kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Celal Bayar

Mahmut Celal Bayar, född 16 maj 1883, död 22 augusti 1986, var en turkisk politiker och statsman.

Bayar deltog i Kemal Atatürks uppror 1919 och blev senare bland annat finansminister; han var premiärminister 1937–1939. År 1946 grundade han det oppositionella Demokrat Parti och år 1950 efterträdde han Ismet Inönü som republikens president, en post som han beklädde till 1960. I maj 1960 greps han efter en militärkupp, och 1961 dömdes han till döden, ett straff som senare omvandlades till livstids fängelse. Han benådades 1966.

Bayar var Demokrati Partis partiledare från 1946 fram till år 1950 då han efterträddes av Adnan Menderes. Under Bayars tid som president var Menderes Turkiets premiärminister.

Källor

Externa länkar 
 Celalbayar.org

Turkiska partiledare
Turkiska politiker under 1900-talet
Turkiets presidenter
Hundraåringar
Män
Födda 1883
Avlidna 1986
Turkiets premiärministrar
Storkorset av särskilda klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Kjustendil

Kjustendil (, äldre svenska stavningar Küstendil eller Köstendil; under medeltiden Welbusjd; även Banja) är en stad i kommunen obsjtina Kjustendil och regionen Kjustendil i sydvästra delen av Bulgarien, i ett fruktbart dalbäcken nära floden Struma, på norra sidan av den kala bergskedjan Dovanitsa Planina. Staden har 58 365 invånare 2005. Den är huvudstad i regionen Kjustendil. Den har många varma (68-75°) mineralkällor. Kjustendil var romarnas Colonia Ulma Pautalia.

Källor

Externa länkar 

 KnCity.info, en sida om Kjustendil
 Kjustendil på Journey.bg
 Kyustendil på BGGlobe
 Regionalt Historiskt Museum

Orter i Kjustendil (region)
Kurorter i Bulgarien
Gösta ”Chicken” Törnblad

Karl Gustav Valdemar Törnblad, känd som Gösta ”Chicken” Törnblad, född 19 december 1905 i Katarina församling i Stockholm, död 27 oktober 1984 i Högalids församling i Stockholm, var en svensk trumpetare. 

"Chicken" Törnblad växte upp i en musikalisk familj med politiska vänstersympatier och spelade redan som barn på bland annat Folkets hus. Så småningom kom han med i ett band lett av dragspelaren Nisse Lind. "Chicken" började nu utveckla en förkärlek för den nya musikformen jazz och kom att bli en av de främsta tidiga svenska jazzimprovisatörerna. Han spelade i slutet av 1920-talet hos Helge Lindberg och senare hos Gösta Jonsson innan han fick fast anställning vid Sveriges Radio.

Filmografi roller
1935 – Munkbrogreven
1953 – Resan till dej

Källor

Externa länkar
Gösta Törnblad i Svensk filmdatabas

Svenska jazztrumpetare
Män
Födda 1905
Avlidna 1984
Musiker från Stockholm
Bandolim

Bandolim är ett stränginstrument och är en brasiliansk mandolin. Bandolimerna härstammar från de portugisiska mandolinerna och har oftast ett päronformat utseende samt en ljus klar ton.

Externa länkar
Bandolimer på mandolincafe.net

Stränginstrument
Visions (musikalbum av Stratovarius)

Visions är det sjätte albumet från de finländska power metal-gruppen Stratovarius, utgivet 1997.

Låtlista 
 Black Diamond
 The Kiss of Judas
 Forever Free
 Before the Winter
 Legions
 The Abyss of Your Eyes
 Holy Light
 Paradise
 Coming Home
 Visions

Musikalbum 1997
Album av Stratovarius
Destiny (musikalbum av Stratovarius)

Destiny är det sjunde albumet från finska power metal-gruppen Stratovarius, utgivet 1998.

Låtlista 
 Destiny
 S.O.S.
 No Turning Back
 4000 Rainy Nights
 Rebel
 Years Go By
 Playing with Fire
 Venus in the Morning
 Anthem of the World
 Cold Winter Nights (bonusspår)

Musikalbum 1998
Album av Stratovarius
Intermission

Intermission är det nionde albumet från finska power metal-gruppen Stratovarius, utgivet 2001.

