kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gaspé

För halvön, se Gaspéhalvön.

Gaspé är en stad (kommun av typen ville) på Gaspéhalvöns östra udde i den kanadensiska provinsen Québec. Gaspé hade  invånare vid folkräkningen 2016.

Det var vid Gaspé som den franske upptäcktsresanden Jacques Cartier steg i land den 24 juli 1534 och gjorde anspråk på området för Frans I av Frankrikes räkning – grundandet av Nya Frankrike, det som skulle bli komma att bli Kanada.

I Gaspé ligger Forillon nationalpark.

Kommunen skapades som bykommun (village) 1855 och bytte kommuntyp till stad (ville) 1959. År 1971 utökades kommunen genom att kommunerna Baie-de-Gaspé-Nord, Baie-de-Gaspé-Sud, Douglas, Grande-Grève, Haldimand, L'Anse-aux-Griffons, Rivière-au-Renard, Saint-Alban-du-Cap-des-Rosiers, Saint-Majorique, Saint-Maurice och York slogs samman med Gaspé.

Vid Gaspés flygplats finns en väderstation. Där är årsmedeltemperaturen 3,1°C. Den varmaste månaden är juli med medeltemperaturen 16,8°C, den kallaste är januari med −11,6°C. Genomsnittlig årsnederbörd är 1135 millimeter.

Referenser

Externa länkar 
 Ville de Gaspé, kommunens webbplats.

Kommuner i Québec
Michael Denison

Michael Denison, född 1 november 1915 i Doncaster, Yorkshire, England, död 22 juli 1998; brittisk skådespelare.

Scendebut 1938 i Charleys tant i Frinton-on-Sea. Under andra världskriget gjorde han krigstjänst vid Royal Signals & Intelligence Corps.

Filmdebut 1940 i Tilly of Bloomsbury. Med sitt bestämda, men vänliga sätt kom han att bli en av Englands populäraste skådespelare. Mycket på scen, ofta tillsammans med sin hustru, skådespelerskan Dulcie Gray (f. 1919). 

Bland hans mest kända filmer kan nämnas My Brother Jonathan (1947), The Glass Mountain (1947) och En ryslig fästman (1952). Även på TV, bl.a. Blodspengar (1981) och i rollen som Captain Percival i spionserien Cold Warriors (1984).

Källor

Noter

Externa länkar
 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Alumner från Magdalen College, Oxford
Män
Födda 1915
Avlidna 1998
Terminator 3 – Rise of the Machines

Terminator 3: Rise of the Machines är en amerikansk science fiction-action från 2003 i regi av Jonathan Mostow med Arnold Schwarzenegger och Nick Stahl i huvudrollerna.

Om filmen 
 Filmen är en uppföljare till Terminator och Terminator 2 – Domedagen. Den fick en uppföljare i maj 2009, Terminator Salvation.
 Edward Furlong som spelade John Connor i Terminator 2 var tänkt att spela samma rollfigur även i denna film, men på grund av Furlongs knarkmissbruk så gick rollen istället till Nick Stahl. Linda Hamilton skulle åter ha spelat Sarah Connor men hon tackade nej. Hon blev inte ersatt, så i filmen säger John Connor att hans mamma dog i leukemi 1997. 
 I filmen bryter kärnvapenkriget ut den 24 juli 2004 klockan 18.18, vilket skiljer sig från Terminator 2 där det är den 29 augusti 1997.
 Inför filminspelningen tränade Arnold Schwarzenegger upp sin kropp till exakt samma storlek som han hade haft i Terminator 2, tolv år tidigare. Arnold fick 30 miljoner dollar för sin roll i filmen.
 Filmen hade Sverigepremiär den 30 juli 2003.

Rollista (urval) 
 Arnold Schwarzenegger - T-850 model 101
 Nick Stahl - John Connor
 Claire Danes - Kate Brewster
 Kristanna Loken - T-X (Terminatrix)
 Earl Boen - Dr. Peter Silberman

Mottagande 
Aftonbladets recensent Jens Peterson gav filmen två plus av fem möjliga i betyg.

Källor

Fotnoter

Terminator
Amerikanska uppföljarfilmer
Amerikanska science fiction-actionfilmer
Amerikanska filmer 2003
Filmmusik av Marco Beltrami
2004 på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Jonathan Mostow
Ryska snuvan

För filmen med samma namn, se Ryska snuvan (film)

Ryska snuvan var en influensapandemi som varade mellan 1889 och 1892. Pandemin spreds över hela världen på ungefär fyra månader och beräknas totalt ha orsakat runt en miljon dödsfall. Efter två år kulminerade ryska snuvan för att därefter avta.

Namnet kommer av att influensan kom till Europa österifrån. Sankt Petersburg var den första plats i Europa där fall rapporteras. Ryska snuvan är den första influensapandemi för vilken det finns detaljerad information. De första fallen i Sverige rapporterades i december 1889. Närmast föregående härjade influensan i Sverige vintern 1874–1875 och närmast efterföljande allvarligare influensa utbröt 1918 (spanska sjukan).

Influensavirus typ A subtyp H3N8, liksom H2N2 har pekats ut som möjliga patogener bakom pandemin. Även förkylningsviruset coronavirus HCov-OC43 har pekats ut som en möjlig orsak, eftersom genetiska analyser  tyder på att det började smitta människor omkring denna tid. Coronateorin understöds också av att patologin liknar den som förekommer hos Covid-19 mer än influensa. Även då var det de äldre som blev svårast sjuka medan barn fick lindrigt symptom.

Källor

Externa länkar 

Pandemier
Phil Silvers

Phil Silvers, ursprungligen Philip Silver, född 11 maj 1911 i Brooklyn i New York, död 1 november 1985 i Century City, Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare och komiker.

Silvers framträdde som sångare i varietéer redan från 13 års ålder och filmdebuterade 1941 i Om tycke uppstår. Bäst ihågkommen är han som Sergeant Bilko i TV-serien The Phil Silvers Show (1955-1958), för vilken han belönades med en Emmyutmärkelse.

Filmografi i urval 
1941 – Om tycke uppstår
1942 – You're in the Army Now

1955-1958 – The Phil Silvers Show (TV-serie)

Källor

Externa länkar 
 
 Internet Broadway Database

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1911
Avlidna 1985
Män
Röda Kvarn

Röda Kvarn kan syfta på

Moulin Rouge – ett känt nöjesetablissemang i Paris, översatt till svenska som Röda Kvarn
 Röda Kvarn, Borås – en biograf i Borås
 Röda Kvarn, Halmstad – en biograf i Halmstad
 Röda Kvarn, Helsingborg – en biograf i Helsingborg
 Röda Kvarn (biograf, Mölndal) – en biograf i Mölndal
 Röda Kvarn, Stockholm – en biograf i Stockholm
 Röda Kvarn, Ängelholm – en biograf i Ängelholm
 Röda Kvarn, Örebro – en biograf i Örebro
 Röda Kvarn, Övertorneå – en biograf i Övertorneå
Lönsås kyrka

Lönsås kyrka är en kyrkobyggnad i Lönsås i Linköpings stift. Den är församlingskyrka i Fornåsa församling.

Kyrkobyggnaden
Ursprungliga kyrkan i romansk stil uppfördes av kalksten under första hälften av 1100-talet. Kort därefter tillkom kyrktornet. Under 1400-talet försågs kyrkorummet med valv. Åren 1773–1777 breddades kyrkan åt norr och förlängdes åt öster. Vid ombyggnaden tillkom nuvarande tresidiga kor. En omfattande restaurering 1939 under ledning av arkitekten Kurt von Schmalensee återställde kyrkan i det skick den hade i början av 1800-talet.

Vid en utgrävning i slutet av 1990-talet hittades i kyrkan en medeltida pax-tavla i valrossben.

