kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frank Jack Fletcher

Frank Jack Fletcher, född 29 april 1885, död 25 april 1973, amiral i amerikanska flottan under första och andra världskriget. Fletcher var operativ befälhavare vid slaget om Korallhavet 1942, vilken var inledningen till slaget vid Midway. Han var brorson till amiral Frank F. Fletcher.

Tidiga år och sjökarriär
Fletcher föddes i Marshalltown i Iowa den 29 april 1885. Han började på U.S. Naval Academy 1902 och tog sin examen därifrån i Annapolis den 12 februari 1906 och blev befogad med ett utmärkelsetecken den 13 februari 1908 efter två år till sjöss.

Under de tidiga åren av hans karriär fanns han mest på slagskeppen Rhode Island, Ohio, och Maine. Han tillbringade också tid på USS Eagle och USS Franklin. I november 1909 blev han hänförd till USS Chauncey, en enhet ur Asiatic Torpedo Flotilla. Han tillträdde som befäl över USS Dale i april 1910 men återvände till Chauncey i mars 1912 som befälhavare. Förflyttad till USS Florida i december 1912. Där var han ombord på slagskeppet under ockupationen av Veracruz i Mexiko i april 1914. För framstående ledning i slaget vid Vera Cruz blev han belönad med Medal of Honor.

De sista åren 
Amiral Frank Jack Fletcher dog den 25 april 1973 på Bethesda Naval Hospital i Bethesda i Maryland. Han är begravd på Arlington National Cemetery. USS Fletcher blev döpt till hans ära.

Medal of Honor, hedersomnämnandet 
For distinguished conduct in battle, engagements of Vera Cruz, 21 and 22 April 1914. Under fire, Lt. Fletcher was eminent and conspicuous in performance of his duties. He was in charge of the Esperanze and succeeded in getting on board over 350 refugees, many of them after the conflict had commenced. Although the ship was under fire, being struck more than 30 times, he succeeded in getting all the refugees placed in safety. Lt. Fletcher was later placed in charge of the train conveying refugees under a flag of truce. This was hazardous duty, as it was believed that the track was mined, and a small error in dealing with the Mexican guard of soldiers might readily have caused a conflict, such a conflict at one time being narrowly averted. It was greatly due to his efforts in establishing friendly relations with the Mexican soldiers that so many refugees succeeded in reaching Vera Cruz from the interior.

Källor

Externa länkar 

http://www.history.navy.mil/photos/pers-us/uspers-f/fj-fltr.htm 
http://www.arlingtoncemetery.net/fj-fletc.htm

Amerikanska amiraler
Mottagare av Medal of Honor
Gravsatta på Arlingtonkyrkogården
Alumner från United States Naval Academy
Alumner från United States Army War College
Födda 1885
Avlidna 1973
Män
Ferdinand Marian

Ferdinand Marian, född 14 augusti 1902 i Wien i Österrike-Ungern, död 7 augusti 1946 i Freising i Bayern i en bilolycka, var en österrikisk skådespelare. Marian som medverkade i ett 20-tal filmer gjorde huvudrollen i en av Nazitysklands mest omdebatterade propagandafilmer, Jud Süss, i regi av Veit Harlan. Han porträtterar Joseph Süß Oppenheimer, en judisk bankir och rådgivare verksam i Württemberg under 1700-talet som dömdes till döden 1738. Filmen ses i och med sina hatiska nidporträtt av judar som en av de mest antisemitiska filmer som producerats.

Filmografi (i urval)

Källor

Externa länkar
 
 Ferdinand Marian
 Der deutsche Film von 1929 bis 1945

Österrikiska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Wien
Personer som omkommit i trafikolyckor
Födda 1902
Avlidna 1946
Män
Moderhjärnan

Moderhjärnan , engelska: Mother Brain, är en fiktiv skurk i datorspelsserien Metroid av Nintendo. Hon är en stor hjärna med ett öga, som oftast befinner sig inuti en glasbehållare. Därifrån kontrollerar hon Rymdpiraternas styrkor på planeten Zebes. Hon medverkar som slutboss i spelen Metroid och Super Metroid, och även som boss i Metroid: Zero Mission, en remake av Metroid. Hon har dessutom gjort flera framträdanden i andra medier, främst som huvudantagonist i Captain N: The Game Master.

