kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vera Siöcrona

Vera Margareta Helena Siöcrona, född 3 juni 1914 i Helsingborg, död 15 januari 2003 i Malmköping, var en svensk författare och journalist. Hon var känd som frontfigur i Hembygdsföreningen Gamla stan, en hembygdsförening för Gamla stan i Stockholm. Hon var sondotter till överste Aron Siöcrona.

Biografi 

Vera Siöcrona var dotter till överste Jan Siöcrona och Dagmar, född Ridderstad och växte upp i Villa Solhäll i stadsdelen Tågaborg i Helsingborg. När hon var sju år gammal fick fadern en tjänst i Stockholm och familjen flyttade därför dit. Vera Siöcrona arbetade som djurskötare på Skansen, for till USA och vandrade i Sydamerika, Asien och Afrika. Hon medverkade i filmen Hotell Kåkbrinken 1946 och Sjösalavår 1949. 

Siöcrona var dock mest känd som frontfigur i Gamla stans hembygdsförening. År 1942 startade hon Föreningen Kolmätargränd (uppkallad efter Kolmätargränd) som förgäves försökte förhindra rivningarna inför bygget av Kanslihusannexet. År 1944 ombildades föreningen till Hembygdsföreningen Gamla Stan, där hon var sekreterare. Hon utgav ett antal böcker om Gamla stan och var chefredaktör för tidningen Gamla stan. Hon var även medförfattare till jubileumsskriften Boken om Gamla stan som utgavs i samband med Stockholms 700-årsjubileum. Hennes kamp för Gamla stans bevarande förärades 1975 Samfundet S:t Eriks belöningsplakett.

Mellan åren 1945 och 1972 bodde hon på Sven Vintappares gränd 2. Evert Taubes visa om Vera i Vintappargränd handlar om Vera Siöcrona.

Stadsbyggnadsnämnden i Stockholm beslutade den 22 november 2017 på brorsonen Joachim Siöcronas förslag att döpa om Sven Vintappares torg till Vera Siöcronas torg. Den 28 april 2018 invigdes torget av Hembygdsföreningen Gamla stan.

Bibliografi 
 1942 - 
 1944 - 
 1947 - 
 1953 -  
 1956 - Siöcrona, Vera, En vandring i Gamla stan. 51 s,
 1966 -

Filmografi

Externa länkar

Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Stockholmare
Kvinnor
Födda 1914
Avlidna 2003
Mottagare av Samfundet S:t Eriks plakett
Journalister från Helsingborg
Författare från Helsingborg
Länsväg 102

Länsväg 102 går från Skurup till trafikplats Gastelyckan (E22) i östra Lund. Den är 36 km lång och har gemensam sträckning med riksväg 11 mellan Veberöd och Dalby.

Historia
Vägen fick nummer 102 senast 1980 för sträckan Skurup-Veberöd över Romeleåsen. Däremot användes från 1962, fram till sent 1970- eller tidigt 1980-tal, numret 102 för vägen Ystad-Veberöd, via Rögla och Blentarp (Gamla Lundavägen).

Gamla riksväg 16

Sedan hösten 2012 används numret även på sträckan fram till trafikplats Råby i sydöstra Lund, via en cirkulationsplats som möter Sandbyvägen och Sydöstra vägen. Detta på grund av att riksväg 16 upphört i samband med införandet av europaväg E16 i Mellansverige. Gamla riksväg 16 på sträckan mellan Flädie (E6) och Lund har fått det för Trafikverket interna numret E6.02.

Se även
 Lista över länsvägar i Skåne län

Referenser

Länsvägar i Skåne län
KVS

KVS kan avse
KVS – Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
KVS – en tidigare organisation inom krimnalvården, se Kriminalvårdsstyrelsen
KVS – ett sanatorium, se Kronprinsessan Victorias kustsanatorium för skrofulösa barn
Computer Sweden

Computer Sweden är en svensk webbtidning, inriktad på informationsteknik, affärer och verksamhetsutveckling. Den gavs ut som papperstidning fram till 2015.

Tidningen ges ut av International Data Group (IDG) och är den svenska motsvarigheten till Computerworld, som IDG ger ut i flera länder. När den svenska utgåvan startades 1983 användes titeln Computerworld redan av ett annat förlag, och i stället fick IDG:s tidning namnet Computer Sweden. Den distribuerades som morgontidning i tabloidformat (41 cm). Åren 1999–2008 utkom den tre dagar i veckan; 2009–2012 utkom den på tisdagar och fredagar.. Från 2013 utkom den endast torsdagar fram tills den lades ner 2015, även om den kvarstår på webben.