Inventarier
 Vid kyrkorummets norra väg finns predikstolen vars korg är från 1666. Vid restaureringen 1939 fick korgen sin ursprungliga färgsättning.
 I kyrkan finns två dopfuntar. Ena dopfunten av marmor är tillverkad år 1939 efter ritningar av Kurt von Schmalensee. Andra dopfunten i nyrokoko är tillverkad av trä år 1879 av Carl Gustaf Westell.
 Altaruppsatsen och altartavlan är gjorda 1804 av Pehr Hörberg. Altartavlans motiv är korsfästelsen.

Orgel
1789 bygger Pehr Schiörlin en orgel med 9 stämmor.
1940 bygger Olof Hammarberg, Göteborg en pneumatisk orgel bakom fasaden från 1789.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Webbkällor
 Lönsås kyrka, Östergötlands länsmuseum

Kyrkobyggnader i Linköpings stift
Kyrkobyggnader i Motala kommun
Grand Moff Tarkin

Grand Moff Governor Wilhuff Tarkin är en rollfigur i Stjärnornas krig-universumet och en av huvudskurkarna i filmen Stjärnornas krig där han spelades av den brittiske skådespelaren Peter Cushing. En yngre Tarkin hade en kort cameo i prequelfilmen Star Wars: Episod III - Mörkrets hämnd, där han spelades av Wayne Pygram. I filmen Rogue One: A Star Wars Story spelas Tarkin av Guy Henry. Däremot animerades hans ansikte med CGI för att återskapa utseendet av Cushing.

Medverkan 
Tarkin är Imperiets guvernör med befäl över de Yttre Territorierna (Outer Rim Territories). Han är en av Kejsarens mest lojala administratörer och var ansvarig för byggandet av den första Dödsstjärnan.

Filmerna 
Tarkin syns kort i slutet av Episod III - Mörkrets hämnd. Emellertid varken pratar han eller blir tilltalad i denna roll, och han syns endast gående iväg från kejsare Palpatine för att ge plats åt Darth Vader på bryggan på ett kommandoskepp.

Tarkin är en av huvudskurkarna i Stjärnornas krig, där han för befälet på Dödsstjärnan. Han är ansvarig, tillsammans med Vader, för jakten på Rebellalliansens spioner vilka stal rymdstationens ritningar. I slutändan, hotar han prinsessan Leia Organa med att förgöra hennes hemplanet Alderaan om hon inte avslöjar platsen för Rebellbasen. När hon till slut avslöjar platsen, låter han ändå förinta planeten. Senare låter han Dödsstjärnan attackera basen. Emellertid hade Leia lett dem till Dantooine, när basen egentligen fanns på Yavin IV. Tarkin dödas senare när Dödsstjärnan förintas av rebellerna i slutstriden.

Tarkin är en av de få personer som är medveten om att Darth Vader en gång var Anakin Skywalker, sett till hans kommentar i Stjärnornas krig då han påstår Vader är det enda som är kvar av jedireligionen. Han vet också att Obi-Wan Kenobi var Anakins jedimästare.

Skådespelare 
I Episod III - Mörkrets hämnd porträtteras Grand Moff Tarkin av Wayne Pygram.

I Rogue One porträtteras Grand Moff Tarkin av Guy Henry.

I Stjärnornas krig porträtteras Grand Moff Tarkin av Peter Cushing.

Rollfigurer i Star Wars
Fiktiva figurer introducerade 1977
Fiktiva massmördare
Jango Fett

Jango Fett är en karaktär i Star Wars-filmerna.

Jango föddes på planeten Concord dawn.
Jangos föräldrar var jordbrukare och när Jango var liten kom en grupp mandalorianer, som kallade sig True Mandalorian, till deras gård för att söka skydd från en rivaliserande grupp mandalorianer, som kallade sig själv Death Watch (mandalorianska Kyr'tsad). Death Watch hittade till slut gården, och brände ner alla där utom Jango som hjälpte True Mandalorians fly. Mandalorianerna tog med sig Jango och tränade honom till en skicklig krigare.

