kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Einar Hylander

Einar Hylander, född 26 januari 1913 i Göteborg, död 3 juli 1989 i Stockholm (Oscars församling), var en svensk skådespelare och konstnär. Han har blivit känd också för sitt personligt skapade hem, som bevarats åt eftervärlden. Han är far till konstnärerna Bo Hylander och Torsten Hylander samt farfar till filmaren Anna Hylander.

Biografi 
Hylander växte upp i Göteborg. Efter studier vid Gösta Terserus teaterskola engagerades han vid bland annat Boulevardteatern, Norrköpings stadsteater och Nya teatern i Stockholm.

Som bildkonstnär arbetade Hylander speciellt under 1970- och 1980-talen med att utveckla kollage uppbyggda av utrivna eller utklippta korta textutdrag ur romaner som han själv uppskattade.

1996 gjorde hans barnbarn Anna Hylander kortfilmen Låt höra av dig minne om Einar Hylander och hans sista lägenhet på Östermalm. 

Hylander är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Einar Hylanders lägenhet 
1983 flyttade Einar Hylander till ett 57 kvadratmeter stort gårdshus på Narvavägen 29 på Östermalm i Stockholm. Lägenheten inredde han själv i olika vita nyanser och hemmet blev till ett konstverk, eller ett miljöbygge, som han själv kallade det. Allt i lägenheten, från möbler och textilier till spröjsarna på fönstret, är skapat av honom själv. 

Lägenheten förvaltades av Moderna museet och var öppen för visningar. Under 2018 övertogs lägenheten av husets bostadsrättsförening och Moderna museets engagemang upphörde. Bostaden har sedan gått ut till försäljning.

Filmografi

Teater

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Dencker, Klaus Peter; 4 Bildgeschichten von K. P. Dencker, J. Gerz, F. Mayröcker und Einar Hylander In: Mitteilungen des Instituts für moderne Kunst 17/18, Nürnberg 1978, S. 53ff
 Dencker, Klaus Peter; Ausverkauft - Neues von Einar Hylander. In: Mitteilungen des Instituts für moderne Kunst 21/22, Nürnberg 1979, S. 32
 Bolin, Asta; Den tusende natten, Prisma Bokförlag, 2000,

Externa länkar 

Einar Hylander på Konstnärslexikonett Amanda. Åtkomst 29 april 2014.
Lägenhet / miljöbygge

Födda 1913
Avlidna 1989
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska konstnärer under 1900-talet
Män
Skådespelare från Göteborg
Konstnärer från Göteborg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Bernhard Flies

Bernhard Flies, född 1770, död under 1800-talet, var en tysk kompositör.

Musik
Det regnar på vår kärlek ursprungligen "Wiegenlied" (Schlafe, mein Prinzchen); musiken felaktigt tillskriven Wolfgang Amadeus Mozart

Externa länkar
 
 

Tyska klassiska kompositörer
Födda 1770
Män
Avlidna 1800-talet
Fjord Line

Fjord Line är ett färjerederi, baserat i Bergen, Norge.

Rutter 
 Kristiansand (Norge) - Hirtshals (Danmark). Bil- och passagerarfärja (MS Fjord Cat - en av världens snabbaste bilfärjor med en marschfart på 40 knop). Rutten drivs under sommarhalvåret (april-september).
 Bergen - Stavanger (Norge) - Hirtshals (Danmark). Bil- och passagerarfärja, även godsfrakt. (Ms «Stavangerfjord» och Ms «Bergensfjord»)
Langesund (Norge) - Hirtshals (Danmark) (Ms «Stavangerfjord» & Ms «Bergensfjord»)
Sandefjord (Norge) - Strömstad (Sverige) (Ms «Oslofjord») - Rutten läggs ner från och med den 30 oktober 2023.

Tidigare har rederiet haft trafik Bergen-Haugesund-Stavanger-Newcastle (Storbritannien), samt Bergen-Haugesund-Egersund-Hanstholm (Danmark).

