kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
ISO 9

Den internationella standarden ISO 9 fastställer ett system för hur kyrilliska alfabetets bokstäver kan representeras med latinska bokstäver, så kallad translitterering.

Finesserna med translitterering (i motsats till transkription) är att antalet bokstäver i text förblir detsamma som i originalet samt att translittereringen kan ske fram och tillbaka utan att någon information förloras.

ISO 9 har inte blivit använd så mycket, särskilt inte i Västeuropa där man tidigare inte kunnat hantera bokstäver som ž,č,ŭ i datorer, de har inte ingått i de kodningar som använts före Unicode. Dessutom finns etablerade transkriptioner som används av tradition, oftast en för varje par av utgångspråk och målspråk. En tendens är istället att principerna för transkription till engelska används mer och mer i andra språk för till exempel personnamn. Det innebär till exempel ш→sh, ю→yu och я→ya, istället för de traditionella svenska transkriptionerna sj, ju och ja av samma bokstäver.

ISO 9:1995
Denna upplaga ersätter den första upplagan ISO 9:1986.

Exempel

Här följer ett exempel på translitterering enligt ISO 9. Texten är hämtad ur Rysslands nationalsång:

Externa länkar
Transkription av det kyrilliska alfabetet i olika språk

ISO-standarder
Romanisering
George Bisset

George Alexander Bisset, född 31 januari 1929 i Brantford, Kanada, död 16 juni 1996 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk skådespelare, översättare och regiassistent.

Filmografi

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Svenska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1929
Avlidna 1996
Svenska regiassistenter
Personer från Brantford
Veckans Affärer

Veckans Affärer var en svensk ekonomitidskrift som utgavs åren 1965-2019 och ägdes av Bonnier och utgavs av Bonnier Business Press.

Historik
1958 hade Albert Bonnier Jr en idé till en ekonomitidskrift som skulle handla om hur enskilda personer lyckades i arbetslivet och om tips för privatekonomin. Den fick arbetsnamnet Möjligheter men förslaget föll redan efter att en dummy gjorts. Idén till en affärstidning återkom 1964 när Erik Westerberg, som ansvarade för specialtidningarna inom Åhlén & Åkerlund, ombads att ta fram ett förslag till tidning som riktade sig till företagsledare eller tjänstemän på direktionsnivå. Efter att Sifo för första gången gjort en läsvärdesundersökning på en tidning som ännu inte utgivits beslutades att tidningen skulle göras tillgänglig även för en läsekrets utanför den direkta målgruppen.   

Gustaf von Platen blev tjänstledig från Vecko-Journalen och tillträdde som Veckans Affärers förste chefredaktör. Första numret utkom i oktober 1965. Redan efter några månader hade upplagan stabiliserat sig kring 25 000 exemplar och nådde 45 000 exemplar 1977.

Efter ekonomiska problem minskades tidigare veckoutgivning till varannan vecka 2013 och från och med 2017 utkom tidskriften månadsvis. 

Tidningen lades ned efter 2019. En rad av tidningens satsningar fanns dock kvar och utvecklades vidare under Dagens Industri. Detta gällde bl a Näringslivets mäktigaste kvinnor, som Veckans Affärer hade rankat årligen sedan 1999 i samband med internationella kvinnodagen.

Det finns dock andra utmärkelser som försvunnit och bland dem fanns innovationspriset Guldkuggen, Sveriges 101 supertalanger som utsågs i slutet av januari sedan 2007, svenska miljardärer sedan 1996 och Superföretagen tillsammans med Bisnode sedan 2005. "Superföretag" kallades företag som fyra år i rad klarade högt ställda krav på tillväxt, lönsamhet och avkastning på kapital.

Redaktörer
Den förste chefredaktören var Gustaf von Platen. Bland chefredaktörerna genom åren märks Åke Liljefors, Bertil Torekull, Bengt Rydén, Åke Ortmark, Hasse Olsson, Karl Ahlenius, Johan Björkman, Henrik Frenkel, Christer Petersson, Mats Hallvarsson, Bengt Ericson, Mats Edman, Bernt Hermele, Weje Sandén, Pontus Schultz, Anna Körnung och åter Pontus Schultz samt Ulf Skarin (från 2012).. Åsa Uhlin utsågs till chefredaktör 2015.

