kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Eisleben

Lutherstadt Eisleben är en stad i Landkreis Mansfeld-Südharz i Sachsen-Anhalt i Tyskland. Den ligger vid foten av berget Harz och cirka 30 km väster om Halle. Staden är Martin Luthers födelsestad.

Historia 
Eisleben finns omnämnt som marknadsplats år 994 och fick stadsrättigheter 1180. Den var huvudstad i grevskapet Mansfeld. Martin Luther föddes i Eisleben 10 november 1483, och dog i staden 18 februari 1546.

Kultur 

Både huset där Luther föddes och det där han dog är bevarade. Båda husen sattes 1997 på Unescos lista över världsarv. I Luthers födelsehus förvaras ännu många minnen av honom. Huset eldhärjades 1689.

I staden finns även många andra vackra byggnader, såsom Andreaskyrkan med den predikstol varifrån Luther höll sin sista predikan, och med gravmonument över de forna grevarna av Mansfeld.

1877 restes i Eisleben en marmorstaty av Luther, och den 10 november 1883 avtäcktes på torget ett Luthermonument av brons, gjort av Rudolf Siemering.

Näringsliv 
Eisleben har haft utvinning av koppar med traditioner tillbaka till medeltiden, men utvinningen upphörde 1990. I staden produceras textilier, kläder, maskiner, djupfrysta bageriprodukter och möbler. Där finns yrkesskolor för bergverksdrift.

Ortsteile 
Till Eisleben hör tolv Ortsteile alla tidigare kommuner som uppgick i staden mellan 1960 och 2010: Helfta, Volkstedt, Rothenschirmbach, Wolferode, Polleben, Unterrißdorf, Bischofrode, Osterhausen, Schmalzerode, Hedersleben, Oberrißdorf och Burgsdorf.

Källor 
 
 

Kommuner och städer i Landkreis Mansfeld-Südharz
Ugglan
Barmhärtighet

Barmhärtighet är ett uttryck för kärlek till nästan (agape) och är för kristna, judar, muslimer och buddhister en väsentlig dygd.

Inom kristendom
Barmhärtighet är ett av de viktigaste kraven i Bergspredikan. Jesus åskådliggör denna kristna plikt även i liknelsen om den barmhärtige samariern.

Under medeltiden talade man om sju barmhärtighetsverk, baserade på Jesu förkunnelse; att mätta de hungrande, ge dryck åt de törstande, klä de nakna, ge härbärge åt husvilla, besöka de sjuka, besöka de fångna samt begrava de döda. 

På grekiska, Nya Testamentets grundspråk, är ordet för barmhärtighet eleos. Eleos är den vanliga översättningen i den grekiska versionen av Nya Testamentet för det hebreiska ordet hesed, som ofta översätts helt enkelt med ”kärlek”. Från Guds sida står det för en orubblig kärlek, en som kan hålla en relation levande i evighet, oavsett vad som händer. Men eftersom Guds förbund med sitt folk från början är en historia med brutna löften och nya begynnelser (Andra Mosebok 32–34), är det tydligt att en sådan villkorslös kärlek inbegriper förlåtelse; den måste med nödvändighet vara barmhärtig.

Se även
 Medmänsklighet
 Nåd

Religiösa termer
Dygder
San Giovanni Valdarno

San Giovanni Valdarno är en stad och kommun i provinsen Arezzo i regionen Toscana i Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Castelfranco Piandiscò, Cavriglia, Figline e Incisa Valdarno, Montevarchi samt Terranuova Bracciolini.

Masaccio, ungrenässansmålare, föddes 21 december 1401 i San Giovanni Valdarno.

Referenser 

Kommuner i provinsen Arezzo
Orter i Toscana
Orvieto

Orvieto är en stad och kommun i provinsen Terni i regionen  Umbrien i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Orvieto ligger på ett isolerat tuffberg, vars lodräta väggar är dels naturliga, dels konstgjorda. Under staden finns en länge hemlig labyrint av utgrävda grottor, troligen byggda delvis av adliga släkter som använde dessa som lönngångar i händelse av att de skulle attackeras eller staden skulle belägras.

