kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Silverpelare

Silverpelare (Cleistocactus straussii) är en suckulent växt inom släktet rörkaktusar och familjen kaktusväxter. Arten beskrevs först av Heese, och fick sitt nu gällande namn av Curt Backeberg. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Enligt en annan källa var Lem., 1861 artens auktor.

Beskrivning
Silverpelare har snövita borst i areolerna som sitter tätt på de cirka 15 till 20 längsgående åsarna. Antalet radiära taggar kan variera från 8 till 30, är mycket fina, nästan hårlika. De centrala taggarna kan variera från en till fyra stycken och har samma färg som radiärerna. 

Blommorna står ut som fingrar och kan komma över hela växten. Blommar från senvåren och långt in på sommaren. Blommorna är rörformade, 2,5 till 9 centimeter långa, zygomorfa och är från orange till röda. Blommorna öppnar sig bara så mycket att ståndarna skjuter ut något. Utsidan på rören hos dessa blommor kan vara fjälliga med borstliknande taggar eller bara hårig. Blommar först när pelaren blir meterhög. Fruktten är klotformad, upptill 1,3 centimeter i diameter och har en yta som påminner om den röformade blomman.

Släktet Cleistocactus först av Lemaire 1861 för arter som tidigare har kalssifierats som Cereus. Namnet Straussii kommer från H C Strauss 1850-1922, som var trädgårdsmästare i Botaniska trädgården i Berlin.

Förekomst
Cleistocactus hör hemma i klippiga och bergiga områden, från ganska låga höjder upp till 2300 meter över havet i centrala Bolivia, Peru, Uruguay, Paraguay, västra Argentina samt vid foten av Anderna. Störst bestånd av silverpelare återfinns i Bolivia.

Odling
Silverpelare är lätta att odla från frö eller sticklingar, men bara några arter inom detta släkte kan förväntas inom fem år. De bör placeras så ljust som möjligt, men unga plantor måste skyddas från den heta sommarsolen. Äldre plantor klarar full sol året runt. Från vår till höst behövs rejäla genomvattningar med upptorkning av jorden emellan. Silverpelaren tycker om hög luftfuktighet och gillar att få en dusch från sprayflaskan emellanåt under sommaren. Vintertid mer sparsamt med vatten, men låt aldrig jorden torka ut helt. Kaktusnäring varannan vecka under sommaren, annars ingen näring alls. Temperaturen aldrig under 5°C under vintervilan. Plantera om när vårvärmen kommer tillbaka, men bara om krukan blivit full med rötter.

Synonymer
Borzicactus strausii (Heese) A.Berger
Cephalocereus strausii (Heese) Houghton
Cereus strausii (Heese) Vaupel
Cleistocactus strausii (Heese) Backeb.
Cleistocactus strausii var. fricii (Dörfl.) Backeb.Denmoza strausii (Heese) FričDenmoza strausii var. luteispina FričPilocereus strausii . HeesePilocereus strausii f. cristatus Dörfl.Pilocereus strausii var. fricii Dörfl.Cleistocactus strausii var. jujuyensis Backeb. är en synonym till Cleistocactus hyalacanthus''

Referenser

Externa länkar 

Kaktusväxter
Krukväxter
Si Växtindex
Växter i Argentina
Växter i Bolivia
SM i scrabble

SM i scrabble har anordnats av Svenska Scrabbleförbundet sedan 1999.

2018 års svenska mästerskap, det tjugonde i ordningen, hölls i Göteborg, 2 - 4 november.

Svenska mästare genom åren
2018 i Göteborg - Jonathan Ljungberg
2017 i Esbo, Finland - Paul Eberhardsson
2016 i Stockholm - Johannes Åman Pohjola
2015 i Enköping - Björn Ericson (scrabblespelare)
2014 i Göteborg - Inger Wingård
2013 i Uppsala - Alexander Sandström
2012 i Norrköping - James Reimdal
2011 i Göteborg - Alexander Sandström
2010 i Stockholm - Johan Rönnblom
2009 i Uppsala - Björn Ericson (scrabblespelare)
2008 i Göteborg - Björn Ericson (scrabblespelare)
2007 i Örebro - Gunnar Andersson
2006 i Stockholm - Gunnar Andersson
2005 i Göteborg - Niklas Elmefjäll
2004 i Uppsala - Niklas Elmefjäll
2003 i Stockholm - David Holmberg
2002 i Stockholm - Birgitta Ländin
2001 i Stockholm - Greger Nässén
2000 i Malmö - Per Starbäck
1999 i Uppsala - Stefan Diös

Svenska mästerskap
Sällskapsspel
Deus Caritas Est

Deus Caritas Est, latin för "Gud är kärleken", är påve Benedictus XVI:s första encyklika, utgiven den 25 december 2005 och officiellt promulgerad den 25 januari 2006.

