kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fagerhult

Fagerhult kan syfta på:
Fagerhult, Högsby kommun – en tätort i Högsby kommun
Fagerhults socken – socken i Småland i Handbörds härad
 Fagerhults landskommun – en tidigare kommun i Kalmar län
 Fagerhults församling – en församling i Växjö stift
Fagerhults kyrka – en kyrkobyggnad i Fagerhult i Växjö stift
 Fagerhults distrikt – ett distrikt i Högsby kommun från 2016
Fagerhult, Habo kommun – en tätort i Habo kommun i Jönköpings län
Fagerhult – en av SCB avgränsad och namnsatt tätort i Uddevalla kommun
Fagerhult, Tanums kommun – en by i Tanums kommun
 Fagerhults kapell – en kyrkobyggnad i Naverstad-Mo församling i Göteborgs stift.
Fagerhult, Hycklinge – en by utanför Hycklinge i södra Östergötland
Fagerhult, Vaggeryds kommun en gård i Hagshults socken
Fagerhult, Kisa – en bondgård med anor från 1700-talet, utanför Kisa
AB Fagerhult – med huvudkontor i Fagerhult i Habo kommun
Fagerhult Habo IB –  en innebandyklubb i Habo kommun
Skånes-Fagerhult – en tätort i Örkelljunga kommun och kyrkby i Skånes-Fagerhults socken i Skåne, innan 1923 postorten Åsbo-Fagerhult, innan 1874 Fagerhult
Skånes-Fagerhults socken – en socken i Skåne i Norra Åsbo härad, innan 1949 Fagerhults landskommun
Skånes-Fagerhults landskommun –  en tidigare kommun i dåvarande Kristianstads län, innan 1949 Fagerhults socken
Skånes-Fagerhults församling – en församling i Lunds stift, innan 1949 Fagerhults församling
Skånes-Fagerhults kyrka – en kyrkobyggnad i Skånes-Fagerhult i Örkelljunga kommun
Skånes Fagerhults distrikt – ett distrikt i Örkelljunga kommun från 2016
Niccokick

Niccokick är en musikgrupp från Båstad, startad hösten 2001 av Andreas Söderlund.

Biografi 
Niccokick bestod inledningsvis av Andreas Söderlund (sång, gitarr), hans bror Mathias Söderlund (trummor), Martin Stääv (gitarr, körsång) och Philip Hall (bas). Gruppen gjorde tre demoinspelningar under 2002 innan skivdebuten kom med 2003 års Bye Bye! Friend., en sjutums-EP limiterad till 300 exemplar. Debuten följdes av ännu en EP, Turn 27 (2003).

Samma år spelade bandet på Emmabodafestivalen. Bandets medverkan där kan tillskrivas det faktum att Söderlund under fyra månaders tid skickat demoinspelningar till bandbokningen. Totalt skickades nio kuvert där vart och ett pryddes av en bokstav på kuvertet. Tillsammans bildade de bandnamnet Niccokick.

Gruppens debutalbum Awake from the Dead, My Dear Best Friend släpptes 2004 på Razzia Records. Skivan nådde ingen listplacering, men mottogs generellt väl av kritikerna. Från skivan släpptes singeln Love & Neon Lights samt EP:n Run! Run! Run! (båda 2004).

Fyra år dröjde innan gruppens andra album, 2008 års The Good Times We Shared, Were They So Bad? släpptes. Inför detta släpp hade bandet bytt skivbolag till Startracks. Inte heller denna skiva nådde någon listplacering och mottogs generellt sett lite sämre än debutalbumet. Från skivan släpptes låten "The Poet" som nedladdningsbar singel.

På sin hemsida beskriver bandet tiden kring skivans tillkomst som präglad av "turnéer, dödsångest, sammanbrott och terapi".
2020 gjorde bandet comeback och släppte under pandemiåret två singlar.

