kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Openoffice.org

Openoffice.org (OOo), i marknadsföring skrivet OpenOffice.org, är ett kontorspaket som härstammar från Staroffice, ursprungligen utvecklat av det tyska Star Division. Programvaruföretaget Sun Microsystems köpte Staroffice år 1999. Sun gjorde det mesta av programmets källkod till öppen källkod och publicerade den omarbetade versionen som Openoffice och senare, på grund av varumärkesproblem, som Openoffice.org. Staroffice, som innehåller både kod från Openoffice.org och ofria komponenter, såldes fortfarande av Sun. Openoffice ägs sedan 2010 av Oracle Corporation, och ändringar införda då fick många utvecklare att istället börja arbeta vidare med programmet under nytt namn, Libreoffice, en fork. Libreoffice, Openoffice.org och Staroffice konkurrerar med Microsoft Office, men ligger långt efter när det gäller marknadsandelar.

Openoffice.org har öppen källkod och är helt gratis att använda. Openoffice.org är ett av de största programmen med öppen källkod, vid sidan av sådana som GNU/Linux, Gimp och Mozilla.

Programpaketet kallas informellt ofta Openoffice, men den termen är ett varumärke registrerat av någon annan. Därför heter programpaketet formellt Openoffice.org.

Openoffice.org till Mac OS finns från och med version 3.0 i en Aqua-version där inte X11 behöver vara installerat. Innan denna version fanns behövdes Neooffice, som bygger på samma öppna källkod, för att Apples användargränssnitt Aqua skulle kunna användas. 

I samband med att Openoffice köptes upp av Oracle Corporation i april 2009 valde ett antal Openoffice-utvecklare att starta det konkurrerande kontorsprogrammet Libreoffice som ägs av The Document Foundation. Det finns flera så kallade "forks" av programmet, varav bland annat Apache Openoffice, Libreoffice och Neooffice är aktiva 2018.

Ingående moduler 

För samtliga moduler gäller att resultatet (dokument, kalkyler, bilder, etc.) kan exporteras till PDF-format. Filerna som skapas sparas i det öppna filformatet Opendocument, men det går också att öppna och spara filer i andra vanligen förekommande format. Till exempel kan Wordfiler, Excelfiler och Powerpointfiler redigeras. Grafikmodulen Draw kan skriva och läsa nästan alla typer av bildfiler.

Konkurrerande programvara 
 Microsoft Office
 Libreoffice
 Staroffice
 Wordperfect Office
 Iwork
 KOffice
 Gnumeric
 Lotus Smartsuite
 Neooffice
 Thinkfree Office
 Lotus Symphony
 Buzzword (Adobe)
 Zimbra (Yahoo)
 Docs & Spreadsheets (Google)

Externa länkar 
 Openoffice.org
 Pressmeddelande 2007-09-10: IBM joins the OpenOffice.org community to develop and promote OpenOffice.org technology

Källor 

Fria kontorspaket
Gimp

Gimp, i marknadsföring skrivet GIMP, förkortning för "The GNU Image Manipulation Program", är ett fritt bildbehandlingsprogram tillgängligt under GNU General Public License. Gimp är ämnad för både enklare och mer avancerad redigering av bilder samt frihandstecknande. Programutvecklingen påbörjades av Spencer Kimball och Peter Mattis som studerade vid Berkeley. Första offentliga versionen släpptes 1995 och version 1.0 släpptes 1998. Gimp fanns från början endast för unixliknande operativsystem med X Window System som Solaris, Linux och FreeBSD, men finns idag för många andra plattformar. Gimp konkurrerar i första hand med Adobe Photoshop, men har inte för avsikt att imitera konkurrerande programvara. Gimps maskot är en prärievarg kallad Wilber.

Gimps användargränssnitt är baserat på programmeringsbiblioteket GTK+ ("The GIMP Toolkit). GTK+ var från början en del av Gimp, men har senare separerats för att göras användbart även i andra program utanför Gimp. GTK+ utvecklades för att ersätta det icke fria grafikbiblioteket Motif, som Gimp ursprungligen var beroende av. Skrivbordsmiljön Gnome är baserad på GTK+.

Script-Fu är ett scripttillägg för Gimp baserat på SIOD (Scheme in One Defun).