Encyklikans titel är inledningsorden i Första Johannesbrevet 4:16: ”Gud är kärlek, och den som förblir i kärleken förblir i Gud och Gud i honom”. 

Benedictus diskuterar i encyklikan Guds kärlek till människan, människans kärlek till Gud och kärlek mellan människorna. Påven menar, att den erotiska kärleken (eros) mellan man och kvinna riskerar att bli en konsumtionsvara om den inte är en del av en högre andlig kärlek (agape).

Benedictus söker även formulera en katolsk sociallära för 2000-talet. Han gör detta som en fortsättning av flera tidigare påvars socialencyklikor, bland andra den banbrytande Rerum novarum av Leo XIII samt Quadragesimo anno av Pius XI och Centesimus annus av Johannes Paulus II.

Externa länkar 
 Encyklikan Deus Caritas Est
 Benedictus XVI:s tal i Sala Stampa angående encyklikan Deus Caritas Est

2005 i Vatikanstaten
2006 i Vatikanstaten
Encyklikor
Benedictus XVI
Religionsåret 2005
Religionsåret 2006
Latinska ord och uttryck
Tim Buckley

Timothy Charles "Tim" Buckley III, född 14 februari 1947 i Washington, D.C., död 29 juni 1975 i Santa Monica, Kalifornien, var en amerikansk sångare och musiker. Han experimenterade och blandade jazz, psykedelisk musik, funk, rock, soul och avantgarde. Buckley ansåg att hans röst, som hade ett omfång på fem och en halv oktaver, skulle ses som ett instrument. Det var mest på de två albumen Lorca och Starsailor som han använde röstens fulla potential.

I april 1970 gifte sig Buckley med Judy Brejot Sutcliffe i Santa Monica och adopterade Judys son, Taylor Keith Sutcliffe.

Tim Buckley dog 28 år gammal efter en överdos av heroin. Sonen Jeff Buckley, som han träffade ett fåtal gånger, var också musiker och avled 30 år gammal i en drunkningsolycka.

Diskografi 
Studioalbum
 Tim Buckley (1966)
 Goodbye and Hello (1967)
 Happy Sad (1969)
 Blue Afternoon (1969)
 Lorca (1970)
 Starsailor (1970)
 Greetings from L.A. (1972)
 Sefronia (1973)
 Look at the Fool (1974)

Livealbum
 Dream Letter: Live in London 1968 (1990)
 Peel Sessions (1991)
 Live at the Troubadour 1969 (1994)
 Honeyman: Recorded Live 1973 (1995)
 Once I Was (1999)
 The Copenhagen Tapes (2000)
 Live at the Folklore Center 1967 (2009)
 Venice Mating Call (2017)
 Greetings From West Hollywood (2017)
 Bear's Sonic Journals: Merry-Go-Round at the Carousel (2021)

Externa länkar 

 The Tim Buckley Archives
 Tim Buckley Music
 TimBuckley.com

Födda 1947
Avlidna 1975
Amerikanska sångare
Män
Personer från Washington, D.C.
Kardborrband

Kardborrband eller kardborreband (eller det i Sverige mindre kända varumärkesordet velcro) är ett textilmaterial som används för att skapa ett förband mellan två ytor. Kardborrband används främst till kläder och skor. Ena sidan av förbandet består vanligtvis av en mängd små krokar av nylon som sitter fast på ett band av syntetmaterial. Den andra sidan av förbandet består av ett stort antal öglor som är fästa i ett band. I de kardborrband man finner på kläder är krokarna ca 1,5 mm långa och gjorda med nylonfiber ca 0,3 mm i diameter. De är fästa i ett regelbundet nät med ca 2 mm avstånd mellan krokarna. Vanligen är öglorna gjorda av polyester och med betydligt tunnare diameter än krokarna. Förbandet fungerar genom att många krokar kommer fastna i öglor då förbandets delar läggs mot varandra. 

