kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frescati

Frescati är ett område på Norra Djurgården i Stockholm där huvuddelen av Stockholms universitet och Naturhistoriska riksmuseet är belägna. Området är en del av Kungliga nationalstadsparken.

Namn och historia
Området utgörs av det gamla området Skeppsbroäng som fick sitt nya namn i samband med Gustav III:s storslagna planer för områdena runt Brunnsviken, som han fick efter sin italienresa till bland annat Kampanien 1783–1784. Gustav III namngav därför områdena runt Brunnsviken efter italienska förebilder, som till exempel Frascati, Albano och Tivoli. Den italienska staden Frascati blev av okänd anledning stavad "Frescati", och har tidvis även stavats "Freskati".

Kommunikationer
Området genomkorsas av Roslagsvägen,  tunnelbanans röda linje och Roslagsbanan. Både järnvägsstationen och tunnelbanestationen inom området heter Universitetet.

Tidigare fanns även hållplatsen Frescati (Fkt) på Roslagsbanan, som lades ned 14 juni 2009 samtidigt med den tidigare hållplatsen Universitetet på samma linje. Den 7 januari 2010 öppnades istället den nya stationen Universitetet, belägen mitt emellan de två gamla järnvägshållplatserna.

Se även
 Villa Frescati
 Villa Fridhem
 Villa Montebello
 Villa Sofielund
 Frescati hage, område utmed Brunnsviken
 Kungliga Skogs- och Lantbruksakademien, tidigare Kungliga Lantbruksakademien
 Experimentalfältet, Kungliga Lantbruksakademiens experiment- och försöksverksamhet på Norra Djurgården
 Tivoli (Solna)
 Norra länken

Campus vid Stockholms universitet
Norra Djurgården
Informella områden i Stockholm
Garvargatan, Stockholm

Garvargatan på Kungsholmen i Stockholm sträcker sig i öst–västlig riktning ett kvarter söder om Hantverkargatan och korsar Kungsholmstorg.

Historik

Namnet Garfware-gatan nämns redan 1669 och erinrar om den garveriverksamhet som fanns söder om gatan intill Riddarfjärden. I samband med Clas Larsson Flemings gatureglering (stadsplan) för Kungsholmen var det meningen att hantverkare skulle bosätta sig på ön (se även Hantverkargatan). Sådana flyttade också hit redan på 1640-talet, däribland fanns de första garvare som snart bildade en liten koloni i kvarteret söder om Garvargatan. Kvarteret kallades även Garvaren (idag Vattuormen) och gränsade till Riddarfjärden, vars strandlinje gick något högre in mot land än idag. Området var lämpligt vald på grund av hantverket krävde mycket vatten och att det låg lite avsides, eftersom hanteringen spred en obehaglig lukt.  

Garveriverksamheten fanns kvar fram till början av 1900-talet. En av de sista var garvaren Anders Wilhelm Lundin och hans brorson Eugéne Lundin som utövade här sitt hantverk kring sekelskiftet 1900. Garvar Lundins gränd som leder ner mot Norr Mälarstrand öster om Kungsholmstorg påminner om detta liksom parallellgatan Jakob Westinsgatan.

Vid Garvargatan fanns Graham Brothers som tillverkade hissar, samt S:t Eriks Bryggeri som hade sin verksamhet i hörnet Garvargatan/Kungsholmstorg. Vid Garvargatan 2 återfinns Kungsholms församlingshus som ritades av arkitekten Erik Lallerstedt.

Källor
 
 

Gator och torg på Kungsholmen
Skräddargränd

Skräddargränd, Gamla stan i Stockholm, är en smal gränd som går från Västerlånggatan till Stora Nygatan.

Historik
Anledningen till namnet är att Skräddarämbetet (d.v.s. skräddarskrået) hade sitt hus mellan 1627 och 1842 i kvarteret Pandora vid Skräddargränden nr 2. Sedan Gustav II Adolfs tid hade man tillstånd att hålla ett utskänkningsställe för vin i huset. Här hade skräddarna Källaren Druvan, Förgylda Drufvan eller Vindrufvan som ibland även kallades Skreddare krogen.

Tidigare namn för gränden var Bredgränd som förekommer från 1400-talets slut. Förleden bred har förmodligen att göra att denna gränd var något bredare än de närmas norrut liggande gränderna.

I hörnet Skräddargränd / Stora Nygatan låg Apoteket Kronan mellan 1891 och 1924. Apotekets emblem, två lejon som flankerade Karl XII krönta spegelmonogram, var uppsatt på hushörnet innanför Skräddargränd.