Koncept och egenskaper 
Moderhjärnan skapades ursprungligen av Makoto Kano och designades av Hiroji Kiyotake för det första spelet i serien, Metroid till Famicom Disk System. Hon är avbildad som en stor hjärna med utstickande spikar och endast ett öga, och sitter oftast inuti i en stor glasbehållare. För att kunna attackera henne måste Samus först ha sönder glaset hon befinner sig i. Dock har Moderhjärnan ytterligare en form i spelet Super Metroid till Super Nintendo Entertainment System. Efter att till synes ha besegrats, reser hon sig, och visar sig ha en hel kropp med två ben att stå på.

Framträdanden 
Moderhjärnan debuterade 1986 i  Metroid och återkom sedan i det tredje spelet, Super Metroid, om släpptes 1994 . Sedan tog det 10 år, till 2004, innan hon dök upp i serien igen. Det var i Game Boy Advance-spelet Metroid: Zero Mission, en remake av Metroid, som även förklarar vad som händer efter att Moderhjärnan hade besegrats. I och med att spelet sedan fortsätter är det spelet det enda Metroid-spelet som hon inte är slutboss i när hon medverkar.

I Wii-spelet Metroid Prime 3: Corruption avslöjas det att Galaktiska Federationen har konstruerat biomekaniska superdatorer, kallade "Aurora Units", och att det finns planer att använda dem i ett "framtida Aurorakomplex". I Metroid: Other M har scenen då Moderhjärnan förintar bebismetroiden från Metroid II: Return of Samus och Super Metroid återskapats i en filmsekvens. Dessutom är spelets primära antagonist, MB, en android som till viss del är konstruerad med Moderhjärnans DNA, därav namnet. Moderhjärnan har även gjort cameos i andra Nintendospel, såsom Warioware, Inc.: Minigame Mania, Super Smash Bros. Brawl och Tetris DS.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Nintendofigurer
Metroid
Datorspelsbossar
Datorspelsfigurer
Fiktiva figurer introducerade 1986

fr:Personnages et créatures de Metroid#Mother Brain
Wannabe

Wannabe (ibland med två e, särskilt på engelska: wannabee) är en person som gillar att imitera en annan, eller som odlar anspråk på en viss slags grupptillhörighet (mode, gängtillhörighet, viss subkultur, sexuell läggning, att vara "inne" eller efterfrågad som t.ex. skådespelare eller musiker) och ofta även försöker vara som denna/detta. Wannabe'n kan också vara en person som låtsas att vara något, ägna sig åt viss slags (trendig) verksamhet, exempelvis hacker, fotomodell, popstjärna eller DJ.

Termen, som kommer av de engelska orden ”want to be”, vilket i talspråk blir ”wanna be”, blev populär i mitten av 1980-talet. Den är första gången belagd i engelska den 6 juli 1981 i tidningen Newsweek, i en artikel om surfing, med övningssurfare, som i ”I wanna be a surfer”. 1985 skrev John Skow om ”Wanna Be's” och syftade på de som ville klä sig som, tala som och göra som sin idol, som i detta fall var popsångerskan Madonna från USA. Andra som ordet ”wannabe” tidigt användes om var gängmedlemmar och motorcyklister. Termen har senare blivit vanlig, ofta med koppling till subkulturer och ungdomskultur.

Externa länkar 

Subkulturer
Rindals kommun

Rindals kommun () är en kommun i Trøndelag fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Rindal.

Den 1 januari 2019 överfördes kommunen från Møre og Romsdal fylke till Trøndelag fylke.

Tätorter
Det finns bara en tätort i kommunen, Rindal med 683 invånare (2011).

Referenser

Kommuner i Trøndelag fylke
Ørskogs kommun

Ørskogs kommun (norska: Ørskog kommune) var en kommun i Møre og Romsdal fylke i Norge. Den administrativa huvudorten var Sjøholt.

Administrativ historik 
Kommunen grundades på 1830-talet, samtidigt med flertalet andra norska kommuner.
Kommunen delades 1883, varvid Sykkylvens kommun bildades. 1955 överfördes ett område med 348 invånare till Sykkylven. Den 1 januari 1965 lades Skodje och Stordals kommuner samman med Ørskog, för att åter brytas ut 1977.
Den 1 januari 2020 slogs Ørskog, Sandøy och Skodje kommuner samman med Ålesunds kommun.

Tätorter 
Det finns en tätort i kommunen, Sjøholt, med 1 235 invånare som är administrativt centrum.