Den schweiziske ingenjören Georges de Mestral uppfann kardborrbandet 1941, inspirerad av egenskaperna hos växterna i kardborresläktet. Benämningen (och varumärket) velcro är sammansatt av de första bokstäverna i de franska orden velours (här velour med dess öglor) och crochet (krok).

Referenser

Externa länkar 
Velcro Industries B.V.

Förbandsteknik
Sybehör
Stanisław II August Poniatowski

Stanisław II August av den adliga familjen Poniatowski var den siste kungen av det polsk-litauiska samväldet. Han föddes den 17 januari 1732 och dog den 12 februari 1798. Fadern var greve Stanisław Poniatowski och modern furstinnan Konstancja Czartoryska. Stanisław II August var kung av Polen och storfurste av Litauen mellan 1764 och 1795.

Stanisław August har framför allt gått till historien som Polens siste kung, men han gjorde också som regent betydande insatser för den polska konsten, kulturen och utbildningsväsendet. Han gynnade näringslivet och ansåg att en bättre ställning för borgerskapet och en motsvarande reduktion av adelns makt skulle göra Polen starkare. Hans memoarer (Mémoires du roi Stanislas-Auguste Poniatowski, St.-Pétersbourg 1914–1924) är en viktig källa till samtida europeisk politik.

Biografi

Karriär 
Den unge Stanisław Poniatowskis politiska karriär tog sin början då han 1755 sändes till Sankt Petersburg som sachsisk och polsk diplomat. Den stilige och intelligente polacken blev snart älskare åt storfurstinnan Katarina, den blivande kejsarinnan Katarina den stora, vars äktenskap med den blivande tsar Peter III var olyckligt. Efter att August III år 1763 avlidit valdes Stanislaw med stöd från Ryssland till polsk kung den 7 september 1764. Som kung antog han namnet Stanisław II August. Det ryska inflytandet över Polen hade varit betydande under större delen av 1700-talet och Stanisław sågs inledningsvis som en marionett för ryska intressen. Han förmådde inte förhindra Polens första delning 1772 som genomfördes av grannstaterna Preussen, Österrike och Ryssland utan krigshandlingar.

Politik 
Stanisław försökte nu genomföra reformer som skulle stärka Polen i förhållande till de aggressiva grannmakterna. Den 3 maj 1791 stadfäste han en radikal och för sin tid mycket avancerad författning för det polsk-litauiska samväldet, som avskaffade valkungadömet, liberum veto och livegenskapen. För att säkra Polens oberoende hade sejmen ingått en allians med Preussen, men Ryssland lyckades förmå Preussen att byta sida. Med ryskt stöd skapades en konfederation av reformfientliga adelsmän, den så kallade Targowicakonfederationen, som lyckades hindra att konstitutionen trädde i kraft. Ryssland och Preussen intervenerade militärt och efter tappert motstånd besegrades styrkorna som var lojala kungen och den nya konstitutionen. Kungen tvingades acceptera Polens andra delning 1793.

Senare liv 
Ett uppror mot det ryska inflytandet lett av Tadeusz Kościuszko 1794 misslyckades, vilket ledde till att Polen utplånades som självständig nation när det delades för tredje gången. Stanisław August tvingades avsäga sig kronan den 25 november 1795. Han levde därefter i Sankt Petersburg fram till sin död 1798 på en pension som ställdes till förfogande av kejsarinnan Katarina, vars älskare han varit och för vilken han ännu sägs ha hyst kärlek. Han var aldrig officiellt gift, men ingick ett hemligt morganatiskt äktenskap med Elżbieta Szydłowska.

Referenser

Externa länkar 
 Stamträd (på polska)

Polens regenter
Litauens regenter
Personer från Kamenets Rajon
Födda 1732
Avlidna 1798
Män
Katarina den stora
Pärlor för svin (tecknad serie)

Pärlor för svin (Pearls Before Swine i original) är en amerikansk tecknad humorserie för dagspress, skriven och tecknad av Stephan Pastis. Den började publiceras i amerikanska dagstidningar i början av 2000-talet.

Serien kretsar kring fyra antropomorfiska djur: Den narcissistiska Råttan, den vänliga men naiva Grisen, den intellektuella Geten, samt Zebran, vars liv mest kretsar kring att undvika olika rovdjur. Serien har blivit kontroversiell för sin mörka humor och maskerade sexuella referenser. Pärlor för svin kan sägas vara en slags metaserie då seriefigurerna ofta verkar vara medvetna om att de är karaktärer i en seriestripp. Serien skämtar dessutom ofta med seriemediet.

