kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Albanosjön

Albanosjön (italienska: Lago Albano) är en vulkanisk kratersjö belägen i Albanobergen i Italien, 19 km sydost om Rom, i närheten av Castel Gandolfo. Sjön har en area på 6 km² och ett största djup på 170 meter. Under de olympiska sommarspelen 1960 avgjordes kanot- och roddtävlingarna i Albanosjön.

Referenser

Externa länkar 

Insjöar i Italien
Kalderor
Lazio
Ammersee

Ammersee är en sjö belägen sydväst om München i Bayern, Tyskland. Sjön ligger 539 meter över havet och har en area på 47 km². 

Vid sjöns södra ände finns en liten ö som har namnet Schwedeninsel ("svensk ö"). Namnet kommer från att invånarna av orten Dießen under trettioåriga kriget sökte skydd på ön då deras köping var hotad av svenska soldater. Tidigare kallades ön Erlaich.

Sänkan som fylls av sjön skapades under senaste istiden av en glaciärtunga som tillhörde en större glaciär. Kring sjön är landskapet kulligt och främst täckt av blandskog. Sjöns tillflöden inklusive floden Ammer har ett 993 km² stort avrinningsområde. Ammersee avvattnas av floden Amper. En undersökning av Bayerns insjöar från 1992 deklarerade Ammersee som måttlig näringsrik (mesotrof).

I områden som inte ligger vid samhällen växer huvudsakligen rörvass och säv vid strandlinjen. I sydliga delen där tillkommande sediment bildar ett träsk är växtligheten rikligare. Den vanligaste fiskarten i sjön är sik. Dessutom har braxen, abborre, ål och gös ett betydande bestånd.

Som ett rekreationsområde för Münchens och Augsburgs befolkning har sjön vid västra stranden flera campingplatser och småbåtshamnar.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Insjöar i Bayern
Assadsjön

Assadsjön بحيرة الأسد, är en reservoar i Eufrat i norra Syrien, reglerad vid Tabaqadammen för elproduktion och konstbevattning. Sjöns regleringsbara volym är 11 km³.

Insjöar i Syrien

de:Assadsee
Assalsjön

Assalsjön är en saltsjö i regionen Tadjourah, Djibouti i östra Afrika, innanför Tadjouraviken. Sjön ligger i Danakilöknen, 155 meter under havsytan, vilket gör den till Afrikas lägst belägna plats, och sjön tillhör därför världens yttersta platser. Sjön är 19 km lång och 7 km bred, men dess vattenstånd sjunker stadigt. Assalsjön är världens tredje saltrikaste sjö, med en salthalt upp till 40 procent. Endast Don Juan Pond och Gaet'ale Pond har en högre koncentration av salt.

Sjöbottnen utgörs av en vulkankrater, vars kägla tydligt syns vid lågvatten.

Källor 

Saltsjöar i Djibouti
Athabascasjön

Athabascasjön (; ; cree Aðapaskāw) är en sjö belägen i de norra delarna av Alberta och Saskatchewan i Kanada. 

Sjön täcker 7935 km², är 283 km lång och är på det bredaste stället 50 km, och har ett djup på 124 m. Athabascasjön är den största och djupaste sjön i både Alberta och Saskatchewan, och den åttonde största i Kanada. Vatten flyter norrut från sjön via Slave River och Mackenziefloden. Fort Chipewyan, en av de äldsta europeiska bosättningarna i Alberta, ligger vid den västra delen av sjön där Rivière des Rochers dränerar sjön och flyter mot Slave River.

Sjön har hos folkgruppen cree namnet Athapiscow och samma namn användes i en karta som skapades 1794 av kartografen Philip Turnor. På två andra kartor från slutet av 1700-talet hade sjön namnet Lake of the Hills.

