kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Faröbroarna

Faröbroarna (), är två motorvägsbroar, som går över Storstrømmen i Danmark, och som förbinder Själland och Falster. Broarna byggdes åren 1980–1984 och invigdes den 4 juni 1985. Vägens nummer är E47 och E55.

Lågbron 
Lågbron är 1 526 meter lång balkbro och går från Själland till Farø, varifrån man kan fortsätta till Bogø och Møn via fördämningar.

Högbron 
Den höga södra bron korsar Storstrømmen mellan Farø och Falster och är en 1 726 meter lång snedkabelbro, längsta spannet är 290 meter och maximal segelfri höjd 26 meter. Den är upphängd i två 95,14 meter höga torn, som färdigställdes 1984. Det är en av de första snedkabelbroarna i Skandinavien (Strömsundsbron var först).

Historik 
Broarna byggdes för av avlasta Storstrømsbroen från 1937, som länge hade haft det svårt att klara den ökande trafiken. Faröbroarna var om man räknar ihop de två broarna Danmarks längsta broförbindelse fram tills Stora Bältbron invigdes 1998 (Storstrømsbroen var längsta bron till dess).

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Motorvägsbroar i Danmark
Broar invigda 1985
Guldborgsunds kommun
Vordingborgs kommun
Snedkabelbroar
1985 i Danmark
Tottesund

Tottesund är en bydel som tillhör Vörå kommun i Österbotten, Västra Finlands län. Det är beläget på en halvö som utgör den nordligaste delen av Maxmo före detta kommuns fastland. I området finns bland annat Tottesunds herrgård där Maxmo kommunkansli var beläget, samt båthamnen Nabben där en gästhamn med restaurang finns. Längst i norr förbinder Öjskata bro Tottesund med Maxmos skärgårdsområde. Namnet Tottesund kommer från greve Clas Åkesson Tott d.y. som år 1660 anlade det säteri som är Tottesunds herrgårds ursprung.

Externa länkar
Tottesunds herrgårds historia (Vörå kommuns webbplats)

Maxmo
Nuzi

Nuzi var en forntida stad i den nuvarande kurdiska delen av norra Irak. Platsen heter numera Yorghan Tepe och ligger i närheten av staden Kirkuk.

Nuzi var en stad i det forntida riket Arrapha under det andra årtusendet f.Kr. Hurriter utgjorde majoriteten av befolkningen. Staden erövrades från Mitanni-riket av Assyrien, eller möjligen Babylonien, och förstördes omkring 1300 f.Kr.

Nuzi blev känt genom de utgrävningar som gjordes där på 1920- och 30-talet av amerikanska arkeologer. De viktigaste fynden från Nuzi var de arkiv med texter skrivna med kilskrift, vilka har studerats kontinuerligt sedan dess. Fynd gjorde även av dekorerade lerskärvor och den konstnärliga stilen kallas Nuzi-keramiken efter staden. Den har även återfunnits på andra fyndplatser och liknar den hurritiska Khabur-keramiken till stil och form. 

Mesopotamska städer
Forna städer
Kama (vapen)

Kama är ett japanskt och okinawanskt vapen, som ser ut som skörderedskapet skära, fast bladet är rakare. Samma typ av vapen fast med modifikationer är kusarikama och kusarigama. Kama används kanske främst i Ryukyu kobujutsu.

Kaman används också som skörderedskap. 

Närstridsvapen
Budo
WP:Projekt Japan
Japanska ord och uttryck

ja:鎌#武器としての鎌
Uretan

Uretan eller etylkarbamat är kemiskt en ester av karbaminsyra, och amingruppen från karbaminsyra gör att det också är en amid.

Egenskaper
Uretan bildar vita kristaller, som smälter vid 50–51 °C. Det är lättlösligt i vatten, etanol, eter, kloroform och glycerol, men svårlösligt i feta oljor och avdunstar fullständigt vid upphettning.

Användning
Uretan har tidigare använts för medicinskt bruk, bland annat som cytostatikum och som hjälpämne i narkosmedel, vilket upphörde efter det att ämnet konstaterats vara cancerframkallande. Det används fortfarande som narkosmedel på försöksdjur.