Referenser 

Tidigare kommuner i Møre og Romsdal fylke
Christine Arron

Christine Arron, född 13 september 1973 i Les Abymes, Guadeloupe, fransk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Arrons genombrott kom när hon var i final på 100 meter vid VM 1997 och då slutade på en fjärde plats på tiden 11,05. Vid samma mästerskap ingick hon i det franska stafettlaget på 4 x 100 meter som slutade på bronsplats. Hennes stora genombrott kom året efter då hon blev dubbel guldmedaljör vid EM 1998 både på 100 meter, på tiden 10,73, och i den korta stafetten. Samma år fick hon även utmärkelsen årets europeiska friidrottare. 

Vid VM 1999 var hon i final på 100 meter men slutade där sexa på tiden 10,97. Däremot blev hon silvermedaljör på 4 x 100 meter. Hon deltog även på 100 meter vid Olympiska sommarspelen 2000 men blev utslagen i sin semifinal. Vid VM 2003 i Paris var hon i final på 100 meter och blev femma. Vid samma mästerskap blev hon tillsammans med Muriel Hurtis, Patricia Girard och Sylviane Felix världsmästare på 4 x 100 meter. 

Vid Olympiska sommarspelen 2004 deltog hon på både 100 meter och 200 meter men blev båda gångerna utslagen i semifinalen. Däremot blev hon bronsmedaljör i stafett tillsammans med Hurtis, Felix och Veronique Mang. Vid VM 2005 i Helsingfors blev hon dubbel bronsmedaljör på både 100 och 200 meter. 

Under 2006 började hon med att notera ett nytt personligt rekord på 60 meter med tiden 7,06. Hon blev fyra på samma distans vid inomhus-VM 2006. Efter att ha avstått EM 2006 på grund av skador deltog hon vid VM 2007 där hon slutade sexa på 100 meter. 

Arron deltog även vid Olympiska sommarspelen 2008 där hon blev utslagen i kvartsfinalen på 100 meter.

Personliga rekord 

 60 meter - 7,06 (Nationsrekord)
 100 meter - 10,73 (Europarekord)
 200 meter - 22,26

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Franska kortdistanslöpare
Europamästare i kortdistanslöpning
Födda 1973
Världsmästare på 4 x 100 meter löpning
Kvinnor
Levande personer
Franska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Personer från Les Abymes
Riddare av Hederslegionen
Jud Süss (tysk film)

Jud Süss är en tysk film från 1940 i regi av Veit Harlan. Filmen är gjord som antisemitisk nazipropaganda och handlar om Joseph Süss Oppenheimer (1698–1738), en judisk finansman i Heidelberg. Han spelas i filmen av Ferdinand Marian. Den kvinnliga huvurollen görs av Kristina Söderbaum som var en av Tysklands mest uppburna filmskådespelare under 1930-talet och 1940-talet. Filmen är baserad på romanen av Wilhelm Hauff, inte romanen med samma namn av Lion Feuchtwanger. 

Filmen blev en mycket stor bioframgång i Tyskland, med runt 20 miljoner besök. Regimen såg även till att filmen visades i då av Tyskland ockuperade länder. Efter andra världskrigets slut bannlystes filmen och Veit Harlan åtalades för brott mot mänskligheten. Harlan menade att Joseph Goebbels var den drivande kraften bakom projektet och friades, och skådespelarna i filmen hävdade i flera fall att de tvingats medverka i den.

Nordisk Tonefilm lämnade in en kopia av filmen för granskning till svenska Biografbyrån vilken totalförbjöd visning i Sverige 1941.

Rollista i urval
Ferdinand Marian – Joseph Süss Oppenheimer
Werner Krauss – Rabbi Levi Loew
Kristina Söderbaum – Dorothea, Sturms dotter
Heinrich George – Karl Alexander, hertig av Württemberg
Eugen Klöpfer – Sturm
Albert Florath – Röder
Malte Jaeger – Faber
Theodor Loos – von Remchingen
Hilde von Stolz – Hertiginnan av Württemberg
Erich Dunskus – smidesmästaren
Heinrich Schroth – Herr von Neufer

Se även 
Nazistiska propagandafilmer

Källor 
filmportal.de
Fotnoter:

Externa länkar 
 

Filmer 1940
Tyska dramafilmer
Propagandafilmer
1730-talet på film
Volda kommun

Volda kommun (norska: Volda kommune) är en kommun i Møre og Romsdal fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Volda.