Sjöns avrinningsområde är  km² stort. Den största mängden vatten når sjön genom Athabascafloden. Ett annat större tillflöde är floden Fond du Lac. Sjöns tre utflöden bildar efter några kilometer Slave River. Ytterligare några kilometer nedströms mynnar Peace River i Slave River. Under våren eller under andra tider med mycket nederbörd kan vattenståndet i Peace River vara högre än vattenståndet i Athabascasjön och en del av vattnet flyttar mot Athabascasjön. Mycket vind kan medföra att vattnet inte flyttar norrut till Slave River utan västerut uppför några mindre vattendrag som egentligen är tillflöden.

Vitmärla (Pontoporeia affinis) är det vanligaste ryggradslösa djuret i sjön. I Athabascasjön lever olika fiskar som Kanadaröding, Kanadasik, amerikansk siklöja, arktisk harr, buffelfisk, gädda och lake. Deltat som bildas av de tre utflöden samt av flera tillflöden vid sjöns västra sida är ett av de kvarvarande ursprungliga landskapen i Kanada. Det besöks varje år av många flyttfåglar. I deltat inrättades 1922 Wood Buffalo nationalpark.

Referenser 

Insjöar i Alberta
Insjöar i Saskatchewan
Mackenzieflodens avrinningsområde
Avernosjön

Avernosjön (Lago d'Averno) är en kratersjö i en vulkankrater i Kampanien, Italien väster om Neapel. Sjöns omkrets är cirka 2 km, och den är 60 m som djupast. Namnet kommer från det grekiska ordet αορνος som betyder ungefär "sjö utan fåglar". Den historiska avsaknaden av fåglar hade sin orsak i vulkaniska gaser som tidigare bubblade i sjön. I den romerska mytologin, framförallt i Vergilius nationalepos Aeneiden, var sjön ingången till undervärlden.

Avernosjön hade tidigare en naturlig förbindelse med havet och ingick i den centrala militäriska hamnen (Portus Julius) av det romerska riket. Hamnanläggningen påbörjades 37 f. Kr. under generalen Marcus Vipsanius Agrippa och namngavs efter kejsare Augustus. Den inkluderade även en annan sjö i samma område, Lago di Lucrino. Över en cirka 1 km lång konstgjord tunnel (Grotta di Cocceio) nåddes den antika staden Kyme. Tunneln existerade fram till 1940 men förstördes under Andra världskriget. Under det senaste utbrottet av Campi Flegrei 1536 fylldes förbindelsen till havet med jord- och stenmassor. Sjön är sedan dess nästan cirkelrund och klassificeras som maar. Under utbrottet som varade i ungefär tio dagar skapades bland annat Monte Nuovo.

Vid sjöns strand byggdes under romersk tid många villor och på sluttningarna odlades vindruvor. Ett tempel för Apollondyrkan finns kvar som ruin. Sjön och ruinerna var under 1700- och 1800-talet ett omtyckt motiv för romantiska landskapsmålare.

Sjön var länge i privatägo och tillhörde ett sällskap som har en Country Club vid stranden. Sällskapet köptes 2008 av en företagare som anklagades för organiserad brottslighet. Personens förmögenheter beslagtogs 2010 efter en domstol av den Italienska Republiken.

Referenser 

Insjöar i Italien
Aydingkol

Aydingkol (kinesiska 艾丁湖, pinyin: Aiding Hu, "Månskenssjön" på uiguriska) är en uttorkad sjö i den autonoma regionen Xinjiang i nordvästra Kina. Sjön, som ligger i Turpandepressionen, är belägen 154 meter under havsnivå vilket gör den till den lägsta punkten i Kina.

Externa länkar

Insjöar i Xinjiang
Ej längre existerande insjöar
WP:Projekt Kina
Sportspegeln

Sportspegeln är ett sportnyhetsprogram som visas i SVT (SVT1) varje söndag. Övriga veckodagar i SVT sänds systerprogrammet Sportnytt. Premiären var den 6 januari 1961 med Sven Plex Petersson som programledare. Den första vinjetten var animerad. Mellan september 1983 och november 2017 sändes en barnversion, Lilla Sportspegeln en gång i veckan.