Trots namnet ingår uretan inte i den plast som går under namnet uretanplast eller polyuretan.

Se även
 Urea
 Polyuretan

Referenser

Källor 

 Meyers varulexikon, Forum, 1952

Konstfibrer 	
Karbamater
Cancerframkallande ämnen
MHEG-5

MHEG-5 (Multimedia and Hypermedia information coding Expert Group), även ISO/IEC 13522-5, är ett interaktivt system för digital-TV och används framförallt i Storbritannien.

Se även
MHP
Text-TV

TV-teknik
Multimedia Home Platform

MHP Multimedia Home Platform (DVB-MHP) är ett system för interaktiv digital-TV och används främst i Europa (ej Storbritannien).

Se även
MHEG-5
Text-TV

TV-teknik
Ey Iran

Ey Iran (persiska: ای ایران) ("O Iran") är en känd persisk hymn som efter den iranska revolutionen 1979 uppnått status som landets inofficiella nationalsång. Texten skrevs 1946 av författaren Hossein Golegolab och musiken komponerades av den berömde kompositören Ruhollah Khaleghi. 

Golegolab blev inspirerad att skiva texten av patriotism i samband med Sovjetunionens ockupation av nordöstra Iran på 1940-talet. Han lär ha sagt: "Under 1944, var ljudet av invaderande arméers stöveltramp på gatorna nog att skaka om varje sann patriots hjärta och det inspirerade mig till att skriva denna sång. Professor Ruhollah Khaleghi skrev musiken och trots all politisk opposition, hittade den sin väg rakt in i folkets hjärta."

Text på persiska 

اي ايران اي مرز پرگهر ، اي خاكت سرچشمه هنر
دور از تو انديشه بدان ، پاينده ماني و جاودان

اي دشمن ار تو سنگ خاره اي من آهنم، جان من فداي خاك پاك ميهنم
مهر تو چون شد پيشه ام، دور از تو نيست انديشه ام
در راه تو كي ارزشي دارد اين جان ما، پاينده باد خاك ايران ما

سنگ كوهت در و گوهر است، خاك دشتت بهتر از زر است
مهرت از دل كي برون كنم، برگو بي مهر تو چون كنم،

تا گردش جهان دور آسمان به پاست، نور ايزدي هميشه رهنماي ماست
مهر تو چون شد پيشه ام، دور از تو نيست انديشه ام
در راه تو كي ارزشي دارد اين جان ما، پاينده باد خاك ايران ما

ايران اي خرم بهشت من، روشن از تو سرنوشت من
گر آتش بارد به پیكرم، جز مهرت در دل نپرورم
از آب و خاك و مهر تو سرشته شد گلم، مهر اگر برون رود گلي شود دلم

مهر تو چون شد پيشه ام، دور از تو نيست انديشه ام
در راه تو كي ارزشي دارد اين جان ما، پاينده باد خاك ايران ما

Translitteration 

Ey Irân, ey marz e por-gohar
Ey xâkat sarcešme ye honar
Dur az to andiše ye badân
Pâyande mâni to jâvedân
Ey došman ar to sang e xârei man âhanam
Jân e man fadâ ye xâk e pâk e mihanam
Mehr e to con šod pišeam
Dur az to nist andišeam
Dar râh e to, key arzeši dârad in jân e mâ
Pâyande bâd xâk e Irân e mâ

Sang e kuhat dorr o gohar ast
Xâk e daštat behtar az zar ast
Mehrat az del key borun konam
Bar-gu bi mehr e to cun konam
Tâ gardeš e jahân o dor e âsemân bepâ'st
Nur e izadi hamiše rahnamâ ye mâ'st
Mehr e to con šod pišeam
Dur az to nist andišeam
Dar râh e to key arzeši dârad in jân e mâ
Pâyande bâd xâke Irân e mâ

Irân, ey xorram behešt e man
Roušan az to sarnevešt e man
Gar âtaš bârad be peykaram
Joz mehrat dar del naparvaram
Az âb o xâk o mehr e to serešte šod gelam
Mehr agar borun ravad tohi šavad delam
Mehre to con šod pišeam
Dur az to nist andišeam
Dar râh e to key arzeši dârad in jân e mâ
Pâyande bâd xâke Irân e mâ

Externa länkar 

 Ey Iran i svensk översättning
 Ey Iran, MP3 audio. Ruhollah Khaleghi (musik), Hossein Gol-e-Golab (lyrik), Golnoosh Khaleghi (1990)
 Ey Iran med Arian band, MPEG audio.
 Ey Iran med Zoroastrian Gatha Group, MPEG audio.
 Ey Iran med Andy, RealPlayer audio.
 Ey Iran med The Boys, RealPlayer audio.
 Ey Iran med KiKi, RealPlayer audio.

