kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Claudia Octavia

Octavia, egentligen Claudia Octavia, född i mars 40 i Rom, död 8 juni 62, var en romersk kejsarinna, kejsar Neros styvsyster och första hustru.

Biografi 
Claudia Octavia var dotter till kejsar Claudius och Messalina, och uppkallades efter sin anmoder Octavia Thurina Minor, kejsar Augustus syster. Hon trolovades med Lucius Junius Silanus Torquatus, Augustus ättling, men sedan Messalina avrättats och fadern gift om sig, bröts trolovningen av Octavias styvmor Agrippina den yngre.

Claudia Octavia blev i stället den 9 juni 53 förmäld med Nero, som året därpå uppsteg på tronen som kejsare. Hon hamnade då i maktkampen mellan Nero och svärmodern Agrippina, indrogs i konspirationer vilka slutade med att hennes make dödade sin mor år 59.

Octavia vann folkets gillande som kejsarinna men Nero struntade i henne, och enligt samstämmiga uppgifter hos Tacitus och Suetonius försökte Nero strypa henne. Han inledde ett förhållande med Poppaea Sabina och när hon blivit gravid lät han, för att bli fri, anklaga Octavia för äktenskapsbrott. Anklagelsen kunde inte bevisas. Detta oaktat försköt han henne och förvisade henne till ön Pandataria. 

När ryktet spred sig om att hon blivit förvisad uppstod formliga folktumult. Poppaeas bildstoder vräktes omkull av det rasande folket och slogs sönder, medan Octavias bars omkring i triumf och smyckades med blommor till dess att soldater skingrade massan.

Nero var nära att ge vika för folkets vilja, men ångrade sig igen och slutligen blev Octavia på Neros befallning tvingad till rituellt självmord genom att skära upp blodådrorna. Efter hennes död skickades huvudet till Poppaea.

Källor

Externa länkar 

Födda 40
Avlidna 62
Romerska kejsarinnor
Kvinnor
Personer från Rom
Octavii
Personer i Romerska riket under 000-talet
Påtvingade självmord
Kungligheter som begått självmord
Gunnar Broberg

Gunnar Julius Broberg, född 5 september 1942 i Flen, död 30 april 2022 i Lund, var en svensk vetenskapshistoriker.

Biografi 
Broberg var son till kyrkoherden i Nyköping Erik Broberg och Gunhild Zetterberg.  Broberg doktorerade år 1976 vid historisk-filosofiska fakulteten vid Uppsala Universitet med doktorsavhandlingen Homo sapiens L : studier i Carl von Linnés naturuppfattning och människolära. Han blev 1990 professor i idé- och lärdomshistoria vid Lunds universitet och räknades som sin samtids fränmste kännare av Carl von Linné. Broberg fortsatte att ägna en stor del av sin akademiska karriär till att studera Carl von Linné men var även uppmärksammad för sin forskning kring rasbiologiska institutet och tvångssteriliseringen i Sverige. Gunnar Broberg är begravd på Östra kyrkogården i Lund.

Bibliografi
Fullständig  bibliografi i festskriften Lärdomens bilder (2002) med komplettering i Svenska Linnésällskapets ärsskrift 2022.

1971 – Järven, filfrassen, frossaren
1975 – Homo sapiens L : studier i Carl von Linnés naturuppfattning och människolära
1978 – Brunögd, lätt, hastig, gjorde allting prompt
1982 – Linnéminnen i Uppsala
1983 – Bilden av naturen
1983 – Nordström och hans skola
1991 – Oönskade i folkhemmet (tillsammans med Mattias Tydén)
1992 – Gyllene äpplen, svensk idéhistorisk läsebok (huvudredaktör)
1995 – Statlig rasforskning - en historik över Rasbiologiska institutet
1999 – När svensk historia blev en världsnyhet (tillsammans med Mattias Tydén)
2004 – Kattens historia
2005 – Tsunamin i Lissabon
2006 – Carl von Linné
2016 – Nattens historia. Nordiskt mörker och ljus under tusen år
2019 – Mannen som ordnade naturen. En biografi över Carl von Linné

