kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Taslima Nasrin

Taslima Nasrin, född 25 augusti 1962 i Mymensingh, är en bangladeshisk författare. 

Hon har gjort sig känd för sitt arbete för jämställdhet och flera av hennes böcker handlar om förtrycket av religiösa minoriteter i länder dominerade av islam. Hon skrev även om detta i ett flertal tidningsartiklar 1993, vilket retade upp fundamentalistiska muslimer, som genom en fatwa krävde att hon skulle avrättas. Efter detta har hon flera gånger hotats och hon har tvingats leva i exil sedan 1994. Hon har bland annat bott i Stockholm men flyttade senare till Indien, där hon fortsätter att utsättas för hot. År 2007 fick hon flyttas med poliseskort ett flertal gånger och i mars 2008 flydde hon återigen till Europa.

Böcker i urval

Romaner 
1992 – Oporpokkho
1992 – Shodh
1993 – Nimontron
1993 – Phera
1993 – Lajja (sv. övers. Lajja - Skammen: en dokumentärroman, 1994)
1994 – Bhromor Koio Gia
2002 – Forashi Premik
2009 – Shorom

Utmärkelser i urval 
1994 – Sacharovpriset
1994 – Tucholskypriset
1995 – Monismanienpriset
2004 – UNESCO-Madanjeet Singh Prize for the Promotion of Tolerance and Non-Violence
2008 – Simone de Beauvoir-priset
2014 – Ingemar Hedenius-priset

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Bengalispråkiga författare
Författare från Indiska halvön
Bangladeshiska författare
Bangladeshiska humanister
Mottagare av Sacharovpriset
Tucholskypristagare
Personer från Mymensingh
Födda 1962
Levande personer
Kvinnor
Tariq Ali

Tariq Ali, född 21 oktober 1943 i Lahore i Brittiska Indien, är en pakistansk-brittisk vänsterradikal författare och historiker.

The Rolling Stones låt Street Fighting Man från år 1968 är en hyllning till Mick Jaggers vän Ali. BBC vägrade att spela låten och Ali lät trycka låttexten i sin tidskrift The Black Dwarf. Ali framträdde 1968 som ledare för trotskistpartiet International Marxist Group och var mellan 1968 och 1970 ansvarig utgivare för The Black Dwarf som sympatiserade med rörelsen. Efter det gav han ut tidskriften Red Mole och den sista trotskisttidskriften Ali var ansvarig för var Socialist Challenge som grundades år 1977.

Tariq Ali var vän med John Lennon, som han också intervjuade. Tariq Ali är med i filmen "Gimme Some Truth" som handlar om inspelningen av John Lennons LP Imagine.

Tillsammans med Thorvald Steen skrev Ali pjäsen Ørkenstormer/Desert Storms som utkom 2010 i tvåspråkig norsk/engelsk utgåva på förlaget Oktober. Pjäsen fick sin premiär den 5 mars 2010 på Litteraturhuset i Oslo.

Bush i Babylon 

I boken, som på svenska utgavs av Ordfront Förlag 2005, resonerar Tariq Ali kring Iraks historia, Baathpartiet och Saddam Hussein, den USA-ledda attacken på Irak samt den påföljande ockupationen. Han menar att erövringen av Irak utgör en "olycksbådande början på 2000-talet" och att väst inte borde förvånas av att ockupationen ogillas starkt av en majoritet av Iraks medborgare. Historiskt har landet ofta invaderats och befolkningen har då alltid gjort motstånd. Ett bakomliggande mål med ockupationen, som han ser det, är att genomdriva privatiseringar och en västvänlig regim i landet.

Bibliografi (urval) 
Fundamentalisternas kamp (The Clash of Fundamentalisms, 2002), övers. Gunnar Sandin. Ordfront 2003. 
Bush i Babylon (Bush in Babylon, 2003), övers. Gunnar Sandin. Ordfront 2005. 
Pakistan mellan diktatur och korruption (The Duel, 2008), övers. Gunnar Sandin. Ordfront 2010. 
Ørkenstormer/Desert Storms, tillsammans med Thorvald Steen. Oktober 2010. 
Obamasyndromet (The Obama Syndrome, 2010), övers. Charlotte Hjukström. Celanders 2011.