Administrativ historik
När Norges kommuner etablerades 1837 inrättades Volda formandskabsdistrikt.
1883 delades kommunen och Ørsta kommun bildades. 1893 överfördes ett område med 13 invånare från Ørsta. 1924 avskildes Dalsfjord som egen kommun. 1964 bildades den nuvarande kommunen genom att Dalsfjord återförenades med Volda.
2020 slogs Volda samman med Hornindals kommun i Sogn og Fjordane och ett mindre område i Ørsta.

Tätorter

Kommunen har en tätort, Volda, som är administrativt centrum med 5 902 invånare (2011).

Kommunvapen 
I samband med kommunsammanslagningen 2020 fick kommunen ett nytt kommunvapen.

Se även 
 Dalsfjords kyrka

Referenser

Kommuner i Møre og Romsdal fylke
Musiklärare

Musiklärare undervisar vanligtvis i den obligatoriska grundskolan eller i musik- och kulturskolans frivilliga undervisning. De vanligaste utbildningsinriktningarna för musiklärare är därför klasslärare (för grundskolan och gymnasiet) eller instrumental- och ensemblelärare (för musik- och kulturskolan). Den här uppdelningen uppstod i och med den så kallade OMUS-reformen 1978, som bland annat var följden av försöksverksamheten med SÄMUS i början och mitten av 70-talet. Andra inriktningar som tillkommit är rytmik, musikteori, komposition, ljudteknik/studioteknik och ensembleledning/dirigering. 

Musiklärare utbildas vid samtliga sex musikhögskolor i Sverige, men utbildningarnas innehåll varierar mellan de olika skolorna. Till exempel kan det allmänna utbildningsområdet (AUO), som nu bytt namn till utbildningsvetenskaplig kärna (UVK), och som är obligatoriskt i alla lärarutbildningar sedan lärarutbildningsreformen 2001, vara helt separerat från musikstudierna eller mer integrerat med dessa. Man kan också läsa till musiklärare på universitet, som t.ex. Linnéuniversitetet, www.lnu.se, där man även kan läsa musikproduktion och musikvetenskap. Tidigare fanns en särskild musiklärarexamen, men numera är utbildningen en särskild variant inom lärarprogrammet och ger en lärarexamen i musik. Examen kallas numera för Ämneslärarexamen med inriktning mot gymnasiet, ingång musik, eller liknande.

Externa länkar 
Lärarnas historia Hemsida med dokument från TAM-Arkiv och artiklar om lärarförbunden samt lärarnas historia.

Lärare
Yrken inom musikbranschen
Tingvolls kommun

Tingvolls kommun (norska: Tingvoll kommune) är en kommun i Møre og Romsdal fylke i Norge.  Den administrativa huvudorten är Tingvollvågen.

Administrativ historik 
Kommunen bildades på 1830-talet, samtidigt med flertalet andra norska kommuner.
1866 delas kommunen och Straumsnes kommun bildas. 1874 överförs ett område med 61 invånare från Stangviks kommun. 1877 överförs ett område med 212 invånare till Nessets kommun. 1880 överförs ett område med 220 invånare från Halsa kommun. 1890 överförs ett område med 101 invånare till Nessets kommun. 1964 slås Tingvoll samman med Straumsnes och ett mindre område i Frei kommun. 1965 överförs allt område väster om Tingvollsfjorden till Gjemnes kommun. Samtidigt överförs ett område med 65 invånare från Stangviks kommun.

Tätorter 
Det finns en tätort i kommunen, Tingvollvågen, som med 1 034 invånare (2011) utgör administrativt centrum.

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i Møre og Romsdal fylke
Todi

Todi (latin: Tuder) är en stad och kommun i provinsen Perugia i regionen Umbrien i Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Acquasparta, Avigliano Umbro, Baschi, Collazzone, Fratta Todina, Gualdo Cattaneo, Marsciano, Massa Martana, Monte Castello di Vibio, Montecchio, Orvieto och San Venanzo.

Todi är med sitt läge ovanför Tiberdalen en av de mest spektakulära bergsstäderna i Umbrien. Från början en etruskisk bosättning följt av en romersk, som har bevarat en medeltida atmosfär, med flera små kyrkor, tre offentliga palats och många rofyllda platser. De flesta besökare kommer för att se Piazza del Popolo, huvudtorget, och den vackra enkla fasaden till stadens Duomo. Den uppfördes på 1200-talet på den plats där det tidigare stått ett romerskt tempel tillägnat Apollo.

