kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Storstadssatsningen

Storstadssatsningen, eller De lokala utvecklingsavtalen, var ett åtgärdspaket riktat till Sveriges mest utsatta stadsdelar, som klubbades igenom av riksdagen 1998 och bedrevs 1999-2004 i sju kommuner. Dessa 24 stadsdelar i sju kommuner hade precis innan varit föremål för Blommansatsningen som utöver de sju även omfattade Solna kommun. Två miljarder kronor avsattes för satsningen. 

Målen med storstadssatsningen var att minska segregationen, skapa förutsättningar för tillväxt och generellt förbättra livsvillkoren för de boende i storstadsregionernas socialt utsatta förorter. Tanken var att det statliga bidraget till satsningen skulle kompletteras med minst samma summa av de berörda kommunerna. En annan central del av satsningen var att projekten skulle ske i samverkan mellan berörda institutioner inom folkhälsa, integration, arbetsmarknad, utbildning m.m. och det lokala föreningslivet.

I efterhand har storstadssatsningen blivit kritiserad för att inte ha givit några permanenta strukturella förbättringar utan bara en tillfälligt ökad bidragstillförsel. Utvärderingar har kritiserat satsningen för att ha haft orealistiska målsättningar.

Områden 
Per den 1 december 2004 hade 2074 miljoner statliga medel tilldelats i ram till sju kommuner. Områdenas befolkningsstorlek varierade från 3500 till 24 000 invånare.

Källor 

Stadsplanering
Socialpolitik
Bostadspolitik i Sverige
Utsatta områden i Sverige
Ziggy Marley

David Nesta "Ziggy" Marley, född 17 oktober 1968 i Kingston, Jamaica, är en jamaicansk reggaemusiker, son till reggaelegendaren Bob Marley.

Ziggy Marley har haft sina största framgångar tillsammans med sin bror Stephen Marley (som är lead-singer på många av låtarna) och sina systrar Cedella och Sharon i bandet Ziggy Marley & the Melody Makers. Bandet tog sitt namn efter att pappa Bob varit på bild på omslaget till den brittiska musiktidningen Melody Maker. Bandet hade sina mest framgångsrika år under slutet av 90-talet med bland annat hits som "Tomorrow People". Bandet har vunnit två Grammys i kategorin "Best Reggae Album" med sina skivor One Bright Day och Fallen Is Babylon. 

Under 2000-talet har Ziggy Marley lanserat en solokarriär, och bandet Melody Makers ligger på is. 2003 släppte han sin första soloskiva Dragonfly som innehöll en mindre radio-hit med låten "True to Myself". 2006 släpptes skivan Love Is My Religion, följt av barnalbumet Family Time 2009 och Wild and Free 2011. 2014 lanserade han sitt femte studioalbum som soloartist kallat Fly Rasta. Albumet vann en grammy 2015 i kategorin Best Reggae album.

Han har också gjort rösten som en av maneterna i filmen Hajar som hajar.

Diskografi

Med Melody Makers

Solo

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Ziggy Marley & the Melody Makers

Födda 1968
Jamaicanska reggaemusiker
Män
Levande personer
Saint-Denis (arrondissement i Réunion)

Saint-Denis är ett franskt arrondissement i departementet Réunion i Indiska oceanen. Det gränsar i söder till kommunen Salazie, i öster till Saint-André och i väster till La Possession.

Arrondissementet har 236 599 invånare, 560 invånare/km² (1999) och arealen är 423 km². Detta arrondissement heter exakt samma sak som Saint-Denis i departementet Seine-Saint-Denis strax norr om Paris. De båda arrondissementen har dessutom flera kommuner med helt eller delvis likadana namn.

I Saint-Denis på Réunion finns 14 kantoner och 3 kommuner.

Administrativ historik 
2006 förlorade arrondissementet de två kommunerna Le Port och La Possession till arrondissementet Saint-Paul.