Medlemmar
 Andreas Söderlund - sång, gitarr
 Mathias Söderlund - trummor
 Martin Stääv - gitarr, körsång
 Daniel Teodorsson - klaviatur, körsång
 Philip Hall - bas

Diskografi

Album

EP

Singlar 
 2004 – Love & Neon Lights
 2008 – The Poet
 2020 -  Afraid
 2020 -  Love can be a wonderful thing

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Niccokick på allmusic.com

Svenska indiepopgrupper
Svenska indierockgrupper
Musikgrupper bildade 2001
Fagerhult, Högsby kommun

Fagerhult är en småort (före 2020 tätort) i Högsby kommun i Kalmar län, kyrkby i Fagerhults socken.

Historia

Fagerhult var slutstation för Mönsterås-Åseda Järnväg 1916–1963.

Befolkningsutveckling

Samhället
I Fagerhult ligger Fagerhults kyrka.

Evenemang
I juli månad varje år hålls Fagerhults marknad på orten, vilken lockar cirka 20 000 besökare.

Personer med anknytning till orten 
 Lennart Lauber, skådespelare och sångare
 Emrik Sandell, kompositör

Galleri

Noter 

Orter i Högsby kommun
Tidigare tätorter i Sverige
Småorter i Sverige
Fagerhult, Uddevalla kommun

Fagerhult är en tätort i Lane-Ryrs socken i Uddevalla kommun omkring 10 km nordost om Uddevalla. Bebyggelsen avgränsades före 2015 till en småort. 2015 avgränsades denna bebyggelse med den strax norr därom till en tätort. Täorten omfattar även bebyggelse i samhället Lane

Lane
Samhället Lane är uppvuxet runt Lane station på Lelångenbanan som gick här 1895-1964. Lane ligger utmed länsväg 172, mellan Uddevalla och Färgelanda vilket gör Lane relativt lätt att nå med buss och i allt väsentligt är Lane en villaförort till Uddevalla. I Lane ligger även bygdegården Lanegården och fotbollsplanen Lanevallen som nyttjas av IFK Lane. Utmed länsvägen ligger en byggnad som över tiden både har nyttjats som minilivs och pizzeria, men som numera åter står öde. Ortens största företag är Lane El AB med omkring 20 anställda.

Fagerhult
Fagerhult var det ursprungliga namnet på den station på  Lelångebanan i området. Fagerhult var namnet på den gård där stationen låg, men stationen bytte senare namn till Lane efter  häradets namn.

Befolkningsutveckling

Se även
Lane-Ryrs socken

Noter

Externa länkar
Lane El
IFK Lanes hemsida

Orter i Uddevalla kommun
Tätorter i Sverige
Tidigare småorter i Sverige
Fagerhult, Habo kommun

Fagerhult är en tätort i Habo kommun i Jönköpings län, belägen ca 11 km norr om centralorten Habo, vid länsväg 195.

I Fagerhult finns kommunens största företag, AB Fagerhult, som sysslar med belysningsarmatur och vårdrumspaneler och har cirka 3500 anställda i koncernen.

Fagerhult trafikeras av busslinjerna 406 och 115 (Jönköping-Habo-Brandstorp-Hjo). Här har innebandylaget Fagerhult Habo IB huvuddelen av sin verksamhet.

Befolkningsutveckling

Se även
Gustav Adolfs socken

Noter 

Orter i Habo kommun
Tätorter i Sverige
Tallrik

Tallrik (från ty. teller, av it. tagliare, "skära", eg. "skärbräda") är ett platt föremål som används att förtära livsmedel ifrån. Ett liknande, ofta större föremål, avsett att servera ifrån kallas fat. Tallriken skyddar maten mot direkt beröring med underlaget eller en annan persons matportion. Den skyddar även bordet och golvet mot smulor och spill. Beroende på om födan är fast eller flytande används "flata" respektive "djupa" tallrikar.

Tallrikar förekommer i ett mycket stort antal material, från plast och ben till porslin och guld. De kan dekoreras med bilder, antingen tryckta, målade eller i relief, och dekorerade tallrikar (prydnadstallrik) används ofta som prydnadsföremål på väggar eller bord. En mindre tallrik kallas assiett.