Se även 
 Inkscape – vektorbaserat ritprogram

Referenser

Externa länkar 

 Gimp – Officiell webbplats
 Script-Fu documentation concept

Fria bildbehandlingsprogram
GNOME
GNU-program
Ritprogram
Fångstmängd (jakt)

Fångstmängd avser bytets storlek vid jakt som bedrivs med fällor, till exempel mängden infångad fisk i en trål, antalet mygglarver i en håv eller antalet snarade ripor i en grupp fällor.

Se även
Fångstkvot

Jakt
Dipolmoment

Dipolmoment kan syfta på:

 Dipolmoment (elektrisk) – ett elektriskt fält med motriktade krafter på båda sidorna av dipolen, vilket skapar ett vridmoment
 Magnetiskt dipolmoment
Adobe

Adobe kan syfta på
 Adobe (byggmaterial) – soltorkat men obränt lertegel
 Adobe (företag) – ett mjukvaruföretag
Dalarnas landskapsvapen

Dalarnas landskapsvapen är: I blått fält två korslagda dalpilar av guld med silverspetsar och mellan dessa en öppen krona av först nämnda metall. Vapnet kröns i likhet med alla landskapsvapen av en hertiglig krona. 

Motivet förekommer på ett sigill daterat till ca 1525. Färgsättningen är känd från Gustav Vasas begravning 1560, men det är okänt om den har använts tidigare. Dalarnas län (tidigare Kopparbergs län) använder ett identiskt vapen, men med kunglig krona ovanpå skölden i stället för hertiglig. Dalpilar, till skillnad från "vanliga" pilar, saknar hullingar på pilspetsen och även utformningen i övrigt ger bättre genomslagskraft. Gustav Vasa lär personligen intressera sig för Dalarnas allmogebeväpning och föreslagit tekniska förbättringar av deras traditionella pil. På Dalarnas hembygdsföreningens initiativ blev dalavapnets fastställelse förnyad 1925 och exempelbilden korrekt utförd. Vapnet fastställdes i sin nuvarande form av Kungl. Maj:t 30 maj 1884.

Dalarnas flagga
Landskapets flagga är likadan som vapnet men i fyrkantig form. Flaggan är alltså en direkt motsvarighet till vapenskölden.

Bildgalleri

 
Landskapsvapen i Sverige
Heraldiska vapen med kronor
Heraldiska vapen med pilar
Adobe (företag)

Adobe Inc. är ett amerikanskt programvaruföretag med säte i San Jose som grundades i december 1982 av John Warnock och Charles Geschke. Ursprungligen hette företaget Adobe Systems Corp. men bytte till nuvarande namn under 2018. De kom tidigare från Xerox PARC och startade Adobe för att kunna vidareutveckla och kommersialisera PostScript-tekniken. Adobe anses ha spelat en betydande roll i utvecklandet av desktop publishing då Apple år 1985 inskaffade en licens för att få använda PostScript i sina laserskrivare.

Företagets sortiment är idag fokuserat på mjukvara för redigering och publicering av trycksaker, grafik och multimedia. Namnet Adobe kommer från Adobe Creek, en bäck som rann förbi en av grundarnas hus.

Adobe köpte konkurrenten Macromedia för 3,4 miljarder dollar den 3 december 2005. I september 2022 meddelade Adobe att de förvärvar Figma, som gör ett samarbetsverktyg för design online, för 20 miljarder USD.

Produkter utvecklade av Adobe

Program i urval 
 Adobe Photoshop (ImageReady, Bridge)
 Adobe Pagemaker
 Adobe InDesign
 Adobe Illustrator
 Adobe After Effects
 Adobe Acrobat
 Adobe Premiere
 Adobe Flash
 Adobe Dreamweaver
 Adobe LiveMotion
 Adobe GoLive
 Adobe AIR
 Adobe XD

Tekniker 
 PostScript, programspråk/filformat för dokument
 PDF, filformat för dokument

Noter

Externa länkar 

 Adobe, Inc.

Amerikanska mjukvaruföretag
Företag bildade 1982
Företag listade på Nasdaq
Företag i San Jose, Kalifornien
Fyra små rätter

Fyra små rätter (四小菜), ibland tre små rätter (三小菜) är en populär och mycket vanligt förekommande valmöjlighet på matsedeln på svenska kinarestauranger. Kombinationen varierar något, men grunden är i allmänhet jätteräkor, fläsk, biff och kyckling, där de två förstnämnda vanligen serveras friterade med sötsur sås. Samtliga rätter anländer till bordet samtidigt, tillsammans med riset, ofta på en speciell plasttallrik med fem fördjupningar och äts utan någon speciell inbördes ordning.

