kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Curtis Strange

Curtis Strange, född 30 januari 1955 i Norfolk, Virginia, är en amerikansk golfspelare.

Strange blev professionell golfspelare 1976. Han betraktas som en av de bästa spelarna under 1980-talet då han vann 16 av sina 17 PGA Tour-segrar. Han toppade PGA-tourens penningliga 1985 och 1987. 1988 blev han den förste spelaren som vann en miljon dollar i officiella prispengar på touren under en säsong. Han vann US Open två gånger men efter det uteblev framgångarna.

Meriter

Majorsegrar
1988 US Open
1989 US Open

Segrar på PGA-touren
1979  Pensacola Open.
1980  Michelob-Houston Open,  Manufacturers Hanover Westchester Classic  
1983  Sammy Davis Jr.-Greater Hartford Open  
1984  Lajet Golf Classic
1985  Honda Classic  Panasonic Las Vegas Invitational,  Canadian Open  
1986  Houston Open  
1987  Canadian Open  Federal Express St. Jude Classic,  NEC World Series of Golf  
1988  Independent Insurance Agent Open,  Memorial Tournament, Nabisco Championship

Övriga segrar
1986 ABC Cup
1988 Sanctuary Cove Classic
1989 Palm Meadows Cup
1993 Greg Norman's Holden Classic

Externa länkar
Profil på PGA Tour
Curtis Strange på About.com



Amerikanska golfspelare
Män
Födda 1955
Levande personer
Personer från Norfolk, Virginia
Idrottare från Virginia
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare på PGA Tour
Rouge

Rouge kan syfta på:

 Rouge (grupp) – en brasiliansk kvinnlig musikgrupp bildad 2002
 Rouge (musikgrupp) – tysk musikgrupp
 Rouge (smink) – en typ av kosmetika som appliceras på kinderna

Geografi

Estland 

 Rõuge, ort, Võrumaa, Rõuge vald,

Frankrike 

 Rougé, kommun, departementet Loire-Atlantique i regionen Pays-de-la-Loire,

Se även 
 Rouge Lake
Ethelweard av England

Ethelweard, född omkring 904, död 2 augusti 924, var kung av Wessex mellan 17 juli och 2 augusti 924. 

Han var son till Edvard den äldre och Elfleda.

Enligt en version av Anglo-Saxiska krönikan utsågs Ethelweard (en boklärd pojke) till kung. 
Förmodligen blev han eremit vid Bridgnorth, och valdes till kung av witan efter faderns död. Ethelweard dog i Oxford efter att ha varit kung i bara sexton dagar. Vissa menar att han blev lönnmördad på halvbrodern  Athelstans order. 

Ethelweard begravdes katedralen i Winchester.

Referenser

Wessex regenter
Födda 904
Avlidna 924
Män
Personer i England under 900-talet
Peace, Love and Pitbulls

Peace, Love and Pitbulls (1992-1997) var ett svensk/nederländskt industrirockband, startat av Joakim Thåström.

Historia 
Peace, Love and Pitbulls, eller PLP som de oftast förkortas, bildades 1992 av den svenske rockmusikern Joakim Thåström och Peter Lööf i Amsterdam. Thåström hade tröttnat på kändisskapet i Sverige och ville göra något helt annorlunda. Han hade blivit inspirerad av det tyska bandet Einstürzende Neubauten och den svenska gruppen Entombed som just fått sitt genombrott. Så han flyttade till Amsterdam och bytte sina svenska ord mot engelska. Det blev tre skivor med Peace, Love and Pitbulls innan de splittrades 1997. I Sverige fick de aldrig något genombrott, men blev relativt stora i övriga Europa, bland annat Frankrike. Videon Be my TV låg på första plats 17 veckor i programmet 120 minutes på MTV.

Medlemmar 
 Joakim Thåström – sång, sampling (1992–1997)
 Hell (Niklas Hellberg) – sampling, keyboards, programmering (1992– 1997, var ej med på sista turnén)
 Richard Sporrong – gitarr, basgitarr, synthesizer (1992–1997)
 Peter Lööf – gitarr (1992–1993)
 Peter Puders – feedback, gitarr (1994–1995)
 Mikael Wikman – trummor (1995–1996, endast på sista skivan)
 Peter Damin – trummor (1997, endast på sista turnén)
 Anders Wikström – gitarr (1997, endast på sista turnén)

Diskografi 
Peace, Love and Pitbulls släppte tre fullängdsalbum, sju singlar och en EP under sina fem år som aktiva.