Vid ett tillfälle räddade Jango mandalorianernas ledare Jaster Meerel från Death Watch och de blev vänner. När Jaster mördades av Vizsla, ledaren för Death Watch, tog Jango hans plats som mandalorianernas ledare och hans skepp som han döpte om till Jaster's legacy.

Skådespelare
Temuera Morrison spelar Jango Fett och nästan alla hans kloner.
Stuntmannen Scott McLean utför Jangos stunts.
Nick Gray är stand-in för Jango och hans dubbel.
Temuera Morrison spelar hans klonade barn Boba Fett's röst i 2004 DVD Edition.

Klonkriget och hans betydelse för klonarmén

Jangos gener användes för att skapa originalet till klonarmén för Republiken. Han fick behålla en klon som var en exakt kopia av honom (till skillnad från armén där vissa modifikationer gjordes). Denna kopia blev som en son för Jango, och döptes till Boba Fett.

Fett, Jango
Fiktiva yrkesmördare
Fiktiva figurer introducerade 2002

de:Figuren aus Star Wars#Jango Fett
Zorro – Den maskerade hämnaren

Zorro - Den maskerade hämnaren (originaltitel: The Mask of Zorro) är en amerikansk film från 1998.

Handling 
Don Diego de la Vega återvänder efter 20 år för att hämnas på guvernören Don Rafael Montero, som dels dödat Don Diegos hustru, dels rövat bort deras dotter Elena och uppfostrat henne som sin egen. Det gäller också att lära upp en ny Zorro, som kan efterträda Don Diego.

Rollista (urval) 
 Antonio Banderas - Alejandro Murrieta/Zorro
 Anthony Hopkins - Don Diego de la Vega/Zorro
 Catherine Zeta-Jones - Elena Montero/Elena Murrieta
 Stuart Wilson - Don Rafael Montero
 Matt Letscher  - Kapten Love
 Joaquim de Almeida - General Santa Anna (bortklippt scen)

Om filmen 
Filmen spelades in på Estudios Churubusco i Mexico City samt på andra platser i Mexiko.

Eftermäle
Filmen har fått en uppföljare, Legenden om Zorro från 2005.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1998
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska kuppfilmer
Filmmusik av James Horner
Filmer från Amblin Entertainment
Swashbucklerfilmer
Filmer om Zorro
Engelskspråkiga filmer
Slaveri på film
Filmer om hämnd
Filmer från TriStar Pictures
Filmer i regi av Martin Campbell
Legenden om Zorro

Legenden om Zorro är en amerikansk film från 2005 som handlar om den maskerade hjälten Zorro.

Handling 
Alejandro och Eléna är nu gifta och har en son, Joaquin, som är tio år gammal. Pojken känner inte till sin pappas hemliga identitet och Elena tycker att han skall sluta vara Zorro. När Kalifornien åter hotas av några skurkar, måste dock Zorro ge sig ut igen. Då blir Elena tagen av två agenter som tvingar henne att skilja sig från Alejandro.

Om filmen 
Filmen är en uppföljare till filmen Zorro – Den maskerade hämnaren (1998).

Rollista (urval) 
Antonio Banderas – Don Alejandro de la Vega / Zorro
Catherine Zeta-Jones – Eléna de la Vega
Adrián Alonso – Joaquin de la Vega
Rufus Sewell – Greve Armand
Nick Chinlund – Jacob McGivens
Julio Oscar Mechoso – Fader Felipe
Shuler Hensley – Pike
Michael Emerson – Harrigan
Leo Burmester – Överste R. S. Beauregard
Tony Amendola – Fader Quintero
Pedro Armendáriz, Jr. – Guvernör Riley
Giovanna Zacarias – Blanca Cortez
Raúl Méndez – Ferroq
Alberto Reyes – Fader Ignacio

Externa länkar 

Amerikanska filmer 2005
Amerikanska actionfilmer
Filmmusik av James Horner
Filmer från Amblin Entertainment
Swashbucklerfilmer
Filmer om Zorro
1850 på film
Järnväg på film
Filmer från Columbia Pictures
Filmer i regi av Martin Campbell
Engelskspråkiga filmer
Gullspångsälven