Todi är bland annat känt för kyrkan Santa Maria della Consolazione, som är belägen utanför stadens murar.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Orter i Umbrien
Kommuner i provinsen Perugia
Tokushima

Tokushima (徳島市, Tokushima-shi) är en stad på östra delen av ön Shikoku i Japan, tillika residensstad i Tokushima prefektur. Den är belägen i prefekturens nordöstra del, vid floden Yoshinos mynning i havet. Staden hade 261 257 invånare år 2007 och en yta på 191,23 km². Orten fick stadsrättigheter den 1 oktober 1889.

Sport 
Tokushima Vortis spelar i J-League i professionell fotboll.

Källor 

Orter i Tokushima prefektur
WP:Projekt Japan
Tomar

Tomar är en stad och kommun i Portugal. Kommunen har en area på 351 km² och 43 054 invånare varav cirka 20 000 bor i staden.

Orter i Portugal
Portugals kommuner
Lee Garmes

Lee Dewey Garmes, född 27 maj 1898 i Peoria i Illinois, död 31 augusti 1978 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk filmfotograf och filmproducent. Han var gift med skådespelaren Ruth Hall från 1933 till hans död 1978.

Filmfoto (i urval) 

 (ej krediterad)
 (även medregissör)

 (ej krediterad)

Referenser

Externa länkar 
 

Amerikanska filmfotografer
Födda 1898
Avlidna 1978
Män
Personer från Peoria
Oscar för bästa foto
Charles H. Baldwin

Charles H. Baldwin, född 3 september 1822 i New York, död 17 november 1888, konteramiral i amerikanska flottan som deltog i mexikansk-amerikanska kriget och amerikanska inbördeskriget.

Han var född i New York och gav sig in i flottan 1839. Han tjänstgjorde i mexikansk–amerikanska kriget på fregatten Congress. Under amerikanska inbördeskriget hade han befäl över ångfartyget Clifton i granatkastarflottiljen vid passagen mellan Fort Jackson och Fort St. Philip, söder om New Orleans, Louisiana, och i den första attacken i Slaget vid Vicksburg.

Han blev befordrad till konteramiral 1883, och var den officiella representanten för USA vid kröningen av Alexander III, tsaren av Ryssland.

Amerikanska amiraler
Personer från New York
Födda 1822
Avlidna 1888
Män
Jack Lidström

Jack Martin Lidström, född 1 maj 1931 i Södertälje, död 16 januari 2016, var en svensk jazzmusiker (trumpet och kornett).
 
Lidström var ledare för dixielandorkestern Hep Cats som startades 1946 och var stora i Sverige under 40- och 50-talet. År 1949 medverkade hela bandet i filmen Kvinnan som försvann, tillsammans med en stor del av landets jazzelit. År 1984 var han musiker i Staffan Hildebrands film Rosen, och 1996 hade han en stor roll i TV-filmen Blåa toner från Söder. 

Parallellt med musikerkarriären var Lidström på heltid verksam som grundskolelärare. Han är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Referenser

Externa länkar 
 Jack Lidström på Hepcats webbplats
 Dödsnotis - Aftonbladet 
 Diskografi på Discogs

Svenska jazztrumpetare
Män
Personer från Södertälje
Födda 1931
Avlidna 2016
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Stochampionatet

Stochampionatet, själv skrivet StoChampionatet, är ett av de klassiska svenska travloppen. Loppet körs varje år i mitten av juli på Axevalla travbana och är öppet för fyraåriga ston. Det är ett Grupp 1-lopp, det vill säga ett lopp av högsta internationella klass. Förstapris är 1,2 miljoner kronor. Loppet ses som stonas motsvarighet till Svenskt Travderby och har högre prestige än den egentliga motsvarigheten Derbystoet.

Loppet har körts varje år sedan premiären den 10 augusti 1969. Under de första åren var det distansen 3 100 meter autostart som gällde. Inför 1978 års upplaga ändrades distansten till 2 640 meter autostart. Bland tidigare vinnare av loppet märks namn som de två Prix d'Amérique-vinnarna Queen L och Ina Scot samt travare som Lovely Godiva, Giant Diablo, Vala Boko och Viola Silas.

