Borta med vinden (film)

Borta med vinden () är en amerikansk episk historisk romantikfilm från 1939, baserad på Margaret Mitchells roman Borta med vinden från 1936. Filmen hade biopremiär i USA den 15 december 1939 och producerades av David O. Selznick i slutet av den tid då producenter kunde avskeda regissörer på "löpande band" eller använda ett flertal regissörer för olika typer av tagningar. Victor Fleming står dock officiellt för regin av filmen, men dess konstnärlighet står utan tvekan producenten David O. Selznick för. I huvudrollerna ses Vivien Leigh, Clark Gable, Leslie Howard och Olivia de Havilland.

En av American Film Institute utsedd jury, bestående av 1500 filmskapare, kritiker och historiker, valde år 2005 ut Rhett Butlers replik "Frankly, my dear, I don't give a damn," som det mest minnesvärda citatet inom amerikansk film genom tiderna på sin topplista över de 100 främsta. Filmen placerade sig på plats fyra på topplistan över de 100 bästa amerikanska filmerna och på plats två på topplistan över de 100 bästa kärlekshistorierna i amerikansk film genom tiderna.

Handling 
Filmen är ett romantiskt drama, som utspelar sig i Atlanta i Georgia under amerikanska inbördeskriget. Den amerikanska Södern domineras av de stora gårdarna, däribland Tara. Där bor den unga Scarlett O’Hara, uppvaktad av många kavaljerer. Hon är förälskad i Ashley Wilkes som dock är förlovad med sin kusin, Melanie. Hon möter dessutom den märklige Rhett Butler. När kriget bryter ut kallas männen in, och när fienden hotar Georgia flyr Scarlett till Atlanta.

Rollista i urval 

Tara-plantagen
 Thomas Mitchell - Gerald O'Hara
 Barbara O'Neil - Ellen O'Hara (hans fru)
 Vivien Leigh - Scarlett O'Hara (dotter)
 Evelyn Keyes - Suellen O'Hara (dotter)
 Ann Rutherford - Carreen O'Hara (dotter)
 George Reeves - Brent Tarleton (egentligen som Stuart)
 Fred Crane - Stuart Tarleton (egentligen som Brent)
 Hattie McDaniel - Mammy (husbetjänt)
 Oscar Polk - Pork (husbetjänt)
 Butterfly McQueen - Prissy (husbetjänt)
 Victor Jory - Jonas Wilkerson (fälttillsyningsman)
 Everett Brown - Big Sam (fältförman)
Vid Twelve Oaks
 Howard Hickman - John Wilkes
 Alicia Rhett - India Wilkes (hans dotter)
 Leslie Howard - Ashley Wilkes (hans son)
 Olivia de Havilland - Melanie Hamilton (deras kusin)
 Rand Brooks - Charles Hamilton (Melanies bror)
 Carroll Nye - Frank Kennedy (en gäst)
 Clark Gable - Rhett Butler (en besökare från Charleston)
I Atlanta
 Laura Hope Crews - tant Pittypat Hamilton
 Eddie Anderson - farbror Peter (hennes kusk)
 Harry Davenport - doktor Meade
 Leona Roberts - Mrs. Meade
 Jane Darwell - Mrs. Merriwether
 Ona Munson - Belle Watling
Mindre biroller
 Paul Hurst - nordstatsdesertör
 Cammie King Conlon - Bonnie Blue Butler
 J. M. Kerrigan - Johnny Gallagher
 Jackie Moran - Phil Meade
 Lillian Kemble-Cooper - Bonnies sjuksköterska i London
 Marcella Martin - Cathleen Calvert
 Mickey Kuhn - Beau Wilkes
 Irving Bacon - korpralen
 William Bakewell - ridande officer
 Isabel Jewell - Emmy Slattery
 Eric Linden - amputationsklient
 Ward Bond - Tom, kapten i nordstatsarmén
 Cliff Edwards - soldat
 Yakima Canutt - Renegat
 Louis Jean Heydt - hungrig soldat som håller Beau Wilkes
 Olin Howland - affärsman
 Robert Elliott - major i nordstatsarmén
 Mary Anderson - Maybelle Merriwether

Kritik mot filmen 
Filmen har, i likhet med den litterära förlagan, kritiserats för att ge en idealiserad bild av Sydstaterna och slaveriet. Berättelsen speglar föreställningar som bygger på Lost cause-myten. Väsentliga delar i mytbildningen är föreställningen att Sydstaterna stred för en rättfärdig sak mot en övermäktig fiende och att skälet till Sydstaternas förlust snarare var motståndarens tjuvknep än förlust i ärlig strid (jrf. dolkstötslegenden). I myten ingår även teorin att kriget huvudsakligen rörde den skilda livsstil som utvecklats i Södern, The Southern way of life, och Nordstaternas vilja att lägga sig i Söderns inre angelägenheter snarare än slaveriets avskaffande.

Filmen inleds med en textruta som ger uttryck för Lost cause-myten:

Det var en gång ett land, med kavaljerer och bomullsfält, benämnt Den gamla Södern. Här, i detta vackra land, bugade sig tapperheten en sista gång. Här fanns det sista man såg av Riddare och sköna jungfrur, av Herre och av slav. Nu kan du endast söka efter detta i böcker, för det är inget annat än en dröm att minnas. En civilisation, borta med vinden.

Kritik har vidare riktats mot skildringen av de svarta karaktärerna i filmen. De porträteras genomgående som barnsliga och naiva alternativt lojala och tillfreds med sin situation. Någon kritik mot slaveriet förekommer inte. Slaveriet spelar genomgående en liten roll i filmen. Flera av filmens välvilligt porträtterade huvudkaraktärer deltar även i en räd mot en kåkstad för svarta (jrf Ku Klux Klan).

Om filmen 
 Filmen hade svensk premiär 6 oktober 1941 på biografen Palladium i Stockholm.
 Nominerad för 13 Oscars och vann 8 stycken.
 Tar man hänsyn till inflationen betraktas Borta med vinden som den mest inkomstbringande spelfilmen genom tiderna.

Citat 
 Frankly, my dear, I don’t give a damn.
 After all, tomorrow is another day!
 As God is my witness, I’ll never be hungry again

Nomineringar och utmärkelser

Referenser

Externa länkar 

 
 Borta med vinden artikelserie The Atlantic
 Walter Plunketts kostymdesignsritningar för Borta med vinden i Margaret Herrick Library

Amerikanska filmer 1939
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska episka filmer
Amerikanska historiefilmer
Amerikanska krigsfilmer
Amerikanska romantikfilmer
Amerikanska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Victor Fleming
Atlanta på film
Georgia på film
London på film
1860-talet på film
1800-talet på film
Amerikanska inbördeskriget på film
Slaveri på film
Oscar för bästa film
Filmer vars fotograf belönades med Oscar för bästa foto
Filmer vars manusförfattare belönades med Oscar för bästa manus efter förlaga
Filmer vars kvinnliga huvudrollsinnehavare belönades med Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Filmer bevarade i National Film Registry
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer