kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Löjliga familjerna (kortspel)

Löjliga familjerna, även kallat tjocka släkten eller kvartett, är ett kortspel för barn och spelas vanligtvis med speciella kortlekar. Korten i dessa lekar avbildar, i regel i form av karikatyrer, familjer med vardera fyra medlemmar (”herr”, ”fru”, ”unge herr” och ”fröken”), varje familj representerande ett yrke eller annan sysselsättning. Spelet går ut på att samla så många familjer som möjligt.

Löjliga familjerna kan också spelas med en vanlig fransk-engelsk kortlek. Det man samlar på då är fyra kort av samma valör.

I given delas samtliga kort ut; det spelar ingen roll om inte alla får lika många kort. Den spelare som är i tur frågar en valfri motspelare efter ett specifikt kort (till exempel ”Unge herr Bagare” eller klöver sju). Har motspelaren detta kort, får den som frågat överta kortet och fortsätta att begära kort från motspelarna; i annat fall övergår turen att begära kort till den tillfrågade spelaren. En alternativ regel är att inte ange ett specificerat kort, utan i stället fråga motspelaren efter alla kort som tillhör en viss familj eller valör.

Vinnare är den spelare som vid spelets slut fått ihop flest familjer eller fyrtal.

På samma sätt som löjliga familjerna spelas de spel, ofta benämnda kvartettspel, som utgörs av kortlekar med bilder av till exempel djur, växter, fordon eller litterära gestalter indelade i sviter om vanligen fyra sammanhörande kort. Denna typ av kortlekar, vilken löjliga familjerna historiskt sett utgör en version av, uppkom under 1800-talets senare hälft och hade i början ofta ett pedagogiskt syfte.

Se även
Finns i sjön

Referenser

Kortspel
J.J. Thomson

Joseph John Thomson, född 18 december 1856 i Cheetham Hill nära Manchester, död 30 augusti 1940 i Cambridge, var en brittisk fysiker verksam i Cambridge. Han fick nobelpriset i fysik 1906.

Biografi 
Thomson visade 1897 att katodstrålar är en ström av fria partiklar, och var därmed den som upptäckte elektronen. Han visade även som den förste år 1913 på förekomsten av isotoper i ett icke-radioaktivt ämne, och var den förste att använda masspektrometri.

Han har gett sitt namn till Thomsonspridning, där elektromagnetisk strålning sprids mot laddade partiklar (främst elektroner) utan energiförlust, liksom Thomsons atommodell, där elektronerna antogs ligga inbäddade i en svagt positivt laddad smet, likt plommon i en pudding.

Thomson tilldelades Hughesmedaljen 1902, Copleymedaljen 1914, Franklinmedaljen 1922 och Faradaymedaljen 1925. Han invaldes som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien 1908. Åtta av hans studenter, liksom hans son George Paget Thomson, tilldelades även de nobelpris.

Referenser

Externa länkar 

 
 Nobelpriset i fysik 1906, från Nobelprize.org
 Biografi över J. J. Thomson, från Nobelprize.org 

Brittiska nobelpristagare
Nobelpristagare i fysik
Engelska fysiker
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Royal Society
Mottagare av Copleymedaljen
Mottagare av Hughesmedaljen
Mottagare av Franklinmedaljen
Mottagare av Faradaymedaljen
Fysiker under 1900-talet
Brittiska forskare under 1900-talet
Brittiska eponymer
Födda 1856
Avlidna 1940
Män
Alumner från University of Manchester
Personer verksamma vid universitetet i Cambridge
Alumner från Trinity College, Cambridge
Jordbävningen

Jordbävningen är en amerikansk katastroffilm från 1974 i regi av Mark Robson, med bland andra Charlton Heston, Ava Gardner och George Kennedy. Walter Matthau gör en cameoroll.