Låtlista
 Will My Soul Ever Rest in Peace?
 Falling into Fantasy
 The Curtains Are Falling
 Requiem
 Bloodstone
 Kill the King
 I Surrender (Live)
 Keep the Flame
 Why Are We Here?
 What Can I Say
 Dream With Me
 When the Night Meets the Day
 It's a Mystery
 Cold Winter Nights
 Hunting High & Low (Live)
 Freedom (demo-bonus)
 Neonlight Child (demo-bonus)

Musikalbum 2001
Album av Stratovarius
Elements Part 1

Elements part 1 är det tionde albumet från finska power metal-gruppen Stratovarius utgivet 2003.

Låtlista
 Eagleheart
 Soul of a Vagabond
 Find Your Own Voice
 Fantasia
 Learning to Fly
 Papillion
 Stratofortress
 Elements
 A Drop in the Ocean

Musikalbum 2003
Album av Stratovarius
Elements Part 2

Elements part 2 är det elfte albumet från finska power metal-gruppen Stratovarius, utgivet 2003.

Låtlista 
 Alpha & Omega
 I Walk to My Own Song
 I'm Still Alive
 Season of Faith's Perfection
 Awaken the Giant
 Know the Difference
 Luminous
 Dreamweaver
 Liberty
 Ride Like the Wind [Japan Bonus]

Musikalbum 2003
Album av Stratovarius
Handmade Films

HandMade Films är ett kanadensiskt (fram till 1994 brittiskt) produktionsbolag för film, grundat 1979 av ex-beatlen George Harrison och hans affärspartner Denis O'Brien.

Bolaget grundades i syfte att finansiera Monty Pythons film Ett herrans liv (1979; Life of Brian) efter att EMI Films dragit sig ur. De fortsatte att producera flera av Monty Pythons filmer, framförallt på 70- och 80-talen. Under 1994 förvärvades företaget för 8,5 miljoner USA-dollar av det kanadensiska företaget Paragon Entertainment som återupptog produktion under namnet HandMade. Företagets mest kända film sedan dess är Lock, Stock and Two Smoking Barrels (1998).

Producerade filmer 
Företaget har bland annat producerat följande filmer:

 Ett herrans liv (1979; Monty Python's Life of Brian)
 Den blodiga långfredagen (1980; The Long Good Friday)
 Time Bandits (1981)
 Monty Python i Hollywood (1982; Monty Python Live at the Hollywood Bowl)
 The Missionary (1982)
 Fronten é Python (1982; Privates on Parade)
 Bullshot (1983)
 A Private Function (1984)
 Water (1985)
 Mona Lisa (1986)
 Shanghai Surprise (1986)
 Withnail och jag (1987; Withnail and I)
 Baron Münchausens äventyr (1989; The Adventures of Baron Munchausen)
 Ett huvud för mycket (1989; How to Get Ahead in Advertising)
 Nunnor på rymmen (1990; Nuns on the Run)

Under namnet HandMade:
 Lock, Stock and Two Smoking Barrels (1998)

Källor 

Brittiska filmbolag
Kanadensiska filmbolag
Företag bildade 1979
Infinite (musikalbum av Stratovarius)

Infinite är det åttonde albumet av den finska power metal-gruppen Stratovarius, utgivet 1999.

Låtlista 
 "Hunting High and Low" - 4:08 
 "Millennium" - 4:09 
 "Mother Gaia" - 8:18 
 "Phoenix" - 6:13 
 "Glory of the World" - 4:53 
 "A Million Light Years Away" - 5:19 
 "Freedom" - 5:03 
 "Infinity" - 9:22 
 "Celestial Dream" - 2:31

Musikalbum 2000
Album av Stratovarius
Mignon Georgian

Mignon Georgian, född 16 januari 1903 i Ryssland, död 4 november 1987 i Stockholm, var en svensk skådespelare.

