kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Krigslagar

Krigslagar är en särskild uppsättning lagar som träder i kraft vid krig eller då krigsfara råder. Vanligen införs genom krigslagar särskilda bestämmelser för ett lands styrelseskick eller myndigheters verksamhet, i synnerhet vad gäller militärens befogenheter. Det kan i vissa jurisdiktioner innebära att delar av statsapparaten ställs under militär kontroll samt tillfälliga straffskärpningar för vissa typer av brott som anses underminera ett lands försvarsförmåga. Krigslagar hör till nationell lagstiftning och skall inte förväxlas med krigets lagar, som är en del av folkrätten.

Krigslagstiftning i Sverige 
I Sverige finns en serie så kallade fullmaktslagar som regeringen kan besluta skall träda ikraft om riket hamnar i krig eller krigsfara, alternativt träder de ikraft automatiskt vid högsta beredskap. Riksdagen har inte rätt att motsätta sig ikraftträdandet av sådan lagstiftning men kan upphäva den i efterhand. Dessa lagar föreskriver omfattande förändringar av rätten att bland annat bedriva näringsverksamhet, utrikeshandel, fritt prissätta varor och tjänster, samt ger utökade befogenheter till statsmakten att ta privat egendom i besittning.

Utöver speciallagar som i sin helhet gäller endast vid krig eller krigsfara finns det även särskilda bestämmelser i ordinarie svensk lagstiftning som är tillämpbara under liknande krisförhållanden. Detta gäller exempelvis strafflagstiftningen; fram till år 1972 tilläts utdömandet av dödsstraff i Sverige för vissa brott i krigstid, även om dödsstraffet avskaffats i fredstid redan år 1921.

Se även
 Undantagstillstånd
 Militär straffrätt

Noter

Externa länkar
 15 kap. Regeringsformen, Krig och krigsfara

Offentlig rätt
Krigsrätt
Militärväsen
Kris- och katastrofberedskap
Student

En student är en person som läser vid universitet eller  högskola, men beteckningen används även om den som med hängivenhet ägnar sig åt att lära ett visst ämne och därmed anses studera detta. Ordet kan också avse en person som tagit studenten/studentexamen, det vill säga gått ut från gymnasiet. I modernt språkbruk används student synonymt med studentexamen i vardagliga uttryck som "ta sin student".

Ordet student kommer i svenskan från tyskans Student av latinets studens, genitiv studentis, presens particip av studeo som betyder 'ivrigt ägna sig åt något', 'studera'. 

Studenter vid tekniska högskolor eller tekniska fakulteter kallas även teknologer.

Studentikos kultur 

Kulturen kring studentlivet är ofta särpräglad, på ett sätt som kallas studentikost. Uttryck för detta är exempelvis att studenter i Norden på vissa högskolor och universitet vid festliga tillfällen klär sig i studentoveraller.

Upptåg 
Inte sällan deltar universitetsstudenter i skämt och upptåg. Dessa kan ofta inkludera mindre kriminalitet, såsom stöld av vägskyltar eller trafikkoner och annan allmän egendom, eller andra typer av mindre bedrägerier. Skämt av studentikos typ är inte bara vanliga, utan spelar en stor roll i den studentkultur som flera publicerade böcker har behandlat. Skämten kan blanda in aktuella händelser, vara en form av protest eller hämnd, eller ha ett annat syfte än själva njutningen av skämtet i sig. En rapport har släppts angående beteendet hos universitetsstudenter, rapporten är skriven av Universities UK och heter Studentification: A Guide to Opportunities, Challenges and Practice. Rapporten fokuserar på sex brittiska universitet.

I Storbritannien och USA är det vanligt att studenter stjäl och innehar trafikkoner, och det påstås att var femte student har en trafikkon. Under 1990-talet bedömdes stölden av trafikkoner vara ett så stort problem att det togs upp i Storbritanniens parlament. År 2002 deklarerades en "trafikkons-amnesti" vid University of St Andrews i Skottland, där studenter erbjöds att lämna tillbaka stulna trafikkoner utan rädsla för repressalier.