Externa länkar
Dagens "Pärlor för svin"

Amerikanska serier
Amerikanska dagspresserier
Fabeldjursserier
Metaserier
Jan Boquist

Jan Ivar Boquist, ursprungligen Boqvist, född 3 december 1936 i Stockholm, död 5 januari 2011, var en svensk jazzpianist, kompositör och musikarrangör. Han var bror till Per-Anders Boquist och startade tillsammans med honom Amigo Records.

Biografi
Jan Boquist startade dixieland-bandet Whiskey Bottle Slickers 1951 på Norra Latin. Han blev medlem i Carl-Henrik Norins orkester på Nalen 1955, för att året efter engageras av Simon Brehms orkester på Bal Palais. Under några år på 1960-talet turnerade han i folkparkerna med Robert Broberg, Towa Carson, Britt Damberg, Jan Malmsjö och Ulla Sallert. När Carl-Gustaf Lindstedt och Gösta Bernhard satte upp Casinorevyn på Intima Teatern i Stockholm 1973 engagerades han dit som kapellmästare. Samarbetet med Casinorevyn ledde till att han svarade för musiken när Carl-Gustaf Lindstedt satte upp Spanska Flugan på Vasateatern 1981.

Boquist avled den 5 januari 2011 efter en lång tids sjukdom. En runa över honom publicerades i Dagens Nyheter den 13 januari samma år .

Filmmusik och musikarrangör

Källor

Noter

Externa länkar
 Jan Boquist på Discogs
 Jan Boquist på Svensk mediedatabas

Födda 1936
Svenska kompositörer inom populärmusik
Män
Avlidna 2011
Svenska jazzpianister
Musiker från Stockholm
Eva Jansson

Eva Kristina Jansson, född 25 januari 1950 i Sundsvall, är en svensk dansare och skådespelare.

Biografi 
Jansson studerade vid Balettakademien och genomförde kompletterande utbildning i drama på Teaterhögskolan i Stockholm. Hon medverkade 1973–1974 i föreställningen Kom till Casino på Intiman. 1975 gjordes en film med samma namn.

Filmografi

Teater

Roller

Referenser 

Svenska dansare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Sundsvall
Födda 1950
Susie Sulocki

Susie Sulocki, egentligen Susan Claire Kempe, född Caddy 2 juni 1942, är en svensk dansare och skådespelare. 
Hon är mor till skådespelaren Kim Sulocki.

Filmografi

Dans

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter 

Svenska dansare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1942
Levande personer
Reimers Ekberg

Carl Magnus Reimers Ekberg, född den 6 april 1936 i Stockholm, är en svensk musiker (trumslagare), dansare, skådespelare och tidigare banktjänsteman.

Biografi
Reimers arbetade under 1960- och 1970-talen med Casinorevyn.

Som musiker är Ekberg bland annat verksam med det egna jazzbandet "Reimers Smokinglirare".

Ekberg har även innehaft ett antal olika förtroendeposter inom Sällskapet Stallbröderna. För detta sällskap har han under det senaste kvartsseklet författat en lång rad snapsvisor, vilka senare sjungits in av bland annat Lasse Berghagen, Claes af Geijerstam, Magnus Härenstam och Björn Skifs på en CD som sällskapet säljer till förmån för välgörande ändamål.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 

Svenska trummisar
Svenska skådespelare
Män
Födda 1936
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Musiker från Stockholm
Stig Lasseby

Stig Gunnar Lasseby, född 5 mars 1925 i Gällivare, död 8 december 1996 i Hult, var en svensk animatör, filmregissör och producent. Han grundade filmbolaget Team Film 1955.

Filmografi bakom kameran i urval
1971 – Fido går till plugget (regissör och producent)
1972 – Agaton Sax och bröderna Max (regissör och producent)
1976 – Agaton Sax och Byköpings gästabud (regissör och producent)
1976 – Agaton Sax (regissör och producent)
1981 – Pelle Svanslös (regissör)
1983 – Sjörövarfilmen (producent)
1985 – Pelle Svanslös i Amerikatt (regissör)
1994 – Musikbussen (regissör)

Filmografi röstskådespelare
1972 – Agaton Sax och bröderna Max (som Tänkande August)
1976 – Agaton Sax och Byköpings gästabud (som Tänkande August)
1976 – Agaton Sax (som Tänkande August)

Källor 
Stig Lasseby i Svensk Filmdatabas.