Computer Sweden arrangerar ett stort antal event på den svenska marknaden, bland andra Storage World och SOA Summit.

Tillsammans med tidningen Affärsvärlden delar Computer Sweden ut priset Guldmusen till Årets IT-personlighet och Årets IT-företag.

Chefredaktör är, sedan mars 2011, Jörgen Lindqvist. Tidigare chefredaktörer är Johan Hallsenius och Lars Dahmén, senare vd för IDG.

Ett stående inslag i tidningen är krönikor av den anonyme K. Sören Pecén (kåsören PC:n). Detta är en vandrande pseudonym som ger inblickar i datorbranschen och ofta citerar "elaka tungor".

Upplaga
År 2003 trycktes Computer Sweden i 54 200 exemplar och nådde cirka 144 000 läsare.
År 2007 trycktes Computer Sweden i 51 000 exemplar och nådde cirka 113 000 läsare.
År 2012 trycks pappersversionen av Computer Sweden i 37 100 exemplar och nådde upp till 89 000 läsare (enligt Orvesto Konsument). 
Vintern/våren 2012–2013 nådde webbversionen av Computer Sweden i genomsnitt 120 000 unika webbläsare per vecka.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
Det första numret av Computer Sweden

Affärstidningar
Beck – Pojken i glaskulan

Beck – Pojken i glaskulan är en svensk TV-film från 2002. Detta är den sjunde filmen i den andra omgången med Peter Haber och Mikael Persbrandt i huvudrollerna.

Handling 
En kvinna påträffas ihjälslagen i sitt hem. I huset återfinns hennes autistiske son med mordvapnet i handen. Det dröjer dock inte länge förrän Martin Beck och hans kollegor misstänker att det är någonting som inte stämmer.

Rollista 
Peter Haber – Martin Beck
Mikael Persbrandt – Gunvald Larsson
Malin Birgerson – Alice Levander
Marie Göranzon – Margareta Oberg
Ingvar Hirdwall – grannen
Rebecka Hemse – Inger
Hanns Zischler – Josef Hillman
Jimmy Endeley – Robban
Mårten Klingberg – Nick
Peter Hüttner – Oljelund
Anders Nyström – George Waltberg
Leo Hallerstam – Jack Svensson
Lena Carlsson – Lisa Norling
Ulf Friberg –  Kaj Gerstedt
Anders Palm – Bernt Jansson 
Per Svensson – Stefan Svensson
Malin Lundgren – sekreterare
Fredrik Hiller – man med grill
Martin Rutegard – man på restaurangen
Fredrik Ohlsson – dubbar Hanns Zischler

Referenser 

Beck-filmer
TV-filmer 2002
Svenska TV-filmer
Svenska kriminalfilmer
Svenskspråkiga filmer
Filmer i regi av Daniel Lind Lagerlöf
HBTQ-relaterad film
Autism på film
Bjäre

Bjäre kan syfta på:

 Bjäre Industrier – svenskt livsmedelsföretag i Kristianstads kommun 1942–1971
 Bjäre (varumärke) – varumärke tidigare associerat med Bjäre Industrier, sedan 2004 ägt av Coca Cola

Geografi
Bjärehalvön – halvö i norra Skåne
Bjäre härad – härad inom tidigare Kristianstad län
Bjäre kontrakt – tidigare kontrakt i Lunds stift
Bjäre-Kulla kontrakt – kontrakt i Lunds stift

Organisationer
Bjärepartiet – lokalt politiskt parti i Båstads kommun
Bjäre golfklubb – golfklubb i Båstad
Per Svensson (skådespelare)

Per Ture Mikael Svensson, född 19 juni 1965 i Karlshamn, är en svensk skådespelare.

Per Svensson studerade vid Teaterhögskolan i Stockholm  1991–1994. Svensson tillhör Dramatens fasta ensemble. Han har medverkat i olika filmer och TV-serier, men också varit med i bl.a. Robert Gustafssons 25-årsjubileumsrevy.