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Författare från Indiska halvön
Engelskspråkiga författare
Brittiska journalister under 1900-talet
Alumner från Exeter College, Oxford
Födda 1943
Män
Personer från Lahore
Levande personer
Trotskister
T.H. White

Terence Hanbury "Tim" White, född 29 maj 1906 i Bombay, Indien, död 17 januari 1964 i Pireus utanför Aten, Grekland, var en brittisk författare som är mest känd för sin romansvit Svärdet i stenen. Den bygger på den engelske 1400-talsförfattaren Thomas Malorys episka sammanställning Le Morte d'Arthur av legenderna kring kung Artur och riddarna vid det runda bordet.

Biografi 
White föddes i Bombay i Brittiska Indien. Hans far var polischef och hans mor var dotter till en indisk domare. Efter examen vid Queens' College vid universitetet i Cambridge undervisade han vid Stowe School i Buckinghamshire i England, innan han övergick till författarskap på heltid. Han var intresserad av jakt, flygning, falkjakt, fiske och naturvetenskap. 

Förutom Svärdet i stenen skrev White bland annat ett flertal barnböcker.

White dog ombord på ett fartyg i Atens hamnstad Pireus, då han var på väg till sitt hem på Alderney efter en föreläsningsturné i USA.

Bibliografi

Svärdet i stenen-serien (The Once and Future King) 
 The Sword in the Stone (1938)
 Svärdet i stenen (översättning Åke Ohlmarks, Bonnier, 1964)
 Svärdet i stenen (översättning Jadwiga P. Westrup, Lindqvist, 1975)
 The Queen of Air and Darkness (1939)
 Vindens och nattens drottning|Vindens & nattens drottning (översättning Jadwiga P. Westrup, Lindqvist, 1977)
 The Ill-Made Knight (1940)
 Den missanpassade riddaren [ej utgiven separat, se samlingsutgåvor nedan]
 The Candle in the Wind (1958)
 Ljuset i stormen [ej utgiven separat, se samlingsutgåvor nedan]
 (The Book of Merlyn (fristående, utgiven postumt 1977)
 Merlins bok [ej utgiven separat, se samlingsutgåvor nedan]

Samlingsutgåvor
 Svärdet i stenen (översättning Jadwiga P. Westrup, AWE/Geber, 1985) [de fyra första böckerna ovan]
 Svärdet i stenen (översättning Jadwiga P. Westrup bok 1-4, Lena Karlin, bok 5, Natur och kultur, 2000)

Övriga böcker 
 Lusthuset på Malplaquet (Mistress Masham's repose) (översättning Eva Imber, Barnboksförlaget, 1983)

Bearbetningar 
 Broadway-musikalen Camelot baseras på romansviten.
 Den tecknade filmen Svärdet i stenen från Walt Disney Studios som hade premiär 1963 bygger på romanseriens första del.

Externa länkar 

 
 

Födda 1906
Brittiska fantasyförfattare
Engelskspråkiga fantasyförfattare
Författare från Indiska halvön
Avlidna 1964
Män
Personer från Bombay
José Manuel Barroso

José Manuel Durão Barroso, född 23 mars 1956 i Lissabon, är en portugisisk jurist och politiker som var Europeiska kommissionens ordförande från den 22 november 2004 till den 31 oktober 2014. Han var tidigare Portugals premiärminister åren 2002–2004. Han är sedan 1980 medlem i det liberalkonservativa partiet Partido Social Democrata (PSD) som är medlem i Europaparlamentets kristdemokratiska grupp Europeiska folkpartiet (EPP).

Biografi
Barroso studerade juridik vid Lissabons universitet. Han har även avlagt en magisterexamen i statsvetenskap vid Universitetet i Genève. Därefter var han bland annat gästforskare vid Georgetown University i Washington, D.C. och direktör för institutionen för internationella relationer vid Lusíadauniversitetet i Lissabon åren 1995–1999.