Utmärkelser, ledamotskap och priser
 Ledamot av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund (LFS)
 Ledamot av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund (LLHS, ordförande 2005). 
 Ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund (LVSL, 1991) 
1992 – Augustpriset för Gyllene äpplen
2004 – Gleerups facklitterära pris
2005 – Samfundet De Nios Särskilda pris
2013 – Einar Hansens hederspris
2019 – Uppsala universitets Linnémedalj i guld 
2020 – Kellgrenpriset 
2020 – Stora historiepriset 
2020 – Gustaf III:s minnes pris 
2021 – Inge Jonssons pris

Referenser

Vidare läsning
Eva Nyström & Ingvar Svanberg, "Vi minns Gunnar Broberg" i Svenska Linnésällskapets Årsskrift 2022.
David Dunér, "Gunnar Broberg levde på 1700-talet" i Svenska Linnésällskapets Årsskrift 2022.

Externa länkar 
 

Svenska professorer i idéhistoria
Personer verksamma vid Lunds universitet
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Vinnare av Augustpriset
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Personer från Flen
Gravsatta på Östra kyrkogården i Lund
Födda 1942
Avlidna 2022
Män
62

62 (LXII) var ett normalår som började en fredag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Efter Burrus död och skändandet av Seneca blir Nero, fri från deras inflytande, en storhetsvansinnig konstnär, fascinerad av hellenism och Orienten.
 Gaius Ofonius Tigellinus blir Neros rådgivare och från och med nu kommer denne att starkt missbruka sin maktställning.
 En kraftig jordbävning i Kampanien skadar städer i Kalabrien inklusive Pompeji.
 Romarna, under Lucius Caesennius Paetus, besegras av partiska och armeniska styrkor under kung Tiridates av Parterriket i slaget vid Rhandeia.
 En våldsam storm förstör 200 fartyg i hamnen Ostia.
 Paulus fängslas i Rom (omkring detta år).
 Lucanus skriver ett historiskt verk om konflikten mellan Julius Caesar och Pompejus.

Födda

Avlidna 
 8 juni – Octavia, kejsar Neros första hustru (möjligen avrättad)
 Jakob, en av Jesu lärjungar
 Aulus Persius Flaccus, romersk poet
 Gaius Rubellius Plautus, syssling till Nero (avrättad)
 Lucius Caecilius Iucundus, bankir i Pompeji
 Sextus Afranius Burrus, praefectus preatorianus och god vän till Neros lärare Seneca d.y.

Externa länkar
49

49 (XLIX) var ett normalår som började en onsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Apostlamötet i Jerusalem äger troligen rum detta år, varefter Paulus påbörjar sin första missionsresa (omkring detta år).
 Kejsar Claudius gifter sig med sin brorsdotter Agrippina d.y. (omkring detta år).
 Seneca d.y. blir Neros lärare.
 Agrippina d.y. anklagar Octavias förste fästman, , för incest. Han förs inför den romerska senaten och döms till döden.
 Förlovning ingås mellan Nero och Claudius dotter Octavia.
 Nya testamentets bok Galaterbrevet av Paulus skrivs troligen detta år.
 Kristendomen sprids i Europa, särskilt till Rom och Philippia (enligt Paulus).

Födda

Avlidna

Externa länkar
44

44 (XLIV) var ett skottår som började en onsdag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Kejsar Claudius återvänder från det brittiska fälttåget och firar triumf.
 Mauretanien blir en romersk provins.
 Ön Rhodos återinlemmas i det Romerska riket.
 Med Herodes Agrippas död (möjligen förgiftad av romarna), kontrolleras Judeen från och med nu av romerska guvernörer. Den förste i raden blir Cuspius Fadus, (fram till år 46), som krossar det uppror, som leds av Theudas, som blir halshuggen.
 Pomponius Mela skriver De situ orbis, en geografibok över jorden.