Kommuner 

 Saint-Denis
 Sainte-Marie
 Sainte-Suzanne

Se även 
 Frankrikes administrativa uppdelning

Källor

Digitala källor

Noter 

Frankrikes arrondissement
Réunion
PIC

PIC är en familj av mikrokontroller-kretsar som är tillverkade av företaget Microchip Technology. 

1985 knoppades Microchip av från GI, och lade ner i princip alla produkter utom PIC-serien, vilken istället utrustades med mer minne och EPROM.

Historik 
Ursprungligen baserar sig PIC-kretsarna på företaget General Instruments krets PIC 1650. PIC antogs ursprungligen som vara ett akronym för Peripheral Interface Controller som varumärke för sin processorfamilj. Ursprunget var 8-bits processorerna, men idag finns det en uppsjö av specialiserade PIC-processorer i olika storlekar från enkla 8-bitas processorer i små kapslar till DSP och 32-bitars komponenter i 100-pinnars kapslar.

Arkitekturer 8-bits 
Av 8-bitars PIC finns det två grundarkitekturer: "Mid-Range core" (14-bits) samt "Baseline Architecture" (12-bits). Problemet är att man inte direkt av de första siffrorna kan avgöra vilken kärna som används utan detta måste man ge akt på för varje enskild komponent. På senare år har även två nyare kärnor tillkommit och det är "Enhanced Mid-Range Architecture" (14-bits) och den helt omarbetade "PIC18 Architecture" (16-bits) vilken har många fler instruktioner. Observera att 16-bitsinstruktioner inte innebär att det är en 16-bitsprocessor! Traditionella Pic (12 och 14-bits) har en 8-bitsdel och resterande fyra eller sex bitar är själva instruktionen. PIC18-arkitekturen däremot har programminnet uppdelat i två byte per instruktion.

Exempel på specialhårdvara som finns i moderna PIC-processorer 
 UART (för kommunikation med andra datorer)
 AD-omvandlare (analog till digital omvandlare)
 Spänningskomparatorer
 Pulsbreddsmoduleringsregister (PWM, används för varierande utgångssignal)
 I2C och SPI-bussar
 EEPROM-minne (minne)
 USB 
 Intern Shunt regulator (för att slippa spänningsregulator i små system)

Vanligt förekommande PIC:ar 
 PIC16F84
 PIC16F84A (kompatibel 20 MHz-version)
 PIC16F876A
 PIC16F628 (18 ben, 16 I/O-pinnar )
 PIC12F629/675 (8 ben, 6 I/O-pinnar )

Externa länkar 
 PIC 16x84 Grund-  Nybörjare leda för PIC 16x84 och elektronik. 
 8-bit PIC MCUs (information från IC-tillverkaren Microchip)

Referenser 
 8-bit Architecture Overview Arkitekturer

Mikroprocessorer
Orlando (film)

Orlando är en dramafilm från 1992 i regi av Sally Potter, som även skrivit filmens manus. Manuset baseras på Virginia Woolfs roman Orlando.

Handling
Filmen tar sin början i 1500-talets England, där huvudpersonen Orlando blir den åldrade drottning Elisabets gunstling. Genom drottningens försorg begåvas Orlando med ett osedvanligt långt liv, ett liv som delvis framlevs som kvinna genom en fysisk metamorfos.

Rollista (urval)

Produktion och mottagande
Sally Potter har, förutom regisserat och skrivit filmens manus, även skrivit filmens originalmusik, tillsammans med David Motion.

Filmens huvudperson, och tillika Woolfs romanfigur, är hämtat från titelpersonen i Ariostos riddarepos Orlando furioso från 1532. Denne blev galen av obesvarad kärlek. Woolfs roman om den över 300 år långlivade Orlando är inspirerad av Vita Sackville-West, som Woolf hade en relation med; den tillägnas den androgyna kvinnan.

Med rollen som Orlando nådde den 32-åriga brittiska skådespelaren Tilda Swinton internationell uppmärksamhet.