Studioalbum
 1992 – Peace, Love & Pitbulls (släpptes i internationell version 1993)
 1994 – Red Sonic Underwear
 1997 – 3

EP 
 1993 – Hitch Hike to Mars (Do the Monkey) (12" vinyl)
 1994 – Animals 
 1995 – Das neue Konzept
 1997 – Kemikal

Singlar
 1992 – "(I'm the) Radio King Kong" (maxi-singel: Peace, Love and Pitbulls / Thåström)
 1992 – "Be My TV" (maxi-singel)
 1993 - "Reverberation Nation" (maxi-singel)
 1997 – "Caveman" (maxi-singel)

Samlingsalbum
 2007 – War In My Livingroom 92-97 

Video
 1992 – (I'm the) Radio King Kong
 1992 – Be My TV (Filmad och Producerad av G Petersen & G Lund)
 1994 – Animals
 1994 – Das neue Konzept
 1997 – Caveman
 1997 – Kemikal

Referenser

Externa länkar 
 Peace, Love and Pitbulls på Allmusic.com

Musikgrupper bildade 1992
Musikgrupper upplösta 1997
Svenska rockgrupper
Musikgrupper inom industrial
Nederländska rockgrupper
Raymond Floyd

Raymond "Ray" Floyd, född 4 september 1942 i Fort Bragg, North Carolina, är en amerikansk professionell golfspelare. 

Floyd blev professionell 1961 och etablerade sig snabbt på  PGA-touren med sin första seger  1963. Hann vann 22 segrar på touren med den sista 1992 då han vid 49 års ålder blev en av de äldsta spelarna att vinna en PGA-tävling. Floyd har vunnit fyra majors och han rankas som en av de äldsta spelarna som har vunnit en major.

Floyds karriär fortsatte när han kvalificerade sig för Senior PGA Tour, numera Champions Tour, 1992 där han mellan 1992 och 2000 vann 14 tävlingar.

Utöver alla segrar i USA har Floyd vunnit minst 24 ytterligare turneringar runt om i världen vilket gör honom till segrare av minst 60 tävlingar under hela sin golfkarriär.

Meriter

Majorsegrar
1969 PGA Championship
1976 The Masters Tournament
1982 PGA Championship
1986 US Open

Segrar på PGA-touren
1963  St. Petersburg Open Invitational
1965 St. Paul Open Invitational
1969 Greater Jacksonville Open,  American Golf Classic
1975 Kemper Open
1976 World Open Golf Championship
1977 Byron Nelson Golf Classic,  Pleasant Valley Classic
1979 Greater Greensboro Open
1980 Doral-Eastern Open
1981 Doral-Eastern Open,  Tournament Players Championship,  Manufacturers Hanover Westchester Classic
1982 Memorial Tournament,  Danny Thomas Memphis Classic
1985 Houston Open
1986 Walt Disney World/Oldsmobile Classic
1992 Doral-Ryder Open

Segrar på Champions Tour
1992  GTE North Classic,  Ralphs Senior Classic,  SENIOR TOUR Championship
1993 Gulfstream Aerospace Invitational,  Northville Long Island Classic
1994 The Tradition,  Las Vegas Senior Classic,  Cadillac NFL Golf Classic,  GOLF MAGAZINE SENIOR TOUR Championship
1995 PGA Seniors' Championship,  Burnet Senior Classic,  Emerald Coast Classic
1996 Ford Senior Players Championship
2000 Ford Senior Players Championship

Övriga segrar
1978 Brazilian Open
1979 Costa Rica Open
1981 Canadian PGA, Seiko Point Leader
1982 Seiko Point Leader
1985 Chrysler Team Championship (med Hal Sutton)
1988 Skins Game
1990 RMCC Invitational (med Fred Couples)
1992 Fuji Electric Grandslam
1993 Franklin Funds Shark Shootout (med Steve Elkington)
1994 Diners Club Matches (med Dave Eichelberger), Senior Skins Game
1995 Senior Skins Game, Senior Slam at Los Cabos, Office Depot Father/Son Challenge (med Raymond Jr.), Lexus Challenge (med Michael Chiklis)
1996 Senior Skins Game, Senior Slam at Los Cabos, Office Depot Father/Son Challenge (med Raymond Jr.)
1997 Senior Skins Game, Office Depot Father/Son Challenge (med Raymond Jr.), Lexus Challenge (med William Devane)
1998 Senior Skins Game
2000 Office Depot Father/Son Challenge (med Robert)