Externa länkar 
Veckans Affärers webbplats

Källor

Noter

Tidskrifter startade 1965
Tidskrifter nedlagda 2019
Svenska tidskrifter
Bonnierkoncernen
 -
Affärstidningar
Mikael Bengtsson

Jens Mikael Bengtsson, född 15 maj 1957 i Heliga Trefaldighets församling, dåvarande Kristianstads län, är en svensk skådespelare och manusförfattare.

Biografi 
Bengtsson växte upp i Kristianstad. Hans föräldrar är militären Sture Bengtsson och kontoristen Rut, ogift Hagström. Under uppväxttiden spelade han i flera olika bland, däribland proggbandet Nårra Ströö, i vilket han spelade trummor. Bandet var influerat av Dag Vag och Ulf Lundell.

I början av 1980-talet lämnade Bengtsson Kristianstad och flyttade till Skara, där han kommit in på en teaterutbildning. Efter en sejour i Uddevalla hamnade han senare i Göteborg där han beslutade sig för att satsa på skådespelarkarriären. Under denna period träffade han även sin mångåriga livskamrat skådespelaren Maria Lundqvist.

Bengtssons skådespelarkarriär innefattade roller såväl på teater som på film och TV. Debuten skedde 1992 i Ingmar Bergmans Den goda viljan. Han var även engagerad på Stockholms Stadsteater, Göteborgs Stadsteater och i olika fria teatergrupper.

Mot slutet av 1990-talet lämnade Bengtsson skådespeleriet och kom istället att fokusera på att bli manusförfattare. Debuten skedde i Reza Parsas Före stormen (2000). Bengtssons insatser lovordades av bland andra Ingmar Bergman.

Mikael Bengtsson var åren 1986–2010 sambo med skådespelaren Maria Lundqvist (född 1963), och paret fick fyra barn tillsammans, av vilka äldste sonen Anton Lundqvist (född 1989) också blev skådespelare. 2010 separerade Bengtsson och Lundqvist efter 24 år.

Filmografi

Roller 

 (kortfilm)
 (kortfilm)

Manus

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Födda 1957
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska manusförfattare under 2000-talet
Män
Levande personer
Skådespelare från Kristianstad
Dick Ramström

Dick Owe Ramström, född 18 augusti 1932 i Matteus församling, Stockholm, död 23 oktober 2005 i Sundbybergs församling, Stockholms län, var professor i företagsekonomi vid Södertörns högskola. Han var med och lanserade småföretagsforskningen i Sverige under 1970-talet, då på Umeå universitet. Han invaldes 1970 i Ingenjörsvetenskapsakademien.

Dick var gift med Inger Ramström och de fick tre barn.

Referenser

Externa länkar
 

Svenska professorer i företagsekonomi
Personer verksamma vid Södertörns högskola
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1932
Avlidna 2005
Dolly (kameravagn)

En dolly är en gummihjulsförsedd vagn avsedd att placera en filmkamera på. En dolly används vid filminspelningar och vagnen har en arm eller pelare där kameran fästs. Detta gör att kameran snabbt kan justeras i höjdled, även under en tagning. Vagnen gör det möjligt att förflytta kameran under pågående inspelning för att göra en så kallad åkning och/eller följning utan att bilden blir skakig. Första gången denna teknik användes av en filmregissör vid en filminspelning var när Giovanni Pastrone spelade in Cabiria (1914).

Passare kallas den person som sköter dollyns rörelser.

Referenser 

Filmteknik
Videoteknik
Filmtermer
Kuujjuaq

Kuujjuaq (inuktitut: ᑰᔾᔪᐊᖅ) är med sina 2 055 invånare det största samhället i regionen Nunavik i norra delen av provinsen Québec i Kanada. Kuujjuaq är huvudort i Kativikterritoriet. Namnet betyder "stor flod". Tidigare var orten känd som "Fort Chimo", där "Chimo" var en misstolkning av hälsningsfrasen saimuuq, "låt oss skaka hand", en fras som inuiterna hälsade pälshandlarna med.