Födda

Avlidna 
 Aposteln Jakob (martyr)
 Agrippa I av Judeen
 Claudia Julia, brorsdotter till Claudius och Messalina (avrättad) (eller 43/45)

Externa länkar
Bergamo (provins)

Bergamo är en provins i den italienska regionen Lombardiet. Huvudort i provinsen är Bergamo. Provinsen bildades när Kungariket Sardinien genom freden i freden i Zürich 1859 erhöll Lombardiet upp till floden Mincio från Kungariket Lombardiet-Venetien som tillhörde Kejsardömet Österrike. Kommunerna Calolziocorte, Carenno, Erve, Monte Marenzo, Torre de' Busi och Vercurago överfördes 1992 till den nya provinsen Lecco.

Världsarv i provinsen 
 Crespi d'Adda, Capriate San Gervasio världsarv sedan 1995.

Administration 
Provinsen Bergamo är indelad i 243 comuni (kommuner). Alla kommuner finns i lista över kommuner i provinsen Bergamo.

Källor 
>

Provinser i Lombardiet
Alba Longa

Alba Longa var enligt legenden under antiken den äldsta staden i provinsen Latium i Albanobergen sydöst om Rom nära nuvarande Castel Gandolfo. Enligt sagan grundades Alba Longa år 1152 f.Kr. av Aeneas son Ascanius som ny hemby för de trojanska flyktingarna. Roms grundare Romulus och Remus härstammade från stadens kungasläkt, men efter Roms grundläggande blev städerna konkurrenter. 
 

Traditionellt uppges att Alba Longa blev förstört av romarna under Tullus Hostilius på 600-talet f.Kr. Arkeologer har endast funnit gravplatser i området, aldrig någon stad, vilket skulle antyda att staden aldrig har funnits. Den tillhör dock legenden om Roms tillblivelse och tidigare historia.

Källor 

Romerska städer
Apenninerna

Apenninerna () är en 1 000 kilometer lång bergskedja i Italien, som sträcker sig från Ligurien i norr genom Toscana och Umbrien och vidare söderut och bildar därmed ryggraden för hela Apenninska halvön.

I Appennino abruzzese eller Abruzzerna, i regionen Abruzzo, ligger Apenninernas högsta delar Gran sasso, med en maxhöjd på drygt 2 912 meter över havet.

Apenninerna bildades under samma period som Alperna genom sammanstötning av den afrikanska kontinentalplattan och den därifrån härstammande adriatiska plattan med den eurasiska. Vanliga bergarter är kalksten, dolosten, sandsten, skiffer och lera.

Klimatet är typiskt för bergsregioner med allmänt lägre temperaturer än i omlandet samt större temperatursvängningar och större nederbördsmängd. Större skillnader finns mellan bergskedjans västra och östra sluttningar.

Upp till 600 meter över havet finns en vegetation som liknar den i kustregionen. Här förekommer äkta kastanj och ekar samt i högre områden barrträd. Trädgränsen ligger vid 2000 meter över havet. I Apenninerna registrerades cirka 3090 kärlväxter. På bergstopparna förekommer relikter från senaste istiden som egentligen är typiska för högre bergstrakter eller nordliga regioner som dvärgvide (Salix herbacea) och fjällsippa (Dryas octopetala). Av cirka 700 arter fröväxter som hittas vid eller ovanför trädgränsen är ungefär 105 endemiska för bergstrakten. Glasögonsalamander (Salamandrina terdigitata) är ett endemiskt djur i Apenninerna. Den inhemska hästrasen är bardigiano.

Ett flertal motorvägar skär genom Apenninerna och järnvägssträckan Bologna-Florens korsar bergskedjan i en 18,5 km lång tunnel som öppnades 1934.

Apenninerna ligger längs med gränsen mellan den adriatiska plattan, den eurasiska kontinentalplattan och den afrikanska plattan. Detta medför att hela bergskedjan ofta är drabbad av jordbävningar av mindre intensitet, dock mycket förstörande.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

Bergskedjor i Italien
Vespasianus forum

Vespasianus forum eller Forum pacis (latin "Fredsforum") invigdes av kejsar Vespasianus år 75 e.Kr. 