Nationalsånger i Asien
Irans nationalsymboler
Persien
Ruth Handler

Ruth Marianna Handler, född Mosko (eller Moscowitz) 4 november 1916 i Denver i Colorado i USA, död 27 april 2002 i Century City i Kalifornien i USA, var en amerikansk affärskvinna. Hon var ordförande för Mattel och är känd för marknadsföringen av dockan Barbie, som även är uppkallad efter hennes dotter Barbara.

Ruth Handler föddes i en polsk-judisk familj och var det yngsta av 10 barn. Eftersom hennes mor var sjuklig blev hon främst omhändertagen av en äldre syster. Ruth Handler arbetade flitigt i skolan och på faderns arbetsplats. På en judisk danstillställning 1932 träffade hon studenten Elliot Handler. Hon gifte sig med honom i Denver 1938 och de bosatte sig i Los Angeles, där hon arbetade som sekreterare och designer av plastprodukter. De byggde upp företaget Mattel, som inledningsvis var inriktat på möbler till dockskåp och porträttramar. Idén till Barbie fick hon under en semesterresa till Europa 1956 efter att ha upptäckt en docka i Tyskland som hade en oproportionerligt formad vuxenkropp och ett ansikte som liknade ett barns. Den var helt olik de traditionella amerikanska dockorna och de pappersdockor som dottern Barbara brukade leka med. Efter några mindre justeringar blev dockan Barbie och den presenterades för allmänheten några år senare. År 1961 introducerades även en pojkvän till dockan Barbie som fick namnet Ken efter Handlers son Kenneth.

År 1970 blev hon diagnostiserad med bröstcancer och började genomgå behandlingar. 1978 dömdes hon bland annat för bedrägeri och fick som straff avtjäna 2 500 timmar samhällstjänst. Hon grundade ett nytt företag, Ruthon, som marknadsförde bröstproteser. Under 1980-talet engagerade hon sig återigen inom företaget Mattel i syfte att finjustera och framtidssäkra Barbie. Under senare år sålde hon Ruthon och föreläste om bröstcancer. Ruth Handler avled 2002 efter en canceroperation.

Referenser 

Kvinnor
Födda 1916
Avlidna 2002
Personer inom USA:s näringsliv
Alumner från University of Denver
Personer från Denver
Alumner från University of California, Los Angeles
Medicinarspexet (Göteborg)

Se även Medicinarspexet, Umeå.

Medicinska Spexarcorpsen Göteborg (MSCG, Medicinarspexet) bildades 1954 i och med uppsättningen av spexet Faust eller De vises sten. Medicinarspexet är fortsatt aktivt och drivs av studenter inom hälsovetenskapliga utbildningar vid Sahlgrenska akademin på Göteborgs universitet.

I Medicinarspexet står såväl kvinnor som män på scen. Spexen utspelas med diverse historiska händelser eller fiktiva verk som bakgrund och framförs till levande orkester med stråk-, blås-, och kompsektion. Sångarna talar och sjunger utan elförstärkning. Föreställningslokal är oftast Stenhammarsalen, bakfickan på Göteborgs konserthus. Manus skrivs av en särskild författarkommitté, Författeriet. Musiken arrangeras särskilt för orkestern och sångtexter skrivs av olika gamla spexare enligt mottot "att kombinera nya texter med klassisk musik så att musiken känns ny och texten blir klassisk". Förutom orkester och aktörer på scenen (scengångare) engagerar spexet många fler grupper. Deras åtaganden innefattar dekor (planck), kläder, smink, ljud, ljus, textning, biljetter, kontakter och kringarrangemang. Ofta är ungefär femtio personer inblandade.

