kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vilundavallen

Vilundavallen är en del av Vilundaparken. Den ligger i centrala Upplands Väsby, alldeles nära Väsby centrum, där Väsby IK Friidrott har sin hemmaarena. Väsby IK som senare blev Väsby United, spelade sina hemmamatcher i fotboll fram till och med säsongen 2018. Från och med 2019 är Vilundavallen hemmaplan för Parsian Väsby IF, Wäsby FC . Från och med 2020 så ska även nystartade Väsby FF spela sina hemmamatcher på Vilundavallen.  Arenan tar cirka 3 600 åskådare. På Vilundavallen finns en gräsplan, löparbana, hoppställningar för både höjdhopp och stavhopp, hoppgropar för längdhopp och tresteg samt två kulstötningsringar och kastbur för Släggkastning och Diskus. Arenan har inte så stora läktare då den största rymmer 600 personer. När Väsby IK gick upp i Superettan 2005 byggde man ut arenan med två nya ståplatsläktare för bortasupportrar. De läktarna tar 500 personer. År 2009 byttes planbelysningen. Bredvid Vilundavallen finns även en 7-manna träningsplan med gräs och en konstgräsplan, Ishallar, simhall, kampsportcenter och sporthall. Den 28 oktober 2018 öppnade Fritidsbanken på Vilundaparken. 

2014 stod den nya Bangolfbanan klar i anslutning till Vilundaparken. 

År 2018 invigdes en pumptrackbana för Sparkcyklar och en temalekpark på delar av Vilundavallens träningsplan.

Den 10 oktober 1967 invigdes Vilundaparkens konstisbana, med matchen Väsby IK-Brynäs IF (2-15).

Källor

Fotnoter

Fotbollsanläggningar i Sverige
Friidrottsanläggningar i Sverige
Sportanläggningar i Upplands Väsby kommun
Sportanläggningar invigda 1971
1971 i Sverige
Ksar

En ksar är ett samhälle som i huvudsak består av sammanbyggda bostadshus vanligen med gemensamma spannmålsmagasin och andra byggnader (moské, bad, ugn, affärer). De ligger i oaserna i Nordafrika. De grundades under 1000- och 1100-talet. Ksarerna fungerade som viktiga stationer för handeln över Saharaöknen men var också centrum för Islamsk lärdom.

Ksarerna ligger ibland uppe på berg vilket gör dem lättare att försvara. De ligger ofta helt innanför en slutningsmur. Byggnadsmaterialet är normalt soltorkat tegel, eller huggen sten och soltorkat tegel. 

Att säga att ksaren är en spannmålsbyggnad är en förvirrande beteckning av två anledningar. Spannmålsbyggnaden själv finns inne i en ksar och ksaren, som är en by, har normalt flera sådana inom sig.

Ordet ksar - ursprung och betydelse
Ordet Ksar (eller kanske mer korrekt "qsar") kommer ifrån arabiskan. I pluralis heter det på arabiska "Ksour" (eller "qsur"). Ordet kommer från arabiskan ("Kasar") som betyder slott. Ordet förekommer i namn på platser i Maghreb och är särskilt vanligt förekommande på Saharasidan av Atlasbergen och utmed Drâafloden.

Externa länkar
The Ksour of the South (om Ksarer i Tunisien, många bilder)

Islamisk arkitektur
Maghreb
Östgöta Enskilda Bank

Artikeln handlar om en tidigare svensk bank. För bankkontor tillhörande Östgöta Enskilda Bank, se Danske Bank i Sverige.

Östgöta Enskilda Bank var en svensk affärsbank fram till 1997, då den köptes av Danske Bank. Varumärket "Östgöta Enskilda Bank" levde kvar som namn på Danske Bank i Sveriges bankkontor i Östergötlands och Stockholms län till maj 2011, då de övergick till att bli Danske Bank.