Detta forum var en stor, kvadratisk plats omgiven av en portik med en rad stora salar längs östra sidan.

Källor

Externa länkar

Kejsarfora
Rione Monti
Vespasianus
75

75 (LXXV) var ett normalår som började en söndag i den julianska kalendern.

Händelser

Okänt datum 
 Kejsar Vespasianus inviger Forum pacis i Rom.
 Staden Caerwent i nuvarande Wales grundas av romarna.
 Han Zhangdi blir ny kinesisk kejsare.
 Ett uppror mot kineserna utbryter i Tarimsänkan, varvid Cachera och Turfan belägras. Luoyang beordrar att man ska evakuera Tarimsänkan och Ban Chao får rebellerna att retirera mot Khotan. Vid samma tid återerövrar den kinesiska armén från Ganzhou Turfan i norra Xiongnu. Ban Chao övertygar kejsaren om behovet att kontrollera Centralasien i striden mot Xiongnu.

Födda 
 Suetonius, romersk historiker

Avlidna 
 Han Mingdi, kinesisk kejsare av Handynastin

Externa länkar
97

97 (XCVII) var ett normalår som började en söndag i den julianska kalendern.

Händelser

Oktober 
 28 oktober – Kejsar Nerva utser Trajanus till sin adoptivson och efterträdare. Genom detta drag avvärjer han ett hotande myteri av praetoriangardet och andra militära enheter.

Okänt datum 
 Tacitus blir konsul i Rom.
 Den romerska kolonin Cuicul grundas i Numidien.
 Nerva erkänner sanhedrinen av Jamnia som romarnas officiella representant och patriarken eller nasin blir det judiska folkets representant i Rom.
 Nerva inviger Forum transitorium i Rom.
 Sedan Clemens I har avlidit väljs Evaristus till påve (detta år eller 98, 99, 100 eller 101).
 Kinesiska trupper når Kaspiska havet, varvid generalen Ban Chao och hans löjtnant Gan Ying upprättar förbindelser med parterna.

Födda

Avlidna 
 Clemens I, påve sedan 88, 91 eller 92 (död detta år, 99 eller 101)
 Dou, kinesisk kejsarinna.

Externa länkar
Nervas forum

Nervas forum, även kallat Forum transitorium, på grund av all trafik som passerade där, är ett av de fem antika kejsarfora i Rom.

Mellan Vespasianus forum och de tre äldre fora passerade Argiletum, ett av det antika Roms huvudstråk. Denna bit av gatan gavs en monumental utformning av Vespasianus son, Domitianus. Detta nya forum invigdes emellertid av efterträdaren Nerva år 97. Det har en långsträckt form; på långsidorna öppnade sig portar mot de andra anläggningarna och framför avgränsningsmurarna stod kolonner som bar en attika med en rikt skulptural utsmyckning. Av detta har två korintiska kolonner med en bit av attikan och muren överlevt, de så kallade colonnacce, "kolonnrackarna".

Frisen
Frisen är dekorerad med reliefer som framställer gudinnan Minerva i sällskap med kvinnor som spinner och väver. På frisen visas även myten om Arachne, en kvinna som utmanade Minerva i vävning. Enligt Ovidius Metamorfoser (bok VI) förvandlades Arachne, för sin uppstudsiga oförskämdhet, till en spindel, dömd att för alltid spinna sin väv.

Bilder

Se även
Porticus absidata
Santa Maria in Macello Martyrum

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 

Romersk arkitektur i Rom
Kejsarfora
Trajanus forum

Trajanus forum, latin Forum Traiani, är det största av de fem kejsarfora i Rom.

Uppbyggnad 
För att få plats med detta forum schaktade man bort den höjdrygg som förenade Capitolium och Quirinalen. Innanför entrén stod, och står fortfarande, Trajanuskolonnen, som reser sig till en höjd av cirka 40 meter, vilket enligt inskriften på dess bas även är höjden på den bortschaktade åsen.