Studerandes levnadsvillkor i Sverige 
I Sverige har studenternas levnadsvillkor ofta kritiserats. I en rapport från Sveriges statistiska centralbyrå i slutet av november 2007 framgick att "nästan hälften av alla studenter avstod från inköp av kurslitteratur på grund av brist på pengar", och att sex av tio studenter arbetar vid sidan om studierna. Studenters reella köpkraft har minskat kraftigt sedan början på 1980-talet. Ekonomisk stress har kopplats till de senaste årens ökande fusk samt ökande psykisk ohälsa bland studenter. Dock har studenter i Sverige betydligt bättre ekonomiska villkor än i flertalet länder där högre utbildning är avgiftsbelagd.

Se även 
 Studenten
 Studentexamen
 Studieavbrott

Referenser 

Academica

he:תלמיד
Rädisa

Rädisa (Raphanus sativus var. sativus) är en ett- eller tvåårig ört i familjen korsblommiga växter. Bladen sitter i en rosett och är flikigt ovala. Rädisans uppsvällda stamknöl äts som grönsak.

Ursprung 
Det är okänt var rädisan ursprungligen kommer från. Den har länge odlats som kulturväxt i Kina och Japan. Romarna kände till växten vid vår tideräknings början. På 1500-talet kom rädisan till Nordeuropa, och den har odlats i Sverige sedan 1600-talet. 

Ursprungligen gjordes ingen skillnad mellan rädisa och rättika; ordet rädisa är belagt i hovräkenskaperna första gången 1636. Den blev emellertid inte vanlig som kulturväxt i Sverige förrän på 1800-talet.

Rädisa som grönsak 
Rädisan skördas genom att man drar upp den ur jorden, precis som med morötter. Det är vanligtvis stamknölen som äts, men även blasten kan användas som salladsblad, finhackad eller tillagad. Rädisor är ofta runda och skarpt röda utanpå och vita inuti och äts vanligtvis råa. De varierar i utseende beroende på sort. Det finns avlånga, runda, helt röda, rödvita eller helt vita rädisor. Dessutom finns sorter där man äter fröbaljorna. Rädisor kan ha en ganska stark smak, vilken beror på senapsoljor som framförallt finns i de yttersta lagren. Rädisor skördas tidigt; står de länge blir de träiga. De äts vanligen färska eller hastigt kokta.

Rädisor innehåller näringsämnen som natrium, vitamin C och kostfiber.

Rädisor kan odlas i växthus och finns därför vanligen färska året om i handeln. De saluförs endera i knippen eller i plastpåsar med blasten bortrensad. Rädisor för export odlas bland annat i  Nederländerna och i Israel.

Rädisa och rättika
Rädisa och rättika är olika odlade varieteter av samma art, Raphanus sativus. Den späda rädisan går under artbeteckningen Raphanus sativus var. sativus, medan rättikan är mer storvuxna varieteter, med eller utan svart skal. Varieteter med svart skal (Raphanus sativus var. nigra) har ibland benämnts som vinterrättika eller svart rättika.

De två orden 'rädisa' och 'rättika' har samma etymologiska ursprung, och båda är trädgårdstermer som går tillbaka på latinets radix - "rot". Ordet/växten rädisa har kommit in i svenskan via franskans radis (jämför även engelskans radish), medan ordet/växten rättika har kommit till Sverige via medellågtyskans redik eller fornhögtyskans retih (jämför Rettich i dagens tyska).

På bland annat engelska och franska har man inte separata namn för rädisa och rättika. På engelska benämns ofta Raphanus sativus-varieteterna med stor stamknöl som winter radish. Detta motsvarar tyskans Garten-Rettich.

Rättikor är även det svenska namnet på hela växtsläktet Raphanus.

Referenser

Noter

Källor 
 Livsmedelssverige.se - Rädisa. Läst 2009-11-08

Externa länkar 

Rotfrukter
Korsblommiga växter
Rä Växtindex
S:t Lukas (förbund)

S:t Lukas är en idéburen organisation med psykoterapimottagningar och föreningsverksamhet över hela Sverige. Förbundet består av 30 lokala föreningar och 40 mottagningar från Malmö i söder till Luleå i norr med legitimerade psykoterapeuter och psykologer samt handledare och organisationskonsulter. Organisationens bärande idé handlar om samtalet som läkande och utvecklande kraft och helhetssyn på människan med såväl fysiska och psykiska som sociala och existentiella behov. S:t Lukas har sedan 1939 varit pionjär inom psykoterapi och existentiella frågor och arbetar idag för allas rätt till psykoterapi och för möjligheten att få även psykodynamisk behandling. Mottagningarna erbjuder en bredd av individuell psykoterapi, familjeterapi, traumabehandling, handledning och organisationsinsatser. S:t Lukas överskott går till att subventionera psykoterapi och andra former av samtal till behövande. Organisationen har idag cirka 1200 medlemmar.  