Den 6 januari 2011 visade SVT2 jubileumssändningen Sportspegeln 50 år som innehöll gamla inslag ur programmets 50-åriga historia, intervjuer med gamla programledare och ett bakomreportage kring inspelningen av Sportspegelprogrammet från 21 november 2010.<ref name="Sportspegeln 50 år">SVT2, 6 januari 2011 - Sportspegeln 50 år</ref> Sedan följde Jubileumssportspegeln'' med André Pops och gamla programledare som gäster.

Inslag i första programmet 1961 
Längdskidåkning (Limaloppet)
Alpin skidåkning (Svenska skidlandslagets träningsläger i Vemdalen)
Bandy: Västerås SK-Sandslåns SK
Ishockey på Nya Ullevi: Sverige-Sovjetunionen

Andra berömda inslag
Sverige-Kanada i ishockey 1961, spelarslagsmål leder till sådan kalabalik att poliskonstaplar får rycka in 
Först med meddelandet att Ingmar Johansson skulle sluta boxas 1963 
Göran Zachrissons reportage om bland andra Björn Borg och Ingemar Stenmark under 1970- och 80-talen 
Sport under Bosnienkriget (1993), intervju med skridskoåkaren Slavenko Likić och hans dröm om att delta vid olympiska tävlingarna 1994 i Lillehammer 
Thomas Fogdö 
Reportage inför olympiska sommarspelen 2008 i Peking

Profiler genom åren
Rudolf "Putte" Kock
Bengt Bedrup
Sven "Plex" Petersson
Bengt Grive
Anders Bauer
Leif Forsberg
Lars-Gunnar Björklund
Göran Zachrisson
Bo Hansson
Arne Hegerfors
Jan Svanlund
Ingvar Oldsberg
Janne Lorentzon
Kjell Andersson
Ann-Britt Ryd Pettersson
Pia Erlandsson
Agne Jälevik
Mats Nyström
Katarina Hultling
Jane Björck
Jens Lind
Marie Lehmann
André Pops
Staffan Lindeborg
Christer Ulfbåge

Referenser

Externa länkar
 
 

Sport i Sveriges Television
Söndag
Balchasjsjön

Balchasjsjön (kazakiska: Балқаш көлi, Balqasj köli; ryska: озеро Балхаш) är en endorheisk sjö (saknar utlopp) i Kazakstan med tillflöde från floden Ili. Den var ursprungligen 18 000 km² stor, men den krymper på grund av uttorkning och har för närvarande en yta på 16 996 km². Den är belägen på 342 meters höjd över havet. Dess västra del (9 600 km²) har en låg salthalt 1-2 g/l medan dess östra del (6 900 km²) innehåller vatten med en salthalt på 3-5 g/l. Den har ett medeldjup på 5,8 meter och ett maximumdjup på 25,6 meter. På sjöns norra strand ligger staden Balchasj.

Källor

Externa länkar 

Balchasjsjöns avrinningsområde
Insjöar i Almaty (provins)
Insjöar i Qaraghandy (provins)
Insjöar i Zjambyl (provins)
Lilla Sportspegeln

Lilla Sportspegeln är ett barnprogram i SVT med sportinriktning. Inslagen sänds numera i SVT Barn på måndagar och torsdagar klockan 19.15, som del av programmet Lilla Aktuellt. Hela programmet publiceras även i SVT Play och SVT Barn. Programledare är Louise C Andersson (sedan 2021) och Ken Gerhardsson (sedan 2022).

Historik 
Programmet visades för första gången i TV2 måndagen den 5 september 1983 klockan 18.15–18.45. Den 1 oktober 1977 hade Sportnytt börjat sändas dagligen i SVT. Men många föräldrar klagade över att programmet visades för sent om kvällarna.

Förutom reportage har programmet också bland annat innehållit tävlingar, där barn och ungdomar deltar och först skall svara på frågor om sport och sedan kasta bollar i hål för att vinna priser. Det har även förekommit teckningstävlingar. Ett populärt inslag blev från 1986 animerade kortfilmer, till exempel Tom & Jerry och senare Zoolympiska spelen.