Referenser

Externa länkar 
  
 

Filmer 1992
Brittiska dramafilmer
HBTQ-relaterad film
Brittiska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Sally Potter
Engelskspråkiga filmer
Feministfilmer
Biografiska filmer om brittiska kungligheter
Elisabet I av England på film
Guldbaggenominerade
Outsiders (film)

Outsiders (originaltitel: The Outsiders) är en amerikansk film från 1983 i regi av Francis Ford Coppola. Manuset är baserat på S.E. Hintons roman med samma titel.

Handling  
En liten stad i Oklahoma under 1960-talet. Bland ungdomarna finns två gäng, Greasers och Snobbarna. Två unga Greasers, Ponyboy (C. Thomas Howell) och Johnny (Ralph Macchio), överfalls av ett gäng Snobbar och Johnny dödar en av dem. Ponyboy och Johnny flyr från staden och gömmer sig i en kyrka.

Medverkande (i urval) 
 Greasers
 C. Thomas Howell – Ponyboy Curtis
 Ralph Macchio – Johnny Cade
 Matt Dillon – Dallas "Dally" Winston
 Rob Lowe – Sodapop Curtis
 Patrick Swayze – Darrel "Darry" Curtis
 Emilio Estevez – Keith "Two-Bit" Matthews
 Tom Cruise – Steve Randle
 Glenn Withrow – Tim Shepard

 Snobbarna
 Diane Lane – Sherri (Cherry) Valance
 Leif Garrett – Bob Sheldon
 Darren Dalton – Randy Adderson
 Michelle Meyrink – Marcia

 Övriga
 Tom Waits – Buck Merrill
 Gailard Sartain – Jerry Wood
 S.E. Hinton – Sjuksköterska i Dallas sjukhusrum

Se även 
 Outsiders (roman)

Externa länkar  
 

Filmer 1983
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
1960-talet på film
Oklahoma på film
Filmer i regi av Francis Ford Coppola
Engelskspråkiga filmer
S.E. Hinton

Susan Eloise "S.E." Hinton, född 22 juli 1948 i Tulsa i Oklahoma, är en amerikansk författare. Hon debuterade som tonåring. Flera av hennes böcker har blivit filmatiserade. Hennes bok That Was Then, This Is Know (på svenska Yesterday) publicerades år 1971 men den blev klar år 1970. Några månader efter att hon blev klar med boken gifte hon sig med sin pojkvän.

Bibliografi 
 Outsiders (1967)
 Yesterday (1971)
 Rumble fish (1975)
 Tex (1979)
 Star runner (1988)
 Big David, Little David (1995)
 The Puppy Sister (1995)
 Hawkes Harbor (2004)
 ''Some of Tim's Stories (2007)

Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1948
Levande personer
Kvinnor
Tämta kyrka

Tämta kyrka är en kyrkobyggnad i norra delen av Borås kommun. Den tillhör sedan 2010 Fristads församling (tidigare Tämta församling) i Skara stift.

Kyrkobyggnaden
Statsmakten bestämde 1830 att Tämta och Vänga socken inte längre fick underhålla sina medeltidskyrkor utan de skulle bygga en gemensam. I Tämta var man emot detta och lyckades få tillstånd att bygga en egen kyrka. Byggnaden ritades av arkitekten Thor Medelplan  i en stil som är en blandning av empir och nygotik och den färdigställdes 1865 på en ny plats. Därmed kunde medeltidskyrkan rivas. Den formella invigningen kom att dröja till oktober 1875.

Kyrkan är byggd i sten med ett torn och med ett smalare tresidigt kor. Två vapenhus flankerar tornet. Kyrkorummet har tredingstak och slutna bänkar. De tre korfönstren murades igen vid restaureringen 1949 och Einar Forseth utförde målningar med motiv från Golgata i nischerna. Man målade om invändigt och reducerade antalet sittplatser. Sakristian flyttades från sin plats bakom altaret till vapenhuset.