Geografi
Kuujjuaq ligger på Koksoakflodens västra strand, 50 km från dess utflöde i Ungavabukten. Vardagen i samhället är intimt sammanbunden med tidvattnet i floden som ständigt förändrar landskapet och påtvingar sin rytm på inuiternas traditionella sommarförehavanden.

Samhället omges av tajga med gran och lärkträd här och där i de sumpiga dalarna. I augusti och september vandrar horder med renar förbi Kuujjuaq.

Historia
De första européerna som kom i kontakt med de lokala inuiterna var evangelikanska bröder. Efter en äventyrlig resa längs med Labradors och Ungavabuktens kuster kom bröderna Benjamin Kohlmeister och George Kmoch den 25 augusti 1811 till den inuitiska byn på flodens östra sida, några kilometer nedströms från dagens samhälle. Deras mål var att konvertera "eskimåerna till kristendomen". Enligt den dagbok som Kohlmeister förde var inuiterna mycket angelägna om att få en missionsstation på orten.

Omkring 1830 förlade Hudson Bay-kompaniet en pälshandelsstation på flodens östra strand fem kilometer från dagens Kuujjuaq. Handelsstationen stängdes 1842 men öppnades igen 1866. Inuiter, naskapi och montagnais kom för att handla vid stationen. 

En amerikansk flygbas byggdes 1942 (Crystal 1) på flodens västra strand där Kuujjuaq ligger idag. Den amerikanska närvaron 1941-1945 fick stor betydelse för det inuitiska samhället. Efter andra världskriget överlämnade USA basen till den kanadensiska regeringen. 1948 kom en katolsk missionsstation följt av en sjukvårdsinrättning, en skola och en väderstation. När HBC flyttade sin verksamhet till Fort Chimo vid landningsbanan 1958 följde de inuitiska familjerna på andra sidan floden efter. 1961 skapades en kooperation.

Näringsliv
Med sina två landningsbanor är Kuujjuaq Airport transportnav i området. Här har flygbolaget Air Inuit sin hemmabas.

Samhället har idag flera hotell, restauranger, affärer, konstbutiker och en bank.

Se även 
 Nunavut
 Akpatokön
 Kanadas arktiska öar
 Québecs geografi

Inuiter
Nunavik
Orter i Québec
Indelningar i Québec
Isaac Merritt Singer

Isaac Merritt Singer, född 27 oktober 1811 i Pittstown i delstaten New York, död 23 juli 1875 i Paignton i Storbritannien, var en amerikansk uppfinnare av symaskiner för hushålls- och industribruk. Han grundade företaget Singer Sewing Machine Company.

Han startade den första Singerfabriken 1851 och bara efter något år var han världens störste tillverkare av symaskiner, och i slutet av 1860-talet fanns det mer än 100 000 Singer symaskiner i bruk i USA. För att kunna uppnå en omfattande försäljning, blev Singer den förste som erbjöd fördelaktiga villkor för avbetalningsköp.

Källor

Externa länkar 

Personer inom USA:s näringsliv under 1800-talet
Amerikanska uppfinnare
Födda 1811
Avlidna 1875
Män
Norrtullsligan

Norrtullsligan är Elin Wägners debutroman från år 1908.

Handling 
Romanen handlar om de fyra lågavlönade kvinnliga kontoristerna Elisabeth (Pegg), Magnhild (Baby), Emmy och Eva som tillsammans delar två hyrda rum på Norrtullsgatan i Vasastan, Stockholm. Som lågavlönade kvinnor måste de kämpa för att kunna försörja sig, dels hantera sexuella trakasserier på arbetsplatsen, dels hantera att manliga arbetskamrater inte accepterar att kvinnor tar arbete på kontor. För att få bättre lön försöker några av kontoristerna genomföra en strejk. Elisabeth måste också ta hand om sin lillebror.

Personuppsättningen var delvis samma som den tidigare serien Sommarflirt.

Publicering 
Romanen publicerades först som en följetong med premiär i Dagens Nyheter söndagen den 3 november 1907 med rubriken "Norrtullsligans krönika" under Wägners signatur "Elisabeth". Enligt Wägner skrev hon varje avsnitt på fredagseftermiddagarna så att avsnitten kunde publiceras i söndagstidningen.