Källor

Se även 
Kvarteret Pandora
Gator och torg i Gamla Stan

Externa länkar 

Gator och torg i Gamla stan
Slag

Slag kan avse:
 Slag (kläder) – ett tygvek på kavajer eller byxor
 Slag (krig) – en militär sammandrabbning mellan två fientliga styrkor
 Fältslag – drabbning på land
 Sjöslag – drabbning till sjöss
 Slag (musik) – en tidsenhet inom musikteori
 Slag (skrov) – övergången mellan botten och sidan av ett skrov
 Slag (stöt) – en riktad fysisk och aggressiv attack mot en annan person
 Slaganfall – en form av hjärninfarkt och/eller hjärnblödning

Se även
 Slagsida – ett fartyg lutar åt sidan på grund av asymmetrisk lastning, förskjutning i lasten, läckage eller liknande
 Stagvändning – en segelfarkost vänder mot vinden och över på annan bog 
 Värmeslag –  ett tillstånd, då en levande organisms kroppstemperatur inom loppet av relativt kort tid blir förhöjd till onormala nivåer
Sinclair QL

Sinclair QL är en dator från Sinclair med en Motorola 68008 CPU som släpptes 1984. QL använder multikörningsoperativsystemet Sinclair QDOS skapat av Tony Tebby som standard men även andra operativsystem kan användas (exempelvis CP/M). Det var på en Sinclair QL som Linus Torvalds började att konstruera och testa det som med tiden skulle komma att bli Linux. Klonerna Q40 och Q60 kan till exempel köra Linux. Sinclair QL slutade säljas 1986.

Externa länkar
http://www.nvg.ntnu.no/sinclair/computers/ql/ql.htm
http://www.nvg.ntnu.no/sinclair/
https://curlie.org/Computers/Systems/Sinclair/QL/
http://www.q40.de/
http://homepages.tesco.net/dilwyn.jones/index.html

Hemdatorer
Slaget vid Älgarås

Slaget vid Älgarås utkämpades vid Älgarås kungsgård i Västergötland, 14 november 1205 mellan anhängare av kung Sverker den yngre och Knut Erikssons söner. Bakgrunden var den strid om kronan som de Sverkerska och Erikska ätterna bedrivit i ett halvsekel.

Kung Sverker segrade, och tre av Knut Erikssons söner uppges ha dödats vid slaget. Den fjärde brodern, Erik Knutsson, lyckades fly till Norge, varifrån han senare återkom och tog revansch i slagen vid Lena och Gestilren. 

Första omnämnandet sker i Chronologia Vetus, någon gång efter 1260-talet. Där finns inga andra uppgifter än om att ett slag stått vid Älgarås 1205. En senare uppgift från början av 1300-talet bestämmer tidpunkten till november, troligen på ganska lösa grunder, och innehåller uppgiften om att kung Knuts söner stupade i slaget.

Det mesta av de övriga uppgifterna är än senare. Enligt Johannes Bureus skulle Erik under flykten haft hjälp av en Fale Bure, en gestalt som av modern forskning anses vara en påhittad figur.

Referenser

1205
Älgarås
Älgarås
Sverige under 1200-talet
Västergötlands historia
Slaget vid Lena

Slaget vid Lena stod mellan kungasonen Erik Knutsson med svenskt och norskt krigsfolk och kung Sverker den yngre med en till övervägande del dansk här vid Lena i Kungslena socken i nuvarande Tidaholms kommun, Västergötland, den 31 januari 1208. Skänningeannalerna säger att ”det stod ett slag i Lena. Sverker flydde”.

Slaget var ett led i maktkampen mellan de sverkerska och erikska ätterna, men också ett hopp för den danske kung Valdemar Sejr att införliva Västergötland med Danmark, som då var i ett expansivt skede.

Enligt medeltida uppgifter uppgick kung Sverkers här till 18 000 man, vilket torde vara en upphaussad siffra. Danskarna anfördes av Sverkers svärfar Ebbe Sunesson Hvide och dennes bröder Lars, Jakob och Peder.

Erik Knutsson segrade med sina inhyrda norrmän. Sverker den yngre och hans ärkebiskop Valerius flydde åter till Danmark och striden var över. Enligt en legend skall Oden ha siktats på den svensk-norska sidan och givit dem seger.

