kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lysander Spooner

Lysander Spooner (född 19 januari 1808 i Worcester County i Massachusetts, död 14 maj 1887 i Boston i Massachusetts) var en amerikansk jurist, individualanarkist, slaverimotståndare och frän kritiker av statsmakten.
Lysander Spooner influerade senare anarkister, däribland Benjamin Tucker, men även anarkokapitalismen, bland annat på grund av hans avståndstagande från det statliga monopolet för postväsendet, vilket han utmanade genom att 1844 till 1851 driva ett privat postföretag, American Letter Mail Company. Lysander Spooner var medlem av Första internationalen, samt försvare av naturrätten och immateriell rätt.
I samband med att anarkistisk egoism gjorde intåg i individualanarkismen kom hans idéer i motsättning till den yngre generationen individualanarkister.
Lysander Spooner skrev i tidskriften Liberty.

Referenser

Externa länkar
Lysander Spooner.org

Amerikanska anarkister
Födda 1808
Avlidna 1887
Män
Eje Thelin

Eilert Ove "Eje" Thelin, född 9 juni 1938 i Jönköpings Sofia församling men uppvuxen i Danderyd, död 18 maj 1990 i Skarpnäcks församling, Stockholm, var en svensk jazzmusiker (trombonist) och kompositör.

Thelin spelade i dixielandorkester Pygmé Jazz Band som 15-åring. År 1956 mötte han Carl Fontana och ändrade stilinriktningen radikalt. Han bildade tillsammans med ventiltrombonisten Lalle Svensson en kvartett. Under några år (1967–72) bodde och verkade Thelin i Graz i Österrike. Där var han lärare vid musikkonservatoriet men spelade också med de främsta musikerna ute i Europa.

På 1970-talet bildade han ETG (Eje Thelin Group) med Harald Svensson, Bruno Råberg och Leroy Lowe. Musiken var modern, progressiv och expressiv och lät Thelins virtuositet komma till sin rätt. Ett exempel på Thelins kreativitet och uttryck är dubbelalbumet Eje Thelin Group Live ’76  inspelad på Moderna museet.

Mot slutet av sin karriär komponerade Thelin mest, bland annat för Radiojazzgruppen.

Diskografi
1962 – Jazz Jamboree 1962, Vol. 2 (Polskie Nagrania Muza)
1963 – So Far (Columbia)
1964 – At the German Jazz Festival (Metronome)
1969 – Rolf & Joachim Kühn: Monday Morning (Hör Zu Black Label)
1970 – Acoustic Space (EMI-Odeon)
1971 – The New Joachim Kühn/Eje Thelin Group in Paris (Metronome)
1972 – Candles of Vision med Pierre Favre och Jouck Minor (Calig)
1973 – Club Jazz 8 (SR Records)
1975 – Eje Thelin Group (Caprice)
1975 – There Is Something Rotten in Denmark (Caprice)
1977 – Eje Thelin Group Live ’76 (Caprice)
1979 – Hypothesis (Musicians Records)
1980 – Bits & Pieces (Phono Suecia)
1980 – Clarinet Summit: You Better Fly Away (MPS Records)
1983 – Polyglot med Radiojazzgruppen (Caprice)
1986 – E.T. Project Live at Nefertiti (Dragon)
1991 – Raggruppamento med Radiojazzgruppen (Phono Suecia)
2003 – Eje Thelin 1966 with Barney Wilen (Dragon)
2003 – Graz 1969 (Dragon)

Filmmusik

Filmografi
 – trombonist i Pygmé Jazzband

Utmärkelser
1963 – "Gyllene skivan" för So Far
1975 – "Gyllene skivan" för Eje Thelin Group

Referenser

Noter

Externa länkar
OrkesterJournalens biografi

Svenska jazzmusiker
Män
Födda 1938
Avlidna 1990
Musiker från Jönköping
J.J. Johnson

J.J. Johnson, född James Louis Johnson 22 januari 1924 i Indianapolis, Indiana, död 4 februari 2001 i Indianapolis, Indiana, var en amerikansk jazztrombonist, kompositör och arrangör. 

Johnson var en av de första trombonister att spela bebop. Han har länge betraktats som en av de största och ledande jazztrombonisterna genom tiderna.