Historia 
Den moderna, flata, tallriken är en modern företeelse. Under antiken använde man vid måltiderna mera skålformiga kärl av lera eller dyrbarare material. Under medeltiden användes i Sverige liksom i många andra europeiska länder antingen brödskivor eller hyvlade träplattor som "disk" (på engelska är dish ännu benämningen på fat eller maträtt). Trädisken var så stor, att minst två personer kunde skära sin mat på den (långtallrik, sovelbräde). Senare blev diskarna mindre, och med avsågade hörn uppstod den mångkantiga tallriksformen som slutligen gjordes rund.

I vissa delar av Sverige förekom det senare allmogen rikligt dekorerade "brudtallrikar" och gästabudstallrikar av trä som skulle efterlikna de övre samhällsklassernas målade fajans- och porslinstallrikar.

På 1500-talet kom tenntallriken på modet, och under 1700- och 1800-talet spreds den i breda kretsar, även till allmogen även om de främst användes i högtidliga sammanhang, och de kom aldrig att tränga ut trätallrikarna. Tallrikar i förtennt koppar var ett billigare alternativ. Ett annat billigare alternativ var förtennt bleckplåt, sådana förekom in på 1900-talet. I slutet av 1800-talet lanseras tallrikar i emaljerad plåt som ett mer hygieniskt material.

Därutöver har exklusivare material som silver även förekommit. Napoleon III beställde på 1800-talet en servis med tallrikar i det då mycket exklusiva materialet aluminium. Då aluminium på 1890-talet blev billigare än koppar förekom aluminiumtallrikar som ett alternativ till plåttallrikarna.

Porslinsfat och tallrikar började i några påfallande kvantiteter att importeras till Europa i början av 1600-talet, och ganska snart kopieras de även i fajans. Det kom dock att dröja länge innan de blev så billiga att de kunde fungera som vanliga tallrikar. Framåt andra hälften av 1800-talet börjar dock det allt billigare flintgodset göra porslinstallriken tillgänglig för de flesta.

Under 1900-talet började man även tillverka tallrikar i olika plastmaterial, liksom engångstallrikar i vaxat papper.

Källor 
 

Servisdelar
Ugglan
Påse

Påse kan syfta på:

Bärkasse
Säck
Vevstake

Vevstake är ett maskinelement som överför linjär rörelse mellan till exempel en kolv eller ett verktyg och en cirkulär rörelse hos en vevaxel.
Överföringen är reversibel. I till exempel en ångmaskin eller kolvmotor är det kolven som påverkar drivaxeln medan det i till exempel en symaskin eller fryskompressor är motoraxeln som påverkar kolven/verktyget.

Funktion 
 Överföra den vanligen mycket höga tryckkraften och klara även de stora dynamiska krafterna i sidled.
 Vara tålig mot utmattningsbrott. En fryskompressor till exempel går med högt varv halva tiden under mer än 15 år utan service.
 I vissa fall, till exempel V-motorer och stjärnmotorer kan två eller flera vevstakar dela på lagring i samma vevsläng på vevaxeln.
 I vissa fall överföra smörjmedel från hål i vevaxelns lageryta till hål i kolvbultens lageryta.
 Vid till exempel stora 2-takts katedraldieslar i fartyg kan vevstaken vara delad i dels en pistong, som rör sig linjärt genom en tvärbalk och dels en undre vevstake, som rör sig cirkulärt med vevaxeln. Syftet är att få en gastät vägg mellan vevhuset och kolvens undersida.