Filmografi (i urval) 
1996 – Anna Holt - polis (TV)
1996 - Juloratoriet
1998 - Kvinnan i det låsta rummet (TV)
1998 - c/o Segemyhr (TV)

2001 – Sprängaren
2002 – Alla älskar Alice
2002 – Suxxess
2002 – Olivia Twist (TV)
2002 – Beck - Pojken i glaskulan (TV)
2003 – c/o Segemyhr (TV)
2003 – Håkan Bråkan (Julkalendern i Sveriges television)
2004 – Abba: Our Last Video Ever
2004 – Håkan Bråkan & Josef
2006 – Nisse Hults historiska snedsteg (TV)
2007 - Räkna med skägg (TV)
2007 – Ett gott parti (TV)
2007 – August (TV)
2009 – Kenny Begins
2010 – Hotell Gyllene Knorren (Julkalendern i Sveriges television)
2011 – Smurfarna (Berättarsmurfens röst)
2011 – Nalle Puhs film - Nya äventyr i Sjumilaskogen (Ugglas röst)

2013 – En pilgrims död
2013 - Fröken Frimans krig (TV)

2014 – Den fjärde mannen

2018 – Christoffer Robin & Nalle Puh (Ugglas röst)

Teater

Roller (ej komplett)

Priser och utmärkelser 
2014 – Teaterförbundets Gösta Ekman-stipendiet
2022 – Gunn Wållgren-stipendiet

Referenser

Externa länkar 

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska skådespelare under 1900-talet
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Personer från Karlshamn
Födda 1965
Levande personer
Män
Tanel Padar

Tanel Padar, född den 27 oktober 1980 i Haljala i Estniska SSR i dåvarande Sovjetunionen, är en estnisk artist som har representerat Estland i Eurovision Song Contest två gånger. Första gången var i Stockholm år 2000, då han stod i kören bakom sångerskan Ines och bidraget Once In A Lifetime, som slutade på fjärde plats. Året efter stod han som vinnare i tävlingen när han tillsammans med Dave Benton och pojkbandet 2XL framförde låten Everybody, den första östeuropeiska vinnaren i tävlingen. Han är bror till Gerli Padar.

Numera är Padar frontfigur i det estniska rockbandet The Sun. Många av bandets låtar är skrivna av honom själv.

Källor

Estländska rocksångare
Artister som representerat Estland i Eurovision Song Contest
Artister som vunnit i Eurovision Song Contest
Estländska musiker under 1900-talet
Estländska musiker under 2000-talet
Födda 1980
Levande personer
Deltagare i Eurovision Song Contest 2001
Personer från Lääne-Virumaa
Män
Bottenstämpel

Bottenstämpeln är en stämpel i botten av en patronhylsa. Den har oftast till syfte att identifiera tillverkaren och kalibern. På militär ammunition saknas oftast kaliberangivelsen men istället finns tillverkningsåret där. För svensk militär ammunition och för ammunition som tillverkats i länder tillhörande Warszawapakten är tillverkaren vanligen utskriven i form av en sifferkod.

Till exempel betyder 070 att patronen är tillverkad i ammunitionsfabriken i Karlsborg.

Ammunition
Kirtan

Kirtan (hindi कीर्तन kīrtan, efter sanskr. कीर्तन kīrtana) är en traditionell indisk tillställning med dans, musik och sång, och förekommer mest i norra Indien i bhakti-sammanhang. Kirtan är en form av tillställning där gruppen tillsammans upprepar en ledares mantra, eller hymn (helig sång). Antingen genom korta fraser i taget av en längre hymn, eller korta mantra. Det ledaren sjunger upprepar deltagarna. I Sverige förekommer kirtan i olika sammanhang där bhakti utövas, såsom i yoga och andra hinduiska sammanhang. Kirtan används ibland som synonym till bhajan, vilket också ofta är något som görs i grupp. Men bhajan kan sjungas av en enskild individ, medan kirtan inte kan det.

Se även
Indisk musik

Kultur i Indien
Yoga
Ulf Friberg

Ulf Sven Friberg, född 4 oktober 1962 i Nässjö församling, Jönköpings län, är en svensk skådespelare, manusförfattare och film- och teaterregissör.