Biografi 
Johnson spelade piano som barn, vid 14 års ålder beslutade han att spela trombon. År 1941 började han sin karriär med Clarence Love, och sedan spelade han med Snookum Russell, 1942. I Russells band träffade han trumpetaren Fats Navarro, som inspirerade honom att spela på ett sätt som påminde om tenorsaxofonisten Lester Youngs stil. Johnson spelade i Benny Carters orkester mellan 1942 och 1945, och gjorde sina första inspelningar 1942 under Carters ledning. Han spelade in sin första soloplatta (Love for Sale) i oktober 1943. År 1944 deltog han i den första Jazz at the Philharmonic-konserten i Los Angeles som organiserades av Norman Granz. 1945 gick han med i Count Basies orkester, med vilken han turnerade och spelade till 1946. Johnson begick självmord 77 år gammal efter att ha drabbats av prostatacancer och övriga hälsoproblem.

Diskografi (urval) 
i eget namn:
 The Eminent J.J.J. (Blue Note, 1953-55)
 Kai Winding & J.J. Johnson (Bethlehem, 1955)
 Stan Getz & J.J. Johnson at the Opera House (Verve, 1957) 
 The Trombone Master (Columbia, 1957-60)
 Yokohama Concert (Pablo, 1977)
 Vivian (1992)
 The Brass Orchestra (Verve, 1996)

som sideman:
 Miles Davis: Walkin' (Prestige, 1954)
 Kai Winding: Nuf Said (Rhino, 1955)

Noter

Amerikanska jazztrombonister
Amerikanska jazzkompositörer
Män
Födda 1924
Avlidna 2001
Musiker som begått självmord
Musiker från Indianapolis
Lough Neagh

Lough Neagh är en sjö i den centrala delen av Nordirland. Den är med sina 396 km² Irlands och Brittiska öarnas största insjö.

Sjön är belägen 15 m över havsnivån och som mest 34 meter djup. Den avvattnas genom Bann som flyter mot norr. Sjön får huvuddelen av sitt vatten från jordbruksmark och är eutrof.

Sjön tillhör greven av Shaftesbury.

Enligt myten är sjöns bildande relaterat till Giant's Causeway.

Referenser

Externa länkar 

Nordirlands geografi
VSS Enterprise

VSS Enterprise var en av Virgin Galactics SpaceShipTwo-farkoster, avsedd för rydmturism. Den var färdigbyggd i början av december 2009, och flög första gången den 10 oktober 2010 (glidflygning) och gjorde sin första motordrivna flygning den 29 april 2013.

Den förstördes under en testflygning den 31 oktober 2014, där ena piloten dödades och den andre skadades svårt.

Källor

Fotnoter

Rymdfarkoster
Flygplan tillverkade av Scaled Composites
William Batchelder Greene

William Batchelder Greene, född 1818, död 1878, individualanarkist, mutualist och författare av boken Mutual Banking (1849), vilken som namnet antyder behandlar kooperativ bankverksamhet utan vinstintresse.
Greene var medlem i Första internationalen, samt god vän med Pierre Joseph Proudhon, han influerade bl.a. senare anarkister som Benjamin Tucker.

Externa länkar
Equality (1849)
 Mutual Banking (1850)
The Radical Deficiency Of The Existing Circulating Medium, And The Advantages Of A Mutual Currency (1857)
Communism versus Mutualism (1875)
Amerikansk blog med inriktning mot Greenes mutualism

Referenser
 

Amerikanska anarkister
Födda 1818
Avlidna 1878
Män
William Howard Doane

William Howard Doane, född 1832, död 1915. Doane var amerikansk affärsman, kompositör och utgivare av andliga sånger. Han finns representerad i bland annat Den svenska psalmboken 1986 med tonsättning av en psalm, (nr 211), och i Psalmer och Sånger 1987 med fem tonsättningar samt i Frälsningsarméns sångbok 1990 med fjorton psalmmelodier (bl.a. FA nr 478).

Psalmer
All ära till Gud (FA nr 478) tonsatt 1875
Endast ett steg till Jesus (FA nr 336) tonsatt 1877
Finns här ett ångerfullt hjärta (FA nr 338)
Jag är din, o Gud (FA nr 421)
Jesus kär, gå ej förbi mig (1986 nr 211) tonsatt 1868 
Min sång skall bli om Jesus (FA nr 509) tonsatt 1875 
Om din synd än är blodröd (FA nr 363)
Rädda de döende (FA nr 635) 
Sjung, Guds folk, på pilgrimsvägen
Säg mig den gamla sanning (FA nr 369)
Tag det namnet Jesus med dig (FA nr 370) 
Till frälsningens saliga brunnar vi går (FA nr 448) 
Trygg i min Jesu armar (FA nr 594)
Tätt vid korset, Jesus kär (FA nr 450) tonsatt 1876 
Vem kan mig visa vägen hem till min Faders hus (FA nr 375) tonsatt 1868

Externa länkar
På Cyberhymnal finns många av de Doanes kompositioner att lyssna till. Bland många andra
På Cyberhymnal finns melodin och den engelska texten till Endast ett steg till Jesus (Only a step av Fanny Crosby).