Medicinarspexet har ett rikt utbyte med systerspexet vid den svenskspråkiga medicinarutbildningen i Helsingfors, medicinarklubben Thorax. Vardera spexet åker på turné till det andra en gång per år.

Uppsättningar

Ordinarie uppsättningar

Jubileumsuppsättningar

Se även 

 Handelsspexet, Göteborg
 Chalmersspexet
 F-spexet
 Filosofspexet

Externa länkar 
Medicinska Spexarcorpsen Götheborg

Spex
Studentkultur i Göteborg
Föreningar vid Göteborgs universitet
Sverige i paralympiska spelen

Sveriges framgångar vid de paralympiska spelen har varit av blandad art. Sommarspelen har alltid haft flera sporter än vinterspelen och Sverige har även varit starkast i dessa sporter. Den främsta framgången inom vinterspelen var de första spelen från 1976, då landet fick sammanlagt 20 medaljer vilket placerade dem på rankingen 4 bland de deltagande nationerna. Detta skall jämföras med de 160 medaljer som Sverige fick vid sommarspelen 1984, vilket också förblivit landets rekord inom paralympiska spelen. 

De fetmarkerade siffrorna anger landsrekord för Sverige.

De fetmarkerade siffrorna anger landsrekord för Sverige.
Ekebäck

Ekebäck (Ekehöjd) är ett område i västra Göteborg, Sverige. Det gränsar till Kungssten, Majorna, Grimmered och Högsbohöjd. 

Hela området ligger på ett antal kullar med mycket tät bebyggelse. Genom sitt upphöjda läge i förhållande till kringliggande områden är Ekebäcksberget en populär destination för att blicka ut över Göteborg. I klart väder är det möjligt att skymta Vinga Fyr, belägen i Göteborgs södra hamninlopp.

I Ekebäck ligger ett antal dagis/förskolor och en stor låg-/mellanstadieskola, Dalaskolan. Dalaskolan har långa traditioner. Dess äldsta skolbyggnad är över hundra år. Numera används den som gymnastiksal.

I samband med 1980-talets babyboom blev området populärt för barnfamiljer. Närliggande Svetsaregatans - och Ringblommegatans förskolor kunde inte ta emot de växande barnkullarna varför man beslutade att utöka områdets dagisplatser genom att bygga Ängåsgatans daghem.  

Områden i Göteborgs kommun
Hans officiella fästmö

Hans officiella fästmö är en svensk dramafilm från 1944 i regi av Nils Jerring.

Handling
Unge direktör Ludvig Berndtson är tvingad att visa upp en fästmö för sina föräldrar och han finner en nödlösning. Han betalar en av kontorsflickorna att spela hans fästmö under en tid. Unga Monica går bara med på saken då hon måste tjäna extra pengar.

Om filmen
Filmen premiärvisades 12 juni 1944 på biograf Spegeln i Stockholm. Den spelades in i Filmstaden Råsunda med exteriörer från Stockholm av J. Julius. Som förlaga har man Amy Roberta Rucks roman His Official Fiancée som utgavs 1914. Romanen har tidigare filmats i regi av Robert G Vignola 1919.

Roller i urval
Sickan Carlsson – Monica Brandt, kontorist 
Sture Lagerwall – Ludvig Berndtson, direktör för Rederi AB Berndtson 
Tollie Zellman – Ingeborg Berndtson, Ludvigs mor 
Marianne Löfgren – Noppan Larsson, mannekäng 
Stig Järrel – Otto, Ludvigs morbror 
Håkan Westergren – Bengt Hallberg, konstnär 
Anna-Lisa Baude – fröken Ström, kontorist 
Barbro Flodquist – Lizzie Blom, kontorist 
Ivar Kåge – major Gösta Brisman 
Ingrid Envall – Britt Carlén, Ludvigs f.d. fästmö 
Carl-Gunnar Wingård – John Carlén, bankdirektör, Britts far 
Margot Ryding – Olga Hallberg, hovrättsrådinna, Bengts mor 
Kerstin Holmberg – Eva, kontorist 
Arne Lindblad – Jönsson, kontorschefen 
Anna-Stina Hofgren – Ulla, Ludvigs lillasyster
Gustaf Gilbe, poliskommissarien  på Stureplan