Konstruktion 
Vevstaken består av tre delar:
 Lagring mot kolven (eller till exempel ett verktyg). Oftast ett glidlager i en kolvbult. Kan i vissa mindre motorer och pumpar vara ett nållager. Kolvbulten pressas in och låses av en låsring eller pressförband
 Lagring mot vevaxelns vevsläng. Vanligen ett glidlager. Vanligen utformad som ett U med ett lageröverfall som fästs med 2 skruvar. Snittytan kan vara vinklad för att underlätta montering. Ofta är toleranserna snäva så att vevstake och lageröverfall är märkta för att passa ihop. Vid flera vevstakar på samma vevsläng är en vevstake lagrad i vexaxeln medan de andra lagras i den vevstaken. Se figur.
 Stången mellan lagren. Har oftast I-balksprofil.
Vevstakarna tillverkas vanligen av smidesstål.

Se även 
 Kolvmotor
 Hydraulmotor
 Kolv (maskindel)
 Vevaxel
 Glidlager
 Nållager

Motordelar
Fri radikal

En fri radikal, eller bara radikal, är en atom eller molekyl som har oparade elektroner i den yttersta/högsta energinivån (orbitalen). Detta gör ofta radikaler mycket reaktiva, så att de gärna bildar nya kemiska föreningar, men det finns även radikaler som är relativt stabila – ofta då på grund av resonansstabilisering. Fria radikaler förekommer ofta som intermediat i kemiska reaktioner och har då som sådana en ytterst kort livslängd, men det finns också radikaler i lignin som kan ha halveringstid på flera dagar.

Radikaler förekommer ofta i olika biokemiska reaktioner, såsom i bionedbrytning av lignin och cellulosa. Syre- och hydroxylradikaler är ofta omtalade i populärvetenskapliga medicinska sammanhang.

Förr användes ordet radikal för att beskriva atomgrupper, till exempel funktionella grupper, i allmänhet. Trots att begreppen fri radikal och radikal numera är synonyma, kan begreppet fri radikal ändå användas, om man vill undvika förväxling med det äldre begreppet.

Fria radikaler som hälsofara

Fria radikaler misstänks kunna åstadkomma allvarliga cellskador och kanske även bidra till åldrandet (oxidativ stress). Mycket spekulation har ägnats möjligheterna att motverka sådana negativa medicinska effekter med hjälp av mediciner eller födoämnen som förmår att infånga radikalerna och oskadliggöra dem. Dessa ämnen brukar hamna under samlingsnamnet anti-oxidanter.

Externa länkar 

Kemisk bindning
Biokemi
Patogener
Kolvbult

Kolvbult är motordel. Det är en axel som förbinder vevstaken med kolven i en kolvmotor.

Kolvbulten är fäst i två av kolvens sidor samt i den övre delen av vevstaken. Vid montering pressas kolvbulten från ena sidan på kolven genom vevstaken och kolvlagret för att sedan nå den andra sidan av kolven. Kolvbulten förhindras att glida ur kolven och in i cylinderväggen av en låsring på vardera sidan. Kolvbultens längd är alltid något mindre än kolvens diameter.

Motordelar
Kvinna av stånd

Kvinna av stånd eller dam (franska dame, italienska dama, donna, av latin domina, "härskarinna") är en kvinna ur någon av de mera bildade samhällsklasserna.

En dam kan vara en herres eller kavaljers kvinnliga medpart i dansen, vid bordet och så vidare; ursprungligen betecknade ordet "dam" en riddares hustru, adelsfru, eller den sköna, som riddaren hyllade genom att bära hennes färger, eller till och med ett av hennes klädesplagg, en så kallad favör, och i strider bryta en lans för henne.

Benämningar på personer
Damasiska bokstäver

Damasiska bokstäver (på franska lettres damasiennes) är ett slags sirade skrifttecken som på befallning av påven Damasus I (300-talet) nyttjades vid inskrifter på martyrgravar i katakomberna.

Källor

Latinska alfabetet
Täcke

Täcke är en sängklädsel av tjockare textil som kan placeras ovanpå kroppen vid sömn eller vila. Kroppstemperaturen sjunker vid sömn, vilket kan vara den biologiska orsaken till att människan sedan urminnes tider har placerat något över sig under sömnen. 