Doane, William Howard
Män
Födda 1832
Avlidna 1915
Haymarketmassakern

Haymarketmassakern (engelska: Haymarket Riot) inträffade i Chicago den 4 maj 1886 när strejkande arbetare demonstrerade för åtta timmars arbetsdag på torget Haymarket. Omkring 200 poliser ingrep och började upplösa demonstrationen, när någon kastade en bomb från en sidogata. I det kaos som följde började polisen och några arbetare beskjuta varandra vilket ledde till åtta polisers och minst fyra arbetares död. Hur många arbetare som dog vet man inte exakt, eftersom en del arbetare dog senare på grund av skador som de åsamkats vid demonstrationen. Av poliserna dog minst en av skadorna från bomben och sju andra i sviter av skador de åsamkats, en del förmodligen efter beskjutning av andra poliser i det kaos som rådde efter bombexplosionen. Dagen före hade två demonstrerande arbetare skjutits ihjäl av polisen.

Efterspel 
Åtta anarkister greps och åtalades för att ha medverkat till att en bomb kastades mot polisen. Louis Lingg och sex andra dömdes till döden, medan Oscar Neebe dömdes till ett femton år långt fängelsestraff. Fyra av de dömda; August Spies, Albert Parsons, Adolph Fischer och George Engel hängdes den 11 november 1887. Lingg begick däremot självmord i fängelset dagen innan han och de andra skulle hängas. 

Illinois guvernör Richard James Oglesby omvandlade två av de andra dödsstraffen till livstids fängelsestraff. När processen några år senare togs upp på nytt blev det uppenbart att ett justitiemord hade begåtts – inga bindande bevis för brott fanns. De tre överlevande släpptes ur fängelset, medan de döda blev martyrer för arbetarrörelsen. 

Det är en utbredd uppfattning att det var till minnet av Haymarketmassakern som första maj antogs som arbetarrörelsens internationella kampdag. Exempelvis säger Sveriges Radios Johan Mathias Sommarström att "Man kan nog säga att August Spies ord vid galgen, om att vår tystnad från graven blir mäktigare än våra röster som ni dödar i dag, har blivit besannade. För det är till minne av händelsen vid Haymarket i Chicago som arbetarrörelsen runt om i världen firar 1 maj och högtidlighåller den som arbetarnas dag." 

Denna historieskrivning är emellertid omdiskuterad. På Andra internationalens första kongress i Paris 1889 enades man om en resolution där man krävde lagstiftning om åtta timmars arbetsdag och att för att driva detta krav organisera en internationell kampdag den 1 maj året efter. Haymarket nämndes inte i resolutionen och det saknas evidens för att Haymarketmassakern nämndes under diskussionerna som ledde fram till beslutet. Däremot har olika grupper i efterhand lyft minnet av Haymarketmassakern på första maj.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Haymarket Affair Digital Collection på Chicago Historical Society
Haymarket Martyrs' Monument på Graveyards.com

1886 i USA
Anarkism
Chicago under 1800-talet
Arbetskonflikter 1886
Socialism
Sven Larson

Sven Larson, Sven Georg Larsson, född 15 januari 1905 i Falu Kristine församling, död 5 november 2004 i Tysslinge församling, Örebro län, var en svensk redaktör och psalmförfattare verksam i Örebro. Han var även poet och publicerade ett fåtal samlingar. Hans debut var med diktsamlingen Lyrisk etsning 1933. Han skrev även under pseudonymen Sven Stiglin. Under fyrtiotalet utgav han även ett antal barnböcker.  

Åren 1942–1946 var han redaktör för Betlehemsstjärnan och 1951–1955 för De gamlas jul, båda utgivna av Örebro missionsförening (Örebromissionen). Under 1960- och 1970-talen var han redaktör på den allkristna veckotidningen "Hemmets vän", Örebro. (Evangeliipress).

Han var från 1934 gift med Ruth Margit Larsson (1907–1990).

