kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Orfeusgruppen



Orfeusgruppen (även Orfeusbrunnen) är en fontänskulptur utförd 1926-1936 av Carl Milles och gjuten på Herman Bergman Konstgjuteri. Den står framför Konserthuset på Hötorget i Stockholm. Orfeus är den som fått representera musikkonsten och lyran inom den grekiska mytologin.

Orfeusgruppen har, som så många andra verk av Milles, en lång och problematisk historia bakom sig och det slutgiltiga resultatet skiljer sig avsevärt från Milles båda förslag som han lämnade som sitt tävlingsbidrag till Daneliusfonden år 1925. En stor skulptur skulle pryda Stockholms konserthus entré mot Hötorget, som just uppfördes efterIvar Tengboms ritningar, och Daneliusfonden hade utlyst en tävling, där Milles förslag “Musiken” blev vald. Stockholms stadsfullmäktige hade dock svårt att bestämma sig och det skulle ta nio år innan ett beslut fattades. Den första skissen till Orfeus visade en ensam, överslank mansgestalt i gigantisk skala som skulle ställas framför Konserthusets höga kolonner. Underredet liknade enligt elaka tungor ett knippe bananer eller en kronärtskocka.

Orfeusgruppen räddades med hårfin marginal till Stockholm. År 1935 fattade Stadsfullmäktige äntligen sitt beslut att ge Milles uppdraget. Beslutet hade en rösts majoritet, som dessutom avgivits av misstag. Först nu började Carl Milles på allvar arbeta med skulpturen och slutresultatet blev ett helt annat än det förslag som Stadsfullmäktige hade beslutat om. Framför allt förändrades hela kompositionen genom tillkomsten av åtta kvinnliga och manliga gestalter som svävar i vattnet runt Orfeus. Den manliga figuren som förtvivlat höjer händerna mot himlen bär Beethovens anletsdrag. Detta var ingen tillfällighet,  Beethoven var för Milles symbolen för det stora, lidande konstnärsgeni, som han själv gärna ville vara. När de nio figurerna med Orfeus i mitten liknades vid "en skulptural motsvarighet" till Beethovens Nionde symfoni ska Milles ha blivit påtagligt förtjust.

Konserthusets arkitekt Ivar Tengbom var från början entusiastisk över Milles förslag. Av brev till Tengbom framgår hur omsorgsfullt Milles arbetade med att anpassa Orfeus-gruppen arkitektoniskt till det bakomliggande Konserthuset. En skiss till Orfeus och en replika av figurerna finns på Cranbrook i Detroit i USA. I Rottneros Park i Värmland finns en fontän med fyra av kvinnofigurerna ur gruppen.

Stiftelsen B A Danelii donationsfond bidrog med 200 000kr till verkat.

Bilder, detaljer

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
 Mera om "Orfeusgruppen" på explore.stockholm.se

Skulpturer på Norrmalm
Fontäner i Stockholm
Skulpturer av Carl Milles
Skulpturer 1936
Skulpturer med motiv från grekisk-romersk mytologi
Kalmus

Kalmus (Acorus calamus L.) är en växt som tillhör familjen kalmusväxter. Kalmus blir mellan 60 och 150 cm hög. Dess blad är raka, spetsiga, grönglänsande, 1 till 2 cm breda och ena kanten är vågig. Stjälken är liksom bladen trekantig. Kalmus blommar inte ofta och i Norden förekommer endast sterila triploider.

Utbredning 
I Norden är kalmus ganska vanlig. Den trivs i lerig mark och grunda näringsrika vatten, exempelvis sjövikar, dammar, åar, bäckutlopp och småkärr. Dess utbredning är Finlands sydspets, hela södra Sverige, små områden i södra Norge och hela Danmark. Den kommer ursprungligen från södra Kina och Himalaya och introduceras i Skandinavien under tidig medeltid.