Unga Lukas är förbundets satsning på ungas psykiska hälsa. Unga Lukas ger samtalsstöd kring livsfrågor via chatt och kunskapsstöd och inspiration i sociala medier, där man också kan träffa unga förebilder som berättar om sina livserfarenheter. Allt chattstöd inom Unga Lukas är anonymt och bemannas av kunniga volontärer.

Historik 
S:t Lukas bildades 1939 av socialarbetare, läkare och präster. Från början var det en stiftelse som hette "Stillhet och kraft", och den utvecklades så småningom till den organisation S:t Lukas är i dag. Namnet kommer från aposteln Lukas som var både evangelist och läkare. Pionjärer som nämns är bland andra Ebba Pauli, Knut Harald Giertz och Göte Bergsten. De var överens om att människans sociala, andliga, kroppsliga och psykologiska behov hörde samman, vilket var nytt och banbrytande. Än i dag är denna idé bärande för S:t Lukas. Utbildningsmässigt har var S:t Lukas en föregångare i att utbilda i samtalsmetodik och var den första i Sverige att anordna psykoterapeututbildning på 1940-talet.

Referenser

Externa länkar
[www.sanktlukas.se] Officiell webbplats
[www.ungalukas.se] - plattformen för unga vuxna med samtalsstöd och information om psykisk hälsa

Svenska ideella organisationer
Organisationer bildade 1939
SGD

SGD kan syfta på: 

 största gemensamma delare
 valutakoden ISO 4217 för  singaporiansk dollar
 IATA:s flygplatskod för Sønderborgs flygplats, Sønderborg, Danmark.
Kanelbulle

Kanelbulle, även kallad kanelsnäcka och kanelsnurra (på finlandssvenska örfil) är ett sött bakverk gjort på vetemjöl och en fyllning med kanel. Bullar med kanelfyllning finns i olika varianter och är vanligt förekommande i Nordamerika och norra Europa. En variant som fått spridning i världen är den svenska kanelbullen som fylls med smör eller margarin, strösocker och kanel samt garneras med pärlsocker och eventuellt mandelspån. Internationellt förknippas svenska kanelbullar ofta med den svenska fikakulturen.

Historia och varianter 
Kanelbullens tidiga historia är osäker. I USA är kanelbullar vanlig morgonmat. Söta och kladdiga kanelbullar av Philadelphia-typ kom till under 1700-talet och innehåller honung, socker, kanel och russin. Det finns även många andra varianter, såsom den svenska som fått global spridning.

I Sverige finns det belägg för vetebröd som kallats "kanelbulle" sedan i varje fall 1850-talet. Den variant som senare kallats kanelbulle skapades troligen i Sverige på 1920-talet, då tillgången på ingredienserna ökade efter första världskriget. Det dröjde dock till 1950-talet innan kanelbullen blev vanligt förekommande i Sverige. Den svenska kanelbullen är mindre söt och inte lika mäktig som amerikanska varianter. En annan skillnad är att den svenska kanelbullen ofta innehåller kardemumma.

Tillverkning 
Ingredienserna är huvudsakligen vetemjöl, mjölk, jäst, socker, kanel och smör/margarin. Ofta kryddar man även degen med kardemumma, salt och socker. Den jästa degen kavlas ut och fyllningen fördelas jämnt. Fyllningen består vanligen av smör/margarin, strösocker och malen kanel. Degen rullas eller viks ihop och skärs eller klipps. Bullarna penslas med uppvispat ägg och pärlsocker eller hackad sötmandel kan strös över. I många länder är det vanligt med glasyr istället för pärlsocker eller mandel.