Erik Knutsson valdes till kung, men än var inte maktkampen över; stridigheterna fortsatte. Annalerna förtäljer om en fortsättning till sammandrabbningen vid Lena, nämligen slaget vid Gestilren år 1210.

Att slaget vid Lena varit ett betydande bakslag för den segerrika danska stormakten har fått en bekräftelse i en välbekant strof i en medeltida ballad som skildrar slaget ur ett danskt perspektiv:

Stupade
stor del av danska hären
Ebbe Sunesson (Hvide), Sverkers svärfar
Lars Sunesson (Hvide), Ebbes bror
jarl Knut Birgersson (Bjälboätten), Birger Brosas son
Magnus från Lund – ”Obiit Magnus, qui occisus est in Gocia aput Lene anno dominice incarnationis MCCVIII” (Magnus har omkommit vid Lena i Götaland den 31 januari 1208)
herr Lars – ”O(bierunt) Kanutus dux sueorum et dominus Laurencius cum m(ultis aliis)” (omkomna: Knut svensk jarl och herr Lars med flera andra)

Noter

1208
Lena
Lena
Lena
Lena
Sverige under 1200-talet
Västergötlands historia
Tidaholms kommun
Slaget vid Sparrsätra

Slaget vid Sparrsätra utkämpades år 1247 nära Sparrsätra kyrka utanför Enköping.

Fältslaget blev kulmen på folkungarnas andra uppror mot Erik den läspe och halte.

Folkungarna leddes av tronpretendenten Holmger Knutsson, son till kung Knut Holmgersson. Folkungarna förlorade och därmed krossades motståndet mot kungligt centralstyre och skatter. I Skänningeannalerna från omkring år 1290 heter det under år 1247: "Detta år förlorade Upplands allmoge vid Sparrsäter segern och sin frihet, och man pålade dem spannskatt, skeppsvist och flera bördor". Dock är det oklart om kungamakten verkligen lyckades ta ut dessa skatter.

Enligt Erikskrönikan flydde Holmger till Gästrikland men blev tillfångatagen och halshöggs därefter år 1248. Hans nära förbundne Filip Larsson tvingades gå i landsflykt.

Erikskrönikan, författad på 1320-talet, berättar så här:

Hembygdsforskare i Västergötland vill i stället placera slaget där.

Se även
Folkungarna

Källor
Mats Adolfsson. När borgarna brann - svenska uppror (2007)

1247
Sparrsätra
Sparrsätra
Sverige under 1200-talet
Slaget vid Pydna

Slaget vid Pydna var ett slag år 168 f.Kr. nära Pydna. Makedonierna, anförda av Perseus av Makedonien, förlorade mot romarna under Lucius Aemilius Paullus och 1 000 fångar togs som gisslan och fördes till Italien, däribland kung Perseus av Makedonien, som dog i fångenskapen, och ryttmästaren och historikern Polybios.

Externa länkar 

Romerska slag
Slag i Grekland
168 f.Kr.
Europa under 100-talet f.Kr.
Sacré-Cœur

Sacré-Cœur (franska: Basilique du Sacré-Cœur, "Heliga hjärtats basilika", uttalas [sakʁe kœʁ]) är en romersk-katolsk basilika och populärt landmärke i Paris. Kyrkan är uppkallad efter och tillägnad Jesu heliga hjärta. Basilikan ligger på Montmartre-kullen som är den högsta punkten i staden.

Historia 
Basilikan uppfördes mellan 1875 och 1914 (invigning 1919) för att markera bildandet av den tredje republiken. Initiativet togs av Romersk-katolska kyrkan, som såg den som ett "försoningsoffer" då Montmartre hade varit scen för många av händelserna under Pariskommunen 1871. Den tänktes också som ett monument över de döda i fransk-tyska kriget 1870–1871. Basilikan fullbordades dock inte förrän 1914 och invigningen ägde rum först 1919 efter första världskrigets slut. Oppositionen mot bygget var stor, både på politiska och estetiska grunder.

Basilikan ritades av arkitekten Paul Abadie och är byggd i romersk-bysantinsk stil, på platsen där Sankt Dionysius (Saint Denis) halshöggs cirka år 262. Dess interiör är stämningsfull med ljus som strömmar in från de färgade fönstren. På taket under den stora kupolen finns en stor mosaik föreställande Jesus Kristus och nedanför denna mosaik finns en staty av Dionysius som knäböjer. Kyrkan har även många skulpturer, bland annat en föreställande Jungfru Maria. Kyrkan hyser över 500 statyer och många av statyerna har hämtat inspiration från antikens arkitektur.