Kolonnen flankerades av två bibliotek: ett för dokument på latin och ett för dokument på grekiska. Bakom kolonnen reste sig den väldiga Basilica Ulpia, uppkallad efter kejsarens familjenamn. Med sina cirka 175 × 50 meter var det den största basilikan i Rom; den var femskeppig och hade stora exedror på kortsidorna. Många av de drygt tio meter höga granitkolonner, som bar mittskeppet, är återuppresta på sin ursprungliga plats och ger en viss föreställning om storleken på basilikan.

På andra sidan av basilikan låg den stora paradplatsen, dit fem trappsteg ledde ned. Efter modell från Augustus forum flankerades den av kolonnader med halvcirkelformade exedror utanför. Platsen var stenlagd med vit marmor, medan röd och gul sten dominerade i portikerna. Över kolonnaderna fanns en attika, smyckad med fångna daker i marmor, och den kröntes av trofégrupper och härtecken i brons. Mitt på platsen stod kejsarens ryttarstaty i kolossalformat med en vinklad, kolonnprydd skärmvägg som fond.

I modern tid återfinns endast delar av torgen och Trajanuskolonnen.

Historia 
Platsen uppfördes mellan 107 och 113 och invigdes av kejsar Trajanus. Den anlades till minne av segern över dakerna (i nuvarande Rumänien) av kejsarens arkitekt, Apollodoros från Damaskus.

Det är möjligt att grävandet påbörjades redan under kejsar Domitianus tid, medan projekteringen helt överläts åt Apollodoros, som fanns med Trajanus vid slaget i Dakien.

Under byggtiden företogs också andra byggprojekt: Trajanus saluhallar (Mercatus Traiani) uppfördes, Caesars forum (varvid Basilica Argentaria uppfördes) och Venus Genetrix tempel renoverades.

I mitten av 300-talet blev kejsar Konstantin II, under en resa till Rom, hänförd av Trajanus stora ryttarstaty med omgivande byggnader. Det kejserliga besöket och monumenten är beskrivna av historieskrivaren Ammianus Marcellinus.

Tidig medeltid 
I mitten av 800-talet kunde kullerstenarna av marmor systematiskt återanvändas, på grund av den höga kvaliteten. Samtidigt återställdes gatubeläggningen – tecken på att platsen fortfarande var i allmän användning.

Källor

Externa länkar

Rione Monti
Nollning i Sverige

Nollning, inspark eller mottagning är beteckningar för initieringsriter för nya studerande vid en skola, anordnade av äldre studenter. Syftet är att snabbt få de nyantagna studenterna att lära känna varandra och ge dem en positiv inledning på sina studier. Nollning har en lång tradition främst på Sveriges högskolor och universitet, men nu förekommer det även på gymnasier.

Ordet "nollning" kommer från att de som börjar en högskole-/universitetsutbildning har noll högskolepoäng och deltagarna kallas då ofta för "nollor". På senare tid har gymnasieelever tagit efter traditionen. Efter ett antal händelser och utförda aktiviteter anses nollan ha blivit fullgod etta. Oftast finns det en särskild kommitté av äldre elever som ansvarar för planering och säkerhet för nollningsaktiviteterna på en läroanstalt eller ett utbildningsprogram.

Ordet nollning har fått en negativ klang på grund av urartade incidenter på både högskole- och gymnasienivå, där nya studenter blivit kränkta eller utsatta för sådant som kan ses som misshandel utfört av äldre elever. Flera skolor har börjat använda andra namn på nollningen för att skapa en mer positiv klang.

Gymnasieskolor 
På främst de tekniska gymnasierna har det länge funnits en tradition av nollning; på senare tid har traditionen spridits till fler gymnasieskolor. Gymnasienollning sker på vissa skolor utan skolledningens godkännande, utanför skoltid och av äldre elever.