Böcker och övriga publikationer 
Lyrisk etsning (dikter) 1933
Resan till mormor (barnbok) 1944
En äventyrlig flygresa (barnbok)1944
Kalle och kråkorna (barnbok)1944
Kalle Rapp och Kisse Snapp (barnbok)1944
Sommarland (dikter) 1946
200 frågor och svar 1950
Svaret skyldig 1951
Convallaria (dikter) (Under pseudonymen Sven Stigeln) 1953
Han levde och dog för Afrika 1954
Fragment (samlade dikter) 1960
Anemone (dikter) 1962
Den svenska psalmboken 1986 med texten skriven 1967 till Kristus kommer – Davids son (nr 111)
Psalmer och sånger 1987 samt Frälsningsarméns sångbok med psalmen All ära till Gud som han översatte 1986 tillsammans med Ingrid Ström.
Psalmer och sånger 1987 för översättningen 1967 av För den skönhet jorden bär (nr 328)
Herren Lever 1977 för översättningen av John Miltons text från 1623 till Tacken Herren, ty han är undrens Gud (nr 808)
Segertoners senaste upplaga (1988) för Kristus kommer – Davids son (nr 111) med musik av Halle och Jag följer dig Jesus den väg du har gått (nr 402) med musik av Bengt Eriksson samt flera textbearbetningar

Övriga sånger
Evigt strålar Faderns kärlek (textbearbetning)
Sjung, Guds folk, på pilgrimsvägen (textbearbetning)

Referenser

Externa länkar

Svenska psalmförfattare
Svenska journalister under 1900-talet
Personligheter inom Evangeliska Frikyrkan
Personer från Falun
Födda 1905
Avlidna 2004
Män
Semper

För arkitekten, se Gottfried Semper

Semper AB är en svensk livsmedelsproducent som främst tillverkar mjölkpulver, barnmat, modersmjölksersättning och glutenfria livsmedel . Semper grundades 1939 och ägs sedan 2006 av det internationella livsmedelsföretaget Hero Group.

Historik 
Efter flera års laboratoriearbete under början av 1930-talet kunde Ninni Kronberg 1934 lägga fram patentanspråk på en ny och förbättrad metod för framställning av en mer hållbar torrmjölk som skulle utgöra grunden för en ny industri. Ninni Kronbergs metod byggde på att torka skummjölk och behandla den genom att indunsta den med hjälp av upphettad luft. Denna metod var enklare och bättre än den tillverkningsmetod som kemisten Martin Ekenberg tidigare uppfunnit. Med Ninni Kronbergs innovation uppstod möjligheten att kunna tillvarata överproduktionen av mjölk.

SMP, Svenska Mjölkprodukter AB, grundades 1939 av Axel Wenner-Gren. Denne industrialist hade upptäckt en utländsk marknad för mjölkpulver och byggde en fabrik för indunstning och torkning med Ninni Kronbergs metod i Kimstad i Östergötland, till vilken han köpte in överskott av skummjölk från omkringliggande mejerier. Ninni Kronberg ingick inte i styrelsen för SMP som i stället tecknade licensavtal för att få tillverka torrmjölken enligt hennes patent. 

Inledningsvis var tanken att exportera torrmjölk. Särskilt Storbritannien visade intresse eftersom hållbarheten lämpade sig för kolonierna. Andra världskriget hindrade exportsatsningen och företaget inriktades för inhemsk avsättning. SMP levererade torrmjölk till den svenska beredskapsförsörjningen och till Svenska Frivilligkåren i Finland. Trots att exporten hade omöjliggjorts av kriget fick därför företaget ändå en god start.

På 1940-talet tillkom en storskalig fabrik i Götene i Västergötland. I Götene kom flera nya produkter att utvecklas som kom att ersatte mjölkpulvret som företagets viktigaste produkt. Modersmjölksersättning och barnvälling hörde till de tidiga produkterna. 1960 inleddes samarbetet med Felix som producerade barnmat på burk efter Sempers recept.

Företaget övertogs 1962 av bondekooperationens mejerier (senare Arla), som ett sätt att garantera avsättningen på mjölk. Namnet Semper, som dels är en anspelning på förkortningen SMP, dels är latin för "alltid", inregistrerades som varumärke 1953 och företaget antog detta namn 1963. 