Källor

Noter

Externa länkar 
Fjordlines webbplats

Norska rederier
Länsväg 175

Länsväg 175 är en cirka 73 km lång länsväg som går mellan Säffle och Arvika i Värmland. Vägen passerar bland annat sjöarna Glafsfjorden och Harefjorden.

Anslutningar
Den ansluter till:
 Europaväg E45
 Europaväg E18, en kort gemensam sträcka sydost om Nysäter.
 Riksväg 61
 Länsväg 172

Väg 175 korsar två järnvägar, Norge/Vänernbanan i Säffle och Värmlandsbanan i Arvika, båda planskilt.

Broar
Väg 175 korsar Säffle kanal två gånger. En bro är gemensam med E18 och cirka 250 meter lång. Den andra bron, Skasåsbron, korsar Glafsfjorden och är cirka 600 meter lång. Båda har 16 meter segelfri höjd.

Historia
Vägen mellan Säffle och Arvika har haft nummer 175 sedan 1940-talet.
Kring 1990 gjorde en förändring i sträckningen, då en ny väg byggdes mellan Säffle och E18 öster om sjön Harefjorden, och då började en gemensam sträckning med E18 att användas. Innan dess gick väg 175 väster om Harefjorden. Norr om E18 går väg 175 i samma sträckning som på 1960-talet. Ett vägbygge gjordes 1963  Arvika-Stavnäs då vägen rätades och breddades och en ny väg byggdes Klässbol-Stavnäs. Skasåsbron fanns redan innan dess men var öppningsbar, och en ny bro byggdes 1993.

Se även
 Lista över länsvägar i Värmlands län

Referenser

Länsvägar i Värmlands län
Låt gråten och klagan få stillna

Låt gråten och klagan få stillna är en latinsk begravningspsalm av Aurelius Prudentius Clemens från 400-talet. Titelraden i svenska psalmböcker har varit Hörer til i Christtrogne alle och Nu tystne de klagande ljuden.  Översatt till tio tyska verser, av Nicolaus Hermann med titelraden Höret auf mit Trauren und Klagen och sen översatt till svenska med tillägg av två verser. Översättningen till svenska har okänt upphov, men är närmare det latinska originalet än den tyska översättningen. Inledningen ändrades vid den senaste bearbetningen till 1986 års psalmbok av Olov Hartman 1979 till "Låt gråten och klagan få stillna". I samband med Hartmans bearbetning minskade antalet verser från tolv till åtta och dessutom försvann noteringar om tidigare översättare. Av 1819 och 1937 års psalmbok framgår att Johan Olof Wallin gjorde en översättning 1816. Melodin är medeltida nedtecknad i Wittenberg 1542.

De latinska texten inleds:
Iam moesta quiesce querela:
Lacrymas suspendite matres

Den svenska texten inleds 1650 med orden:
Hörer til i Christtrogne alle
Huru i eder skolen hålla

Publicerad i
1572 års psalmbok med titeln IAm mœsta quiesce querela eller HÖrer til i Christrogne alle under rubriken "CARMEN EXEQVIALE ex Prudentio".
Göteborgspsalmboken 1650 med inledningen Hörer til i Christrogne alle under rubriken "Om Döden och Domen".

1695 års psalmbok som nr 401 med inledningen Hörer til i Christtrogne alle under rubriken "Begrafnings-Psalmer".
1819 års psalmbok som nr 492 med titelraden "Nu tystne de klagande ljuden", under rubriken "Med avseende på de yttersta tingen: Begravningspsalmer: I allmänhet".
Metodistkyrkans psalmbok 1896 som nr 460 med titelraden "Nu tystne de klagande ljuden", under rubriken "Död och uppståndelse".
1937 års psalmbok som nr 571 med titelraden "Nu tystne de klagande ljuden", under rubriken "Det kristna hoppet inför döden".
Den svenska psalmboken 1986 som nr 623 med nya titelraden, under rubriken "Livets gåva och gräns".
Finlandssvenska psalmboken 1986 som nr 238 med under rubriken "Begravning" med melodi av Rudolf Lagi, 1886.
Psalmer och Sånger 1987 som nr 727 med nya titelraden, under rubriken "Framtiden och hoppet - Livets gåva och gräns".