Framför kyrkan finns den öppna platsen Square Louise-Michel, namngiven efter en lokal anarkist. Från platsen och upp till kyrkan är det 222 trappsteg.

Basilikan 
Sacré-Cœur är belägen på toppen av Montmartre i Paris artonde arrondissement och ger en vidsträckt utsikt över Paris. Det kan vara en av huvudorsakerna till att området fått stort genomslag inom populärkulturen. Området framför kyrkan har förekommit i många berömda filmer, däribland Amélie från Montmartre (2001), Ronin (1998) och kortfilmen C'était un rendez-vous (1976).

Bilder

Kommunikationer 
I närheten av Sacré-Cœur ligger metrostationen Anvers, med sin gamla entré som liknar klängväxter.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Basilique du Sacré-Cœur

Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Romersk-katolska kyrkobyggnader i Paris
Paris artonde arrondissement
Montmartre
Quartier de Clignancourt
Svenska astronomiska sällskapet

Svenska astronomiska sällskapet (SAS), grundat år 1919 i Stockholm, är en rikstäckande ideell organisation för astronomiintresserade personer samt astronomiföreningar i Sverige, och har cirka 2700 medlemmar.

Sällskapet ger ut tidskriften Populär Astronomi samt anordnar ett program av populärvetenskapliga föreläsningar, och har sitt säte på AlbaNova i Stockholm.
Sällskapet har sedan 1999 delat värdskapet för astronomikonferensen "Astronomdagarna". År 2012 lanserade sällskapet temadagen "Astronomins dag och natt".

År 2012 grundades Svenska astronomiska sällskapets ungdomsförbund, Astronomisk Ungdom, som riktar sig till åldrarna 6–25 år och har cirka 1200 medlemmar.

Ordförande

 Karl Bohlin 1919–1926 
 Hugo von Zeipel 1926–1933 
 Östen Bergstrand 1933–1942 
 Nils Nordenmark 1942–1953 
 Bertil Lindblad 1953–1958 
 Gunnar Malmquist 1958–1964 
 Erik Holmberg 1964–1972 
 Tord Elvius 1972–1986 
 Aina Elvius 1986–1990 
 Per Lindblom 1990–1996 
 Hans Rickman 1996–2000 
 Gösta Gahm 2000–2010 
 Jesper Sollerman 2010–2020
 Peter Linde 2020–

Se även
 Populär Astronomi
 Astronomdagarna
 Svensk amatörastronomisk förening
 Astronomisk ungdom
 Lista över astronomiföreningar
 Astronomi

Källor
Svenska astronomiska sällskapet i Nationalencyklopedin

Noter

Vidare läsning
 Kärnfelt, Johan (2019). "Svenska astronomiska sällskapet grundas" på Svenska astronomiska sällskapet 100 år

Externa länkar 
 Svenska Astronomiska Sällskapet – webbplats
 Astronomins dag och natt – webbplats

Astronomi i Sverige
Astronomiorganisationer
Ideella organisationer
Svenska ideella organisationer
Organisationer bildade 1919
Organisationer i Stockholm
Stig Cederholm

Stig Cederholm, född 21 januari 1905 i Jönköpings Kristina församling, död 17 april 1980 i Växjö, var en svensk serieskapare och novellförfattare, mest känd som skaparen av den litterära figuren Åsa-Nisse, sedermera även känd från filmer och serier. Cederholm var frivillig i Waffen-SS under andra världskriget.

Biografi
Stig Cederholm var son till ingenjör Gustav Elias Alexander Cederholm (1878–1948), bördig från Örgryte församling, och Julia Maria, född Jahn (1878–1960).

Cederholm engagerade sig som antikommunist och i slutet av 1930-talet deltog han i spanska inbördeskriget som frivillig på Francisco Francos sida. Under andra världskriget tog Cederholm värvning hos tyska SS militära styrkor Waffen-SS, och tjänstgjorde bland annat i Norge och Ukraina. 

Våren 1942 satt han som fånge i interneringslägret Grini utanför Oslo på grund av att han hade stulit, förskingrat pengar och uppträtt ohövligt mot en dansk SS-Obersturmführer. Trots att den svenska säkerhetspolisen hade honom under uppsikt var det först under 1990-talet som det kom till allmän kännedom att Cederholm hade stridit i Waffen-SS.