På 1980- och 1990-talet gjordes satsningar inom nutrition, glutenfritt och hälsoprodukter. Genom sammanslagning bildades Semper Foods 1997, men detta delades åter när svenska Arla gick samman med danska MD Foods till Arla Foods. I maj 2003 såldes produktområdet nutrition till läkemedelsföretaget Novartis. I juni 2003 såldes Semper AB till riskkapitalbolaget Triton. Sedan 2006 ägs Semper av Hero Group.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Barnmatning
Glutenfri kost
Företag i Sundbybergs kommun
Varumärken för dagligvaror
Svenska livsmedelsföretag
Företag bildade 1939
Okulering

Okulering är då man ympar in barkbit med grenanlag (meristem) innanför barken på annan växt av annan art eller sort. Vanligt förekommande vid växtförädling av fruktträd och rosor. Vid dessa tillfällen sker ingreppet så nära roten som möjligt, det vill säga på rothalsen. Denna typ av växtförädling skapar varken nya arter eller släkten utan räknas bara till gruppen växtförädlingar, då förökning är uteslutet. För att få en ny underart så måste en korsbefruktning ske.

Historik
I Vergilius bok Georgica från cirka 50 f.Kr. finns en dikt som noggrant beskrivit hur förökning av fruktträd går till. Denna bok användes av klostren som lärobok i jord- och trädgårdskunskap. Man kan med ganska stor säkerhet anta att det även var munkarna som tog med sig kunskapen att ympa och okulera fruktträd till Sverige.

Se även
Ympning

Botanik
Ympning

Ympning är då en främmande växtdel planteras in i en liknande växt. Det är en av metoderna som används vid växtförädling av exempelvis äppelträd, päronträd och plommonträd. Ingreppet kan ske var som helst på växten och ger möjligheten att få fler sorters äpplen i samma träd. Det används även då man vill ändra egenskaperna hos vissa buskar och då få rosor, krusbär eller vinbär på stam. Den växt (grundstam) vars rot används som underlag för ympning kallas rotstock eller ympbärare.

Lyckade annorlunda ympningar har utförts med kombinationen tomat och potatis, men lyckad bara i det avseendet att växten inte dog. Det blev ingen knölbildning på roten, utan all energi hamnade i frukten i stället, det vill säga tomaterna. Någon potatis gick inte att finna. Denna ympning lyckades för att båda dessa växter tillhör samma familj, det vill säga potatisväxter eller Solanaceae. För att öka chansen att verkligen lyckas med en ympning bör man hålla sig inom samma släkte. Denna typ av växtförädling skapar varken nya arter eller släkten utan räknas bara till gruppen förädlingar, då förökning är utesluten.

Se även 
 Okulering

Referenser

Botanik
Stickling

Stickling, även sättkvist, är en avskuren/-klippt stam-, gren- eller rotdel av en växt, avsedd att stickas ned i jord, eller sättas i vatten, för att slå rot och bilda en ny planta. För att öka möjligheten att lyckas med sticklingar i vatten så bör den delen som befinner sig i vattnet ej utsättas för ljus. Sticklingar kan också användas som material då man ympar en annan växt.

Sommarsticklingar - tas i mitten av sommaren, vanligen från halvt förvedade skott.
Vintersticklingar - tas under vintern eller tidig vår.

Att låta sticklingar slå rot är en form av vegetativ förökning, vilket innebär att sticklingen är en klon av moderplantan. Vegetativ förökning sker även då en växt skjuter rotskott, som exempelvis kvickrot eller asp, eller när en marknära gren slår rot.

Ordet "stickling" är belagt i svenska språket sedan 1830.

Sticklingstyper
 Skott, eller skottstickling, är den vanligaste typen av stickling. Ett skott är en bit av växtens stam med några blad.
 Bladstickling, till exempel hos saintpaulia, är blad som man utvecklar till en ny planta. Bladsticklingar tas även av begonior och gloxiniaväxter.
 Rotstickling är en bit av växtens rot som används till förökning. Rotsticklingar kan användas både av vedartade växter och örtartade växter.
 Knoppstickling, till exempel hos vinrankor, är när man använder en knopp med en liten del av stammen. Knoppsticklingar tas mest på örtartade växter. Man skär en knopp så att rötter kan bildas i sårytan.

Sticklingar i vatten
Sticklingar som bildat rötter i vatten kan enligt The American Ivy Society ha problem med att suga upp vatten i jord, på grund av att de nybildade rötterna saknar hår för att suga upp vatten i jord. Sticklingen bör därför vänjas vid jord genom att placeras i en blandning av jord och vatten.