Varieteter och sorter 
Tre varieteter omnämns:
 var. angustata Engler  - fertil tetraploid (4n = 48). Östra Asien (Kina och Japan, men inte Korea).
 var. calamus - steril triploid.
 var. verus L. - fertil. Jordstammar smala, blad 6–8 mm breda. Blomkolv smal, 3–5 cm. Hölsterblad 4–8 gånger längre än blomkolven. Indien till Sri Lanka, Bangladesh & Kina.

Sorter 
 'Purpureus' - blad med purpurröd ton.
 'Variegatus' ('Albovariegatus', 'Argentovariegatus', 'Aureovariegatus') - blad strimmiga i grönt och gulvitt.

Synonymer 
 var. angustatus
 Acorus angustatus Rafinesque 
 Acorus calamus var. angusta  Bess. nom. inval.
 Acorus triqueter Turczaninow ex Schott 

 var. calamus
 Acorus angustifolius Schott 
 Acorus aromaticus Gilib. nom. inval.
 Acorus asiaticus Nakai 
 Acorus calamus var. vulgaris L.
 Acorus calamus-aromaticus  Clairv. nom. illeg.
 Acorus casia Bertol. 
 Acorus cochinchinensis (Lour.) Schott 
 Acorus commersonii Schott 
 Acorus commutatus Schott 
 Acorus elatus Salisbury nom. illeg.
 Acorus europaeus Dumort. 
 Acorus flexuosus Rafinesque 
 Acorus floridanus Rafinesque 
 Acorus griffithii Schott 
 Acorus nilaghirensis Schott 
 Acorus odoratus Lam. nom. illeg.
 Acorus spurius Schott 
 Acorus terrestris Spreng. 
 Acorus undulatus Stokes nom. illeg.
 Acorus vulgaris (L.) Simonk. 
 Calamus aromaticus Güldenst. 
 Orontium cochinchinense Lour. 

 var. vernus Acorus verus (L.) Garsault 
 Acorus verus (L.) Houtt. nom. illeg.
 Acorus verus (L.) Rafinesque nom. illeg.

 Kalmusrot 
Kalmusrot, Rhizoma calami, är namnet på det läkemedel som utvinns av den cirka 25 cm långa och 2  - 3 cm tjocka rotstocken av Acorus calamus. Den har en särpräglad, bitter och aromatisk smak, som dessutom är skarp och kryddig beroende på den aromatiska oljan. Förutom olja, som uppgår till cirka 3 procent, innehåller kalmusroten ett bitterämne, acorin.

Den har i äldre tid använts för att stimulera aptiten. Den av G. E. Klemming utgivna handskrift 7 som är en översättning av Christiern Pedersens En nøttelig Legebog ffaar ffattige och Rige tryckt i Malmö 1533 anger for matlwsta. Tag ij lod ingefæra ij lodh næglikor ij lodh galigo. j lodh pariis korn j lod kalmus... tz skal man ætha førsth om morgonen''.

Kalmusroten har i djurförsök visat sig kunna ge upphov till tumörer, men används trots detta inom alternativmedicinen.

Källor 
Den nya nordiska floran .

Noter

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Kalmus
 

Kalmusväxter
Ka Växtindex
Medicinalväxter
Dimetyleter

Dimetyleter (DME) är ett drivmedel i gasform, främst ämnat för dieselmotorer. Det framställs ur syntesgas, som i sin tur kan framställas ur till exempel naturgas, energirik svartlut eller hyggesrester och skogsprodukter som blir över vid massaproduktion. Låga utsläppsnivåer, både ur miljö- och hälsosynpunkt, är en av DME:s främsta fördelar. 

Bilar som går på DME kan inte vara av flexifueltyp då hela tank- och insprutningssystemet måste byggas om.

DME är en förening av två metanolmolekyler. Vid fem bars tryck blir DME flytande.

Tidigare har DME bland annat använts till att ersätta miljöfarligt innehåll i sprayburkar.