Referenser

Noter

Externa länkar
Hos Svenska Akademien återfinns psalmtexten från 1819 i "Den gamla psalmboken" PDF
Hos Sibelius-Akademin återfinns noterna enligt 1695 års melodi till Hörer til i christrogne alle, där framgår att förebilden är "Jam moesta quiesce querela".

Latinskspråkiga psalmer
Svenska psalmer
Tyska psalmer
Sockerberoende

Sockerberoende är ett tillstånd av beroende av socker i alla dess former samt snabba kolhydrater. Fenomenet är dock kontroversiellt och har inte officiell status som sjukdom.

Ett så kallat sockerberoende bör inte jämställas med andra typer av klassiska beroenden så som alkohol, tobak eller narkotika.

Behandling 

Tidigare fanns det ett behandlingshem i Hudiksvall, som numera är nedlagt. 

Utöver detta finns självhjälpsgrupperna FAA (Anonyma Matmissbrukare) och OA (Anonyma överätare) som jobbar med 12-stegsfilosofin precis som till exempel Anonyma Alkoholister.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Socker triggar våra belöningssystem, Charlotte Erlanson-Albertsson, Läkartidningen nr 21 2005, volym 102. 
Ytterst svaga bevis för sockerberoende hos människa, Anna Karin Lindroos, Läkartidningen nr 21 2005, volym 102.

Beroende
Födo- och vätskeintagsymtom
Orminge

Orminge är ett område i kommundelen Boo i Nacka kommun, cirka 16 kilometer utanför centrala Stockholm.

Ortnamnet 
Bostadsområdet ligger på en stor tidigare ö som hette Hargsön under medeltiden. Namnet Orminge syftade då på ett annat område, öster om Sågsjön och Kilsviken, norr om Farstaviken och Ösbyträsk. Detta område betecknas år 2020 fortfarande som Ormingelandet på Lantmäteriets kartor. Att namnet Orminge idag betecknar en del av den forna Hargsön beror på att man vid projekteringen på 1960-talet behövde ett namn till det planerade bostadsområdet.

Bebyggelse 

Orminge domineras av bostadsområdet Västra Orminge med 2 600 lägenheter uppfört 1964–1971 på uppdrag av dåvarande Boo kommun. Medverkande vid byggandet var Ohlsson & Skarne byggnadsfirma, Jöran Curmans arkitektkontor och HSB Stockholm. Området har en tidstypisk zonindelning med en uppdelning i tre zoner; en inre grönzon, en mellanzon med bostadsbebyggelse och en yttre trafikzon med bilvägar, parkeringsplatser och ett centrum i utkanten. Området utmärker sig genom en terränganpassad bebyggelse, präglat av låga hus. Kommunens målsättning var att bibehålla landskapets ursprungliga karaktär, och skapa en låghusbebyggelse som kunde anpassa sig till de befintliga villaområdena runtomkring. De flesta husen är antingen två våningar höga lamellhus eller tre våningar höga punkthus.

Östra Orminges bebyggelse består av radhus, både bostadsrätter och äganderätter, i kuperad terräng. De uppfördes 1978–1981 av HSB.

I Orminge finns också ett centrum (Orminge Centrum) och ett stort vattentorn, som rymmer 12 300 kubikmeter. Tornet är 32 meter högt och stod klart 1971. Det är en betongcylinder, klädd med en trästomme och aluminium utanpå.