Noter

Svenska filmproducenter
Svenska filmregissörer
Svenska animatörer
Svenska röstskådespelare
Svenska regissörer under 1900-talet
Personer från Gällivare socken
Födda 1925
Avlidna 1996
Män
Svenska dubbningsregissörer
Ray Gilbert

Ray Gilbert, född 5 september 1912 i Hartford, Connecticut, död 3 mars 1976 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk kompositör och sångtextförfattare, som började som kompositör av musik till Walt Disneys filmer.

Gilbert tilldelades en Oscar för bästa sång för Zip-a-Dee-Doo-Dah 1947.

Filmmusik

Referenser

Amerikanska sångtextförfattare
Amerikanska kompositörer
Födda 1912
Avlidna 1976
Män
Leslie Bricusse

Leslie Bricusse, född 29 januari 1931 i Pinner i Harrow, London, död 19 oktober 2021 i Saint-Paul-de-Vence, Frankrike, var en brittisk kompositör, sångtextförfattare och manusförfattare.
 
Tillsammans med Anthony Newley skrev han musikaler som till exempel Stoppa världen, jag vill hoppa av, som hade premiär i London 1961 och i Stockholm 1963. Tillsammans skrev de också "Spela spelet" som gavs på Puckteatern i Stockholm 1986 i Ulla Sallerts regi och med Richard Carlsohn i en av huvudrollerna.

Filmmanus

1980 - Les séducteurs
1970 - Scrooge

Filmmusik i urval
1971 - Willy Wonka & the Chocolate Factory
1970 - Scrooge

Källor

Brittiska sångtextförfattare
Brittiska kompositörer
Brittiska manusförfattare
Födda 1931
Avlidna 2021
Män
Personer från London
Grammy Award-vinnare
Brittiska musikalkompositörer
Brittiska författare under 1900-talet
Kyrkbåt


Kyrkbåt är en typ av snipa som är avsedd för rodd och användes bland annat som transportmedel till socknens kyrka i större sjösystem, älvar eller vid kuster i hela Norden.

Kyrkbåtens konstruktion bygger på samma nordeuropeiska tradition som Nydamskeppet och vikingatidens skepp. Denna och liknande båttyper har haft många funktioner genom årens lopp.

Användandet av kyrkbåtar är känt sedan flera århundraden tillbaka, då det var vanligt att regelbundet gå i kyrkan under rådande kyrkogångsplikt. Under senare hälften av 1800-talet började kyrkbåtarna ersättas med ångbåtar och behovet minskade också genom att väg- och järnvägssystemet byggdes ut. Den äldsta bevarade kyrkbåten från Mora ingår i Nordiska museet samlingar. Kyrkbåten har årtalet 1716 inskuret i stävnocken, och är bygd för tio par åror. Siljans kyrkbåtar är förmodligen de mest kända, och flest kyrkbåtar har troligen byggts på Sollerön som levererade båtar till bl.a. Hälsingland under vintrarna när det gick att transportera dessa på kälkar. Ännu idag är det på Sollerön som kyrkbåtarna byggs och senare hälften av 1900-talet är det familjen Håll (Lars, Rune och Arne Håll) som har stått för bevarandet av den traditionen. En av de sista kyrkbåtarna som användes i Arbrå socken skänktes till Nordiska Museet 1901. Båten, med namnet "Suggan", byggdes 1797 på Sollerön och ligger nu åter i ett båthus på sin ursprungliga plats vid viken Strångsnäs på östra sidan om älven Ljusnan norr om Vallsta. 

Kyrkbåtarna har varierat i storlek utifrån de enskilda byarnas behov, en del mindre båtar vara endast utrustade med tre till fyra par åror. De större kyrkbåtarna kunde ha åtta till tio par åror och bära upp till 60 personer, någon större för upp mot 90 personer har även funnits. Den mer vanliga kyrkbåten har haft cirka sju till tio par åror.