Täcket kan vara vävt, stickat, kviltat, tovat och bestå av komponenter ur naturmaterial som lin, bomull, ull, fjäder, dun och vadd eller syntetmaterial av olika grad och slag. Täcket består ofta av en fyllning med ett överdrag som håller fyllningen på avsedd plats.

Eftersom täcket är mer svårtvättat än tunnare tyger förses det oftast med ett lakan mot den sovande, eller läggs i ett påslakan, som minimerar trassel under natten.

Sängkläder
Damnatur

Damnatur (latin "fördömes"), är en censurformel, enligt vilken en skrift icke får offentliggöras genom tryck. Motsatsen är imprimatur.

Källor 

Immaterialrätt
Ugglan
DISK (studentkår)

DISK är en studentkår för studenter vid Institutionen för data- och systemvetenskap (DSV), Campus Kista, vid Stockholms universitet.

Föreningen bildades 1990 då DSV flyttade från Stockholms universitets Campus Frescati till Kista, då som en undersektion till Stockholms universitets studentkår (SUS) men är sedan vårterminen 2008 en fristående studentkår. Idag har DISK cirka 1 000 medlemmar. Kåren driver ett kafé med studentvänliga priser och en studentpub (Foo Bar, hemmapub till kårens klubbmästeri), där studenter och anställda kan umgås under avslappnade former. Vidare finns en spelsektion, en sportsektion och en sektion riktad mot musik och spexande.

DISK har en arbetsmarknadsdag som heter Systemvetardagen i mars varje år för studenter på DSV, men även studenter från Kungliga tekniska högskolan, Linköpings universitet och Uppsala universitet är inbjudna. Mässan hålls i Kista NOD, år 2013 hölls dock mässan i Kista Science Tower.

2014 satte kåren för första gången upp Kistaspexet.

Namn
Namnet DISK var från början en förkortning för Data- och systemvetenskapliga institutionens studentkårförening, men sedan 2003 heter föreningen enbart DISK. Främsta anledningarna till namnbytet var dels att institutionens namn var felaktigt, dels att det långa och krångliga namnet alltför ofta uttalades eller stavades fel.

Presidium

Se även 
 Data- och systemvetarna

Externa länkar 
 Studentkåren DISK
 DSV - Institutionen för data- och systemvetenskap
 Systemvetardagen

Stockholms universitet
Studentkårer i Stockholm
Barnombudsmannen (Sverige)

Barnombudsmannen (BO) är en svensk myndighet inrättad 1993. Sveriges barnrättsmyndighet och arbetar för barns rättigheter. Myndighetens uppdrag är att driva på och bevaka efterlevnaden av FN:s konvention om barnets rättigheter (barnkonventionen). Barnombudsmannen företräder barns och ungas intressen och uppmärksammar brister i tillämpningen av barnkonventionen samt föreslår förändringar i lagar och förordningar för att Sverige bättre ska tillgodose barns rättigheter. Sedan 2018 är Elisabeth Dahlin barnombudsman och leder myndigheten och har i sitt ledningsstöd cheferna för avdelningarna juridik och utredning, kommunikation och förvaltning och verksamhetsstöd. 

Barnombudsmannen: 

 bevakar hur barnkonventionen efterlevs i samhället.
 driver på genomförandet av barnkonventionen i kommuner, regioner och statliga myndigheter.
 bildar opinion och företräder barns och ungas intressen i den allmänna debatten.
 samlar kunskap och statistik om barns levnadsförhållanden.

Detta ingår inte i Barnombudsmannens uppdrag:

 arbetar inte med ärenden som rör enskilda barn, eller grupper av barn.
 utövar inte tillsyn.
 får inte ingripa i enskilda ärenden men har anmälningsskyldighet om medarbetare får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa.
 överprövar inte andra myndigheters beslut. 
Varje år lämnar Barnombudsmannen en rapport till regeringen. Den innehåller analyser och rekommendationer till förbättringar för barn och unga. Barnombudsmannen ska enligt lag informera och bilda opinion i angelägna frågor som rör barns och ungas rättigheter och intressen.