Inventarier
Dopfunt av sandsten tillverkad omkring år 1200 i två delar med höjden 84,5 cm. Cuppan är cylindrisk, skrånande nedåt och med svagt konkav undersida. Upptill och nedtill stliserade repstavar. Foten är rund, uppåt konformad och avslutas med en kraftig repstav. Centralt uttömningshål. Funten härstammar från Tämta gamla kyrka.
En tronande madonnaskulptur från 1200-talet, utförd i ek och 78 cm hög, förvaras i Borås museum. 
 Predikstolen i barock är från 1600-talet och har målningar utförda av Detlef Ross.

Klockor
 Storklockan är av en senmedeltida normaltyp utan inskrift och dekor.
 Lillklockan lär ha hängt i den 1885 rivna kyrkan. Dess ålder är oviss.

Orgel
 Kyrkan fick sin orgel, placerad på läktaren i sydväst, 1972. Den är tillverkad av Hammarbergs Orgelbyggeri AB och har åtta (egentligen 7½) stämmor fördelade på manual och pedal. Fasaden har 25 ljudande pipor. Kyrkans första orgel var ett harmonium, som står kvar i kyrkorummet.

Referenser

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Borås kommun
Kyrkobyggnader invigda 1865
1865 i Sverige
Camilla Sköld Jansson

Nancy Camilla Sköld Jansson, född Sköld 16 september 1957 i Västanfors församling, Västmanlands län, är en svensk politiker (vänsterpartist) och utbildad socionom. Hon var ordinarie riksdagsledamot 1998–2006, invald i Jämtlands läns valkrets.

I riksdagen var hon ledamot i arbetsmarknadsutskottet 1998–2006. Hon var även suppleant i konstitutionsutskottet, utbildningsutskottet och sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet.

Sedan 2012 är hon socialpolitisk chef på Akademikerförbundet SSR. Där har hon bland annat arbetat för att Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) ska fungera bättre, och för bättre arbetsvillkor inom äldreomsorgen.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Vänsterpartiet
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Personer från Fagersta
Födda 1957
Kvinnor
Levande personer
Canal Saint-Denis

Canal Saint-Denis är en kanal i Paris i Frankrike som öppnades för trafik 1824.

Kanalerna Saint-Denis och Saint-Martin planlades redan på 1700-talet för att korta ned transporttiden för fartygen på Seine genom att skära igenom en krök på floden. Beslutet att inleda bygget fattades av Napoleon I 1802 men kom inte igång förrän 1825 respektive 1821.

Kring Saint-Denis har den industriella karaktären bevarats och dess övergivna kajer med sina småindustrier påminner ofta om scener i en fransk film noir.

Kanaler i Frankrike
Paris
Josef Hedar

Josef Albin Hedar, född 16 oktober 1894 i Malmö, död 2 december 1960 i Lund, var en svensk kyrkomusiker, tonsättare och musikforskare.

Hedar växte upp i Malmö och spelade orgel för Axel Boberg. Efter studentexamen läste han litteraturhistoria vid Lunds universitet och studerade komposition för Alfred Berg. Han studerade vidare vid Stockholms musikkonservatorium 1918–1921 där han hade Gustaf Hägg som lärare i orgelspel. Efter högre organist-, musiklärar- och kyrkosångarexamen var han organist och musiklärare i Södertälje 1920–1931 och från 1931 till sin död domkyrkokapellmästare i Lund. Hedar blev fil. lic. 1942 och disputerade 1951 på en avhandling om Dietrich Buxtehudes orgelmusik.

Josef Hedar var sånganförare i Lunds studentsångförening 1933–1948 och lärare i liturgisk sång vid Lunds universitet. Han invaldes som ledamot 633 av Kungliga Musikaliska Akademien den 28 januari 1943 och tilldelades Litteris et Artibus 1958.

Hedar var gift med sångerskan och pianopedagogen Kersti Hedar (1917–2008). Makarna är begravda på Norra kyrkogården i Lund.