Staden är säte för en biskop samt berömd för sitt vita vin 
och sin praktfulla domkyrka, en av den italienska gotiska konstens praktfullaste exemplar. Ombyggnaden av detta tempel började 1290 på en äldre kyrkas plats, förestods till en början av Lorenzo Maitani och fortsattes till slutet av 1500-talet. Bland konstnärer som bidragit till utsmyckningen av kyrkan, må nämnas Andrea Pisano, lärjungar av Niccolo Pisano, Ugolino di Vieri, Fra Angelico, och Luca Signorelli. Kyrkans inre, av svart basalt och grågul kalksten, bildar ett latinskt kors, med tre skepp, 104,6 meter långt, 33 meter brett och 34 meter högt i mittskeppet.

Söder om kyrkan ligger det forna påvepalatset Palazzo del Capitano del Popolo, som innehåller stadsmuseet (etruskiska fornlämningar och italienska konstnärers arbeten). Den fästning som anlades av kardinal Albornoz 1364 i nordöstra delen av staden är förändrad till en offentlig trädgård med amfiteater. Bredvid denna finns en berömd, 61 meter djup, 13 meter bred brunn, kallad Pozzo di S. Patrizio (1527-40). På nordvästra sidan av den platå som staden ligger på, upptäckte man 1874 den etruskiska staden Volsiniis 
nekropol, Crocefisso di Tufo, med gravar, mest från 400-talet f. Kr., samt inskrifter, grekiska och etruskiska vaser (nu i stadsmuseet).

Staden är belägen på samma plats som Volsinii. Senare anlades en annan stad, som Prokopios kallar Urbibentum (vilket Plinius gissningsvis identifierar som Herbarium) och under medeltiden Urbs vetus, varav det nuvarande namnet bildats. Den var en av guelfernas förnämsta fästningar, dit påvarna ofta tog sin tillflykt, och tillhörde Kyrkostaten fram till 1860.

Källor

Externa länkar
 Comune di Orvieto

Orter i Umbrien
Kommuner i provinsen Terni
Tentativa världsarv i Italien
Lippo Memmi

Lippo Memmi, född cirka 1290 i Siena, död cirka 1347 i Siena, var en italiensk målare.

Memmi var elev och svåger till Simone Martini. Helgonen på Martinis Bebådelse-scen från 1333 tillskrivs Memmi. Memmi målade fresker i San Gimignano och ritade det graciösa klocktornet på Torre del Mangia i Siena.

Italienska konstnärer
Män
Födda 1290
Avlidna 1347
Internationell gotik

Internationell gotik är en sofistikerad sengotisk måleristil som i slutet av 1300-talet och under 1400-talet spreds genom Europa.

Det är en dekorativ, linjär stil som har sitt ursprung i fransk gotik, framför allt i de illuminerade handskrifterna, och karakteriseras av förfinade och eleganta gestalter, graciöst fallande veck, juvelliknande färg och naturalistiska detaljer.

Gotik
San Gimignano

San Gimignano () är en liten medeltida muromgiven stad och kommun i provinsen Siena i regionen Toscana i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

San Gimignano är berömt för sin medeltida arkitektur och unik för sitt bevarande av ett dussintal av sina tornhus. Inom murarna hyser de välbevarade byggnaderna anmärkningsvärda exempel både på romansk och gotisk arkitektur, med framstående exempel på både kyrkor och profana byggnader. Palazzo Comunale, Kollegiatkyrkan och Sankt Augustinus kyrka innehåller fresker från 1300- och 1500-talet. San Gimignanos historiska stadskärna är ett av Unescos världsarv.

Staden är också känd för saffran, sin gyllene skinka, och sitt vita vin, Vernaccia di San Gimignano, framställt av en ålderdomlig variant av druvan Vernaccia, som odlas på sandstenskullarnas sluttningar i området.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 San Gimignanos officiella webbplats
 UNESCO World Heritage Centre - Historic Centre of San Gimignano

Kommuner i provinsen Siena
Orter i Toscana
Världsarv i Italien
Världsarv inskrivna 1990
Piazza del Popolo

Piazza del Popolo är ett stort torg (piazza) i norra Rom. Mitt på piazzan står Flaminioobelisken (Obelisco Flaminio), som restes i Heliopolis på 1200-talet f.Kr. Obelisken fördes till Rom år 10 f.Kr. på order av kejsar Augustus.

Piazza del Popolo fick sin nuvarande form 1816, när arkitekten Giuseppe Valadier lade ut dess stora oval. Sluttningen upp mot Pinciokullen terrasserades, och ramper förband den med piazzan.