Filmmusik i urval
Kontorsvisan, kompositör Nils Castegren, text Gardar, sång Anna-Lisa Baude, Barbro Flodquist och Kerstin Holmberg 
Wein, Weib und Gesang, vals, op. 333, kompositör Johann Strauss d.y., instrumental. 
Liebestraum, piano, nr 3, op. 62 (O lieb, so lang du lieben kannst), kompositör Franz Liszt, instrumental.
I våra da'r, kompositör Hans Åke Gäfvert, text Gardar, sång Sickan Carlsson
Sol och snö, kompositör Jules Sylvain, text Karl-Ewert, sång Sickan Carlsson och Gustaf Torrestad som dubbar Sture Lagerwall

Filmer 1944
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1940-talsfilmer
Stephan Berg

Karl-Erik Stephan Berg, född 11 februari 1957 i Tibro församling, Skaraborgs län, är en svensk kompositör, främst känd som upphovsman till melodifestivalbidragen Mitt i ett äventyr och Fångad av en stormvind som framfördes av Carola Häggkvist. Han skrev även Blonds bidrag Bara hon älskar mig, men han har skrivit många fler bidrag till festivalen.

Stephan Berg bor idag i Odensbacken utanför Örebro med fru och tre barn.  

Han har varit ansvarig för musiken till Peter Flacks revyer.

Melodifestivalbidrag

Musik till TV-serier

Källor

Externa länkar
 Stephan Berg Svensk Musik

Deltagare i Melodifestivalen
Män
Födda 1957
Svenska låtskrivare
Levande personer
Låtskrivare som deltagit i Eurovision Song Contest
Personer från Tibro
IF Norvalla

IF Norvalla är en idrottsförening i Värö socken, Varbergs kommun, Hallands län. Namnet Norvalla är en kombination av Norvära och Stråvalla, två intilliggande Väröområden.

Föreningen har dam- och herrfotbollslag och bedriver ungdomsverksamhet. Varje år arrangerar man Norvalla marknad, som är en stor ”knallemarknad”.

Externa länkar
IF Norvalla - webbplats

Norvalla, IF
Norvalla, IF
Inger Stevens

Inger Stevens, ursprungligen Stensland, född 18 oktober 1934 i Stockholm, död 30 april 1970 i Hollywood, Los Angeles, Kalifornien, var en svensk-amerikansk skådespelare.

Biografi 
Stevens flyttade från Sverige med sin far efter att hennes mor övergett familjen för en annan man, då Stevens var sex år. Hon var äldst av tre syskon och var mycket blyg och känslig när hon var liten. Efter att ha sett sin far spela i diverse amatörteateruppsättningar drogs hon till yrket. Fadern gifte om sig i USA, men familjeförhållandena var allt annat än bra, vilket resulterade i att Stevens rymde hemifrån. 

Så småningom flyttade till New York, där hon arbetade som modell under en kort tid. Hon fick sitt genombrott när hon medverkade i tv-reklam och gästade ett antal tv-serier. Filmdebuten skedde i Skilda vägar (1957), mot Bing Crosby, när Stevens var 22 år. 

Genom hela sin karriär hade hon för vana att inleda kärleksaffärer med sina motspelare, som till exempel Dean Martin, Burt Reynolds och Bing Crosby. Detta ledde till ständiga depressioner och förtvivlan. I april 1970 skrev Inger Stevens på ett kontrakt för att medverka i serien The Most Deadly Game men den blev aldrig av. En vecka senare hittades Stevens medvetslös i sitt kök. Hon kördes med ilfart till sjukhus, men dog på vägen dit.

Privatliv 
Stevens var gift med Anthony Soglio (9 juli 1955 - 18 augusti 1958). Hon var omgift med Ike Jones (18 november 1961 - 30 april 1970), men äktenskapet hölls hemligt, och blev inte känt förrän efter Stevens död.

Död 
På morgonen den 30 april 1970, fann Stevens rumskamrat, Lola McNally, Stevens på köksgolvet i hennes hem. Enligt McNally, när hon sa Stevens namn, öppnade Stevens ögonen, lyfte huvudet och försökte tala, men kunde inte göra ett ljud. McNally berättade för polisen att hon hade talat med Stevens föregående natt, utan tecken på att något var fel. 