I slutet av april 1908 publicerades följetongen i bokform.

Mottagande 
Recensenten Ernst Beckman skrev: 

Följande år publicerades en anonym insändare i Svenska Dagbladet "från en i England bosatt dam" där skribenten ansåg att bokens framgång endast berodde på "de tvetydiga och slippriga uttryck, af hvilka den vimlade".. Detta blev starten på en tidningsdebatt i Svenska Dagbladet och Stockholms Dagblad de följande veckorna. Elin Wägner kunde dock visa upp handstilsprov från en tidigare fästman, Hjalmar Jönsson, för Stockholms dagblad och därmed visa att den i England bosatta damen var Jönsson själv.

"Norrtullsligan" utsågs 2011 av en jury till årets Stockholm läser-roman.

Adaptioner 
Boken filmatiserades som Norrtullsligan (1923)  i regi av Per Lindberg med Tora Teje, Inga Tidblad, Renée Björling och Linnéa Hillberg i huvudrollerna.

Noter 

Svenska romaner som blivit film
Skönlitteratur 1908
Romaner av Elin Wägner
Kangiqsualujjuaq

Kangiqsualujjuaq (inuktitut: ᑲᖏᖅᓱᐊᓗᔾᔪᐊᖅ, alternativt: Kangirsualujjuaq, ᑲᖏᕐᓱᐊᓗᔾᔪᐊᖅ) är en inuitisk by med 942 invånare (2016) på Ungavabuktens östra kust i Nunavik i norra Québec i Kanada. Samhället ligger vid Georgeflodens mynning.

Tidigare var samhället känt som Fort Severight, Fort George River och Port du Nouveau-Québec. Namnet "Kangiqsualujjuaq" betyder "väldigt stor vik" på inuktitut.

Inuiterna i Kangiqsualujjyaq försörjer sig på jakt av ren,  säl, vitval och fjällröding samt traditionellt hantverk.

Den 1 januari 1999 drabbades Kangiqsualujjuaq av en lavin som förstörde Satuumavikskolan under nyårsfirandet och dödade nio personer.

Noter

Externa länkar 
 
Kangiqsualujjuaq - officiell webbplats

Orter i Québec
Indelningar i Québec
Nunavik
Inuiter
Kronobergshäktet

Kronobergshäktet (formellt Häktet Kronoberg) är ett häkte beläget på Bergsgatan 52 i kvarteret Kronoberg på Kungsholmen i Stockholms innerstad. Häktet ligger i Polishuset och drivs av Kriminalvården.

Häktet har 239 ordinarie platser och 2010 passerade 8917 personer genom häktet eller i snitt 23,3 personer per dygn. I slutet av 2007 utökade Kronobergshäktet med en ny ungdomsavdelning med plats för nio intagna. 

Kriminalvårdschef (KVC) för häktet är Fredrik Wallin.

Se även 
Stockholms polishus

Referenser

Externa länkar
Häktet Kronoberg – Kriminalvården

Häkten i Sverige
Byggnader och anläggningar på Kungsholmen
Stävie

Stävie är kyrkby i Stävie socken i Kävlinge kommun i Skåne, belägen strax sydväst om Furulund.

I orten ligger Stävie kyrka.

Orter i Kävlinge kommun
Salamander (tidskrift)

Salamander var en avantgardistisk konsttidskrift som endast kom ut i tre nummer 1955–1956. I redaktionen satt bland annat Ingemar Gustafsson, sedermera Ingemar Leckius), Ilmar Laaban, CO Hultén och Göran Printz-Påhlson.

Svenska tidskrifter
Andris Blekte

Andris Blekte, född 16 april 1923 i Lettland, död 3 november 2007, var teaterman, regissör, skådespelare och pedagog. Han kom till Sverige som lettisk flykting 1945.

Biografi
Andris Blekte var verksam som pedagog från 1940-talet, både på frilansbasis och i olika studieförbund. Han var från 1960-talet knuten till scenskolorna i Malmö och Stockholm som lärare och regissör, och var välkänd för sina avslappningsmetoder.

Han var med och grundade avantgardteatern Marsayas i Gamla Stan i Stockholm.