Signaturmelodin "You Can Always Be Number One" (även Sport Goofy Theme), komponerad 1983 av Dale Gonyea och insjungen av Lora Mumford, användes fram till 1993 års 10-årsjubileum. Då bytte man till en svenskspråkig version – "Du kan alltid bli nummer ett" – insjungen av en ung Robin Carlsson.

I juni 2007 började Lilla Sportspegeln sända extraprogrammet Lillas smågodis, som del av sommarlovsprogrammen på TV. Programmet handlade om det bästa som hade hänt ur den senaste säsongen av Lilla Sportspegeln.
 
Tidigare gjordes programmet av sportnyttredaktionen, och var då ett sportprogram för barn och ungdomar med bland andra Jan Svanlund, Christer Ulfbåge, Jacob Hård, Jane Björck och Artur Ringart som programledare. 2010 presenterade man de tre nya programledarna Stephan Yüceyatak, Cecilia Ingman och Maria Wallberg. 

Den 30 november 2017 sändes sista Lilla Sportspegeln som ett eget program i TV-tablån. Därefter blev programmet ett inslag i Lilla Aktuellts sändningar.

Se även 
Sportspegeln

Referenser

Externa länkar 
Lilla Sportspegeln
Program i SVT:s öppna arkiv

Barn- och ungdomsprogram i Sveriges Television
Sport i Sveriges Television
Allra kristligaste konung

Allra kristligaste konung (eller allra kristligaste majestät), lat., Rex christianissimus, fr. Sa majesté très chrétienne, en hederstitel för Frankrikes kungar, vilken redan den för arianismens övervinnande verksamme kung Klodvig I ska ha burit. 

Officiellt tilldelade påven Paul II år 1469 denna titel åt Ludvig XI av Frankrike, och den bars sedan av de franska kungarna av den äldre bourbonska linjen (till och med Karl X). Se uppsats av jesuiten Daniel i "Journal des savants" (1720).

Referenser 

Härskartitlar
Frankrikes historia
Kungliga titlar
Allra trognaste konung

Allra trognaste konung (eller allra trognaste majestät), lat. Rex fidelissimus, fr. Sa majesté très fidèle, en titel, som 1748 av påven Benedikt XIV gavs åt kung Johan V av Portugal och som de portugisiska kungarna sedan bar.

Se även
 Allra kristligaste konung
 Katolsk kung

Referenser 

Härskartitlar
Portugals historia
Kungliga titlar
Allshärjarting

Allshärjarting, en i äldre historiska arbeten ofta förekommande benämning på det allmänna riksting, som man förr antog ha funnits i Sverige under forntiden.

Ordet betyder "hela härens ting" och används i skrifter från medeltiden ofta i betydelsen allmänt folkting, men ingalunda för att särskilt beteckna någon gemensam riksförsamling för Sverige. Någon sådan fanns inte alls, med undantag av Mora ting, som endast var en församling för kungaval. Det första med säkerhet kända svenska riksmötet hölls 1435, och dess uppkomst är av helt annan art (ur riksråd och herredagar).

Se även 
 Allsherjargode

Källor

Sveriges förhistoria
Jarler

Jarler (latin: Jarlerius) död 22 augusti 1255, var en svensk präst, (möjligen) dominikanmunk och ärkebiskop av Uppsala stift från 1236 till sin död 1255.

Biografi 
Jarler var en betydande man och visade sig särdeles mån om kyrkan och stiftet. Han förvandlade munkkollegiet vid Gamla Uppsala ärkebiskopssäte till ett ansenligt Collegium canonicorum seculare, det vill säga ett sådant som bestod av sekulära män, i betydelsen inte bundna av ordensregler.

Hans i senare tid påvisade grav i Mariakyrkan i Sigtuna bär vittnesbörd om hans intima förbindelse med Dominikanorden.

Referenser

Noter

Källor

Vidare läsning 
 

Män
Svenska präster under 1200-talet
Ugglan
Svenska ärkebiskopar
Svenska dominikaner
Almagest

Almagest är ett berömt arbete av den grekiske astronomen Klaudios Ptolemaios som publicerades ungefär år 140 e. Kr. Almagest innehåller en sammanfattning av vad den grekiska astronomin vid denna tidpunkt kommit fram till. I arbetet framställer Ptolemaios sin teori för himlakropparnas rörelser och undersökningar rörande en mängd andra viktiga astronomiska frågor. Den innehåller även en kordatabell och en stjärnkatalog.