Filmografi

Referenser

Externa länkar

Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1903
Avlidna 1987
Sigge Strömberg (1885–1920)

Sigge Strömberg, egentligen Sigfrid Natanael Strömberg, född 22 december 1885 i Göteborg, död 3 mars 1920, var en svensk författare, journalist och tidningsman.

Biografi
Strömberg tillbringade en tid i USA och tjänstgjorde där på den svenskspråkiga tidningen Minneapolis Veckoblad 1904–1905. Han återkom till Sverige och arbetade ett tag på den kortlivade veckotidningen Göteborgs-Bladet, innan han knöts till Åhlén & Åkerlunds förlag, där han inte bara gav ut de flesta av sina böcker, utan även hade anställning fram till sin död. Han arbetade 1910–1914 som redaktör på den nystartade Vecko-Journalen, och 1914–1920 var han chefredaktör för Allt för Alla. Kort före sin död åtog sig han chefskapet för skämttidningen Kasper. 

Sigge Strömberg var från 1917 till sin död gift med Anna Åkerlund (1892–1958). Han avled 1920 och ligger begravd på Norra begravningsplatsen i Solna.

Författarskapet
Som författare skrev Sigge Strömberg huvudsakligen drastiska och humoristiska noveller, äventyrsberättelser samt pojkböcker. Hans författarskap var ofta präglat av tiden i USA. 

Sigge Strömberg skrev även detektivromaner under pseudonymen Christian Wall, vilka gavs ut på Nordiska förlaget. Han gav sig även in i revybranschen, och skrev tillsammans med Carl J. Kullenbergh revyn Ungkarlsblod 1915. Styrman Karlssons flammor sattes åtminstone i Danmark även upp som både radioteater och lustspel på scen, detta dock efter Sigge Strömbergs död.

Många av böckerna kom i flera nytryck. Ett par år efter Sigge Strömbergs död gav Åhlen & Åkerlund ut en serie av hans humoristiska novellböcker i nytryck, och vissa av pojkböckerna i serien Två tjuvpojkar nytrycktes ända in på 1950-talet. De gavs dessutom ut i en samlingsvolym 1935 under titeln Kalle och Ville. Böckerna om figuren Styrman Karlsson finns tryckta så sent som 1976.

Bibliografi
 
 Utgiven under pseudonymen Bo Stensson.
 

. Utgiven under pseudonymen Christian Wall
. Utgiven under pseudonymen Christian Wall

. Postum utgivning under eget namn, tidigare publicerad under pseudonymen Christian Wall.
. Postum utgivning under eget namn, tidigare publicerad under pseudonymen Christian Wall.

Filmatiseringar
Filmen Baron Olson från 1920 är baserad på Sigge Stömbergs novell med samma namn. 
Filmen Styrman Karlssons flammor från 1925 är baserad på de två romanerna Styrman Karlssons flammor och Styrman Karlssons bröllopsresa. Filmen är en stumfilm.
En nyinspelning av Styrman Karlssons flammor gjordes 1938 av samma regissör som versionen från 1925, denna gång dock med ljud. 
En dansk filmversion av Styrman Karlssons flammor gjordes 1958, under titeln Styrmand Karlsen.

Referenser

Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Författare publicerade under pseudonym
Svenska journalister under 1900-talet
Författare från Göteborg
Journalister från Göteborg
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1885
Avlidna 1920
Män
Christian Jakobsen Drakenberg

Christian Jakobsen Drakenberg, död 9 oktober 1772, var en norsk-dansk sjöman, som påstås ha varit född 1626 i  Strömstad, som 
då tillhörde Norge. Om uppgiften om hans födelseår är riktig, skulle han ha blivit 146 år gammal och därmed världens genom tiderna mest långlivade person. Detta betvivlas dock starkt av forskare inom området.