Bilder

Se även
 Santa Maria dei Miracoli och Santa Maria di Montesanto
 Santa Maria del Popolo

Källor

Externa länkar

Torg i Rom
Rione Campo Marzio
Verk av Giuseppe Valadier
Villa Borghese

Villa Borghese är en stor park i norra Rom, som fått sitt namn efter släkten Borghese.

Villan uppfördes 1613–1616 på uppdrag av kardinalen Scipione Borghese. Under Camillo Borghese, som var svåger till Napoleon I, byggdes den ut i klassicerande stil. Egendomens yta är cirka 6 kvadratkilometer.

Populära sevärdheter är Giardino del Lago, ryttarstadion vid Piazza Siena och Fontana dei Cavalli Marini från 1770. I Casino Borghese är numera konstmuseet Galleria Borghese inhyst.

Fontäner i Villa Borghese 
 Fontana del Fiocco
 Fontana dei Cavalli Marini
 Fontana dei Pupazzi
 Fontane Oscure
 Mostra dell'Acqua Felice

Externa länkar 

Palats i Rom
Parker i engelsk stil
Parker i Italien
Rione Ludovisi
Rione Campo Marzio
Trädgårdar i Rom
Djäkneberget

Djäkneberget är ett parkområde strax väster om Västerås innerstad. Området är cirka 500 meter långt och 250 meter brett (cirka tolv hektar). Parken är belägen på en bergshöjd med utsikt över bland annat Domkyrkan, Stadshuset, Skrapan och en del av Mälaren. I anslutning till parken ligger Djäknebergsskolan, en folkskola som invigdes 1894 och som idag inrymmer Västerås folkhögskola samt Västerås Konstskola.

Namnet Djäkneberget kommer av djäkne, en lärjunge från det närbelägna gymnasiet (nuvarande Rudbeckianska gymnasiet). Djäknarna hade sina gymnastik- och vapenövningar på berget. Djäknarna firade även Valborgsmässoafton på berget med fyrverkerier och eldar men det upphörde på 1830-talet efter en olycka då två djäknar brändes till döds.

Västerås frivilliga skarpskytteförening hade från cirka 1862 sin övningsplats på Djäkneberget.

Parkområdet 
Över hela parkområdet finns över 500 inskriptioner i sten utspridda. De är inhuggna i stenar och själva berget. Ofta är det endast ett namn men ibland även citat. Upphovsmannen bakom de allra flesta inskriptionerna är lektorn och f.d. kaptenen Sam Lidman som under åren 1862–1895 förvandlade Djäkneberget från en kal bergknalle till en park att vistas i.

Några av inskriptionerna är tillkomna efter Lidmans arbete. Den 11 september 1955 skrev kung Gustaf VI Adolf sitt namn på en sten när han och drottning Louise avslutade sin eriksgata genom Västmanland och den namnteckningen blev ännu en inskription. Den 17 juni 1974 skrev kung Carl XVI Gustaf sitt namn på en närbelägen sten.

Geologi 
Berggrunden är cirka 1 800 miljoner år. För cirka 4 500 år sedan började berget höja sig ur Littorinahavet.

Litteratur

Externa länkar 

Parker i Västerås
Stadsdelar i Västerås
Brännvidd

Brännvidden, även kallad fokallängd, är brännpunktens avstånd från en lins mittpunkt eller en buktig spegels vertex och är ett begrepp som används för att karakterisera linser, speglar och annan optik. 

Om strålar som utgått från en mycket avlägsen lysande punkt, till exempel en stjärna eller en punkt på solen, och därför kan anses som parallella, infaller mot en konvergerande lins, sammanbryts de efter sin passage genom linsen till en bestämd punkt på den axel som är parallell med dem. 
Om strålarna infaller parallellt med huvudaxeln träffar de linsens brännpunkt, primärfokus, vars avstånd från linsen kallas linsens fokallängd (linsens fokaldistans). Eftersom strålarna lika väl kan infalla från den ena sidan som från den andra, har en lins alltid två brännpunkter. För båda brännpunkterna är avståndet till linsen detsamma (fokallängden). 