Biografi 
Friberg började följa med en kamrat på kvällsteaterkurs och tog tjänstledigt vid elfirman han arbetade vid för att studera vid teaterlinjen på Wendelsbergs folkhögskola. Han fortsatte studierna vid scenskolan i Malmö 1986-1989. Därefter engagerades han 1990 vid  Stockholms Stadsteaters fasta ensemble där han bl.a. medverkat i Polly Ester Show och Rekviem. Han har varit engagerad vid Orionteatern och Folkteatern i Gävleborg. På Dramaten har han medverkat i uppsättningar som Alla mina söner och Kung Lear. Han är även medlem i humorgruppen Clownen luktar bensin.

Friberg filmdebuterade i Hjälten 1990 och spelade den manliga huvudrollen i Jerusalem 1996. Han har setts i TV-produktioner som Kronprinsessan, Upp till kamp och De halvt dolda. För novellfilmen Borta bra vann han den 1 februari 2008 pris för Årets novellfilm vid Göteborgs filmfestival. 2008–2018 spelade han Ek i filmerna om Maria Wern.

1995–1996 belönades han med Teaterförbundets Daniel Engdahl-stipendium.

Filmografi 

 (manus, regi)

 (regi)

 (roll, regi)

 – Kjell Göran Hedberg

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar 

 
 

Svenska manusförfattare
Svenska filmregissörer
Svenska skådespelare
Födda 1962
Män
Levande personer
Personer från Nässjö
Crosstalk

Crosstalk var en popduo som från början bestod av 3 personer, bland annat låtskrivarna Mattias Reimer och Lars Edwall, senare blev gruppen en duo.

Gruppen har varit med i Melodifestivalen 2 gånger:

1999: Det gäller dig och mig, 6:a
2003: Stronger, 6:a i deltävling, ej kvalificerad till final

När gruppen först var med 1999 var sångerskan Jessie Martins med men hon hoppade senare av och ersattes av en ny sångerska som var med 2003. Just nu består gruppen av Sara Nordenberg och hennes pojkvän Daniel Zangger Borch.

Deltagare i Melodifestivalen 1999
Svenska popgrupper
Svenska duogrupper
Deltagare i Melodifestivalen 2003
Utbildningsförband

Ett utbildningsförband är ett militärt förband inom svenska Försvarsmakten där bland annat utbildning av rekryter soldater sker.

Några exempel på svenska utbildningsförband

Armén
A 9 - Artilleriregementet, Boden
I 19 - Norrbottens regemente, Boden
Ing 2 - Göta ingenjörregemente, Eksjö
K 3 - Livregementets husarer, Karlsborg
LedR - Ledningsregementet, Enköping
LG - Livgardet, Kungsängen
Lv 6 - Luftvärnsregementet, Halmstad
P 4 - Skaraborgs regemente, Skövde
P 7 - Södra skånska regementet, Revingehed
T 2 - Göta trängregemente, Skövde

Amfibiekåren
Amf 1 - Första amfibieregementet, Haninge garnison/Berga örlogsbas

Marinen
MarinB - Marinbasen, Karlskrona
1. Ubflj - 1. Ubåtsflottiljen, Karlskrona
3. Sjöstridsflj - 3. Sjöstridsflottiljen, Karlskrona
4. Sjöstridsflj - 4. Sjöstridsflottiljen, Haninge garnison/Berga örlogsbas

Flygvapnet
F 7 - Skaraborgs flygflottilj, Såtenäs 
F 17 - Blekinge flygflottilj, Ronneby
F 21 - Norrbottens flygflottilj, Luleå

Försvarsmakten
Lena Carlsson

För konsthistorikern med samma namn, se Lena Carlsson (konsthistoriker).

Lena Carlsson, född 1967, är en svensk skådespelare.

Hon är utbildad vid Teaterhögskolan vid Göteborgs universitet och har även studerat drama vid Gävle högskola och Performativ kritik vid Stockholms dramatiska högskola. Hon arbetade efter utbildningen vid Backa teater, där hon bland annat spelade Margareta i Faust i regi av Eva Bergman.

Hon grundade 1996 Kvinnliga Dramatiska Teatern tillsammans med bland andra Sophie Tolstoy och Bente Danielsson, vars syfte var att undersöka hur gestaltning och kön hänger ihop. Tillsammans skapade de föreställningen Makt.

Hon har arbetat vid bland annat Stockholms stadsteater, Norrbottensteatern och Örebro länsteater.

Hon har  arbetat med egna gränsöverskridande projekt såsom Land utan ord i Tensta konsthall, med regissören Jenny Nörbeck. Verket var en iscensättning av Lea Dohers text som behandlar teman som krig, kolonialism och konst.