Framtida bebyggelser 
Under hösten 2015 godkände Nacka kommuns kommunfullmäktige detaljplanen för nya bebyggelserna i Orminge Centrum. Detaljplanen är utformad utifrån tre mål: att göra Orminge Centrum till ett tryggt, tillgängligt och levande statsdelscentrum. Projektförslaget innebär totalt cirka 1100–1300 nya bostäder samt 25 000–29 000 kvadratmeter utrymme till annan verksamhet samt en satsning på kollektivtrafik och infrastruktur i området.

Kultur 
Kända personer från Orminge är bland andra Ulf Lundell, Markoolio och Sanna Bråding.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

 Orminge med omgivningar, detaljplaneprojekt för utveckling av Orminge centrum.
Miljonprogrammet
Boo
Den osynliga muren

Den osynliga muren är en svensk dramafilm från 1944 i regi av Gustaf Molander.

Filmen premiärvisades 21 augusti 1944 på biograf Röda Kvarn i Stockholm. Inspelningen skedde med ateljéfilmning i Filmstaden, Råsunda med exteriörscener ombord på fartyget Tonghai och Vikhög Kävlinge av Åke Dahlqvist. 

Som förlaga har man Marika Stiernstedts roman Attentat i Paris som utgavs 1942. Stiernstedt omarbetade romanen i samarbete med Olof Molander till en teaterpjäs 1944, som uppfördes på Dramaten under titeln Attentatet.

Roller i urval
Inga Tidblad - Lina Boyd, schweiziska 
Irma Christenson - Marie de Troy 
Karl-Arne Holmsten - kapten Stefan Becker 
Stig Järrel - Victor Reis, innehavare av Reis Resebureau 
Erik Hell - kapten Walter Corell 
Håkan Westergren - Paul Brandt, hovmästare på restaurang Eden 
Olof Winnerstrand - professor Ruben, språklärare, f.d. arkitekt, pensionatsgäst 
Hilda Borgström - fru Meijer, pensionatsgäst 
Carl Ström - Brandt, Pauls far, innehavare av Brandts Pensionat 
Alf Kjellin - Ivan Levy, violinist, pensionatsgäst 
Inge Wærn - Mirjam Levy, Ivans fru 
Hampe Faustman - patrullbefälhavaren 
Hugo Björne - major Wolter 
Rune Carlsten - förshörsledaren 
Torsten Hillberg - löjtnanten vid attentatet på stationen 
Helge Hagerman - underofficer i förhörsrummet

Musik i filmen
Légende, violin, orkester, op 17, g-moll, kompositör  Henryk Wieniawski, instrumental. 
Bal costumé, 20 stycken för fyrhändigt piano, op. 103. Toréador et Andalouse, kompositör  Anton Rubinstein, instrumental.  
 Unter dem Doppel-Adler, op. 159 (Under dubbelörnen), kompositör  Josef Franz Wagner, instrumental.

DVD 
Filmen gavs ut på DVD 2016.

Externa länkar

Svenska filmer 1944
Svenska dramafilmer
Filmer i regi av Gustaf Molander
Filmmusik av Lars-Erik Larsson
Svenska filmer baserade på romaner
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Teófilo Cubillas

Teófilo Juan Cubillas Arizaga, född 8 mars 1949 i Lima i Peru, är en peruansk före detta fotbollsspelare. Hans position på plan var anfallare.

Cubillas anses av många vara den främste spelaren någonsin från Peru. Han tillhörde de stora profilerna under VM-turneringarna på 1970-talet och gjorde totalt tio mål i VM. Han slog igenom under VM 1970 i Mexiko då han gjorde fem mål. Peru tog sig till kvartsfinal men föll där med 2-4 mot de blivande världsmästarna, Brasilien. Peru misslyckades med att kvalificera sig till VM 1974 men var återigen med i VM 1978 i Argentina. Peru tog sig till andra gruppspelet och Cubillas gjorde även i denna turnering fem mål. Peru deltog även i VM 1982 i Spanien men åkte ut efter första gruppspelet och Cubillas gjorde inget mål. 