Stjärnbilderna i verket 
I Almagest listar Ptolemaios 48 stjärnbilder. De är följande:

 Altaret
 Andromeda
 Björnvaktaren
 Bägaren
 Cassiopeja
 Cepheus
 Delfinen
 Draken
 Fiskarna
 Floden Eridanus
 Haren
 Herkules
 Jungfrun
 Kentauren
 Korpen
 Kräftan
 Kusken
 Lejonet
 Lilla björnen
 Lilla hunden
 Lilla hästen
 Lyran
 Norra kronan
 Orion
 Ormbäraren
 Ormen
 Oxen
 Pegasus
 Perseus
 Pilen
 Skeppet Argo
 Skorpionen
 Skytten
 Stenbocken
 Stora björnen
 Stora hunden
 Svanen
 Södra fisken
 Södra kronan
 Triangeln
 Tvillingarna
 Valfisken
 Vargen
 Vattenormen
 Vattumannen
 Vågen
 Väduren
 Örnen

Innehåll 
Almagest bestod av 13 sektioner som kallades böcker. Eftersom manuskriptet kopierades för hand är det påtagliga skillnader mellan olika upplagor av samma text. Innehållsbeskrivning ska därför ses som en ungefärlig uppdelning av böckerna i verket. Beskrivningen utgår från 1515 års latinska upplaga som trycktes i Venedig av Petrus Lichtenstein.
 Bok I behandlar Aristoteles kosmologi.
 Bok II behandlar de frågeställningar som hängde samman med himlakropparnas dagliga rörelser, dagens längd, bestämningen av breddgrad och dagjämningspunkterna.
 Bok III behandlar solens rörelse och årets längd. Hipparchos upptäckt av precessionen förklaras.

 Bok IV och V behandlar månen.
 Bok VI behandlar sol- och månförmörkelser.
 Bok VII och VIII behandlar stjärnornas rörelser, men innehåller också en stjärnkatalog med 1022 stjärnor, som beskriver positionerna i respektive stjärnbild. De ljusstarkaste stjärnorna markerades som tillhörande den första magnituden (m = 1), med de svagaste som är synliga för blotta ögat kategoriserades till sjätte magnituden (m = 6). Varje magnitud var drygt 2 ggr ljusstarkare, vilket gav en logaritmisk skala. Hipparchos tros ha varit upphovsmannen till detta sätt att räkna.
 Bok IX behandlar teorier om den fem synliga planeterna och planeten Merkurius rörelser.
 Bok X behandlar planeterna Venus och Mars rörelser.
 Bok XI behandlar planeterna Jupiter och Saturnus rörelser.
 Bok XII tar upp planeternas retrograda rörelser mot zodiaken.
 Bok XIII behandlar planeternas avvikelser I latitude från ekliptikan.

Etymologi
Almagest är en latiniserad form av arabiskans al-ma gisti som förmodligen inte är arabiska artikeln al och grekiskans megiste, "den störste", utan en med artikel försedd förkortning av det grekiska megale syntaxis.

Bildgalleri

Se även 
 Theon 
 Johannes Regiomontanus 
 Hipparchos

Referenser

Noter

Externa länkar 

Antikens astronomi
Hans vän 'Flicka'

Hans vän 'Flicka' () är en amerikansk långfilm från 1943 i regi av Harold D. Schuster, med Roddy McDowall, Preston Foster, Rita Johnson och James Bell i rollerna. Filmen bygger på en ungdomsbok med samma titel av Mary O'Hara. En ny filmatisering kom ut 2006 med Tim McGraw i huvudrollen.

Handling
Den handlar om pojken Ken, som är son till en hästuppfödare på den amerikanska prärien. Han drömmer om att få en egen häst och mest av allt fölet Flicka. Men hans far tycker inte att han gjort sig förtjänt av fölet...