Gullspångsälven (äldre namn Amn) är en omkring 8 kilometer lång älv som rinner från sjön Skagern (69 meter över havet) till Vänern (44 meter över havet). Gullspångsälven utgör gräns mellan Värmland och Västergötland. Skagerns största tillflöde är Letälven, vars största källflöde i sin tur är Svartälven. Svartälvens källor kan därmed räknas som Gullspångsälvens källor, och vattendragets totala längd blir därmed 246 kilometer. Avrinningsområdet är 5044 km², varav 67 % skogsmark, 13 % sjöar, 4 % jordbruksmark, 1 % tätort och 15 % övrig mark (mestadels myrmark). Vid mynningen är medelvattenföringen 62 m³/s samt medelhögvattenföringen 210 m³/s.  Gullspångsälven tillhör Göta älvs huvudavrinningsområde.

Enligt Fiskeriverket leker den rödlistade fisken asp i Gullspångsälven. I Gullspångsälven finns också en typ av lax, gullspångslax, som endast vandrar mellan älven och Vänern. Det som dittills gjorts för att bevara de unika stammarna av Gullspångslax och Gullspångsöring var inte tillräckligt. Därför startade projektet "Rädda Gullspångslaxen" i april 2003.

Källor

Vattendrag i Gullspångs kommun
Vattendrag i Värmland
Vattendrag i Västergötland
Gullspångsälvens avrinningsområde
Tour de France 1991

Tour de France 1991 cyklades 6–28 juli 1991 och vanns av Miguel Indurain, Spanien. Det var första gången Miguel Induráin vann Tour de France.

Etapper

Slutställning

Referenser 

1991 i Frankrike
Sportåret 1991
1991
Imperativ programmering

Imperativ programmering är ett programmeringsparadigm inom vilket ett datorprogram programmeras som en sekvens satser (uttryckta i imperativ form). Motsatsen är deklarativ programmering. Enkelt uttryckt så måste programmeraren ange i vilken ordning instruktionerna ska utföras.

Imperativa programspråk 
År 2010 var majoriteten av alla programspråk imperativa.

I allmänhet har ett språk för imperativ programmering:
 En huvudslinga som löps igenom från början till slut.
 Diverse underprogram, kallade procedurer, funktioner eller subrutiner, som anropas från huvudprogrammet eller från andra procedurer.

De imperativa programspråken är nära kopplade till von Neumann-arkitekturen.

I funktionella språk införs ibland imperativa element av prestandamässiga skäl. Sådana prestandaproblem kan till exempel vara stor förbrukning av minne.

Se även/Imperativa programspråk 
C++
Modula
ADA
Fortran

Källor

Programmeringsparadigm
Letälven

Letälven är ett 22 km långt vattendrag vid gränsen mellan Värmland och Närke, som rinner mellan Möckeln via Degerfors och Skagern. Skagern avvattnas i sin tur av Gullspångsälven till Vänern. De viktigaste tillflödena till Möckeln är Timsälven och Svartälven, vilken rinner upp i sydvästra Dalarna.

Timsälven avvattnar många sjöar i östra Värmland, inklusive Stora Horssjön, Yngen, Östersjön, Daglösen, Stor-Lungen, Ullvettern och Alkvettern.

Källor

Vattendrag i Värmland
Vattendrag i Närke
Vattendrag i Degerfors kommun
Vattendrag i Kristinehamns kommun
Gullspångsälvens avrinningsområde
Sofia av Grekland

Drottning Sofia av Spanien, tidigare Prinsessan Sofia av Grekland och Danmark, född 2 november 1938 i Aten, Grekland, var Spaniens drottning mellan 1975 och 2014.

Hon är dotter till Paul I av Grekland och Frederika av Hannover och äldre syster till ex-kung Konstantin II av Grekland.

Hon är utbildad barnsköterska.