Historik
Banken grundades som Öst-Götha-Bank 1837 i Linköping. Biskopen Johan Jacob Hedrén var en av bankens första tillskyndare och blev också bankdirektör. År 1846 ändrades bankens namn till  Östgötha Enskilda Bank och 1856 till Östergötlands Enskilda Bank. Uppsvinget för jordbruket under 1870-talet gjorde att banken fick en särskilt stark ställning bland Östergötlands bönder. Från 1973 hette banken Östgötabanken,  men namnet Östgöta Enskilda Bank återtogs i slutet av 1980-talet.

Vid finanskrisen under 1990-talet var L E Lundbergföretagen huvudägare i Östgöta Enskilda Bank.

I Gamla Linköping ligger vid Kryddbodtorgets kortsida en timmerbyggnad
som inrymmer ett bankkontor med en äldre inredning från Östgötabanken. Där finns en utställning av bankens sedelutgivning från 1800-talet.

Den 28 maj 1999 rånades kontoret i Kisa i Östergötland, ett brott som ledde till att två polismän mördades under rånarnas flykt. Händelserna har kallats Malexandermorden i media.

Se även
 Danske Bank i Sverige

Källor

Noter

Ej längre existerande svenska affärsbanker
Banker bildade 1837
Banker upplösta 1997
Lundbergsfären
Danske Bank i Sverige
Tichitt

Tichitt (arabiska: تيشيت) är en liten, delvis övergiven, stad vid foten av Tagant-platån i östra Mauretanien.  Den grundades omkring år 1150 och är känd för sin inhemska arkitektur. Den viktigaste produkten från Tichitt är dadlar. Staden har även ett litet museum.

Arkeologisk betydelse
Regionen Dhar Tichitt utgör delar av en lång sandstensformation som definierar Hodhdepressionens norra gräns. Området beboddes under senare stenålderns jordbruksgrupper omkring 2000 f.Kr. Bosättningarna var i huvudsak belägna på klipporna och bestod av stenbyggnader. Området övergavs omkring 500 f.Kr. troligen på grund av inträdet av ett torrare klimat. Hundratals klippkonstbilder har upptäckts, som avbildar olika djur och jaktscener. Arkeologer såsom P.J. Munson, Augustin F.C. Holl, och S. Amblard har gett en viss indikation att hirs skördades säsongsvis så tidigt som 2000 f.Kr.
Sedan 1996 är detta området tillsammans med Ouadane, Chinguetti och Oualata ett världsarv.

Tagens Tichitt
Staden ligger i regionen Tagant och har 3.158 invånare.

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor 
.
.

Externa länkar
UNESCO World Heritage Centre - Ancient Ksour of Ouadane, Chinguetti, Tichitt and Oualata
Tichit. The living ghost of yesterday's glory

Orter i Mauretanien
Världsarv i Mauretanien
Världsarv inskrivna 1996
Mauretaniens kommuner
Whale

Whale var en svensk rockgrupp som var aktiv mellan 1993 och 1999.

Biografi
Whale fick sitt genombrott 1993 med debutsingeln Hobo Humpin' Slobo Babe, vilken ledde till en del radiospelningar, visningar på MTV och viss medial uppmärksamhet. Gruppen, som vid den här tiden bestod av Henrik Schyffert, Cia Soro (då Berg) och Gordon Cyrus försökte till en början att hålla sina identiteter hemliga.

1995 kom debutalbumet We Care, producerat av Christian Falk och delvis inspelat i Spanien. Skivan bjöd på en för tiden ganska typisk blandning av triphop och partyrock. Tricky medverkade på några av låtarna. Strax därefter lämnade Cyrus bandet för att koncentrera sig på skivbolaget Breakin Bread.

1998 gavs albumet All Disco Dance Must End In Broken Bones (arbetsnamn No More Crazy Nights) ut, inspelat i London och Chicago, producerat av Brad Wood och Chris Potter. Skivan blandade åter röjig rock med triphop men den hade också en mer dansorienterad ljudbild, framför allt i låtarna där Dianne "Cream" Wiston från Addis Black Widow (under namnet Bus 75) gästade.