Bibliografi

Diskografi

Kompositioner
 I skogans vackra pelarsal (Albert Theodor Gellerstedt) 1931, sång
 Regnvisan (Karl Asplund) 1931, för manskör
 Notturno (Ola Hansson) 1956, för manskör
 Musik (Vilhelm Ekelund) 1931, för blandad kör
 Violoncell (Ernst Josephson), för manskör
 Min grav (Ernst Josephson), för manskör
 Generationer (Ernst Josephson), för manskör
 En gång blir allting stilla (Pär Lagerkvist), för manskör

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska domkyrkoorganister
Mottagare av Litteris et Artibus
Svenska organister under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Musiker från Malmö
Forskare från Malmö
Lärare från Malmö
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1894
Avlidna 1960
Män
Voltas stapel

Voltas stapel var det första elektriska batteriet i modern tid. Det konstruerades år 1800 av italienaren Alessandro Volta. Hans namn återfinns inte bara i denna uppfinning, utan även i måttenheten för elektrisk spänning: volt.

Batteriet bestod av en stapel av silver- och zinkskivor med mellanlägg av tyg eller poröst papper indränkt med en elektrolyt. Volta förbättrade senare sitt batteri genom att använda koppar- och zinkelektroder i ett kärl med utspädd svavelsyra och kunde då sönderdela vatten och utfälla ädelmetaller på elektrolytisk väg.

Voltastaplen är till skillnad från brunstensbatteriet beroende av luftens syre och är på så vis en god illustration av zink-luftbatteriets funktionssätt.

Källor

Batterier
Elektricitet
Han

Han kan syfta på:
 Han (namn) – ett östasiatiskt namn, använt som efternamn och som förnamn av både män och kvinnor samt personer med namnet
 Han (stat) – en stat i Kina innan Qindynastin bildas 221 f.Kr.
 Han (stjärna) - en stjärna i stjärnbilden Ormbäraren
 Han Solo  – en av huvudkaraktärerna i Stjärnornas krig-berättelserna
 Handynastin – den andra kejserliga kinesiska dynastin, 206 f.Kr.–220 e.Kr.
 Hankineser – den dominerande etniska gruppen i Kina

Geografi

Finland 

 Han, Iniö, Åboland,

Frankrike 

 Han-sur-Nied, departementet Moselle i regionen Grand Est, 
 Han-sur-Meuse, departementet Meuse i regionen Grand Est, 
 Han-devant-Pierrepont, departementet Meurthe-et-Moselle i regionen Grand Est,

Kina 

 Han Shui, flod,

Sydkorea 

 Han (flod),

Se även
 Hane – den könstyp som fysiologiskt producerar spermier

Robotskapade Finlandförgreningar
Osloprocessen

Osloprocessen var en milstolpe i Israel-Palestina-konflikten. Det var den första direkta överenskommelsen mellan israeliska politiker och representativa politiker för palestinier. Syftet var att skapa ett ramverk för framtida relationer mellan Israel och den väntade palestinska staten, medan alla permanenta tvistefrågor såsom Jerusalems status, de palestinska flyktingarnas rättigheter, israeliska bosättningar, gränsdragningar och säkerhetsfrågor mellan de två staterna skulle tas upp och lösas senare. Processen avslutades i Oslo, Norge den 20 augusti 1993 och avtalen skrevs officiellt under vid en ceremoni i Washington D.C. den 13 september 1993 med Yassir Arafat som undertecknare för PLO och Yitzhak Rabin som undertecknare för Israel. Undertecknandet bevittnades av Warren Christopher för USA och Andrej Kozyrev för Ryssland i närvaro av USA:s dåvarande president, Bill Clinton.