Externa länkar
Biografi på PGA Tour

Amerikanska golfspelare
Män
Födda 1942
Levande personer
Idrottare från North Carolina
Pippa

Pippa kan syfta på

 648 Pippa – en asteroid i huvudbältet
 Pippa (namn) – ett diminutivt kvinnonamn främst förekommande i engelskspråkiga länder
 Pippa Kotsu – en udde i Nordkorea
 Pippa Ross – en fiktiv karaktär från den australiska såpoperan Home and Away

Personer
 Pippa Black (1982–), en australisk skådespelerska
 Pippa Bacca (1974–2008), en italiensk konstnär
 Pippa Funnell (1968–), en brittisk fälttävlansryttare
 Pippa Norris (1953–), en brittisk statsvetare
 Pippa Wilson (1986–), en brittisk seglare
 Rosalba Pippa (1982–), en italiensk sångerska
Boromir

Boromir är en person i J.R.R. Tolkiens trilogi om Härskarringen. Han förekommer i trilogins första del, Sagan om Ringen/Ringens Brödraskap. Född år 2978 i Tredje Åldern, dödad i strid år 3019. Boromir är äldre bror till Faramir. 

Boromir är Gondors härskare Denethor II:s äldsta och högt älskade son. Hans moder dog när Boromir var mycket ung. Hon lämnade efter sig sina två söner för fadern att uppfostra. Denethor favoriserade då Boromir över Faramir och ägnade denne det mesta av sin uppmärksamhet, kanske var det för att han kände igen sig själv i Boromir som växte upp till en stolt ung man med sitt folks bästa för ögonen. Han är kapten över Ecthelions vita torn som ligger högst uppe i Minas Tirith i den sjunde och sista kretsen av staden.

Roll i Sagan om ringen
Boromir framträdde först i Sagan om ringen där han medverkade i Elronds rådslag och förespråkade att ringen skulle föras till Minas Tirith, för att där förvaras och, eventuellt, användas mot Sauron. Rådslaget enades dock om att ringen skulle föras till Domedagsberget och förstöras. Boromir åtog sig då att bli en av de nio som skulle färdas tillsammans för att utföra detta, men försökte övertyga både Aragorn och Frodo om att det skulle vara bättre att ta ringen till Minas Tirith istället för att ge sig ut på en "självmordsresa"  som troligen skulle sluta med att Sauron skulle återfå ringen. Hans mål var hela tiden att återvända till Minas Tirith (helst med ringen) och varsko sitt folk om vad han visste och hjälpa dem att rusta för det kommande kriget. Dit hann han dock aldrig igen, utan stupade vid Amon Hen då han skyddade Merry och Pippin från Sarumans uruk-hai efter att tidigare förförts av ringen och med våld försökt ta den från Frodo.

Filmer och uppsättningar
I Ralph Bakshis tecknade filmatisering av Sagan om ringen spelas Boromir av Michael Graham Cox. Till skillnad från Tolkiens beskrivningar bär Boromir i denna filmatisering en mer barbarisk klädnad.

I Svenska radioteaterns uppsättning spelas han av Johan Rabaeus.

I Peter Jacksons filmatisering av Sagan om ringen spelas Boromir av Sean Bean. Till skillnad från Tolkiens böcker dör han mot slutet av Härskarringen istället för i början av Sagan om de två tornen och såras dödligt av Lurtz, ledaren av Uruk-hai.

Människor i Tolkiens värld

de:Figuren in Tolkiens Welt#Boromir
simple:Middle-earth characters#Boromir
Edvard den äldre

Edvard den äldre född cirka 871, död 17 juli 924, kung av Wessex från 899 till sin död. Han var son till Alfred den store och efterträdde honom vid dennes död.

Edvard överträffade Alfreds militära bedrifter, och återställde Danelagen i saxiskt styre, och regerade i Mercia från 918, efter systern Ethelfledas död. Under första delen av sin regeringstid stred han mot sin kusin Aethelwald, son till Ethelred I. Edvard fick omkring arton barn i sina tre äktenskap, och han kan även ha haft ett illegitimt barn. 

Han dog 924 och begravdes i katedralen i Winchester. Edmund I av England, som var kung av England från 939, var Edvard den äldres son och Athelstans halvbror. 
Hans dotter, Eadgifu gifte sig med den frankiske kungen Karl den enfaldige och fick sonen Ludvig IV.

Edvard 00
Födda 871
Avlidna 924
Män
Kim Gordon

Kim Althea Gordon, född 28 april 1953 i Rochester, New York, är en amerikansk musiker, sångerska, skådespelare och konstnär, mest känd som sångare, basist och gitarrist i Sonic Youth.