Totalt spelade Cubillas 81 landskamper. Hans allra största framgång var när han ledde Peru till seger i Copa América 1975. På klubbnivå representerade han klubbar såväl i hemlandet som Europa, till exempel FC Porto från Portugal och Fort Lauderdale Strikers från USA.

Meriter 
Deltagande i VM i fotboll: 1970, 1978, 1982
Copa América: Segrare 1975

Källor 

Peruanska fotbollsspelare
Peruanska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i Alianza Lima
Spelare i FC Basel
Fotbollsspelare i FC Porto
Spelare i Fort Lauderdale Strikers
Spelare i Primeira Liga
Spelare i VM i fotboll 1970
Spelare i VM i fotboll 1978
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i Copa América 1975
Fifa 100
Personer från Lima
Födda 1949
Levande personer
Män
Suzanne Duchamp

Suzanne Duchamp, född 20 oktober 1889 i Blainville-Crevon i Seine-Maritime, död 11 september 1963 i Neuilly-sur-Seine utanför Paris, var en fransk dadaistisk konstnär. 

Suzanne Duchamp var det fjärde barnet i ordningen till Eugène och Lucie Duchamp. Hon var syster till Marcel Duchamp, Jacques Villon och Raymond Duchamp-Villon. Hon studerade konst på den lokala École des Beaux-Arts i Rouen från 16 års ålder. I sina tidiga verk målade hon i impressionistisk och kubistisk stil. Vid 21 års ålder gifte hon sig med en apotekare från Rouen, men hon skilde sig efter kort tid och flyttade till Montparnasse i Paris för att bo nära sin bror Marcel Duchamp och vidga sina konstnärliga vyer.

Referenser 

Franska konstnärer
Kvinnor
Födda 1889
Avlidna 1963
Dadaister
Personer från Blainville-Crevon
Baobabsläktet

Baobabsläktet (Adansonia) är ett växtsläkte med åtta tropiska trädarter i familjen malvaväxter. Sju av arterna kommer från Afrika, varav sex arter hör hemma i Madagaskar, och en kommer från Australien.

Tidigare bildade baobabsläktet och andra släkten en egen familj, kapokväxter (Bombacaceae), men hela den familjen ingår numera i malvaväxterna. Några av de omkring 180 arter som ingick i kapokväxterna är apbrödsträd, kapok, durian och balsaträd.

Släktet är uppkallat efter Michel Adanson.

Odling 
Arterna kan odlas som krukväxter i Sverige och är generellt sett lättodlade. De vill ha en mycket väldränerad jord och riklig tillgång till vatten under vår och sommar. I slutet av sommaren slutar man vattna och håller torrt till våren.

Kännetecken 
Apbrödsträd, baobabträd, är höga träd som finns på savannen och det är unikt för att det suger upp en enorm mängd vatten så att den klarar långa torrperioder. Elefanterna trycker med hjälp av betarna hål i den mjuka barken för att komma åt saven. Träden kan bli upp till 20 meter höga och ha en lika bred omkrets; grenarna kan bli mellan 18 och 20 meter långa. Träden har en frukt som heter apbröd. Frukten ser ut som ett avlångt päron och är gul och lite skimrande grön.

Användning 
Apbrödsträdet, baobabträd, har länge använts som vattenreservoar för både människor och djur. Träet som är mjukt och lätt har varit ett bra val att skära ut kanoter av och den stora, rymliga stammen holkas ibland ur och används som busskur eller toalett. Basten ifrån trädet har använts till att göra rep. Bark och löv har nyttjats i mediciner och lim.

Källor 
 Baum, D.A. (1995) A systematic revision of Adansonia (Bombacaceae). Annals of the Missouri Botanical Garden 82(3): 445
 The Baobab's official website, Baobab (en)

Malvaväxter
Ba Växtindex
Villie

Villie är kyrkbyn i Villie socken och är en del av tätorten Rydsgård i Skurups kommun. 