Whale har inte varit aktiva sedan 1999.

Southern Whale Cult 
I en bandpresentation på bandets webbplats i slutet av 1990-talet förklarades gruppen ha bildats som Southern Whale Cult 1987, och skulle under det namnet givit ut ett flertal album. Detta visade sig senare vara ett ironiskt skämt. De hade tagit biografin från bandet The Cult och bytt ut ordet "Death" till "Whale" i texten.

Medlemmar
 Henrik Schyffert - gitarr
 Cia Berg - sång
 Jörgen Wall - trummor (1995 - )
 Jon Jefferson Klingberg - gitarr (1995 - )
 Heikki Kiviaho - bas (1995 - )

 Gordon Cyrus - bas (1993 - 1995)

Diskografi

Studioalbum
 1995 - We Care - Listplaceringar:  12,  42
 "Kickin'" – 3:47  
 "That's Where It's At" – 4:15  
 "Pay for Me" – 4:24  
 "Eurodog" – 3:36  
 "I'll Do Ya" – 8:26  
 "Electricity" – 4:13  
 "Hobo Humpin' Slobo Babe" – 3:59  
 "Tryzasnice" – 4:45  
 "Happy in You" – 4:58  
 "I Miss Me" – 4:11  
 "Young, Dumb N' Full of Cum" – 5:13  
 "I'm Cold" – 8:26  
 "Born to Raise Hell" – 1:15

 1995 - Pay For Me (minialbum)
 "Pay For Me"
 "I Think No"
 "Darling Nikki" (Prince-cover)
 "Buzzbox Babe"
 "Trying" 

 1998 - All Disco Dance Must End In Broken Bones - Listplaceringar:  13
 "Crying at Airports – 5:22
 "Deliver the Juice" – 5:11
 "Roadkill" – 4:17
 "Smoke" – 5:25
 "Losing CTRL" – 4:12
 "Four Big Speakers" – 3:52
 "Go Where You're Feeling Free" – 5:09
 "Into the Strobe" – 6:09
 "Puma Gym" – 2:51
 "No Better" – 4:19
 "2 Cord Song" – 7:19

Singlar
1993 – Hobo Humpin' Slobo Babe - Listplaceringar:  30,  46,  22,  17, ('95 nyutgåva) 15, (Modern Rock Tracks) 24
1995 – I'll Do Ya - Listplaceringar:  53
1995 – Pay For Me - Listplaceringar:  6
1998 – Four Big Speakers - Listplaceringar:  50,  69
1998 – Crying at Airports - Listplaceringar:  120

Referenser

 
Svenska pop- och rockgrupper
Musikgrupper bildade 1993
Musikgrupper upplösta 1999
Oulainen

Oulainen (föråldrat svenskt namn: Oulais) är en stad i landskapet Norra Österbotten i Finland. Oulainen har  invånare och har en yta på  km². 

Grannkommuner är Alavieska, Haapavesi, Merijärvi, Pyhäjoki, Brahestad och Ylivieska.

Oulainen är en enspråkigt finsk kommun.

Administrativ historik
Oulainens kommun blev köping 1967 och stad 1977.

Tätorter
Vid tätortsavgränsningen den 31 december 2021 fanns endast en tätort inom Oulainens stads område: Oulainens centraltätort med  invånare.

Styre och politik

Mandatfördelning i Oulainens stad, valen 1976–2021

Vänorter 
Oulainen har fyra vänorter:
 Hørsholms kommun, Danmark
 Karksi, Estland
 Leksands kommun, Sverige
 Lillehammers kommun, Norge

Befolkning

Befolkningsutveckling

Språk 
Befolkningen efter språk (modersmål) den 31 december 2021. Finska, svenska och samiska räknas som inhemska språk då de har officiell status i landet. Resten av språken räknas som främmande. För språk med färre än 10 talare är siffran dold av Statistikcentralen på grund av sekretesskäl.