Stevens avled i ambulansen på väg till sjukhuset. Vid ankomsten, tog en sjukvårdare bort ett plåster från hennes haka där en liten mängd, vad det verkade färskt blod, dolde sig. Inger Stevens dog av akut barbituratförgiftning. Stevens blev 35 år.

Filmografi

Filmer

TV-serier

Nomineringar och priser

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Kvinnor
Födda 1934
Avlidna 1970
Svenska skådespelare under 1900-talet
Surfin' Safari

Surfin' Safari, album utgivet 1 oktober 1962 av The Beach Boys. Albumet var gruppens första LP och det är producerad av Brian Wilson med hans far Murry Wilson som stöd. På skivan står den från skivbolaget Capitol ansvarige, Nick Venet, angiven som producent, men det är fel.

Albumet nådde Billboard-listans 32:a plats.

Låtlista
Singelplacering i Billboard inom parentes
Surfin' Safari (B. Wilson/M. Love) (14)       
County Fair (B. Wilson/G. Usher) (76)  
Ten Little Indians (B. Wilson/G. Usher) (49)        
Chug-A-Lug (B. Wilson/G. Usher) 
Little Girl (You're My Miss America) (Catalano/H. Alpert)       
409 (B. Wilson/G. Usher) (76)
Surfin' (B. Wilson/M. Love) (75) 
Heads You Win, Tails I Lose (B. Wilson/G. Usher) 
Summertime Blues (E. Cochran/J. Capehart)
Cuckoo Clock (B. Wilson/G. Usher) 
Moon Dawg (Derry Weaver)
The Shift (B. Wilson/M. Love)

När skivbolaget Capitol återutgav Beach Boys-katalogen 1990 parades albumet Surfin' Safari ihop med albumet Surfin' USA på en CD. Dessutom fanns nedanstående tre bonusspår på skivan:
Cindy, Oh, Cindy (B. Barons/B. Long)
The Baker Man (B. Wilson)
Land Ohoy (B. Wilson)

Banduppsättning
 Al Jardine - sång, akustisk bas (endast på "Surfin'")
 Mike Love - sång
 David Marks - kompgitarr, sång (på alla låtar utom "Surfin'")
 Brian Wilson - elbas, keyboards, sång
 Carl Wilson - sologitarr, sång
 Dennis Wilson - trummor, sång

Album av The Beach Boys
Musikalbum 1962
Engelskspråkiga musikalbum
Adamant

Adamant (alternativt adamantium, adamantit) är ett generellt begrepp åsyftande ett hårt material. I dagligt tal är betydelsen ungefär orubblig eller obeveklig. Härstammar från det grekiska ordet adamos, som betyder otämjbar. Adamant förekommer även som ett konkret material inom fantasy och science fiction, men det finns inget verkligt ämne som har detta som vetenskapligt namn.

Marvels universum 
I Marvels universum förekommer ofta adamant eller adamantium. Legeringens främsta egenskap är dess tålighet. Det finns flera olika sorters adamant.Flera hjältar och skurkar har varit förstärkta med legeringen på något vis. Den mest kända karaktären är troligen Wolverine.

Exempel 
 Wolverine i Marvel Universe har ett skelett av adamantium
 Hammerheads skalle är kirurgiskt förstärkt med adamantium

Referenser

Noter

Se även 
 Mithril

Fiktiva material
Fiktiva föremål i serier

es:Adamantita
gl:Adamantium
Erich Zanns musik

Erich Zanns musik (originaltitel: "The Music of Erich Zann") är en kort skräcknovell av H. P. Lovecraft.

Novellen skrevs 1921 och publicerades 1925 i tidningen Weird Tales. 1975 publicerade Wahlström en svensk översättning av novellen.

Den handlar i korthet om en man som skaffar en våning i ett hus där en mystisk stum gammal knäfiolspelare är bosatt, vilkens underliga musik som hörs på kvällarna frestar honom att söka kontakt med den gamle. Detta leder i sin tur till fruktansvärdheter.