Osloprocessen var en grund för skapandet av Palestinska myndigheten. Denna myndighet skulle ha ansvar över administrationen i de territorier som de kontrollerade. I avtalet ingick bland annat att PLO skulle avsäga sig allt bruk av våldshandlingar och terrorism samt att Israels militär skulle dras tillbaka från delar av Gazaremsan och Västbanken. Man väntade sig att avtalet skulle vara under en femårsperiod efter vilket ett permanent avtal skulle förhandlas (med början senast i maj 1996). Självstyret i Palestina skulle ges av Israel i faser.

Externa länkar
 Dean Peter Krogh Examines Prospects for Peace från Dean Peter Krogh Foreign Affairs Digital Archives

1993 i Norge
Israel-Palestina-konflikten
Oslo under 1900-talet
Politikåret 1993
TI-86

TI-86 är en programmerbar grafritande miniräknare, introducerad 1997 och producerad av Texas Instruments. TI-86:an använder mikroprocessorn Z80 från Zilog. Den är delvis bakåtkompatibel med en äldre modell, TI-85.

TI-86:an kan ses som en modell på en nivå steget över TI-83 och TI-84. Förutom att den har en större skärm än TI-83, tillåter den användaren att mata in såväl gemena bokstäver som grekiska bokstäver. Dessutom har den fem programmerbara knappar, som underlättar navigering i menyerna och kan programmeras av användaren för snabb åtkomst till funktioner som decimaltal-till-bråktals-konvertering. Dessutom har TI-86 en smidigare hantering av bland annat vektorer, matriser och komplexa tal.

Specifikationer 
 Processor: Zilog Z80 6 MHz
 RAM-minne: 128 KiB, varav 96 KiB åtkomligt för användaren.
 ROM-minne: 256 KiB, ej utökningsbart.
 Display: 128x64 pixlars högkontrasts monokrom LCD
 Datakommunikation: Seriell länkport - tillåter två TI-86-miniräknare att kopplas till varandra; alternativt kan en TI-86 kopplas till en PC med en specialkabel.
 Programspråk: TI-BASIC, Z80 Assembler (ASM)

Externa länkar
Funktioner hos TI-86
Den största samlingen program och andra resurser för Texas Instruments miniräknare är antagligen  ticalc.org.

Miniräknare
TI-89

TI-89 är en grafritande miniräknare från Texas Instruments. Den har en M68k-processor från Motorola.

Se även
TI-83
TI-84

Tout pour la Ti89

Miniräknare
Rudolf Nurejev

Rudolf Hametovitj Nurejev (ryska: Рудольф Хаметович Нуреев; tatariska: Rudolf Xämät ulı Nuriev), född 17 mars 1938 nära Irkutsk, Sovjetunionen, död 6 januari 1993 i Levallois-Perret strax utanför Paris, Frankrike, var en sovjetisk balettdansör.

Biografi 
Nurejev föddes i en järnvägsvagn nära Irkutsk som son till en politisk kommissarie av tatariskt ursprung och växte sedan upp i den ryska staden Ufa i Basjkirien där hans karriär som dansare började i en folklore-dansgrupp.

Han fick sin utbildning vid balettskolan i Leningrad för Aleksandr Pusjkin och var solodansör vid Kirovbaletten.

Nurejev hoppade av till väst på Le Bourget-flygplatsen den 17 juni 1961. Han blev därefter en framstående dansör vid Royal Ballet i London, där hans främsta danspartner under flera år var den brittiska ballerinan Margot Fonteyn. 

Han blev 1983 direktör för Parisoperans balett. Vid flera tillfällen medverkade Nurejev också på film, främst i amerikanska produktioner; bland annat spelade han Rudolph Valentino i Ken Russells film Valentino (1977).

Nurejev avled i Aids 1993. Hans homosexualitet hade fram till dess inte varit offentlig.

Referenser

Externa länkar 

 Rudolf Nureyev Foundation

Sovjetiska balettdansörer
Sovjetiska skådespelare
Födda 1938
Avlidna 1993
Män
Personer från Irkutsk
Ricardo Montalbán

Ricardo Montalbán, född 25 november 1920 i Mexico City, död 14 januari 2009 i Los Angeles i Kalifornien, var en mexikansk-amerikansk skådespelare.