I Villie finns Villie kyrka med Sveriges sydligaste klockstapel och prästgård.

Genom Villie går Europavägen E 65 mellan Ystad och Malmö samt den år 1874 invigda Malmö-Ystads järnväg (MYJ) som i folkmun kallas "Grevebanan" eftersom det var slottsfolket längs banan som var främste tillskyndare för att få igång järnvägstrafiken.

Villie delades tidigare i två delar, Norra och Södra Villie. Den norra delen flyttades till kyrkbyn för cirka 200 år sedan och i dag finns nästan ingenting kvar av Norra Villie. Villiegården är en av de gårdar som ligger kvar på sin ursprungliga plats norr om kyrkbyn.

I Villie fanns tills för några år sedan två skolor, handelsbod, bryggerinederlag, smedja, bilverkstad m.m.
Orter i Skurups kommun
George Wishart

George Wishart, född cirka 1513, död 1546; skotsk protestantisk reformator, bränd på bål för kätteri. Han var troligtvis den som omvände John Knox.

Referenser

Reformerta teologer
Personligheter inom presbyterianismen
Kristna martyrer
Män
Födda 1513
Avlidna 1546
Personer i Skottland under 1500-talet
Personer som blivit avrättade för kätteri
Skotska martyrer
Personer som blivit avrättade av Skottland
Personer som blivit avrättade genom bränning
Personer som blivit avrättade under 1500-talet
Alumner från University of Aberdeen
Takeji Tomita

Takeji Tomita (kanji: 富田武治 Tomita Takeji), född 3 februari 1942 i Hamamatsu i Shizuoka prefektur i Japan, är en japansk-svensk aikidomästare, som har bott i Sverige sedan 1969.

Tomita började träna aikido på universitetet 1961, men flyttade året efter till Aikikais Honbu-dōjō i Tokyo, och blev så småningom uchi-deshi under Morihei Ueshiba i Iwama. Ett halvt år efter Ueshibas död flyttade han till Sverige, där han började undervisa i aikido. 

Takeji Tomita var 1999–2007 gift med Idol-jurymedlemmen Kishti Tomita (född 1963).

Källor 
 Aikido av Stefan Stenudd
 Site of school Takeji Tomita Academy

Noter

Japanska aikidoutövare
Svenska aikidoutövare
Födda 1942
Män
Levande personer
WP:Projekt Japan
Personer från Hamamatsu
Snörlek

Snörlek är en lek som företrädesvis leks parvis eftersom leken ger större variation om fyra händer kan användas. Genom att använda ett ihopknutet snöre som lindas eller träs på fingrarna kan man via olika trädningar av snöret skapa mönster tillsammans. Vanliga mönster är vaggan, fisk på fat och hagen. Kompositionerna kan genomföras enligt en på förhand uppgjord berättelse. Snörleken är mycket gammal och är spridd över hela världen. En del av mönstergreppen har fått sina namn uppkallade av Navajo-indianerna i Nordamerika.

Källor

Externa länkar

International String Figure Association

Lekar
Solberga kyrka, Skåne

Solberga kyrka är en kyrkobyggnad i Solberga. Den tillhör Villie församling i Lunds stift. Kyrkan var tidigare församlingskyrka i Solberga församling.

Kyrkobyggnaden
Solberga kyrka byggdes 1865 efter att man rivit den gamla kyrkan i gråsten från tidig medeltid. Kyrkan ansågs för liten för att rymma det då stora antalet kyrkobesökare, bl.a. från gårdsfolket på Torsjö säteri som tillhörde Solberga socken. En skulpterad Kristusbild från den gamla kyrkan finns bevarad.