2009 utkom biografin "Con brio! Teatermannen Andris Blekte" författad av K. Sivert Lindberg (Carlsson Bokförlag, ).

Teater

Roller

Regi

Referenser

Noter

Källor 
 Östgötateaterns arkiv

Externa länkar
 Andris Blekte på Malmö stadsteater 

Födda 1923
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska teaterregissörer
Svenska lärare under 1900-talet
Män
Avlidna 2007
Fjalar och Galar

Fjalar och hans bror Galar är i nordisk mytologi två dvärgar som tillsammans dödar guden Kvaser. De gör skaldemjöd av hans blod. De två onda dvärgarna bjuder sedan hem jätten Gilling som de vid en fisketur dödar och lite senare dödar de även hans hustru som börjat bli alldeles utom sig av sorg då hon fått höra vad de gjort med maken. Mjödet tvingas de att lämna ifrån sig till Suttung när han hämnas sina döda föräldrar.

Se även
Fjalar (mytologi)

Dvärgar i nordisk mytologi
Franco Alfano

Franco Alfano, född 8 mars 1875, död 27 oktober 1954, var en italiensk kompositör och pianist. Alfano är kanske mest känd för att ha färdigställt Giacomo Puccinis opera Turandot 1926.

Operor
 I cavalieri e la bella
 Cyrano de Bergerac
 Il dottor Antonio
 La fonte di Enschir
 La leggenda di Sakùntala
 Madonna Imperia
 L'ombra di Don Giovanni
 Il principe di Zilah
 Risurrezione
 L'ultimo Lord
 I Cavalieri e la bella (ej färdigställd)

Baletter
 Napoli
 Lorenza
 Vesuvius

Referenser 

Italienska klassiska kompositörer
Födda 1875
Avlidna 1954
Män
Citronsyracykeln

Citronsyracykeln, även känd som Krebs cykel och trikarboxylsyracykeln, är en serie biokemiska reaktioner i levande celler. Citronsyracykeln är ett led i cellens utvinnande av användbar energi ur olika näringsämnen, den så kallade cellandningen. I processen används syre och den karaktäriseras därför som en aerob process. Energin utvinns i form av högenergimolekylerna NADH, FADH2 och GTP (analog till ATP). I människans celler sker citronsyracykeln i mitokondriens matrix.

Utgångsmaterialet för processen är oxalättiksyra och acetyl-CoA.
 Oxalättiksyra återbildas av citronsyracykeln eller bildas av pyruvat.
 Acetyl-CoA produceras genom nedbrytning av aminosyror, fettsyror samt nedbrytning av pyruvat (från kolhydrater).
 Olika karboxylsyror som bildas vid nedbrytning av aminosyror kan gå in i de olika mellanleden i citronsyracykeln (eller så bildas aminosyror av de samma mellanleden).

Reaktionsöversikt 
I samtliga steg är det olika enzymer som katalyserar reaktionerna. I första steget bildas citronsyra som fått ge namn åt hela reaktionscykeln.
 oxalättiksyra + acetyl-CoA + H2O → citronsyra + CoA
 citronsyra → isocitronsyra (via akonitsyra)
 isocitronsyra + NAD+ → α-ketoglutarsyra + CO2 + NADH + H+ (via oxalbärnstenssyra)
 α-ketoglutarsyra + NAD+ + CoA → succinyl-CoA + CO2 + NADH + H+
 succinyl-CoA + GDP + Pi → bärnstenssyra + GTP + CoA
(GTP + ADP → GDP + ATP)
 bärnstenssyra + FAD → fumarsyra + FADH2
 fumarsyra + H2O → äppelsyra
 äppelsyra + NAD+ → oxalättiksyra + NADH + H+

Oxalättiksyra har återbildats och reaktionen kan börja om. Processen är alltså cyklisk och på ett varv oxideras de två kolatomerna i acetylgruppen till 2 CO2 (steg 3 och 4) med hjälp av 2 H2O (plus en "netto-vattenmolekyl" som "kommer från" GDP + Pi → GTP + H2O).