Gordon flyttade år 1958 till Los Angeles, Kalifornien men flyttade senare tillbaka till New York. 1981 startade hon rockbandet Sonic Youth tillsammans med dåvarande maken Thurston Moore. De gifte sig 1984 och har idag en dotter, Coco Hayley Moore. Paret skilde sig 2011. Hon har även hjälpt Courtney Love och de andra medlemmarna i bandet Hole att producera albumet Pretty on the Inside under 1991.

Kim spelar även i band som Free Kitten och Harry Crews, och hon medverkar i filmen Last Days.

Diskografi
Soloalbum
No Home Record (2019)

Studioalbum med Sonic Youth
Confusion Is Sex (1983)
Bad Moon Rising (1985)
EVOL (1986)
Sister (1987)
Daydream Nation (1988)
The Whitey Album (1988)
Goo (1990)
Dirty (1992)
Experimental Jet Set, Trash and No Star (1994)
Washing Machine (1995)
A Thousand Leaves (1998)
NYC Ghosts & Flowers (2000)
Murray Street (2002)
Sonic Nurse (2004)
Rather Ripped (2006)
The Eternal (2009)

Studioalbum med Free Kitten
Nice Ass (1995)
Sentimental Education (1997)
Inherit (2008)

Album med Body/Head
Body/Head 12" (2013)
Coming Apart (2013)
No Waves (2016)
The Switch (2018)

Studioalbum med Glitterbust
Glitterbust (2016)

Referenser

Externa länkar 

Sonic Youth – Officiell webbplats
Kim Gordon på IMDb

Amerikanska rockgitarrister
Amerikanska rocksångare
Amerikanska skådespelare
Födda 1953
Kvinnor
Levande personer
Noisemusiker
Personer från Rochester, New York
Medlemmar i Sonic Youth
Amerikanska rockbasister
Musiker från delstaten New York
Alumner från York University
Pulla

Pulla kan syfta på: 

 Pulla Pictures – ett produktionsbolag
 Vitapulla – förvaringsplats av markörer i kortspelet vira
 Fingerpulla - en sexuell aktivitet
Steve Jones

''Denna artikel handlar om golfspelaren. Se även Steve Jones (musiker)

Steve Jones, född 27 december 1958 i Artesia, New Mexico, USA är en amerikansk golfspelare.

Jones var semifinalist i U.S. Junior Amateur 1976. Han studerade vid University of Colorado och blev professionell 1981 men de första åren av hans proffskarriär var mediokra. Han klarade till exempel bara cutten tre gånger under 1982. Hans första placering bland de tio bästa kom 1985 i Texas Open och 1986 vann han PGA Tour Qualifying Tournament och fick därmed behålla sitt medlemskap på touren. Detta blev början på en mer framgångsrik period och han vann sin första tourtävling i 1988 års AT&T Pebble Beach National Pro-Am. 1989 var hans mest segerrika år då han vann tre PGA-tävlingar och slutade på åttonde plats i penningligan.

I november 1991 skadade Jones sitt vänstra ringfinger i en motorcykelolycka och han missade på grund av det nästan tre år då han var på toppen av sin karriär. Efter att ha spelat två tävlingar 1994 påbörjade han på allvar sin comeback 1995 då han placerade sig bland de tio bästa i två tävlingar. 1996 hade han tre topp tioplaceringar i maj, så det var en överraskning då han i juni samma år vann US Open med ett slag över Tom Lehman och Davis Love III. Detta blev hans enda majorseger under karriären.

Jones vann ytterligare två tävlingar på PGA-touren fram till 1998. Efter det har han stadigt gått nedåt i penningligan men han är garanterad en plats på touren fram till 2006 på grund av sin seger i US Open. Han missade en del av 2003 och hela 2004 på grund av en operation för tennisarmbåge men började att spela igen 2005.

Jones spelade för det amerikanska laget i 1996 års World Cup of Golf och var assisterande kapten för USA i 2004 års Ryder Cup.