Om filmen 
Filmen kom i mitten av 1970-talet som en i raden av katastroffilmer. Den visades på bio med så kallad sensurroundteknik, vilket avsågs ge publiken en totalupplevelse. I en av filmerna av denna typ kunde man känna något av vibrationerna i jordbävningen. Cerwin-Vega gjorde en speciell anläggning till denna film som gav biosalonger mindre skador på grund av vibrationer från anläggningen och ledde till extra säkerhetsföreskrifter angående ljudanläggningen. Det var även genom denna anläggning som högtalartillverkaren fick sitt stora genombrott. Filmen hade premiär i USA den 15 november 1974 och i Sverige en månad senare.

Rollista i urval 
Charlton Heston – Stewart Graff
Ava Gardner – Remy Royce-Graff
George Kennedy – Sgt. Lew Slade
Lorne Greene – Sam Royce
Geneviève Bujold – Denise Marshall
Richard Roundtree – Miles Quade
Marjoe Gortner – Jody Joad
Barry Sullivan – Dr. Willis Stockle
Lloyd Nolan – Dr. James Vance
Victoria Principal – Rosa Amici
Lloyd Gough – Bill Cameron
Monica Lewis – Barbara
John Randolph – Lewis

Källor

Externa länkar 
 

Filmer 1974
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska katastroffilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmmusik av John Williams
Filmer i regi av Mark Robson
Filmer från Universal Studios
Origo

Origo (från latinets origo, "ursprung") i ett koordinatsystem kallas punkten där axlarna skär varandra, "mitten". De vanligaste systemen är två-dimensionella (i ett plan) och tre-dimensionella (i rymden), vilka har två respektive tre vinkelräta axlar. Dessa delas i två halvor vid origo, en positiv och en negativ halva.

Alla positioner i planet eller rymden kan då anges som avstånd från origo, tillsammans med en eller flera vinklar. Detta är grunden för polära och sfäriska koordinater.

Se även 
 Koordinatsystem
 Koordinat

Koordinatsystem
Mwerusjön

Mwerusjön (franska: Lac Moero) är en sjö i Centralafrika på gränsen mellan Zambia och Kongo-Kinshasa, omkring 150 km väster om Tanganyikasjöns södra ände. Mwerusjön är omkring 96 km lång och 45 km bred, ligger 917 meter över havet och är orienterad i en nordöst-sydvästlig riktning. I sjöns södra ände ligger ön Kilwa.

Dess främsta tillflöde är Luapulafloden som rinner till genom träskmarker söder om sjön. I norr rinner sjön ut i Luvuafloden som leder till Lualabafloden; ett flöde som till slut bildar Kongofloden.

Mwerusjön var länge isolerad, men en asfalterad väg förbinder sedan 1987 byn Nchelenge intill sjön med omvärlden och den växande befolkningen runt Mwerusjön försörjer sig i stor utsträckning på fiske i sjön.

Städer vid Mwerusjön 
 Kilwa
 Pweto

Externa länkar 
 Zambia tourism - ''information och bilder

Lualabas avrinningsområde
Insjöar i Kongo-Kinshasa
Insjöar i Zambia
Haut-Katanga
Lualaba

Lualabafloden i Kongo-Kinshasa i Afrika är Kongoflodens största biflod. Lualaba rinner från trakterna kring Lubumbashi i Haut-Katanga och norrut till Kisangani vid Boyomafallen där den övergår i Kongofloden.

Lualaba antogs i Europa vara Nilens källflod, innan Henry Morton Stanley färdades längs med floden och kunde konstatera att den rinner ut i Atlanten.

En biflod till Lualaba är Lukuga, till vilken Tanganyikasjön har sitt utlopp.

Städer längs med Lualaba 
 Bukama
 Kabalo
 Kongolo
 Kasongo
 Kindu
 Lowa
 Kisangani

Vattendrag i Kongo-Kinshasa
Lubumbashi

Lubumbashi (tidigare franska: Élisabethville, eller nederländska: Elisabethstad) är en stad i provinsen Haut-Katanga längst i söder i Kongo-Kinshasa. Den är med omkring 2,3 miljoner invånare landets tredje största stad efter Kinshasa och Mbuji-Mayi.