Nettogeneration av ATP 
Varje acetyl-CoA som går in i TCA-cykeln ger 1 ATP (från GTP), 3 NADH och 1 FADH2. De två sistnämnda går sedan vidare till elektrontransportkedjan där de ger upphov till protontransport över mitokondriemembranet, vilket i slutändan genererar ATP genom oxidativ fosforylering.
Man kan beräkna den totala mängden ATP som genereras, normalt anses NADH ge upphov till 2,5 ATP, och FADH2 ge upphov till 1,5 ATP.
Summan för ATP som genereras blir alltså 10. Anledningen till att NADH ger upphov till ca 2,5 ATP och FADH2 till 1,5 ATP är att elektronerna i NADH har högre energi och därav börjar protontransporten över mitokondriemembranet i ett tidigare skede. 

  1 GTP som omvandlas till 1 ATP
  3 NADH som ger upphov till 3 x 2,5 = 7,5 ATP
  1 FADH2 som ger upphov till 1,5 ATP

Totalt: 10 ATP per acetyl-CoA

Historia 
Citronsyracykeln kallas Krebs cykel efter biokemisten Hans Krebs (1900–1981), som utredde reaktionscykeln på 1930-talet och presenterade dess huvudsakliga delar  1937. Han delade nobelpris i medicin 1953 med Fritz Lipmann, som upptäckt koenzym A.

Referenser

Externa länkar 

 The chemical logic behind the citric acid cycle

Metabolism
Träningsfysiologi
Biokemi
AB Kanthal

Kanthal AB är ett företag som grundades 1931 av Hans von Kantzow i Hallstahammar för utveckling av den av honom uppfunna legeringen Kanthal (används som motståndstråd i elektriska produkter).

Historik
År 1938 blev bolaget dotterbolag till det närstående Bultfabriks AB i Hallstahammar. I samband med detta övertog Kanthal Bultfabrikens stålgjuteri. Verksamheten växte under 1940- och 1950-talen med dotterbolag i Italien, USA och Brasilien. En modern industri byggdes parallellt upp i Hallstahammar, som vid 1950-talets början bestod av elektrostålgjuteri, smältverk, varm- och kallvalsverk samt tråddrageri.

Kanthal tillverkar nu världens tunnaste ståltråd. Antalet anställda var vid den här tiden omkring 550. 1970 fusionerades Kanthal med moderbolaget för att bilda Bulten-Kanthal AB. "Kanthal", som är namnskyddat, har under åren sedan varit namnet på ett flertal olika bolag. 

1986–1991 ingick företaget i Höganäskoncernen efter att ha köpts av Lindéngruppen. 1997 förvärvades Kanthal av Sandvik AB i samband med den så kallade Trustorhärvan och var fram till 2010 ett dotterbolag till koncernen, då man omregistrerade Kanthal från aktiebolag till ett varumärke som införlivades i Sandvik Heating Technology.
 

I november 2016 tog Sandvik AB beslut att återuppta varumärket Kanthal genom att byta namn på Sandvik Heating Technology till "Kanthal - Part of Sandvik Group"

Referenser

Noter 

Kanthal
Kanthal
Nisch (arkitektur)

Nisch är en fördjupning eller inbuktning i en mur, vanligen med halvcirkelformig upptill välvd avslutning eller rätvinklig plan och avsedd för placering av skulptur, ett kultföremål eller dylikt.

Det används även om en liknande fördjupning i väggen på ett rum. Fönsternisch har senare kommit att användas även om de fördjupningar som skapas av ett fönster.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Byggnadsdetaljer
Lâ'l

Lâ'l, ett musikalbum från 1994 av Sertab Erener. Albumet har mer karaktären av en musikalskiva än Sertabs i vanliga fall popinfluerade musik. Med denna skiva blev hon känd för den större publiken.

Låtlista
Sevdam ağlıyor
Rüya
Mecbursun
Gel barışalım artık
Büyü de gel
Lâ'l
Masal
Dargın değilim
Erkeğim
Günahın boynumu

Musikalbum 1994
Turkiskspråkiga musikalbum
Album av Sertab Erener
Sertab Gibi

Sertab Gibi musikalbum, utgivet av den turkiska sångerskan Sertab Erener 1997.