I Kina ses ofta tre rätter (菜, cài), en soppa och ris som det minsta en måltid kan bestå av, och Fyra små rätter är ett sätt att anpassa den tanken till ensamma restauranggäster eller till sällskap som inte på kinesiskt vis delar på gemensamt beställda rätter.

I Sverige introducerades "Fyra små rätter" 1973 av krögaren Erland Yang Colliander på restaurang Shanghai (fd. Java) i Stockholm.

Vanliga rätter i Fyra små rätter är exempelvis:
 Friterade räkor med sötsur sås
 Biff med bambuskott
 Friterat fläsk med sötsur sås
 Kyckling i currysås

Referenser 

Mat och dryck i Kina
Kinesiska maträtter
WP:Projekt Kina
Fyrtal
Huvud

Huvud, latin caput, den ofta på halsen sittande, och med denna rörligt förenade, kul- eller päronformigt svällda ändan av ett djurs kropp. Hos många djur innehåller huvudet organ som hjärnan, särskilda sinnesorgan (bland annat ögon och öron och de främre delarna av och ingångarna till andnings- och matsmältningsapparaten (näsa och mun). Ju mer dessa förhållanden gör sig gällande hos djuren, desto mer skiljer sig huvudet från bålen; under det att ju mer desamma förlorar i mått och träder tillbaka, desto mer överensstämmande blir huvudet med bålen och desto mera direkt i denna senare övergående.

Huvudet består av två, även till det yttre, från varandra tydligt avgränsade delar, nämligen hjärndelen (cranium) och ansiktsdelen (facies). Enligt gängse språkbruk deltar pannan i ansiktets bildande. Anatomiskt hör dock pannan till hjärndelen, och ansiktet börjar vid näsroten och under ögonen. På huvudet utmärker man i övrigt med svenska namn flera olika trakter, såsom nacken, hjässan (den översta välvda delen även kallad skult), tinningarna, flinten, kinden och kindknotorna, hakan, käkarna o. s. v.

Huvudet är en kroppsdel med olika funktion hos olika levande varelser. Hos de flesta djur med bilateral symmetri finns ett huvud och det är vanligen här som hjärnan är placerad. En del djur har organ som horn, känselspröt och tuppkam. Cefalisation (efter grek. cephalon = huvud) är den embryonala process som leder till att huvudet bildas.

Människans huvud

Organ 

 Hjärna
 Skalle hos ryggradsdjur som sitter fast i ryggraden.
 Ansikte med ansiktsmuskulatur
 Ögon
 Näsa
 Mun
 Hud och hår

Kulturella aspekter

Språklig symbol 
Huvudets funktion och betydelse kan ses i språket i ord som huvudstad, huvudsak där prefixet huvud- betecknar att det är det viktigaste eller det styrande.

Huvudbonader 

Många religioner har särskilda huvudbonader. Några exempel är kippa (judendom), turban (sikhism), slöja, burka (islam).

Huvudstorlek 

Under 1700-talet uppstod frenologin som menade att huvudets form kunde avslöja en persons karaktär. Uttrycket geniknöl kommer från denna föreställning. Modern forskning har inte kunnat påvisa något samband mellan intelligens och huvudstorlek hos människan  och frenologin ses idag som pseudovetenskap. Mätning av skallindex (förhållandet mellan kraniets bredd och längd) introducerades på 1800-talet och kom att spela en viktig roll i rasbiologin. 

Huvudstorlek används inom populärkulturen för att symbolisera intelligens, ett exempel från genren science fiction är utomjordingar med stora huvuden vilket symboliserar ett överlägset intellekt.

Referenser 
 Artikeln Head på engelskspråkiga Wikipedia

Noter

Källor
 

Huvud och hals
Ugglan
Näsa

Näsan är hos människan ett från ansiktet utskjutande organ för andning och lukt. Motsvarande organ hos andra djurarter kallas nos, tryne, mule, eller snabel.

Det iögonfallande organet har uppmärksammats som litterärt tema bland andra av novellisterna Nikolaj Gogol och Akutagawa Ryunosuke.

Funktion och uppbyggnad 
Andningen sker huvudsakligen genom näsan när kroppen är i vila. Vid fysisk ansträngning kan andning också ske genom munhålan för att öka syreupptaget.