Uppgifterna anger att han 1639–1717 seglade som kofferdisjöman, var värvad i danska flottan 1657–1660 och 1675–1681, samt 1694–1710 var slav i Barbareskstaterna. Han fick 1735 högbåtsmans lön, och gifte sig 1737, men då hustrun dog, skall han flera gånger, i den påstådda åldern av över 130 år ha friat till flera unga flickor, dock utan framgång. Porträtt av Drakenberg i 111, 115 och 145 års ålder finns i Bymuseet i Oslo, respektive Kunstmuseum i Köpenhamn (det senare målat av Carl Gustaf Pilo), samt på hans födelsegård Blomsholm.

Källor

Externa länkar

Sjömän
Hundraåringar
Personer i Danmark under 1700-talet
Födda okänt år
Avlidna 1772
Män
Björn Wallgren

Björn Wallgren, född 1946 i Stockholm, är en svensk arkitekt och musiker. Han var gitarrist i Commando M Pigg åren 1980-1982.

Musik 

Wallgren är en av grundarna av ”new wave”-gruppen Commando M Pigg. 

Han studerade elektroakustisk musik på Fylkingen 1975. Han deltog musikaliskt i Jordcirkus första uppträdanden. Spelade frijazz tillsammans med Thomas Sjöland och Edward Derkert i gruppen Trio Continental på bland annat Moderna Museet och var med vid bildandet av Lokomotiv Konkret 1976 som hade spelningar på bland annat Fashing och Teater 9. Han studerade elektronmusik och var verksam som kompositör på EMS elektronmusikstudion 1976–1982.  

Bildade Commando M Pigg tillsammans med Anders Karlsmark, Svante Fregert och Eva Sonesson sommaren 1980. Spelningar i Skandinavien och Centraleuropa, med två illegala spelningar i Prag våren 1982 som mest udda inslag. Då den musikaliska inriktningen ändrades lämnade Björn bandet efter två år. 

Startade projekten Spring Commando, Noise Commando och Art Commando 2011.

Diskografi 

Kompositioner på EMS
"Förtvinad hed", 1978.
"Hets och frenesi", 1979.
"Fabrik I", 1979.
"City mechanics", 1981.
"Moln II", 1982.
"Black song", 1982.

Wallgren medverkar i följande utgivningar av Commando M Pigg:
"Kemal", singel 1981.
"Commando M Pigg", LP 1981.
"Under min hud", singel 1982.
"Kungen av maj", samlings-cd 1995.
"Decenniet 1980-90", CD 2007.

Arkitektur och stadsbyggnadsprojekt av Wallgren 
Värt att notera i Stockholm är en huvudfördelarstation, uppfört 1990 vid Sveavägen i Vanadisparken bredvid en transformatorstation från 1960-talet. 

Bland en mängd stadsbyggnadsprojekt runt Stockholm, märks ett bostadsområde vid Västra Sandudden i Ekerö, som NCC börjat bygga 2008.

Födda 1946
Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Svenska gitarrister
Män
Levande personer
Arkitekter från Stockholm
Musiker från Stockholm
Willem Drees

Willem Drees, född 5 juli 1886 i Amsterdam, död 14 maj 1988 i Haag, var en nederländsk politiker och landets regeringschef 1948-1958. Han var dessutom partiledare för Arbetarpartiet 1946-1958, socialminister 1945-1948 och biträdande premiärminister 1945-1946. Han var ledamot av Generalstaternas andra kammare 1933-1945 och Socialdemokratiska arbetare-partiets (Arbetarpartiets föregångare) parlamentariska gruppledare 1939-1945. Som premiärminister ledde Drees Nederländerna under återuppbyggnaden och ekonomiska återhämtningen efter andra världskriget, avkolonisering med bland annat Indonesiens frigörelse samt landets anslutning till Europeiska unionens föregångare EEC, Nato, Benelux och OECD:s föregångare OEEC. Drees lämnade arbetarpartiet 1971 på grund av oenighet med partiets allt mer inflytelserika vänsterflygel.

Drees var agnostiker, absolutist och esperantist.

Utmärkelser 
   Kommendör med stora korset av Vasaorden, 28 april 1955.