Lubumbashi är en järnvägsknutpunkt och har en internationell flygplats. I staden finns smältverk för koppar och kobolt, samt textil- och livsmedelsindustri. Det statliga gruvföretaget Gécamines har sitt huvudkontor här. I staden finns en zoologisk trädgård samt sedan 1955 också Lubumbashi universitet.

Det framgångsrika fotbollslaget TP Mazembe kommer från Lubumbashi.

Historia 
Staden grundades 1910 som Élisabethville. Lubumbashi var under en tid huvudorten i den kortlivade utbrytarrepubliken Katanga som efter självständigheten från Belgien utropade sig som självständig ifrån resten av dåvarande Kongo-Léopoldville.

Källor 

Orter i Haut-Katanga
 
Städer i Kongo-Kinshasa
Orter grundade 1910
Boyomafallen

Boyomafallen, tidigare Stanleyfallen, lokalt kallade Chutes Ngaliema, är en serie av sju katarakter utspridda över en sträcka på 100 kilometer längs floden Lualaba nära Kisangani (tidigare Stanleyville) i Kongo-Kinshasa i Centralafrika. I slutet av vattenfallen övergår Lualaba i Kongofloden.

Boyomafallen är världens största vattenfall räknat i volymflöde med 17 miljoner liter/sekund och ett totalt fall på 42 meter.

Referenser

Vattenfall i Kongo-Kinshasa
Lualabas avrinningsområde
Tshopo
Kisangani

Kisangani, tidigare Stanleyville, är en stad i Kongo-Kinshasa i Centralafrika. Staden beräknas ha cirka 1,6 miljoner invånare och är provinshuvudstad i provinsen Tshopo.

Kisangani ligger strax norr om Boyomafallen, precis där Lualabafloden övergår i Kongofloden. Den är ett administrationscentrum och en viktig knutpunkt med landets viktigaste flodhamn efter Kinshasa, järnvägsförbindelse söderut till Ubundu och internationell flygplats.

En del turister kommer till Kisangani på grund av Boyomafallen söder om staden. En viktig industri är förbrukningsvaror. I staden finns ett universitet sedan 1963 samt flera andra högre lärosäten.

Kisangani grundades 1883, och hette fram till 1967 Stanleyville efter Henry Morton Stanley.

Källor

Noter 

 
Orter i Tshopo
Städer i Kongo-Kinshasa
Biflod

En biflod eller ett biflöde är ett vattendrag som inte når havet eller en sjö, utan förenar sig med ett annat, större vattendrag som efter sammanflödet, mötespunkten, ökar i vattenvolym.

Termerna högerbiflod och vänsterbiflod anger om bifloden ansluter till huvudflödet från höger eller vänster sida när man tittar nedströms huvudflödet.

När ett vattendrags biflöden anges i orografisk ordning börjar man med det biflöde som är närmast huvudvattendragets källa, fortsätter nedströms och slutar med det biflöde som är närmast huvudvattendragets utlopp.

Sveriges största bifloder 
 Vindelälven – 190 m³/s (till Ume älv) 
 Lilla Luleälven – 181 m³/s (till Lule älv) 
 Faxälven – 167 m³/s (till Ångermanälven)

Se även 
 Avrinningsområde
 Bifurkation (vattendrag)
 Vattendelare
 Floddelta

Referenser 

Hydrologi

ja:流路形状#支川
Oubangui

Oubanguifloden, även Ubangi, är en flod i Centralafrika, och är biflod till Kongofloden.

Tillsammans med tillflödet Mbombou bildar Oubangui gräns mellan Kongo-Kinshasa och Centralafrikanska republiken. I sitt nedre lopp är den gräns mellan Kongo-Kinshasa och Kongo-Brazzaville.
 
Oubangi får sitt namn där floderna Mbombou och Uele flyter samman. Därifrån rinner den 350 km västerut innan den kröker mot sydväst, passerar Centralafrikanska republikens huvudstad Bangui och fortsätter 500 km söderut innan den mynnar ut i Kongofloden.