Grundskolor 
På grundskolans tidigare högstadium i Sverige har det förekommit att niondeklassarna nollar sjundeklassarna.

Nolledans 
Nolledans är i grunden koordinerade kroppsrörelser, ofta rytmiska och till musik. Varje rörelse innehar möjligheten att vara en dans. Hos många studenter har dansen varit en viktig beståndsdel i studentlivet. I modern tid förekommer nolledans dels som konstprestation, dels som sällskapsnöje i många växlande former.

Nolledans är ett fenomen som uppkom under första nollningen år 1964. Nolledansen antas ha uppkommit för att det innan detta saknades en rit att introducera nya studenter till studentlivet, detta under nollningen, samt för att då förena äldre studenter med de nya studenterna ("nollorna").

Se även 
 Nollning
 Inkilning
 Maktlekar
 Lundsbergs skola

Källor 

Studentkultur
Svensk studentkultur
Utbildning i Sverige
Kimstad–Norrköpings Järnväg

Kimstad–Norrköpings Järnväg (KNJ) var en svensk smalspårig järnväg i Östergötland. Banan var 18,3 kilometer lång och ägdes och trafikerades av Norra Östergötlands Järnvägar.

Järnvägen utgick från Kimstads station vid Östra stambanan och sedan i huvudsakligen nordöstlig riktning förbi Borgs villastad med slutstation vid Norrköpings–Söderköping–Vikbolandets järnvägs station i Norrköping, Norrköpings östra station. Järnvägen öppnades för trafik 6 juni 1906 utom en sträcka om cirka 1,3 kilometer närmast Norrköpings östra station som öppnades för trafik 2 augusti 1910.

Banan förstatligades den 1 juli 1950. Persontrafiken upphörde den 1 september 1962 och godstrafiken den 1 juni 1963. Banan revs därefter upp.

Bevarade fordon
Ångloket NÖJ 16
Personvagnen NÖJ ACo7

Se även
Järnvägsolyckan i Kimstad 1939

Referenser

Historiska järnvägslinjer i Sverige
Transport i Norrköpings kommun
Lothar Lindtner

Per Lothar Lindtner, född 22 juli 1917 i Bergen i Norge, död 14 april 2005, var en norsk skådespelare och sångare. Han är far till skådespelaren Lasse Lindtner och Per Lothar Lindtner, ledare för Norges Kommunistiska Parti mellan 1993 och 2001.
  
Lothar Lindtner scendebuterade som åttaåring när han engagerades i rollen som den minsta tomtenissen i Reisen til Julestjernen 1925. Han räknas som en av de största skådespelarna från Bergen i modern tid. Merparten av hans ca 400 teaterroller har han utfört på Den Nationale Scene i Bergen. Under några kortare perioder var han engagerad i Trondheim och vid Edderkoppen Teater i Oslo. Han tilldelades Konungens förtjänstemedalj i guld 1968 och dubbades till riddare av St. Olavs Orden 1982.

Filmografi (urval)

Externa länkar 

Norsk Biografisk Leksikon

Norska skådespelare under 1900-talet
Norska sångare
Födda 1917
Avlidna 2005
Män
Skådespelare från Bergen
Gårdarna runt sjön (film)

Gårdarna runt sjön är en svensk dramafilm från 1957 i regi av Arthur Spjuth.

Handling 
Filmen handlar om kärlek, intriger och svartsjuka på slotten och herresätena runt sjön Åsunden, där släkterna Riddercrona och Stjernudd residerar. Carl Riddercrona är släktens svarta får och råkar när han är berusad köra ihjäl en person.

Om filmen 
Filmen baseras på författaren Birgit Th Sparres roman Gårdarna runt sjön. Exteriörer togs just vid sjön Åsunden men själva gårdarna är gårdar i Stockholms närhet. Den började spelas in sommaren 1956 på Norsborgs gård söder om Stockholm. Filmen hade premiär på biograf Royal i Stockholm och på biograf Grand i Ulricehamn den 18 februari 1957.

Gårdarna runt sjön har visats i SVT, bland annat i januari 2020.