En kanelbulle är ofta snäckformad och kallas då kanelsnäcka, men även så kallat vegabröd, fransk lilja, dubbelsnäcka, knut och kanelbrioche förekommer. Det är vanligt att kanelbullar läggs i veckade pappersbakformar när de ska jäsa och gräddas. Bakformen förhindrar deformering under jäsningen och gräddningen samt skyddar bullen från direkt beröring när den ska hanteras.

I kulturen 
År 1999 instiftade Hembakningsrådet Kanelbullens dag som uppmärksammas den 4 oktober varje år.

Kanelbullen presenterades som svensk specialitet i EU-projektet Café Europa 2006.

Bildgalleri – tillredning

Källor

Externa länkar 

Bakverk
Mark David Chapman

Mark David Chapman, född 10 maj 1955 i Fort Worth, Texas, är en amerikansk man, dömd till fängelse på livstid för mordet på John Lennon. Mordet ägde rum utanför Lennons bostad i Dakota Building i New York den 8 december 1980.

Biografi
Chapman var ett Beatles-fan som periodvis varit drogberoende och intagen för psykiatrisk vård. Han dömdes till livstids fängelse för mordet på Lennon och har ännu inte (2023) blivit benådad trots ett flertal nådeansökningar. Den senaste benådningsförhandlingen ägde rum i augusti 2022. Enligt amerikansk lag kan mordoffrets anhöriga (Yoko Ono) neka benådning, vilket hon hittills gjort i samtliga ansökningar från Chapmans sida.

Chapman ägde ett exemplar av boken The Catcher in the Rye (svenska Räddaren i nöden) och bar den på sig vid mordtillfället och den därpå följande arresteringen. Bokens huvudperson Holden Caulfield var en stor förebild för Chapman och teorier finns att han tyckt sig finna inspiration i boken, vilken dock på intet sätt förespråkar mord. Chapman har i intervjuer efteråt menat att han hörde en röst som sade "Do it, do it, do it" (Gör det, gör det, gör det) och att han genom att döda Lennon trodde sig kunna överta dennes berömmelse.

I populärkultur 
Filmen Chapter 27 - Mordet på John Lennon handlar om de tre dagar Chapman tillbringade i New York, innan han sköt John Lennon till döds.

Källor 
 Mark David Chapman: The Man Who Killed John Lennon 
 Mark David Chapman: Inside the Mind of John Lennon's Killer

Noter 

Amerikanska mördare
Personer från Fort Worth
Män
Födda 1955
Levande personer
Mauthausen (koncentrationsläger)

Mauthausen var ett koncentrationsläger, beläget cirka 20 kilometer öster om Linz i Österrike.

Mauthausen var ett kombinerat arbets- och koncentrationsläger. Många fångar begick självmord genom att hoppa från den 50 meter höga kanten till stenbrottet på grund av de vidriga arbetsförhållandena. Fångar mördades även på det sättet. Fångarna fick knappt någon mat och arbetade tills de dog.

Mauthausen hade ett trettiotal satellitläger. Det första hette Gusen och öppnades i maj 1940. I maj 1945 fritogs resten av fångarna i Mauthausen och dess satellitläger av den amerikanska armén. Mauthausen var i drift från augusti 1938 till maj 1945. Totalt dödades 122 766 personer av nazisterna under dessa år. En av dem som dog i Mauthausen var den ungerske författaren Andor Endre Gelléri. Han dog av tyfus.

Kommendant i Mauthausen var Franz Ziereis. Garnisonläkare var Eduard Krebsbach.

Källor

Externa länkar 
Koncentrationslägerminnesplatsen Mauthausen
Filmen "Fotografen i Mauthausen" - originaltitel "El fotógrafo de Mauthausen" 2018
Google Map Mauthausen koncentrationsläger

Koncentrationsläger i Nazityskland
Förintelsen i Österrike
Dessertvin

Dessertvin är vin som passar till desserter. De är söta i smaken och ofta alkoholstarka. Vinerna med högst anseende tillverkas i Sauternes och Loiredalen i Frankrike, i Tyskland, Österrike och i Ungern (så kallade Tokajer).