Externa länkar

Källor

 
Finlands kommuner
Chinguetti

Chinguetti (arabiska: شنقيط) är en stad i nordvästra Mauretanien, uppe på Adrarplatån öster om Atar. Staden hade 3 227 invånare (2013), är känd som ett religiöst centrum och var tidigare en viktig station för handeln över Sahara.

Några byggnader som kan nämnas är moskén, ett fort som tidigare användes av den franska främlingslegionen och ett högt vattentorn. I gamla kvarteren i Chinguetti finns fem koranska bibliotek.

Trots att staden ibland sägs vara islams sjunde heligaste stad finns det inga bevis för detta.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

UNESCO World Heritage Centre - Ancient Ksour of Ouadane, Chinguetti, Tichitt and Oualata
Chinguetti. The Holy City of Sahara

Orter i Mauretanien
Mauretaniens kommuner
Världsarv i Mauretanien
Världsarv inskrivna 1996
Islamisk arkitektur
Gordon Cyrus

Gordon Cyrus, född 1966, är en svensk artist och musikproducent. Gordon Cyrus är mest känd för att ha medverkat i musikgruppen Whale och för att ha upptäckt The Latin Kings. Han drev i mitten av 1990-talet skivbolaget Breakin' Bread som gav ut svensk rap, reggae och soul.

Gordon har regisserat musikvideor åt artister som Absent Minded (ADL), Blacknuss, Eric Gadd, The Latin Kings och Stonefunkers. Han driver numera produktionsbolaget L.U.V = luscious urban visualization, där Breakin' Bread ingår.

Externa länkar 
Produktionsbolaget L.U.V = luscious urban visualization

Svenska musikproducenter
Män
Levande personer
Födda 1966
Ouadane

Ouadane (även: Wādān, arabiska: وادان) är en stad i centrala Mauretanien, på Adrarplatån, nordost om Chinguetti. Staden grundades 1147 och blev snabbt ett viktigt karavan- och handelscentrum. Det är den enda orten i detta departement med samma namn.

En portugisisk handelsstation etablerades här 1487, men staden minskade i betydelse under 1500-talet. Den gamla staden (ett världsarv) finns kvar som ruiner men är ändå relativt intakt. Staden hade 1 326 invånare (2013).

I närheten av Ouadane ligger den märkligt formade Richatformationen.

Referenser

Externa länkar 

 UNESCO World Heritage Centre - Ancient Ksour of Ouadane, Chinguetti, Tichitt and Oualata
 Ouadane. The old caravan centre 

Orter i Mauretanien
Mauretaniens kommuner
Världsarv i Mauretanien
Moçambique (ö)

Moçambiqueön (portugisiska: Ilha de Moçambique) är en ö i Indiska oceanen på vilken en gammal befäst stad med samma namn är belägen. Idag ingår ön och bebyggelsen i den moderna stadsbildningen Cidade Ilha de Moçambique, som även omfattar områden på fastlandet samt på ytterligare ett par öar.

Ön, som har ca 48 000 invånare, är belägen  nära kusten i provinsen Nampula i Moçambique och var från början en portugisisk handelsstation på vägen till Indien.

Ön och den historiska stadskärnan, som 1991 blev ett av Unescos världsarv, utmärker sig genom sin arkitektur från 1500-talet. Byggnaderna är alla uppförda med samma teknik och byggnadsmaterial och har tidstypiska dekorationer. En drygt 3 km lång bro byggdes 1967 och sammanbinder ön med fastlandet.

Geografi
Moçambiqueön är uppbyggd av ett korallrev i Moçambiquekanalen 3 kilometer utanför den östafrikanska kusten. Ön är cirka 3 kilometer lång och mellan 200 och 500 meter bred och tillhör Nampulaprovinsen. Öster om huvudön ligger två obebodda öar, Goa och Zena.

Klimat
Klimatet är det likadant som på fastlandet med en torrperiod och en regnperiod. Temperaturen är svalare än på fastlandet och ön är utsatt för tropiska cykloner.