Rollista 
Margit Carlqvist – Diana Stjernudd 
George Fant – Joakim "Kim" Riddercrona 
Ingemar Pallin – Carl "Calle" Riddercrona, Joakims kusin 
Hugo Björne – Johan-Albrekt Riddercrona, greve till Heljö  
Gerda Björne – Ebba Riddercrona, Johan-Albrekts fru 
Håkan Westergren – Fredrik-Adolf Riddercrona, greve till Björksund, Calles far 
Stina Ståhle – Louise Riddercrona, Fredrik-Adolfs fru 
Gösta Cederlund – Jan-Gustav Stjernudd, baron till Stjärnö
Pierre Nyblom – Georges Delbarre, skulptör 
Aurore Palmgren – Anna-Maria, husföreståndarinna 
Wiktor Andersson – Kasper, dräng på Stjärnö 
Georg Skarstedt – Johan, betjänt på Heljö 
Isa Quensel – Mathilde, Dianas faster 
Hjördis Petterson – fru Ehrenfalk
Kerstin Palo – Agneta Ehrenfalk, hennes dotter

Musik i filmen 
I en sång, kompositör Sune Waldimir, text Tryggve Arnesson, instrumental 
Irmelin Rose, op. 3:3, kompositör Wilhelm Peterson-Berger, text Jens Peter Jacobsen, sång Hedvig Lindby 
Sten Sture (Herr Sten den unge Sture), kompositör Vilhelm Svedbom, text Edvard Bäckström, sång Björn Berglund  
Oci cërnyja, oci strastnyja/Otji tjornyja, otji strastnyja (Svarta ögon), text Karin Juel, instrumentalist Ulf Wesslén 
Psalm, kompositör Sune Waldimir, instrumentalist Ulf Wesslén 
Fiskar-vals från Bohuslän, text Göran Svenning, bearbetning David Hellström, instrumental (dragspel) 
Gökvalsen, kompositör Emanuel Jonasson, text Ejnar Westling, instrumental (dragspel)
Trädgårdsgungan, kompositör och text Sven "Esse" Björkman, sång Håkan Westergren, Ingemar Pallin 
L' argent ne fait pas de bonheur, instrumental
Musik ur filmen Dumbom, kompositör Hans Schreiber, instrumental
Vid Seines stränder, kompositör Jack Gill, instrumental
Ungdomsepistel, kompositör Gunnar Turesson, text Anders Österling 
Domino, kompositör Louis Ferrari, fransk text Jacques Plante, svensk text Gösta Rybrant, sång Sonja Kolthoff (sjunger på franska) 
Apachevalsen, kompositör Jack Gill, instrumental

Referenser 

Filmer 1957
Svenska dramafilmer
Svenska filmer baserade på romaner
Filmer i regi av Arthur Spjuth
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1950-talsfilmer
Attentatet mot Richard Nixon

Attentatet mot Richard Nixon (originaltitel: The Assassination of Richard Nixon) är en amerikansk dramafilm från 2004 i regi av Niels Mueller. Mueller har även skrivit filmens manus tillsammans med Kevin Kennedy.

Handling
Samuel Byck tycker att allt i livet går honom emot och bestämmer sig för att göra något som sätter spår i historien: att mörda USA:s president Richard Nixon.

Rollista (urval)
Sean Penn - Samuel Bicke
Naomi Watts - Marie Bicke
Don Cheadle - Bonny Simmons
Jack Thompson - Jack Jones
Brad William Henke - Martin Jones
Nick Searcy - Tom Ford
Michael Wincott - Julius Bicke
Mykelti Williamson - Harold Mann
April Grace - Mae Simmons

Externa länkar

Filmer 2004
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska dramafilmer
The Ark EP

The Ark EP, även känd som Racing with the Rabbits, är en EP av den svenska rockgruppen The Ark, som släpptes 13 maj 1996.

Låtförteckning

EP-skivor 1996
Svenska EP-skivor
Engelskspråkiga EP-skivor