Se även
Sauternesviner
Trockenbeerenauslese
Eiswein
Tokajer
Madeira
Portvin
Marsalavin

Källor

Externa länkar
 Dessertviner - vinjournalen.se
 dessertviner.se

Vin
Ädelröta

Ädelröta är ett gynnsamt angrepp av svampen Botrytis cinerea på vindruvor. Svampen angriper druvans skal så att det blir mer genomsläppligt för vatten, vilket gör att druvan skrumpnar ihop och dess innehåll av socker och aromämnen blir mer koncentrerat, samtidigt som vissa smakförändringar sker. För att detta skall ske krävs vissa speciella betingelser: druvorna skall vara mogna, och vädret skall helst växla mellan fukt och solsken. Tack vare att druvmusten blir mer koncentrerad är det möjligt att göra mycket söta dessertviner av ädelrötade druvor. Dessa viner kallas också ädelsöta viner. Exempel på vintyper som utnyttjar ädelröta är franska sauternesviner, ungerska tokajer och tyska resp. österrikiska Trockenbeerenauslese.

Botrytis kan även orsaka gråröta som är ett kraftigare, icke önskat angrepp som vanligen förstör druvorna. Gråröta kan inträffa om förhållandena är för fuktiga. Blå druvsorter är i allmänhet mer känsliga för gråröta än gröna druvsorter, så vanligen är det bara möjligt att göra ädelsöta viner av gröna druvsorter. Botrytis förekommer dock när blå vindruvor torkas efter skörden. Exempel på detta är Passitometoden som används vid framställning av italienska Amaroneviner.

Vin
Château Pétrus

Château Pétrus är ett rött bordeauxvin från appellationen Pomerol i sydvästra Frankrike. Vinet räknas som ett av världens finaste, dyraste och mest svåråtkomliga. En flaska Château Petrús kostar ca 10 000 kronor för senare årgångar och ibland mer än så. Den redan legendariska årgången 2005 kostade över 27 000 kr när den släpptes 2008. De finaste äldre årgångarna, såsom 1921, 1929 och 1961 kan kosta över 100 000 kronor .

Vingården är på 11,4 hektar och består till 95% av Merlot-druvor och till 5% av Cabernet Franc. Druvorna skördas för hand och jäses i temperaturkontrollerade cementtankar. Sedan lagras det 20 månader på franska ekfat innan det buteljeras.

Château Pétrus ägs och drivs av negocianten Établissements Jean-Pierre Moueix med Christian Moueix (utsedd till Man of the Year 2008 av tidningen Decanter) i spetsen. Företaget äger flera andra vingårdar bland annat Chateau Lagrange och Chateau La Fleur-Petrus i Pomerol och Dominus i Napa Valley, USA.

Referenser

Externa länkar 

 Établissements Jean-Pierre Moueix officiell webbplats
 Chateau Petrus cellarnotes.net
 Pétrus terroir-france.com

Franska viner
Stupa

En stupa (sanskrit: stūpa, 'hårtofs', 'krön' eller 'topp') är en buddhistisk byggnad, vanligen på en omgärdad och rikt utsmyckad plats. Stupan är också känd under sitt tibetanska namn chörten.

Beskrivning
Centralt i en stupa är den kupolliknande, i huvudsak massiva, kullen eller byggnaden (på en kvadratisk bas) som rymmer ett relikskrin. Ovanpå relikerna står den så kallade stjälken som går genom halvsfärens topp och slutar i en spira som består av ett antal ringar och så kallade parasoller. Kullen är vanligen omgärdad av ett skrank med rikt utsmyckade portiker i kardinalriktningarna. Hela kompositionen ska symbolisera universum. 

En stupa är även en symbol för en Buddhas upplysta sinne. Varje del av stupan symboliserar en aspekt av Buddhas lära. Det finns 8 typer av stupor som korresponderar till olika delar av Buddha Shakyamunis liv. Det finns ytterligare en typ av stupa som kallas Kalachakrastupa. Denna stupa anses beskydda mot krig och negativa energier. Den är den mest sällsynta typen.

Historik och exempel

Stupan utvecklades i Indien under Sungariket omkring 100 e.Kr. ur de indoariska gravhögarna sedan Mauryahärskaren Ashoka konverterat till buddhismen. I Kina, Korea och Japan utvecklades stupan till den vertikalt byggda, våningsindelade pagoden.