Historia
Ön användes av arabiska handelsmän som en handelsstation från 900-talet till slutet av 1400-talet. Vasco da Gama landsteg på ön år 1498 och gjorde anspråk på ön å Portugals vägnar. Moçambiqueön var vid tidpunkten befolkad av araber och afrikaner, och där fanns en viktig arabisk hamn med flera skeppsvarv. Ön styrdes av sultanen Ali Musa Mbiki (Musa al Big), som var underställd sultanen i Zanzibar. Fyra år senare återvände da Gama med portugisiska kolonister som kom att bygga de första befästningarna på ön. Öns ekonomiska betydelse minskade efter nedgången av slavhandeln i mitten av 1800-talet och på grund av Suezkanalen som invigdes 1869.

Arkitektur
Ön var en portugisisk koloni i 475 år och har en typisk kolonial arkitektur blandad med arabisk arkitektur på den norra delen av ön, och afrikansk byggnadsteknik med hyddor täckta med palmblad på den södra delen.

Galleri

Personer från Moçambiqueön
 Campos Oliveira (1847–1911), den första moçambikanske poeten som skrev på portugisiska.
 Orlando Mendes (1916–1990), moçambikansk författare.
 Lília Momplé (* 1935), moçambikansk författare. 
 Esperança Bias (* 1958), minister 2005–2015.

Referenser

Noter

Källor
 "Mozambique, Island of". Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2015.

Externa länkar 
 UNESCO World Heritage Centre - Island of Mozambique 
 Parque Nacional da Gorongosa

Världsarv i Moçambique
Moçambiques geografi
Världsarv inskrivna 1991
Sukur

Sukur är ett kulturlandskap i staten Adamawa i Nigeria. Med sina terrassodlingar, heliga symboler och gamla bosättningar som än idag används är Sukur ett utomordentligt exempel på ett samhälle med en stark lokal kulturtradition som överlevt under århundraden. Här finns även lämningar av en forntida blomstrande järnindustri.

Externa länkar
UNESCO World Heritage Centre - Sukur Cultural Landscape
Welcome to Sukur

Världsarv i Nigeria
Kulturlandskap
Världsarv inskrivna 1999
World Monuments Watch
Värnamo GK

Värnamo GK kan avse:
Värnamo golfklubb – en golfklubb från Värnamo, Sverige
Värnamo gångklubb - en gångklubb från Värnamo, Sverige
TRS-80

TRS-80 var en serie hemdatorer skapade av Tandy och såldes under sena 1970- och tidiga 1980-talet i butikskedjan Radio Shack, (därav TRS: Tandy Radio Shack). Datorn kunde bland annat använda Tandys variant av Tiny BASIC och Microsofts dialekt av BASIC. TRS-80 kallades ofta kärleksfullt "Trash-80" av sina användare.

Datorn såldes i slutet av 70-talet i Sverige av återförsäljaren Datatronic som hade svårt att göra intrång på den svenska marknaden, som 1979 behärskades av Luxors ABC 80 med Commodore PET och Apple II som huvudsakliga konkurrenter.

Model I 

Vid en presskonferens 3 augusti 1977 lanserades TRS-80 Model I, till ett pris av 599 USD. Datorn bestod av en processorenhet och en separat bildskärmsenhet. Processorn var en Zilog Z80 som drevs med en klockfrekvens på 1,77MHz. Ursprungligen såldes Model I med 4 kilobyte RAM-minne och Level I BASIC, som var en variant av Tiny BASIC. Senare utkom Model I med 16 kilobyte minne och Level II BASIC levererat av Microsoft. Som lagringsmedium användes kassettband, som lästes och skrevs av en vanlig kassettbandspelare med en hastighet av 50 bytes i sekunden. 

Med hjälp av en ganska dyr expansionsenhet (Expansion Interface) gick det att utöka internminnet till 48 kilobyte, ansluta en eller fler 5,25-tums diskettläsare, samt ansluta datorn till en skrivare med hjälp av ett centronicsgränssnitt.