Rollista

Källor

Externa länkar

Amerikanska familjefilmer
Amerikanska westernfilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Filmer 1943
Engelskspråkiga filmer
Vandring

Denna artikel handlar om friluftsaktiviteten vandring, för den mekaniska anordningen se vandring (anordning).

Vandring (även kallat att hajka efter engelskans hiking) är en form av friluftsaktivitet som innebär att en person till fots i rekreationssyfte förflyttar sig genom naturen. Vandring kan ske på ospårad mark, men sker ofta på iordningställda och markerade vandringsleder.

Vandring kan ske i olika ambitionsnivåer från en kortare utflykt i okomplicerad terräng, till längre vandringar i mer krävande natur och i högre takt. Behov av utrustning varierar beroende på typen av vandring, men gemensamt är att ha lämpliga skodon.

Vandring är en populär sport och fritidssysselsättning i flera europeiska stater, särskilt runt Alperna och i Storbritannien.

Fjällvandring 

Vandring som sker i fjällmiljö kallas fjällvandring.

Fjällvandring sätter ofta lite högre krav på utrustningen än vandring i låglandet. Grova, väl ingångna skor, helst vattentäta är önskvärt.

Fjällvandring kan ske på olika sätt, exempelvis genom att bo på en plats och gå ut på dagsvandringar i den närliggande naturen för att återvända på kvällen. Man kan också gå på vandringsleder och övernatta utmed vägen. Man sover ofta i tält och i en sovsäck.

En extrem form av fjällvandring är kamvandring som sker längs en bergskam (toppen av berget eller massivet), ofta för att ta sig från en topp till en annan inom samma massiv.

Trekking 
I modern tid finns något som benämnts trekking. Ordet kommer från engelskans trek vilket betyder vandra. Trekking skiljer sig från traditionell friluftsvandring i att försöka vara mer krävande och längre. Normalt ska man vara ute på tur under flera dygn. För att kunna detta måste man ha med sig mycket mer packning än traditionell vandring, till exempel sovplats, regn- och vindskydd såsom tält, och mat, alternativt att man försöker ta sig mellan olika fjällstugor och liknande längs vandringsleden.

Trekking görs ofta utanför vandringslederna där det saknas broar över vattendragen. Man måste i planeringen ta hänsyn till vilka vattendrag som kan vadas och var lämpliga vadställen finns. Under vandringen kan man befinna sig långt från fjällstugor och det kan vara klokt att ta med ett GPS-larm med vilket man kan kontakta räddningstjänsten där mobiltäckning saknas. Att vandra utanför lederna är ofta nödvändigt om man vill göra toppturer upp på avlägsna berg.

Säkerhet vid vandring 
Förberedelserna vid olika typer av vandring är i stora drag de samma oberoende miljö. Man ska vara väl medveten om att vädret snabbt kan skifta och att terrängen kan vara svårtillgänglig. Man ska därför packa så praktiskt som möjligt och se till att man kan hamna i diverse väder och situationer utan att hamna i fara. Mobiltäckningen är ofta dålig och räddningsinsatser kan vara svåra.

Säkerheten bör alltid gå först så det är därmed viktigt att ha med sig rätt utrustning. Saker som först-hjälpen-kit, robusta kläder och skor är väsentliga, men i vissa tuffa terränger kan någon form av GPS-enhet vara bra.

Se även 
 Guidning
 Allemansrätten

Referenser

Noter

Webbkällor 
Fjällsäkerhet
Fjällsäkerhetsrådet - Förbered Fjällturen

Vandring
Vaidarbhi

Vaidarbhi, i betydelse av Vaidarbha- eller Vidarbhastil, är enligt den indiska konstläran namnet på en särskild stilart i den indiska diktningen, karakteriserad genom jämn och enkel, men flytande och välklingande diktion, har liksom åtskilliga andra stilarter namn efter ett landskap, Vidarbha.