Traditionen med stupor spreds till Myanmar, Sri Lanka och Thailand. Större stupor, särskilt i stadsmiljöer, benämns ofta pagoder trots att de inte har koppling till den östasiatiska pagodtraditionen. Så kallas till exempel världens största stupa – Shwedagon i Rangoon – ofta Shwedagon Pagoda på engelska och Gyllene pagoden på svenska.

Kända stupor finns i Sanchi, Anuradhapura och Borobudur. Sveriges enda stupa finns norr om Fellingsbro. Den är 11 meter hög och invigdes år 1988 av Dalai lama Tenzin Gyatso.

Se även 
 Gopura
 Sikhara
 Indisk konst
 Indiens historia

Referenser

Externa länkar

 Symbolism of the Stupa 

Buddhistisk arkitektur
Religiösa byggnader
Tannin

Tannin är polyfenoler från växter som länkar samman proteiner så att de antingen fälls ut eller krymper.  I växten förvaras tanninet i vakuoler som går sönder om någon äter av den. Detta är ett skydd för att göra växten svårsmält och illasmakande, främst för insekter. Garvsyra är en tanninblandning som traditionellt används för garvning av läder. Genom att proteinerna i lädret förändras blir det svårsmält för mikroorganismer och håller därmed längre.  Ju större tanninmolekyler desto effektivare garvning. Pseudotanniner är tanninliknande ämnen som har för små molekyler för att duga till garvning. Kemiskt sett är de ofta monomerer, och de återfinns bland annat i te och kaffe.

Att tannin drar samman proteiner är det som skapar den torra och sammandragande känslan när man äter omogna bär. När bären mognar bryts tanninet ned så att de blir välsmakande.

Kemi

Tanninerna delas in i hydrolyserbara tanniner, kondenserade flavonoider och pseudotanniner.

Hydrolyserbara tanniner
Dessa är polymera estrar av en hydroxibensoesyra och en sockerart, oftast glukos.. Svaga syror eller baser får dem att brytas ned - hydrolyseras till sina grundstommar, 

Gallotannin är vanligast och innehåller mellan 3 och 12 gallussyreenheter..

Kondenserade tanniner

Kondenserade tanniner består av flavonider som är kovalent bundna till varandra. De är ofta förknippade med antioxidativ effekt..

Pseudotanniner
När man pratar om "garvsyra" i te och kaffe är det pseudotanniner man syftar på. Dessa drycker duger inte att garva med eftersom pseudotanninerna är för dåliga på att länka samman proteiner. De kan vara oligomerer av ovanstående föreningar, eller helt andra som klorogensyra:

Tanniner i födan

Tanniner ger bland annat den sträva känslan i rött vin (ibland även vita viner). Tanninet finns i vindruvans kärnor och skal i olika mängd för varje druvsort. Blå druvor, som man i huvudsak gör röda viner av, innehåller mest tannin. Bland dessa kan till exempel druvsorterna malbec, cabernet sauvignon, nebbiolo eller tannat nämnas. En röd druva med mindre tannin är druvan pinot noir, vilken har en svagare färgintensitet.

Kaffe innehåller garvsyra. Det finns flera organiska syror i kaffe, men den syra som dominerar är klorogensyra. 
Kaffe är en "sur" produkt, men vid hårdare rostning, såsom i exempelvis espresso, bryts en del syror ner och kaffet blir därmed mindre "surt"(pH-värdet blir högre). 
Den bittra smaken i kaffe kommer främst från klorogensyror.

Den bittra smaken i te kommer istället från pH-neutrala tanniner, flavonoider, som finns i tebladen. Dessa flavonoider ökar produktionen av saltsyra i magen, vilket har lett till ett missförstånd om att även te skulle innehålla garvsyra.

Källor

Biomolekyler
Drycker
Estrar
Fenoler
Venetien

Venetien, på italienska Triveneto eller Le tre Venezie, är namnet på historiska regioner i nordöstra Italien. Venetien motsvarar idag ungefär de tre italienska regionerna Veneto, Trentino-Alto Adige och Friulien och Juliska Venetien, samt mindre delar i Slovenien och Kroatien (bland annat Istrien).

Se även
Adriatiska veneter
Kungariket Lombardiet-Venetien

Italiens historia
Italiens geografi