Den 14 maj 1962 gifte hon sig med blivande kung Juan Carlos I av Spanien. Paret hade träffats sommaren dessförinnan ombord på en lustjakt som kryssade runt i grekiska övärlden.

Hon har bland annat gett namn åt Museo Reina Sofía i Madrid.

Barn 
 Elena av Spanien, född 20 december 1963
 Cristina av Spanien, född 13 juni 1965
 Felipe VI av Spanien, född 30 januari 1968

Sofia har åtta barnbarn: Felipe Juan, Victoria Federica, Juan Valentin, Pablo Nicolas, Miguel, Irene, Leonor och Sofia.

Referenser

Externa länkar 
 Spanska kungahusets officiella webbsida (På spanska och engelska)

Personer i Spanien under 1900-talet
Personer i Spanien under 2000-talet
Födda 1938
Spaniens drottningar
Grekiska prinsessor
Kvinnor
Huset Glücksburg
Levande personer
Huset Bourbon
Mottagare av Karl III:s orden
Storkorset med kedja av Karl III:s orden
Mottagare av Maria-Lovisaorden
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Storkorset av särskilda klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Calcio Padova

Calcio Padova är en italiensk fotbollsklubb baserad i Padua, där kända spelare som Kurt Hamrin, Walter Zenga, Angelo Di Livio, Alessandro Del Piero och Alexi Lalas spelat. Senast klubben spelade i Serie A var 1996.

Calcio Padova gick i konkurs 2014 och SSD Biancoscudati Padova bildades.

Kända spelare
Se Spelare i Padova
  Alessandro Del Piero
  Kurt Hamrin
  Alexi Lalas

Externa länkar
 Officiell webbplats

Calcio Padova
Tagelskjorta

Tagelskjorta är ett grovt klädesplagg med tagel eller gethår invävt som bars närmast kroppen för att irritera och skava, vilket resulterade i stort obehag för bäraren. Den blev också lätt ett tillhåll för löss. 

Den bars i syfte att plåga sig själv av bland annat munkar och andra kristna som skulle göra botgöring eller bara ville ta del av Kristi lidande. Inte bara kyrkans män och asketer bar sådant plagg utan även lekmän, däribland personer i hög ställning.

När den engelske ärkebiskopen Thomas Becket blev mördad i katedralen i Canterbury den 29 december 1170 ska han ha burit en tagelskjorta under sina biskopskläder. Det ska ha varit en av många anledningar till att påven Alexander III tre år senare helgonförklarade Becket som S:t Thomas.

Källor

Se även  
 Cilice 

Romersk-katolsk klädsel
Katolska kyrkans historia
Memoisation

Memoisation, memoisering, är en teknik för att optimera datorprogram som innebär att resultatet av uträkningar som sker medan programmet körs lagras i en tabell. Om en beräkning som redan har utförts efterfrågas, kan tabellen läsas av istället för upprepa hela den potentiellt tidskrävande uträkningen. Tekniken kan jämföras med cachning av minne.

Speciellt handlar memoisation om att associera funktionsargument med funktionsvärde för enskilda funktioner, oftast genom att spara associationerna i en hashtabell.  Tekniken är bara tillämpbar på funktioner utan sidoeffekter, och används därför oftast inom funktionell programmering där sådana funktioner är vanliga eller kan markeras explicit.

I programspråk med stöd för högre ordningens funktioner kan man skriva en funktion som omvandlar godtyckliga funktioner till memoiserade funktioner. I övriga språk måste memoisation implementeras separat för varje funktion.

Tekniken är också allmänt känd inom algoritmteorin som dynamisk programmering, vilket är ett effektivt lösningssätt för vissa typer av optimeringsproblem. Delresultat lagras och återanvänds istället för att beräknas på nytt varje gång de behövs. När tekniken används praktisk leder den till snabbare program men kräver istället mer datorminne. En betydande andel viktiga optimeringsproblem går i praktiken inte att lösa utan dynamisk programmering. 