En blandning av DME och propan används också för att behandla vårtor, genom att frysa dem.

Sveriges stora satsning på DME från svartlut vid Domsjö fabriker i Örnsköldsvik lades ner av de nya indiska ägarna 24 maj 2012. Men det finns intresse från både köpare och producenter för en storskalig produktion av DME i Sverige.

Referenser
Noter

Tryckta källor

Etrar
Bränslen
Herbert Beerbohm Tree

Sir Herbert Beerbohm Tree, född 17 december 1853 i London, död 2 juli 1917 i London, var en brittisk skådespelare och teaterledare. 

Han spelade huvudsakligen teater, och var ägare av Haymarket Theatre, där han även var teaterledare 1887-97. 1897-1916 var han ledare för Her Majesty's Theatre. Genom en illegitim son, Peter Reed, är han farfar till skådespelaren Oliver Reed.

Bland hans främsta roller märks Falstaff i Muntra fruarna i Windsor, Hamlet, Richard II, kardinal Wolsey i Henrik VIII, Marcus Antonius i Antonius och Kleopatra och Julius Cæsar, Malvolio i Trettondagsafton, Petrucchio i Så tuktas en argbigga, Fagin i Oliver Twist, Svengali i Trilby och Lechat i Affär är Affär.

Filmografi

 1911 - King John 
 1914 - Henry VIII 
 1916 - Macbeth

 1916 - The Old Folks at Home

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar
 
 - spartacus.schoolnet
 - Sir Herbert Beerbohm Tree

Brittiska skådespelare
Födda 1853
Avlidna 1917
Män
Reflexiv relation

En reflexiv relation i matematiken är en binär relation R för en mängd X där alla element i X är relaterade till sig själva, det vill säga med matematisk notation:

Exempelvis är relationen "större än eller lika med" reflexiv, men inte relationen "större än"

En irreflexiv relation är en relation där a R a inte gäller för något element, det vill säga:

Se även
 Transitiv relation
 Symmetrisk relation

Matematisk terminologi
Mängdteori
Matematiska relationer
Symmetrisk relation

En symmetrisk relation i matematiken, är en binär relation R för en mängd X där det alltid gäller att den omvända relationen också gäller,
det vill säga om "a är relaterad till b", så är också "b relaterad till a".
Med matematisk notation gäller alltså:

Exempelvis är relationen "gift med" symmetrisk, men inte relationen "mor till".

Motsatsen till en symmetrisk relation är inte en antisymmetrisk relation (aRb och bRa implicerar b = a).
Det finns relationer som är 
 både symmetriska och antisymmetriska (lika med)
 varken är symmetriska eller antisymmetriska
 symmetriska men inte antisymmetriska ("lika med, modulo n")
 antisymmetriska men inte symmetriska (större än eller lika med, delbarhet)

Se även
 Reflexiv relation
 Transitiv relation
 Asymmetrisk relation

Matematisk terminologi
Mängdteori
Matematiska relationer
Transitiv relation

En transitiv relation i matematiken är en binär relation R för en mängd X för vilken det alltid gäller att om "a är relaterad till b" och "b är relaterad till c", så gäller även att "a är relaterad till c". Med matematisk notation gäller alltså:

Exempelvis är relationen "(hel)syskon till" transitiv, men inte relationen "halvsyskon till". Ett matematiskt exempel är relationen "mindre än". Om a är mindre än b och b är mindre än c så är a mindre än c.

Motsatsen är en intransitiv relation.

Se även
 Reflexiv relation
 Symmetrisk relation

Matematisk terminologi
Mängdteori
Matematiska relationer
Lo-Fi-Fnk

Lo-Fi-Fnk är ett svenskt electropop-band från Stockholm bestående av Leo Drougge och August Hellsing. Duon bildades 2001 och släppte året därpå en limiterad EP: We Is på etiketten La Vida Locash. Två år senare, i februari 2005 kom EP:n ...And the JFG? som bl.a. innehöll radiohiten Change Channel. Den 24 april 2006 släpptes första fullängdsskivan Boylife i Sverige. 27 augusti 2006 släpptes albumet internationellt vilket följdes av en längre turné i Europa, Asien och USA .