Meriter

Majorsegrar
1996 US Open

Segrar på PGA-touren
1988 AT&T Pebble Beach National Pro-Am
1989 MONY Tournament of Champions,  Bob Hope Chrysler Classic,  Canadian Open
1997 Phoenix Open,  Bell Canadian Open
1998 Quad City Classic

Externa länkar
Steve Jones på pgatour.com



Amerikanska golfspelare
Män
Födda 1958
Levande personer
Personer från Eddy County, New Mexico
Idrottare från New Mexico
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Spelare på PGA Tour
Alumner från University of Colorado Boulder
Guttorm jarl

Guttorm jarl var troligen kung Karl Sverkerssons jarl efter Ulf jarl (d ä) på 1160-talet, till åtminstone 1171. Han donerade jord i Dädesjö socken till Vreta kloster. Hans dotter Helena Guttormsdotter var gift med den danske stormannen Esbern Snare. Helena hade tillsammans med kung Valdemar Sejr, utanför äktenskapet, sonen Knut Valdemarsson av Danmark.

Referenser
 

män
Svenska jarlar
Personer i Sverige under 1100-talet
Kicki, Pippi och Titti

Kicki, Pippi och Titti (engelska: April, May and June Duck), figurer ur den tecknade serien Kalle Anka. Som så många andra ankfigurer skapades de av tecknaren/författaren Carl Barks.

Historik

Produktionshistorik
Serietrion skapades av Carl Barks och figurerade första gången i serien "Flip Decision", publicerades i februari 1953. Serien debuterade på svenska i Kalle Anka & C:o 2/1954, och den har på svenska titeln "Krona eller klave".

Flickornas första framträdande är i en serie där Kalle ringer på en främmande lägenhetsdörr – och står öga mot öga med Kajsa. Hon säger att hon är hemma hos sin syster, och det antyds att hon sitter barnvakt åt systerns döttrar. Flickornas föräldrar har aldrig medverkat i serien.

Namn och fiktiv biografi
På engelska heter de tre flickorna April, May och June, eftersom de skapades som seriefigurer i just de månaderna (namnen är också vanliga kvinnonamn på engelska). De ska alla tre, enligt Don Rosa, vara födda 1940 som trillingdöttrar till en aldrig presenterad syster till Kajsa.

Systrarna bor i Ankeborg. I vissa serier (främst tecknade i Nederländerna) bor de hemma hos Kajsa, men i bland annat Barks serier är de bara på besök hos henne.

Trion är medlemmar av organisationen Grönspättorna (original: The Junior Chickadees), en kvinnlig motsvarighet till Gröngölingarna. De går i för sin ålder ovanligt högklackade skor (pumps).

Kicki, Pippi och Titti på olika språk
De tre seriefigurerna har översatts till olika, ofta allittererande namn på olika språk. I vissa fall har man dock behållit det engelska originalets koppling till de tre månaderna. Listningen nedan är enligt databasen Inducks.

Se även 
 Kalle Ankas universum

Referenser

Figurer i Kalle Ankas universum
Fiktiva ankor

de:Liste der Bewohner Entenhausens#Dicky, Dacky, Ducky
en:Duck family (Disney)#April, May, and June Duck
Ulf jarl

Ulf jarl var kung Karl Sverkerssons jarl. Han är endast omnämnd i ett par brev från 1160-talet och hans släktförhållanden är helt okända. Han bör ej förväxlas med Ulf Fase eller Ulf Torgilsson.

Referenser

Svenska jarlar
Personer i Sverige under 1100-talet
Män
Johan Dalén

Johan Ingvar Fredrik Dalén, tidigare Svensson, född 30 maj 1974, är regionchef på organisationen Svenskt Näringsliv. Han har tidigare arbetat som verkställande direktör för Svensk Mink och var tidigare journalist.

Dalén kommer från Siretorp på Listerlandet, Sölvesborgs kommun. Han studerade vid Lunds universitet och var bl.a. 1995–1996 kurator för Blekingska nationen. Efter 12 år som redaktör vid Skånska Dagbladet blev han 2011 verkställande direktör för Svensk Mink. Sedan 2020 verkar han som regionchef vid Svenskt Näringsliv i Skåne och Blekinge.
Dalén har även en del styrelseuppdrag i Skåne och Blekinge, bland annat i Mjällby AIF, Sölvesborg-Mjällby Sparbank, Ung Företagsamhet i Blekinge/Bromölla, Visit Blekinge och Stiftelsen Herulero. Han är också ledamot av Blekinge Matakademi.
2001 grundade Dalén sällskapet till tonsättaren Johnny Bodes minne, där han alltjämt är ordförande.

Källor

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska journalister under 1900-talet
Födda 1974
Män
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Per-Olof Sännås

Per-Olof Sännås, född 28 december 1949 i Stockholm, är en svensk fotograf  och författare. Han var tidigare känd för sina reportageböcker om skinheads, graffitimålare, Black Army, Hells Angels och raggare, men är numera mest känd som nyhetsfotograf. 