Externa länkar

Skönlitteratur 1925
Verk av H.P. Lovecraft
Förortssatanisterna

Förortssatanisterna, engelsk serie av Lew Stringer.

Handling
Serien handlar om en familj satanister som bor i ett villaområde i en engelsk förort.

Huvudkaraktärer
Stan Djävelberg - Ledaren för sekten. Försöker hela tiden få Djävulen att göra honom till världens härskare
Mavis Djävelberg - Stans exfru (När de blev satanister skilde de sig, men de bor fortfarande ihop). Den typiska "mamman" enormt huslig och praktisk.
Sharon Djävelberg - Stan och Mavis dotter. Anses sexig trots att hon har överbett och ett ständigt offer för fluktare. Hon har till och med frammanat demoner för att bli av med dem.
Derek Djävelberg - Stan och Mavis andra barn. Ca. 25år och oskuld. Är så desperat att bli av med oskulden att han till och med har försökt våldta får.
Damien Djävelberg - Satan och Sharons son. Kan spruta eld, flyga och framkalla demoner med händerna. Kan även ladda ner demoner från internet.
Benny - Dereks bäste vän. Lika sexgalen som Derek.
Satan - Satan försöker ta över himmelriket från Gud. Är far till Sharons son Damien.

Övriga karaktärer
Pastorn - Stadens präst. Försöker förtvivlat bli av med satanisterna.
Demoner - Klagar hela tiden på hur varmt helvetet är.
Zombier - Klagar hela tiden på hur obekväma gravarna är. När satanisterna ska återuppväcka en zombie kollar de inte på gravarna. vilket leder till att de ibland återuppväcker onda personer. En gång väckte de upp Derek och Sharons gamla gympalärare.
Olga - Satanisternas granne. Tycker inte om satanisterna utan är kristen. Gift med Tommy. Jobbar även som prostituerad.
Tommy - Satanisternas granne. Även han kristen. Försöker ofta sälja sitt hus. Skattefuskare.

Publicering
Serien publiceras nu i tidningen Herman Hedning.

Se även
Illustrerad Djävulskap
Bacon & Egg

Brittiska serier
Bromsgrove Rovers FC

Bromsgrove Rovers FC var en engelsk fotbollsklubb i Bromsgrove, grundad 1885 och upplöst 2010.

Klubben var som framgångsrikast då man under större delen av 1990-talet spelade i Football Conference. Under sin första säsong där, 1992/93, slutade man på andra plats efter Wycombe Wanderers.

Rovers spelade i grönvitrandiga tröjor och svarta shorts. Bortastället var helblått. Hemmamatcherna spelades sedan 1910 på Victoria Ground som tog cirka 5 000 åskådare.

I november 2009 placerades Rovers under konkursförvaltare efter att ha samlat på sig över 300 000 pund i skulder. Klubben fick i februari 2010 en ny ägare i Mike Ward, men förblev under konkursförvaltares skydd för att försöka samla in skulder och hålla klubben flytande. I samband med att skuldsituationen blev offentlig startades av fansen en ny klubb, Bromsgrove Sporting, då man ansåg att staden behövde en nystart inom fotbollen. Inför 2010/11 års säsong uteslöts klubben ur Southern Football League och lades då ned.

Meriter 
 Football Conference: Tvåa 1992/93
 Southern Football League: Mästare 1991/92, tvåa 1986/87
 Birmingham & District League: Mästare 1959/60, tvåa 1956/57, 1960/61, 1969/70 (under nya namnet West Midlands (Regional) League)
 FA-cupen: Tredje omgången 1993/94 (förlust 1–2 mot Barnsley)
 FA Trophy: Kvartsfinals omspel 1975/76
 FA Vase: Tredje omgången 2001/02

Rekord 
 Största vinst: 11–0 mot Hinckley Athletics 1970, mot Halesowen Town 1939
 Största förlust: 0–12 mot Aston Villa 1939
 Flest mål: Chris Hanks - 238 1983–94
 Flest matcher: Shaun O'Meara - 763, 1975–94

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Bromsgrove Rovers FC på FCHD

Upplösta fotbollsklubbar i England
Sportklubbar bildade 1885
Sportklubbar upplösta 2010