Kyrkogården
På Solberga kyrkogård ligger en rad bemärkta personer begravda. Bland dem finns en självlärd urmakare och klockgjutare Ola Larsson som var upphovsman till det välkända klockgjuteriet i Ystad, M & E Ohlssons klockgjuteri. Ola Larsson var som 80-åring med och göt om klockan i Storkyrkan i Stockholm samt en rad andra kyrkklockor över hela landet. För detta fick han bl.a. Patriotiska sällskapets guldmedalj som i avgjutning pryder gravstenen. Bland andra personer märks en rad framstående präster och en man vid namn Potschari som importerade växter från utlandet och planterade dem på olika ställen.

Orgel
Den nuvarande orgeln byggdes 1866 av Johan Lambert Larsson, Ystad och är mekanisk. Orgeln har förändrats och renoverats flera gånger sedan den byggdes. Orgeln renoverades 1972 av Anders Persson Orgelbyggeri, Viken.

Källor

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Skurups kommun
Kyrkobyggnader invigda 1865
1865 i Sverige
Hassle-Bösarp

Hassle-Bösarp är kyrkbyn i Hassle-Bösarps socken i Skurups kommun, Skåne belägen söder om Skurup.

I byn ligger Hassle-Bösarps kyrka. Det har funnits två skolor i byn. Idag finns huset till en av skolorna kvar. Sverigeleden går genom byn.

Orter i Skurups kommun
Dangrad

Dangrad  är en japansk nivågradering som används inom ett flertal kulturella utövningar med japanskt ursprung. Ofta har man ett graderingssystem som innefattar kyū- och dangrader, där kyūgraderna är lägre än dangraderna. I allmänhet tar man graderna en i taget, och klättrar långsamt uppför gradstegen.

Kyū och dan 
Dangrader brukar mest förknippas med budō, de traditionella japanska kampsporter, där dangrader brukar utmärkas med svart bälte medan kyūgrader har vita eller färgade bälten. Undantag finns; i kyūdō utdelas kyū- och dangrader men bältet är bara en klädesdetalj, vars färg inte har med grad att göra. Dangradering från Japan brukar kosta ganska mycket pengar, från 1000 svenska kronor och uppåt.

Antalet dangrader varierar mellan olika arter, stilar och organisationer. Upp till åtta eller tio är vanligt, men det förekommer både fler och färre. Dangraderna numreras nerifrån och upp, med räkneord som betyder första, andra, tredje och så vidare:
 Shodan
 Nidan
 Sandan
 Yondan
 Godan
 Rokudan
 Nanadan eller shichidan
 Hachidan
 Kyūdan
 ''Jūdan

I andra sammanhang 
Även i de koreanska kampkonsterna, som taekwondo och hapkido, benämnes svartbältesgraderna dan. Utöver kampsporter används dangrader exempelvis inom de logiska brädspelen renju och go, blomsterarrangeringskonsten ikebana och teceremoni.

Referenser 

Kultur i Japan
Budo
Kampsport
WP:Projekt Japan
Dånsläktet

Dånsläktet (Galeopsis) är ett växtsläkte med tio arter, varav fem förekommer i Sverige. Det är ettåriga örter som trivs bäst på odlade platser. De har stor spridningsförmåga och härdighet. De är ofta först att etablera sig på grus- och stenhögar, makadamupplag och liknande. De blommar under högsommaren.

Enligt Catalogue of Life och Dyntaxa ingår Dån i familjen kransblommiga.

Kladogram 
Kladogram enligt Catalogue of Life och Dyntaxa:

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 
Den virtuella floran - Dån

Kransblommiga växter
Gillestuga

En gillestuga är ett rum, vanligen i en källare, som används som ett enklare vardagsrum eller festlokal. Gillestugan räknas ofta inte in i boarean på grund av låg takhöjd och inga eller små fönster. Ordet kommer ursprungligen från fornsvenskans gildestuva, det vill säga en stuga där ett gille håller möten.

Referenser 

Bostadsutrymmen