17 augusti 2011 släpptes gruppens andra fullängdsskiva The Last Summer på Sony Music / Columbia Records.

Ett tredje album är planerat att släppas under 2015 enligt musikbloggen Stereogum

Historia
Lo-Fi-Fnk grundades år 2001 av Leo Drougge och August Hellsing när de båda medlemmarna uppträdde på en talangjakt i sin dåvarande skola.

Diskografi

Studioalbum

EP-utgåvor

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats
 

Svenska pop- och rockgrupper
Stefano Maderno

Stefano Maderno, född 1575 i Palestrina, död 17 september 1636 i Rom, var en italiensk barockskulptör. Han var bror till arkitekten Carlo Maderno.

Madernos främsta verk är skulpturen som föreställer Sankta Cecilias martyrdöd, som finns i basilikan Santa Cecilia i Trastevere i Rom.

Referenser

Externa länkar

Personer från Palestrina
Födda 1575
Avlidna 1636
Italienska barockskulptörer
Män
Glen A. Larson

Glen Albert Larson, född 3 januari 1937 i Long Beach, Kalifornien, död 14 november 2014 i Santa Monica, Kalifornien, var en amerikansk manusförfattare och TV-producent. Några av hans TV-serier har nått kultstatus, och visas fortfarande. 

Larsons första hit, när han precis hade börjat, kom med västern-serien Alias Smith & Jones. Redan där visade sig hans taktik att kopiera andra framgångsrika format (serien sägs bygga på Butch Cassidy and the Sundance Kid). Han var senare med och skapade The Six Million Dollar Man, och fick rekordbudgeten 1 miljon dollar per avsnitt för Stridsplanet Galactica (1978-1979) i samband med att Stjärnornas krig 1977 blivit en succé på biografdukarna. Trots många avsnitt och nya säsongsskådespelare lades serien ner på grund av återanvända effekter och att manusen ansågs för dåliga. Mest framgångsrika var de ursprungliga långfilmsvarianterna med efterföljande serier. 

Larson återanvände vissa av kulisserna, kostymerna och effekterna från Stridsplanet Galactica till serien Buck Rogers (1979). Typiskt för Larsons återanvändande kan även vara igenkännandet av vissa skådespelare genom serierna. Här förekommer upprepade gånger bland många andra Lance LeGault och Larry Manetti i Stridsplanet Galactica, Magnum och The A-Team". 

Han samarbetade senare med Donald Bellisario och skapade sin kanske största hit i TV-serien Magnum, med Tom Selleck.

Larson skapade senare flera hit-serier, bl.a. Stuntmannen och Knight Rider'', alla med begränsade våldsinslag, ganska billiga effekter och återanvända filmsekvenser. Delvis därför avtog hans popularitet snart, men han har en stjärna på Hollywood Boulevard för sina insatser för TV-branschen.

Referenser

Noter 

Amerikanska manusförfattare
Amerikanska TV-producenter
Personer från Long Beach
Födda 1937
Avlidna 2014
Män
Maharashtri

Maharashtri var en dialekt av prakrit och officiellt språk i Satavahanariket, och motsvaras av det moderna marathispråket.

Dialekten talades i västra Indien i trakten kring och söder om nuvarande Bombay, alltså språket i det gamla Maharashtra, marather. Maharashtri är den prakritdialekt som har producerat den rikaste litteraturen. I de gamla indiska dramerna talas sanskrit av de män som hör till de högre kasterna, medan prakrit talas av kvinnor och lägre kaster, så att chauraseni används i prosa och maharastri i vers. 