Senare byggda båtar har oftast sju till tio par åror och används främst för tävlingar i kyrkbåtsrodd och för utflyktsrodd. Flera sådana båtar finns, främst i Hälsingland, Dalarna (Siljan), Jämtland (Locknesjön) och på olika håll i Insjöfinland. Den mest kända roddtävlingen för kyrkbåtar torde vara Sulkavan suursoudut.

Bilder

Se även
Allmogebåt
Kyrkbåtsrodd

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Albert Eskeröd 1970. Båtar. Från ekstock till trålare.

Externa länkar 
 Kyrkbåtar i Hälsingland: Det våras för kyrkbåtarna

Båtar
Norma Ahlqvist

Norma Ahlqvist, född den 22 februari 1941 i Göteborg, är en svensk dansare och koreograf.

Filmografi

Koreografi 
 1983 - Två killar och en tjej

Skådespelare 
 - Dansare
 - Dansare

Teater

Roller (ej komplett)

Koreografi

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Svenska dansare under 1900-talet
Svenska koreografer under 1900-talet
Dansare från Göteborg
Födda 1941
Levande personer
Kvinnor
Ulla Grimlund

Ulla Ebba Elisabet Grimlund, född 14 november 1932 i Stockholm, död 24 februari 2023 i Stockholm, var en svensk skådespelare. Grimlund grundade 1968 Miniteatern, en teaterskola för barn på Odengatan i Stockholm.

Filmografi 
 (dubbning)

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar
Miniteaterns webbplats

Svenska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1932
Avlidna 2023
Skådespelare från Stockholm
Operation X

Operation X (originaltitel: Crisis) är en amerikansk thrillerfilm från 1950 med Cary Grant i huvudrollen. Den regisserades av Richard Brooks.

Handling 
Läkaren Dr. Eugene Norland Ferguson (Cary Grant) och hans fru Helen Ferguson (Paula Raymond) är på genomresa i ett mellanamerikanskt land. De plockas dock upp av soldater och förs till diktatorn i landets palats. Diktatorn hävdar att han har en hjärntumör och Dr Ferguson, som är just hjärnkirurg, är den enda som kan rädda honom...

Rollista (i urval) 
 Cary Grant – Dr Eugene Norland Ferguson
 José Ferrer – Raoul Farrago
 Paula Raymond – Helen Ferguson
 Signe Hasso – Senora Isabel Farrago
 Ramon Novarro – Colonel Adragon
 Gilbert Roland – Roland Gonzales
 Leon Ames – Sam Proctor

Externa länkar

 

Filmer 1950
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer i regi av Richard Brooks
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Ivan Hoflund

Ivan Hoflund, född 18 oktober 1887 i Bäckebo församling, Kalmar län, död 8 augusti 1948 i Kalmar domkyrkoförsamling, Kalmar län, var en svensk målare och tecknare.

Biografi
Hoflund, som var son till kyrkoherden i Gärdslösa på Öland Erik Hoflund och Therese Hultcrantz, är en av de kända ölandskonstnärerna. Han var först verksam som konservator och deltog i arbetet vid Strängnäs domkyrkas restaurering. Han studerade vid Konsthögskolan 1908-1913 och bedrev därefter studier i Danmark, Holland, Tyskland, Österrike, Italien och Tunisien. Han influerades från början av Gauguins expressionism men också av Ivar Arosenius, Ivan Aguéli och Olof Sager-Nelson. Från tiden i Nederländerna tog han intryck av de klassiska mästarna där. 1918 hade han en gemensam utställning med Einar Forseth och Ragnar Fridell. Motivmässigt är hans landskapsmåleri eljest präglat av Öland och Småland. Han är också uppmärksammad som tecknare, med en rik produktion. Som monumentalmålare har han gjort flera altartavlor till kyrkor, bland annat i Böda kyrka på Öland, och väggmålningar i Borgholms realskola och på Lindöskolan i Kalmar. Hoflund är representerad vid bland annat Kalmar läns museum, Kalmar konstmuseum och Moderna museet.

En minnessten över honom av Ivar Jonsson och Arvid Källström restes 1962 vid hans barndomshem, Långlöts prästgård på östra Öland. Han är gravsatt i Gärdslösa.

Källor

Fotnoter

Litteratur

 M. Hofrén, Ivan Hoflund - konstnären och hans verk, 1947
 A. Nilsson, Ivan Hoflund - tecknaren och målaren, 2005

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1887
Avlidna 1948
Svenska tecknare under 1900-talet
Personer från Bäckebo socken