Utom från de båda ursprungsfloderna mottar Oubangui vatten från bifloderna Kotto, Ouaka, Kémo och Mpoko i Centralafrikanska republiken, från Lua och Ngiri i Kongo-Kinshasa samt från Ibenga i Kongo-Brazzaville.

Oubangui och dess fortsättning i Kongofloden är en viktig samfärdselsled för Centralafrikanska republiken. Flodbåtar trafikerar sträckan mellan Bangui och Brazzaville, som är förbunden med kuststaden Pointe-Noire med smalspårig järnväg (1067 mm). Forsar i Kongoflodens nedre del, de så kallade Livingstonefallen, hindrar båttrafik ända ut till havet.

Referenser

Vattendrag i Kongo-Kinshasa
Vattendrag i Centralafrikanska republiken
Vattendrag i Kongo-Brazzaville
 
Gränsvattendrag
Mbomou

Mbomoufloden, även Bombu, är en flod i Centralafrika som utgör delar av gränsen mellan Centralafrikanska republiken och Kongo-Kinshasa. Mbomoufloden förenar sig med Uelefloden och bildar då Oubanguifloden som markerar återstoden av gränsen mellan de två länderna.

Källor

Vattendrag i Haut-Uele
Vattendrag i Bas-Uele
Vattendrag i Centralafrikanska republiken
Oubanguis avrinningsområde
Gränsvattendrag
Uele

Uelefloden är en 1 130 kilometer lång flod i Kongo-Kinshasa i Centralafrika, en biflod till Oubanguifloden som i sin tur är en biflod till Kongofloden. Uelefloden bildas i den västra utkanten av Centralafrikanska platån, nordväst om Albertsjön, vid bergsfloderna Nzoro och Kibalis sammanflöde. Ueles viktigaste biflod är Mbomou. Vid Ueles stränder bor azanderna. Floden har gett namn åt provinserna Bas-Uele och Haut-Uele.

Vattendrag i Haut-Uele
Vattendrag i Bas-Uele
Vattendrag i Nord-Ubangi
Oubanguis avrinningsområde
Ubangi

Ubangi kan syfta på:
 Ubangi  – en flod i Centralafrika, se  Oubangui
 Ubangi (distrikt) – ett tidigare distrikt i nuvarande Kongo-Kinshasa
 Ubangispråk – en språkgrupp i Adamawa-Ubangispråk
 Ubangi (musikgrupp) – en svensk popgrupp

Se även
Nord-Ubangi – en provins i Kongo-Kinshasa 
Sud-Ubangi – en provins i Kongo-Kinshasa
Matadi

Matadi är en hamnstad i Kongo-Kinshasa, huvudstad i provinsen Kongo-Central. Folkmängden är omkring 301 600 invånare (2015). Staden ligger på Kongoflodens södra strand intill Ingafallen, mittemellan Atlanten och den kongolesiska huvudstaden Kinshasa.

Av Kongoflodens hamnar för oceangående fartyg är Matadi den som ligger längst uppströms, cirka 160 km från mynningen. Den är landets viktigaste hamnstad, och härifrån exporteras bland annat kaffe och timmer. Gods till och från Kinshasa lastas här över till väg och järnväg. Staden har även en flygplats, Matadi flygplats.

Matadi grundades 1879 av Henry Morton Stanley.

Källor

Externa länkar 
 Institut supérieur de Commerce de Matadi

Orter i Kongo-Central
Städer i Kongo-Kinshasa
Hamnstäder i Afrika
Mbandaka

Mbandaka, fram till 1966 Coquilhatville, är en stad i Kongo-Kinshasa i Centralafrika med omkring 1,2 miljoner invånare (2015). Staden ligger där floden Ruki mynnar ut i Kongofloden, och är en viktig flodhamn och ett handelscentrum. Den har också en flygplats. Den grundades av Henry Morton Stanley 1883, och är provinshuvudstad i provinsen Équateur.