Barroso var statssekreterare i inrikesministeriet 1985–1987, i utrikesministeriet 1987–1992 samt utrikesminister 1992–1995. Efter PSD:s valförlust var Barroso ledamot av Assembleia da República (parlamentet) och ordförande i dess utrikesutskott 1995–1996. Han blev 1999 vald till PSD:s ordförande och 2002 till Portugals premiärminister. Som premiärminister tog han beslut om att delta i USA:s koalition av villiga inför Irakkriget 2003. Efter att blivit utnämnd till ordförande i EU-kommissionen 2004 avgick han som premiärminister och partiledare och efterträddes av Pedro Santana Lopes.

Innan Barrosos kommission kunde tillträda, tvingades Barroso efter en tvist med Europaparlamentets majoritet att bland annat byta ut den tilltänkte kommissionären för människorättsfrågor, italienaren Rocco Buttiglione. Kommissionen Barroso I kunde därför tillträda först i november 2004, en månad senare än planerat. Den 10 februari 2010 tillträdde Kommissionen Barroso II och Barroso blev därmed den tredje ordförande för Europeiska kommissionen som blivit omvald (de tidigare var Walter Hallstein 1958–1967 och Jacques Delors 1985–1995).

Referenser

Noter

Externa länkar 

President José Manuel Barroso – ec.europa.eu

Födda 1956
Portugals regeringschefer
Portugals utrikesministrar
EU-kommissionärer
Män
Levande personer
Personer från Lissabon
Portugisiska politiker under 2000-talet
Alumner från Edmund A. Walsh School of Foreign Service
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Alumner från Genèves universitet
Joey

Joey är en amerikansk sitcom med Matt LeBlanc i huvudrollen som Joey Tribbiani (från Vänner). Joey har flyttat från New York till Los Angeles där han strävar efter att bli en framgångsrik skådespelare. Serien visades på det amerikanska TV-kanalen NBC.

I väntan på framgången så fortsätter han att leva sitt "slacker-liv" som han levde i New York. Hans systerson (Paulo Costanzo) delar en lyxig Los Angeles-lägenhet med honom, till Joeys syster Ginas (Drea De Matteo) förtret eftersom hon inte vill släppa sonen. Han bor granne med den söta hyresvärdinnan Alex (Andrea Anders), och det antyds att det eventuellt kommer att uppstå kärlek mellan dessa två rollfigurer. Rollen som Joeys agent görs av Jennifer Coolidge.

Joey lades ner i USA efter två säsonger.

Externa länkar 
 Friends Central Wiki
 
 Joey fansite

Amerikanska komediserier på TV
TV-seriestarter 2004
TV-serieavslutningar 2006
Los Angeles i fiktion
TV-program i NBC
Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Jenny Lind-stipendiet

Denna sida handlar om det av Kungliga Musikaliska Akademien sedan 1965 utdelade Jenny Lind-stipendiet. För Konstakademiens resestipendium, se Jenny Linds resestipendium.

Jenny Lind-stipendiet utdelas sedan 1965 av Folkets Hus och Parker till en ung sångstuderande. På 1970-talet sammanslogs Jenny Lind-stipendiet med det av Kungliga Musikaliska Akademiens förvaltade medel ur Jenny Linds stipendiefond. Stipendiet är på 40 000 kronor och stipendiaten får även en "Jenny Lind-klänning". I stipendiet ingår också att framträda på konsertturnéer i Sverige och USA.

I USA utses årligen en amerikansk Jenny Lind-stipendiat och den vinnande sångerskan får på motsvarande vis göra en konsertturné i USA och Sverige.

Jenny Lind-stipendiet var ursprungligen en annan stipendiefond, instiftad 1862, som utdelades enbart av Kungliga Musikaliska Akademien. 

I februari 2019 meddelades att det, på grund av ekonomiska skäl, inte kommer att delas ut något stipendium 2019.