Källor

Externa länkar 

Nederländska partiledare
Nederländernas regeringschefer
Nederländska socialdemokrater
Födda 1886
Avlidna 1988
Hundraåringar
Män
Personer från Amsterdam
Europeiska socialdemokratiska regeringschefer
Norfolk, Virginia

Norfolk är en stad och ett countyfritt område (independent city) i delstaten Virginia, USA med 246 000 invånare (2016). I storstadsområdet ingår även städerna Newport News och Hampton, och tillsammans bor där 1,4 miljoner människor. Norfolk ligger vid Chesapeake Bays mynning i Atlanten och har en viktig handelshamn och omfattande industri. I staden finns Naval Station Norfolk, världens största örlogsbas samt högkvarteren för både NATO:s atlantkommando (Allied Command Transformation, tidigare SACLANT) och USA:s atlantflotta.

Se även 

 Slaget vid Hampton Roads

Referenser

Noter

Externa länkar
Ljusdals-Posten

Ljusdals-Posten är en svensk lokal morgontidning som ges ut fyra dagar i veckan - måndag, onsdag, torsdag och fredag - i Ljusdals kommun med omnejd. Tidningen har en upplaga på 6 100 exemplar och en räckvidd på 17 000 läsare per dag (2011). Ledarsidan är politiskt obunden.

Historia
När Ljusdals municipalsamhälle den 1 januari 1914 blev en köping fick orten också rättigheten att upprätta ett tryckeri. Bokhandlare på orten Eric Ericsson var inte sen att utnyttja möjligheten, och bara tre dagar efter att köpingen tillkännagavs kom första numret av Ljusdals-Posten ut.

Eric Ericsson sålde tidningen 1918 till Ljusdals Tidnings Tryckeri AB, som året innan även köpt Ljusdals Tidning. Bakom det nya tidningsbolaget stod Högerns valmansförbund. 1948 köptes tidningens aktier upp av Valter Svender, Fred Signeul och Uno Jonsson som tidigare varit styrelseledamöter i tidningsbolaget. Bara ett år senare övertog Valter Svender aktiemajoriteten.

Tidningen kom sedermera att ingå i Centertidningar och vid koncernens avvecklande 2005 köptes tidningen av Mittmedia-koncernen. Tillsammans med tidningarna Ljusnan, Söderhamns-Kuriren och Hudiksvalls Tidning bildar Ljusdals-Posten Hälsingetidningar. Tidningarna har en gemensam webb som heter helahalsingland.se.

8 februari 2019 köptes Mittmedia av Bonnier News Local. Anders Ingvarsson var tidningens chefredaktör (2017), Tomas Froms redaktionschef och Elin Woxlin nyhetschef till 31 augusti 2020.
Från 1 september 2020 är Christian Höijer chefredaktör och ansvarig utgivare.

Referenser

Externa länkar
Ljusdals-Postens webbplats

Dagstidningar startade 1914
Företag i Ljusdal
Svenska dagstidningar
Svenskspråkiga dagstidningar
Ljusdal-Ramsjö församling

Ljusdal-Ramsjö församling är en församling i Hälsinglands norra kontrakt i Uppsala stift. Församlingen ingår i Ljusnans pastorat och ligger i Ljusdals kommun i Gävleborgs län.

Administrativ historik
Församlingen bildades 2002 genom sammanslagning av Ljusdals och Ramsjö församlingar. Från 2017 ingår församlingen i Ljusnans pastorat.

Kyrkor 
Ljusdals kyrka
Ramsjö kyrka

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Indelningar i Ljusdals kommun
Församlingar i Uppsala stift
Bordaräkning

Bordaräkning är ett valsystem där de röstande rangordnar kandidaterna. Rangordningen som varje röstande avger omvandlas till poäng, exempelvis så att den som rankas högst får n poäng, där n är antalet kandidater, tvåan får n-1 poäng, och så vidare. Totalvinnare blir den kandidat som får flest poäng när alla röstandes preferenser lagts ihop. Bordaräkning anses ge större möjlighet till valtaktiska röster jämfört med system där varje röstande bara anger en kandidat. Metoden är uppkallad efter den franske matematikern och vetenskapsmannen Jean-Charles de Borda (1733–1799).