Källor

Noter

Externa länkar 

Orter i Équateur
Städer i Kongo-Kinshasa
Nikolaus Harnoncourt

Nikolaus Harnoncourt, Johann Nicolaus Graf de la Fontaine und d’Harnoncourt-Unverzagt, född 6 december 1929 i Berlin i Tyskland, död 5 mars 2016 i Sankt Georgen im Attergau i Österrike, var en tysk-österrikisk dirigent och cellist som växte upp i Graz i Steiermark.

Musikalisk karriär
Harnoncourt fick sin musikaliska utbildning i Wien och var anställd som cellist vid Wiener Symphoniker 1952–69. Samtidigt bildade han tillsammans med sin hustru, den framstående violinisten Alice Hoffelner, ensemblen Concentus Musicus Wien vars inriktning var att framföra musik från medeltiden, renässansen och barocken så tidskorrekt som möjligt med användande av originalinstrument. Han har forskat grundligt i ämnet och anses av många vara den dirigent som åstadkommit de historiskt mest korrekta framförandena av musik från de tidigare epokerna, men sådant går inte att fastställa. Säkert är dock att Harnoncourt var en pionjär och en av förgrundsgestalterna i tidig musik-rörelsen på 1950- och 60-talen.

Under åren 1972–92 undervisade Harnoncourt i dirigering och kunskap om historiska instrument vid Mozarteum i Salzburg.

Priser och utmärkelser
1983 – Ledamot nr 384 av Kungliga Musikaliska Akademien
1993 – Léonie Sonnings musikpris, Danmark
1994 – Polarpriset Sverige
2005 – Kyotopriset, Japan
2007 – Leipzigs Bach-medalj, Tyskland
2008 – Hedersdoktor vid Mozarteum, Salzburg

Källor

Externa länkar

Österrikiska dirigenter
Klassiska musiker
Österrikiska cellister
Polarprismottagare
Män
Födda 1929
Avlidna 2016
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Kyotopristagare
Mottagare av Erasmuspriset
Musiker från Berlin
Nationalitetsprincipen

Nationalitetsprincipen är grundsatsen att folkens uppdelning i statssamhällen bör ske efter nationalitet (=kulturell, språklig och etnisk samhörighet i ett område).

Nationalitetsprincipen fick kraft genom den nationella väckelse som framkallades av det napoleonska universalväldet, och efter dettas fall kom strävandet att praktiskt genomföras och utöva ett bestämmande inflytande på Europas historia. Dess verkningar har varit dels enande, dels splittrande. De förra har framträtt där ett folk av samma nationalitet varit fördelat på olika stater, såsom i Tyskland och Italien. De senare åter när folkelement av olika nationalitet varit sammanförda i en stat, såsom i den österrikisk-ungerska dubbelmonarkin, i Danmark och i Turkiet.

I nationalitetsidéns tjänst vann flera av 1800-talets statsmän, såsom Otto von Bismarck i Tyskland och Camillo di Cavour i Italien sin storhet, och en tillämpning därav var den av Napoleon III uppställda principen om folkomröstning såsom villkor för territoriella förändringar.

Se även 
Pannationalism
Nationalism
Pangermanism
Panslavism
Skandinavism

Internationella relationer
Greenbackpartiet

Greenbackpartiet (Greenback Party) var en politisk partigrupp i USA som framträdde 1876-1884 med yrkande på att så kallade greenbacks, sedlar från inbördeskriget, skulle utsläppas i stor utsträckning och få utsträckt användning, bland annat vid inlösning av statsobligationer. Gruppen, som även kallades Greenbackpartiet, uppställde egen presidentkandidat vid valen 1876, 1880 och 1884 samt nådde sitt kulmen vid 1878 års val till kongressen, då det samlade över en miljon röster och fick 14 av sina kandidater valda till kongressrepresentanter. Efter valkampanjen 1884 upplöstes partiet. Många av partiets anhängare gick dock över till Populistpartiet, som också drev kravet på greenbacks.

Källor
 

Historiska politiska partier i USA
Politiska partier bildade 1874
Politiska partier upplösta 1884
Partier inriktade på penningreform
Ugglan
National scouts

National scouts var de frikårer vilka under andra boerkrigets sista skede uppsattes bland boer som svurit brittiska kronan trohet och var villiga att samverka med de reguljära brittiska trupperna.