Näshålan (cavum nasi) är delad i två halvor (näsborrar) av nässkiljeväggen, nässeptum, som är uppbyggd av brosk (framtill) och ben (baktill) och täckt av en slemhinna. I näsborrarna finns kraftiga hårstrån som fungerar som ett luftfilter; de fångar upp partiklar, små insekter och annat från att komma in i luftvägarna. Nässlemhinnan är fuktig och försedd med blodkärl med stort blodflöde, vilket gör att inandningsluften fuktas och värms upp. Slemmet fångar också upp mikroorganismer och partiklar som lyckats ta sig förbi näshåren. Att luften fuktas, värms upp och rensas är viktigt för att skydda lungorna mot infektioner, nedkylning och uttorkning.

I vardera näsborren finns tre näsmusslor (Conchae), som är benplattor beklädda med en slemhinna. Dessa består av hålrum kopplade till vener, vilket bidrar till uppvärmningen av inandningsluften. Vid inandning strömmar samtidigt luften över näsmuskler i näshåligheten, vilka dirigerar luften i riktning mot nästaket. Luktpartiklar i luften kommer då i kontakt med receptorer som omvandlar dessa molekyler till elektriska impulser i hjärnan som registrerar lukten som en viss doft. 

Lukt kopplas inte om i talamus, till skillnad från andra sinnesförnimmelser, utan går direkt till hjärnans känslomässiga centrum, limbiska systemet, och hjärnbarken. Detta gör att lukt kan framkalla starka känslor, och har att göra med att luktsinnet är en väldigt basal sensorisk funktion.

Näsrelaterade sjukdomar 
 Förkylning
 Hösnuva
 Näsblod

Se även 
 Luktsinne

Referenser 

Näsan
Liseberg, Stockholm

Liseberg är en stadsdel i Söderort inom Stockholms kommun. Den gränsar till Örby Slott, Solberga, Älvsjö och Östberga. Ytan uppgår till 38 hektar, vilket gör stadsdelen till den minsta i hela Söderort.

Historia

Stadsdelen bildades 1932. Liseberg tillhörde tidigare Västberga gård, Liseberg var namnet på ett torp som från 1778 låg vid nuvarande Jultomtestigen 13-15, några byggnader finns ännu kvar vid Lisebergsvägen 118. Fram till 1968 låg krogbyggnaden Lerkrogen snett emot Brännkyrka kyrka. Den monterades då ned, och återfinns nu i Solberga. Från 1649 låg på den plats där Lisebergs bollplan nu finns torpet Anneboda som tillhörde Ersta gård. Den gamla utfartsvägen från Stockholm, Gamla Göta landsväg finns vid stadsdelens gräns mot Örby Slott, nu med namnet Götalandsvägen. I slutet av 1800-talet anlades Brännkyrka nya begravningsplats strax nordväst om Liseberg.

Vid sekelskiftet 1900 styckade ägaren till Västberga gård av tomter som såldes till enskilda personer. 1917 såldes området till Fastighets AB Västberga som började bebygga området. 1921 fastställdes den första stadsplanen, och då fanns det i området ett 30-tal bostadshus. I början av 1920-talet uppfördes fem hyreshus längs Lisebergsvägen, och tre av dem finns ännu kvar.

Mitt i Liseberg ligger parken Fem Fålars brunn. Platsen omges i söder av radhus uppförda 1920 och i norr av ett flerfamiljshus uppfört 1930. De övriga byggnaderna i närheten uppfördes i slutet av 1940-talet. Den ligger mellan Annandagsvägen, Fem Fålars väg, Staffan Stallares väg och Ottesångsvägen. Platsen är cirka 40 × 30 meter i diameter. Den fick sitt namn 1953, vilket syftar på de fem hästarna i Staffansvisan.

År 1957 uppfördes Blomsterfondens fem punkthus i rött tegel, arkitekt Hans Åkerblad och Björn Howander. Ett radhusområde bestående av 60 enheter i kvarteren Anneboda och Julkortet tillkom 1960 med arkitektkontoret Höjer & Ljungqvist som upphovsman. 2006 uppfördes tio radhus, i kvarteret Jullovet. Ansvarig arkitekt var Bertil Arlert på arkitektkontoret Equator.