Stipendiater

1965 – Birgitta Halstensson, Arvika
1966 – Karin Mang-Habashi, Stockholm
1967 – Britt Marie Aruhn, Upplands Väsby 
1968 – Ingegärd Käll, Malmö 
1969 – Margareta Jonth, Uppsala
1970 – Sylvia Härwell, Arvika 
1971 – Anita Soldh, Vikarbyn 
1972 – Ingrid Ståhlne, Växjö 
1973 – Anette Stridh, Karlskoga 
1974 – Synnöve Dellqvist, Karlskrona 
1975 – Ann-Christin Löwgren, Enköping 
1976 – Siw-Marie Andersson, Örebro 
1977 – Gunnel Bohman, Stockholm 
1978 – Ann Allvin, Linköping 
1979 – Eva Mannerstedt, Stockholm
1980 – Åsa Möckle, Stockholm
1981 – Lena Hoel, Uddevalla
1982 – Gunilla Holmberg, Torsby
1983 – Amelie Fleetwood, Odensviholm
1984 – Elisabeth Berg, Luleå
1985 – Katarina Pilotti, Ludvika
1986 – Ann-Christine Larsson, Vreta Kloster
1987 – Charlotta Huldt, Helsingborg
1988 – Maria Lafveskans, Tingsryd
1989 – Jeanette Bjurling, Västerås
1990 – Ann-Christine Göransson, Lidköping
1991 – Susanna Levonen, Stockholm 
1992 – Jeanette Köhn, Stockholm 
1993 – Henriette Indahl, Stockholm 
1994 – Carin Zander, Vrena 
1995 – Camilla Tilling, Göteborg 
1996 – Kristina Hansson, Delsbo 
1997 – Malin Byström, Lidingö 
1998 – Marika Schönberg, Stockholm 
1999 – Elin Carlsson, Katrineholm
2000 – Elisabet Strid, Malmö
2002 – Merete Meyer, Fredrikstad, Norge
2003 – Ulrika Mjörndal, Grönskåra
2004 – Mariann Fjeld Olsen, Mjöndalen
2005 – Mia Karlsson, Gantarås, Töllsjö
2006 – Malin Nilsson, Helsingborg
2007 – Paulina Pfeiffer, Upplands Väsby
2008 – Susanna Stern, Linköping
2009 – Eva-Lotta Ohlsson, Göteborg
2010 – Astrid Robillard, Härnösand
2011 – Rebecca Rasmussen, Stockholm
2012 – Josefine Andersson, Stockholm
2013 – Magdalena Risberg, Stockholm
2014 – Christina Nilsson, Ystad
2015 – Sara SwietHlicki, Lund
2016 – Karin Osbeck, Stockholm 
2017 – Ylva Stenberg, Arvika
2018 – Kine Sandtrø, Stockholm
2019 – Utdelades ej
2020 – Tessan-Maria Lehmussari, Stockholm
2023 – Josefine Mindus, Berlin

Källor

Noter

Externa länkar
 Om Jenny Lind-stipendiet Folkets hus och parker

Svenska musikpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1965
Stipendier
Jenny Lind
229 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Grekland 
 Det första illyriska kriget bryter ut när den romerska senaten skickar en armé under konsulerna Lucius Postumius Albinus och Gnaeus Fulvius Centumalus befäl till Illyrien. Romarna tvingar de illyriska garnisonerna i de grekiska städerna Epidamnos, Apollonia, Korkyra och Faros att dra sig tillbaka och etablerar därmed ett protektorat över dessa grekiska städer.
 Den illyriska stammen ardiaierna besegras av romarna.
 Kung Demetrios II av Makedonien dör, varvid hans brorson Antigonos III uppstiger på den makedoniska tronen, som förmyndare för sin halvkusin, den framtiden kungen Filip V, som endast är tio år gammal.
 Oroad över Roms expansion inleder Antigonos III en politik, som går ut på att göra sig vän med illyrierna, även om grekerna i området stödjer Rom i att slå ner de illyriska sjörövarna.
 Roms inblandning i Illyrien leder till att vänskapliga relationer etableras mellan Rom och Makedoniens fiender, de aitoliska och akaiska förbunden, som godkänner krossandet av de illyriska sjörövarna.
 Aratos från Sikyon för in Argos i det akaiska förbundet och hjälper därefter till att befria Aten, vilket leder till att Aratos hamnar i konflikt med Sparta.

Kina 
 Staten Qin erövrar staten Zhao.

Födda 
 Lucius Aemilius Paullus Macedonicus, romersk general, konsul och politiker (död 160 f.Kr.)
 Qin Er Shi, kinesisk kejsare av Qin (död 207 f.Kr.)