2014 satte hon upp Herta Müllers text Hjärtdjur på Fri Scen vid Stockholms stadsteater, ett undersökande gestaltningsarbete av den självbiografiska romanen med samma namn. Projektet möjliggjordes med stöd av ett målinriktat arbetsstipendium från Konstnärsnämnden.

2016 medverkade hon i Mysteriet med Rosenbuketten på Teater Brunnsgatan Fyra, en pjäs av Manuel Puig i regi av Måns Edwall.

Filmografi

2005-kärlek och fiskpinnar

 2016 – Syrror (TV-serie) (gästroll)

2022-kärlek och skilsmässa

Källor

Fotnoter 

Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1967
Levande personer
Kvinnor
Fredrik Hiller

Fredrik Andreas Hiller, född 20 augusti 1970 i Stockholm, är en svensk skådespelare, röstskådespelare och regissör.

Biografi
Hiller är utbildad på Teaterhögskolan i Malmö 1995–1998 och var därefter anställd på Länsteatern i Örebro. Numera är han frilansande skådespelare och regissör.

Filmografi (urval) 

 (röst som Kronk)

 (röst som Mister Barkin, till och med 2007)

 (röst som Drömprinsen)

 (röst som Kronk)
 (Nilsson)

 (röst som Drömprinsen)
 (röst som morbror Arthur och coach)
 2007 – Winx Club: The Secret of the Lost Kingdom (röst som Hagen)

 (röst som Auguste Gusteau)
 (röst som Asterix)

 (manus och regi)
 2009 – Upp (röst som Beta)

 (röst som Captain America)
 (manus och regi)
 (röst som Vitaly)
 (röst som Asterix)

 (röst som Superman)
 (röst som Gape, Krogan och Alvin)
 2016 – Zootropolis (röst som Mr. Big)
 2017 – The Lego Batman Movie (röst som Superman och mumie)

 (röst som Superman)
 (röst som Gape)
 (röst som Duke Caboom)

 (röst som Buzz Lightyear)

Teater

Roller (ej komplett)

Regi (ej komplett)

Referenser

Externa länkar

Svenska röstskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Födda 1970
Män
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Luftfartsverket (Sverige)

Luftfartsverket, eller LFV, är ett svenskt statligt affärsverk som sorterar under Landsbygds- och infrastrukturdepartementet. Verkets huvuduppgift är att tillhandahålla en säker, effektiv och miljöanpassad flygtrafiktjänst för civil och militär luftfart i Sverige. Drift och ägande av flygplatser för civil luftfart är sedan den 1 april 2010 överfört till Swedavia.

Från och med den 1 januari 2007 använder verket namnet LFV i förhållande till flygmarknaden och allmänheten. Luftfartsverket är fortfarande det officiella namnet och används därför till exempel i lagtexter.

Myndigheten är från 1 oktober 2022 beredskapsmyndighet och ingår i beredskapssektorn transporter.

Struktur
Luftfartsverkets huvuduppgift är att tillhandahålla flygtrafiktjänst för civil och militär luftfart i Sverige. I detta ingår flygledningstjänst, kommunikationstjänst, navigationstjänst, övervakningstjänst, vädertjänst och flygbriefingtjänst.

Drift och ägande av statens flygplatser för civil luftfart var tidigare en del av LFV, men de överfördes den 1 april 2010 till det nybildade företaget Swedavia.  Beslutet att bilda Swedavia är ett resultat av att Sveriges riksdag under hösten 2009 godkände förslagen i en regeringsproposition.

Luftfartsinspektionen, tidigare en del av Luftfartsverket, avskiljdes den 1 januari 2005 och bildade myndigheten Luftfartsstyrelsen. Luftfartsstyrelsens verksamhet har sedan 2009 dock övergått till den nybildade Transportstyrelsen.

Ledning 
Luftfartsverket är en styrelsemyndighet där generaldirektören, för närvarande Ann Persson Grivas, är myndighetschef. Förordnandet gäller från och med den 1 april 2017 . Huvudkontoret ligger på Hospitalsgatan 30 vid Nya torget i centrala Norrköping.

Överdirektörer och chefer 
 1947–1952: Carl Ljungberg
 1952–1962: Henrik Winberg

Generaldirektörer och chefer 
 1962–1980: Henrik Winberg
 1980–1981: Jan E. Eriksson
 1982–1992: Bengt A.W. Johansson
 1992–2001: Ingemar Skogö
 2001: Jan Danielsson (tf)
 2001–2010: Lars Rekke
 2010–2013: Thomas Allard
 2013: Mikael Larsson (tf)
 2013–2017: Olle Sundin
 2017-: Ann Persson Grivas

Se även
Finavia, ett finländskt statligt företag som övertagit det tidigare finländska luftfartsverkets uppgifter

Källor

Externa länkar
Luftfartsverkets webbplats

Myndigheter under Landsbygds- och infrastrukturdepartementet
Myndigheter i Norrköping
Svenskt flygväsen
Svenska statliga affärsverk
Martin Rutegård

Martin Rutegård är född 19 november 1979 i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Martin studerade filmhistoria vid universitetet i Örebro 2001/2002. Som examensarbete var han med i kortfilmen Konstnären som även gav honom ett filmpris på Örebros Filmgala 2002.

Förutom tv-serier och kortfilmer har han medverkat i reklamfilmer genom åren och i februari 2019 blev reklamfilmen MSB nominerad till Guldägget för bästa reklamfilm 2019.

Martin och hans tvillingbror Christian Rutegård filmade 2014 en kortfilm som handlade om kätteri på 1700-talet. Filmens titel är Sagan om Häxan, Drängen och Soldaten. Filmen har fått flera pris online, men det största priset var på Los Angeles Independent Film Awards i Hollywood. Då blev filmen utnämnd till "Best movie of the months October 2015"

Filmografi (urval)

Referenser
Martin Rutegård på imdb

Svenska skådespelare
Födda 1979
Män
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Alain Robbe-Grillet

Alain Robbe-Grillet, född 18 augusti 1922 i Brest, Finistère, Bretagne, död 18 februari 2008 i Caen, Calvados, Normandie, var en fransk författare, litteraturteoretiker och filmskapare. 2004 invaldes han i Franska akademien (stol 32).

Biografi
Robbe-Grillet var tillsammans med bland andra Nathalie Sarraute och Claude Simon en i raden av de franska författare som i mitten av 1950-talet anknöt till Prousts och Joyces romanexperiment. Dessa franska författare bildade en skola som kom att kallas den nya romanen (le nouveau roman). Robbe-Grillet som lade fram dess teoretiska idéer i boken Pour un noveaux roman har, mot sin vilja, blivit kallad "den nya romanens påve".

Redan i sin debutroman Les gommes (1953) hade Robbe-grillet tillämpat sina teorier, då han endast skildrar vad som sker och undviker intrig, tendens och personteckning. Ännu mer extrem var Le voyeur (1955, på svenska: Stenögon, 1957) och Jalusi (1957, översatt 1960), vars personer tycks sakna inte bara själsliv utan även identitet. I senare romaner som Rendez-vous i Hongkong (1965, översatt 1966) räknar han med läsarens medverkan för att nå sammanhang och begriplighet. 

Han skrev även filmmanus, bland annat till Alain Resnais I fjol i Marienbad och regisserade själv flera filmer.

Romaner 
 Un régicide (1949)
 Les gommes (1953)
 Le voyeur (1955) (Stenögonen, översättning Eva Alexanderson, Bonnier, 1957)
 La jalousie (1957) (Jalusi, översättning Eva Alexanderson, Bonnier, 1960)
 Dans le labyrinthe (1959) (I labyrinten, översättning Lorenz von Numers, Bonnier, 1962)
 La Maison de rendez-vous (1965) (Rendez-vous i Hongkong, översättning Gunnel Strömberg, Bonnier, 1966)
 Projet pour une révolution à New York (1970)
 Topologie d'une cité fantôme (1976)
 Souvenirs du Triangle d'Or (1978)
 Djinn (1981)
 La reprise (2001) (Omtagning, översättning Anders Bodegård, Bonnier, 2004)

Urval av filmer 
 L'Année dernière à Marienbad (I fjol i Marienbad) 1961 
 The Immortal One (L’Immortelle) 1963
 Trans-Europ-Express 1966
 Eden and After (L’Èden et Après) 1970
 Gradiva (C'est Gradiva qui vous appelle) 2006

Källor

Externa länkar 

Bibliografi på Halfaya Research

Franskspråkiga författare
Födda 1922
Avlidna 2008
Män
Officerare av Hederslegionen