De viktigaste verken på maharastri är Hālas Saptachataka (700 strofer), en berömd samling (antologi) av korta (enstrofiga) dikter från 300- eller 400-talet (i alla fall före 600-talet), som först utgavs och delvis översattes av Weber ("Das Saptacatakam des Hala", i "Zeitschrift der deutschen morgenländischen gesellschaft", band 27, samt "Abhandlungen für die kunde des Morgenlandes", band 7); Ravanavaha eller Setubandha, från något senare tid, behandlande samma ämne som sanskriteposet Ramayana, utgivet och översatt av S. Goldschmidt ("Ravanavaha oder Setubandha. Prakrt und deutsch", 1880-1884), Vakpati's Gaudavahd, från slutet av 600- eller början av 700-talet, utgiven av Shankar Pandurang Pandit ("The Gaudavaho. A historical poem in prakrit by Vakpati", i "Bombay sanskrit series", 1887). Vidare är en del av jainismens icke-kanoniska skrifter skrivna på en i något modifierad form av maharastri. Dettas mest framträdande skillnad i förhållande till andra prakritdialekter är reduktionen av enkla konsonanter i inljud mellan vokaler, genom vilken ett stort antal homonymer har uppkommit. Maharastri härstammar, liksom alla prakritdialekter, direkt från sanskrit.

Källor 

Indoariska språk
Språk i Indien
Utdöda språk
Ugglan
Madame Sul-Te-Wan

Madame Sul-Te-Wan Nellie Crawford född 7 mars (12 september enligt andra uppgifter) 1873 i Louisville, Kentucky, död 1 februari 1959, Hollywood, Kalifornien var en afro-amerikansk skådespelerska.

Filmografi i urval
 1915 – Nationens födelse

 1927 – Onkel Toms stuga
 1933 – King Kong
 1954 – Carmen Jones
 1958 – The Buccaneer

Externa länkar
 
 Beautiful and talented, Madame Sul-Te-Wan

Födda 1873
Avlidna 1959
Amerikanska skådespelare
Kvinnor
Personer från Louisville
ITRI

ITRI, Industrial Technology Research Institute of Taiwan R.O.C., är Taiwans teknikforskningsinstitut och betyder Industrial Technology Research Institute of Taiwan R.O.C.

År 1973 startades i Taiwan ITRI i form av ett forskningsinstitut som skulle fokusera på att öka farten på spridning av teknisk kompetens. Institutet är halvstatligt och Taiwan har mycket att tacka ITRI för i transformationen från fattigt jordbrukssamhälle till högteknologisk nation. 
Idag ligger främsta fokus på följande forskningsområden:

 Kommunikations- och optoelektronik
 Material-, kemi- och nanoteknologi 
 Biomedicinsk teknik 
 Avancerad tillverkning och system
 Energi och miljö

ITRI har också en mycket effektiv inkubatorverksamhet, med professor Yu Hsiao-Cheng som ansvarig. 
I och med att ITRI:s nuvarande chef Johnsee Lee har en bakgrund i bioteknik, indikerar det ett för Taiwan och ITRI väsentligt framtida forskningsområde.

Externa länkar 

 ITRI:s officiella webbplats

Vetenskap i Taiwan
Forskningsinstitut
Siraj-ud-daula

Siraj-ud-daula, född 1733, död  2 juli 1757, var furste (subadar) över Bengalen, Bihar och Orissa. Sonson till Ali Vardi Khan. Han förlorade sitt rike efter nederlaget i slaget vid Plassey 1757 till Brittiska Ostindiska Kompaniet och Robert Clive.

Referenser 

Indiska regenter
Män
Födda 1733
Avlidna 1757
Personer i Indien under 1700-talet
Ali Vardi Khan

Ali Vardi Khan, född 10 maj 1671, död 16 april 1756, var riksgrundare och furste (subadar) över Bengalen, Bihar och Orissa.