Bordaräkning används inte enbart i politiska sammanhang. I till exempel Eurovision Song Contest avger varje land röster i form av en variant av Bordaräkning, nämligen att de 10 bästa kandidaterna (men inte alla kandidater) ska rangordnas.

Valsystem
Axel Hultman (skådespelare)

Axel Fredrik Wilhelm Hultman, född 26 september 1869 i Stockholm, död 4 december 1935 på Lidingö, var en svensk skådespelare och idrottsman.

Biografi 
Hultman var som simmare Sveriges förste mästare i idrott 1891. Han hade sommarnöje i Stockholms skärgård och grundade, samt var förste hövding, i ordenssällskapet Pelarorden. Ofta hyrde eller ägde han ett sommarställe i närheten av Spillersboda och han var initiativtagare till den lokala idrottsföreningen Spillersboda IF.

Axel Hultman studerade teater på Dramatens elevskola 1892–1893, var 1893–1894 och 1898–1901 anställd vid Svenska Teatern i Helsingfors, 1894–1896 vid August Lindbergs sällskap, 1896–1908 vid Vasateatern och 1901–1905 vid Dramatiska teatern. Han ledde 1905–1907 och 1915–1916 eget sällskap i landsorten, var 1907–1914 och 1916–1918 anställd vid Södra teatern och 1918–1919 vid Oscarsteatern.

Inför en fotbollsmatch mellan Sverige och Danmark 1916 utlystes en tävling för att skapa en hejaramsa att tryckas upp till matchen. Axel Hultman vann tävlingen med ramsan:

Ernst Rolf kom att debutera vid Hultmans egna sällskap. Han var i början på 1910-talet en av medlemmarna i sångtrion Tre trallande pojkar tillsammans med Olle Strandberg och Oscar Bergström. Senare var han anställd på Albert Ranfts privatteatrar. Hultman spelade in totalt 21 filmer. Hans första film, Sången om den eldröda blomman, regisserades av Mauritz Stiller.

Axel Hultman är begraven på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Filmografi

Teater

Roller (urval)

Regi

Diskografi
Huset med de många värdarne, The Grammophone Company
Ola Bengtssons flamma,1909, 282170 The Grammophone Company
Å så rulla vi på kuttingen igen, 1911, 282297 The Grammophone Company
Med trion Tre trallande pojkar:
Tre trallande pojkars entrésång, 1910, 284022 The Grammophone Company
Gångsång, 1910, 284024 The Grammophone Company

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Provfilm med Axel Hultman på Filmarkivet

Svenska simmare
Svenska sångare under 1900-talet
Svenska scenskådespelare
Svenska stumfilmsskådespelare
Sångare från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1869
Avlidna 1935
Män
Idrottare från Stockholm
Peder Lykke (Bille)

Peder Lykke, född 1359, död omkring 1 maj 1436, var ärkebiskop i Lunds stift från 1418 till sin död.

Peder Lykke var son till Jon Nielsen Bille och Christine Pedersdatter Lykke, vars släktnamn han antog. Vid 15 års ålder var han kanik i Roskilde. Senare studerade han till magister vid universitetet i Paris. 1380 hade han kommit hem och fem år senare var han ärkedjäkne i Roskilde. Han ledde förhandlingarna om äktenskap mellan den unge Erik av Pommern och prinsessan Filippa av England. Denna svåra uppgift utförde han skickligt. Ett rykte att han blivit mutad av den engelske kungen besvarade han med ett öppet brev. En helgonbild i silver som han fått av kung Henrik överlämnades senare till  Lunds domkyrka. 1409 blev han biskop i Ribe och 1414 deltog han vid det berömda konciliet i Konstanz. På mötet spelade han en viktig roll. Han tillhörde den riktning som ville begränsa påvens makt, och ingick i kejsar Sigismunds delegation som försökte förmå påven att dra sig tillbaka. Väl hemma i Danmark förhandlade han med lübeckarna som klagat på kung Eriks övergrepp.