Till vardags arbetar Sännås som fotograf åt Aftonbladet, men han började sin bana på Svenska dagbladets dotterföretag Huvudstadspress 1974.

Bibliografi 
 1988 – Skinheads
 1993 – Graffiti
 1998 – Black Army
 2003 – Hells Angels
 2012 – Raggarna

Källor 

http://www.aftonbladet.se/incoming/article14850042.ab

Externa länkar
http://www.kamerabild.se/taxonomy/term/221
http://www.svd.se/fotograf-foljde-hells-angels-under-fem-ar
http://www.sannas.se

Svenska fotografer
Svenskspråkiga författare
Födda 1949
Män
Levande personer
Personer från Stockholm
Monacos Grand Prix 2005

Monacos Grand Prix 2005 var det sjätte av 19 lopp ingående i formel 1-VM 2005.

Resultat 
 Kimi Räikkönen, McLaren-Mercedes, 10 poäng
 Nick Heidfeld, Williams-BMW, 8 
 Mark Webber, Williams-BMW, 6 
 Fernando Alonso, Renault, 5 
 Juan Pablo Montoya, McLaren-Mercedes, 4 
 Ralf Schumacher, Toyota, 3
 Michael Schumacher, Ferrari, 2 
 Rubens Barrichello, Ferrari, 1 
 Felipe Massa, Sauber-Petronas 
 Jarno Trulli, Toyota 
 Jacques Villeneuve, Sauber-Petronas 
 Giancarlo Fisichella, Renault 
 Tiago Monteiro, Jordan-Toyota 
 Christijan Albers, Minardi-Cosworth

Förare som bröt loppet
 Vitantonio Liuzzi, Red Bull-Cosworth (varv 59, olycka)
 Patrick Friesacher, Minardi-Cosworth (29, olycka)
 David Coulthard, Red Bull-Cosworth (23, olycka)
 Narain Karthikeyan, Jordan-Toyota (18, hydraulik)

Avstängda förare
 Jenson Button, BAR-Honda
 Takuma Sato, BAR-Honda

VM-ställning

2005 i Monaco
Monacos Grand Prix
Gyanendra av Nepal

Gyanendra Bir Bikram Shah Dev, född 7 juli 1947 i Katmandu, var kung av Nepal 2001–2008. Han avsattes i samband med införandet av republik.

Gyanendras bror Birendra (kung 1972–2001) mördades tillsammans med sin familj i en massaker den 1 juni 2001, enligt uppgift utförd av Birendras son kronprins Dipendra. Dipendra ska ha skjutit sig själv i samband med denna palatsmassaker och skadades så svårt att han hamnade i koma. Han utsågs trots det till landets kung, vilket han officiellt var under tre dagar fram till sin död den 4 juni. Gyanendra övertog då kronan.

I februari 2005 skaffade Gyanendra sig oinskränkt politisk makt genom att avskeda regeringen, upplösa det valda parlamentet och själv överta alla befogenheter. Den 21 april 2006 tvingades han dock meddela att den parlamentariska makten skulle återinföras, efter flera veckor av våldsamma, folkliga protester i huvudstaden Katmandu.

En maoistiska revolutionära rörelsen NKP(m), inledde bland bönderna en framgångsrik revolt mot kungamakten 1996, och var den drivande kraften i den gamla monarkins avskaffande och införandet av republik.

Den 10 juni 2006 fråntog den nya regeringen och parlamentet kung Gyanendra all politisk makt. Han förlorade sin plats som rikets konung när parlamentet avskaffade monarkin 2008. Som statschef efterträddes han av president Ram Baran Yadav.

Se även 

 Massakern inom den nepalesiska kungafamiljen

Källor

Externa länkar
Profile: Nepal's King Gyanendra på BBC News
intervju med Gyanendra i april 2005, TIMEasia Magazine

Födda 1947
Nepals regenter
Män
Levande personer
Personer i Nepal under 1900-talet
Personer i Nepal under 2000-talet
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Chocobo

Chocobo (japanska: チョコボ, chokobo) är en uppdiktad fågel som förekommer i TV-spelserien Final Fantasy. Den är en gul och ridbar fågel med samma hållning som en struts, medan det också finns sällsynta raser som kan föda ungar i andra färger. Fågeln har utformats och skapats av Koichi Ishii och är förmodligen inspirerad av det förhistoriska fågelsläktet Rovtranor.

Fiktiva fåglar
Final Fantasy