Rekord
Örjan Kihlström (2021, 2020, 2011, 2009, 2008, 2004, 2002, 1992) är med sina åtta segrar den kusk som vunnit loppet flest antal gånger. Stig H. Johansson är den kusk som segrat i loppet näst flest gånger (2003, 1995, 1991, 1990, 1988, 1981, 1977). Med sex segrar som tränare (2003, 1995, 1991, 1990, 1988, 1977) är Johansson den tränare som vunnit loppet flest gånger. Därefter Olle Goop som vunnit loppet fem gånger som tränare (1999, 1997, 1989, 1986, 1983).

Den största skrällen i loppets historia är Royaling, körd av Örjan Kihlström, som vann 1992 års upplaga till vinnaroddset 94,15. Året därpå vann Ina Scot till vinnaroddset 1,16, som är det lägsta i loppets historia.

Då Galactica, tränad av Malin Bergström, segrade i 2016 års upplaga av loppet, blev hon den första och hittills enda kvinnliga tränare som  segrat i loppet.

Vinnare

Referenser

Externa länkar
 Stochampionatet: Officiell webbplats

Svenska travlopp
Sportevenemang i Sverige
Återkommande sportevenemang i juli
Återkommande sportevenemang med premiär 1969
Travlopp som körs på Axevalla travbana
M/S Stena Danica

M/S Stena Danica är en kombifärja tillhörande Stena Line som går mellan Göteborg och Frederikshavn. Till en början trafikerade hon linjen tillsammans med sitt systerfartyg M/S Stena Jutlandica. Detta fartyg flyttades dock till linjen Dover - Calais i augusti 1996 och är i dag skrotat. I dag trafikerar en ny M/S Stena Jutlandica linjen.

Fartyget
Stena Danica tar 550 bilar och 2274 passagerare. Det tar tre timmar och en kvart att åka över, det finns restaurang och shop på fartyget. Hon sattes i trafik den 26 februari 1983 och har genomgått ombyggnader vid två tillfällen: 1987 och 2003. År 2003 genomgick Stena Danica en total ombyggnad. Allt revs ned och ersattes med samma inredning som de andra fartygen hade fått.

Tidigare fartyg med namnet M/S Stena Danica

Referenser

Externa länkar

Passagerarfartyg
Fartyg sjösatta 1980
Stenas fartyg
Fartyg byggda i Frankrike
Tomsk

Tomsk (ryska Томск) är en stad i Sibirien i Ryssland. Den har lite mer än en halv miljon invånare och är administrativ huvudort för Tomsk oblast. Staden grundades som fästning vid floden Tom (som är en biflod till Ob) år 1604. Åren 1804–1925 var staden huvudort i guvernementet Tomsk.

Stadsdistrikt 
Tomsk är indelat i fyra stadsdistrikt.

Administrativt område
Tomsk administrerar även landsbygd och några orter utanför själva centralorten.

Källor

Externa länkar
Gunnar Gentzel

Carl Gunnar Gentzel, född 16 december 1903 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död 28 april 1987 i Hässelby församling, Stockholm, var en svensk violoncellist. Han var gift med skådespelaren Sylvia Lundberg. 

Gentzel studerade vid Stockholms Musikkonservatorium 1920–1922, Stockholms Högskola 1922–1924, och Hochschule für Musik i Berlin 1927–1929. Han blev violoncellist i Radioorkestern 1943, och var även medarbetare i Röster i radio.

Källor

Fotnoter

Födda 1903
Avlidna 1987
Svenska cellister under 1900-talet
Män
Musiker från Stockholm
Åke Brandes

Åke Ragnar Emil Brandes, född 22 oktober 1913 i Stockholm, död 26 januari 1988 i Hägersten, var en svensk musiker (trummor).

Åke Brandes kallades för ”Sveriges Gene Krupa”, och han var den förste i Sverige som använde hi-hat. Han spelade bland annat i orkestrar ledda av Seymour Österwall, Håkan von Eichwald, Gösta Törner och Lulle Ellboj. Brandes är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi

Källor

 Brandes, Åke Ragnar Emil på SvenskaGravar.se

Noter

Externa länkar
 "Brandes, Åke ”Storken” – trumslagare" på Orkesterjournalen
 Åke Brandes på Svensk mediedatabas

Svenska slagverkare
Svenska jazztrummisar
Svenska musiker under 1900-talet
Musiker från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1913
Avlidna 1988
Män
Ewa Colliander

Ewa Colliander, född Eva Birgitta Colliander 7 mars 1949 i Gävle, är en svensk skådespelare och inspicient.

Filmografi

Källor

Externa länkar

Födda 1949
Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Gävle