Tangentbordselektroniken var ovanlig i det att den inte innehöll några aktiva kretsar. Istället mappade hårdvaran tangenterna direkt till minnesadresser som tillägnades en del av adressrymden. En version av tangentbordsenheten tillverkades med ett numeriskt tangentbord.

Det begränsade videominnet på 1024 bytes gjorde att datorn bara kunde visa 16 rader bestående av 64 tecken. Dessutom lagrade videominnet i Model I bara 7 bitar per byte, vilket bland annat innebar att det inte gick att visa gemena bokstäver. En vanlig hobbylösning var att klämma eller löda fast ett åttonde minneschip på ett av de sju förekommande minneschipen, böja upp ett adresstift och koppla detta till adressbussen.

Model I blev ökänd för de kraftiga elektromagnetiska störningar som datorn utstrålade vid drift. Dessa störningar åtgärdades i Model III.

Model II 
Oktober 1979 började Tandy leverera TRS-80 Model II, som var avsedd för småföretag. Den var inte en uppgradering av Model I, utan ett helt annorlunda system med den snabbare Z80A-processorn som drevs i 4 MHz. Datorhårdvaran samt en 8-tums diskettenhet och en monokrom bildskärm med 80x24 var inbyggda i ett gemensamt chassi med ett separat tangentbord. Datorn erbjöds med 32 eller 64 kilobyte RAM; två RS-232-serieportar och en Centronics-skrivarport var standard.

Model III 
Juli 1980 släppte Tandy Model III, som integrerade tangentbordsenheten och bildskärmen i ett chassi. De elektromagnetiska störningarna från Model I hade eliminerats och datorn fick en snabbare (2,03 MHz) Z-80-processor. Model III hade integrerade diskettenheter som tillvalsmöjlighet.

Model 4 

Nästa modell introducerades april 1983. Den hade möjlighet att använda CP/M.

Referenser 

Hemdatorer
Valerius Romulus

Valerius Romulus, född 292 eller 295, död 309, var den västromerske kejsar Maxentius äldste son. Hans mor var Valeria Maximilla, dotter till kejsar Galerius. Han tjänade som romersk konsul med sin far under år 308 och 309. Han måste ha dött innan år 310 eftersom hans far var ensam konsul det året. Efter sin död blev han upphöjd till gud och ett tempel byggdes till hans ära.

Se även
 Romulustemplet

Födda 290-talet
Avlidna 309
Romerska konsuler
Män
Gudaförklarade personer
295

295 (CCXCV) var ett normalår som började en tisdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Petra återuppgår i provinsen Palestina och omvänds till kristendomen av den syriske munken Barsauma.
 Tuoba Yi Tuo blir hövding över den kinesiska Tuobastammen.

Födda 
 Valerius Romulus, son till kejsar Maxentius

Avlidna

Externa länkar
Georg Wilhelm Steller

Georg Wilhelm Steller, egentligen Georg Wilhelm Stoeller, född 10 mars 1709, död 14 november 1746, var en tysk läkare och naturforskare.

Då han inte såg en möjlighet att jobba som läkare i Tyskland gick han till Ryssland. 1734 deltog han som läkare i ett ryskt krig mot Polen. 1737 blev han medlem i den så kallade "stora nordiska expeditionen". Redan under resan till Kamtjatka gjorde han ett stort antal forskningar i olika vetenskapliga grenar – till exempel botanik, zoologi och geologi. Först 1740 nådde han sitt mål och ett år senare blev han frågat av Vitus Bering om han ville följa med i en expedition till Amerika.

Han tackade ja och den 15 juli 1741 var de framme i Alaska. Under hela resan fortsatte Steller med sin forskning trots att förhållandet med Vitus Bering var spänt. Skeppet förstördes vid Berings ö och under tiden där beskrev han en numera utdöd art av sirendjur som idag bär hans namn, Stellers sjöko. Med en liten farkost kom de slutligen tillbaka till Kamtjatka.