Uzaklara
Aslolan aşktır
İncelikler yüzünden
Seyrüsefer
Dağ gibiyim
Yara
Aaa
Bozlak
İyi ki doğdun
Yüz yüzeyim
Yağmur gülleri
Kera

Musikalbum 1997
Turkiskspråkiga musikalbum
Album av Sertab Erener
Turuncu

Turuncu, musikalbum utgivet av den turkiska sångerskan Sertab Erener 2001.

Kumsalda
Söz Bitti
Hani Kimi Zaman
Güle Güle Şekerim
Mi Acaba
Bahçede
Başa Döneceksin
Seni Sevmeye Hüküm Giydim
Oysa
Yaklaş
Yağmurdan Sonra Gelen Toprağın Kokusu
Aşkolsun

Musikalbum 2001
Turkiskspråkiga musikalbum
Album av Sertab Erener
Sakin Ol

Sakin Ol, musikalbum utgivet av den turkiska artisten Sertab Erener 1992. 

Aldırma deli gönül
Suçluyum
Ateşle barut
Yalnızlık senfonisi
Sakin ol
Vurulduk
Unutamadım
Oyun bitti
Elele
O, ye

Musikalbum 1992
Turkiskspråkiga musikalbum
Album av Sertab Erener
Sertab (musikalbum)

Sertab, musikalbum utgivet av den turkiska artisten Sertab Erener 1999 och sedan återutgivet 2000.  
Det är en skiva där Sertab mixar gamla klassiska låtar från förr med nytt eget material. En del låtar har discosound och andra hennes mer traditionella sound. På skivan ingår en egen orientalisk version av Eine kleine Nachtmusik.

1999
Vur Yüreğim
Yanarım
Aşk - duett med Mando
Zor Kadın
Tek Başına
Makber
Sarıl Bana
Yolun Başında
Sır
Gece Kraliçesi

2000
Uzaklara
Utanma
Aşk
Zor Kadin
Makber
Yolun Basi
Vur Yuregim
Yanarim
Saril Bana
Sir
Aaa
Incelikler Yuzunden
Utanma (med mansröst)

Musikalbum 1999
Turkiskspråkiga musikalbum
Album av Sertab Erener
No Boundaries (album av Sertab Erener)

No Boundaries, engelskspråkigt musikalbum utgivet av turkiska artisten Sertab Erener 2004.

Here I Am
Breathe In Deeper
Every Way That I Can
Got Me Like Oh
I Believe (That I See Love In You)
Leave
It Takes More
Back To The Beach
Storms
Love Bites
The One
Here I Am (Jason Nevins Radio Remix)

Musikalbum 2004
Album av Sertab Erener
Engelskspråkiga musikalbum
Aşk Ölmez

Aşk Ölmez är ett musikalbum utgivet 2005 av den turkiska artisten Sertab Erener. Aşk Ölmez innehåller fler turkiska influenser än hennes förra album, No Boundaries.

Låtförteckning
Aşk Ölmez
Yavaş Yavaş
Kim Haklıysa
Satılık Kalpler Şehri
Nerdesin
Buda
Kolay Değil
Acıt Canımı
Sessiz Gemi
Beni Bağışla
Zaferlerim
Beni Bağışla (Ft. Voice Male)

Musikalbum 2005
Turkiskspråkiga musikalbum
Album av Sertab Erener
Adina Fohlin

Adina Fohlin, född 20 december 1984, är en svensk fotomodell.

Fohlin har arbetat med reklamkampanjer för Apoliva, Gucci och Yves Saint Laurent samt gått visningar för bland andra Alexander McQueen, Armani, Burberry, Chanel, Christian Lacroix och Dior. Hon utsågs av tidningen Elle till årets modell 2003. Hon är dotter till skådespelaren Håkan Fohlin.

2009 medverkade Adina Fohlin i reklamen för Apoliva, som fick kritik för att den skrämde folk. Syftet med reklamen var att den skulle sticka ut och skilja sig från annan reklam för kosmetika. Reklamen har fått stor uppmärksamhet.

Referenser

Externa länkar
 Supermodels.nl: Adina Fohlin

Svenska fotomodeller
Födda 1984
Kvinnor
Levande personer