Bilder

Demografi
År 2017 hade stadsdelen cirka 1 500 invånare, varav cirka 16,2 procent med utländsk bakgrund.

Källor

Noter

Externa länkar

Hägersten-Älvsjö stadsdelsområde
Stadsdelar i Stockholm
Söderort
Radioskugga (TV-serie)

Radioskugga är en svensk dramaserie i 16 avsnitt uppdelade på två säsonger (8 avsnitt 1995 och 8 avsnitt 1997) i regi av Jonas Grimås, Björn Gunnarsson, Filippa Pierrou och Roger Sellberg med Figge Norling i huvudrollen. Serien hade svensk TV-premiär i Kanal 1 den 31 oktober 1995 och släpptes på DVD den 27 maj 2009. Serien har mycket gemensamt med den amerikanska serien Det ljuva livet i Alaska, som är förlagd till Alaska.

Handling
Alexander är en radio-DJ i Stockholm som flyttar till den lilla norrländska byn Bakvattnet där han erbjuds ett nytt jobb. Bakvattnets starke man och visionär Johannes har lagt den nystartade och kommersiella kanalen "Radio Nordpol" i byn och behöver en känd röst för att skaffa lyssnare. Men planerna går i stöpet eftersom byn ligger i radioskugga mellan de höga fjällen. Alexander blir ändå kvar i den lilla byn, i beundran av de lite udda invånarna och mystiken runt Bakvattnet.

Rollista i urval
Figge Norling - Alexander
Rebecka Hemse - Beata
Tomas Pontén - Johannes
Stina Rautelin - Talvi
Magnus Roosmann - Jonny
Evabritt Strandberg - Gun
Gösta Bredefeldt - Oskar
Maud Adams - Katarina
Tova Magnusson-Norling - Jenny
Daniel Götschenhjelm - Ragnar
Johan Widerberg - Niklas
Melinda Kinnaman - Vanja

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Svenska dramaserier
Stockholm i fiktion
Norrland i fiktion
TV-seriestarter 1995
TV-serieavslutningar 1997
TV-program i SVT
Svenska TV-serier från 1990-talet
Svenskspråkiga TV-serier
Ricimer

Ricimer (Flavius Ricimer), född cirka 418, död i augusti 472, var en romaniserad germansk fältherre och Västroms starke man från 456 fram till sin död. Han hade efter fältherren Aëtius död 454 ett mycket stort inflytande över senromersk politik och kejsarval, som magister militum och patricius. Under hans tid regerade till namnet kejsarna Petronius Maximus, Avitus, Majorianus, Severus, Anthemius och Olybrius. Under perioden 465-467 saknades kejsare varför Ricimer styrde riket helt själv.

Ricimer var, enligt osäkra uppgifter, son till en svebisk hövding och den visigotiska kungen Wallias dotter. Han utnämndes 456 av kejsaren Avitus till överbefälhavare i kriget mot vandalerna, som han besegrade på Sicilien och vid Korsika. Efter att han tillsammans med sin vän Majorianus störtat Avitus, bidrog han till att tillsätta Majorianus som kejsare, men tvingade honom att abdikera 461 och hjälpte då istället Libius Severus att bli kejsare. Ricimer störtade även denne 465 och utövade själv makten, tills omständigheterna tvingade honom att i april 467 komma överens med den östromerske kejsaren Leo I om att Anthemius skulle bli kejsare över Västromerska riket. Ricimer gifte sig med Anthemius dotter, men kom snart att få ett fientligt förhållande till sin svärfar, då denne inte ville fungera som hans frontfigur på tronen. Ricimer drog sig då tillbaka till Milano, samlade ihop en armé och stormade Rom i juli 472 efter tre månaders belägring. Efter att Anthemius dödats under sin flykt från staden lät Ricimer utropa Olybrius till kejsare. Redan månade, efter dog Ricimer i en febersjukdom. Efter Ricimers död övertog den burgundiske fältherren Gundobad rollen som Västroms starke man.

Referenser

Avlidna 472
Romerska militärer
Födda 405
Män
Personer i Romerska riket under 400-talet
Luxemburgiska

Luxemburgiska (lëtzebuergesch) är Luxemburgs huvudsakliga talspråk. Det är nära besläktat med tyska och var ursprungligen en frankisk dialekt.