Galleri

Referenser

Botanik
Gädda (olika betydelser)

Gädda kan avse

 Gädda – en rovfisk som lever på norra halvklotet i sötvatten och bräckvatten
 Gäddor –  en familj benfiskar
 Gäddaätten – en småländsk adelsätt, känd från 1300-talets senare hälft och utdöd 1508
 Gädda – ett efternamn samt personer med namnet, se Gedda
Førde kommun

Førde kommun () var en kommun i landskapet Sunnfjord i dåvarande Sogn og Fjordane fylke i västra Norge. Den administrativa huvudorten var staden Førde. Namnet Førde kommer av ordet "fird" som betyder fjord. 

Kommunen omfattade en del av Jostedalsbreen nationalpark.

Førde kommun upphörde den 31 december 2019 då den tillsammans med kommunerna Gaular, Jølster och Naustdal bildade nya Sunnfjords kommun.

Historia 

Någon gång under 1100-talet byggdes den första kyrkan i Førde. Sedan dess har tre till kyrkor byggts på samma plats, den senaste från 1885.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Tidigare kommuner i Sogn og Fjordane fylke
Sunnfjords kommun
Selje kommun

Selje kommun (norska: Selje kommune) var en kommun i tidigare Sogn og Fjordane fylke i Norge. Den administrativa huvudorten var Selje.

Kommunen upphörde 31 december 2019 då den tillsammans med Eids kommun och delar av Vågsøy kommun slogs ihop till den nybildade Stads kommun.

Referenser

Externa länkar

Tidigare kommuner i Sogn og Fjordane fylke
Stads kommun
Sogndals kommun

Sogndals kommun () är en kommun i Vestland fylke i västra Norge. Tätorten Sogndal (Sogndalsfjøra) utgör kommunens centralort. Den är en av de fruktodlingsintensivaste kommunerna i Norge.

Den 1 januari 2020 utökades kommunen med de tidigare kommunerna Balestrand och Leikanger.

Kommunen omfattar en del av Jostedalsbreen nationalpark.

Tätorter 
I Sogndals kommun finns fem tätorter:
Balestrand
Hermansverk/Leikanger
Kaupanger
Kjørnes
Sogndalsfjøra (centralort)

Galleri

Kända personer från Sogndal 
Gjest Baardsen
Liv Signe Navarsete
Tone Damli Aaberge
Minda Ramm

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Kommuner i Vestland fylke
Hornindals kommun

Hornindals kommun () var en kommun i dåvarande Sogn og Fjordane fylke i västra Norge. Den administrativa huvudorten var tätorten Grodås.

Kommunen upphörde 31 december 2019 då den tillsammans med delar av Ørsta kommun slogs ihop med Volda kommun.

Referenser

Externa länkar 

Tidigare kommuner i Sogn og Fjordane fylke
Volda kommun
Lusters kommun

Lusters kommun () är en kommun i Vestland fylke i västra Norge. Den ligger vid Lustrafjorden längst in i Sognefjorden, och gränsar i norr till Stryns och Skjåks kommuner, i öster till Loms och Vangs kommuner, i söder till Årdals kommun och i väster till Sogndals och Sunnfjords kommuner. 

Urnes stavkyrka som är upptagen på Unescos världsarvslista ligger på den östra sidan av Lustrafjorden i den södra delen av kommunen. 

Luster har stora fjällområden. Delar av Jostedalsbreen, Breheimen och Hurrungane ligger i kommunen. Skagastølstindane ligger på gränsen mellan Lusters och Årdals kommuner. Det högsta fjället i landsdelen Vestlandet och Norges tredje högsta fjäll, Storen 2 404 meter över havet, markerar kommungränsen.

Tätorter och småorter
 Gaupne (centralort)
 Hafslo
 Luster
 Skjolden
 Solvorn
 Urnes
 Marifjøra
 Veitastrond

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

Store norske leksikon: Luster

Kommuner i Vestland fylke
Lærdals kommun

Lærdals kommun (norska: Lærdal kommune) är en kommun i Sogn og Fjordane fylke i Norge. Den administrativa huvudorten är Lærdalsøyri. I Borgund finns Borgunds stavkyrka.

Referenser

Kommuner i Sogn og Fjordane fylke
Leikangers kommun

Leikangers kommun () var en kommun i dåvarande Sogn og Fjordane fylke i västra Norge. I Leikanger ligger samhället Hermansverk, som var residensstad i Sogn och Fjordane fylke.

Kommunen upphörde den 31 december 2019 då den tillsammans med Balestrands kommun slogs ihop med Sogndals kommun.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Tidigare kommuner i Sogn og Fjordane fylke
Sogndals kommun