Om man bestrålar en divergerande lins med parallella strålar så sprids strålarna efter att de passerat linsen som om de kommit från en bestämd punkt på linsens framsida. Brännpunkten (F) är den punkt som infallande strålar som är parallella med huvudaxeln sammanstrålar i. Men eftersom de utgående strålarna endast skenbart passerat denna punkt (det är bara deras förlängning bakåt som skär varandra i denna punkt), säger man att den divergerande linsen har en virtuell brännpunkt, till skillnad från brännpunkten på en konvergerande lins, som är reell. fokallängden räknas som negativ för konkava linser och positiv för konvexa.

Beräkning för linser 

Fokallängden  för linser kan beräknas enligt följande formel, känd som linsmakarformeln (beteckningar enligt figur 3):

Där:
 = krökningsradien hos den linsyta som först träffas av ljuset,
 = krökningsradien hos den andra linsytan,
 = brytningsindex för det ämne som linsen är gjord av.
 = linsens tjocklek

För tunna linser kan linsmakarformeln förenklas till:

Observera att konkava ytor måste anges med negativa -värden. För en plan begränsningsyta blir radien oändligt stor och dess inverterade värde lika med noll, så dessa termer bortfaller. 

Det finns flera metoder för att experimentellt bestämma linsers fokallängd. För en konvex lins är den enklaste och minst noggranna metoden att rikta linsen mot solen och mäta avståndet mellan linsen och bilden. Detta avstånd är då fokallängden. Noggrannare metoder har utarbetats av Friedrich Wilhelm Bessel, Alfred Cornu, Ernst Abbe med flera.

Storheten  är linsens brytningsförmåga och om fokallängden anges i meter får brytningsförmågan enheten m-1, i optiska sammanhang kallad dioptri. Brytningsförmågan kallas ofta "dioptrital", men detta "dioptrital" är ingen storhet, eftersom det förutsätter användandet av enheten meter.

Källor
 

Fotografiska termer
Fotografi
Optik
Ugglan
Sniffning

Sniffning (efter engelskans sniff, 'vädra', 'andas in') eller boffning innebär att berusa sig genom inandning av ångor från fettlösande medel. Upptaget av ångorna sker främst via näsan och dess slemhinnor i fallet med sniffning, med lungornas slemhinnor som sekundär upptagningsväg.

Missbruk och risker 
Sniffning associeras främst med berusning av ångor från olika typer av fettlösande vätskor. Vanligast är sniffning av tändargas, drivgas i sprejer och bensinångor (genom näsan), men även thinner och kontaktlim nämns ofta. Sniffning av ren etanol förekommer, liksom av doftsprej.

Det alternativa ordet boffning syftar ofta specifikt på inandning av ångor från en plastpåse över både mun och näsa. Då sker inandningen framförallt via munhålan, med lungornas och munhålans slemhinnor som primär upptagningsväg, med övriga luftvägars slemhinnor som sekundära upptagningsvägar.

Ruset vid sniffning förorsakas av syrebristen i hjärnan, när gaserna når dit. Ruset påminner om det vid intag av alkohol, men det varar kortare tid. Den påverkade får sänkt medvetandenivå med dåligt samordnade rörelser, och talet blir sluddrigt. Lukten av lösningsmedel blir stark i ens andedräkt. Sniffaren upplever själv en känsla av lycka, ibland kombinerat med hallucinationer eller en känsla av gränslös kapacitet.

Sniffningen och dess kopplade syrebrist kan leda till allvarliga skador på hjärna, lever och njurar – särskilt i samband med klorerade kolväten (exempelvis trikloreten) och/eller vid långvarigt missbruk. Rubbningar i hjärtats rytm kan leda till andningsstillestånd och plötslig död, och skillnaden mellan berusningsdos och dödlig dos är kan vara liten. Överdosering, eller kombinationsmissbruk med alkohol eller andra droger, leder också ibland till medvetslöshet.

Vid sniffning av thinner, tändargas och rengörings-/lösningsmedel kan det förutom att döda hjärnans celler bildas hålrum i näsväggen, speciellt vid långvarigt sniffande.

Sniffning är främst förekommande bland tonåringar, och det är betydligt mindre vanligt än missbruk av alkohol och narkotika.

Liknande fenomen 
"Snortande" kallas sniffning av ett finfördelat narkotikum i pulverform, till exempel kokain eller krossade tabletter som diazepam- eller morfintabletter.