Avlidna 
 Demetrios II, kung av Makedonien sedan 239 f.Kr. (född omkring 276 f.Kr.)

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.
337

337 (CCCXXXVII) var ett normalår som började en lördag i den julianska kalendern.

Händelser

Februari 
 6 februari – Sedan Markus har avlidit året innan väljs Julius I till påve.

Juni 
 17 juni – Constantius II tillkännager återinsättningen av Athanasius som patriark av Alexandria.

September 
 9 september – Konstantin II, Constantius II och Constans efterträder sin far Konstantin den store och styr Romarriket som samregenter.
 September – Ett antal ättlingar till Constantius I Chlorus, likaväl som romerska tjänstemän, avrättas. De tre kejsarna förnekar inblandning i detta.

Okänt datum 
 Korfu blir en del av Östrom.
 Shapur II av Persien börjar kriga med Romarriket.
 Paulus I blir patriark av Konstantinopel.

Födda 
 Fa-hsien, kinesisk buddhistisk munk och resande (född omkring detta år)

Avlidna 
 22 maj – Konstantin den store, romersk kejsare 306-337
 September
 Hannibalianus, kung av Pontus  och brorson till Konstantin den store (avrättad)
 Dalmatius, caesar och brorson till Konstatin den store (avrättad)
 Flavius Dalmatius, son till Constantius I Chlorus och far till Hannibalianus och Dalmatius (avrättad)
 Julius Constantius, son till Constantius I Chlorus och far till Constantius Gallus och Julianus Apostata (avrättad)
 Patricius Optatus (avrättad)
 Ablavius, prefekt i det kejserliga gardet (avrättad)
 Eustathius, patriark av Antiochia (troligen död detta år)
 Alexander, patriark av Konstantinopel

Externa länkar
Filmkrönikan

Filmkrönikan var ett program på Sveriges Television som informerade och recenserade film. Det hade premiär den 26 september 1956.

Programmet är en av titlarna i boken Tusen svenska klassiker (2009).

Programledare 
Filmkrönikan har haft en mängd olika programledare under åren.

Den förste programledaren var Arne Weise. Efter fyra program tog Gunnar Oldin över programledarskapet fram till 1962.

Nils-Petter Sundgren (1963–1991) 
Den mest kände programledaren är Nils-Petter Sundgren som ledde programmet 1963-1991 (ibland med Torsten Jungstedt som vikarie). Säsongen 1985/86 blev varje program cirka 1,5 timmar långt och sändes ungefär en gång i månaden, med Bim Clinell som assisterande programledare, senare efterträdd av Marie Olofsson,

Ulrika Knutson och Sven Hugo Persson 
En kort tid efter Sundgrens epok leddes programmet av Ulrika Knutson och Sven Hugo Persson.

År 1992 lades programmet ned.

Gunnar Rehlin (1994–1998) 
Programmet återuppstod 1994 och sändes därefter från Göteborg. Programledare var Gunnar Rehlin med Sara Kadefors som recensent.

John Carlsson (1998–2000) 
1998 tog John Carlsson över. Carlsson, som egentligen saknade filmvetenskaplig bakgrund, lät sig biträdas av Helena von Zweigbergk, Jannike Åhlund och Ulrika Knutson, som turades om att recensera.

Sara Wennerblom (2000–2003) 
År 2000 var det dags för Sara Wennerblom att bli programledare. Under Wennerbloms tid var Fredrik Sahlin fast recensent.

Orvar Säfström (2003–2006) 
Från våren 2003 till våren 2006 var Orvar Säfström programledare och recensent, från hösten 2004 assisterad av Emma Gray som recensent. Hösten 2005 tillkom Andreas Degerhammar, Göran Everdahl, C-G Karlsson, Jakob Marky, Sara Wennerblom och Helena von Zweigbergk samt våren 2006 Maria Kaneberg som recensenter.

Hösten 2006 valde Säfström att lämna programmet.

Helena von Zweigbergk (2006–2007) 
Helena von Zweigbergk tog över programledarrollen. Kritiken mot det nya programmet var hård.