Liv
Ali Vardi Khan var en shiitisk muslim, vars förfäder från början kom från Turkiet. Hans far, Mirza Muhammad Madani, arbetade hos den indiska stormogulen Aurangzebs son, Azam Shah. Han anställde också Mirza Muhammad Madanis söner fram till sin död. Efter det föll familjen in i fattigdom. 

Detta gjorde att Muhammed Ali, som Ali Vardi Khan hette tidigare, fick posten som guvernör i Bihar. Lite senare lyckades han manövrera ut härskaren, och själv bli härskare över Bengalen.

Referenser 

Indiska regenter
Födda 1671
Avlidna 1756
Män
Personer i Indien under 1600-talet
Personer i Indien under 1700-talet
Robert Harron

Robert Harron född 12 april 1893 i New York, död 5 september 1920, New York, genom vådaskott.

Han föddes i en fattig, irländsk immigrantfamilj. 1907 började han arbeta för American Biograph Studios i New York som springpojke men fick snart småroller. Han blev god vän med D. W. Griffith och fick roller i dennes filmer.

Filmografi i urval
 1913 - The Battle at Elderbush Gulch

 1915 - Nationens födelse

 1919 - True Heart Susie

Externa länkar
 
 Robert Harron

Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare
Män
Födda 1893
Avlidna 1920
Elmo Lincoln

Elmo Lincoln, född 6 februari 1889 i Rochester i Indiana, död 27 juni 1952 i Los Angeles i Kalifornien, var en amerikansk skådespelare. Lincoln är främst känd som den förste Tarzan på film. Han spelade rollen första gången i Tarzan från apornas land 1918 och upprepade sedan rollen i två uppföljare. Dessförinnan hade Lincoln bland annat medverkat i ett par filmer av D.W. Griffith. Efter stumfilmserans slut i slutet av 1920-talet lämnade Lincoln Hollywood men återvände i slutet av 1930-talet och medverkade i småroller i filmer, bland annat två Tarzan-filmer med Johnny Weissmuller i huvudrollen. Lincolns sista roll var i filmen Carrie (1952). 

Lincoln har en stjärna på Hollywood Walk of Fame.

Filmografi i urval

Referenser

Externa länkar 
 
 
 My father, Elmo Lincoln, The Original Tarzan

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska stumfilmsskådespelare
Skådespelare från Indiana
Gravsatta på Hollywood Forever Cemetery
Personer från Fulton County, Indiana
Födda 1889
Avlidna 1952
Män
De resandes träd

De resandes träd (Ravenala madagascariensis) är en art i familjen papegojblomsväxter och den enda arten i släktet. Det är en trädlik ört som kan bli upp till 15 meter hög och blommar mellan januari och mars. Dess massiva blomställning framträder mellan bladskaften. Blommorna sitter i ett sicksackformat knippe och pollineras av fåglar. Trädets märg är ätbar. 

Den härstammar ursprungligen från Madagaskar men odlas numera i många tropiska och subtropiska områden. Namnet kommer av att vatten samlas upp i bladbaserna som kan användas av vandrare som behöver släcka sin törst.

Övrigt

Papegojblommeväxter
De Växtindex
Svenska Dagbladets operapris

Svenska Dagladets operapris (eg. Svenska Dagbladets opera- och danspris) är ett svenskt kulturpris, som sedan november 1977 årligen utdelas av Svenska Dagbladet till en betydande insats inom opera eller balett/modern dans under det gångna spelåret. Priset är en pengasumma som 2018 uppgick till 25 000 kronor.

Priset har delats ut alla år sedan starten. Det delades ursprungligen ut per kalenderår, det vill säga priset för 1977 delades priset ut 1978. Det ändrades efter att priset för 1992 delades ut i början av 1993. Därefter har priset delats ut per säsong, med början för prisutdelningen för 1994 års pris som delades ut 1994. Därför anges ingen pristagare för 1993.