Efter några år där tog han 1745 vägen tillbaka till Sankt Petersburg. I Irkutsk blev han åtalat för att ha uppviglad den sibiriska ursprungsbefolkningen mot den ryska tsaren men på grund av brist på bevis friades han. Senare blev han sjuk och dog i den sibiriska staden Tiumen.

Förutom Stellers sjöko är även Stellers sjölejon uppkallat efter Steller.

Källor 

Tyska biologer
Tyska geologer
Tyska läkare
Födda 1709
Avlidna 1746
Män
Ryska upptäcktsresande
Tyska upptäcktsresande
Västerås GK

Västerås GK är Västerås äldsta golfklubb. Banan är en lätt kuperad parkbana som ligger centralt, 5 minuter från Västerås centrum.

Klubben bildades 1931 och en 3-håls bana anlades på Viksäng i Västerås. 1933 byggdes banan ut till 9 hål och blev året efter som 16:e klubb medlem i Svenska Golfförbundet. 1945 startades planerna på en ny bana på Bjärby. 1947 kunde 9 hål invigas. En ny bansträckning och ytterligare nio hål kom till under 1960-talet och den nya banan, ritad av Nils Sköld invigdes 1962. Banan har därefter byggts om ytterligare en gång. 2005 färdigställdes 4 nya hål och bansträckningen lades om.

Klubben, som 1987 valdes till Årets golfklubb, har en omfattande ungdoms- och elitverksamhet.

Årets golfklubbar
Sportklubbar bildade 1931
Gough Island

Gough Island (även kallad Gonçalo Alvares) är en vulkanö som reser sig ur havet i Södra Atlanten och tillhör det brittiska territoriet Sankta Helena. Ön ingår i ögruppen Tristan da Cunha och är belägen ca 350 km sydost om huvudön med samma namn.

Platsen upptogs på Unescos världsarvslista 1995.

Geografi
Ön har en area på ca 65 km² med de högsta höjderna  Edinburgh Peak och Expedition Peak på cirka 910 m ö.h. Ön är ca 11 km lång med en bredd på ca 5 km och har mestadels en hög klippkust och saknar därmed naturliga hamnar förutom Glen Anchorage vid Quest Bay på öns östra del. Ön saknar bofast befolkning, förutom ett team sydafrikanska meteorologer som bemannar en väderstation.

Området inkluderar en rad små omkringliggande öar och klippor såsom Southwest Island, Saddle Island, Tristiana Rock, Isolda Rock, Round Island, Cone Island, Lot's Wife, Church Roch, Penguin Island och The Admirals. Området ligger inom det så kallade Roaring Forties, bältet mellan 40:de och 50:de södra breddgraden känt för sina starka jämna västanvindar.

Gough Island och Inaccessible Island utgör ett skyddat djurreservat och har blivit klassat som ett världsarv. Ön har beskrivits som en av de sista ostörda ekosystemen i sitt slag och ett utomordentligt skydd för häckande sjöfåglar i Atlanten. Ön är i stort sett enda häckningsplatsen för hela världens population av tristanalbatross (Diomedea dabbenena) och vitbukig petrell (Pterodroma incerta).

Historia
Ön upptäcktes tidigt 1500-tal av portugisiske sjöfararen Gonçalo Álvares, som även namngav ön Diego Alvarez, men den föll snabbt i glömska. Ön återupptäcktes av brittiske sjöfararen Charles Gough år 1731.

Under 1800-talet användes ön under korta perioder som bas för val- och sälfångare och den första vetenskapliga expeditionen genomfördes först 1904.

Sydafrika byggde en väderstation på ön 1956 som är i bruk än idag.

Externa länkar

UNESCO världsarv Gough och Inaccessible Islands
SANAP - Gough Island Weather station
UNEP World Conservation Monitoring Centre - Gough Island Wildlife Reserve

Sankt Helena
Världsarv i Sankt Helena
Afrikas öar
Öar i Atlanten
Världsarv inskrivna 1995