Navid Modiri och Andrea Reuter (2007–2008) 
2007 tog Navid Modiri och Andrea Reuter över som programledare. Mottagandet blev dock inte bättre för denna upplaga, och 2008 lades programmet ned för gott. Den sista filmen att recenseras i programmet var The Bucket List av researchern Alexander Kandiloros.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Kulturprogram i Sveriges Television
Kaveri

Kaveri (Cauvery), flod i Indien, 760 km lång, med källor i Västra Ghats, lopp åt sydöst till Bengaliska viken.

Under sitt tidiga lopp, i Karnataka, delas floden av ön Sivasamudram varefter två parallella 98 m höga vattenfall följer. I vänstra fallet finns Indiens äldsta vattenkraftverk för produktion av elektricitet.

Se även

Vattendrag i Indien
Kaveris avrinningsområde
Vellar

Vellar är en mindre flod i indiska delstaten Tamil Nadu, torrlagd under en del av året. Floden ska under äldre tid ha markerat gränsen mellan Chola- och Pallava-riket.

Vellar rinner upp i Chithri Hills och dess utlopp är i Bengaliska viken nära Chidambaram Taluk. Flodens längd är 193 kilometer. Klimatet kring Vellar är tropiskt monsunklimat.

Källor 

Vattendrag i Indien
Coleroon

Coleroon, även kallad Kollidam, är den norra flodarmen av den indiska floden Kaveri när den bildar floddeltat vid Thanjavur.

Vattendrag i Indien
Kaveris avrinningsområde
Joe och gänget

Joe och gänget () är en brittisk långfilm från 1947 i regi av Charles Crichton, med Alastair Sim, Harry Fowler, Douglas Barr och Joan Dowling i rollerna.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 1947
Ealingkomedier
Engelskspråkiga filmer
Brittiska komedifilmer
Banjanträd

Banjanträd (Urostigma) är ett undersläkte av tropisk fikusarter som bland annat förekommer i Indonesien och växer på ett ovanligt sätt. De är stora träd som vanligen börjar som en epifyt på ett annat träd (även på byggnader och broar), där en fikonätande fågel har lämnat ett frö. Plantan utvecklar snabbt luftrötter ner från värdträdets gren och dessa luftrötter blir trädstammar så snart de når marken. Värdträdet stryps eller splittras sönder av banjanträdets snabba tillväxt, varför är ett annat vanligt namn på banjan är "strypfikus".

Arter
Namnet banjan har applicerats på flera arter inom Ficus-släktet. Tre av dem är följande:

 Indisk banjan (F. benghalensis)
 Citronfikus (F. microcarpa)
 Strypfikon (F. citrifolia)

Se även 
 Haora, stad i Indien med unikt banjanträd

Referenser

Mullbärsväxter
Träd
Ba Växtindex
Gustaf Soop

Gustaf Soop af Limingo, född 24 februari 1624 i Ytterselö, död 1 december 1679 i Stockholm, friherre, son till riksrådet Mattias Soop af Limingo.

Biografi
Gustaf Soop blev landshövding i Örebro län samt i Nora och Lindes bergslag 1653 och tillika över Värmland 1654. Riksråd 1658, kammarråd 1660, president i Reduktionskollegium 1660–63 samt utnämndes sistnämnda år till generalguvernör i änkedrottning Hedvig Eleonoras underhållsland och 1667 till lagman i Östergötlands lagsaga. 

Utom sitt friherreskap, Limingo, på 129 hemman, innehade Soop i förläning bland annat Mälsåker i Södermanland, Stora Bjurum, Hjälmsäter och Påtorp i Västergötland, Medevi gård i Östergötland, Granhammar i Uppland, Finnåker i Västmanland och Wuojoki i Finland samt Oustapel i Livland. 

Soop, som avled kort innan reduktionen medförde att de flesta av godsen indrogs till kronan, var en av sin tids rikaste män. Han inrättade flera stipendier vid Uppsala universitet och Strängnäs gymnasium.