Tillbaka i Sverige var Cederholm under en period under 1940-talet intagen på Sidsjöns mentalsjukhus, men blev utskriven när han 1946 gifte sig med författaren Dagny Alm, med vilken han var gift till 1953.  Från 1955 var Cederholm gift med författaren Birgit Th. Sparre. Efter en tid upptäckte hon att Cederholm utan att hon märkt det hade förskingrat hennes tillgångar, något som ledde till att Sparre 1959 måste sälja gården Åsundsholm på exekutiv auktion. De separerade 1957 men förblev gifta fram till Cederholms död. Cederholm omyndigförklarades i september 1958.

Cederholm började sysselsätta sig som novellförfattare i mitten av 1940-talet. Figuren Åsa-Nisse förekom första gången i en humoresk i veckotidningen Tidsfördrif (nummer 51, 1944). 

De positiva läsarreaktionerna ledde till att Cederholm skrev fler noveller och novellsamlingar om Åsa-Nisse, totalt 48 titlar utgivna, och snart började Svensk Talfilm att göra Åsa-Nissefilmer. Cederholm hade inget med dessa filmer att göra utöver att vara skapare till novellfiguren Åsa-Nisse. 20 filmer gjordes 1949–1969, och 2011 var det premiär för den 21:a filmen Wälkom to Knohult. Åsa-Nisse blev också serie, från starten 1955 och under många år tecknad av Gösta Gummesson, i början med manus av Gits Olsson, och senare av bland andra Bengt Linder och Leif Bergendorff.  

Utöver humoresker och böcker om Åsa-Nisse skrev Cederholm ett antal böcker om djur och natur, exempelvis I slagbjörnens spår: Berättelser från norrländska vildmarker och småländska storskogar och Älg i markerna. Dessutom publicerades han i tidskrifter, till exempel i Jakt & jägare (nummer 5, 1971).

Bibliografi

Åsa Nisse - noveller och novellsamlingar

Åsa Nisse - postumt utgivna novellsamlingar

samt ytterligare 10-talet titlar

Övrigt

Referenser

Svenska novellförfattare
Svenska serieskapare
Svenskspråkiga novellförfattare
Svenska frivilligsoldater
SS
Författare från Jönköping
Födda 1905
Avlidna 1980
Män
Svenska författare under 1900-talet
Skumboll

En skumboll, kokosboll eller skumtopp, är ett bakverk med luftigt och sött äggviteskum samt ett tunt chokladöverdrag. Ibland förekommer även ett veterån i botten och kokosflingor som garnering. Andra benämningar är gräddbulle i Skåne och kokosmunk eller munk i Göteborg.

Skumbollar består av sockerlag, gelatin och äggvita, som vispas till hårt skum. Sockerlagen kan tillverkas av strösocker och glykos, och smaksättas med vaniljsocker. Smeten läggs sedan i en kokosbeströdd form, eller spritsas på tunna veterån, och ställs i frysen. Sedan överdras skumbollen med smält choklad och eventuellt kokosflingor. En variant med kokosflingor kallas skumraket. I olika länder skapar man skumbollen i olika former.

På marknaden säljs skumbollar under olika varumärkesnamn, till exempel danska Samba från Elvirasminde i Skanderborg och svenska Mums-mums från Cloetta, tidigare Thule.

Historia 
De första skumbollarna tillverkades i parisiska konditorer under 1800-talet och kallades tête de nègre (negerhuvuden). Även i andra länder hade skumbollarna namn som senare skulle anses olämpliga, till exempel i Belgien (negerbröst). I Nederländerna, Tyskland och Danmark kallades skumbollarna negerkyssar till 1980-talet, liksom i Finland till 1990-talet. I Danmark blev det sedermera flødeboller (gräddbullar). Danskarna äter omkring 50 st per person och år.

Referenser 

Godis
Bakverk
Slashdot

Slashdot (ofta förkortat "/.") är en stor amerikansk webbplats med nyheter, diskussioner och bloggar kring Linux, fri programvara, öppet innehåll, upphovsrätt, programvarupatent, astronomi och annat. Slashdot ägs av Geeknet, Inc.

Varje nyhet följs av en intensiv diskussion, som ofta innehåller intressantare information än själva artikeln. För att göra diskussionerna överblickbara har Slashdot utvecklat ett innovativt system för att poängsätta inlägg. Av flera hundra inlägg kan den kräsne välja att bara se den handfull som fått flest poäng.

Namnet "slashdot.org" kommer sig av att webbplatsens grundare ville ha en URL som skulle vara helt omöjlig att läsa högt ("h-t-t-p-colon-slash-slash-slash-dot-dot-org").