Barnombudsmannen har regelbunden dialog med barn och unga, särskilt i utsatta situationer, för att få kunskap om deras villkor och vad de tycker i aktuella frågor. Expertråd med barn och unga finns knutna till Barnombudsmannen för längre och kortare perioder.

Barnombudsmannen har rättsliga befogenheter att begära information och att kalla in kommuner, landsting och andra myndigheter till överläggning, men utövar ingen tillsyn. Barnombudsmannen får inte ingripa i enskilda ärenden men har anmälningsskyldighet. Barnombudsmannen ska genast anmäla till socialnämnd om man får kännedom om att ett barn misshandlas i hemmet eller om det måste antas att socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd.

Lista över barnombudsmän 
 1993–2001 Louise Nordenskiöld (då Louise Sylwander)
 2001–2008 Lena Nyberg
 2008–2017 Fredrik Malmberg
 2017 Anita Wickström (vikarierande)
 2018 Anna Karin Hildingson Boqvist (vikarierande)
 September 2018 – Elisabeth Dahlin

Externa länkar
 Barnombudsmannens webbplats
 Mina Rättigheter, en webbplats om barn och ungas mänskliga rättigheter.

Myndigheter under Socialdepartementet
Organisationer bildade 1993
Samhällsinsatser för barn
 
Ombudsbefattningar
Malmö synagoga

Malmö synagoga (Hebreiska: בית הכנסת של מאלמו) uppbyggd och invigd år 1903, ritad av malmöarkitekten John Smedberg. Synagogbyggnaden är en av de få återstående synagogor i Europa som är byggd i morisk stil då de flesta sådana förstördes under Kristallnatten 1938. Ytterväggarna i synagogan pryds av lotusblommor, och talet åtta upprepas i dekoren, "Herrens tal". Templet helgades på åtta dagar.

Vid invigningen av Malmö synagoga var den Malmös första icke-kristna gudstjänstlokal. Krav från församlingen när den skulle byggas var plats för 200 personer, bostad för vaktmästaren, och ett mikve, rituellt bad. Slutsumman för byggandet blev runt 65 500 kronor i dåtidens penningvärde, vilket motsvarar cirka 3 miljoner kronor idag. När synagogan fyllde 100 år utkom en jubileumsbok, Templets sten föll på Föreningsgatan. Malmö synagoga 100 år, författad av Jan Mark och Claes Fürstenberg, samt bilder av Merja Diaz.

Gudstjänstordningen i denna synagoga är ortodox. Studiebesök är välkomna, om man anmäler det hos församlingen i förväg.

Under en natt i juli 2010 exploderade en kraftig typ av smällare på synagogans trappa. Händelsen rubricerades som skadegörelse av polisen, trots att det inte fanns några synliga skador på byggnaden.

Referenser

Externa länkar
 Församlingens webbplats

Svensk-judisk historia
Synagogor i Sverige
Religiösa byggnader i Malmö
1903 i Sverige
Judendom i Malmö
Synagogor invigda 1903
Nättelduk

Nättelduk (från tyska Nesseltuch) syftar ursprungligen på ett tyg tillverkat av fibrer från brännässla.

Den ursprungliga nättelduken var en fin, lärftsliknande, ibland randig, rutig eller broscherad väv, liknande kammarduk eller batist. Under 1600- och 1700-talet började linfibrerna alltmer ersättas av finare bomullsvävar. Den sista mer storskaliga tillverkningen av nättelduk av nässelfibrer lades ned 1740, men hos allmogen levde bruket kvar.

Under 1800-talet användes det om tunna såväl bomulls- som linnetyger, för kragar, klutar, gardiner och klänningar.