Källor 

Militära förband
Sydafrikas militärhistoria
Ugglan
Sven Salén

Sven Gustaf Salén, född 7 november 1890 i Borås, död 29 oktober 1969 på Kungsholmen i Stockholm, var en svensk redare, kappseglare, sångare och kompositör.

Biografier
Salén var son till häradsskrivaren Axel Mauritz Salén och Zelma Wilhelmina Åhlin. Salén avlade studentexamen i Skara 1909, gick ut Göteborgs Handelsinstitut 1910 och bedrev utländska språk- och yrkesstudier 1911–12. Han gifte sig 1931 med Dagmar Salén (1901–1980), född Mörner, och var far till Sven H. Salén.och Christer Salén.

Sven Salén var grundare av Salénrederierna AB, som han även var verkställande direktör för 1922–1962. Han var även verkställande direktör för Rederiaktiebolaget Jamaica, Westindia, Strim samt Sven Salén AB. Salén var ordförande i styrelsen för AB Banan-Kompaniet, AB Ekensbergs Varv, AB Telektron, Eau de Cologne & Parfymerifabriken no 4711 Ferd. Mülhens AB samt AB Fruktcentralen. Han var styrelseledamot för Salén & Wicander AB, AB A Wiklund, AB Meropa, Atlas Resebureau AB, Mo och Domsjö AB, Sjöförsäkrings AB Ägir samt i Ömsesidiga Olycksfallsförsäkringsbolaget land och Sjö. Sven Salén var vice ordförande i Sveriges Redareförening samt i Handelsflottans Välfärdsråd. Han var styrelseledamot i Sveriges Allmänna Exportförening, ordförande i Skid- och Friluftsfrämjandet, vice ordförande i Svenska Skidförbundet samt ordförande i Svenska Seglarförbundet. Salén var Finlands generalkonsul under flera år.  

Han var även framgångsrik kappseglare med bland annat ett OS-brons 1936 i sexmetersklassen. År 1927 vann han Gold Cup i Oyster Bay med båten May-be och tilldelades också Svenska Dagbladets guldmedalj (Salén fick 6 000 röster av 20 400 inlämnade). Samma år uppfann han genuan inför Coppa Tirreno som seglades i Genuabukten.

Sven Salén grundade tillsammans med Evert Taube och borgmästare Gunnar Fant Samfundet Visans vänner och han var under många år dess preses. Han lade tillsammans med Ulf Peder Olrog grunden till Svenskt visarkiv, numera en statlig institution och vktig källa till kunskapen om den svenska visan. Sven Salén sjöng själv till luta eller gitarr och skrev också egna visor. 

Salén var ordförande i Friluftsfrämjandet från 1950 och många år framåt.

Sven Salén ligger begraven på Ingarö kyrkogård öster om Stockholm.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning 
 
 

Avlidna 1969
Födda 1890
Idrottare från Borås
Musiker från Borås
Män
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Främmande länders konsuler i Sverige
Svenska idrottare under 1900-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Svenska redare
Svenska seglare
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Sverige
Mottagare av Svenska Dagbladets guldmedalj
Baby doll

Baby doll, Baby Doll  eller Babydoll kan syfta på:

 Baby Doll (film) – en amerikansk film från 1956
 Baby Doll (låt av Top Cats) – en låt av svenska rockabillybandet Top Cats och deras bidrag i Melodifestivalen 2012
 Baby doll (nattlinne) – en typ av nattlinne
 Baby Doll Karlsson – ursprungliga namnet för Babsan en rollfigur spelad av Lars-Åke Wilhelmsson
 Babydoll – en klädstil

Se även
 Bebi Dol – artistnamnet för den serbiska sångerskan Dragana Šarić född 1962
Sally Field