Datavetenskap
IFL

IFL kan syfta på:

Utbildning 
 IFL vid Handelshögskolan i Stockholm AB – ett utbildningsföretag grundat 1985 i Stockholm

Sport 
 IFL – en tidigare amerikansk Mixed martial arts-promotor, se International Fight League
Dé é för mycké

Dé é för mycké, livealbum med punkbandet KSMB. Detta var en av KSMB:s två avskedskonserter. Denna spelades in 27 maj 1982 på Kamraspalatset på S:t Eriksgatan på Kungsholmen i centrala Stockholm. Kamraspalatset finns idag inte kvar utan nu ligger ett "Friskis & Svettis" där. Lokalen var överfylld med folk för att ryktet om KSMB:s avskedkonsert hade spridit sig. Detta blev den sista inspelningen för att både Johan Johansson och Lars Jonson hade redan innan denna spelning bestämt sig för att hoppa av på grund av brist på tid och pengar.

Låtarna på albumet 

Musikalbum 1982
Album utgivna på MNW
Logopedi

Logopedi är vetenskapsområdet som rör diagnostisering och behandling av språk-, tal- och röststörningar samt sväljningssvårigheter.Disciplinen är tvärvetenskaplig och bygger på kunskaper i lingvistik, fonetik, psykologi och medicin.

Källor

Se även 
 Logoped

Logopedi och foniatri
Aspiration (fonetik)

Aspiration (latin aspiratio, av aspiro ’andas ut’, ’blåsa’) är ett lätt brus som uppstår när luft strömmar genom glottis och ett öppet ansatsrör före eller efter ett konsonantljud. Överlägset vanligast förekommande är det senare (postaspiration), men i isländska förekommer även det förra (preaspiration). Oftast är det klusiler och affrikator som aspireras. IPA-symbolen för tonlös aspiration är ett upphöjt h: [ʰ]; den tonande varianten är [ʱ], ett upphöjt ɦ. Tonande konsonanter får i regel en tonande aspiration, exempelvis hindibokstäverna ख /kʰə/ mot घ /gʱə/. Graden av aspiration i initiala klusiler kan mätas genom att man mäter stämtonslatensen, denna är längre i aspirerade än oaspirerade klusiler.

Fonematisk status 
Aspiration förekommer ofta i tal, men är inte fonematisk i de flesta språk, som svenska. I det indoeuropeiska urspråket hade aspiration fonematisk betydelse, vilket försvunnit genom ljudförändringar i de flesta språk, men bevarats i indoariska språk som hindi (se även Grimms lag). Ytterligare språk där aspiration har fonematisk betydelse är kinesiska, meänkieli och thailändska.

I svenskan 
I svenskan aspireras tonlösa klusiler, /p, t, k/, i normalfallet i början av ord utom om de omedelbart föregås av /s/. Exempel:
 med aspiration: [pʰi:k] ”pik”,
 utan aspiration: [spi:k] ”spik”.

I ord som "pipa" kan den andra klusilen ha en preaspiration, [pʰi:ʰpa].

Källor

Fotnoter

Litteratur 
 Engstrand, Olle (2007). Fonetik light: kortfattad ljudlära för språkstudier och uttalsundervisning. 1. uppl. Lund: Studentlitteratur
 Engstrand, Olle (2004). Fonetikens grunder, Lund: Studentlitteratur

Fonetik
Aspiration (medicin)

Aspiration (latin aspiratio, av aspiro, ’andas ut’, ’blåsa’) kallas det när partiklar eller vätska, vanligen fast eller flytande föda, hamnar i luftstrupen istället för i matstrupen. Vanligtvis följs detta av kraftiga hostningar, men även tyst aspiration (utan hostningar eller andra tecken på felsväljning) förekommer vid sjukdomsfall. Vanligtvis kallas aspirationen att sätta något i vrångstrupen.

Aspiration är ett vanligt tecken på dysfagi.

Källor 
 

Medicinska symtom från respirationssystemet
Logopedi och foniatri