Källor

Vidare läsning

Landshövdingar i Närke och Värmlands län
Landshövdingar i Örebro län
Lagmän i Östergötland
Svenska kammarråd
Svenska riksråd under 1600-talet
Svenska friherrar
Gustaf
Personer under stormaktstiden
Personer från Ytterselö socken
Födda 1624
Avlidna 1679
Män
Ugglan
Muhammed Adil Shah

Muhammed Adil Shah, född 1626, död 1656, furste i det sydindiska riket Bijapur. Det mausoleum som restes över hans stort, Gol Gumbaz, är ett av världens främsta exempel på muslimsk byggnadskonst.

Referenser 

Födda 1626
Avlidna 1656
Indiska regenter
Män
Personer i Indien under 1600-talet
Charles Crichton

Charles Ainslie Crichton, född 6 augusti 1910 i Wallasey i Merseyside, död 14 september 1999 i South Kensington i London, var en brittisk filmregissör, filmklippare och manusförfattare.

Filmografi (i urval) 
 (filmklippning)
 (filmklippning)
 (filmklippning)
 (regi)
 (regi)
 (filmklippning)
 (regi)
 (regi)
 (regi)
 (regi, fem avsnitt)
 (regi, tio avsnitt; manus, ett avsnitt)
 (manus och regi)

Källor

Externa länkar
 

Brittiska filmregissörer
Brittiska TV-regissörer
Brittiska filmklippare
Män
Födda 1910
Avlidna 1999
Personer från Merseyside
Ibrahim Adil Shah

Ibrahim Adil Shah II (Abul Muzaffar Ibrahim Adil Shah Jagadguru Badshah), född 1556, död 1627, var en regent (furste) i det sydindiska riket Bijapur. 

Han är känd för att under sin regeringstid ha sökt ena de stridande trosriktningarna inom furstendömet, nämligen shiiter, sunniter och hinduer. Mausoleet och moskén i staden Bijapur, uppförda 1620, är kända minnen efter Ibrahim Adil Shah.

Ibrahim Adil Shah var son till Ali Adil Shah och sonson till Ibrahim Adil Shah I. Han efterträddes på tronen av sin tredje son, Mohammed Adil Shah.

Referenser 

Indiska regenter
Födda 1556
Avlidna 1627
Män
Personer i Indien under 1500-talet
Personer i Indien under 1600-talet
Stora Bjurum

Stora Bjurum är en herrgård och jordbruksegendom i Västergötland vid Hornborgasjön. Stora Bjurum är en av de äldsta belagda gårdarna i landskapet och omfattade hela Bjurums socken.

Den gamla herrgården bestod av fyra fristående hus kring en borggård. På 1750-talet fanns endast huvudbyggnaden av sten kvar. Efter en eldsvåda blev den om- och tillbyggd av major Carl Georg Lillie. Stora Bjurum fick sitt nuvarande utseende 1870 efter Helgo Zettervalls ritningar, då taket försågs med torn och hörntoureller. Herrgården är omgiven av en trädgård och park.

Verksamhet
Verksamheten består nu av lantbruk med i huvudsak köttproduktion.

Historik
Stora Bjurum skrevs i äldre tid Byurum och Biureem. Namnet kommer av fornsvenskans biur, bäver. 1431 beboddes Bjurum av riddaren och riksrådet Karl Ormsson (Gumsehuvud). Han var svärfar till Karl Knutsson (Bonde), vars dotter Magdalena (gift med Ivar Axelsson (Tott)) fick ärva det. Det ägdes sedan av Närkelagmannen Hans Åkesson (Tott), Ivars brorson, samt dennes son Åke och dotter Karin. Hon förde det genom gifte till släkten Soop, där det stannade i flera led. Genom giftermålsförbindelser kom det mot slutet av 1600-talet till släkten Stenbock. På 1730-talet var det platsen för den då berömda incidenten passionsspelen på Stora Bjurum. 

På 1700-talet övergick det till släkten Lillie. Carl Georg Lillies son Brynte Lillie sålde Stora Bjurum 1807 till majoren Gustaf Soop (1763-1832). Efter flera köp kom det 1869 till potatispatronen Paul Jönsson, vars son ägde det från 1892.

Källor

Noter

Vidare läsning

Falköpings kommun
Herrgårdar i Västergötland
Byggnader ritade av Helgo Zettervall
Ugglan