Montalbán medverkade i ett 80-tal filmer och TV-produktioner; han spelade bland annat siouxhövdingen Satangkai i TV-serien Familjen Macahan (1978). Även i några andra produktioner spelade han roller som indian. De roller han spelade spände över ett spektrum från science fiction (Star Trek) över boxaren i Sista ronden och prästerna i Flykt undan döden och Med en sång i mitt hjärta till musikalerna tillsammans med Esther Williams. 

Montalbán var rullstolsbunden sedan han genomgick en ryggradsoperation 1994. Han dog i sitt hem i Los Angeles 2009 och är begravd på Holy Cross Cemetery.

Filmografi i urval 

 (Fiesta)
 (On an Island with You)
 (Neptune's Daughter)
 (Battleground)
 (Mystery Street)
 (Right Cross))
 1951 – Blixtrande klingor (Mark of the Renegade)
 (Across the Wide Missouri)
 (Sombrero)
 (Latin Lovers)
 (The Saracen Blade)
 (Sayonara)
 (Cheyenne Autumn)
 (The Money Trap)
 (The Singing Nun)
 (The Longest Hundred Miles) (TV-film)
 (The Deserter)
 (Escape from the Planet of the Apes)
 (Conquest of the Planet of the Apes)
 (How the West Was Won) (TV-serie)

 (Cannonball Run II)
 (The Naked Gun: From the Files of Police Squad!)
 (Spy Kids 2: Island of Lost Dreams)

Externa länkar 
 
  

Mexikanska skådespelare under 1900-talet
Födda 1920
Avlidna 2009
Män
Skådespelare från Mexico City
Ayesha Quraishi

Ayesha Quraishi, ofta bara kallad Ayesha, född 8 juli 1981 i Botswana, är en svensk rappare, musikartist, systemteoretiker och konstnärlig ledare. 

Ayesha föddes i Botswana som dotter till en indisk far och en botswansk mor, men växte upp i Hässelby i Stockholm.  

På 1990-talet började hon ägna sig åt musik. Den 29 september 2002 sjöng hon egna hiphoplåten "Number One" tillsammans med den 140 man starka orkestern World Peace Orchestra i Berwaldhallen. 29 maj 2003 släppte hon sin första singel "Ghetto Princess" där hon sjunger till Eric Steels musik. År 2004 gav hon ut albumet Jade Fever och startade det egna skivbolaget Aqueen Entertainment. 2007 kom albumet The Lobby. Hon har framträtt med bland andra Ohemma African Drum Orchestra och sjungit på en mängd olika scener. Vintern 2004 gjorde hon en turné i Sydafrika.

Hon medverkade i samtalspanelen i SVT:s program Studio Pop 2004 och filmen 165 Hässelby. Hon deltog tillsammans med Sona Jarjusey under namnet Kwanzaa i Melodifestivalen 2005. Duon framträdde i deltävlingen i Skellefteå med låten "Lovin' Your Feen" och kom där på åttonde plats. Sommaren 2006 var hon en av sommarvärdarna i Sveriges Radio P1. Sommaren 2007 ledde hon Sommartoppen tillsammans med Mogge "Masayah" Sseruwagi.

Hon är även känd som aktivist för fri musik och mänskliga rättigheter och arbetar via olika projekt och samarbeten för en förändring av världen, bland annat med Kungliga Konsthögskolan, Kungliga Musikhögskolan och Riksteatern. Sedan 2016 är hon en av två konstnärliga ledare för Kulturhuset Stadsteatern Vällingby, Stadsteaterns satellitscen och kulturverksamhet i Medborgarhuset Trappan i Vällingby.

Referenser 
Hässelby, Om Ayesha Quraishi

Noter 

Svenska popsångare
Svenska rappare
Svenska teaterchefer
Ayesha
Sommarvärdar 2006
Födda 1981
Kvinnor
Levande personer