Källor
 Luleåpolisen vill att föräldrar uppmärksammar boffning efter dödsfall i skola, Dagens Nyheter 21 april 2023. Läst 223 april 2023.

Noter

Vidare läsning 
 Trends in death Associated with Abuse of Volatile Substances 1971-2004 Field-Smith M, Bland JM, Taylor JC, et al., Department of Public Health Sciences. London: St George’s Medical School

Externa länkar 
 Beroendecentrum Stockholm om sniffning och boffning

Droger
Gipsy Kings

Gipsy Kings är en musikgrupp som består av franska musiker från Arles och Montpellier. De är av spansk/romanibakgrund. De är bäst kända för att kunna framföra rumba flamenca – en pop-orienterad version av den traditionella flamencomusiken – till folket.

Historik 
De blev populära med debutalbumet, det självbetitlade Gipsy Kings, som innehöll sångerna "Djobi Djoba", "Bamboleo" och "Un Amor".  Sången "Volare" på deras tredje album Mosaïque är en rumbaversion av Domenico Modugnos italienska hit "Nel blu dipinto di blu". De har även gjort en coverversion av Eagles berömda hitlåt "Hotel California". Låten finns med på soundtracket till filmen The Big Lebowski. 

Gipsy Kings blev enormt populära i Frankrike trots besk kritik från flamencopurister. 

Gipsy Kings blev en succé över stora delar av Europa, speciellt i Frankrike och England.  År 1989 släpptes skivan Gipsy Kings i USA och tillbringade 40 veckor på albumlistorna, något som mycket få spanskspråkiga skivor lyckats med. 

Deras skivor inkluderar bland annat Gipsy Kings, Estrellas, Mosaïque, Love & Liberte, Compas, Este Mundo, Somos Gitanos and Roots. Även ett flertal olika samlingsskivor har getts ut.

Medlemmar 
Gipsy Kings medlemmar kommer från två familjer som i sin tur är släkt med varandra: Reyes och Baliardos (Reyes betyder Kungar på spanska). De är kusiner, och Baliardofamiljen härstammar från flamencons stora Manitas de Plata. Gipsy Kings består av:

Nicolas Reyes - sång, gitarr
Pablo Reyes - bakgrundssångare, gitarr
Canut Reyes - bakgrundssångare, gitarr
Patchai Reyes - bakgrundssångare, gitarr
Andre Reyes - bakgrundssångare, gitarr
Diego Baliardo - gitarr
Paco Baliardo - gitarr
Tonino Baliardo - förste gitarrist

Även Chico Bouchikhi var medlem i Gipsy Kings men slutade efter albumet Mosaïque.

Referenser

Externa länkar

Franska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1978
Skulpturpark

Skulpturpark är en park, eller ett på annat sätt urskiljbart område, med en permanent samling av skulpturer. En skulpturpark kan vara i allmän eller privat ägo. Privatägda skulpturparker är oftast tillgängliga för allmänheten, med eller utan avgift.

Se även 
Lista över skulpturparker
Lista över skulpturparker i Sverige

Litteratur
Lotta Jonsson: Samling i parken i Svenska Turistföreningens Årsskrift 2008,
Trav, hopp och kärlek

Trav, hopp och kärlek är en svensk dramafilm från 1945 i regi av Ragnar Frisk. I huvudrollerna ses Rut Holm, Harry Persson och Gertrud Fridh.

Om filmen 
Filmen premiärvisades på biografen Saga i Strängnäs 26 september 1945. Travscenerna filmades på Jägersros travbana i Malmö.

Rollista i urval 
Rut Holm - Malin, hushållerska på godset Bokegård 
Harry Persson - Lars Thunell, hästskötare på Bokegård 
Gertrud Fridh - Rose-Marie Nilsson 
Ulla Norgren - Maja Karlsson, piga på Bokegård 
Stina Ståhle - Ebba Malmin 
Sonja Stjernquist - Britta, Rose-Maries yngre syster 
Eric Malmberg - Måns Nilsson, Rose-Maries och Brittas far, ägare till Bokegård 
Sten Sture Modéen - Bo Ek, journalist 
Hilding Rolin - John Malmin, ägare till Kungsberga säteri, Ebba Malmins make 
Gabriel Rosén - Viktor Andrén, tränare på Bokegård 
Åke Askner - Sten Ask, habitué på Jägersro 
Hans Lindgren - Pelle, stallpojke på Bokegård 
Per Björkman - Jöns, dräng på Bokegård