Källor 
 

Tyger av övriga naturfibrer
Atlantis (rymdfärja)

Atlantis (OV-104) är en av de rymdfärjor som tillhörde den amerikanska rymdflygstyrelsen Nasa. Atlantis var den fjärde rymdfärjan som byggdes. Atlantis gjorde sin första flygning i oktober 1985, då den användes för ett militärt uppdrag, liksom de nästkommande fyra flygningarna. Efter detta har färjan använts för andra, mer civila uppdrag. Med start 1995 gjorde Atlantis sju resor på raken till den ryska rymdstationen Mir.

Från november 1997 till juli 1999 byggdes färjan om för att kunna utföra konstruktionsarbeten på den internationella rymdstationen ISS, runt 165 ändringar gjordes. Efter systerfärjan Columbias haveri i början av 2003 gjordes ytterligare ändringar med Atlantis och de då kvarvarande systerfärjorna Endeavour och Discovery. Dessa ändringar har främst syftat till att förbättra färjornas driftsäkerhet. Atlantis trettioandra planerade flygning var uppdraget STS-132 till ISS med start den 14 maj 2010 och landning den 26 maj 2010.

Atlantis genomförde det sista planerade uppdraget, STS-135, med start 8 juli 2011.

Numera finns Atlantis i en utställning på Kennedy Space Center.

Konstruktion

Vid konstruktionen av Atlantis utnyttjades de erfarenheter man lärt från dess föregångare. Färjans tjänstevikt kunde reduceras med 3 ton jämfört med Columbia, Nasas första rymdfärja. Dessutom behövdes bara halva tiden för att färdigställa Atlantis.

Rymdfärdsuppdragen

Populärkultur
År 1998 medverkade Atlantis i filmen Armageddon, där hon förstördes av splitter från en gigantisk asteroid.

Referenser

Externa länkar 

 NASA - Atlantis (OV-104)

Rymdfarkoster
Rymdfärjor
Rymdfärjeprogrammet
Armory Show

Den här artikeln handlar om 1913 års utställning Armory Show. För den årliga konstmässan se Armory Show (konstmässa), för poprockbandet, se Armoury Show.
Armory Show, 17 februari – 15 mars 1913, var en mycket inflytelserik internationell konstutställning med över 1 100 verk av moderna konstnärer i New York på 69th Regiment Armory, Lexington Avenue.

Fauvister, kubister och andra konstnärer med Paris som hemvist introducerades för första gången för en amerikansk publik i stor skala, och utställningen fick ett avgörande inflytande på amerikansk konst och konstkritik. Utställningen arrangerades av Association of American Painters and Sculptors och understöddes av gruppen The Eight. Den gick senare vidare till Art Institute i Chicago och på Copley Society of Art i Boston.

Efterföljare
Utställningarna 1913 blev framgångsrika och det har senare gjorts andra utställningar som refererat till dem.

År 1944 anordnade Cincinnati Art Museum en version i mindre skala och 1958 hade Amherst College en utställning med 62 verk, varav 41 också ställts ut i den ursprungliga  utställningen. År 1963 hade Munson-Williams-Proctor Arts Institute i Utica i staten New York utställningen 1913 Armory Show 50th Anniversary Exhibition med över 300 verk.

Med början i liten skala 1994 organiseras den årliga konstmässan (the New) New York Armory Show på hamnpirar i Hudsonfloden.

Bildgalleri

Bilder från utställningen

Källor
Holland Cotter: Rethinking the Armory Show i New York Times 25 oktober 2012, läst 2015-03-05
New York Armory Art Show 1913 på www.askart.com

Externa länkar

Konstutställningar
1913 i USA
Konståret 1913
Kultur i New York
Imprimatur

Imprimatur (latin "må det tryckas") är en beteckning på officiellt tillstånd för tryckning av skrifter.

I Romersk-katolska kyrkan är det ännu bruk att inhämta biskopens tillstånd att trycka kyrkliga böcker men är mindre vanligt än tidigare. Motsvarande tryckningstillstånd för teologiska böcker gavs i Sverige ännu på 1700-talet.

Källor 

Immaterialrätt
Kanonisk rätt
Ugglan