enquist
1995 – Rolf Aggestam
1997 – Kerstin Ekman
2000 – Lars Jakobson (1999 och 2001 års pris slogs ihop)
2002 – Inget pris delades ut
2004 – Lotta Lotass
2006 – Göran Greider
2008 – Bengt Ohlsson
2010 – Bengt Pohjanen
2012 – Johan Jönson
2014 – Elisabeth Rynell
2016 – Majgull Axelsson
2018 – Andrzej Tichý
2019 – Mirja Unge
2020 – Steve Sem-Sandberg
2022 – Maxim Grigoriev

Källor

Fotnoter

Se även
Eyvind Johnson

Svenska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1989
Eyvind Johnson
Katod

En katod är den elektrod där reduktion äger rum, det vill säga den pol vid vilken metalljoner i elektrolyten upptar elektroner och omvandlas till metall.

Beteckningen används även i elektroniska komponenter såsom dioder och elektronrör. Elektronrör innehåller en glödkatod som emitterar elektroner, katodstrålar.

Vid elektrolys ansluts katoden till strömkällans minuspol. En vanlig minnesregel vid elektrolys är PANK = Positiv Anod, Negativ Katod. Detta gäller enbart vid batterier under uppladdning och exempelvis dioder som är framspända. Vid urladdning av ett batteri (galvanisk cell) är förhållandet det omvända; den negativa polen kallas då Anod och den positiva Katod, då blir minnesregeln PKNA = Positiv Katod, Negativ Anod.

Vid galvanisk korrosion, som kan symboliseras som ett galvaniskt element sker en oxidation vid anoden och en reduktion vid katoden. Katoden kan utgöras av en mer ädel metall än den som anoden består av men mycket vanligt är att katoden består av syrgas som reduceras till vatten. Anoden utgörs ofta av en relativt oädel metall som järn eller zink. Järnkonstruktioner skyddas ofta galvaniskt genom att belägga de med zink. Det räcker i princip att fästa en zinkbit offeranod vid en järnbåt så är båten genast betydligt mer skyddad mot korrosion än utan zinkbit. God elektrisk kontakt mellan järnkonstruktionen och offeranoden är viktigt.

Begreppet introducerades av vetenskapsmannen Michael Faraday.

Se även 
Anod
Offeranod
Elektrod
Elektrolys
Elektrolyt

Elektroder
Tikrit

Tikrit är en stad i centrala Irak och är den administrativa huvudorten för provinsen Saladin. Den är belägen ungefär 140 km nordväst om Bagdad, vid floden Tigris. Det finns inga officiella uppgifter från sen tid över stadens befolkning, men det distrikt som hör till staden hade en beräknad folkmängd av 130 318 invånare i början av 2003, på en yta av 2 408 km².

Staden är förmodligen mest känd som Saddam Husseins födelseplats. Under hans tid som landets president har många i den irakiska makteliten hämtats från Tikrit, liksom medlemmar i Iraks republikanska garde. Det var också i Tikrit som Saddam Hussein ansågs ha störst stöd i Irak.

Tikrit är även känt som platsen där Saladin, som försvarade Egypten mot de kristna korsfararna och återerövrade Jerusalem 1187, föddes. Saddam Hussein jämförde vid flera tillfällen sig själv med Saladin. Saladin gav också provinsen dess namn.

Under Irakkriget 2003 betraktades Tikrit som regimens sista starka fäste. Emellertid föll staden i de amerikanska styrkornas händer utan motstånd den 13 april. Detta markerade slutet på invasionen av Irak.

I juni 2014 intogs staden av Islamiska staten, även kallad IS, men återtogs av irakiska regeringsstyrkor i april 2015.

Källor 

Orter i Saladin (provins)
Sveriges riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne

Sveriges riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne, i dagligt tal ofta kallat Ekonomipriset eller Nobelpriset i ekonomi, är ett pris som instiftades 1968 av Sveriges riksbank i samband med bankens 300-årsjubileum och som administreras av Nobelstiftelsen. 

Prissumman är den samma som för nobelprisen och utdelningen sker tillsammans med de fyra nobelpris som delas ut i Stockholm den 10 december årligen. Pristagare utses i början av oktober varje år av den svenska Kungliga Vetenskapsakademien, som även utser pristagare för Nobelpriset i fysik och Nobelpriset i kemi. Nomineringsproceduren och arbetet med att utse pristagare går till på samma sätt som för fysik- och kemiprisen, och sköts av Kommittén för priset i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne vid Kungl. Vetenskapsakademien.

Historia
Priset är inte ett av de fem ursprungliga nobelprisen som etablerades av 1895 års testamente av Alfred Nobel för utstående bidrag inom fälten kemi, fysik, litteratur, fred och fysiologi eller medicin. Istället etablerades priset av Sveriges riksbank 1968 och har sedan dess delats ut varje år. Det första priset tilldelades 1969 Ragnar Frisch och Jan Tinbergen. Varje pristagare får en medalj, ett diplom och en pengasumma som har varierat genom åren. 1969 gavs Frisch och Tinbergen sammanlagt 375 000 kronor, vilket i december 2007 motsvarade 2 871 041 kronor. 2008 gavs priset till Paul Krugman som fick 10 000 000 kronor. Priset delas ut i Stockholm vid en årlig ceremoni den 10 december, samma dag som Nobel dog.

2015 hade 47 priser i ekonomi delats ut till 76 personer. Sju priser har getts till bidrag inom makroekonomi, vilket är den största kategorin. Institutionen med flest pristagare i ekonomi är University of Chicago; universitetets ekonomiavdelning har givit tio pristagare. År 2009, 40 år efter att priset började delas ut, gick det för första gången till en kvinna, Elinor Ostrom. Priset har senare delats ut till ytterligare två kvinnor: Esther Duflo 2019 och Claudia Goldin 2023.

Pristagare

Se även 
Lista över Nobelpristagare

Referenser

Allmänna källor

Noter

Externa länkar

Sveriges riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne
Kungliga vetenskapsakademiens officiella webbplats
All Prizes in Economic Sciences

 
Nobelpriset
Vetenskapspriser i Sverige
Sveriges riksbank
Kungliga Vetenskapsakademien
Priser och utmärkelser instiftade 1969
Paul Bremer

Lewis Paul Bremer III, född 30 september 1941 i Hartford, Connecticut, är en amerikansk diplomat. Han är mest känd för att ha lett den civila administrationen i Irak efter den USA-ledda invasionen 2003. Han efterträdde Jay Garner på denna position den 6 maj 2003. Den 28 juni 2004 överlämnade han officiellt makten till Iyad Allawi, som tillträdde som Iraks premiärminister.

Biografi
Han utbildades på 1960-talet vid Yale University (examen 1963), Harvard University (MBA 1966) och Paris universitet. Strax efter sin examen arbetade Bremer för olika myndigheter i bl.a. Afghanistan och Malawi. Under 1970-talet var han verksam vid olika amerikanska myndigheter, både i USA och internationellt. Han har bl.a. arbetat som assistent till Henry Kissinger och Alexander Haig (1981). Bremer utsågs 1983 till USA:s ambassadör i Nederländerna och 1986 till ambassadör för terrorismbekämpning. Efter att ha lämnat diplomatbanan arbetade han för Kissingers internationella konsultfirma Kissinger Associates 1989–2000 samt försäkrings- och riskkapitalföretaget Marsh & McLennan Companies, Inc. På 1990-talet arbetade Bremer för olika amerikanska myndigheter som arbetar med säkerhetsfrågor och har ofta konsulterats av den amerikanska kongressen som expert på internationell terrorism.

Paul Bremer har fått mycket kritik för att han den 23 maj 2003 utfärdade en order om att upplösa den irakiska armén, en åtgärd som av många anses vara en starkt bidragande orsak till den kaotiska säkerhetssituation och det omfattande väpnade uppror som uppstod i Irak efter USA:s invasion. 

Utnämningen av Bremer efter invasionen i Irak kritiserades av människorättsgrupper eftersom Bremer var ledande i att lätta på restriktionerna kring CIA:s samarbete med individer och grupper som gjort sig kända för att bryta mot de mänskliga rättigheterna.

Bremer har varit gift med Frances Winfield med vilken han har fått två barn. Bremer talar, förutom engelska, också franska, norska, persiska och tyska. Han tilldelades Presidential Medal of Freedom 2004.

Se även 
 Provisoriska koalitionsmyndigheten

Källor

Externa länkar 

USA:s ambassadörer i Nederländerna
Födda 1941
Amerikanska ämbetsmän
Män
Levande personer
Mottagare av Frihetsmedaljen
Alumner från Harvard Business School
Alumner från Paris universitet
Alumner från Yale University
Raymond Davis Jr.

Raymond Davis Jr., född 14 oktober 1914 i Washington, D.C., död 31 maj 2006 i Blue Point, Suffolk County, New York, var en amerikansk fysiker och mottagare av Nobelpriset i fysik år 2002. Han tilldelades priset för sina "banbrytande insatser inom astrofysiken, särskilt för detektion av kosmiska neutriner". Han delade halva prissumman med japanen Masatoshi Koshiba. Den andra hälften av prissumman tilldelades amerikanen Riccardo Giacconi.

Davis tog doktorsexamen i kemi 1942 vid Yale University i Connecticut, USA. Han var professor vid Department of Physics and Astronomy vid University of Pennsylvania.

Raymond Davis konstruerade en neutrinodetektor som bestod av en jättelik tank med 600 ton vätska placerad djupt nere i en gruva. Under trettio år lyckades han fånga in sammanlagt 2000 neutriner från solen och kunde därmed visa att solens energi kommer från fusion. I en annan gigantisk detektor, kallad Kamiokande, kunde en grupp forskare under ledning av Masatoshi Koshiba bekräfta Davis resultat.

Davis tilldelades 2000 Wolfpriset i fysik tillsammans med Masatoshi Koshiba.

Källor

Externa länkar 
 Nobelprize.org, Nobelpriset i fysik 2002
 Nobelprize.org, Raymond Davis Jr. – självbiografi

Nobelpristagare i fysik
Amerikanska kemister under 1900-talet
Wolfpristagare i fysik
Alumner från Yale University
Födda 1914
Avlidna 2006
Män
Amerikanska nobelpristagare
Personer från Washington, D.C.