Musik i filmen 
"Ge mej en vän", kompositör Ernfrid Ahlin, text Roland, sång Rut Holm och Sonja Stjernquist.
"Du Lasse, Lasse liten", kompositör och text Lille Bror Söderlundh, sång Rut Holm
"Åh, Rose-Marie", kompositör Ernfrid Ahlin, text Roland, sång Harry Persson 
"Kärlek i travtakt", kompositör Ernfrid Ahlin, text Roland, sång Harry Persson och Rut Holm

Externa länkar 
 
 

Filmer 1945
Svenska dramafilmer
Travsport på film
Filmer i regi av Ragnar Frisk
Filmer från Svensk Talfilm
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Territorialvatten

Territorialvatten är kustnära (litoralt) havsvatten som är en del av en stats territorium. Vanligtvis sträcker sig dessa ingrt 12 nautiska mil (22 km) ut från kusten, i enlighet med Förenta nationernas havsrättskonvention. Territorialvattnet kan delas in i inre territorialvatten, som ligger innanför en baslinje definierad av skärgårdens yttersta uddar, inklusive land som kommer fram vid lågvatten, och territorialhav, som ligger utanför baslinjen.

Utanför territorialvattnet har länderna en exklusiv ekonomisk zon, där de har exklusiv rätt till exploatering av naturresurser.

Gränsen i särskilda fall 
För att hantera vikar, flodmynningar och skärgård används en baslinje istället för den egentliga kusten. Linjen dras mellan de yttersta uddarna i skärgården där den är tillräckligt tät och över vikars och floders mynning. Baslinjen definieras noga, så att den inte skall kunna utnyttjas för orimliga krav vid speciella kustformer och öar långt från land.

Där territorialvattnet för två länder skulle överlappa räknas gränsen ligga på lika avståndet från baslinjen i vardera landet. Länderna kan också komma överens om andra arrangemang.

Territorialvattnets betydelse 

Inom ett lands territorialvatten gäller landets lagar och landet har rätt att stoppa fartyg enligt behov. Däremot har landet inte rätt att inom territorialhavet förhindra eller oskäligt försvåra sjötrafiken mellan andra länder. Förhållandet mellan landets rätt och rätten till fri passage är noga reglerat.

Inom de inre territorialvattnen gäller landets lagar i sin helhet och ingen rätt till fri passage föreligger, annat än vad som särskilt avtalats.

Se även 
 Internationellt vatten
 Förenta nationernas havsrättskonvention

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Havsrätt
Kustområden
Politisk geografi
Saarlands herrlandslag i fotboll

Saarlands herrlandslag i fotboll var under stora delar av 1950-talet ett landslag i det dåvarande Saarprotektoratet. Man mötte oftast olika europeiska B-landslag under de 19 landskamper man hann spela åren 1950-1956. De största händelserna var VM-kvalmatcherna mot Västtyskland och Norge 1953 och 1954. Förundskapten var Helmut Schön, som senare blev förbundskapten för västtyska landslaget. I samband med att Saarland blev en västtysk delstat vid årsskiftet 1956-1957 blev SFB en del av det västtyska fotbollsförbundet.

Kvalspelet till VM 1954 i Schweiz

Spelare med fler än tio landskamper

Externa länkar
 Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - Saarlands herrlandskamper i fotboll
 Rapport om 1950-talet, med eget landslag

Fotboll i Tyskland
Fotbollslandslag
Landslag nedlagda 1956
Landslag startade 1950
Sport i Saarland
Suha Tawil

Suha Tawil, född 17 juli 1963 i Jerusalem, är en palestinier som var Yassir Arafats hustru från 1990 till dennes död 11 november 2004. De gifte sig i Tunisien den 17 juli 1990 och fick en dotter tillsammans 1995. Tawil, som har franskt pass, bor i Paris med sin dotter. 

Äktenskapet mellan Arafat och Tawil hölls hemligt i femton månader, bland annat eftersom Tawil inte var muslim (kristen). Hon är feminist och var starkt emot det kasino som de palestinska myndigheterna byggde under 1990-talet.

Referenser

Noter 

Födda 1963
Palestinier
Kvinnor
Levande personer
Personer från Jerusalem