1418 valdes Peder Lykke till ärkebiskop i Lund. Han är speciellt uppmärksammad för insatsen vid provinsialkonciliet 1425. Då antogs den kyrkolag som gällde fram till reformationen. I 18 år styrde han ärkestiftet. Han fick rykte om sig att vara praktiskt duglig och konstruktiv. Han lät bl.a. uppföra ett kapell på domkyrkans södra sida, senare kallat fru Görvels kapell. Politiskt stod han nära drottning Margareta, var för att bevara Kalmarunionen, freden och att inordna Sønderjylland under den danska kronan. Han dog 1436 och begravdes i sitt kapell i domkyrkan.

Källor
 

Danska ärkebiskopar
Biskopar i Lunds stift
Personer i Danmark under 1300-talet
Personer i Danmark under 1400-talet
Födda 1359
Avlidna 1436
Män
DBL
Honmonstret

Honmonstret (i original: Shelob), i Erik Anderssons översättning Lockan, är en jättespindel som förekommer i J.R.R. Tolkiens Sagan om Ringen. I boken lurar  Gollum huvudpersonerna Frodo och Sam Gamgi in i hennes håla. 

Monstret får tag i Frodo och försöker ta med honom till sitt bo, men i sista ögonblicket attackerar Sam henne; han lyckas skada henne så illa att hon flyr. Om Sam lyckas döda henne är osäkert och berättelsen antyder att hon eventuellt så småningom kan komma att läka sitt utstuckna öga.

Honmonstret är den sista avkomman av Ungoliant som i Silmarillion bistod den onde Melkor i att förgöra Valars heliga träd. 

Fiktiva monster
Djur i Tolkiens värld
Fiktiva figurer introducerade 1954
Fiktiva spindlar

de:Figuren in Tolkiens Welt#Kankra
simple:Middle-earth characters#Shelob
Kungariket Neapel

Kungariket Neapel var ett kungarike som existerade mellan 1282 och 1808, förutom under året 1799 då kungariket var ockuperat av Napoleon Bonaparte. Riket bestod av den södra delen av den italienska halvön och var resterna av det gamla Kungariket Sicilien efter öns utbrytning år 1282. Det fortsatte att officiellt kallas Kungariket Sicilien även om det inte längre hörde ihop med ön Sicilien. Under större delen av sin existens var man styrd av franska eller spanska dynastier. År 1808 återförenades riket med Sicilien igen och bildade det nya riket Bägge Sicilierna.

Regenter i Neapel 
 Karl I av Neapel 1282–1285
 Karl II av Neapel 1285–1309
 Robert I av Neapel 1309–1343
 Johanna I av Neapel 1343–1382
 Karl III av Neapel 1382–1386
 Vladislav av Neapel 1386–1390
 Ludvig II av Anjou 1390–1399
 Vladislav av Neapel 1399–1414
 Johanna II av Neapel 1414–1435
 René I av Neapel 1435–1442
 Alfons V av Aragonien 1442–1458
 Ferdinand I av Aragonien 1458–1494
 Alfons II av Neapel 1494–1495
 Ferdinand II av Aragonien 1495–1496
 Fredrik IV av Neapel 1496–1501
 Ludvig XII av Frankrike 1501–1504
 Ferdinand II av Aragonien 1504–1516
 Karl V 1516–1555
 Filip II av Spanien 1556–1598
 Filip III av Spanien 1598–1621
 Filip IV av Spanien 1621–1647
 Henrik II av Guise 1647–1648
 Filip IV av Spanien 1648–1665
 Karl II av Spanien 1665–1700
 Filip V av Spanien 1700–1714
 Karl VI 1714–1734
 Karl III av Spanien 1734–1759
 Ferdinand I av Bägge Sicilierna 1759–1799
Uppehåll under Napoleonkrigen 1799.
 Ferdinand I av Bägge Sicilierna 1799–1806
 Joseph Bonaparte 1806–1808

Flaggor i Kungariket Neapel

Referenser

Noter

Externa länkar 

Historiska italienska stater
Stater och territorier bildade 1282
Stater och territorier upplösta 1808
Historiska monarkier
Neapel