Den numera kraftigt omstrukturerade svenska webbplatsen Gnuheter påminde i sin ursprungliga form om Slashdot.

Slashdot-effekten
En notis på Slashdot kan få katastrofala följder för en underdimensionerad webbserver, webbplatsen hänvisar i allmänhet sin publik till källan för att få mer information varför omedelbart efter en publicering en omfattande trafikökning kan noteras på den slashdottade webbservern.

Källor

Externa länkar 
Slashdot.org
Slashcode - källkoden bakom Slashdot och många andra webbplatser

Webbplatser
Bildanden 1997
Shamansk healing

Shamansk healing är en energimedicinsk riktning som åberopar indianernas traditioner. Här talas det om det strålande energifältet som omger människokroppen, se aura.

I denna riktning finns mycket som är likt det österländska synsättet ayur-veda energier, chakran, meridianer m.m. Men man kan också se klara kopplingar till Wicca-rörelsen. Man kan även hitta liknande övningar inom shamanism som i Qi Gong och Taiji.

New Age
Stjärtlösa groddjur

Stjärtlösa groddjur (Anura) är en ordning av groddjur som omfattar drygt 5000 arter uppdelade i ett 50-tal familjer.

Utseende 
Som namnet antyder saknar de stjärtlösa groddjuren stjärt. De har kort kropp och obetydligt avsatt huvud, som är platt och brett och har stor mun. Vidare är bakbenen i regel kraftigare än frambenen. De karaktäriseras också av simhud mellan tårna och utstående ögon. De minsta arterna blir bara någon centimeter långa, medan goliatgrodan kan bli upp till 40 centimeter lång.

Utbredning 
Stjärtlösa groddjur finns från ekvatorn till ganska nära polerna, men inte i de arktiska områdena. De allra flesta arterna finns i tropisk regnskog. De finns i många mycket olika former, anpassade till mycket olika levnadssätt. Men deras antal minskar snabbt och det tycks råda en överhängande risk att många arter helt dör ut.

Ekologi 
De flesta arterna i Anura är amfibiska och lever en stor del av livscykeln i sötvatten. Men de rör sig också lätt på land genom att hoppa och klättra. Yttre befruktning dominerar, och äggen läggs vanligtvis i lugna vatten, till exempel pölar, dammar och sjöar. Larverna (grodyngel) har gälar och utvecklas i vattnet. De vuxna djuren är köttätare och lever framför allt av leddjur (till exempel insekter), ringmaskar och snäckor. Människorna märker dem framför allt genom de lockrop som hannarna utstöter under parningssäsongen.

Systematik 
De stjärtlösa groddjurens vetenskapliga namn Anura kommer från det grekiska ordet an, som betyder "utan" och oura, som betyder "svans". Det betyder följaktligen "utan svans". 

I vardagligt tal omfattar ordningen grodor och paddor. Grodor och paddor är inte två taxonomiska grupper utan samlingsnamn för två tänkta grupper som särskiljs genom generella morfologiska likheter. Arterna inom dessa båda grupper behöver alltså inte vara mer eller mindre närbesläktade med varandra än med någon annan art inom gruppen. De arter som kallas paddor är mer anpassade till ett liv i torrare miljöer och likheterna dem emellan har uppstått genom så kallad konvergent evolution, vilket innebär att de anpassats till liknande ekologi oberoende av varandra och därmed fått vissa gemensamma egenskaper. Grodorna är i sin tur mer anpassade till fuktiga miljöer. Yttre skillnader mellan grodor och paddor är att paddorna oftast har en kortare och robustare kropp och kortare ben än grodorna. Paddor brukar också ha tjockare, mer körtellik och vårtig hud, än grodor, vilka oftast har slätare hud.

Evolution 
Fynd av fossila, groddliknande amfibier som är minst 220 miljoner år gamla har gjorts på Madagaskar, från tidsepoken trias. Men de första helt säkra fossilen av stjärtlösa groddjur är runt 150 miljoner år gamla. Dessa är kända som Archaeobatrachia, vilket betyder "gamla grodor". För cirka 50 miljoner år sedan levde Neobatrachia, eller "nya grodor", vilka troligen är förfäder till dagens stjärtlösa groddjursfamiljer.

Kladogram 
Här nedan är ett kladogram över släktskapen mellan ordningens olika familjer baserat på Frost et al. (2006)  och Heinicke et al. (2009).

Källor

Noter