Sally Margaret Field, född 6 november 1946 i Pasadena, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare. 
Bland Fields filmer märks Kraftprovet (1976), Nu blåser vi snuten (1977), Hjältar (1977), Slutet (1978) och Ingen blåser Hooper (1978). Hon har mottagit två Oscars för bästa kvinnliga huvudroll, för sina roller i Norma Rae (1979) och En plats i mitt hjärta (1984), ytterligare en rad av hennes framgångsrika filmer är Nu blåser vi snuten igen (1980), Utan ont uppsåt (1981), Kiss Me Goodbye (1982), Murphys romans (1985), Blommor av stål (1989), Välkommen Mrs. Doubtfire (1993), Forrest Gump (1994), Lincoln (2012), The Amazing Spider-Man (2012) och Hello, My Name Is Doris (2015). Åren 2000-2006 medverkade Field i serien Cityakuten och 2006-2011 i dramaserien Brothers & Sisters.

Biografi 
Sally Field föddes i Pasadena i Kalifornien. Hennes far, Richard Dryden Field, var officer i armén, och hennes mor, Margaret Field, skådespelare. Efter att Fields föräldrar skilde sig 1950 gifte modern om sig med skådespelaren och stuntmannen Jock Mahoney.

Field slog igenom i TV-serierna Gidget (1965-1966) och The Flying Nun (1967-1970). Hon utvecklades till en duktig dramatisk skådespelare och vann en Emmyutmärkelse 1977 för Sybil - en verklig mardröm, en fyra timmar lång TV-film om en psykiskt störd kvinna med 16 personligheter. Hon medverkade i TV-serien Brothers & Sisters (2006 - 2011).

Hon Oscarbelönades 1979 för titelrollen i filmen Norma Rae samt 1984 för rollen i filmen En plats i mitt hjärta.

Filmografi i urval

Roller 

 (gästroll)
 
 

 (TV-film)

 (röst)

 (röst)
 (TV-film)

Regi

Referenser

Externa länkar 

 

Födda 1946
Kvinnor
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Levande personer
Oscar för bästa kvinnliga huvudroll
Personer från Pasadena, Kalifornien
Chemise

Chemise (franska chemise "skjorta", "linne") är ett lårkort nattplagg för kvinnor. 

Inom franskan har det ursprungligen betytt skjorta, men troligen lånats in från ordet chemis, nattlinne eller särk. Det sena av 1700-talets antikinspirerade klänningar kom att kallas chemiseklänningar. Även 1920-talets korta raka klänningar har kallats chemisesklänningar.

Materialet är oftast satin eller nylon. Kan eventuellt användas som kort underklänning. Chemisen är vanligen kortare än peignoiren, men längre än en baby doll.

Se även
 Chemisette

Källor

Noter

Damunderkläder
Nattkläder
Rocky

Rocky har kan syfta på:
 Rocky (namn) – ett smeknamn och mansnamn från början baserat på helgonet Rochus
 Rocky (film) – första filmen i en serie filmer om boxaren Rocky Balboa från 1976
 Rocky II – en film från 1979
 Rocky III – en film från 1982
 Rocky IV – en film från 1985
 Rocky V – en film från 1990
 Rocky Balboa (film) – en film från 2006
 Rocky Balboa – en filmfigur
  Rocky (datorspel 1987) - datorspel
  Rocky (datorspel 2002) - datorspel
 Rocky (tecknad serie) – en svensk tecknad serie tecknad av Martin Kellerman
 Rocky Raccoon – en Beatles-låt från albumet The Beatles 1968
 The Rocky Horror Picture Show – en film från 1975 med Tim Curry i huvudrollen
 Daihatsu Rocky – en stadsjeep

Personer
 Rocky Graziano (1919–1990), en amerikansk boxare
 Rocky Marciano (1923–1969), en amerikansk boxare (1946-1956)
 The Rock (1972–), artistnamn för en amerikansk skådespelare och fribrottare, se Dwayne Johnson

Fiktiva
 Rocky (Knasen) – en seriefigur i den tecknade serien Knasen
 Rocky (Jönssonligan) – en rollfigur i filmerna om Jönssonligan
 Rocky DeSantos – en figur i TV-serien Power Rangers

Se även
 Rocky Mountains