Luxemburgiskan hör egentligen till det moselfrankiska dialektområdet. Liknande dialekter talas i angränsande områden av Tyskland; historiskt sett är luxemburgiskan sålunda att betrakta som en tysk dialekt med ett stort antal franska lånord. På grund av att luxemburgiskan 1984 upphöjdes till officiellt språk i Luxemburg (jämte tyska och franska) och i någon mån har påverkats av franskan har den kommit att betraktas som ett självständigt språk.

Luxemburgiskan är trots sin status i Luxemburg inte officiellt EU-språk. Detta torde hänga ihop med att franskan i själva Luxemburg är det enda officiella lagstiftningsspråket.

Utbredning 

Språklagen från 24 februari 1984 (skriven på franska)
 Luxemburgs statsspråk är luxemburgiska.
 Lagarnas texter publiceras på franska språket.
 Myndigheternas språk är, enligt egna valet, luxemburgiska, tyska eller franska.
 Om en myndighet kontaktas på luxemburgiska, franska eller tyska så skall myndigheten svara på ansökandes språk.

Luxemburgiska är vardagsspråket. Gatuskyltar brukar vara skrivna på luxemburgiska (även i den delen av Belgien som befolkas av luxemburgisktalande). Privata brev och inbjudningar skrivs övervägande på luxemburgiska, medan officiella besked och dylikt skrivs på franska. 

Tidningspressen är till stor del på tyska, men riktad till en publik som är bevandrad i alla tre språken. I vad som i princip är en tysk tidning citeras t.ex. muntliga yttranden på luxemburgiska och namnen på officiella institutioner på franska. Polis omtalas sålunda inte som Polizei, utan t.ex. som Police Judiciaire.

Undervisning i grundskolan sker på luxemburgiska. Franska börjar undervisas i andra klass. Från och med nionde klass kan man välja om man vill få undervisning uteslutande på franska eller luxemburgiska.

Under senare år har det blivit vanligare med luxemburgiskspråkig musik, television samt filmer, och språket vinner mark där tidigare franska eller tyska talats i Luxemburg. Landet har vid två tillfällen tävlat på luxemburgiska i Eurovision Song Contest.

Några fraser 
 Jo = ja 
 Nee = nej    
 Moiën = hallå / hej
 Äddi = adjö / hej då
 Vielmols Merci = tack så mycket
 Wann ech gelieft (w.e.g.) = varsågod
 Ëntschëllegt eller pardon = ursäkta / förlåt
 Wéi geet et ? = Hur mår du ?
 Ech well ...  = Jag vill ha ...
 Ech hun dech gären.  = Jag älskar dig.
 Ech kommen aus Lëtzebuerg  = Jag är från Luxemburg.

Ë på luxemburgiska uttalas som kort E.

Referenser

Externa länkar

Högtyska språk
Språk i Luxemburg
V2-språk
Maud Adams

Ej att förväxla med Maude Adams.

Maud Adams, Maud Solveig Christina Wikström, född 12 februari 1945 i Notviken i Luleå stadsförsamling, är en svensk skådespelare och före detta fotomodell. Hon är främst känd som "Bondbrud" i Mannen med den gyllene pistolen (1974) och Octopussy (1983). Hon var även statist i Levande måltavla (1985).

Maud Adams växte till stor del upp i Malmudden, en central stadsdel precis utanför centrumhalvön i Luleå. Senare i livet började hon som fotomodell i Paris och kom 1967 till New York där hon samtidigt med modellkarriären tog skådespelarlektioner. Förutom Bond-filmerna kan nämnas Rollerball (1975) och TV-filmen Playing for Time (1980). En tid var hon programledare för Café Luleå. Hon medverkade 2006 i första säsongen av SVT:s porträttserie Stjärnorna på slottet'' tillsammans med Mona Malm, Sven-Bertil Taube, Peter Harryson och Börje Ahlstedt.  Adams är också VD för kosmetikaföretaget Scandinavian Biocosmetics samt har ett eget klädmärke, Maud Adams Wardrobe.

Den 3 juli 1992 och 5 augusti 2007 var hon en av sommarvärdarna i Sveriges Radio P1.

Hon bor i Los Angeles och Luleå.

Filmografi, i urval

Teater

Roller

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Födda 1945
Svenska skådespelare under 1900-talet
Bondbrudar
Kvinnor
Levande personer
Sommarvärdar 1992
Sommarvärdar 2007
Personer från Luleå
Deltagare i Stjärnorna på slottet
Svenska fotomodeller