Pristagare
1977 – Erik Sædén, hovsångare, operasångare.
1978 – Sylvia Lindenstrand, hovsångare, operasångare.
1979 – Göran Järvefelt, regissör.
1980 – Anneli Alhanko, hovdansare, prima ballerina assoluta.
1981 – Folkoperan och Stockholms Musikdramatiska Ensemble.
1982 – Ulf Gadd, koreograf.
1983 – Vadstena-Akademien/Torbjörn Lillieqvist, operasångare, operachef.
1984 – MariAnne Häggander, hovsångare, operasångare.
1985 – Gösta Winbergh, hovsångare, operasångare.
1986 – Lena Nordin, hovsångare, operasångare.
1987 – Bengt Krantz, operasångare.
1988 – Siv Wennberg, hovsångare, operasångare.
1989 – Mikael Samuelson, operasångare.
1990 – Göteborgsoperans scenverksamhet på studioscenen Lillan i Göteborg.
1991 – Jonas Forssell, kompositör.
1992 – Marie Lindqvist, hovdansare, prima ballerina.
1993 - Priset började delas ut per säsong istället för år.
1994 – Katarina Dalayman, hovsångare, operasångare.
1995 – Hans Hiort, operachef för Musikteatern i Värmland.
1996 – Virpi Pahkinen, koreograf, dansare.
1997 – John Erik Eleby, operasångare.
1998 – Michiyo Hayashi, balettdansör.
1999 – Gunilla Stephen-Kallin, operasångare.
2000 – Jan-Erik Wikström, hovdansare, premiärdansör.
2001 – Peter Mattei, hovsångare, operasångare.
2002 – Kerstin Avemo, operasångare.
2003 – Göteborgsoperans orkester.
2004 – Nina Stemme, hovsångare, operasångare.
2005 – Lars-Åke Thessman, scenograf.
2006 – BouncE Streetdance Company.
2007 – Maria Sundqvist, regissör, librettist, konstnärlig ledare för Operaverkstan vid Malmö Opera.
2008 – Mats Ek, koreograf, f.d. chef för Cullbergbaletten.
2009 – Michael Weinius, hovsångare, operasångare.
2010 – Malin Byström, operasångare.
2011 – Örjan Andersson, koreograf.
2012 – Ingela Brimberg, operasångare.
2013 – Kungliga Operans kör.
2014 – Patrik Ringborg, dirigent.
2015 – Mats Larsson Gothe, tonsättare.
2016 – Emma Vetter, operasångare.
2017 – Henrik Dorsin och Ole Anders Tandberg.
2018 – Katarina Karnéus, hovsångare, operasångare.
2019 – Alexander Ekman, dansare, koreograf
2020 – Anna Karinsdotter
2021 – Elin Rombo
2022 – Charlotte Engelkes

Källor
Svenska Dagbladet

Noter 

Priser och utmärkelser inom svensk scenkonst
Kulturpriser i Sverige
Priser och utmärkelser instiftade 1977
Menlösa Susie

Menlösa Susie () är en amerikansk stumfilm från 1919 regisserad av D.W. Griffith, och handlar om Susie, en landsortsflicka, som i hemlighet är förälskad i sin granne William.

Rollista (i urval)
Lillian Gish – Susie
Robert Harron – William Jenkins
Clarine Seymour – Bettina Hopkins

Referenser

Externa länkar

Amerikanska filmer 1919
Amerikanska stumfilmer
Amerikanska dramafilmer
Svartvita filmer
Filmer i regi av D.W. Griffith
Francesco del Giocondo

Francesco del Giocondo, född 1460, död 1539, var en florentinsk sidenhandlare och politiker.

Enligt Giorgio Vasari föreställer Leonardo da Vincis målning Mona Lisa del Giocondos hustru. Hustrun hette Lisa och där av namnet Mona Lisa.

Italienska politiker
Män
Födda 1460
Avlidna 1539
Personer inom näringslivet under 1400-talet
Personer inom näringslivet under 1500-talet