Se även
Berar

Källor

Indiens språk och litteratur
Pusseldeckare

Pusseldeckare (på engelska: whodunnit) är en subgenre till deckaren, där brottet (oftast ett mord) betraktas som en gåta, ett pussel eller en intellektuell lek, där författaren utmanar läsaren om att avslöja brottslingen innan författarens huvudperson avslöjar lösningen. 

Under berättelsens gång presenterar författaren en rad ledtrådar, samt villospår, för läsaren. I centrum finns en problemlösare, ofta framställd som originell och alltid mycket intelligent, vars lösning överraskar de övriga inblandade och läsaren. Runt omkring problemlösaren finns ofta ett antal personer som i varierande grad blir misstänkta för brottet, samt ett eller flera offer.

Historia
Pusseldeckaren har sina rötter i de första detektivromanerna av författare som Edgar Allan Poe och Arthur Conan Doyle och hade sin internationella guldålder på 1920- och 1930-talen med författare som Agatha Christie och Dorothy L. Sayers. I Sverige blev Stieg Trenter och Maria Lang stora namn på 1940-talet. Pusseldeckare betraktades som lek och ren underhållning, och med ökande krav på att deckare också ska spegla samhället de utspelas i förlorade pusseldeckaren senare mycket av sin ställning. Pusseldeckarinslag har emellertid varit fortsatt vanligt förekommande i deckarlitteratur av till exempel P.D. James och i populära tv-serier som Morden i Midsomer.

Källor
Jan Broberg Lilla Deckarguiden, Lindhardt og Ringhof 2018
Karin Svensson Pusseldeckaren – en tröst i osäkra tider Aftonbladet 29 november 2019

Deckare
Europas Grand Prix 1993

Europas Grand Prix 1993 var det tredje av 16 lopp ingående i formel 1-VM 1993. Loppet, som var det första Europas Grand Prix sedan , kördes i England. Detta var det första och enda F1-loppet som kördes på Donington Park.

Resultat 
 Ayrton Senna, McLaren-Ford, 10 poäng
 Damon Hill, Williams-Renault, 6 
 Alain Prost, Williams-Renault, 4 
 Johnny Herbert, Lotus-Ford, 3 
 Riccardo Patrese, Benetton-Ford, 2
 Fabrizio Barbazza, Minardi-Ford, 1
 Christian Fittipaldi, Minardi-Ford 
 Alessandro Zanardi, Lotus-Ford 
 Erik Comas, Larrousse-Lamborghini
 Rubens Barrichello, Jordan-Hart (varv 70, bränslesystem)
 Michele Alboreto, BMS Scuderia Italia (Lola-Ferrari)

Förare som bröt loppet 
 Derek Warwick, Footwork-Mugen Honda (varv 66, växellåda) 
 Thierry Boutsen, Jordan-Hart (61, gasspjäll)
 Andrea de Cesaris, Tyrrell-Yamaha (55, växellåda) 
 Jean Alesi, Ferrari (36, växellåda) 
 Aguri Suzuki, Footwork-Mugen Honda (29, växellåda) 
 Philippe Alliot, Larrousse-Lamborghini (27, kollision) 
 Michael Schumacher, Benetton-Ford (22, snurrade av) 
 Mark Blundell, Ligier-Renault (20, snurrade av) 
 Gerhard Berger, Ferrari (19, upphängning)
 JJ Lehto, Sauber (13, hantering)
 Ukyo Katayama, Tyrrell-Yamaha (11, koppling)
 Martin Brundle, Ligier-Renault (7, snurrade av) 
 Karl Wendlinger, Sauber (0, kollision) 
 Michael Andretti, McLaren-Ford (0, kollision)

Förare som ej kvalificerade sig 
 Luca Badoer, BMS Scuderia Italia (Lola-Ferrari)

VM-ställning

Källor 

 

Europas Grand Prix
Vak

För vak i is, se isvak.
Vak (sanskrit, "språk") var hos fornindierna namngivningens och språkets gudinna. Hon var gift med Prajapati, "alltings herre", "världsskaparen", vilket på fornindiernas poetiska språk antydde, att skaparkraften av språket som material frambringar benämningar och ord.

Källor

Gudinnor i indisk mytologi